Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tersmeden under början af discussionen yrkat bifall till 145:te §:n, men begge dessa talare hafva sedermera frångått denna åsigt och förenat sig om det yrkande, att endast ordet JernKont., utan tillägg, skulle inflyta. Då det således endast återstår de 2me meningar Hr Gr. o. Landtm, sednast omnämnde, sä får jag, för undvikande af 2:ne voteringar, vördsamt hemställa, huruvida propos. på bifall till Utsk:s redaktion kan anses behöflig. Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot förevarule punkt gjorde anmärkmr föranleda till återremiss, ropades Ja. 24:de punkten, ang:de 39:ile §:n. Frih. Palmstjerna: Utsk:s förslag till redaktion af 39:de §:n ifrågavande mom. är så lydande: ”Mantalsoch skattskrifning förrättas inom hvarje stad eller socken, med rättighet likväl för flere socknar att förena sig om gemensam mantalsoch skattskrifning, derom Häradsskrifvaren då bör i god tid underrättas”. Utsk. synes hafva förbisett, att det är K:s Befhule, som bestämmer skattskrifnings-tiderna och orterna, och att det icke beror pä socknarne att genom underrättelse till Häradsskrifvaren fä dem bestämda. Om socknarne vilja hafva andra tider och ställen för skattskrifningen än de vanliga, så måste de ingå med anhållan derom till K:s Beflnde, emedan Häradsskrifvaren endast 336 Den 26 31 aj. nprättar förslag, hvilka K:s Beflnde kunna efter godtfinnande stadfästa eller ändra.
Om äfven så är förhållandet, bör man dock taga i betraktande, ali Riddarhusets kanslipersonal icke genom afdrag på lönen bidrager till sina pensioner, på sätt i Statens verk eger rum. Jag anser R. o. Ad. så myckel mer ega rättighet att taga i betraktande alla förhållanden, som i en sådan sak kunna och böra ega inflytande på R. o. Ad:s beslut, och att följaktligen icke någon bestämd rättighet till pension bör stadgas för Riddarhusets tjenstemän blott derföre att de år för år gatt nt den bestämda tiden. Hvad beträffar det inkast Utsk. gjort, nemi. att eli sådant stadgande, som jag föreslagit, skulle leda till godtycke, ber jag att för R. o. Ad. få förklara, att ingen kan lifligare eller uprikligare än jag, afsky allt godtycke, men af denna min åsigt härflyter icke att jag skulle vilja förneka det ju R. o. Ad., såsom en vigtig Stats-institution, må tillse att dess rättigheter aldrig för nära trädas. Visserligen bör R. o. Ad. känna sig uphöjdt öfver enskilde personers tillmålen, och det gör också R. o. Ad., men om t. ex. sådana tillmålen skulle i en framtid öfver R. o. Ad:s förfarande fållas af några utaf dess tjenstemän, och detta skulle ske på ett sätt sorn innefattar smädelse och förtal, så anser jag R. o. Ad. icke böra bevilja sådana personer någon grace; och en grace är det, att bevilja honom pension på grund ensamt af den tjenst han hos R. o. Ad. innehaft. Jag begär således att R. o. Ad. behagade i noggrannt öfvervägande taga, huruvida icke den af mig vid delta ärendes förra föredragning framställda åsigt derom, att R. o. Ad. allena, och icke Ridd.Direkt., må bestämma pensioner för dess afgående tjenstemän, vore att föredraga framför det förslag som Utsk. afgifvit, och att således R. o. Ad. må, med afseende dels å det under Ijenslens utöfning visade tjenstenit, dels å öfrige förekommande omständigheter, besluta om pensioner åt Riddarhustjenstemännen. Frih.