Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Himmelen, att hafva öfverlefvat så mycket elände och en så stor dårskap! En sjöman vågar lifvet för att lefva: det är en god räkning. Men för mig – ett så tacklöst, så dumt sätt att förgås! O säkra, lycksaliga land! härefter är du för mig heligt. – Det var en lång resa; tolf dagar: motvindar; storm; dödligen sjuk; skeppet läck; 7 dygns ständig fara att sjunka; oupphörligt pumpande; folket utmattadt; ändtligen hitvräkte. Här är jag dagligen i ny fara att förgås – af äta, af dricka, och allas välvilja. I denna stund darrar min hand af sjösjuka och engelsk yppighet. Jag är högligen i deras smak: a high spirited fellow. Man bjuder, man påtrugar mig allting: Frukt, Musik och Claret! Jag måste le åt detta ställe, så är allting besynnerligt här: romantiskt, fantastiskt, originalt, antikt i ruiner; hvar liten fläck i eget lynne; hvart litet hus i vinklar, väl femton; fönster bisarrt; liberty all. Men under all denna irregularitet öfverallt rikdom eller välstånd, en viss smak, täckhet, lif, rörelse. På hafsstranden ser man fruntimmer som vipor eller vildgäss, helst förmiddag. De bada, och rida, och flänga. En fellow tar sin miss framför sig på sadelknappen, en man sin fru på hästbaken; ofta äro de tre på en häst; – och så i språng. Detta är ett alldeles naift spektakel. Nästan allt är här i sitt slag det bästa jag sett: Öl, Komedi, Bref, Predikan. – Min skomakare på gatan helsar på mig nickande, med hatten på. När jag köpt ett par skor och han tycker om min mine, bjuder han mig på the hos sig. Väl! tänkte jag: en så braf karl hade rätt att spannremma ett Svenskt Cancelliråd, för att lära honom mannavett. I England äro alla menniskor vackra. Redan om bord gjorde jag den anmärkning, att de unga Matroserne, tvättade, kunde vara Mamseller hos oss; och att de gamle hade mine långt öfver våta Magnater.
Bihang till R. S. Prot. 9:de Sami. g Prat. Utclr. cl. 7 .April !{)£> från Lag-Utskottet. Af den icj) sistl. Februarii. N:o 3, angående Förmyndares frikallande från skyldigheten, att hvarje tredje år tillöka myndlingens ArfsCapital, med den dara under tiden upplupne räntan. Af d. 2$ sistl. Februarii. N:o 4, om ändring i 4 Cap. 5 §. JordaBalken och Kongl. Förordningen den 13 Junii 1800 angående hembud, då Frälseskattehemman utom börd försäljas. Af d. 4 sistl. Martii. N:o 5, angående afgärda Bys rätt till skifte i skog och mark. N:o 8 t om upphäfvande af Nedre och Öfre BorgRätterne , samt upphörande af RiksmarskalksÄmbetets befattning med skuldfor. dringsmål. Af d. 7 sistl. Martii. N:o 10, angående väckt fråga, om upphäfvande af de uti Kongl. Förordningen den 4 Maj 1778 stadgade böter, för Rusthållares försummelse, att inom 3 månader från tillträdandet af en Rusthållsdel erlägga den fastställda afgiften till Wadstena KrigsmanshusCassa. N:o ix, angående upphäfvande af förbudet Fröt, tJtdr. i. KyrkoLagen, emot Kyrko Musiks begagnande under Fastiagstiden. Af d. 10 sistl. Marti/. N:o 12 , angående upphörande af Stadgandet uti 4 Cap. 2 §. JordaBalken, om handsträckning vid Fastighets-köp i Staden. N:o 13 , angående förändring af tiden för SommarTingens förrättande. Från Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. Af d. 25 sistl. Februarii, N:o 4, om anläggande af en väg, på allmän bekostnad, emellan ÖfverTorneå och. Kengis, Af d. 8 sisth Martil.
