Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dt i» i Augusti. utsträckt tili alla öfriga af Riddarhusets tjenstmän och betjening, som till RiddarhusUtskottet till Utlåtande remitterad derifrån återkommit, och nu till afgörande blifvit föredragen, utber jag mig hos Högloft Ridderskapet och Adeln få vördsamt yttra min tanka: Riddarhus-Secreteraretjensten, den der visserligen fordrar mycken skicklighet och högre natursgåfvor, borde visst vara så väl lönad det vårt Stånd, vid timade ledigheter af den, genom vilkorens fördelaktighet, kuode vara förvissadt se många förtjente sökande anmäla sig dertill, och således vara dess säkrare till denna sysslas återbesättande med en man af utmärkt värde; och att, då man, såsom nu, är lycklig nog att hafva alla anspråk i detta afseende uppfylde, fordrar äfven billigheten att en så vigtig tjenstman, efter tidernas kraf, vore så pass lönad det han endast af denna tjenst kunde hafva sin utkomst, utan behof af andra bitjenster, och i följe deraf blef mera oberoende, Allt detta medgifves gerna; men att en lönförhöjning just i närvarande ögonblick är af en så påkallande nödvändighet att våra gamla inrättningar inom Riddarhuset skola omgöras, och nya skatter påläggas Ridderskapet och Adeln för detta ändamål, vågar jag tvifla om. Genom den Utskottets Betänkande bifogade uppgift inhämtas också att Secreterare-lönen, 600 R:d med tillägg af ved och ljus, efter inköpspris, utgör blott 789 R:d. 10 sk. 6 rst. Banko; Härtill värdet af hushyra och eventuel - Den i Augusti. !a sportlar vid introductioner, lärer heta Värdet af dessa förmorter dock icke kunna tagas högre än 1200 Rtd. Banco öm året. D^tta har då gifvit anledning till de yttrade önskningar inorri Ståndet att denna inkomst kunde förökas, och RiödarhusUrskottet har i följd deraf föreslagit en löntillökning af 6ÖÖ R:d.
Vid i843 års sint utgjorde beloppet af på lagsökning beroende lån ’ • • 99,178: 3a. 8. Under loppet af 1844 bafva 26 st lån blifvit öfverlemnade till indrifning af Ombudsmännen för en sammanlagd summa af 79,600: Sgr 178,778: 3a. 8. Härå har under året influtit 6a,p36: 3a. 9. Och utgjorde summan af utestående, på lagsökning beroende lån vid 1844 års slut; Inom Stockholms stad , . 58,977: 17. 3.
Examinanden borde erhålla minst betyget godkänd i åtminstone de flesta af bemäl a examensämnen, särskildt i historien och filosofien, såsom varande synnerligen vigtiga för hans följande teologiska studier samt för utbildningen af hans förmåga, till framtida studier på egen hand. Kurserne för ifrågasatte examen borde så bestämmas, att en flitig och med vanliga anlag begåfvad yngling kunde på två år genomgå den, hvarefter den teologiska universitets-prestexamen borde omfatta en kurs af ytterligare tvä är. Den hittills vanliga prestexamen inför vederbörande stifts Konsistorium borde med detsamma afskaffas. — I sammanhang med förevarande fråga må ännu några ord tilläggas. För kompetens till ordinarie tjenst borde prest efter minst tre års presterlig tjenstgöring (för skolman kunde denna tid af Kongl. Maj:t förkortas) samt två terminers ytterligare universitetsstudier, vid universitet undergå pröfning i exegetisk, dogmatisk och pastoral-teologi; en större del af sistnämnde studiitid borde dessa prester egna ät inbördes öfningar i vederbörande lärares närvaro. Den hittills vanliga pastoral-examen borde afskaffas i och med införandet af sist föreslagna universitets-examen. Men alldenstund merendels endast medellöse ynglingar egna sig åt presterliga banan, skulle denna genom mitt förslag blifva nästan alldeles stängd, derest icke åt dem, som vid universitet sysselsätta sig med presterliga studier, nödigt penningennderstöd årligen lemnades. Och af denna orsak får jag ytterligare föreslå, att Rikets Ständer måtte anslå stipendier åt deni, som förbinda sig att undergå presterlig universitets-examen samt att derefter inträda i presterlig tjenst. Jag antager att minst 20 medelst stipendier understödde ynglingar beliöfdes årligen frän universiteten för stiftens tjenst, och då jag beräknar att stipendiet till en sådan yngling borde för lista året blifva 100 Ridr, för det 2:dra 200, för det 3:dje 300 och för det 4:de 400 Ridr och att hvarje sådan yngling sålunda komme att vid universitetet kosta det allmänna 1,000 Ridr; så skulle penningbehofvet härför stiga till 20,000 Ridr årligen.
