Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, öfver de hos Presteoch BondeStånden gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande , angående framtida dispositionen af Wendtholms HofStallÅng; och fann Ridderskapel och Adeln , att enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den 5 sistlidne Mars eftermiddagen af Ridderskap6t och Adeln gilladt, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. Ut Supra. * S. D, Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 12 sistlidne Mars meddeldte, och den 19 i samma Månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande , i anledning af den Berättelse, som Riksens Ständers Revisorer år 1822 afgifvit öfver StatsVerkets förvaltning och rå~ 128 Den 4 April e, m. kenskaper åren 1819 och 1820, blef samma Utlåtande, på grund af dervid gjorda anmärkningar , till Stats-Utskottet återremitteradt. Ut Supra. Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 4 April 1820. S. D Remitterades till - Stats-Utskottet: 1) Friherre Björnstjernas, Magnus, den 25 sistlidne Mars förmiddagen på bordet lagde Memorial, i anledning af Herr Lagerhjehns, Pehr, motion, angående reglering af Krigsmakten till lands och vatten. 3) Friherre Skjöldebrands, Pehr Eric, den 1 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, i anledning af Riksens Ständers Revisorers Berättelse, rörande Allmänna MagazinsDirectionens förvaltning. Stal - Jamt Allmänna B eja årsoch Oeconomie-Utjkotten : Herr von Hartmansdorff*, August, den a5 sistlidne
" Ah nej ", sade en medelilders krinina, som satt och band not vid fönstret, " den boken var &amp; f vara förfader. " " den " Den var %f en som hette Runius, " sade Knut Laveson sto1 i boken; det var en utmarkt bok. Läs den! - Det tir s i förunderligt, att en manniska kan komma med sadana anstalter; poet ar nagot, som ' skall komme regnande ned i hufvudet. kardom vill nog till, men inte alla larda it ' poeter - -; den har visan liirde B. &amp; f mig; men melodien, den fick han inte med, fast jag garria sjöng den, för jug har varit b %de med lustigt och olustigt folk, sjungit med dem som har sjungit, och gr&amp;tit med dem har gr&amp;tit.D nDet a r en utmarkt melodi till den visan, ' afbröt kvinnani vid fönstret, Catrina, krogvardinnans, mor Gillbas syster och gubbens systerdotter, och började sjunga första versen; att vara beslagtad med mor Cilla, som hgrskar öfver s&amp; mAnga fina badherskaper, a r en stor heder p % Arilds läge, och gamle Xnut ser visst p % en och säger med sjalfkiinsla: nae, jag a r hinnas morbror, mor Cillas der. " Med klar ehuru nagot svag st#mms tog s&amp; Knut upp andra v&amp;- set och sjöng visan ut. E n och annan af de i mor Cillas stuga boende " herskapernen, som undrade öfves den ovanliga duetten, tittadc in genom dörren, meii Knut lat ej störa sig; han hade nu kommit riktigt i tagen - han ar lagets sagoförtaijare och berlttar val - och gaf mig efter visans slut till biista Itskilliga bertittelser om nförlorningarn p&amp; den tid, d % ilnnu inte " rackettskjatning " brukades. Men han -.
Härvid anser sig Utskottet böra upplysningsvis meddela, att det lägsta af de till Fullmägtige ingifna och Utskottet tillställda entreprenadanbuden å denna reparation upptager en koslnadssumma af 15,800 R:dr, hvaruti likväl ej är inbegripen kostnaden för de i alla embetsrummen, äfvensom å vinden erforderliga hyllor och skåp. Under den af Utskottet verkställda protocolls-läsningen, har Utskottet funnit, att Fullmägtige i allmänhet noga iagttagit de af Rikets Ständer, vid sednast förflutna Riksdag, till Fullmägtiges efterrättelse meddelade regiementariska föreskrifter, angående sättet, ordningen och vilkoren för utbetalandet af då anvisade statsbidrag till hamnoch canalbyggnader samt vägförbättringar och odlingsföretag. Dock har det icke undgått Utskottets uppmärksamhet, att stadgandet i Reglementets 56 §, 2 morn., enligt hvilket Bih. till R. St. 4 Sami 1 Aid. 2 Band. 3 Raft. 2 10 Stats-Utikottet» Memorial, N:o i78. de för dylika arbetsföretags utförande, såsom ”directa statsanslag’' beviljade medel skola ”efter det arbetet blifvit börjadt, successive, i mort af dets fortgång, utbetalas,” vid åtskilliga tillfällen ieke blifvit efter ordalydelsen tillämpad!, utan bela anslagssumman på en gång utbetald, fastän dervid icke varit styrkt, att, på sätt samma moment jemväl föreskrifver, de enskilda bidragen till företagen utgått i lika förhållande med statsanslaget.
