Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
•— af statsmedlen till tjenstemännen vid Kongl. Bibliotheket för den förlust de lidit genom horttagne sportler, angående. IV. 42. R. 114. VI. B. 33. A. 397. — till Elfkarleby gästgifverihemman i Upsala län, för förlorad mark, i anledning af en väganläggning. IV. B. 411. A. 453. V. E. 240. —till Capitaine-Lieutenanlen A. Gosselmans sterbhusdelegare för af honom i lifstiden utgifne kostnader i och för en resa till Södra America. VI. B. 32. A. 395. VII. E. 294. — till städerna för fångkostnader, m. m. angående VI. B. 33. A. 397. — för lagsökningskostnad, angående. VII. B. 469. A. 494. — af allmänna medelo till vittnen i brottmål, i vissa fall, angående. IX. B. 414. Å. 670. X. E. 355. U. 561. A. 582. — af allmänna medel till den som upptäcker och åtalar gröfre brott, angående. IX. B. 414. A. 676. •— för eller afskrifning af åtskilliga utgifter. Se Afskrifning. — lill Consistoriinotarier, för ökade göromål, i följd af folkundervisningen. Se Consistoriinotarier. —• till Uppbördsskrifvaren L. Hejdenberg, för genom eldsvåda förlorade bankosedlar. Se Hejdenberg. —• för forslingen af presterskapets i Lappmarken löningsspanmål. Se Löningsspanmål. — för Landt marskalkens och Talemännens riksdagskostnader. Se Riksdagskostnader.
Till en början skulle det vara intressant att veta huruvida verkligen nåeot sådant, utöfver vanlig till vinblandning bruklig qvantitet, blifvit under 1865 års låga pris och bättre qvalitet, med begagnande af den genom traktaten nedsatta tull, hit infördt. Jag bar anledning betvilla alt införseln var större 1865 än t. ex. 1863. År 1864, då man väntade på traktaten, var ett undantags-år, hvilket jag vdl utesluta. På grund af uppgifter, dem jag icke bör misstänka för partiskhet, har äfven jag 392 Den 7 Februari e. m. försökt göra en kalkyl, ang. införsel af sprit utaf Vindrufvor från Gette. Ett fat 228 liter å 50,30 fr. 115,15. Smärre omkostnader, export-tull etc. i Gette : . D 8, Kommission 2 proc., Courtage i proc. » 2,85. fr> j20. Assurans \\ pr., Accept ^ pr., Confirmation i pr., » 3,15. S:ma rmt (å 72 rdr pr 100 fr.) rdr 92,99. Frakt frän Cette till Slockholm 8, Vindragare 0,25, broafgift etc 2,04. Sprit, som, derest den under vintern föres pä jernväg, på den korta liden icke torde förlora i styrka eller genom leckage, men som då dels blir dyrfraktad, dels icke får förtullas elter traktaten, anses deremot på sjöresan förlora minst 1 j å 2 proc. Om ock ett proffat, köpt för visst ändamål, t. ex. att bestämma en tulltaxa, håller mera, så kalkylera dock köpmän icke på mera än högst 83 proc. ren alkohol af hit till Stockholm ankommande sprit. Dess styrka i Cette beräknas till 33 grader Cartier, ej fullt 85 proc. Leckaget lär ock vanligen vara högst betydligt. Förlusten i afdunstning och leckage eller s. k. »Consiime» beräknas till och med i Paris till 7 å 8 proc. pr år (895).