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att som Friherre Anckarsvärds Anförande hade sammanhang med Friherre Wrangels för en stund sedan till StatsUtskottet remitterade Memorial, berörde anförande måtte äfven till StatsUtskottet remitteras. Bifölls. Grefve Hamilton, Axel Raul: Min föresatts var, att icke vidlyftigt anföra de skäl och anledningar, hvarföre vi hafva orsak, att klaga öfver den åtgärd, som blifvit vidtagen med permanenta Roteringen i Skåne. Då jag nu likväl finner, att man har åtskilligt att erinra emot mitt Memorial af den 2 Januarii; så utbeder jag mig Högloflige Ridderskapets och Adelns tålamod för att göra några tillägg till hvad jag redan haft äran yttra. Fråga har ännu icke uppstått att minska det på lagliga grunder stadgade Försvarsverket, hvarken i anseende lill Artillerie, Cavallerie eller Infanterie; ty för min enskildta del har jag aldrig anskaffat elier underhållit någon ständig Trouppe, med undantag af det indelta Cavalieriet, hvaremot jag, såsom Rusthållare, icke har något att erinra, om icke, att Regementsmötena finge taga sin början vid vanlig tid , och icke soin det skedde förledit år. Då Riket äger tillgång på Krigsfolk, genom Riksens Ständers åtgärd, så är det mera billigt, att Staten gemensamt bidrager till Krigsfolkets underhåll, än att detsamma skall drabba några få Den g Januarii. 509 Individuer. Är Staten återigen icke i tillfälle att göra nja ansträngningar, eller öka dess stridskrafter, så lärer det kunna anses för ett medgifvande, att ännu mindre någon Enskild i nuvarande svåra ställning kan åstadkomma några ökade utgifter, eller dertill åläggas. För att öfvertyga Friherre Björnstjerna och Herr Qviding, att betydeliga misstag inträffat vid^Roteringssättningen, och att Friherre
Att den wärde lrdamoten har mera och grundetigare kännedom om denne sak kan wäl wara, hur har haft tillgång till handlingar, sädant har fattats mig, hade 1808 och 1809 arens räkenskaper warit akt tillgå, hade fu'ständigare upgifl kunnat göras; hwad jag dock tror mig weta, är atl detta ärende har förewarit i Staks-Rädek, samt att Tullarrende-Societeten icke haft förlust wid arrendet, huruwida afskrifning erhällits eller icke lämnas derhän, jag ämnar icke widare forsta derefter. Zerr Landt Marskalken erinrade, att Ridderstapet och Adeln redan bestuttt det Friherre Stael ägde akt enskildt söka uplysningar om vetta ämne. H.vad Friherre Stael anfört kunde således förmodeligen ej anses annorlunda, än som en en» stild uopgist af de uplysningar han erhällit: och förmodade Herr Landt - Marskalken det Ridderstapet och Adeln stulle läka bero wid sitt en gäng, fattade beslut. Ropades Ig. Företogs? till justering Pleni Protokollet för den 26 Junit. Sedgn 6 Den z Julii. Sedan den i samina Protokoll: upptagne öfwerlägamng rörande Constituttons-Utstot-e s betänkande öfwer de 4 första §. H:ne af TryckfrihetsFörordningeii blifwit justerade til! stut, stllkannaaaf Herr Landt Marskalken, att Herr ^en^erlein, ftacob, M!