Län, om nedsättning i forlön för kronotionde-anslagen lill Allmänna Barnhuset i Stockholm; 8:0 af Tobias Lind från Götheborgs och Bohus Län, om tillstånd afl i samma byggnad anlägga husbehofsoch tullqvarn; 9:o af densamme om rättighet för Compagnie-chef att approbera re cruler; 10:o af Johan Johansson från Örebro Län, om förenkling af både militaira och civila uniformer; hvaruti vice Talmannen Nils Pehrsson m. Ii. instämt; 11 :o af Anders Pehrsson från Örebro Län, om förändrad reglering af Presterskapets löner; l2:o af Sven Jonsson från Jemtlands Län, om indragning af landt liscalsljensterne; 13:o af Anders Andersson från Örebro Län, om indragning af de ling re t jens terna vid Jägeri-staten; 14:o af Lars Larsson från Gefleborgs Län, om befrielse för kyrkorna från vissa extra utgifter; 15:o af Jöns Jönsson från Christianstads Län, angående utfärdande af serskildt Reglemente för Fjerdingsman; 16:o af densamme, om förändrad ordning för Fjerdingsmanstjensters bestridande; 17:o af Christen Andersson från Malmöhus Län om förändrade bestämmelser vid utarrenderande af Lund Academies hemman; 18:o af Johannes Andersson från Skaraborgs Län, om Biskopslönernas indragning till Stats-verket. 19:o af Tobias Lind från Götheborgs och Bohus Län, om ändring och utsträckning af Kongl. Kungörelsen den 25 Februari 1843, rörande handel på Norrige med landtmannaproducler; 112 Trot.-Utdrag, den q5 Augusti 18 44- 20:o af densamme, angående köpingsrält för fiskeläget Grebbeslöd; 21:o af Henrik Andersson från Örebro Län, angående Kongl. Theatern? nl arrenderande; 22:o af Anders Andersson från Skaraborgs Län, om fångars afstraffande A Carlsborgs fästning; 2.'ho af Johan August Zetterberg från Stockholms Län, om upphörande af afgift vid inträde å Kongl.