Då ingen anmärkning är af Utsk. gjord, kan ingeri återremiss äga ruin, emedan den skulle presumera anledning till anmärkning, och den får icke någonsin af ett RiksSt. yttras, och af enskilda riksdagsman endast linder den form, som i 29 §. Riksd.Ordn. finnes föreskrifven. Hr v. Hauswolff, Carl Gust. Reinh., antydde, att 334. Cons,lit Utsk. handlade i anmärkntsmål med R. St:s rätt. 335. Gr. v. Schwerin, Fredr. Bogislaus: Såsom an338. märkaren förhåller sig tili Coijstit.Ulsk., så förhåller sig detta till R. St. Frih. v. Duben, Gust., trodde, att Constit.Utskts be34,3. slut i anmärkn.sfrågor vore utan appell. Hr Pålman, Otto Fredr., ansåg Ståndets rätt att 35a. återremittera vara obestridlig. Hr Ma n 0 ers ta in, Joli., ansåg betänk, böra återremit36o. terås, emedan det mäste behandlas efter de allmänna föreskrifterna, lika med alla andra utsk:sbetänkanden. Efter någon stunds ytterligare discussion framställde Land tm. följande voter:spropos.: ”Den, som bifaller, alt 36g. ”i fråga var. mål må förfalla, skrifver ja; den det ej vill, skrifver nej : vinner nej, kompier sednare delen af Constit.Utsk:s ”betänk, att med de dervid gjorda anmärkningar tili Constit.- ”Utsk. återremitteras. Sedan propos. om återremiss sålunda bade erhållits, lät 375. R. o. Ad. målet utan votering förfalla och läggas till handlingarna. • (Af Presteoch BorgareStin hlef samma betänk, verkligen åter rcmitteradt, och svar af Utsk. afgifvet genom memorialen N:ris 18 och 19.) Föredrogs Conslit.Utsk:s memor.
?9 mätte meddela upplysning om Thamiske Testamentets lydelse i denna del, på det utrönas mätte huruvida någon modification uli sjelfva föreläsningarnes art och beskaffenhet skulle kunna åstadkommas; så har Höglofiige Ridderskapet och Adeln genom Protocolls Utdrag af sistnåmndag, behagat till RiddarhusUtskottets Utlåtande remittera Hans Excellencö Grefve De la Gardies ofvanberörde framställnib|*, samt Herr Cederschjölds sålunda gjorde anförande, tillika med de af Herrar Lefrén, Johan Pehr, Friherre Ankarsvärd, Carl Hindric, Herr Tham, Wollrath och Herr von Hartmansdorff, August, i anledning af förstnämnde motion afgifne yttranden. Då Utskottet till följd häraf företagit detta ärende till öfverläggning, har Utskottet ej mindre af hvad under discussionen inom Ståndet blifvit yttradt, ån af de upplysningar Utskottet serskildt haft tillfälle sig förskaffa, fått anledning till den förmodan, att Kongl. Vettensfcaps Akademien för närvarande vore betänkt derpå, att för de så kallade Technologiska förelåsningarne, hvilka på Kong!. Acndemiens enskildt» bekostnad årligen hållas, inom dess eget hus inråtta ett tjerdigt Auditorium ; och då härvid tillika hos Utskottet i öfvervägande kommit, att pnår Adjuncten Pasch jemväl hade sig uppdragit förrättandet af sistnämnde föreläsningar, det troligen ofta skulle inträffa, att han vid förra förelåsningarne komme i behof att begagna samma slags Mathematiska eller Chemiska Instrumenter, som vid de sednare blifvit nyttjade, hvilket åter skulle medföra en ganska besvärlig och må hända för 40 Ptn }3 tfevimber e. m.