Ina mde Ullåtande, blef Utlåtandet N:o 84 bifallet, med de i Utlåtandet n;o Fröt 218 gjorda förändringar; hvarjemte Ridderskapet och Adeln hestämde, att af de i det senare Utlåtandet omtalte 20,000 Rdr, utgörande medeltalet af de till Wadstena Krigsmanshus-Cassa ingående såkallade gamla inkom» ster, skola i5,ooo Rdr uppföras på Stat, att utgå såsom serskildt anslag till Aromens Pensions-Cassa och de återstående{io,ooo Rdr till Krigsmansliuscassan öfverlemnas., S. i). Lades till handlingarne Stats-TJtskattets den 3o sistlidne Julii e. m, på bardet lagde Utlåtanden: N:o 217, i anledning af erhållen återremiss på Siats-Utskottets Utlåtande N:o 83; N;o 220, i anledning af erhållen återremiss på, Stats Utskottets Utlåtande N:o 87; . ~ S. D. Föredrogos ej mindre Stats-Utskottets Utlåtande N:o 82, angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel, än samma Utskotts den 3o sistlidne Julii e. m. på bordet lagda Utlåtande N:o 216, i anledning af återremiss utaf förstnämnde Utlåtande; och stannade Ridderskapet och Adeln dervid i följande beslut: i:sta, 2:dra och 3:djc punkterné biföllos; 4:de punkten i Utlåtandet JNT:o 216 bifölls, dock med uteslutande af orden; ”att i nämnde summa tillgång jemväl är afsedd för det Beväringsmanskap, soia tjenstgör lill sjös”; 5:le punkten afslogs; ' 6':te punkten bifölls.. Från W ä 1 ljo fl.. Borgare-Ståndet.. S..
Gud signe herr Wilhelm, han höll sej inte för god, äfven se’n han ble äldre, te vare ihop med bondpojken. Wilhelm. Åh, Erik var nog en gosse, som förtjente att vara god vän med. Han gjorde sådana framsteg i Carlstad, att jag verkligen fick läsa allt hvad jag förmådde, för att inte bli efter honom. Lisa. Ja, vi gladd’ oss allt så möcke öfver honom också, och trodde så vesst, att han skull’ läse te prest, och med tia bli en lika fräsande fader te predike, som prosten vår. Men gunås, det var inte så väl heller. Sven. Nej, det var inte så väl. Ett tu tre kom det på’n, att han skull’ kaste bort boka och bli bonne igen, som far sin. Det hjelpt’ inte hvad vi sa’ imot’et, hvarsken med låck eller påck. Brukspatronen. Nånå, genom detta hans beslut är ju ingen skada skedd. På läsvägen är det svårt och trångt om utkomst; men en förmögen bonde har ett lugnare och sorgfriare lif, än mången. Sven. Jaja gubevars, bonnvägen kan foll vare så go’ som nå’n ann’ väg. Men Erik har allt igömmen läsninga blitt tåcken, att han inte rektigt duger för bonnsysslera. Och nu är jag så rädd, att han börjat ångre det der hastige infalle, fast han skäms för te tillstå’t, för han har på e ti’ blitt så fundersam och konstig. Wilhelm. Jag ville så gerna råka honom. Är han inte hemma? Sven. Nej, vet herrn, vi ser inte möcke te honom om dagen; han går bare för sej sjelf. Får se, om han inte blir annlester, se’n han blitt gift. Lotta. Skall han gifta sig? Med hvem då? Lisa. Med Rik-Olas Britta i Gyllby. Brukspatronen. Jaså. Hon skall vara en duglig flicka, har jag hört sägas. Sven. I måra afta ha vi tänkt hålle midsommersvak här och på samme gång ställe te trolofning mella Erik och Britta.