KATRINA. att yra . Men ett är visst: Ann' Sophie får lycklig, och hon ska' bli det. Men ! inte tvingas . Hon har förstått vilja bli LUNDELL. KATRINA. handen och lik en föraktlig rymmerska lemna ditt hus. LUNDELL. KATRINA. Om intet annat hjelper, ska jag ta henne vid Katrina! Att försaka förnedrar ingen, och det är från förLUNDELL. Hvad Ek angår, blir det en senare fråga. nedring jag vill skydda mitt barn. (Qår mot höger). Du glömmer dig, Katrina! Är jag då inte KATRINA (på sjelfva tröskeln). Ridån faller. herre i mitt hus ? Nej! (Går). TREDJE AKTEN. Första Tablån. Teatern föreställer en scen, med ytterst usla deko rationer och ridå af schalar. Till höger' en klippdekoven af krukväxter. Allt för öfrigt så primitivt som möjligt. ration, vid hvars fot står en större balja vatten, omgif Första scenen. GRANQVIST. SANDBERG. SANDBERG (halfklädd, i en löjlig riddardrägt. Springer orolig omkring, vifperuk). tande med en eldröd Nej, jag sätter den inte på mig. Men bror måste. GRANQVIST. SANDBERG. gon extra tyngd. Peruk! Nej, säger jag. Mitt hufvud tål inte vid nåFattas bara! kostlig. Bror är då, fan ta mig (fogligt:) rigtigt SANDBERG. GRANQVIST (argt). träda som jag är van, med tomt hufvud, så uppigen mig! Ja, det är möjligt, det, men får inte jag upp träder jag inte alls. Ingen menniska skulle känna GRANQVIST. riddar Uno, som ska' visa sig. Men det är ju inte bror Sandberg, utan SANDBERG. hem. Mins aldrig en smul. Det må han göra, om han vill jag går _________ Andra scenen. DE FÖRRA. LUNDELL. LUNDELL (hastigt från sidan. Högtidsklädd). Nå, ä' det inte färdigt än? Jag ger tusan alltsammans!
Datum ut Supra. OSCAR. J. F. Fåhreeus Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. JYI 26. 31 t Utdrag af Protokollet ofver Civil-Arenden, hållet inför Hans Majit Konungen\, i Stals-Rådet å Stockholms Slott den 28 November 1856, dervid Hans Kongl. Höghet Kronprinsen var närvarande. Närvarande: Hans Excellens. Justitie—Stats—Ministern Herr Gunther, Hans Excellens, Stats-Ministeru för Utrikes ärendena, Herr Friherre Lagerheim, Stats-Rådenj: Herr Fåhraeus, Wallensteen, Gripenstedt, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, och Almqvist. Siats-Rådet Grefve Mörner anmäldes vara af sjukdom förhindrad all lillstädeskomma. Efter föregången justering af Protokollet öfver Civil-Ärenden för den 21 innevarande månad, och sedan förberedande öfverläggningar i ämnet inför Hans Maj:t Konungen egt rum, föredrog Chefen för Civil-Departemenlel, Herr Stats-Rådet Fåhraeus frågan om aflåtande af Nådig Proposition till Rikets Ständer, angående riktningen af de stamjernbanor, som för Statens räkning borde utföras, samt om anvisandet af dertill erforderliga medel. Sedan, med anledning af Rikets sednast församlade Ständers i ämnet gjorda framställning, Kongl. Maj:t under den 22 Januari 1853 i Nåder uppdragit åt en af sakkunnige personer sammansatt kommitté att, efter anställde noggranna topografiska och statistiska undersökningar, uppgöra och utarbeta sådant förslag lill jernvägars riktning, anläggningssätt och beskaffenhet m. m., att derpå matte kunna grundas Nådig Proposition till Rikets Ständer, angående verkställigheten af de större jernvägs-anläggningar, hvilka derefter ansåges böra af allmänna medel bekostas, hade bemäldo Kommitté, under den 30 sistlidne September, inkommit med nu anmäldt underdånigt betänkande i ämnel, ålföljdt af de på Kommittéens föranstaltande upprättade kartor, profil-ritningar och kostnadsförslag öfver särskilda vägsträckningar; Och hade