St:r redan fattat, betydligt öfversteg de 20 milhr, som nu äro redan bifällne, och då blir det naturligtvis en stats-ekonomisk fråga, huruvida det icke kan vara skäl att göra färdigt så mycket, som möjligt, så fort ske kan; och för det andra bör man icke glömma att man sannolikt har att vänta sig en ny paroxysm af jernvägsfebern vid nästa Riksdag, och det skulle då kunna vara ganska möjligt att i deras ögon, söm icke taga för så alldeles afgjordt, att jernvägarne skola kunna underhålla sig sjelfva, och af denna orsak något litet velat hejda ifvern vid denna Riksdag; det syntes icke vara olämpligt om R. St:r genast vid Riksdagens början möttes med begäran om ett anslag utöfver hvad som vid denna Riksdag beviljats, enär detta anslag i alla fall skall utgå enligt den antagna planen för hela linien. Detta skulle måhända vara nyttigt för att verka återhållande på de nya planer eller förhoppningar, som kunna göra sig gällande att upbringa jern vägssystemet till samma äfventyrliga omfattning, som vid denna Riksdag föreslogs. På denna grund vill jag icke vidare drifva på den sats, som Gr. Sparre framställt, utan har jag endast velat nämna detta såsom min enskilda tanke, till den kraft och verkan det kan förmå hos R. o. Ad:s ledamöter. Gr. af Ugglas: Tvenne ledamöter hafva till mig framställt den önskan att jag skulle afstå från mitt särskilda yrkande och förena mig med dem. Frih. Lejonhufvud har visserligen till en del understödt mig, men jag kan icke, lika med honom, finna att så stor tidsutdrägt genom en återremiss skulle upkomma, då man ännu icke vet hvad de öfriga Stånden beslutat. I den händelse dessa stanna i olika beslut, så måste i allt fall Utsk. göra ett sammanjemknings-förslag, och det torde då icke vara så lätt att afgöra, hvilketdera som vore bättre antingen att bestämma summorna eller ock införa en reservation att icke medlen till ett större belopp användas, än att de räcka till slutet af 1860 års statsreglering. Då jag nu har ordet vill jag besvara Hrr Montgommerie och Hjerta.
Hvart tredje är vare förmyndare skyldig att till rätten inlemna en sluten räkning med dc ■bevis, som dertill höra, och tillförordne domaren gode män att den genomse och granska; finna de något mot den räkning att anmärka, gifve det rätten tillkänna, hvilken då bör tillse att den omyndige rätt sker. Ar omyndig till de år kommen att han sjelf kan finna det förmyndaren ej väl dess egendom förestår stånde honom fritt, det hos domaren att angifva, och sin rätt utföra, ändå att han öfver sitt arf ej råda får, förr än han till laga ålder kommit, som förr är sagdt.” Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, yttrade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att bifall till Utsk:s utlåt, ej blifvit ifrågasatt, utan under discussionen blifvit yrkadt, dels att Hr Nordenanckars förslag mätte bifallas, dels att sagde förslag mätte bifallas med ett Den 5 Fe bruari f. m. 103 •af Gr. Frölich föreslaget tillägg, och dels att ett af Frih. Cederström uppläst förslag mätte bifallas, samt slutligen, att R. o. Ad. måtte afslå all förändring i 1 § 23 cap. samt 7 § 20 cap. Händelsen, å hvilka yrkanden H. Ex. ansåge sig böra framställa propos. i den ordning de nu blifvit nämde. Sedan härefter, uppå H. Ex. Hr Gr. o. Lan dt uns förfrågan, R. o. Ad. förklarat sig anse en uppläsning af de nu väckte förslagen vara onödig, hemställde H. Ex., om R. o. Ad. behagade afslå LagUtsk:s betänk. N:r 14 och utlåt.
Beträffande först förhöjningen i aflöningarne till handtverksoch timmermansstaten, så hafva, med hänseende till nödvändigheten att i kronans tjenst bibehålla duglige arbetare, hvilket ändamål, enligt hvad utredt blifvit, icke vinnes, så vida icke aflöningen för dem förhöjes, Rikets Ständer beviljat det i berörda hänseende äskade anslag, 2,933 R:dr. Vidkommande derefter tillökningen i portions-priset för den uppfordrade bätsmansstyrkan, så och då Rikets Ständer af ofvan åberopade statsråds-protokoll iiv 406 Expeditions-Utskottets Förslag lill tind. Skrifvelse, N:o 170. hemtat, att, oaktadt alla försök, det icke hade lyckats att med den nuvarande portions-skillingen af 6 sk. banko, utom brödet, gifva den ofta Lill strängt arbete pä stationen använde båtsmannen tillräcklig föda, af hvilken orsak E. K. M:t blifvit föranlåten, att, lill afhjelpande af detta missförhållande, tillfälligt höja portionspriset. hvarigenom en inskränkning måst göras på denna hufvud titels redan förut knappa tillgångar, hafva Rikets Ständer beviljat det anslag af 12,105 R:dr 40 sk., hvarom E. K. M:t gjort nådig framställning, hvarjemte och da Rikets Ständer ansett, alt, enär Jungmännen äro i lika behof som båtsmännen af den för de sistnämnde äskade förhöjning, både rättvisa oell billighet fordra, det äfven jungmännen blifva af en dylik förmån delaktige, Rikets Ständer beviljat den för detta ändamål erforderliga summa, 1,520 R:dr 40 sk., att på denna titels aflöningsstat uppföras. Hvad slutligen angår den af E. R. M:t ifrågasatta delning af det under rubriken flottans underhall och nybyggnad upptagna anslag, hvaraf, sedan ifrån beloppet, som å nu gällande rikstat är uppfördt, afräknats de till andra rubriker af E. K. M:t föreslagna öfverflyttningar, återstoden skulle, enligt E. K.