Det bästa tycker jag vara att svara, det Ridderskapet och Adelil emottngit Memorialet och skall framdeles låta Utskottet veta hvad Ståndet beslutit om dagen för nästa Riksdags början. Ogillande för öfrigt den form, hvari frågan blifvit väckt, instämmer jag med Herr von Troil, att Memorialet bör läggas till handlingarne. Dermed är formfrågan slut, och vi kunna företaga hufvudsaken. Begagnande härvidden rätt jag såsom Riksdagsman äger, hemställer jag, att Herr Grefven och LandtMarskalken måtte föreslå Ridderskapet och Adeln att taga i öfvervägande och bestämma tiden för nästa Riksdags början, antingen den bör inträffa år 1833 eller år 1835. Denna motion väcker jag nu för egen räkning. Herr von Veges och, Ernst: Då jag ej kan tro, att Rikets Ständer vilja lättsinnigt behandla en så vigtig fråga, som den om rätta förståndet af Grundlagen, yrkar jag, att först måtte nfgöras, huruvida ExpeditionsUlskollet haft rättighet lill -sin Den 10 Februari i f. m. i4i vidtagne åtgärd i denna sak, elier icke. Jag anser det vara af flere Talare tillräckligt ulredt, alt Utskottet handlat enot örund-" lagen, och instämmer i anhållan om den proposition Herr von Troil begärt. Friherre Cederström: Grefve Frölich liar förnekat ett af honom fäldt yttrande, hvilket jag upptagit lill besvarande och vederlagdt; men då det säkerligen är noggrant uppfattadt i Protocollet, betviflar jag ej, att Grefven vid justeringen skall erkänna detsamma. Hvad angår förevarande frågas behandling vid föregående Riksdagar, så lyder ExpeditionsUtskotlets Memorial derom vid i8a3 års Riksdag sålunda : Friherre Cederström uppläsle härefter nämnde Memorial; hvarefter Friherreu fortfor: På samma sätt har saken blifvit behandlad vid alla Riksdagar sedan år 180g. JNTu har ändteligen en Ledamot härstädes yttrat sig om dagen för nästa Riksdags början.
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtsk:s d. 28 och 29 sisth Mars på bordet lagda utlåt. N:o 107, i anledn. af väckt motion om optionsrätt för Klabböle och Sörforss byamän lill arrende å vid deras strand belägna kronofisken i Umeå eif. Uppå härefter, i anledn. af Hr Rosenblads m. 11. ledamöters nyss gjorda begäran, af Hr Gr. o. Landtm, framstäld propos., biföll R. o. Ad., att med föredragningen af Bevilln.Utsk:s betänk. N:o 9, ang:de grunderne för den allmänna bevilluingen samt föreskrifterne för deras tillämpning, skulle anstå till nästa plenum, samt att detta betänk, då finge upplagas främst å föredragnings-listan. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 28 och 29 sisth Mars på bordet lagda betänk. N:o 55, i anledn. af väckt motion om npphäfvande af det uti K. brefven d. 6 Maj 1817 stadgade förbud om kyrkostugors uppförande inom Norrbottens och Westerbottens län af församlingsboer, hvilka äro inora en mil från kyrkan bosatte. D e ii 5 April. 41 Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.Ulskis d. 28 och 29 sisth Mars pä bordet lagda betänk. N:o 56, i anledn. af väckt motion om upphörande af skyldigheten för landtman, alt afskala och samla barken å till dem upplåtna ekar. Den vid detta betänk, af Hr von Hohenhausen fogade reservation upplästes på begäran af Hr von Hartmansdorff, Au g., sorn derefter yttrade: Jag anser Hr von Hohenhausens yttrande i detta fall så riktigt, att jag vördsamt hemställer, det R. o. Ad. måtte, med godkännande deraf, ogilla Utsk:s betänk. Frih. Cederström, Jakob:
Af den 18 dennes: N:o 573, I anledning af väckt motion, an - Den Ji October e. m. gående så väl minskning uli StämpelAfgiften för Spelkort, som förändring i afseende på sättet för KorlbevillningsStärnplingens verkställande m. rn. Från Statsoch BancoU t (kotten ; Af den 28, dennes,: Nio 574- Angående tiden för nästa Revi»! sion af StatsBancoochj RiksgäldsVerkens Räkenskaper, Från Bevillning s Utskotten;. Af den 30 dennes: ' * N:o 51- I anledning af Högvördig© Pres. teStåndets samt Vällofl. BorgareStåndets Remisser , rörande de af, Utskottet förut framställde VoteringsPropositioner , om TulBBevillningens utgörande. Från Bevillningr-, LagJamt Allmänna Befuärtoch Qeconomie-Ut (kotten: Af den 25 dennes: I anledning af gjorde anmärkntngar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, öfver det af Comitterade till utarbetande af plan för en förbättrad Fattigvård underdånigst inlemnade förslag lill en allmän stadga för Fattigvården i Riket och tiggeriets hämmande, jemte flere härmed sammanhang ägande ämnen. 620 Ven 31 Oetobcr e. m, Frän BalleoUtskottet j Af dea 25 dennes ; N:o 62. Angående förrättad Revision öfver BaneoDiscontVerkets förvaltning och Räkenskaper för år 182 2 och någre föreslagne stadganden för framtiden 3 sonj med samma Verk äga gegemenskap. Öfver väckte motioner i afseende på BancoDiscontStyrelsens sammansättning och det Reglementariska för samma DiscontVerks förvaltning. Öfver väckf motion om räntans nedsättning för 2:ne Iånebiträden hvilka föredetta blifvit fran Banken meddelade till Uddevalla Stads publike byggnaders iståndsättande, och till inredntDg af Uddevalla Stads nybyggda kyrka. Från LagUt/kottet'. Af den 25 dennes^ N.'o 206I Angående förklaring öfver 17 Cap. 8 §.