Hans Kongl. Höghet updrog Landtmarffalken och Talemänncn at, pä det sätt dem lämpeligast spneö göra sig underrättade om Ständens tankar i afseende pä hwad nu anfördt blifwit; förbehällandes sig Hans Kongl. Höghet at, efter inhemtad kunffapchcrom, tilkännagifwa dess bestut i de afseenden som röra Hans Kongl. Höghets egen person. Wid Desi nu inträdde höga älder samt wundna erfarenhet wore allmänna ärendernas börda nog trpckande för at ej annorlunda än genom samdrägt och förtroende kunna lättas. Landtmarskalken och Talemänncn emottogo det dem nädigst anförtrodda updrag, samt trodde sig i förwäg kunna försäkra om Riksens Ständers oinssränkta underdäniga förtröstan pä Hans Kongl. Högbets rena och ädla afsigter samt kärlek till Fäderneslandet ln iiLl.m krotocolll Lust. Enligheten med Lriginalct intvgar pä EmbctcS wägnur: 6uzt. l. g zerrel lie. Herr karon och Landtmarskalken: Dä Hans Kongl. Höghet genom Dcst tillämnade framställningssätt af Lonsticutions frägan, ansett sig pä det sorgfälligaste hafwa wisat Dest aktning för Rikens Ständers ostridiga fria öfwerläggnings-rätt. frägas om Rldderssapct och Adeln ej anser detta wgra af en sä tilfredsställande egenffap, at Ridderffapet och Adeln derutinnan - Den 8 Maj. 5r linnan gör Hans Kongl. Höghet med underdä» nigt förtroende, bifall och erkänsla til mötes: Härefter rödde nägra ögnablick en allmän tystnad. Herr Laron och Land t marskalken: Som Hans Kongl. Höghet Riksföreständaren befallt mig at til honom aflemna sivar, huru Ridderffapet och Adeln anser den af Hans Kongl. Höghet gjorda framställning, sä utbeder jag mig at haröfwer fä inhemta Rldderffapets och Adelns tankar.
Då Friherre Boije således i detta Betänkande får se sine åsigter uptagne, och gillade eller vederlagde, anser jag den nu väckte motionen hvarken fordra serskild behandling, eller böra lägga binder i vägen för det beslutade Betänkandets afgifvande, helst Friherre Boije vid föredragningen deraf har öppet tillfälle, att göra anmärkningar emot Utskottets åsigt. Friherre Boije: Lyckligtvis ställer ej Grundlagen den ene representantens rätt i beroende af den andras omdöme. Jag har be - Den 9 Mars f. m. 17 begärt remiss af min motion, för att erhålla Statsoch EkonomiUtskottens Utlåtande öfver min åsigt, och jag tror icke, att sådant kan vägras; det må för öfrigt vara Utskotten obetaget, att derpå gifva hvad svar de finna lämpligt. Motionens syfte är endast, att angifva ett ändamålsenligare användande af Strömrensningsmedlen; ty jag inser icke något sammanhang mellan dem och StorAmiralsEmbetet; och det är häröfver jag önskade inhämta Utskottens tanka. Grefve Posse, Arvid: Jag instämmer med Friherre Boije i begäran om serskild remiss af den nu väckte motionen, ty det har lyckåts Friherren att så sammanblanda StrömrensningsFonden med egde HufvudTiteln, att motionen lämpligast bör behandlas i sammanhang med Konungens Proposition om ökadt anslag till nämnde HufvudTitel. Lades på bordet. Då nu å nyo föredrogs Kongl. Maj:ts den 11 sistlidne Februarii aflåtne, och följande dagen f. m. på bordet lagde Nådiga Svar uppå Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse angående Riksdagens förlängande; fann Ridderskapet och Adeln, att Högstberörde Svar borde läggas till handlingarne. 16 H. 2 i8 Den g Mars f. m.