Novembertraklaten verkligen eger någon betydelse, att Sverige har någon fördel att förvänta deraf genom vestmakternas understöd, så kan Sverige detta oaktadt vara utsatt för öfverrumpling från Ryska sidan, ehuru det skulle vara ett särdeles fåfängt och till intet resultat ledande företag att gora en sådan öfverrumpling, emedan just i följd af den så mycket och kanske med skäl prisade Novembertraktaten skulle Ryssland icke allenast underkasta sig vådor och större upoffringar för att kunna försvara och vidmakthålla hvad det öfverrumplat, utan äfven tvingas att lemna skadeersättning efteråt. Ulan att vilja gå längre, tror jag man kan antaga, att Ryssland skall betänka sig 2 gånger innan det, utan någon liflig orsak, läggen väl märke härtill, mine Hrr, eller utan något förvållande från Sveriges sida, äfventyrar en sådan öfverrumpling. Jag vill nu öfvergå till Frih. ltaabs replik, den enda som blifvit gjord mot mitt förra yttrande. Frih. ltaab har påstått att jag, till att börja med, instämt i Utslcs framställning rörande ändamålsenligheten af Stockholms befästande. Detta är likväl icke så säkert; ty jag har sagt att jag antager förhållandet möjligen kunna vara sådant, men alt jag anser en fråga, så nyligen upkommen under denna Riksdag, gerna kunna upskjutas lill pröfning vid en nästföljande. Det måste vara af allra största vigt i afs:de på denna frågas afgörande, att väl erinra sig det jag endast talat om tiden intill nästa Riksdag, och att icke någon rimlig fara kan vara för ett upskof till denna tid. Frih. Raab har, under instämmande i mitt omdöme ang:de den nuv:de Ryska sjelfherrskarens fredsälskande karakter, likväl framhållit den omständigheten att menniskolifvet är vanskligt och att man icke borde dervid fästa för stort afseende. I anledn. deraf ber jag att, med hänvisande till mitt förra yttrande, få erinra, att jag endast såsom en bidragande omständighet omtalat Ryska Kejsarens person och karakter. Den 6 Februari.
St. må kunna sättas i tillfälle att hos K. M. i und. anhålla om undersökning till utrönande i hvilka och huru många fall utskylder nu erläggas efter matlag och att K. M. derefter ville föreslå R. St. en författning, hvarigenom begreppet matlag eller rök närmare bestämdes, eller ock denna grund för ulskylders utgörande alldeles afskaffades och ersattes genom beräkning efter hemmantal, taxering eller hvilken annan grund man funné lämplig. Derigenom kunde man hoppas på fullständig rättelse för framtiden. Den 10 Augusti. 183 Hr von Hohenhausen, Mich. Sil v.: Att behandla ärendet i den vidsträckta syftning Hr von Hartmansdorff föreslagit, dertill hade Utsk:o icke någon anledn. till följd af den väckta motionen. Och Utsk:n hade kanske äfven icke dertill ansetts berättigade. Motionen, den nemi. sora ansågs höra föranleda till en åtgärd af R. St., inskränker sig till begäran af rättelse uti hvad som genom K. brefvet d. 19 Juni 1830 och K. kammarcollegii derpå grundade kungörelse af d. 20 Juli samma år blifvit föreskrifvet, innefattande att hemmansdelar under olika nummer i ett och samma skifteslag, må kunna sammanläggas och ägaren deraf, då han skötte dem sjelf, icke behöfva svara för mer än ett matlag, så vida nemi. de sammanlagda delarne tillhopa icke utgjorde mera än ett fjerdedels mantal. Motionären har visat att personer, som äga hela eller halfva delar i samma hemmans nummer, äfven om de skulle uppgå öfver ett helt mantal, likväl icke betala för mer än ett matlag. Denna beräkningsgrund af matlag har utom för vissa mindre utgifter oell natura prestationer, hufvudsakligen varit grunden för utgörande af den numera upphäfna s. k. lagmansoch häradshöfdinge-räntan. Det var en rättelse härutinnan motionären sökt tillvägabringa och som Utsk:ns förslag äfven afser. Men för den händelse R. o. Ad. skulle vilja med anledn. af delta förslag upptaga frågan i den vidsträcktare syftning
