Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Onsdagen den 20 Maji kl. 9 f. m. sammanträdde ConstitutionsUtskottet, då läsningen af de uti StatsRådet öfver Krigs ärender förde protocoll fortsattes, sålunda: A Första Fördelningen: Ledamöterne åtskiljdes kl. 1 middagstiden. Thorsdagen den 21 Maji kl. 9 f. m. lästes följande protocoll, hällne i StatsRådet öfver Krigs ärender, nemi.: Å Första Fördelningen: för den 17 September 1811—28 d:o, 2 October, 2 d:o; Ä Andra Fördelningen: för den 3 Martii 1812—24 d:o; Å Tredje Fördelningen: för den 17 December 1811—23 d:o, 8 October—29 d:o.1 Ledamöterna åtskiljdes kl. 1/2 1. In fidem Carl Ant. Kock. 1 Protokollen lästes alltså ej alltid i kronologisk ordning. Justerat d. 9 Junii 1812. A. G. Mörner. Fredagen den 22 Maji kl. 9 före middagen sammanträdde R. H. S. ConstitutionsUtskott in pleno, då alla dess Ledamöter voro närvarande utom Herr Öfverste Schönström, Borgmästarne Nenzén och Nordström. Uplästes HofCanzleren Friherre af Wetterstedts embetsskrifvelse af den 12 dennes, med öfversändande af så väl de inför Kongl. Maj:t öfver Justitise och GeneralAuditeurs ärender förde protocoll ifrån den 23 Julii 1810 till den 13 April 1812, som de protocoll, hvilka af Herr HofCanzlern vid särskilda tillfällen blifvit förde. Herr Grefven och Ordföranden tillkännagaf, att desse sednare protocoll ej innehöllo några andra ämnen, än dem, som redan genom Kongl. Propositioner eller andra offentliga handlingar vore allmänt bekanta, hvarför han ansåg dem ej behöfva inför Utskottet upläsas, utan blott hållas tillgängliga för hvar och en af Utskottets Ledamöter, som derutaf ville taga närmare kännedom; hvartill Utskottet samtykte.
Betänkande, !\’:o 26. 9 i skjulsskyldighelen bör ifrågavarande tjenstemän tillkomma för deras lönlösa befattningar, föreslagit, att nämndeeller fjerdingsman böra, under den tid de innehafva dylik tjenst, vara fria från all skjuts meden bäst, men att deremot, om en sådan tjensteman eger eller brukar större egendom, han bör för del öfverstigande hästantal, som egendomen till utgörande är ålagdt, sådant, i likhet med öfrige häradsboer, fullgöra; hemställande motionären, att Rikets Ständer matte i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes utfärda en förordning i detta ämne. Med anledning häraf får Utskottet upplysa, att de föreskrifter, som rörande nämndemäns skjutsningslrihet blifvit gifne, innefattas i en af Kongl. Kammar-kollegium den 3 December 1821 utfärdad kungörelse, sorn stadgar, att under den ordinarie härads-nämnden Corund te skjutsningsfribet icke får begripas reserv-hemmans och gästgifvaregårdars skjutsningsskyldighet, utan alt denna frihet endast eger rum vid utgörande af hålloch kronoskjuts, i mån af den hemmansdel, nämndemannen sjelf bebor och för hvilken han såsom egare, värd eller åbo är skrifven samt icke längre än förden tid, han tjensten bestrider, från hvilket stadgande likväl blifvit gjorde undantag för vissa län inom riket, deribland likväl icke för det län, der motionären har sitt hemvist; och har, i afseende å kronofjerdingsman, blifvit genom Kongl, brefvet den 11 Juli 1811 stadgadt, att de under tjenstgöringstiden njuta frihet från kronoskjulsningars utgörande för den hemmansdel, de bebo och bruka; börande
Vtterligare oeb enär (ibartae 8igillatas förvaltningen nu älvenv8l börer under 8tat8-Lontoiret, an8er Kongl. IVlaj:t, vicl reglerandet ak detta limbet8verk8 8tat, likalede» böra anmärka», att, »edan tibart^ 8igillatM inkom8ten betydligen ökat», bakva oek i proportion ökade utgifter vid detta Verb uppkommit; oeb enär, pä 88tt 8tat»-Lontoiret i underdänigbet uppl^8t, räken8kap6rn6 utviaa, ritt de88a tillökningar »tiga till omkring 4,000: föresiär Kongl. 51aj:t kiket» 8tänder, att en »lik summa i förenämnde ändamäl pä llik»-8taten ) tterligare uppföra. — lifter denna beräkning »kulle bela den af Kon»!. IVIapt pä 8tat8-(iontoiret8 8tat äskade tillökning utgöra ett »ammanräknadt belopp at' 11,093:16. Ua„rma,'-KMte/r. 8edan Kongl. lVlaj:t vict »ista Kiksdagen föreslagit Kiket» 8tänder, att, mert anledning af för »ig gängen reglering afKammar-Kätten» Vienstemanna-personal oeb den tor detta Kmbetsverk uttärdade förnyade Instruetion, ä bik»- 8taten uppföra ilen tillökning i atlöningen, 8om af <le nva ätgärderne varit en gifven följd, oeb b vilken tillökning dä uppgaf» till 15,075 llxlr 28 8k, 9 r:.8t. med derunder begripne 1,353 gunnor 8panmäl, kunno kiket» 8tänder ieke 8käl att bärtill bifalla; äberopande, bland annat, 8tatsVerket» knappa tillgängar »äsoin anledning till akslaget. — Oell för68>»r lxou^l.