Vill Ståndet, med anledning af den gjorda anmärkningen, bos Hans Maj:t Konungen begära, att den eiler de af StatsRådets Ledamöter blifva frän deras, Embeten sulde? Utskottet äger således ensamt ratt att pröfva, så väl de anmärkningar snut i Stånden väckas, som dem, hvilka vid läsningen af StatsRådets Protocoll inom Utskottet af dess Ledamöter göras. Utskottet äger således likaledes rättig* c;t att vägia en en kihl, att Så sin särskilda tanka bifogad Utskottets Betänkande, då det ar^ser den innefatta en anmärkning uti ett ämne, der pluraliteten icke ansett anmärkning böra äga mm, Utskottet bar likväl, enligt min tanka, kunnat tillåta enskilda att fa sina skiljaktiga meningar vid dess Betänkande bifogade, såsom bevis på deras enskildta tänkesätt, hvilket likväl icke på mindsta sätt kunnat föranleda någon ändring i det beslut, som af Utskottet blifvit fattadt. Men i sådant fall Dep so Juli e - m. 9 VS hade Utskottet bort underrätta Ståndens plena oin detta förhållande, ty jag har förmärkt, att man utan kännedom af sakens verkliga beskaffenhet önskar att kunna öfver densamma besluta. En värd Ledamot har yttrat, att han icke skulle hafva låtit förhindra sig af Utskottets beslut från att fl sin enskilda tanka till Stånden, hvilket yttrande endast bevisar, att den värda Ledamoten icke känner Lagens föreskrift. 29 §. Riksdagsordningen föreskrifver formen, under hvilken anmärkning af enskilda färgöra?; från min bänk .uppläst, hade min i Utskottet stridiga tanka varit i olaglig form gjord anmärkning, som icke ens kunnat af Ståndet opåtalt upptagas; åtföljande Utskottets Betänkande hade den endast varit ett tillkännagifvande af min enskilda tanka utan all påföljd. Då Friherre Staél gjorde sin anmärkning, erinrade jäg det olagliga i formen, hvilket då af honom rattades: och som jag känner Lagens föreskrift, så är jag icke nog obetänksam é$t åsidosätta dess iakttagande. Det har blifvit yltradt, att
De så väl under 1845 års uppbörd, som uti behållningen till år 1846 synliga 1,650 R:dr 40 sk. utgöra medel, som, efter en den 27 Oktober 1843 timad poststöld tillrättakomna, blifvit i General-Postkassan deponerade och hvarå vederbörande afsändare, hvilka ännu icke från Postverket erhållit sina förluster ersatta, göra anspråk. år 1844. år 1845. Af den räkenskaperna bifogade underdåniga Berättelse om Postverkets förvaltning hafva Revisorerne inhemtat, att för post-kommunikationernas underlättande och befrämjande så väl inom Riket, som ock med utrikes orter, följande åtgärder vidtagits: 1:o inrättandet af a) ett Postkontor vid Staby i Högsby sockel af Kalmar Län; — G*- — b) en snällpost emellan Örebro, Mariestad, Skara, Lidköping, Wenersborg och Uddevalla; * cj dels en ny post, som 2:ne gånger i hvarje vecka, efter Götheborgspostens ankomst till Skara, derifrån afsändes till Lidköping, dels en ny enkel postgång, fram och åter i veckan, emellan Borås och Götheborg; samt d) en särskild post, som hvarje Onsdag affärdas från Westerås till Stockholm; 2:o anställandet af en Postuppsyningsman i Qvickjocks församling af Norrbottens
Låt oss tro, att skeft skall rättas, Nöd utplånas, hunger mättas, D E FLESTA människor äro just sådana som deras mödrar under uppväxtåren danat dem. Fadern är ofta hela dagen borta från hemmet och har icke hälften af det inflytande på barnen som modern, och därför bär denna ett synnerligen stort ansvar, äfven om hon skulle vara den ringaste och fattigaste kvinna i hela landet. T y nästan uteslutande på modern beror det, om våra söner och döttrar en gång skola blifva goda eller dåliga medborgare. Sådan trädgårdsmästaren är, så är ock trädgården; sådan modern, så familjen! V i skola aldrig få skåda ett förbättradt släkte, innan mödrarna själfva blifvit bättre; vi måste hafva mödrar sådana som Eebecka och Sara, innan vi bland våra män skola kunna känna igen en Isak, en Jakob. Små barn