Anmästes och infördes Konungens Hof-Cank z>er - S5§ Detz 8 Augusti zler Friherre hk äVetterlieät, hwilken, ä Kongs, Majtts wägnar, aflemnade en Konungens nådiga proposition, hwilken sedermera uti detta plenum WlästeS. Hvf-Cantzeren beswarades och afträdde, beledsagad esker manligheten. Ä nyo föredrogs Stats-Utskottets, den g Augusti, pä bordet lagda betänkande, angående uptagarrde af inhemska län för extraordinarie behof; hwarjemte äfwen föredrogs Banco-Utskortets, den 5 Augusti pä bordel lagda, memorial, i anledning af gjorda remitzer af den nyflnämnde StatsUtskottets betänkande bifogade serskildta mening af förste Archiater» von LclaultLLnheim. ^>err von Lckultronlioim, Oavist: > Ulaf mina actioner ifrån den lid jag börjat hlifwa Riksdagsman samt flere gängor warit Bagco-Revisor och Deputerad, sa wäl som af mina utgifna skrifter mäste synas, akt jag icke hatt Banquens bestånd och förkofran mindre om hjertat, än Höglofl. Banco-Utskottet. Jag har med mina bgg, ge upgifna förflag, längk ifrän att skada, twerkom ivelat päskynda Bancosevlarnes realisation med speciemynt, och derjemte betjena Regeringen, i händelse af krigsutbrott, med ett effectuelt biträdeJag will nu ej söka »vederlägga Banco-Utskortets betänkande; men kan dock ej underlåta till protokollet anföra, akt wälbemälte
Barthelemy skulle, i anledning af hvad Kongl. Maj:ts serskilda Nådiga Proposition af samma dag innefattade, varda till främmande Magt afträdd innan slafvar - Stals-Utskoltets Utlåtmdej N.o 116. 3 nes emancipation blifvit fullbordad, behofvet af anslag för sådant ändamål komme att upphöra eller minskas i förhållande till de vilkor, som vid öfverlåtandet kunde blifva betingade. Utskottet har, för bedömandet af denna fråga, tagit del ej mindre af Guvernörens på ön St. Barthelemy i den Nådiga Skrifvelsen omförmälde underdåniga utlåtande, dateradt den 9 Juni 1842, än ock af de yttranden, som inom Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet blifvit, i anledning af högstberörde skrifvelse, afgifne, och hvaribland förekommer det af Jöns Ersson från Wermlands Län inom sistnämnde Riksstånd framstälde yrkande, deruti J. Kylander instämt, att något anslag för ifrågavarande ändamål icke måtte af Rikets Ständer beviljas, utan att deremot endast utfärdades det Påbud, att slafvarne på St. Barthelemy försättas i frihet och ställas under den i Sverige gällande Tjenstehjonsstadga; hvarjemte Utskottet tagit kännedom af de Tractater och äldre Författningar, på hvilka slafegarnes rätt anses vara grundad. I sådant afseende innehåller den under den 1 Juli 1784 emellan Konungen af Sverige och Konungen af Frankrike afslutade, den 10 Augusti samma år af Kongl. Maj:t ratificerade och stadfästade Provisionelle Convention till förklarande af Preliminaire Conventionen rörande handeln och sjöfarten af den 25 April 1 -y41 > uti S:de och grde Articlarne, att Hans Aldrachrislligaste Maj:t afstod för evärdeliga tider åt Konungen och Kronan Sverige, till fullkomlig ägo och Öfverherrskap, ön St.
Ridderskapet och Adeln bifallna, nemligen: 1:0 Af den 25 Maj om Lösen för Ut slag i Anmärkningsmål. 2:0 Af den .14 Juni, angående CorreCtions-inrättningar. 3:0 Af den 14 Juni, till svar på Återremissen, angående Riksens Ständers JustitieOmbudsmans Berättelse om Lösdrifvare. 4:0 Af den 17 Juni, beträffande Vermlands förläggande under Svea Hofrätt. 5:0 Af den 27 Maj, till svar på Återremiss i frågan om förhöjning i Nämndemännens Dagtractamente, m. m. *44 l)en 2 fuli, c. nt, 6:0 AF elen 25 Maj, rörande förklaring öfver förordningen angående Skuldrotdringsoch Lagsökningsmdl, den 28 Juni i?98- 7:0 Af den 14 Juni, angående -allmän* na Straffoch Correctionshus. Ut Supra. S. D. Följande Allmänna Besvärsdeli OeconomieUtskottets den 28 dennes på Bordet lagde ' Betänkanden , af den 21 nästföregående, blefvo vid förnyad föredragning af Höglofl. Ridderskapet och Adeln bifallne, nemligen: i:o Angående Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse om Saltpeternäringens tillstånd 1 Riket. 2:0 Angående vidtagande medel till vaccinationens befrämjande. 5:0 I anledning af väckt fråga om ett Stats SjöAssurance-Contoirs inrättande i Stockholm. 4:0 Till besvarande af Höglofl. Ridderskapets och Adelns Aterremiss angående ett gjordt yrkande örn RiksdagsRelationers infordrande. 5:0 Till Besvarande af Aterremissen i frågan om Embetsmäns rättighet att förbjuda - y. Den 2 Juli, e m. 14 da invånarne i en ort att hvar som héldst inom Riket söka arbete.