Sedan i 1 mom. af ifrågaställa § blifvit stadgadt, att om qvarnar finnas vid samma ström, då må den öfre ej hålla vatten från den nedre, och den nedre ej stämma upp för den öfre, utan bör hvardera qvarnens innehafvare sjelf draga upp stigbord sitt eller böta tre daler första gången sådant underlåtes, samt sex daler hvarje gång derefter, allt med skyldighet att gälda den skada, underlåtenheten annan förorsakar; så föreskrifves i den del, hvars förändring motionären satt i fråga, att dammlucka skall öppnas den 1 Maj, der vatten kan åker eller äng skada, vid bot, som i 1 mom. sägs. Och häraf följer, att motionären önskar l:o att ansvaret för den vattenverks-egare, som underlåter att i rätt tid öppna dammlucka, må varda förhöjdt och kunna än vidare, efter domarens bepröfvande, förhöjas; 2:o att den jordegare, sorn lider af vattenuppdämning, vållad genom vattenverks-egares berörda underlåtenhet, må tillerkännas den hittills saknade rättigheten att, utan annat bemyndigande, sjelf öppna dammlucka; och 3:o att i omförmälda lagrum måtte inflyta en deri nu ej meddelad föreskrift om tiden, då dammlucka bör tillslutas. Det skulle dock ej vara förenligt med rätts-säkerheten eller med grundsatserne i vår lagstiftning att tillåta den, hvilken anser sig lida men af vattenuppdämning, att sjelf, utan offentlig myndighets anlitande, undanrödja hvad han förmenar utgöra orsak till uppdämningen; Och då Kongl. Kungörelsen den 6 Augusti 1815 redan förbjuder uppdämning höstetid före den 1 November, är vidare lagstiftning derom ej behöflig. Deremot finnér Utskottet, lika med motionären, det ansvar för underlåtenhet att i rätt tid öppna dammlucka, som bestämmes i 6 § af Byggninga-Balkens 20 Kap., vara alltför ringa till underlåtenhetens förekommande.
Rättelse, an&ående Irån Stats-Lftskottet meddelad sådan uti Utskottets Utlåtande N:o 81, rörande regleringen af utgifterna under Hiks-Statens Femte Hufvud-Titel: III. 523. Röst-beräknings-grund, i anledning af väckta motioner om förändrad sådan vid prestval samt tillsättande af klockare, orgelnister och folkskolelärare: B. VI. 393, 441, A. 441; U. VII. 164, 170, A. 170. s. Sabelfelt, Herman, dess yttrande: I. 248. Sala silfververk, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Hess och Rikets Katnmar-Collegii berättelse om nämnde silfververks ränte-ersättnings-fond lör redocörelsetiden ilrån den 1 November 1859 till samma dag år 1861: B. III. 231,269, A. 269. i anledning af väckta motioner, angående nämnde verks återgång till Statens disposition: B. V. 80, 229, 252, A. 252, E. 580. Saltza, Grefve Philip von, dess yttrande: IL 3. Samlingsrum för Rikets Ständers Afskeds-Deputationer till Deras Majestäter Konungen och Drottningen samt Enke-Drottningen vid Riksdagens slut, angående: VII. 390. Samrnanbindninas-banan genom Stockholm, angående de af Kongl. Majit till nämnde bana äskade medels anvisande till NordWeslra Stambanan; motion af Friherre Rudolf Cederström: se Motioner. Sandberg, Carl, Kamererare, i anledning af väckt motion om fortfarande anslag för honom: B. VII. 66, 81, A. 81, E. 389. Sandberg, Sven, Adjunkt vid Wexiö högre Elementar-läroverk, angående pension från Rikets Allmänna Indragnings-Stat åt honom: III. (Se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hulvud-Titel).