Kongl. Krigs-Colle - 44 Stats-Utskottels Utlåtande N:o 22. gium liar sedermera, uti den 14 Maji 1833 afgifvet utlåtande, i anledning af i832 års Revisions-berättelse, anfört, att slutliqvid öfver denna försäljning då ännu icke kunnat uppgöras, enär Handelshuset ej afhemtat godset, men emedlertid hade full slutlig betalning för det contraherade, på sätt bifogad provisionelt upprättad liqvid utvisade, redan år 1831 influtit. Och bade Collegium, enär Handelshuset icke visat eller anfört något skäl för längre tillgodonjutande af dess i Cöntractet om denna handel förbehållna rätt, att, i fall afherntningen och uppvägningen af godset ej vore helt och hållet verkställd inom 1826 års slut, den del deraf, som då icke hunnit afhemtas, skulle kostnadsfritt få qvarblifva i Kongl. Maj:ts och Kronans förråd och under dervid anställde Tjenstemäns uppsigt, intill dess möjligheten medgåfve att detsamma afhemta, genom beslut den i5 November 1882 ålagt Handelshuset, vid 5o R:drs vite, att återstående gjutgodset inom slutet af näst derpå följande October månad afhemta, hvarefter Kongl. Collegium förmodade slutliqvid inom året i833 kunde vinnas; och hade något conto uti i83o års hufvudbok icke blifvit öppnadt för Handelshuset Jacob De Ron & Söner, emedan debets-summan ej kunnat definitift bestämmas, fehr än gjutgodset afhemtades och vigten dervid blef utrönt. Då, efter hvad sålunda uppgifvet blifvit, de belöpande medlen äro vordne erlagde, och någon förlust, genom försäljningen af merberörde gjutgods, Kongl. Maj:t och Kronan icke tillskyndats, tillstyrker Utskottet, att hvad Revisorerne härom anmält må lemnäs ulan åtgärd:. Underhålls-Departementet. Numera Collega 2;dra Departements Underhålls-afdelning.'} §• 74- (Pag. 57.
Men jag kan icke, för min del, tillstyrka FiiialDisconternes indragning, utan att äfvenledes BancoDisconten på samma tid äfven indrages. Det är icke rätt, att den ensamt bibehållesy ty på 7 år genom Discontering känner man nogsamt att en Discont af 6 Millioner skall, enligt Bokföring, minst äga Den 17 Martil, J. m. 123 10 Millioner ; och då verkeligen icke mera derföre än de 6 Millioner af Banquen utsläppts i rörelse, så synes tydligen hvad den årligen suger Nationen i ett progressivt förhållande; och skola vi väl tillåta detta, att Banquen, med uppoffring att icke äga de samina förmåner jemt kringspridda genom serskiMte Disconter i Landsorterne. Att, om alla Disconter nu indragas, lätta Länetillgångarne, ersätta bristen af BancoSedlar och RörelseCapitalet, är då ingen annan utväg, man må kalia det FasiighetsLån eller hvad man behagar, än att ytterligare utsläppa några Millioner BancoSedlar, någorlunda jemnt fördejdte i alla Landsorter, enligt Folkmängden och behofven, med 3 procents Ränta, hvaraf 2 Procent gå af på Capitalet. Men hvilket af dessa Alternativer vidtages, blifver det allt frugflöst och Riket snart i lika beklaglig ställning, om icke de kraftigaste mått och steg träffas, genom verkställbara, ej overkställbara, Författningar till hämmande af Luxe och öfverflöd; befrämjande af sparsamhet och Näringarnes underlättande. Hvad kan väl mera snörrätt strida mot Landets förkofran, än FroductPlacatet ? Hvad minskas icke Industri och afsättning genom att låta Finnarne införa äfven mot half Tull å egne Skepp, Producter, dem vi sjelfve kunnat skaffa, och tvinga oss sjelfve , att icke äfven få begagna utländska Skepp till Export, blott för att