I blifvit bedragen,” svarade tjenaren, ”men än råder väl bot derför, om i blott viljen lyda mitt råd och icke af något låta eder förskräckas.” Derpå omtalade han allt hvad han sett de föregående nätterna samt gaf herremannen många goda råd och lärdomar, huru han sig förhålla skulle. Följande natt vakade de båda och då svinavakterskan satt vid elden smög sig herremannen obemärkt fram och skar henne hastigt i lilltån med sin knif, så att blod framsipprade. Då förvandlades hon efterhand till allehanda vilda och rofgiriga (förskräckliga) djur, men herremannen lät icke skrämma sig, utan räckte stadigt ut sin hand emot henne, ända tills hon åter antog sin menniskoskepnad och lade sin hand i hans, sägande: ”Stor tack var jag eder skyldig då I upphöjden mig från en ringa svinavakterska till eder fästeqvinna, och än större tack nu då I genom er oförskräckthet befriat mig från ond trolldom och lifslång sorg, men väl [är] oss [båda] att I dertill egden mod, ty svårt svek har emot oss blifvit begånget, hvilket nu skall veterligt varda.” Och så förtäljde hon hur stjufmodren öfvertalat henne till att låta dottren profva bruddrägten, för att så få tillfälle att utöfva sina leda konster. Stor glädje vardt nu på gården och ett ännu ståtligare bröllop än det första hölls i glädje och gamman, men hexan och hennes dotter fingo den lön de voro värda.54 ”Pingsoen.” (Igelkotten) Det var en gång en man som satt i stugan och slöjdade vattenösor en hösteqväll, då blåsten flög och for kring knutarne. Han hörde någonting krafsa på stugudörren och när han öppnade såg han en igelkott sitta derutanför, men icke af vanligt slag, ty den kunde tala liksom en menniska. ”Låna mig herberge i natt ty det är så kallt,” sade igelkotten. ”Inte behöfver en sådan, som du, låna hus,” svarade mannen, ”du kan sitta i ett stengärde, det passar dig bäst.”
Då nu den lön, som i Riksgälds-kontorets aflönings-stat för närvarande är uppförd för Registratorsoch Arkivarie-sysslan utgör samma belopp, som den i egenskap af deis lön och dels arfvode elier tjenstgörings-penningar Registratorn och Aktuarien i Banken vid sednaste lönereglering tillerkända aflöning, anser sig Utskottet så mycket mindre böra förorda någon förhöjning af förslbemälde tjensleinans aflöning, som Utskottet föreställer sig, alt det skulle bereda möjligheten af en jernnare fördelning af de hos Fullmäktige förefallande kansligöromål samt större skyndsamhet vid ärendenas handläggning och expedierande, om enahanda förändring vidtoges inom Fullmäktiges i Riksgälds-kontoret Expedition, som förut skett inom Banko-fullmäktiges, eller dervarande Registrators och Arki - 12 Slats-Ulskottets Utlåtand& M 270. % vaiie—tjensts indragning sami tillsättandet i stället af en Notarie för att bufvudsakiigen biträda vid protokollsföringen under Fullmäktiges sammankomster. Emot uppförandet ä Riksgälds-kontorets ordinarie lönestat af den Kanslisl(jenst, som tillförene funnits vid Fullmäktiges Expedition, men enligt Rikets Ständers beslut blifvit indragen, anser sig Siats-Utskottet böra erinra, alt Rikets nu församlade Ständer, genom sina i fråga om löne-förbättringar för Stats-departementernas och Kollegiernas kanslier meddelade beslut, gillat