Deputerades, angående denna stambanas ledning öfver Upsala och Sala; General-majoren Friherre ./. IF. Sprengtporten,? och Brukspatronen L. G. ron Celsing? ni. fl. egendoms-innehafvares i Södermanland, angående anställande af undersökningar för utrönande af vestra stambanans fördelaktigaste ledning norr eller söder 0111 Mälaren; Beniälde Friherre och General-majors samt Biskopen Th Annerstedts ni. II. fastighelsegares inom Nyköpings Ian, angående oftanämndc stambanas ledning söder om Mälaren och Hjelmaren : Kommitlerades för Östergötland.? läns innevånare, angående riktningen af Statens jernvägar eller stam-jernbanorna ; Samma läns innevånares, angående östra stam-jernbanans sträckning; Bruksegarne V. Gassels och A. Robson,? samt andra Rommilterades för jernvägsanläggningen mellan' Askersund och Qvistbro, angående ny plan för denna jernvägsanläggnings utförande. Genom särskild remiss af den 27 nästlidne Mars, har Kongl. Majit dessutom till Utskottet öfverlemna!, en af åtskilliga tjenstemän, fastighetsegare och näringsidkare inom Kronobergs län i underdånighet ingifven skrift, med förordande af den utaf Jernvägskommilléen föreslagna samt i Kongl. Majlis Nådiga proposition antagna sträckning för södra stambanan inom nämnde län — Likaså har Utskottet från Bonde-ståndet emotlagit remisser å några derstädes, rörande samma äfvensom östra stambanans riktning, under de tvännc sednast förflutna inånaderne allcmnade anföranden jemte deraf föranledda diskussioner, nemligen: i:o ett af Riksdagsfullmäktige!! Gastaf Johansson från Kronobergs län lill bemälte
Då skjutsskyldigheten erkännes såsom ett af landtniannens aldra största och kanske mest förödmjukande onera af alla dem, som få vidkännas detta onus, så hade jag föreställt mig, att den rätta vägen vore, att till en början genom en högre skjutslega rätta betalningen efter hvad sjelfva skjutningsbesväret är värdt; och deri ligger helt och hållet den rättvisa, som, åtminstone efter mill förmenande, bör utgöra grunden för ali lagstiftningsåtgärd. Att säga, att de orter eller districler, sorn öfverenskomma att genom entreprenad bestrida skjutsen, skola få beräkna en högre skjutslega, än andra orter, som ej kunna åstadkomma entreprenader, anser jag för min del vara en stor orättvisa, en skrikande obillighet emot den fattige. Förhållandet blir, efter min uppfattning, sådant, att om vi äro två grannar i en by, hvilka möjligen lika mycket känna olägenheterna, obehaget, det skadliga i skjutsen, så kan det inträffa, att den ene är förmögen och har råd, med tillhjelp af binäringar, att lösa sig ifrån detta besvär, då deremot den andre grannen säger: jag ville lika så väl som du blifva fri ifrån detta besvär, men jag förmår ej lemna den contanta penning, som jag dä måste utgöra ; jag nödgas således rusta mina hästar hvar femte vecka, lägga foder på lasset, utstyra min son eller min dräng med matsäck och öfverlemna dem till hållstugans förderf, jag måste det, ty jag kan ej anskaffa den contanta penning, som fordras. Under sådana förhållanden hemställer jag lill eder, mine herrar! om del finnes något sken af rättvisa deruti, att den fattige, derföre atl han är fattig, skall skjutsa för 24 sk. milen, då den förmögnare entreprenören skjutsar för 36 sk. Jag kan ej fatta hela meningen deraf, ehuru jag är så villig som skyldig att medgifva, att det kan härröra af bristande förmåga i sjelfva uppfattningen hos mig, att jag ej begriper det åsyftade resultatet, hvilket jag likväl haft äran förutsätta vara (ganska godt och säkerligen väl menadt; men jag kan ej förstå hvad man skulle kunna vinna genom att göra den åtskilnad, som här blifvit föreslagen.