Byar afhandla och nöjakteligen betala låta, på det de sedan everldeligen under Staden oklandrade blifva måtte; och skulle fördenskull förbemäldte lägenheter icke, såsom mångenstädes i Riket dittills skedt var, till några personers privat nytto använde och liäfdade blifva, utan till Stadens gemena bästa och förkofring i så måtto, att de som ville nyttja Stadens utmark och ägor med fäbete, vedhygge, fiskerioch åkerbruk, årligen skulle gifva för deras boskap en viss lega i penningar, så ock accordera med Staden om ett visst att gifva af all annor bruk, som der nyttige vara kunde, så att det af sådant görs, lomme menige Staden till gagn ^och nytto Derefter, och sedan Kongl. Majit genom Nådig - Den 3 Juli, dig Resolution af den 24 Augusti 17^2 funnit billigt att stacfga och förordna, det Embetsmännen vid det i Staden inrättade Gevärs-Faetorie borde återbekomma den andel i den till Staden medelst 1620 års Privilegier och flera Kongl. Resolutioner donerade, jord , som dem med rätta tillkom, i det mindsta till 4-:del eller -^:dej, i proportion emot Borgarnes och Handtverkarnes andel, har imellan Stadens Borgerskap och GevärsFäctorie-arbetarne år 1754 blifvit träffad förening om fördelning af Stadens .Donationsjord, och hvilken förening den 10 Juni 1755 blifvit af Kongl. Majit i Kader stadfästad. Enligt denna förening uppläts Gevärs-factoriets Betjening och Arbetare y'del af den Staden donerade jord, att nyttja, innehafva och bruka för sig och deras efterträdare vid sysslorna, på sätt och med sådana vilkor som lfijo års Staden förunte Privilegier förmå och i bokstafveii innehålla.
Sparre: Sedan R. o. Ad. nu genomgått författmns alla §§, samt i en och annan af dem beslutat förändring, hemställer jag huruvida icke Ståndet, i likhet med hvad förut vid lagförslags behandling egt rum, behagade updraga åt LagUtsk. alt vidtaga de jemkningar i redaktm, som af R. o. Ad:s beslut påkallas. Uppå Hr Gr. o. Landtnäs i anledn. häraf framstälda propos. , beslöt R. o. Ad. att åt LagUtsk. updraga att, i afseende på redaktm af ifrågavande författning, vidtaga de jemkningar, som Utsk., efter erhållen del af RiksStms i ämnet fattade beslut, kan finna nödiga. Hr Adelborg, Anders Otto, upläste en sålydande motion: Hos R. o. Ad. får jag härmed vördsammeligen föreslå följande förändring af 23:dje §:n Riddarh.Ordmn.: Den, som blifvit vald till ledamot af Utsk., äge rätt att i samma plenum, vallistan blifvit öpnad, eller i det näst följande, denna befattning sig afsäga. Sedermera må afsägelse icke ega rum, utan på grund af genom, läkarebetyg vitsordad, öfver tvenne månaders sjuklighet, eller efter anmälan hos Landtmm och pollettens återlemnaude, hvarmed en på sednare sättet afgången ledamots utöfning af Riksdagsmannarätt för den Riksdagen uphör. Ledighet ända till trenne veckor i sender må 380 Den 16 Augusti f. m. Landtmarskalken kunna bevilja, högst en tredjedel på en gäng af R. o. Ad:s ledamöter i samma Utsk., i den ordning de sig derom anmäla, och ege hvarje ledamot rätt att frihet från Riksdagen på detta sätt åtnjuta, under en sammanräknad lid af tvenne månader. Icke utan skäl har, tid efter annan, klagomål försports öfver de täta ombyten inom Utsk:n, som under Riksdagarnes lopp försiggå inom R. o. Ad:s ledamöter.