Häradshöfdingen har gissat rätt; men tro icke att jag är otacksam nog, att ej inse det goda som finnes: de mena mig alla väl; men vår uppfattning af denna afton är så olika... Hon såg sig om i rummet, de voro allena; på en gång föll henne en tanke in, och med låg och hastande röst frågade hon: Vill häradshöfdingen uppriktigt svara mig på en fråga? På hundrade! Går det an att föra dessa örhängen och det andra, tillbaka i de bodar derifrån man köpt dem, för att återlemna dem mot hvad de kostat? Svårligen, men hvarföre, och till hvad ändamål? Ack, jag önskade använda penningarne på ett bättre sätt, det vill säga på återresan till de mina... Det buller betjenten gjorde, då han öppnade döbattongerna till salongen, afbröt henne och störde dem; kort derpå inträdde bordsällskapet. När man efter måltidens slut återvände till salongen, stod der en koffert jemte en hattask mitt på golfvet. Aurora och fröken Brömser skyndade fram och läste med förvåning, att dessa saker tillhörde Ida Hedrén, som nästan framskuffades af tanten, för att tillfredsställa den nyfikenhet som nu var ohycklad. Fåfängt stretade hon emot, med den försäkran att detta alldeles icke kunde tillhöra henne; men adressen var tydligt utsatt med såkallade präntade bokstäfver, för att dölja gifvarens handstil, den man äfven fåfängt sökte upptäcka genom undersökning af sigillet, ty alltsammans var förseglat, med en kopparslant. Uti asken låg en modern, men enkel hatt af brunt siden, prydd med en mossros; handskar; andra små toilettartiklar, samt nyckeln till kofferten. I locket till asken stod följande devis på finska språket: "Välment gåfva icke klandra, gifvarns hjerta ger den värde." Ack, det är ifrån assessorskan! ropade Ida, detta är hennes stil! och hon tog fram sin på morgonstunden erhållna biljett och jemförde. Detta erkändes också af de andra; innehållet af dessa tvenne rader måste Ida förklara, ty för de andra flickorna var det hebreiska. Nu undersöktes kofferten.
Hufvudfelet ligger naturligtvis i brist på andligt lif. Men, hvad är orsaken härtill? Den är, att man förgäter Apostelen Pauli förmaning, att: icke hastigt lägga händerna på någon och icke heller göra sig delaktig i annans mans synder. De, som önska blifva Prester, pröfvas blott med afseende på ett visst, genom studier och menniskor inhemtadt kunskapsmått, men huruvida de hafva det andliga lif, som ingen menniska kan meddela, utan allena kommer genom pånyttfödelse af Den Heliga Anda, lemnäs alldeles utan afseende. När nu en sådan prest blifvit ordinerad, blir hans enda sträfvan att vinna en komministratur och omsider pastorat. Har han upnått detta mål; allt under fortsatt brist på det andliga lif, som skulle vara hans egentliga diplom; så har han, som man säger, kommit i ro och har sin lekamliga bergning. Nu blir han, ju större den omkring honom varande, sofvande själaskaran är, desto mera öfverbopad, dels af enskildta göromål, i anseende till sitt pastorats vidlyftiga jordbruk, dels upbörd och dermed följande handelsspekulationer; dels af onämnbara offentliga updrag, tillhörande alla möjliga andra embeten, men alldeles främmande för det presterliga. Trött af alla dessa bestyr under veckan, går han Herrans Sabbathsdag till mötes. Hufvudet är fullt af denna verldens mångahanda. Nu skall han ex officio beträda predikstolen. Hvad kan man här vänta sig, till upbyggelse för själar, hungrande efter andlig gpis; eller till väckelse för dem, som sofva? Der intet finnes, kan intet gifvas. För ett elektriskt meddelande, fordras en elektrisk tråd. Klipp af denna och meddelandet uphör.