Carduanskinn oell 4 Maroquin äkta Fårskinn, garfvade, eller så kalladt Logar-Lä- t fe 1 2 I der Fargade eller 1 fe I 2 ti 24 tryckta Skinn ej 2 specificerade . 1 fe M 1 4 I Hvita Skinn i fe 12 t) •lufter eller så 3o kalladt Rysslä- der 1 fe 9 6 4 24 Klippingsskinn . Mentade Hudar och Skinn samt Smord t och Pas1 fe 3 32 serläder 1 fe q 6 4 Sämskade Hudar Z7 I och Skinn 1 fe i5 B Lök, alla slag, ej I specificerade . Machinerier, ej spe1 Lfe 16 G cificerade 100 Rdr V. 25 1 Fri ; 1 36 Magnesia Magnetsten: Oinfatlad Infattad 1 fe 100 Rdr V. Fri [5 3 6 Malm, rå och osmält 100 Rdr V. Fri 33 16 Malmstuffer, till Naturalie SamlinFri gar . Fri e Bil. t. Exp.~Utsk:s försl. t. und, skrif. IV:o 386. 33 Tull värde. Qvantitet för TullberäkInförsels Tull. Utförsels Tull. ningen. i5 Mandel I fe 3 26 Manna ManufacturVaror, ej specificerade . Marmor: Fri a 24 1 12 Af Silfver 1 Lod • Fri a 3 Af Tenn och annan oäkta Me24 tall . t fe 4 3 Metaller, sammansatte: Messing, oarbe1 Sfe * 200 tad, älla slag. 5o 6 t 12 Lajin, oäkta 1 fe 12 8 Allt annat Messingsarbete, gjui fe 32 tet eller smidt 16 4 Skrot samt gammal och brukac 1 Sfe 100 Messing it 32 16 32 Manchester, sc Väfnader af Bomull. Marcasit, se Vismut. Marmor, arbetad i Bilder, se Bilder. Mattor, Bast-, se Bastmattor. Mattor, Gräs-, se Gräsmattor. Medicamcntse Apotheksvaror. Mercurius, se Qvicksilfver. Messingstråd, se Trådi Bih. t. R. St.
nom stillebens-måleriet, och den har nu kommit ett godt stycke fram, så långt till och med, att en af dess taflor, den senast uppvisade, funnits värdig att införlifvas med statens samlingar för att i vårt nationalmuseum bära vittne om att äfven vårt land äger en betydande kraft inom en för öfrigt här mindre odlad gren af konsten, och det är en kvinna, som denna ära rättvisligen vederfarits, således ett nytt bevis på hvad kvinnan förmår, äfven inom de bildande konsterna. Anna Norstedt är hennes namn. Hon är född i Småland, men hennes fader Fredrik Munthe innehade apoteket Hvita björn i Stockholm, och det var här i hufvudstaden Anna Munthe fick sin första konstnndervisning. Redan vid sjutton år — det var år 1871 — började hon arbeta hos professor Winge samt vid Stockholms slöjdskola. Hon visade stor kärlek till konsten och ägde utmärkta anlag att göra denna kärlek fruktbärande. Hennes fader gjorde också allt för att uppmuntra henne att på allvar inträda på konstnärsbanan, ehuru hennes mor, född Ugarph, icke var så alldeles nöjd med att se dottern som » artist ». Hågen och anlagen bröto sig också igenom, och då Anna Munthe vid unga år ingick äktenskap med den talangfulle och såsom landskapsmålare framstående Reinhold Norstedt, erhöllo hennes allvarliga konststräfvanden ny eggelse och fastare utveckling. Reinhold Norstedt hade redan under åren 1867 — 70 studerat i Paris och lärt älska den franska konsten. Efter sitt giftermål förde han också sin unga hustru till den nutida målarkonstens hufvudsäte, och där började hon grundligt studera. Under åren 1 8 7 8 — 8 1 arbetade hon först under ledning af Hugo Salmson, men sin förnämsta och långvarigaste undervisning erhöll hon af den utmärkte belgiske målaren Alfred Stevens på hans atelier i Paris, och af denna undervisning drog hon den största nytta. I olikhet med många andra atelier-innehafvare i Paris, hade Stevens endast få elever, men intresserade sig för dessa så mycket mera och lämnade dem själf daglig undervisning, hvilket ej heller är så vanligt. Under sin lärotid hos Stevens ägnade Anna Norstedt sig hufvudsakligen åt figurmålning, men fick också smak för » stilleben », hvilket läraren satte mycket högt.
Det för återuppbyggande af den, i Juni månad 1847, nedbrunna del af staden Christianstad, vid 1847 och 1848 års riksdag, beviljade samt, under sistnämnde och påföljande 2:ne år, från Riksgälds-kontoret utbetalda lån å Etthundrafemtio tusen R:dr bör, intilldess samma lån blifvit till fullo godtgjordt, återbetalas med Sex procent årligen af lånets ursprungliga belopp, hvarvid ränta efter Fyra för hundra å det oguldna kapitalet först beräknas och afgår samt öfverskottet utgör kapital-afbetalning. Denna ränteoch kapital-betalning bör af Drätsel-kommissionen vid hvarje års slut verkställas; dock må, derest densammas belopp före den 16 Januari nästpåföljande år till Riksgälds-kontoret inkommer, inbetalningen anses vara inom behörig tid verkställd; hvadan, i sådant fall, den, sedan nyssnämnde månads början, å kapital-afbetalnings-beloppet ytterligare upplupna ränta eftergifves. § 42. Som utaf det lån å 100,000 R:dr, hvilket under 1850 och 1851 års riksdag beviljades för uppbyggande af den, i Maj månad 1849, nedbrunna del utaf staden Lidköping, Sextiotre tusen sexhundra sextiosex R:dr i Riksgälds-kontoret lyftats inom den för dessa medels utlemnande till behörige lånsökande bestämda tid; så böra, intilldess sistnämnde lånesumma är till fullo godtgjord, Sex procent af denna summa vid hvarje års slut till Riksgälds-kontoret återbetalas, deraf ränta efter Fyra för hundra å det oguldna kapitalet först beräknas och afgår samt öfverskottet utgör kapital-afbetalning; kommande dock, på sätt i näst ofvanstående § för det deruti omförmälda enahanda lån är medgifvet, de inbetalningar, som skett före den 16 Januari nästpåföljande år, att anses vara inom behörig tid verkställda. § 43.
Riö« dårhuset stor 50 Rd. till Sabbatsbergs fattighus, Z r 4. ^ Ätcriemitz af betänkandet, rörande grundlagsfrä» görs »Plågande och afgörande Ago. Ätcrremisi kill Lcig-Utstottet af desi memorial, rörande Iustitiä-Ombudsntarmens berättelse, gZO. ReMittrras såsom est särskild motion till Allmänna Beswärs, och Oedonomiä» Utskottet, Friherre ak blslisnlöns anförande, i afseende pä fängstjursen, 551. — Anmodan till Weöctbörände Utskott, att stpn esaint inkomma med titlätanöest, rörande Konungens näkrga propositioner, ZZl. — Bifall till förellagen löNetillökning för Meliga Jungfru»Stifts Casians stat, Ags. — Om bf - Zö Register' kfwcrlcmnande till Stats-Utstottet, att upgifwa förslag dels till skadeslöshällande ft-r lidande, dels lil! en expcctance löningsstat och accords ersättningsfond för Poinmcrste Negemcnrerne, 6tZ. — Om uptagande af en afgift, kill godcgirande af RiddarhusCastans län lill ryckningen af Pleni Protocollerne för de 2.:ne sista Rikedagarne, samt akt tryckning af innewarande Riksdags Protixoller ffulle besörjaö pä stikå fält och af samma afgift godtgöras, 616.— Remis till Allmänna Beswarsoch Leconomiä-Utstottet af Konungens proposition, rörande uplbsning af Ekänsta Wargeringen, 616. — Lm bestämd lösen för grävations demis, 6,6. Om präftriptions tid för rättelser i storstiften och enstiften, 616. — Om bewäringStidcns afkortande för dem, som möjligen gjort tjenst wid sförstärkningssnanstapet innan ds up. nätt bewäringsäldern, 6z8- — Instämmande med Bonde.