I fråga åter om mom. 4, synes det vara tillräckligt erinra derom, att detta stadgande blifvit bibehållet från den tid, då försummelse att i behörig tid erlägga afgift för aumäld bränvinstillverkning bestraffades såsom lönbränning; men sedan vid nästliden riksdag ansvaret för förstberörda förseelse blifvit bestämdt till böter, motsvarande en dags tillverkningsafgift, för hvarje dag nyssnämnda underlåtenhet fortfar, synes det äfven hafva varit både konseqvent och rättvist att borttaga förevarande moment; och får Utskottet på denna grund föreslå, att detsamma måtte ur författningen uteslutas. § 70 (67). Då det framställda yrkandet om anstånd med hela tillverkningsafgiftens erläggande icke blifvit af Utskottet till bifall förordadt, lärer Svante Bergströms förslag att, i stället för bevis öfver erlagd afgift, skulle finnas att tillgå bevis om skedd anmälan icke böra, till någon åtgärd föranleda, Stockholm den 27 April 1866. 24 Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Bern.- och Ekon.-TJtsk. Betänkande N:o 1. Reservationer: l:o) af Herr Olivecrona, S. B. D. K.: Vid § 4. ”Då Utskottet vid första genomgåendet af Kongl. Förordningen den 18 December 1863, i likhet med hvad brukligt är vid handläggning af lagförslag, för sin del stadgade, a|t de beslut, som då fattades, icke skulle anses definitiva i den mening att, om ett beslut, angående bestämmelsen i en §, gjorde en ändring i redaktionen af redan godkända §§ nödvändig, sådant skulle anses fullt berättigadt, hade jag sannerligen icke kunnat föreställa mig, att Utskottets pluralitet skulle i princip göra ändring i det redan med klubbslag befästade beslutet om minsta tillåtna tillverkning bränvin på dygn. Men så har likväl beklagligen skett. Sedan Utskottet först beslutit bibehållandet af minimi-tillverkningen af 300 kannor, på sätt § 4 i nämnda förordning innehåller, blef detta i princip så vigtiga beslut genom votering den 5 April och med blott en rösts öfvervigt kullkastadt.
Sparre yttrade åsigt, att ordalydelsen i den förra bevilln.förordn. har blifvit orätt uttydd, då man har tagit försäljningssumman till norm för taxeringen; men då det visat sig, på sätt flere talare upplyst, att på åtskillige orter flere af taxeringsmännen likväl hafva tydt detta lagstadgande på sådant sätt, så tror jag, att det är nödvändigt att detsamma undergår en förändring, som gör det tydligare. Det är icke sagdt, att taxeringscomileerne äro sammansatte af personer, som äro vane att lyda en lag af ett sådant omfång som bevilln.förordn. De hålla sig direct lill de ord, som för ögonblicket falla i ögonen, och de ledamöter som bättre förstå, fä stundom långa stunder sysselsätta sig med att söka tillvägabringa en riktig tillämpning af lagbudet, hvaruti de likväl ofta nog misslyckas. Såsom jag förut nämnt, så skulle den nu föreslagna förändringen alldeles utesluta och omintetgöra en så beskaffad förvillelse i tillämpningen, som hittills ägtrum. Jag medgifver alltför väl, att det af Gr. Posse föreslagna uteslutandet af de orden: ”På grund af en sålunda verkställd undersökning om förhållandet” må kunna utgå, och att man i det stället må sätta: ”på grund deraf;” men detta är visserligen icke någon hufvudsak. Vidare har blifvit anfördt emot 72 §, att den skulle vara i behof af en annan lydelse, än den som den hittills har haft, derföre att det icke skulle vara rätt att hålla sig vid minimilariffen, som R. St. alltid foga vid bevilln.förordn. Jag tror icke, att man kan fordra af ett län, att det skall utgöra en större bevillning, än som är af detsamma påräknadt. Om fastighetsvärdet inom länet uppgår lill det belopp, hvartill detsamma uti minimitariffen finnes upptaget, så måste Staten väl få dermed vara belåten. Denna minimitariff kan dessutom aldrig tillämpas af taxeringscomitéerne; ty dessa kunna icke veta huru dermed kommer att till slut utfalla. Det är endast pröfningscomileen, sorn får taga minimitariffen till rättesnöre; men då går det icke an att, på sätt Gr.