Den Brusning» af ledamöter från ena sidan af rummet till deri andra, som den värde talaren omtalar, lärer väl äfven i den toma salen uteblifva eller säkerligen snarare framkallas om hvarje ledamot, som önskar yttra sig, skall framträda till den främsta bänken, än om han, sorn hittills, får tala från sin plats. Ju mindre man ändrar i småsaker desto bättre. Jag yrkar bifall till Frih. Rlinckowströms förslag. Hr Anrep: Jag kommer alf vidhålla mitt förslag och som nu flera ledamöter anländl, sedan jag förra gången hade ordet, så ber jag få upprepa, att om de första bänkarna aftoges till talarebänkar, så skulle ordförande, sekreterare och notarier mycket bättre höra den talande än nu, då ledamöterne gå fram och tillbaka under samtal med hvarandra. Frih. Leuhusen: Sedan nu två talare yttrat sig för be nämningen »ordförande», får jag förklara att jag helst skulle vilja bibehålla detta namn, men då inga sympatier härför torde finnas, förenar jag mig med dem, som önska antagande af ordet Adelsmarskalk. Sedan ölverläggningen härefter förklarats fulländad, förmälte Hr Gr. o. Landm., att under densamma hade yrkats dels af Frih. Klinckowström bifall till §:n med de förändringar, att ordet »ordförandens» utbyttes emot ordet »adelsmarskalkens,» samt att ordet »adelsmöte» insattes i stället för ordet »sammankomst»; dels af Hr Anrep, att §:n måtte erhålla följande för - Den 11 April f. m. 131 ändrade lydelse: »Af tankarne i Riddarhussalen bestämmes den framsta bänken till höger om Landtmarskalksbordet och den främsta bänken till venster om Landtmarskalksbordet lör dem, som skola tala»; dels ock af Hr von Ehrenheim bifall till §:n endast med ändring af ordet »sammankomst» till ordet »adelsmöte»; och torde* det vara lämpligast, att R. o. Ad:n först fattade beslut om §:ns lydelse i dess helhet, med förbehållen rätt att sedermera särskildt pröfva de af Frih. Klinckowström deri föreslagna ändringar. Ropades ja.