O. den 3o September 1820} ifrån 626,2:28 R:d. i4 sk. 2 r:st. soni de utgjorde vid 1814 &rs slut; Att samma förhållande i ännu större mån eger rum vid Spannmåls-lagret, ehuru tuan icke kan neka ätt Inrättningens förlust för år 1814 var betyd lig, då densamma enligt Protocollet folden 29 October 1818, endast i ett elida sädesslag, nemligen Råg, utgjorde 3,334 tunnor. Sluteligen må äfven anföras, att Allmänna Magaziiis-Tnrättningen, enligt Riksens Höglofl. Ständers Beslut, uti liqvid med Stats-Verk et årligen tillgodonjuter ersättning, för Bageritransport m. fl. kostnader, till ett belopp af 55,ooo R:d. Banco, hvilka påföras Åttonde Hufvud-titteliii Om det å ena sidan är ett hufvudsakligt ändamål, hvarföre en SpaUnmålsupphandlingsInrättning bör finnas, att ined säd 1 nÖdenS Stund undsätta de behöfvande inom Landet, Sorn sakiia möjlighet, att genom egen omsorg kunna fylla ett torftigt behof, torde man väl 56 • jRiksejis Ständers å den andra sidan böra medgifva, att uti denna åtgärd ingår äfven den afsigten, att genom ett klokt utförande deraf, bereda afsättning för den inhemske sädesproducten, och åtminstone bidraga dertill, att sädesprisen i svåra år, ej för högt uppdrifvas, och i ymniga ej för lågt nedsänkas. Med antagande af dessa åsigter öfver ämnet, uppkommer deraf den slutsatts, att naturen af en dylik Inrättnings organisation, jemte beskaffenheten af dess Styrelses åtgärder kunna vara tvåfaldige: skadelige för Staten och det Allmänna ; Nyttige för Staten och det Allmänna. I det ögonblick då en dylik anstalt, framträder såsom Handels-Inrättning, sträckande sin rörelse och sina operationer utom Riket, uppkommer det förra af desse förhållanden.
Antalet af de ~oplioldsbsgeriu ' ~ '), som frkn poliskontoret i Köpenhamn iitlaiii~iats till svenska tjänstflickor iinder de senare åren, liar uäinligeii varit Kr 1889 . 394 st. 2 1890 ..: .. . 307 D 1891 . 313 B » 1892 . 287 B Bevis af sainina art gifva ock följande af statistiska byråii läinnade uppgifter angående utflyttningen till Daiiniark frin Kronobergs, Blekinge, ICristiaiistads, ~Ialinöhiis, Hallands och Kalniar laii af ogifta kviiinor öfver 1 5 år under tiden 1885-1891. " " ") Landsbygden. Stiideriia. Hela omrAdet. ~opliolclsl~og~ s k a l innehafvns af hvnr och en som i Danmark söker tjiinst; eu stor m#ngcl tjlustflickor uttaga clock opholclsbog först (1: ' de anliincla till sin best&amp;miuelseort pH landet. O G) Utvandringen försiggdr i mycket större skala, 5ii dessa siffror angifvn, ty de statistiska t: bbellerna upptaga endast sfidaila personer, som begikt utflyttningsbetyg fïln siii församling; flertalet reser iitail att begka sddont betyg. x LandsStaHela Landsbygden. desna. oiiir !idet. bygden. P As 1891. StMv Hel: &amp; derna. onirbdet. Liknande sp8r efter Förbundets verksainhet torde man finna däri, att minskningen i utvandringen egentligen ägt rum iiioin I&lt;ronobergs l#n, det län, livarifrån utvandring förr inest utgått, och dit Förbundet därför förlade sin liufvudsaklig~ verksamhet.