förorsaka sina mödrar åtskilliga småsorger, men om de vänjas vid att alltid få sin vilja igenom, skola de som äldre bereda dem mången verklig hjärtesorg. Dåraktig ömhet fördärfvar i ungdomsåren mer än en, och underlåtenheten att bestraffa barnens fel hamnar sig på ännu flere. Den teg, som icke rensas från ogräset, frambringar föga, som är värdt att taga vara på; ett barn kan njuta för mycket af moderskärleken, och det skall kanske ändå I DUNS FÖRSTA NUMMER för det nya året lägges härmed för allmänheten och vill på samma gång utgöra ett prof på, huru tidningen hädanefter i hufvudsak kommer att te sig. På samma gång formatets storlek något ökats, äro uppställning och utstyrsel moderniserade, särskildt med hänsyn till att Idun hädanefter, i vidsträcktare mening än hittills, äfven blir en illlustrerad tidning. Som vår läsekrets redan af detta nummer kan finna, är det dock ej vår mening att upptaga utrymmet med dessa stora helsidsbilder och mer eller mindre » söta » genrestycken, som många illustrerade blad köra med ända till leda. Hos oss skall illustrationen främst afse att åskådliggöra dagens intressen och händelser. Naturligtvis kan ett enda nummer som detta ej gifva någon allsidig bild af hela den utvidgning och — som vi hoppas — förbättring, som ligga i vårt nya program. Detta så mycket mindre, som onsdagsoch lördagsnumren i någon mån komma att utfylla hvarandra.
— N:o 232- angående ersättning för ökad tjenstgöring vid Lifbevärings-Regementet. XI. 357. — N:o 233. angående löneförhöjning för Statens Embetsoch Tjenstemän för år 1857- XI. 357 — N:o 234, angående eftergift, af Kronans rätt till Dana-arf efter Föraren Pihls frånskilda hustru Charlotta Kindberg. XI. 367- — N:o 235. angående ändring af Kongl. Kungörelsen den 20 November 1845. i fråga om ersättning till vittnen. Xf. 367. — N:o 236- i anledning af förekomna framställningar angående utvidgad religionsfrihet ro. m. XI. 367. — N:o 237. angående förändring af Domkapitlens organisation. XI. 367. — N:o 238, i fråga om äskad tillökning för 1857. i aflöningsförmånerna åt en del af Flottans gemenskap. XI. 367. — N:o 239 i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition rörande anmäld brist i tillgångarne för Flottans matrosers och uppfordrade båtsmäns mathållning åren 1856 och 1857- XI. 367.
Hvilket allt, till svar å E. K. M:ts högslberörda Nådiga Proposition, Rikets Ständer få hos E. Ii. M:t härigenom i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 8 April 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 April 1884. Preste-Ståndet den 8 Borgare-Ståndet den 3 Bonde-Ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af K. M:ls Nådiga Proposition, angående nedsättning i koppar-räntan å tillverkningarne vid Stora Kopparberget, m. m. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 64. Litt. B.) S. A. K. Sedan i fråga, å ena sidan, att den utaf Stora Kopparbergs bergslag till Kronan utgående och genom E. K. M:ts Nådiga Resolution af den 5 Mars 1805 till hvart tionde skeppund af tillverkningen fastställda koppar-ränta måtte förmedlas till hvart tretionde skeppund, samt å den andra, dels att jemkning i nämnda bergslags privilegier blefve tillvägabragt, i hvad desamma hindrade fri disposition af skalte-skogarne inom bergslagets kol-distrikt och så kallade »frihet» äfvensom af bergsfrälse-skogarne, med berättigande deremot för de skattskyldige i allmänhet att, i stället för hemmansränteoch mantalseller Bih. till R. St. Skrifvelse, N:o 33. qvarntulls-kolens levererande, såsom hittills, in natura till bergslaget, samma räntor med spanmål eller penningar, elter vissa uppgifna grunder, utgöra, dels ock om förvandling likaledes till spanmål eller penningar af den från skattskyldige hemman inom åtskilliga församlingar utgående kol-ränta lill det, bergslaget underlydande, Avesta bruk, framställningar tid elter annan hos E. K.