Ständers Banco - och Lagr Utskotts Betänkande uti väckte frågan om hvad af Riksens Ständers Banque, till Juligörande af föreskri ften uti 20 §. 1 Mom. af Concour s-Stadgan den 28 Juni i 1798 bör tillgöras i afseende å skuldebref, för hvilka, till erhållande af Lån i Banken, Intekning blifvit i fast Egendom sökt. I^-iksdags Fullmäktigen för Hitnble, Faurås och Årstads Härader af Hallands Län, Peter Andersson, liar, uti ett till Hedervärda Bonde-^Ståndet ingifvit och till Lag-Utskottet remitferadt Memorial, anfört, att, som 30 §. 1 Momentet af 1798 Ars Concours-Stadga föreskrifver, det, vid händelse att ägaren sje’f later intekna sitt fasta gods för viss Summa (ill uppgifven långifvare, den, sorn länet gifvit, skall vara pligtig att, a. Landet vid nästa Ting och i Staden innom En M anad, sedan en sådan Intekning begärdes, Gäldenärens skuldebref till påskrift uppvisa, eller ingifva bevis, att det samma blifvit vid annan Domstol uppvist och påteknadt; Men Riksens Ständers Bank, utan afseende på berörde föreskrift, skall vägrat att utlemna eljert bifallne Banco Lån, intilldess ovillkorlig Intekning företeddes, Så, och enär Lånsökande i Banken icke kunnat fullgöra berörde stadgande, samt så medelst blifvit försatte i lidande, har Peter Andersson yrkat, att Banken antingen må anses skyldig, att lika med öfrige Långifvare iakttaga hvad 504 Barthaoch Lag-Utskottens BetUnhanden. omförmälte §. och Moment af Goncours Stadgan bestämmer, eller ock från fullgörandet deraf ge* nom vidtagande föreskrift undantagas. Sedan Lag Utskottet ansett detta framstäld* te ämne böra i förening med Riksens Högloft, Ständers Badco-Utskott till hand äggning före tagas, har det samma uti desse sammansatte
Skrifvelse, Nio io3. framställning, att hail, för att kunna fortsätta de arbeten i fäderneslandets historia, hvilka han börjat och åt hvilkas fullbordande han önskade hufvudsakligen egna det återstående af en redan framskriden lefnad, vore i behof af en vicarie, för att besörja examina och tentamina, under det Professorn icke destomindre kunde fortfara med föreläsningars hållande, hafva Rikets Ständer, med afseende å förutnämnde historiska arbetens stora allmänna vi«t och för att bereda Professorn tillfälle att deråt uteslutande egna sin tid, godtfunnil bes!ula, att å Allmänna Indragnings-Staten må för Adjuncten i Historien vid Upsala Universitet uppföras ett årligt arfvode af 400R:dr Banco, så länge han ombesörjer de Professoren Geijer åliggande examina och tentamina. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 30 September 1840. Uppfäst och godkändt hos Ridd. och Adeln den oo Sept, 1840. Preste-Ståndet den 26 Borgare-Ståndet den 00 — Bonde-Ståndet den 5o — _ Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse „ angående f. d. Landshöfdingen j Stats-Rådet af Wingårds underdåniga anhållan om befrielse från ränta för en del honom till ersättning ådömde balance-medel. (Stats-Utski Uti. !N:ris 173 och 294.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid 1828—1830 årens Riksdag, genom underdånig Skrifvelse, förklarat, att, så vida då varande Landshöfdingen, nu mera Stats-Rådet m. m. J. af Wingård, visade sig inom fem år derefter hafva till fullo betalt de, genom E. K. M:s Utslag den 12 Augusti 1825, i följd af förre Lands-Secreteraren G.
Uppå derefter af Hans Excellence, Ilerr Grefven och Län dt Mars la Ifeen gjord Proposition, blef OeconomiasUtskottets ifrågavarande Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Grefve Mörner, Carl Stellan: Ridderskapet och Adeln har redan för några Plenidagar sedan, uppå Hans Exc., Herr Friherre af Weiterstecits Motion, belutat att frenne Deputerade af detta Stånd skola till Norrige afgå, för att bevista den Kongl. Kröningen, äfvensom att sättet till deras utväljande framdeles skulle bestämmas. Det är af sådan anledning, jag tager mig friheten hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln antingen behagade med det förtroende, sorn Ridderskapet och Adeln alltid hyst för sin Ordföran-j - de, anmoda Hans Exc., Herr Grefven och LandtMarskalken stt utse och föreslå förenämnde trenne Personer, eller ock uppdraga åt Electorerna.ait dem genom val bestämma, jag tror, att genom något Den 21 Maji. 97 dessa sätt mycken tid skal! besparas, sorn så väl behöfves till andra vigtiga Mål. Hans Excellence, Herr Grefven och Landi• Marskalken förklarade, att ehuru hn i allt öfrigt gerna ville gå Ridderskapets och Adelns önskningar till mötes, finge han likväl på det högsta undanbedja sig dtt förtroende, att utse ifrågavarande trenne Deputerade, utan hemställde Hans Excellence, om icke Ridderskapet och Aideln behagade anmoda Herrar Eiectorer att utvälja bemälte Deputerade. Ropades Nej. Friherre Cederström, Jacob: Det synes mig, som Ridderskapet och Adeln gerna skulle kunna åt Electorerne uppdraga det förtroendet , att utse ifrågavarande Deputerade, hellst de redan hafva ett långt vigtigare, nemligen att välja Utskotts-Ledamöter i och jag anhåller således att Hans Excellence täcktes Propositionen förnya. Friherre Boye, Ludvig:
Slutligen ber jag att, i anledning af hvad den siste talaren yttrat med afseende å filialbankerna, få nämna, att det visat sig, att flere dylika banker upphört, än man kunnat vänta, just i följd deraf, att de öfvergått till sedelutgifvande banker. Mycket vore visserligen ännu att tillägga, men jag vill ej allt för mycket sätta Ii. o. Ad:ns uppmärksamhet på prof, hvarför jag inskränker mig till att fortfarande yrka bifall till Utsk:ts förslag. Hr Mannerskantz: Äfven jag anhåller att få till besvarande upptaga några af de anmärkningar, hvilka blifvit af motståndarne tdl Utsk:ts förslag framställde. En värd talare har sagt, att den förändrade lagstiftningen i afseende å räntan ej kan utöfva något inflytande på tillgången på förlag inom jordbruksnäringen, enär det är föreskrifvet, att å försträckning emot inteckning ej högre ränta än 6 proc. får tagas. Det torde emedlertid icke vara den värde talaren obekant, att derigenom att de enskilda bankerna och andra större penninganstalter erhållit rättighet att taga högre ränta än tillförne, har det äfven blifvit för dem möjligt att betala högre ränta än förut och att derigenom draga till sig betydliga andelar af de små kapitaltillgångarne i landet, hvilka förut varit i jordbrukets tjenst; och att de öfverföra dessa tillgångar till den s. k. större rörelsen, der de utlånas på kortare tid. Häruti bör man till stor del söka anledningen till de svårigheter af ganska betänklig art, hvilka för närv:de förefinnas inom jordbruksnäringen. Det missförhållande, som sålunda genom den förändrade räntelagstiftningen uppstått, att nemi. de kapitaltillgångar, hvilka förut kommit jordbruket till nytta, numera i följd af den kortare utlåningstiden blifvit dragne till andra rörelsegrenar, måste med det snaraste afkjelpas, såvida ej jordbruksnäringen helt och hållet, skall undergräfvas.
Till följd härutaf, och om man vill afse så val den största beslparing med Statens medel, som ock möjligheten att låta tidens växande industri och tilltagande penningestyrku uti deras naturliga gang inverka på räntefoten i Landet, så måste ifrågavarande obligationer vara af den beskaffenhet, att det är sjelfva deras nominela capital, sorn är fölander ligt, och hvars gångbara värde låter bestämma sig af tidernas skiljaktiga förhållanden, i nion af alla de otaliga och ofta omärkliga omständigheter, som häruppå ega större eller mindre inflytande. Jag anser derföre, att de obligationer, som af Riksgälds-Contoret utfärdas, böra bära en lägre ränta än den i allmänhet gångbara, och att om de i afseende häruppå till en början icke skulle betalas til! deras fulla nominal-belopp, de då må försäljas derunder till det högsta möjliga. Fastän sådane obligationer icke till capitalet kunna af innehafvarne uppsägas utan blott i Riksgälds-Contoret, så förutsätter likväl begreppet om skuld äfven skyldigheten att en gång betala eller inlösa dem. Men denna inlösning bör ega rum utan rubbning uti allmänna rörelsen och ej verkställas vid andra tillfällen än då densamma ej synes kräfva det belopp uti obligationer, som deruti är utsläppt; det vill säga, när flere obligationer till salu utbjudas än sorn svarar emot deras efterfrågan till uppköp. Fond bör till detta ändamål anslås, så att Riksgälds-Contoret vid dylika tillfällen må vara i stånd att sine obligationer uppköpa och deras värde upprätthålla under sådane conjuncturer då de falla uti pris. En bestämd beräkning af det belopp, hvartill denna fond behöfver uppgå, kan ej göras, och en approximativ blott grundas på erfarenhetens läror. Vi sakna emedlertid denna erfarenhet, och mäste derföre söka draga nytta af och tillämpa den, som uti andra länder är vunnen. Denna fond har fått namn af amortissements-eller minskningsfond, och anses, i allmänhet, för en Stat, hvars credit bibehållit förtroendet, ej behöfva anslås till högre belopp än årligen i å 2 procent af obligationernes nominal-värde, med vilkor likväl, att den förstärkes af alla besparde räntor på de obligationer, hvilka genom fondens verksamhet infrias.