När man vände kring en liten safomkransad holme, belägen öster om hamnen, hade Karmides, skådande ut öfver den solglittrande vattenytan, tyckt sig se ur böljorna uppdyka ett menniskohufvud, omgifvet af långa korpsvarta lockar, och hvars bleka anlete, när det för ett ögonblick visade sig öfver det genomskinliga elementet, förrådde dragen af Baruks dotter. Bredvid detta hufvud tyckte han sig se ett annat ... men synen försvann hastigt som den kommit, i skotet af det proteusartade hafvet, som alstrar så många underbara besynnerliga bilder. Karmides förteg sin syn och prisade sig lycklig, att ingen mer än han blifvit delaktig af densamma. Han vände sig till Hermione, som satt vid hans sida, för att med henne fortsätta det hviskande samtalet om naturens skönhet, de gemensamma barndomsminnena och kärlekens lycka; men orden dogo småningom på hans tunga, och han försjönk i en tystnad, som icke var det lyckliga, drömmande svärmeriets. Umgänget med Hermione hade icke förfelat att utöfva ett mägtigt inflytande på Karmides. Han älskade henne i detta ögonblick med en kärlek, fri från alla beräkningar. Den oväntade upptäckt, som återfört den förlorade Filippos till sin faders hus, hade låtit Petros befara, att Karmides, besviken i sitt hopp att blifva den uteslutande arfvingen till Krysanteus’ förmögenhet, skulle begå någon handling, som kunde förråda den ursprungliga bevekelsegrunden för hans tillnärmande till Hermione och hans lyckade försök att återknyta förbindelsen med henne. Petros’ farhåga bekräftade sig icke. Det föll icke ens Karmides in att betrakta Clemens och hans legitimering såsom Krysanteus’ son från en sådan synpunkt. Karmides hade delat Hermiones glädje öfver broderns återfinnande och med henne beklagat hans olyckliga själstillstånd.
jacquard med 12 personer, 6 mindre dukar, k i IN En sommarsaga af F. M. 2) en för | i U Bäcken och blomman. Gardinerna böra vara mörka, t. ex. gröna, hvilken färg bäst tål vid cigarrök o c h i öfrigt är hållbar. K o m m a vi till köket, så är en jernspisel från Husqvarna bland de bästa o c h der hör, förutom en mängd småsaker, som ej kunna u p p - räknas, några kopparkastruller, men de flesta kokkärlen äro bäst att anskaffa af de s. k. R y s k a emaljerade kärlen, som äro gråspräckliga, ej de svenska svarta o c h hvita, som lätt spricka. Till linneskåpet anser jag h ö r a: 12 par finare linnelakan m e d örongott, 2 dukar a f damast med servetter för 12 personer. i pN I LJ 6&amp;ona non BåcB.en |ö^a. t&gt;vSa ue-tUSen nu dliatt non o c^ana. 6Cen 6nafct non j u n j a t aEaStt-cp på nan6 - Bol / j-a. Wtan Sn6t-ta 6&amp;ocpn n a 6 t a * hoM 6e ' n nveS nej-SEÖ6 j^afct oeft ft,t&gt;atj-e ntnSefc Sj-e-tpt nan o^oefcui-nnefc, men 6i&gt;i / nSEanSe Sen. EvEEa noti&gt; &amp; Eacj.a 3å i nant&gt; » 2Du ?ivit^ve,t EoEua3e fnttefct 6nattj 6tnnSoin.non powuinnefc: mic^ j:ota ttEE jWB-et, 6oE oeftI / J / U6, ocn auajQ ^aa S) u Eoj; uaSe - mi / Cj.