Lag bygga och alltid i godt ständ hälla all äbyggnaven sädan som den i moa af gärdens storlek och behof wara bör. Men i afseende pä de ä Kungsgärdar befintelige Caraeters-byggnader, fä Riksens Ständer till Eder Maj:t i underdäliighet öfwerlemna, att i fall de stycka-, wid hmart serskildt tillfälle derom Nädigst förordna, hwaremot om Kungsgärdet» kommer att ode - 516 Den 17 October. odelad borrt-arrenderas, med byggnads, skyldig, beten bor förhällas lika svin för Officers Bo. ställen förvrdnat är, och hittills med Kungs, gärdarne manligt warit. Likaledes fä Riksens Ständer hos Eder Mant i underdänighet anhälla, bet täcktes Eder Mant med tillämpning af besia grunder och med bib-bällande af hmab »799 ärS Författning in. nehäller i de punkter, som icke genom fastställandet af samma grunder blifwa upphäfne, samt nied den förändring nämde Författning i afseende pä borgens ställande för Arrende-willko. rens fullgörande genom Kammar-Collcgii Kungörelie af den 15 Junii 1M8 undergätt, i Näder utfärda en förnyad Nävig Kungörelse om hwad som i följe af allt detta wid bort-arrénderandet af de Kungs, och KungS-Ladugärdar, som redan äro eller hädanefter blifwa ledige, bör iakttagas; bwarwid Riksens Ständer der, jemte af Eder Maj:t i underdänighet begära, det Kammar. Collegium mätte undfä Närig Befällning, att wid hwarje Riksdag till StatsUtskottet ingifwa omständlig berättelse cm Kungsgärdarnes och öfrige Kronans Lägenheters förvaltning, med hwad dertill hörer.
Om omfånget och grundligheten af hr Hertzbergs undersökning kan man bilda sig ett begrepp redan genom ett flygtigt öfverskådande af de specialfrågor, som der stäilas under debatt: betydelsen och omfattningen af våra dagars qvinnofråga; hvad som i vår tid manat fram den s. k. qvinnofrågan; Stuart Mill och hans skrift » qvinnans underordnade ställning », Herbert Spencers utvecklingslära; qvinnans uppgift i sedligt och socialt hänseende; utvidgning af området för qvinnans förvärf; qvinnans rättsliga ställning i öfverensstämmelse med gällande lag. Manuskript, som ej antages till Införande, återsändes, så vida porto blfogas. Inga ofrankerade försändelser lösas. På samma gång förf. medglfver, att en del både berättigadt och behjertansvärdt ligger i den moderna ({vinnoemancipationen, ställer han sig dock gent emot densamma på en i det hela ganska reserverad och traditionel grund. Visst är emellertid, att äfven de, som till äfventyrs i dessa spörsmål äro längre avancerade, i hr Hertzbergs arbete skola finna mycket tänkvärdt, framgånget ur en kunskaprik och mognad mans erfarenhet. V i äro öfvertygade, att ingen skall behöfva ångra att hafva * gjort författarens bekantskap. Jul, konstnärsklubbens bebådade julskrift, har nu utkommit och bevisar sig vara — hvad man hade allt skäl att vänta sig — ett synnerligast till utstyrseln mea desslikes ock till innehållet framstående alster af penna och press. D e många charmanta illustrationerna, vignetter, porträtter, landskapsstycken och genrer, förskrifvande sig från skilda ritstift, utförda i skiftande maner och här reproducerade i vexlande tonoch svarttryck, göra häftet till ett verkligt värderikt konstverk. Bland textbidragen märkas namn sådana som Viktor Rydberg, A. T. Gellerstedt, Gunnar Wennerberg, Fredrik Sander, Ernst Ahlgren m. fl. En nyhet, som nog kommer att slå an, är den att hvarje bidrag åtföljes af författarens miniatureporträtt. Och allt detta för endast 1 krona! Man kan knappast önska sig en vackrare prydnad för julbordet. Qvinnor; novelletter och skisser af Johan Nordling. (Stockholm, Carl Sunesons förlag: pris 1.
Departements-chefen ansett, all all nybyggnad af sådana skårgårds-farlyg tillsvidare kunde uppskjutas; hvaremot, enligt Departcmeuls-chefens åsigt, den mindre ångbåts-floltan till en början borde ökas, dels med 22 stycken ångkanonslupar, af sådan beskaffenhet, som de nyligen vid Motala mekaniska verkstad förfärdigade, såvida nemligen dessa, elter behörig pröfning, befunnes vara till alla delar fullt ändamålsenliga, men i motsatt fall så förändrade, som erfarenheten kunde gifva vid handen, dels ock med 2:ne slvcken snabbgående depescheller chefs-ångfartyg, ett för hvardera af flottans båda stationer. Den tidrymd, inom hvilken flottans materiel skulle försättas i ofvanuppgifna skick samt ifrågavarande kompletteringsoch nybygghads-arbeteo hinna verkställas, är af Departemenls-chefen föreslagen till 15 år, eiler hvilkas förlopp, eller är 1872, flottan komm e alt bestå af 8 ångskepp, 4 ångfregalter, 2 segel fregatt er, 4 segelkorvelter, t brigg, 4 skonertar, 3 ångkorveller, 5 större ångfartyg, 5 mindre dito, 24 år.gkanon-slupar 52 bombkanon-slupar, 12 landslignings-kanonslupar, 104 kanonjollar, balaljons-chels-lartyg, 8 mörsare-fartvg. 11 kanon-skonertar, 12 kanon-slupar och 10 patrull-båtar, alla tjenstbara och af den beskaffenhet en vid betänkandet fogad bilaga angifvet’; hvarförutan i afseende å kostnaderna är uppgifvet, att för utförande af sagde arbeten och i sammanhang dermed af de större reparalions-arbelen, sorn under tidens lopp äfven måste verkställas, ett anslags-belopp af 781,304 Hulr årligen i 15 år erfordrades, och att således, när derifrån drages hvad för dvlika arbeten blifver att tillgå från den föreslagna ordinarie staten lör flottans underhåll och nvbvggnad, beräknadl. till 103.007
Där » han » dröjer med det » frigörande », » förlossande » ordet, som broder Edmund talar om, där ligger ej en sann kärlek på botten — endast flirtation! Jag ville lägga hvarje moder på hjärtat att söka inplanta hos sina uppväxande söner och döttrar — i synnerhet sönerna, ty det är dock mest de som idka denna sport, — det orätta uti att leka med andras känslor! Jag vill berätta ett enda sorgligt fall af en dylik lek med känslor. Min dotter blef vid helt unga år mycket fjäsad af en ung man, hvilken snart nog tog hela hennes oerfarna, rika hjärta. Detta förhållande räckte i flere års tid. Inga löften hade gifvits, men blickar, handtryckningar och tusen andra små bevis talade mer än ord. Under denna tid hade de unga tu blifvit bosatta på skilda orter, men då de träffades, var allt som förr. Min dotter var med hela sin själ fäst vid den unge mannen och var hon fullt öfvertygad att förhållandet var det samma med honom. Ryktet visste ibland berätta, att han » slog » för den och den, men hon trodde aldrig ett ord däraf. Hon trodde på hans känslors uppriktighet och trohet lika fast som på sig själf! En vacker dag kom där dock ett förlofningskort. Han hade blifvit » man i staten », glömt sin lilla flamma och hade nu förlofvat sig. Detta kom så öfverväldigande öfver henne, att hon sjuknade i en svår nervfeber. Hennes unga krafter segrade dock öfver sjukdomen. Den häfdes, ehuru hon själf helst önskade få dö. Men frisk blef hon aldrig. En tärande tvinsot tog henne ifrån oss, knappt mer än ett år efter hans förlofning. Där hjälpte ingen läkare, ingen medicin! Därför, mödrar, vaken öfver eder uppväxande ungdom. Lären dem beakta, hvilken stor synd dylik lättsinnig flirtation är! Lären dem betänka, att hela familjer (ej ensamt de direkta offren) kunna försänkas i djup sorg tillföljd af en dylik » lek med känslor ». Många af de unga försvara sig måhända med, För Idun skildrad af A. U. Bååth. att de aldrig gifvit något trohetslöfte och äro sålunda fullkomligt oskyldiga till, att den andra (Forts.) parten inbillat sig för mycket. Orättfärdigt försvar!
Bvartdera länet komme att utgöras af ungefärligen lika areal, nemligen det lVorra af nägot öfvet 47 Seli det 8adra af nära 50 Kvadratmil, lndast af Aspelands DäradsBoer lade emot denna fördelning nägra anmärkningar Blifvit gjorda, nemligen att större delen af lläradsBoerne Bade nägot längre väg till Westervik än till (ialmar, att deras postgäng pä (ialmar vore nägot Bastigare oeB mindre d^r än pä Westervik neli att de Bade sina mesta Bandelsrelationer pä (ialmar oell derunder lelland e köpingen DöderBultsvik, men dessa anmärkningar kunde leke anses 4 2V.-c> 2. vara ak na^on lretväenliet, Insigt, ester kvaä Ivon^I. Naj:t3 llesallninF8llatvan5e uppl^8t, krän meclelpunkten al ^,8p6lan58 Iläracl är en tols mil8 kortare väA till vestervik, än till (kalmar, oell att Ilä,s58lloeril6 cliikva clera3 ine8ts lianäel pa vo-1erllu1t8vik8 köping, 80in är deläAen nära miclt emellan (kalmar oell ^Ve8tervik.
R:dr 50 öre med 4) proc. 2:o emot låntagares skuldsedlar, försedda med borgen och löpande med 6 proc. ränta 347,900: — 3:o emot räntebärande obligationer 156,300: — hvaraf 124,000 buro 5 proc. och 32,300 R:dr 4 proc. ränta. 4:0 försträckningar emot 5 proc. ränta från Riddarhusets kassor till Riddarhusreparations fonden 37,500: — Summa Summarum 1,244,949: 17. och har Direktionen i sammanhang härmed fästat Ridd. o. Adelns uppmärksamhet dervid, att den utlåning emot låntagares medborgen försedda skuldsedlar, som för närvarande eger rum, torde komma att framdeles medföra större äfventyr än hitintills, till följd af det, uti den nyss utfärdade och från 1864 års början gällande konkurslagen, befintliga stadgande, att borgenärer vid inträffande konkurser kunna med en majoritet inom dem tvingas att afstå större eller mindre del af sina fordringar. Sedan Utskottet erhållit upplysning, dels derom, att den med 4^ proc. ränta löpande summa å 2,307 R:dr 50 öre utgöres af tvenne utaf framlidne Hofrätts-Rådet och Bergs-Rådet Heykenskjöld till Wadstena Adliga Jungfru-Stifts-kassan donerade i Bredsjö Säteri intecknade gåfvobref å sammanlagdt nämnde summa dels att Mälare-Provinsernas Hypotheks-förenings obligationer å tillsammans 32,300 R:dr, som bära endast 4 proc. ränta, likaledes till följd af frami. Hans Exc. Frih. Löfvenskiölds donation blifvit till Riddarhuset öfverlemnade samt icke voro uppsägbara utan berodde på utlottning, har Utskottet, jemte anmälan, att vid inventering af de fonderna tillhöriga laneoch säkerhets-handiingar, dessa befunnits i fullständigt och behörigt skick, i öfrigt afgifva det yttrande att Direktionen Riddarhus-Utskottets Utlåtande JO 5.