Den så kallade Sjögrenska fattigskolan, der i medeltal 148 af stadsoch landsförsamlingarnes barn af båda könen njuta undervisning, fortfar i följd af lärarnes nit att utöfva ett fördelaktigt inflytande; äfvensom stadens söndagsskola, der omkring 80 handtverksläi lingar undervisas tvänne timmar alla Söndags eftermiddagar i läsning och skrifning, förtjenar att fördelaktigt vitsordas. Till befordrande af undervisning i nyttiga handaslöjder för de flickor, hvilka besöka den Sjögrenska skolan, har framlidne Öfverfält-Läkaren och Riddaren L. Hillers genom testamente anslagit ett kapital af 5,133 R:dr 16 sk. Banko jemte åtskillig försåld lösegendom, i ändamål att med räntan deraf på omförmälde sätt bidraga till barnens danande att blifva verksamma samhällsmedlemmar; varande åt Fröken Louise Lejonhufvud och Regements-Läkaren Doktor S. N. Sellden uppdraget att bringa testators förordnande till verkställighet. I öfrigt hafva sådana förändringar, som här förtjena att omnämnas, sedan min sista underdåniga berättelses afgifvande icke timat. De härtill hörande tabeller varda i underdånighet bilagde. CARL MÖRNER. N. J. Lång. C. A. Holmberg. Kungs-Fiske Frälsc-Säterier Säteri-Rusthåll Raoch Rörs-Hemman Frälse-Hemrnan Frälse-Skatte-Hemman Krono-Hemman Krono-Husthåll Krono-Augments-Hemman Krono-Skatte-Hemman Dito Nyhemman med frihetsår Dito Rusthåll Dito Augments-Hemman Militie boställen Civila boställen Ecklesiastika boställen Gymnasiioch Skole-Hemman, Skatte Dito dito Krono Hospitalsoch Barnhus-Hemman, Skatte Dito dito Krono Krigsmanshus-Hemman, Skatte Dito dito Krono Skattlagde, bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar meii flera lägenheter tal, som ej under något hemmans ränta äro inbegripne, Frälse Skatte Krono Obebyggde dito Oskattlagde, bebyggde dito, deraf Ryttare-, Soldatoch Båtsmanstorp Krono-Torp med frihetsår
Och Herren talade med Mose, och sade: Bjud Israels barnom, och säg till dem: Mitt bröds offer, hvilket mitt offer är till en söt lukt, skolen I hålla i sinom tid, så att I mig det offren. Och säg till dem: Dessa äro de offer, som I offra skolen Herranom: årsgamla lamb, de som utan vank äro, dagliga tu till dagligit bränneoffer; Ett lamb om morgonen, det andra om aftonen. Dertill tiondeparten af ett epha semlomjöl till spisoffer, blandadt med oljo, den stött är, en fjerdepart af ett hin. Det är ett dagligit bränneoffer, det I uppå Sinai berg offraden, till en söt lukt af ett offer Herranom. Dertill dess drickoffer, ju till hvart lambet en fjerdedel af ett hin; och det skall offradt varda i helgedomenom, obemängdt Herranom. Det andra lambet skall du göra om aftonen, såsom spisoffret om morgonen, och dess drickoffer till en söt lukts offer Herranom. Men om Sabbathsdagen tu årsgamla lamb utan vank, och två tiungar af semlomjöl till spisoffer, blandadt med oljo, och dess drickoffer. Det är hvars Sabbathens bränneoffer, utöfver det dagliga bränneoffret, med sitt drickoffer. Men på första dagen i edra månader skolen I offra Herranom ett bränneoffer, två unga stutar, en vädur, sju årsgamla lamb utan vank; Och ju tre tiungar semlomjöl till spisoffer, blandadt med oljo, till en stut, och två tiungar semlomjöl till spisoffer, blandadt med oljo, till en vädur; Och ju en tiung semlomjöl till spisoffer, med oljo blandadt, till ett lamb; det är bränneoffret till en söt lukt, ett offer Herranom. Och deras drickoffer skall vara, ett halft hin vin till stuten, en tredjedel af ett hin till väduren, en fjerdedel af ett hin till lambet; det är bränneoffret till hvar månad om året. Dertill skall man göra en getabock till ett syndoffer Herranom, öfver det dagliga bränneoffret, och dess drickoffer.
Man har deremot anmärkt, dels att Landshms makt skulle därigenom blifvit vidsträcktare, än hväd den varit enl. den gamla instrukt:n, nemi. derigenom, att Landsb:ne ägde rätt att suspendera alla honom underlydande tjenstemän, äfven LandsSekretm, då man deremot förmenat att en sådan rätt, efter den gamla instruktm, vore medgifven endast i frågor om upbörd; dels har man ock fästat sig vid, att Landshme skulle äga rätt att suspendera för visad »vanvördnad eller ohörsamhet.» Jag anhåller att nu få besvara dessa anmärkn:s-punkter; men, för att det kunna göra, torde det till en början vara nödvändigt att upläsa § 21 af 1734 års instrukl:n, hvilken § motsvarar den 66 i den nya. Den lyder sålunda: »Såsom K. M. låter nu upsätta »instruktin för LandsKamerm, Fogdar och Häradsskrifvare, huru »hvar och en i sitt embete sig förhålla skall; alltså vill K. M. »icke allenast att Landsh:ne skall hålla en allvarsam och sträng »hand deröfver, så att vederbörande stride och hörsamt deni måge »efterlefva och fullgöra, utan ock, när någon deremot skulle brotts»lig finnas, eller sig ej förhålla som tillbörligt är, i följd af sin »instrukl:n, densamme, efter sakens omständigheter, vederbörligen »tilltala, näpsa eller inmana låta, och der han sig då icke rättar, ulan »sätter K. M:s tjenst tillbaka, och uti dess intresse med sin vårds»löshet någon afsaknad förorsakar, densamme uti KammarRevisionen »straxt angifva, der att slå Fiskalen för sitt brott till svars. K. »M. gifver ock Landsbro härmed tillstånd, emedlertid att svar kan »följa, en sådan ifrån tjensten alt suspendera, i fall dess brott det »förljenar, låtandes emedlertid igenom någon annan förrätta hvad »honom har ålegal. Men vid mindre betjenters förbrytelser för»hålles efter den förordning K.
Jag föreställer mig äfven att, derest ej några högst oundgängliga, utomordentliga extra behof skulle tvinga till ett undantag, den regel borde kunna följas, att åtminstone till en viss del minska de skatter, som uptagas genom allmän bevillning och att således, äfven i detta hänseende, jordbrukaren skulle kunna erhålla väl behöflige lättnader t. ex. genom borttagande af den, öfver mantalspenningarne, ännu qvarstående personliga skyddsafgiften; eller medelst eganderättsbevillningens minskning, hvarigenom man äfven kunde vinna det ändamål, att taxeringsvärdena, hvilka nu i vissa län äro så regellösa, att de stundom ej ens motsvara fjerdedelen af det verkliga värdet kunde blifva någorlunda jemnt i förhållande lill hvarandra bestämda; äfvensom det tvifvelsutan innebär ett högst billigt anspråk å näringsidkarens samt embetsoch tjenstemannens sida alt få de i bevillningsförordningen stadgade minimi-afgifter minskade samt bevillningen å rörelse och inkomst nedsatt från det höga belopp af 3 och 5 proc., hvilket dessutom har det demoraliserande inflytande att inkomsten, der den icke, såsom för embetsoch tjenstemäns ordinarie löner kan på siffran bestämmas, troligen sällan upgifves i enlighet med sanna förhållandet. Ehuru detaljerna af hvad nu sednast blifvit anfördt tillhöra Bevilln.-sUtsk., tror jag likväl det icke kunna vara ulan allt inflytande på StatsUtsk:s arbete vid beräkningen af Statsverkets inkomster, att tanken fäster sig på icke blott nödvändigheten utan äfven på den temligen lätta möjligheten att, på samma gång man vill pålägga en ny särdeles hög skatt, lindra de öfriga både tyngre och mindre lämpiiga skatte-afgifterna. Jag vågar derföre lägga Statslllsk. på hjertat, att icke lemna detta ändamål ur sigte, utan att jag anser behöfligt att, närmare än Den 31 December f. m. 309 lin skett, motivera det vigtiga amnet eller närmare bestämma sättet, hvilket allt höglofl. Utsk. lärer bäst vara i tillfälle alt göra. Mitt vördsamma förslag är således: alt med afseende på de högst betydliga öfverskott åtskilliga inkomst-titlar under de sednare åren lemnat och i betraktande af den betydliga tiUgång