Till följd af Rikets Ständers vid 1844 och 4845 års riksdag meddelade och i alla sedermera för Riksgälds-kontoret utfärdade reglementen bibehållna stadgande, har fortfarande ett årligt belopp af 1,050 R:dr (§ 72) blifvit, i den af Kongl. Maj:t föreskrifna ordning, från Riksgälds-kontoret utbetaldt till inlösen af 500 exemplar utaf Svenska Fornskrift-sällskapet från trycket utgifna handlingar, deraf 51 häften, innefattande bemälde Sällskaps samlingar för 1858 och föregångna år, sålunda blifvit för Statens räkning inlösta. Sedan den återstående behållningen utaf den anslags-summa 105,000 R:dr, som under sistnämnde riksdag beviljades och under år 1845 lyftades för bildande af stamholländerier och införskrifning af race-djur (*§ 75) i öfverensstämmelse med Rikets sednast församlade Ständers beslut, blifvit till Riksgälds-kontoret återlemnad, för att der innestå, intilldess sagde medel behöfde för härmed afsedt ändamål användas, har utaf denna, nästan helt och hållet af räntebärande Hypotheks-föreningsobligationer bestående, behållning, hvilken utgjorde 45,267 R:dr 77 öre, under nästlidet och innevarande år ett sammanräknadt belopp af 29,702 R:dr 51 öre från Riksgälds-kontoret reqvirerats och utbekommits. Ståts-Utskottets Memorial N:o 3. 15 Under den tidrymd, hvarom nu är fråga, hafva allenast 500 R:dr för inrednings-arbeten i Riks-arkivets
Men om också, i anseende lill den förslagsvis beräknade kostnads-summans storlek, ett sådant bidrag verkligen skulle erfordras, oaktadt deri hos desse jordegare i allmänhet rådande välmåga och den vunna eller förbättrade jordens höga värde i förhållande til! den på hvarje tunnland belöpande sjösänknings-kostnad, lärer detta bidrag dock ingalunda böra meddelas till ett hela kostnaden motsvarande belopp. Dessutom anser sig Utskottet böra erinra, att det aflemnade kostnads-förslaget icke undergått någon officiel granskning hvarken af vederbörande Distrikt-chef eller hos Vägoch Vatlenbyggnads-slyreisen, samt att det af Chefen för denna Styrelse, efter enahanda erinrans framställande afgifna och handlingarne bilögade yttrande, angående den stora nyttan af det föreslagna sjösänknings-arhetets fullständiga utförande samt kostnads-försiagels författares förut ådagalagda noggrannhet och sakkännedom, icke kan anses tillfylleslgörande vid fråga om beviljandet af ett stats-bidrag af den betydenhet, som det ofvanbemälde motionärer föreslagit. Utskottet finner sig alltså, med afseende å nu uppgifna förhållanden, böra 45:o afstyrka Rikets Ständers bifall till desse motionärers framställning om ett nytt läns beviljande för sjön Tåkerns sänkning. För utförande af 2:ne vidt utsträckta och vigtiga vattenaftappnings-arbeten inom Östra härad af Jönköpings län, hvilkas understödjande med bidrag af allmänna medel Vägoch Vatlenbyggnads-slyreisen förordat, ehuru dessa bidrag icke erhållits, emedan de skulle kommit alt medtaga alltför stor andel utaf don för sådana företag anslagna summa, har Riksdags-fullmäktigen Daniel Danielsson från nämnde län föreslagit särskilda stats-bidrags anvisande, nemligen för aftappning och sänkning af Storsjön, Tjurheji, Näfvelsjön och Färsjön 30,000 R:dr B:ko, deraf 18,000 R:dr såsom lån och 12.000 R:dr såsom anslag utan ålerbetalnings-skyldighet, och för Broby ås sänkning 20.000