Det har blifvit upplyst, att i de flesta orter denna föreskrift fallit ur bruk, och på sådane trakter torde den icke kunna återupplifvas. På andra orter uppmanar verkligen presten gästerna att till det angifna ändamålet lemna några bidrag, men i förmögnare hus brukar värden vanligen med en mindre summa friköpa sig och gäster derifrån. Allt detta synes mig visa, alt ifrågavide lag icke längre bör bibehållas. Anser man sådane uppmaningar tjenliga, torde det vara bäst att låta omständigheterna afgöra, om och till hvilka ändamål de skola ske. Af de insamlade medlen tillfaller nu ena häften de fattiga inom församlingen, men de erhålla icke omedelbart dessa medel, utan de läggas till fattigkassan, och det är således icke de fattige utan de, hvilka betala fattigunderstöd, som deraf draga någon nytta. Den andra hälften, som enligt Hr Huss’ uppgift för bela riket utgör något öfver 14,000 rdr, tillfaller visserligen lasaretten och användes sålunda verkligen till lindrande af nöd och elände, men dessa bidrag torde icke för hvarje särskildt lasarett betyda mycket, och äfven sjukvården har numera blifvit en kommunal-angelägenhet, som landstingen gjort till sin uppgift att ordna. Den 3 Mars e. m. öfrigt har Utsk:t visat, att redovisningen af medlen är förenad med icke ringa omgång och besvär, och kostnaden härför torde, om man kunde beräkna den, uppgå till en icke obetydlig del af det insamlade. Af dessa skäl anhåller jag om bifall till Utskrts hemställan. Hr Huss: Med anledning af den siste värde talarens uppgift att hälften af de insamlade medlen tillfalla de fattiga inom församlingen, får jag upplysa, att de af mig uppgifna siflerberäkningar endast angå den hälft, som tillkommer lasaretten. Den omordade vidlyftiga redogörelsen torde man icke behöfva fästa sig vid, ty för en prest, som hyser något intresse för välgörenhet, lär val ej detta besvär kännas tryckande.
Spik och Nubb; se Jern. Spiritus, Vitriol-; se Svafvelsyra. Späck; se Tran. Sticktyg; se Väfnader, Bomulls-. Stilar; se Boktryck. Stockfisk ; se Fisk. Storax hänföres under Apotheksvaror. Stramalj; se Brodérduk. Strutsfjädrar; se Plymer. Strömming; se Fisk. Förslag till Tull-Taxa. 27 Qvantitet för Inf. Tull. Tulllieräkn. Banko. K: dr sk. r. R:dr sk. r. 3 Stålarbeten, ej specificerade 1 skålp. 36 — 3 Stärkelse, hvit 1 lisp. 1 1 16 — Svafvel 1 lisp. — 12 — Sicilianskt eller annat så kalladt naturligt svafvel till begagnande för fabrikstillverkning af svafvelsyra, efter särskild anmälan hos Kommerskollegium och af detsamma lemnadt tillstånd F ri tl — 10 Svafvelblomma 1 skålp. 6 — 3 * Svafvelsyra 1 skålp. 4 Svampar: 1 — * ätbara af alla slag 1 skålp. •— 24 24 — Säckar, nya, tomma 1 skålp. — 6 — Sängkläder beläggas med den tullafgift, som är bestämd för väfnaden, hvaraf öfvertyget består. (Se vidare förteckningen öfver vid införsel tullfria varor.) Tafvelramar förtullas lika med det ämne, hvaraf de bestå, utan afdrag i vigten för taflan, . derå anbnagt glas m. m. 4 32 — Talg 1 lisp. — 24 6 * Tarnarinder . 1 skålp. — 1 — Tegel : 24 — Eldfast 1000 stycken 6 20 .— Klinker 1000 stycken 4 15 Mursten 1000 stycken 5 26 32 — Taksten 1000 stycken 10 36 — Tenlikar . , ' 1 skålp. — 12 Tenn: 10 * oarbetadt, samt arbetadt, gammalt och sönderbrutet 1 lisp. — 20 — Ståltråd; se Tråd. Stärkelse, blå; se Färger, andra slag, ej specificerade. Substans; se Bläckpulfver.