Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Visserligen hade, till följd af Rikets Ständers önskningar i ämnet, redan åtskilliga af de aldra största pastoraterna blifvit delade och otvifvelaktig! komme regeringen att småningom fortgå på denna bana. Med afseende å det verkliga behof i • lil’ lil vet af snar och allmän omregtering af större delen at pastoraterne, vore det dock väl, ja nödigt, att Rikets nu församlade Ständer, för sin de), bestämde någon mera allmän grundsats härutinnan. Befolkningen hade, särdeles i våra skogsbygder, mångdubblats sedan den aflägsna tid, då vår ännu gällande pastorats-indelning genomfördes. Hvar och en, som kände förhållandena, måste emellertid medgifva, att det, utom i städerna, vore för äfven den mest nitiske prestman omöjligt, att, så som sig borde, vårda mera än 2,000 eller högst 2,500 själar. När det nu dertill måste vara önsk värdt att den fördelning, som nu göres, må ega bestånd en längre tid, oaktadt en alltjemnt tillvexande folkmängd, ansåg sig Friherren böra föreslå, att såsom en allmän regel för landsbygden stadgades, att ej ett pastorat vid den nya fördelningen borde omfatta mera än omkring 2,000 personer. Hvarje pastorat, som nu innehölle mellan 4,000 och 5,000 personer, komme således alt delas i två. En utredning härom, jemte Bih. till R. St. As 61. förslag om lämpligaste platsen för de erforderliga nya kyrkorne och om bostäder åt de nya Pastorerne, borde derföre äfven anbefallas åt de nämnder, som af Kongl. Maj:t föreslagits i och för löneregleringen. Det vore visserligen lätt att förutse, att alla de, som icke gillade detta förslag, skulle deremot anföra dels kostnaden för så många nya kyrkors uppförande, dels svårigheten att anskaffa boställen åt så många nya Pastorer, dels framför allt omöjligheten att på länge besätta alla dessa nya tjenster, pä en tid, då i alla fall prestbrist öfverklagades inom flere stift. — Hvad de nya kyrkorne anginge, så funnes dock redan många annexoch kapell-kyrkor, fastän de på många ställen torde behöfva utvidgas.
Protocoll, håilna hos H 6 g 1 o fl i g e Ridderskapef och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Slockholm Åren 18 i 7 och 18.18. j1nd.ru a T 0 C K H O L M, Tryckt hos OiO' Grähs, iHiS - Fredagen den 2 Januarii 1818* Plenum klockan 10 förmiddagen. Justerades Pleni - Protocollet för den 27 sist’ ledne December. Herr Heykenskjöld, Carl Fredric, anförde skrif il igen : Vid 1812 års Riksdag togo Riksens Ständer, i anledning af framiedne Majoren Baron Silfverskjrids då gjorda motion, det beslut: att Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, i händelse af Hans Maj:t Konungens sjukdom, skulle fö^ ra Rikets Styrelse. Närvarande ställning, då Kongl. Maj.ts tilltagande ålder och beklagligen äfven infallande sjuk-aftaquer torde ofta-' re än tillförene hindra Hans Majt, att sjelf utöfva RiksStyrelsen, och äfven kunde inträffa, att vid en dylik olycklig händelse, Hans Kongl. Höghet KronPrinsen vore af sjukdom hindrad att RiksStyrelsen emottaga, synes fordra en vidare utsträckning af 1812 års RiksdagsBeslut i denna del, på det sätt: att, j händelse af Kongl. Maj:ts sjukdom och den olyckliga tillfällighet, att Hans Kongl. Höghet Kron - Den 2 Januarii. Prinsen tillika vore af sjukdom hindrad att Regeringen emottaga , Hans Kongl Höghet ArfPrinsen, Hertigen af Södermanland , som nu uppnått den i RegeringsLagen utsatte myndiga ålder, i sådant fall agde att emottaga Rikets Styrelse och utöfningen af Konungamagten , enligt Rikets Grundlagar och i öfverensstämmelse med det 1812, uti dylikt ärende , af Riksens Ständer vidtagna hesluthvilket jag härmed får den äran underkasta Högvälborne Herr Grcfvens och LandtMarskalkens samt Höglofl.
Ett Memorial af Herr Montgomerie, Fabian, angående TullBetjeningens och Visitationers afskalfande. Till Statsoch BancoUtskotten: Ett Memorial af Friherre Gederström, Ulric, angående medel till stadgande af Rikets Mynt-väsende; hvarjemte Ridderskapet oeh Adela fann för godt tillåta communication med de Den g Januarii. 44.9 de öfrige RiksStånden utaf så val Friherre Cederströms och Herr Isei hjelms Memorial, som, ock Herr Montgomeries Memorial, om SockenSkrifvares antagande. Föredrogs och remitterades: Tili Bevi/lningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten : I anledning af Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, derom gjorde begäran, dess Memorial om inrättande af en lättare Postgång emellan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, samt rättighet för Enskifte, att till Domstolar och Embetsverk directe med Posten insända sådana Handlingar, som icke fordra annan åtgärd, än deras inlemnande. Till Remitterande föredrogs: Friherre Lagerbjelkes, Johan, Memorial, angående inrättande af ett VäxelContoir. Herr Svedenstjerna , Eric Thomas, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes så lydande: Ehuru jag med Herr Friherre Lagerbjelke, och på de grunder han i Memorial af den 2 dennes anfört, ej kan inse nödvändigheten och nyttan af ett YäxelContoirs inrättande, utan fast hellre tror, i stöd af allmänt godkända FinanceTheorier, jemte den olyckliga erfarenhet vi äga från iyöooch 1760-talen, Ridd. 0, Ad. Prot. II. if. 57» ^8 450 Den g Januarii. alt ett sådant Contoir snarare skulle befordra, än förekomma oordningar i Växelhandeln; bör jag dock medgifva, alt värdet och nyttan af detta Förslag kunde hvila på några, för mig och många andra, hittills okända Principer.
Otto Olof Stenström. A. Jonsson. J. H. Huss. C. G. Widström. Chr. N. Schröder. P. Wåhl. Petter Jönsson. Jöns Jonsson. Magnus Jansson. And. Fryxell. G.A.Wall. H. V. Montgomery. Bernh. Pettersson, G. F. A. Adelsköld, Bruksegare. Kapiten. G. Sundin, Alex. Johnsson, A. H. Nisbeth, Ö. Pärsson, Landtbr. Landtbr. Handlande. Löjtnant. Nämndem. O. L. Geijer. Chr. W. Geijer. Er. Göthlin. A. Myrin.» Sådant är innehållet af den ingifna, af 91 personer undertecknade skriften. Tillåten mig få, i anledn. deraf, vidare anföra följande framställning: Efter upsiittandet af denna adress, men innan densamma, försedd med dessa talrika underskrifter utaf personer af alla stånd och villkor, men förnämligast egare och brukare af jord, hunnit till riksdagsorten afgå och ankomma, hafva de i denna deras skrift öfverklagade förhållanden blifvit i en ej ringa mån upmärksammade och, såsom jag hoppas, närmade till en framtida tillfresst.ällande lösning, deL genom I\. Propos af d. 4 sisth Nov. ang:de grunderne för utgörande af presterskapets aflöning, dels ock genom åtskilliga inom RiksStm redan väckta motioner. Så återfinnes uti högstberörde förslag, i Usta punkten, att »presterskapets inkomster Deri 1 December e. m. 85 fördelas sålunda, att hvarje tjenstgörande prestman erhåller en efter tjenstegrad och embetsåliggande lämpad, anständig bergning»; — i 3:dje punkten, att »reglering af presterskapets löner skall ske i den mån, sådant, utan förnärmande af innehafvares rätt, kan verkställas, således oviilkoriigeu vid törst, efter författningens utfärdande, inträffad pastorsledighet, eller, om derförinnan fastställd pastoraliekonvention längre tid är gällande, så snart denna tid tilländagår.
Fredin måtte anförtros uppgörandet af en riks-hufvudbok, efter ny method, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de i föregående delar af detta betänkande utvecklade grunder, såsom förslag lill formulär för nämnde hufvudbolts framtida uppgörelse, under förbindelse att hafva arbetet färdigt den i5 Juli 1849, för alt, med stats-kontorcts och kammar-rättens ullåtanden beledsagadt, kunna till Rikets Ständers sistnämnde år sammanträdande revisorers granskning öfverlemna®, och under vilkor: (t) alt uppgörelsen får ske för året 1 B.jfi; b) att arbetet sednast med ingången af September månad innevarande år får begynnas; kommande den ofvan utsatte tiden för hufvudbokens färdigblifvande, genom uppskof för arbetets påbörjande, att i samma förhållande utsträckas; c) att lämplig lokal, helst i förening eller granskap med den, sorn af riks-boksluts-kontoret begagnas, eller kommer att begagnas, till arbetets utförande upplåtes; d) att, för ett års tid, räknad från arbetets början, ledighet lemnäs Fredin från det embete han såsom t. f. stads-kommissarie för närvarande bestrider, men med åtnjutande under tiden af ett mot hans aflöningsförmoner svarande arfvode, så att lian på detta åtagande hvarken i afsende å tour eller inkomst något förlorar; gällande detta vilkor äfven för upprättandet af ett formulär till hufvudbok öfver Kongl. Stats-kontorets enskilda rörelse, derest äfven detta uppdrag, hvarom här nedan förmäles, på samma tid åt Fredin ånförtros; samt e) att, utom erforderlige skrifmaterialier och expenser från Kongl. Stats-kontoret, för] aflöning af nödige biträden vid utarbetandet af det nya riks-bokslulet, till Fredins disposition ställes ett belopp, motsvarande fyra kammarskrifvare-löner eller a 400 r:dr, Sill. lill H. St. fröt.
Directeurs-ledigheter, då de ej kunnat fyllas med de utsedda Suppleanter, 10 Panco-TJ(skottets Memorial N:o 1^.8. gr stadgadt, nemligen att den lediga platsen tillsättes genom val ”af Ståndets Fullmäktige i Banken och Riks* gälds-Contoiret,” jemte nu gjordt tillägg, att Styrelsen af det Råne-Contoir, der ledighet af Suppleant inträffar, bor inberätta om densamma till Banco-Fullmägtige, och att, vid valen, Fullmäktige af Ståndet i Banken och Riksgälds - Contoiret skola rösta per Capitcij och ordet foras af den främste bland Ståndets Fullmägtige i Banken, (Enligt Protocolls-Utdraget af dea 16 Mars 1829.) 4,'0 Bonde-Ståndet; att Ståndet vid hvar Riksdag väljer, utom Directeuren, 2’ne Suppleanter fqr hvarje af de i Provin-* cerna inrättade Råne-Contoir, och att, i händelse antingen Directeuren och en Suppleant, eller ock Directeuren och båda Suppleanterne skulle genom döden, eller någon annan orsak gå undan , eller opk genom andra inträffade omständigheter alldeles från* träda sin befattning, det i sådan händelse skall tillhöra Bonde-Ståndets Cancellie-Direclion, att, efter derom erhållen underrättelse, genast välja ny Sup* pleant. (Enligt Protocolls - Utdrag af den 22 Juuii 482^). I afseende på den ännu återstående Utredning af f. d. Riks-Discont-Verket, hafva Rikets Ständer vid innevarande Riksdag Reslutit; att rättighet härefter lemnäs ej alle., nast Rikets Ständers Revisorer årligen vid och emellan Riksdagarna, på sätt intill i8a3 varit öfligt, utan jemväl Discont-Directionen , att, för (ivad Rån»?
Dessutom qvarstår äfven, efter delta förslag, många sådane händelser der underställning kan komma i fråga fastän de äro af en jemförelsevis obetydlig natur. En handling har t. ex. genom felaktig rubricering af åklagaren fått en svårare karaktär ån som derpå borde tillämpas, och derigenom blifvit flyttad inom en helt annan kategori än dit den rätteligen hörer. T ex. huru ofta rubriceras icke som rån, gerningar, som vid domarens undersökning reducera sig tilläfventyrs till snatteri. Således gifver en oriktig rubricering af en sak, en svårare karakter deråt än den eljest skulle hafva, och möjligen skulle förslaget komma alt framkalla flere sådane oriktiga påståenden, enär en åklagare kunde finna tjenlig!, alt för att vinna större upmärksamhel åt den anhängiggjorda saken, gifva densamma en svårare rubrik. Det är icke endast den tilltalades befriande som är af vigt, utan äfven ganska ofta att behörig uprältelse för ett obefogadi tilltal beredes den anklagade. Afven detta kan och bör blifva föremål för Öfverdomstol pröfning. Jag kan ej af de skäl, jag här höll åberopas, finna mig föranlåten frånträda mitt förut gjorda yrkande om afslag på detta betänk. Gr. Sparre: Det är icke allenast den tilltalades frikännande som erfordras, sade den siste värde talaren, utan äfven behörig uprältelse, men jag tillägger: äfven snar rättvisa fordras; och alla de åtgärder som tjena till ett obehörigt förlängande af den tilltalades lidande äro oriktiga, och böra borttagas. Den tilltalade har ovillkorligt anspråk pä snar rättvisa, — men huru skall den honom kunna vederfaras, då han, i en stor del af här utpekade fall skall sitta i häkte under den tid ransakningen pågår? Efter densammas slut har Uuderdomaren en månads tid på sig för inskickande af ransakningen till Hofrätten och denna åter en månad till målets handläggning innan expeditionen Utkommer. Den tilltalade, som möjligen är alldeles oskyldig, blir i följd af en måhända enfaldig anklagelse, mer än 2 månader qvarhållen i häkte utöfver den eljest erforderliga tiden!
Ombudsman, rättens, om förhud för denne i konkursmål att befatta sig med försäljning på auktion af konkursmassas tillgångar. Motion N:o 188. Lag-Utsk. Betänk. N:o 38 och Mern. Organister, om reglering af deras och klockares löneförmåner. Motion N:o 262. Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 76. om ändring af gällande föreskrifter rörande val af dem. Motion ,N:o 118. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4 och Mern. N:o 18. R. St. underdån. Skrifv. Oskarshamn, om utvidgning af dess allmänna elementarläroverk. Motion N:o 115. Stats-Utsk. Utlåt. N:o fTö. P. Pehrson, Anders, från Christianstads län. Motion N:o lil, angående ändring af 12 § i Kongl. Förordningen den 21 Mars 1862, om kommunalstyrelse på landet. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 80 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. N:o 58. Motion N:o 112, angående ändring i Kongl. Förordningen den 18 De cember 1863, om vilkoren för bränvinstillverkning, m. m. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 9 och Utlåt. N:o 12. R. St. underdån. Skrifv. Sammans. Bevilln.- Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Bevilln.- Utsk. Mern. N:o 16. R. St. underdåu. Skrifv. N:o 118. Motion N:o 113. om inteckning i lös egendom. Lag-Utsk. Betänk. N:o 57, Mern. N:o 59 och 61. R. St. underdån. Skrifv.
Rikets Ständers förslag blef i Statsrådet den 22 September 1848 bifallet; hvarom svar meddelades Rikets Ständer å Rikssalen den 6 Oktober. S. d. utfärdades Förordning i ämnet. fl 3;o af den 17 Maj 1848, angående granskning af de i Statsrådet förda protokoll (59). 1848 den 26 Maj i Statsrådet anmäld. Skrifvelsen lagd till liandlingarne. fl4:o al den 27 Maj 1848, i fråga huruvida Kongl. Förordningen den 19 Maj 1845, angående giftorätt och morgongåfva, eger retroaktiv verkan eller ej (91). Förslaget bifallet i Statsrådet deu 22 September 1848; hvarom svar meddeladt Rikets Ständer å Rikssalen dea 6 påföljande Oktober. S. d. kungörelse i ämnet utfärdad. 199 15:o af elen 2 Juni 1848, angående förklaring af 5 § i 16 kap. Kongl. Majit har uti Statsrådet den 22 September 1848 ej lemnat bifall till Rikets Ständers förslag; hvarom underrättelse blifvit meddelad Ständerne å Rikssalen den 6 Oktober samma år. 16:o af den 2 Juni 1848, angående rättighet till pension för åtskilliga vid fångvården antagne tjenstemän (100). 1848 den 20 Juni i Kongl. Regeringen anmäld; och Statskontoret samt Fångvårdsstyrelsen genom nådiga Bref underrättade om innehållet af den underdåniga skrifvelsen. !?:o af den 2 Juni 1848, angående inskränkning af underdomares skyldighet att renovera domböcker (102). Rikets Ständers förslag blef den 22 September 1848 i Statsrådet bifallet; hvarom Rikets Ständer underrättades å Rikssalen den 6 Oktober. S. d. kungörelse i ämnet utfärdad. O 18.0 af den 21 Juni 1848, angående ändring af 2 kap. 5 § Utsökningsbalken och Kongl. Förslaget bifallet i Statsrådet den 22 September 1848 och svar derom meddeladt Ständerna å Rikssalen den 6 Oktober, då förordning utfärdades.
Mången husbonde ansåg ock den hofsamma husagan vara det enda skräckmedel, han egde, att tvinga en lat, okynnig eller vårdslös tjenare, som ej lät sig annorledes rättas, till hans pligters uppfyllande. Likväl, och med humanitetens fulla rätt, hafva dessa reliker af forntida slafveri och missförstädt menniskovärde måst inom värt fosterland vika för mildare asigter och värdigare medel att lära individen göra ett förståndigt bruk af Ökad frihet. I svensk civil-lagstiftning Tjvarstår af det afflictiva hudstrykningssystemet, utom husaga för minderätiga tjenstebiträden, också egentligen endast kroppsaga för liela rikets skolungdom. Men minderåriga tjenstebiträden stå och måste väl äfven med skäl anses vara stadde uti ett patriarkaliskt barnaskapsoch uppfostrings - Motioner i Borjare-Ståndet 18G2. JW 6!. 115 förhållande till den öfriga familjen samt derföre beroende af hnsfadren eller husbonden : rättigheten att utdela kroppslig aga är också här helt och hållet förlagd inom familjen, hemmet och det enskilda lifvet samt uti dens kärleksrika hand, som åtagit sig det ansvarsfulla uppdraget att uppfostra och dana dessa minderåringar likasom sina egna barn till goda, nyttiga och förnuftiga medborgare; här finnes ej heller någon närskyldare och mildare hand, åt hvilken en allvarsammare upptuktelserätt lämpligen kunde öfverlåta?. Men sådant är alldeles icke förhållandet med skolungdom och skolaga. Den förra eger gemenligen ett hem, dit den sednare kan saklöst förläggas och dit den äfven flerestädes redan blifvit frän skolan med fördel förlagd.
S D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 9, med förslag till ändringar och tillägg i 28 § Regerings-formen, antog Ståndet såsom hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, den uti 2 alternativet föreslagne förändring af nämnde § i Regerings-formen, men deremot såsom dess gemensamma tanka uttryckte, att ej mindre den uti förra alternativet tillstyrkte förändring af samma paragraf än äfven Utskottets uti 2 mom. af Memorialet framlagde förslag, om tillägg till meranämnde grundlags-paragraf, hvarken voro nödvändige eller nyttige, samt derföre beslöt, att till Utskottet för vidare behandling hänvisa dessa 2:ne frågor. S. D. Föredrogs Banko-Utskottets Memorial: N:o 57, i anledning af erhållen återremiss af Utlåtandet N:o 39- Ståndet biföll Utskottets å pag. 4 och 5 förekommande förslag, i anledning af återremisserne utaf2:dra och ll:te punkterna af Utlåtandet N:o 39, samt lade till handlingarne Utskottets i öfrigt meddelade yttranden. N:o 59, med förslag till vissa förändrade föreskrifter i 7:de art. i gällande Banko reglemente; Samtlige af Utskottet i detta Memorial framlagda förslag och tillstyrkanden blefvo af Ståndet godkända och antagna. S. D. Föredrogos Stats-Utshottets utlåtanden: N:o 218, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 51, angående beräkningen af statsverkets inkomster; N:o 219, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 51, litt. A; samt N:o 220, i anledning af väckt motion om vissa Kyrkoherdar och Skolmästare i Lappmarken å lön anslagen spannmåls utgående in natura m. m.; och godkände Ståndet i allo hvad Utskottet i berörde Utlåtanden, under dessa serskilda punkter eller Momenter, anmält eller tillstyrkt, med iakttagande likväl vid 4:de punkten (pag.
TJtskrs yttrande t. o. m. den i:sta votertspro posrn. Frih. Cederström, Jac.: Jag ber att till prof. få antecknadt, det jag icke i Utsk. deltagit uti den ifrågavar. jemnkningen. Jag kunde då icke hafva undgått att anse siffran 3 såsom en ny motion, hvilken altså, på de grunder Utsk. sjelf i premissen till betänk, angifvit, icke kan komma under omröstning. Den föreslagna voter:spropos:n godkändes, U tsk:s öfriga yttrande t. o. m. slutet af memor. Hr von Hartmansdorff, A u g.: Jag vet icke, om min anmärkn. kommer för sent; men det är mig oförväntadt, att Utsk. uppletat och upptagit det nya ordet helgfri i stället för söcknedag. Detta uttryck påminner om felfri, och föranleder således en jemnförelse, der helg ställes emot fel. Ett sådant begagnande af språket synes mig opassande såväl i lagsom annan stil. Jag inser ej, hvarföre det väl bekanta och brukliga ordet söcknedag ej skall få begagnas. O ert So O c to lier f. m. Frill, Cederström: Ehuru jag ej deltagit i denna frågas behandling inom Utsk., synes det mig doek påtagligt, att Ulsk. i afseende å redactionen varit bundet af Ståndens gemensamma tankar, samt icke ägt att deri göra ändringar. Den 2:dra föreslagna voterjsproppsm godkändes. H. Ex, Hr Gr. o, Landtm, tillkännagaf, att plenum Lomme att fortsättas kl. 6 på e. m. Företogs till pröfning Constit.Utskrs d. 20 dennes e. m. på bordet lagda memor. N:o 46 med föreslående af ett tillägg vid Äfksd.Ordnls 73 § i fråga om förstärkta Utskotts, .Nämnders och Electorers fulltalighet. Hr von Hartmansdorff, Aug.: I nämnder, som med R, St:s rätt afgöra mål, anser jag det vara alltför äfventyrligt att lemna derhän, huruvida ledamöterna äro fulltaliga eller icke.
Denna utlåning, som synes hafva tillkommit för alt bereda Obligations-innehafvarne en utväg att vid tillfälliga behof kunna undfå penningar på obligationer, hvilka de, till följd af deruti stadgade villkor och förbehåll, icke egt att uppsäga, är, enligt Utskottets öfvestygelse, högst oegentlig; ty då Banken kan belåna sine obligationer, måste den äfven kunna dem infria; och det torde således vara i sin ordning, att en så beskaffad låne-rörelse upphör. Likväl och som största delen af berörde obligationer innehafves af välgörenhets-inrättningar, hvilka äro, enligt obligationernes lydelse, förbjudne att desamma uppsäga, torde af detta och flere andre skäl, närmare utvecklade i Banco-Ulskoltets vid sednaste Riksdag afgifne Betänkande, ]N:o 28, Banken icke böra begagna den rätt till uppsägning, Banken eger; men på det att något hinder icke må möta för den, som önskar att få en dylik obligation infriad, lärer, i sammanhang med belåningens upphörande, böra stadgas, att en sådan inlösen: uppå derom skeende anmälan, af Banken verksläiles. 22 Banco-Utskottets Betänkande, A’:o 29. Som, efter hvad här ofvan är vordet tillkännagifvet, någon utlåning från Banken till Släder och corporationer numera ej eger rum, men Riksgälds-Kontoret deremot bedrifver en med denna likartad lånerörelse, tror Utskottet det vara lämpligt, att återstoden af de från Banken i berörde väg utgifna lån öfverflyttas till Riksgälds-Kontoret. Enahanda åsigt hyser Utskottet jemväl angående de skiftesoch odlings-lån, som från Banken utgå. Beträffande öfrige låne-rörelsegrenar, medgifver Utskottet gerna, att, med undanlag af Handelsoch Nä rings-Diskontens, de andre icke äro förenlige med en Slals-Banks rätta verksamhet. Denna bör icke utlåna penningar i annan väg, än derifrån de kunna, i händelse af behof, läLt och hastigt återtagas.
St:s beslut, och anbefallde verkställighet deraf. När det nu hade kommit till denna punkt, hvad hände då? Det torde också Frih. Tersmeden hafva sig bekant. Jo! En mängd församlingar protesterade emot dessa folkskolor. De förklarade dem vara fullkomligt öfverflödiga, ja rent af skadliga, så att execuliva makten måste träda emellan, för att bereda verkställighet ät beslutet: och jag har sjelf i egenskap af landsh. endast med stor svårighet lyckats alt i godo förmå en församling att bringa deras folkskola lill ständ, sedan de__i 3:ne år med sin pastor tvistat om anläggningen af densamma. Annu i denna stund processas i den socknen, der jag har egendom, om folkskolas anläggning, sä att, fastän författningen är 6 eller 8 år gammal, den af BondeSt. så mycket öfverklagade bristen på undervisning för allmogens barn, just genom detta samma BondeSt:s eget vållande, icke blifvit afhulpen. När man har sådana exempel för ögonen, så tror jag att det icke ligger just särdeles mycken vigt uppå om BondeSt. såsom BiksStänd har bifallit förslaget eller icke. Hvad nu angår Frih. Palmstjernas förslag så tillåter jag mig att deremot göra några anmärkmr. I första punkten af förslaget har Frih. tillstyrkt att "alla till aflönande af embetsoch tjenstemän vid militise-staten anslagne indelta räntor och kronotionde, skola uppbäras i samma ordning, som de kronan behållne”. Alla nu indelta räntegifvare skulle alltså komma i lika categorie med dem, som äro kronan behållne, hvilka senare genom nu gällande författning äro obestridligen berättigade att uppsäga sina räntor till lefverering in natura, och då följaktligen samma rättighet svårligen torde kunna de förre förvägras, så frågar jag Frih. Palmstjerna, om de också uppsäga sina räntor, skall då kronan nödgas emottaga den i sina magaziner, och låta dem för sin räkning försäljas, men i allt fall ä bestämd tid utgifva kontanta penningelöner till tjenstemännen, utan afseende uppå huru länge räntornes försäljning kan draga ut på tiden?