Folket uti Schwaben är i allmänhet godmodigt och jovialiskt, fastän på sednare tider en öfverhandtagande pietism här och der fördystrat sinnena. Välvilja och förtroende äro i alla stånd hemmastadda dygder. En viss naiv munvighet synes vara allmän hos folket. Sång älskas och idkas, och Schwaben har i Tyskland alltid varit poesiens hemland. Schiller är i detta afseende landets största namn, samt i nyaste tid Uhland. Den minutiösa arbetsfördelningen måste väl dock åstadkomma någon tafatthet, som, oaktadt folkets i allmänhet goda naturliga förstånd, röjes så snart något ovanligare kommer i fråga. Renligheten i byar och städer kan icke lofordas. Tadlet sträcker sig dock mera till det yttre af hushållningen, än till det inre, ehuru äfven en bondstuga här icke kan jemföras med en svensk dylik. Husen bestå af två våningar, af hvilka den undra är för boskapen. Då denna renas, kastas allt i en hop ut på vägen eller gatan, vanligen tätt invid husets dörr. Så sker det till och med i städerna, der äfven på sydländskt vis nattetid månget och mycket genom fönstret utkastas på gatan. En snart sagdt lika osnygg sed är den, att förrätta en del af slagten ute på gatan och upphänga kroppar af svin, kalfvar och får på väggen utanför slagtarbodarne. Det sednare ser man redan i byarne vid Rhein. Man skulle tro, att sådant förökar antalet af de många lytta, vanskapliga och dvergvexta menniskor, man ser i södra Tyskland. I allmänhet är folket i Schwaben icke fult. Isynnerhet på qvinnosidan ser man friska, behagfulla ansigten, fastän icke just sköna, och alltid en fyllig, starkt byggd kropp. Äfven här talas om kolonier från Sverige, hvilkas efterkommande ännu skola utmärka sig genom sin skönhet. Så sades detta om en by, Steinach eller Steinachthal (?), hvars qvinnor äro prisade skönheter. I sin drägt äro båda könen snygga och hela. Tiggare visade sig blott i katolska orter, der alla barn dertill äro inöfvade, samt bland de talrika vandrande gesällerna och lärgossarna.
Sedan samtlige Riks-Ståndens beslut, i anledning af Utskottets Memorial N:o 41, numera kommit Utskottet tillhanda och Utskottet, med ledning af desamma, blifvit i tillfälle uppgifva de varu-artiklar, för hvilka, enligt Rikets Ständers önskan, förbud mot ineller utförsel bör bestämmas, bar Utskottet skolat Borgare-Ståndets omförmälda uppdrag härigenom fullgöra; och enär Utskottet, som redan vid afgifvandet af dess första Betänkande, angående lullbevillningen Nio ai hemställt, att alla varor borde vara till införsel och utförsel tillåtna, samt under förutsättning häraf uppgifvit de tullbelopp, som borde hvarje vara åsäLtas, har Utskottet, vid bestämmandet för dess del af ifrågavarande eventuella tull-afgifter, ansett sig böra antaga de bestämmelser, som i samma Betänkande, jemfördt med Utlåtandet Nio 3o, blifvit föresiagne, utan annan ändring än den, som, till följd af Rikets Ständers beslut om förändrad, från förstnämnde Betänkande afvikande, redaction å en eller annan vara, funnits påkallad. För vinnande af större åskådlighet har Utskottet trott förslaget böra uppställas i form af Taxa, i hvilket skick detsamma härjemte till BorgareSlåndets bepröfvande öfverlemnas. Förslag till eventuella tullafgifter å varor, sorn, enligt Rikets Ständers beslut, böra med förbud mot införsel eller utförsel beläggas. Tullvärde. Qvantitet för tullbcräkn. Införselstull, Utförselstull. Rd sk. Bränvin och Sprit: af Säd, Potates eller andra jordfrugter: Genievre etc. Alla andra slag, odistilleradt eller distilleradt: Rd sk. r. Rd sk. r. 2 af till och med 12 graders styrka. Cognac etc. Andra slag: 1 kanna 1 2 af till och med 12 graders styrka 1 kanna — 32 3 deröfver Garn: Kardulls\ 1 kanna 1 2 — ofårgadt, otvinnadt och odubbleradt Jern: