Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på denna femte punkt, om utläningstiden, förekommer samma förhållande, som nyss förut i afseende på fjerde punkten blifvit anmärkt, nemligen, att den för lån på actier och docuraenter hittills gällande utläningstiden af 6 månader blifvit förändrad. Jag anhåller derföre, att undantag äfven här må göras för de publika papperen, och att utlåningstiden för dem må förblifva såsom hittills, j Herr Rosenblad: Då förhållandet är, såsom Herr Hjerta uppgifvit, att utlåningsliden för lån på actier och documenter varit 6 månader, anhåller jag vördsamt om proposition lill bifall å Utskottets förslag i femte punkten med följande tillägg: dock att utläningstiden, i afseende å lån emot hypothek af actier och documenter, må hädanefter, såsom hittills, förblifva högst 6 månader utan omsättning. Uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd 280 Den 7 December e. m. proposition blef ofvanberörde punkt af Ridderskapet och Adein bifallen med den af Herr Rosenblad föreslagne förändring: att utlåningstiden i afseende å lån mot hypothek af aclier och documenter må hädanefter, såsom hitintills, förblifva 6 månader, utan omsättning. Herr Tham: Jag har väl ingenting alt invända mot Utskoltets förslag i allmänhet, angående räntan. Men då Ridderskapet och Adeln, liksom Presteoch Borgare-Stånden , bifallit, alt belåningen af adier och documenter skull bibehållas hädanefter såsom hittills, hemställer jag, om man icke äfven i afseende på räntau bör göra ett undantag för de publika papperen, och bibehålla den vid feni procent. Herr Munck af Rosenschöld: Jag anhåller att reservationerne mot den af Utskottet föreslagne räntan må blifva uppläste. Sedan reservationerne blifvit uppläste, yttrade Herr Munck af Rosenschöld: Lika med reservanterne tillstyrker jag, att räntan här må bestämmas till 5 procent, i enlighet med hvad som är stadgadt för de öfrige Disconterna; äfvensom att utlåningstiden må bestämmas till 6 månader. 6:0
Konungens krångel med stadtästelsen bidrog att föra vetofrågan upp på dagordningen, och så närmade man sig » visnepolitikens » stadium. Man hade emellertid stält så, att han just genom sina anmärkningar liksom gifvit på hand erkännandet af de beslutna grundsatserna af den 4 augusti. Formligen gafs detta erkännande dock först den 20 september. Förklaringen af rättigheterna beqvämade han sig att stadfasta först den 6 oktober, då slottet i Versailles var belägradt af de revolutionära folkmassorna. Privilegiernas undanrödjande var den egentliga frukten af 1789 års revolutionsrörelse. Reformen mognade lätt för tiden, ty tiden var redan mogen för reformen. Tidsandan var i Frankrike fullt modern, långt innan institutionerna blefvo det. Feodalrättigheterna qvarstodo som en anakronism; det var en endast genom despotismens makt bibehållen orimlighet, att de ej borttagits långt förut, och de föllo derför genast, så snart despotismens stöd brast. De båda privilegierade stånden, hvilka nu betraktades hardt när som antediluvianska tillvarelsetyper, ingåfvo hvarken aktning eller fruktan. » Ju öppnare aristokratien framträdde », skref Paine, » desto mer gjorde den sig föraktad; cjet rådde hos flertalet en märkbar fånighet, en brist på själsodling, ett vidunderligt skaplynne, som, då det ville gälla för merän medborgare, blef mindre än människa. Ståndet förlorade mer genom förakt än genom hat; det blef mer ut-skrattadt som åsna än fruktadt som lejon. » Under debatten om tionden afhördes kleresiets klagomål med föraktlig tystnad eller besvarades med bittert spe; man lät första att de klerikale ej hade något deltagande att påräkna hos massan af nationen, och undrade öfver, att de talade » såsom de der hade makt att förorätta ». Öfver hela det bildade Europa väckte nationalförsamlingens beslut det lifligaste bifall, och literaturen blef derigenom revolutionsvänligt stämd, hvilket fortfor, ända tiils septembermorden medförde ett omslag.
Guld: oäkta 1 lod 8 Anm. Vigten för pappersbladen, mellan hvilka guldet ligger, inberäknas. Mussivpudereller unsen1 lod 10 Gulddragare-arbeten af Guld eller Silfver: Canliller och Pailetter: äkta eller halfäkta 1 lod 8 oäkta • ■•*«•••••••• 1 lod 5 — Fransar, Galoner, Gravaner, Aiguilletter, Snören och andra ej .specificerade: 1 lod äkta eller halfäkta • . 16 oäkta 1 lod 10 — Gummi, alla slag, ej specificerade .. 1 skålp. 3 — Gutta Percha: arbeten deraf, i Taxan ej specificerade 1 skålp. 12 — Gäss: insyltade . tunna 40 — rökta 1 stycke 12 Hagel, alla slag . 1 skålp. 3 — Halsduksvalkar ... 1 skålp. 32 — Hampa, häcklad .. 1 skepp:d 24 Handskar, alla slag 1 skålp. 2 Haris 1 lisp. IG Hattar: 1 af strå ... 1 stycke 1 — —1 Gummi clasticum; se Cautschuk. Gummi gutta; se Färger. Handtverkerivaror, ej specificerade; se Slöjdevaror. Harpoes; se Harts. 550 Expeditions-Utskotlets Förslag lill tind. Skrifvelse, N:o 197. ■> Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. R:dr sk. rst. Hattar: af siden eller annan väfnad, samt i allmänhet monterade fruntimmershattar 1 stycke 2 24 af ull, hår eller silke 1 stycke 2 af l;«ler, fiskben, papper, träd eller rötter m. m 1 stycke 1 Hattjlälor af halm eller strå 1 skålp. 1 16 Hattformar af tilt, med eller utan styfning, tullbehandlas lika med den filtväfnad hvaraf de bestå. Honung O 1 skålp. 1 Horn, arbetadt: platter 1 skålp. 12 andra slag 1 skålp. 1 Hudar och Skinn: ej hänförliga till Pelsverk: oberedda, torra 1 skålp.
Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 10 dennes under ]N:o 535 afgifne samt den r5 derpå följde e. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående väckt fråga, om Revision af Läst-afgiftsFondens förvaltning; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att med förkastande af samma Utlåtande, besluta, det underdånig anhållan borde bos Kongl. Maj:t göras derom, att Lästafgifts-Fonden måtte hädanefter i vanlig ordning, så väl af Kammar-Rätten, som af Riksens Ständers Revisorer granskas; uti hvilket Beslut de öfrige Riks-Stånden skulle inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena. S. D. e. m. Föredrogs å nyo och gillades Lag-Utskottets den 6 dennes, under N:o 190 afgifne, samt den i5 derpå följde e. m. på bordet lagde Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande utmätning och försäljning af fast Egendom. S. D. e. m. Vid förnyad föredragning bifölls Statsoch Baneo-Utskottens den i4 dennes under N:o 541 afgifne, samt den 17 derpå följde e. m. på bordet lagde Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid itGo Prot. Utdr. d. 20 October 1823. Utskottets förut meckleldte Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående Låne-understöd för Städerne Norrköping och Borås. S. D. e. m.
Långt ifrån att likväl med Utskottet, anse de, i så mänga afseenden våldsamma och kränkande allmänna besigtningarne af behr fvet påkallade, vågar jag för min del hysa den öfvertygelse, att säkraste sättet till ändamalets vinnande, endast består i lättande af möjligheten för den smittade, att erhålla tillbörlig hjelp. Här i Stockholm t. ex. är visserligen på Seraphimer - Lazarettet några Sjuksängar för dessa slags Sjuklingar; Den 4 April, 239 men till ett högst inskränkt antal. På Kungsholmen är dessutom ett Curhus för Stockholms Län och Stad; men hvilket isynnerhet tyckes vara sgnadt åt den så kallade Svält-euren, hvars verksamhet egenteligen är inskränkt till det man kallar Radesyge, och Mercurial-Sjukdom, utan att kunna uträtta någon ting mot den egenteliga veneriska smittan. Här fins äfven den så kallade Hallmanska Cur.inrättningen, hvarest de sjuka , hos Föreståndaren, kostnadsfritt eihålla Medicamenter , för att bruka hemma i sina Hus. Jag har fordom i Bjerkéns frånvaro sjelf förestått denna Inrättning och är således i tillfälle att närmare känna både dess _ onekeliga gagn och dess betydliga olägenheter. De senare bestå hufvudsakeligen deri, att Läkaren ej är i tillfälle att tillhälla Patienten vederbörligen efterlefva föreskrifterna. Så snart symqtomerna upphört anse dessutom många Patienter sig botade, oaktadt de ej äro det mera än till hälften, och visa sig för Läkaren ej förr, än Sjukdomen efter några månaders förlopp, å nyo utbrutit med fördubblad häftighet. Det egenteliga stället, där i synnerhet fattigare Classen af Qvinkönet kunna erhålla hjelp, är Spinnhuset. Men ehuru god denna Inrättning än kan vara, vågar jag likväl hemställa till Högloflig e Ridderskapets och Adelns egna pröfning, om det ej är förlåtligt, att en Qvinna har undseende för och skyr att söka en hjelp, som hon endast kan erhålla på ett ställe, hvars blotta namn väcker afsky och fasa? Den goda afsigten att minska veneriska smittans allmänhet synes således säkrast, Den jf.
Utskottet först böra behandla frågan om läroverkens organisation i Slockholm, hvarest förhållandena äro i flera hänseenden afvikande från dem, sorn ega rum i öfriga jemförelsevis mindre städer. För Stockholm har Kongl. Majit föreslagit inrättandet af 3:ne nya högre elementar-läroverk, nemligen 1 med 5 Lektorer och 8 Adjunkter, samt 2 med 4 Lektorer och 8 Adjunkter, hvarjemte skulle i hufvudstaden finnas fem skolor, med hvardera 2 lärare. Af Departemenls-ehefen är likväl tillika omnämndt ett förslag lil! en mindre kostsam äfvensom med de hittills varande förhållandena mera öfverensstämmande reglering. Detta förslag, hvilket blifvit framstäldl af Direktionen för Stockholms Stads Undervisningsverk, har tillika af Hof-predikanten fVensioe blifvit i en inom Preste-ståndet väckt och till Ulskoltehremitterad motion upptaget såsom hans eget och draget under Rikets Ständers pröfning. Stats-Utskottets Utlåtande N:o '148. 39 Enligt Skol-dirifiktionens åsigl, borde elbmentar-läroverken i Stockholm betraktas såsom tillsammans utgörande ett fullständigt högre elemenlar-läroverk Da, enligt hvad erfarenheten visar, de lägsta klasserna i ett eiementar-läroverk städse äro de talrikast besökte och antalet liiijungar aftagcr i samma mån klasserna blifva högre, och då vidare den spädare åldern har eli jemförelsevis större behof af att på närmare håll ega tillgång till skolan, har Direktionen ansett lämpligast att de lägsta klasserna af detta fullständiga elementarläroverk funnos spridda i ett större antal stadsdelar och de medlersta klasserna i något färre, hvaremot del vore tillräckligt, om den högsta afdelningen, hvilken hade blott ett jemförelsevis mindre antal, redan till ynglingaåldern komna lärjungar, vore förlagd lill en, centralt belägen lokal inom staden.
Träffas säkrast kl. 2 — S. A l l m. telef. Rikstelef. Redaktionssekr. : J. Nordling. (Sista gruppen.) Hofbohtr. ll:te årg. l Utgifningstid: Annonspris: 36 öre pr nonpareillerad. hvarje fredag. För » Platssökanden o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje pänörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (Iösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 7 0 öre pr nonp.-rad. Vi bringa då först bilden af tt gladt och ljust årsminne kunna vi - f " " ^ fira i dessa dagar: öppnandet af den stora Stockholmsutställningen den 15 maj i fjol. Den serie porträtt af våra landshöfdingsfruar, hvilken vi i dag afsluta med dess sista grupp, begyntes också just i samband med öppnandet af denna stora nationella fest, som samlade alla rikets skilda Margaret Bråkenhielm, född Jobson, den älskvärda härskarinnan på Upsala slott, den högttronande, stolta gamla Vasaborgen. Fru Bråkenhielm, som nu genom sina intagande värdinneegenskaper helt hastigt och naturligt gjort sig till medelpunkt i SOPHIK NORDENFALK, född Piper. ELISABETH WACHTMEIST ER, MARGARET BRÅKENHIELM, född von Jobson. län och delar till ädel täflan under Djurgårdens ekar. Den blef en stolt och lysande framgång, denna täflingslek, och de frukter, den satte, mogna kanske nu som bäst vida omkring i svenska bygder. Det är ock med glädje och tacksamhet vi vända blickarne tillbaka på årsminnesdagen, på samma gång vi med de fyra återstående porträtten afsluta serien af de representaKungl. tiva damer, som genom sin ställning » mer än andra blefvo i tillfälle att fläta rosor i lagern samt att förfina och fördjupa festens glädje ». Våra landshöfdingsfruar. född Iduns CHARLOTTE WERSÄLL, född Lewenhaupt. ISssen.
Dessa framställda tankar äro endast ett utbyte emot andras tankar i samma ämne, utan pretention på ofelbarhet, Att vara fri från misstag är icke den dödliges lott. Med anledning af det nu förevarande ämnet får jag vördsamt väcka denna motion, och anhåller om remiss till Vederbörligt Utsk. I anledn. af det utaf R. o. Ad. meddelade tillstånd för Frih, Boye, Ludv-, att, ehuru frånvarande, få ett af i66 Den 5 Maj c. ra. honom före sin afresa, rörrde delta ämne, afgifvet anförande hos R. o. Ad. föredraget, upplästes detta anförande, sa lydande: Då man till jemnförelse sammanställer de betänktn i realisationsfrågan, som blifvit till Ständerna ingifna vid sistförflntna riksdag af Statsoch BancoUtskm och vid denna af BancoUtsk., undgår man ej att inse den stora skillnad, som förefinnes deni emellan, såväl i medel att vidtaga som i resultater att förutse.
Län har uti ett till Hedervärda BondeStåndet inlemnadt Memorial fästat uppmärksamhet der - 3&o Den g Juni. dervid, alt Imagen uti 5 Cap. 3 §• Byggninga-Balken och ao Cap. 12 §. Missgernings-Balken med 10 Daler Silfvermynts Böter belägger den, som af ondsko och öfverdåd, eller med våld rifver neder eller förderfva!- annor mans gärdesgård *r men deremot uti sistnämnde §. utstakar 20 Dalers Böter för den, som utöfvar enahanda våldsamhet på annors plank; i afseende hvarå anmärkes, att det blefve mindre svårt att vårda ett närmare ägarens bostad varande plank, än att freda en gärdesgård, hvarmed på längre afstånd belägna ägor voro inhägnade; äfvensom våldsverkare!!, mera lätt vid den förra än vid deri sednare händelsen kunde upptäckas; hvarjemte i samma Memorial i sammanhang härmed föreslås, att ett större ansvar måttte bestämmas för den, som af ondsko eller öfverdåd nedecrifver eller förstör gärdesgård, led eller grind. Bag-Utskottet har tagit denna till dess åtgärd öfveriemnade motion i öfvervägande; och som Lagen i 20 Cap. MissgerningsBalken isynher bestämmer det ansvar, som bör följa på de våldsamma åtgärder, hvilka vidtagas till störande af deri fred och säkerhet hvarje medborgare uti sitt hus och asina ägor, så väl personligen för sig oell sitt folk, som för sin redskap, äger rätt att fordra, samt de Stadganden, hvilka i detta ändamål blifvit meddelte, hafva afseende å de större eller mindre grader af våld, hvarmed hemfreden är vorden bruten, anser Utskottet det vara tydligt, att då Lagstiftaren uti a? §. af nämnde Capi. Den 8 Juni. 38i Capltel utstakat olika bestraffningar för våldsamt nedrifvande af plank och gärdesgård, har DagStiftaren afsett, att ägaren, genom upprättandet af det förra, sökt bereda sig ett fastare värn emot ofredande, än han af den sednare svagare stängseln kunnat sig vänta. Deremot afhandlar Dagen uti 5 Cap. 8 §•
För min del får jag bekänna att, ifall jag mäste valja mellan de 2:ne förslag, som äro framstälda af Hr Hjärne och Frih. Alströmer, och förkastande af den föreslagna grundlagsförändringen, på sätt Gr. Lagerbjelke yrkat, jag föredrar det sednare. Jag tror dock icke att Konst.Utsk:t eger någon rättighet att bestämma li v i I ket dera Utsk. som skall förstärkas, om 2 Ständ i afs. härå stanna mot 2; och då jag icke heller finner något annat sätt att lösa en sådan förveckling, tror jag att, för alt iörekomma möjligheten deraf, det är rättast att godkänna Konst.Utskrts förslag. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Gr. Sparre: Jag började mitt förra yttrande med att erkänna, att jag ansåg det meningen uti grundlagen ej står fullkom ligt öfverens med något annat förslag än Hr Hjärnes; och då jag pä samma gång erkände att hans förslag i tillämpningen kom att möta många svårigheter och olägenheter, så iir jag af samma mening som Gr. Lagerbjelke, att man icke bör antaga Utsk:ts förslag till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, och anhåller derföre om afslag å detsamma. Hr Hjärne: Sedan Gr. Sparre, som i sitt första yttrande förordade mitt förslag till grundlagsförändring, nu återtagit detta tillstyrkande, och anser det bättre att g i dess nuv:de skick afslås, saknar jag alldeles understöd för min anhållan och afstär derföre iian densamma, så mycket heldre som det vore orätt att på detta runi framkalla ett alslag på ett förslag, som möjligen vid ett annat tillfälle kan anses ändamålsenligt och hvilket It. o. Ad. då ej skulle antaga, på det it. o. Ad. ej måtte beskyllas för inkonseqvens. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H.
Resolutioner tillerkände, då nödigt anslag af skogen, lämpad efter skogsoch muhlbetes-rättigheten, borde åt hemmanen under äganderätt afsättas; men skulle en hel menighet eller något serskildt hemman, utan att derför kunna åberopa nämnde skäl, från uråldriga tider hafva begagnat skog eller muhlbele å en närliggande park eller allmänning, då finge så stor del af parken eller allmänningen, som de kunde finnas oundgängligen behöfva till dem upplåtas, såsom en oskiljaktig Staissamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskotlens Utlåtande, N:o 7 tillhörighet till hemmanen, samt i sådan händelse ränta i spanmål hemmanen till framtida utgörande åläggas. Till följd af den, i Högstberörde Kongl. Bref, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande meddelade föreskrift, att uppgöra förslag till reglering af Kronoskagarne, i öfverensstämmelse med sålunda fastställda grunder, hade Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Skaraborgs och Elfsborgs Län, efter hällne sammanträden med vederbörande och öfverläggning med Hof-Jägmästaren af Ström, den 30 April och 6 Juni 1832, upprättat och till Kammar-Collegium insändt gemensamt förslag till en förändrad reglering af Kronoparken Edsmären, belägen i Laske och Barne Härader af Skaraborgs samt Kullings och Gäseneds Härader af Elfsborgs Län; af hvilket förslag inhemtas: att enär, genom inblandning af enskilde hemmans egor och intägter, Kronans område blifvit styckadt i mångfalldiga delar af oregelbunden form, med föga sammanhang sinsemellan, Kongl. Majlis
och denna man förtjenar ett bättre öde än hans narraktighet ådra DEN OKÄNDE. Hvad är meningen? Till Damaskus. - (Fadren ach Läkaren ha under föregående smugit ut: Sluskarne intaga nu ensamme hedersbordet; kroggästerna samla sig i grupper och begapa Den Okände.) TIGGAREN. ning af en suporden för att låta fira Er som vetenskapsman... DEN OKÄNDE (reser sig). Men Styrelsen... TIG GAREN. det der insigniet, som Ni får betala sjelf... DEN OKÄNDE. Och professorn TIG GAREN och den der uniformen som måtte ha duperat Er mest, det var en slottskanslibetjent. Han kallas så, men är inte alls någon; han ger visst lektioner; Ja, supordens styrelse meddelade Er sin högsta grad medelst Detta: Ni som anser Er vara seklets man, antager en inbjud AUGUST STRINDBERG DEN OKÄNDE (rifver af sig kransen och bandet). Väl! Men hvem var den gamle herrn med monokeln? TIGGAREN. Det var Er svärfar! - DEN OKÄNDE. Hvem har ställt till detta skämt? TIGGAREN. samhällets vägnar, de kalla sig samhället, och frågade om Ni ville mottaga festen; Ni svarade ja, och så blef det allvar! (Två Ruskiga Qvinnor med en soptunna på stång, ställa tunnan på hedersbordet.) QVINNAN I. Är det han som gör guld, så bju oss på en sup. DEN OKÄNDE. Hvad betyder detta? TIG GAREN. ej annat är än sopor! Det är sista numret af receptionen: och det skall betyda: guld Det är inte skämt; det är fulla allvaret. Professorn kom på TILL DAMASKUS DEN OKÄNDE. Om det vore sant bara, så skulle soporna kunna vexlas mot guld. TIG GAREN. dit Ni kommer. Nåja, det är ju bara supordensfilosofi, och Ni får ta filosofien - QVINNAN II (slår sig ner vid Den Okände). Känner Du igen mig? DEN OKÄNDE. Nej! QVINNAN II. Åhjo:
Med alla de talande skäl af nyttan för parter, att få en närmare väg, och deraf att dessa kringspridda Ofver - Domstolar bättre lärde känna localen och folklynnet, hvar och en i sitt område; likväl, då utom afseende på kostnaderna för Riket, denna förändring, innan Förslaget antages, behöfver Allmänhetens granskning; så tror jag att frågan: om Hof-Rätterna böra blifva flera och deras Reglementariska beskaffenhet ej kan fördra så snar decision , eller äga med förändringen af Under-Rätterna ett så omedelbart samband, att icke det påbegynta Lagverket, med sina förestående förändringar uti Rättegångs Balken, skall kunna uppgö. ras, utan afseende på färre eller flera Hof Rätter, då dessa Öfver-Domstolar ändå i alla fall böra existera. Jag finnér ock uti Kongl. Majas Nådiga proposition ej mindsta anledning till skyndsamt utlåtande, eller uti Dess Nådiga föreskrift för Lag-Cotnitéen annan befallning, än att först genom trycket meddela Allmänheten sina föreslag, na ändringar till granskning, innan de underställas Riksens Högloft. Ständers pröfning. Och då I)tr\ 5 S Juni. da ej mindre Hans Excellence T ustitiae.Stats-Minisrern, än Hans Excellcrsce J ierr Stats-Rtdec Grefve Rosenblad, flera Herrar Justitia» - Räder* äfven de ibland dera, sora tillstyrkt förändringen af Under-Rätterna, hafva dock haft olika tankar om Hof Rätterna, anser jag utom min befattning, att nu i förhand yttra mig om Hof-Rätternas organisation och utflylningar. Hvad än mer styrker mig i min föresats, att ej tillstyrka förändring uti llofHätternas närvarande skick, är att Rättegångs-sattet vid dessa Domstolar, i alla fall, gör för de flesta Parter nödigt att betjena sig af Advocater,till malens utförande, hvarföre ett längre eller kortare afstånd fran denria Domstol, då handiingarne genom posten skola befordras, ej kan göra något hufvudsakeligt hinder för målens snarare afgörande.
Utgående Tullprocent x.” Ham Excellence Herr Grefve Mörner\ Hvad Ven Ig Augusti e. m, 6g5 salt lax angår, så kommer en hel hop sådan ifrån Finland. Skola vi då för den blott beta., la 20 procent? Herr Tham', Jag får upplysa, att tullen å denna vara hittills varit 2 R:dr Hamb. B:co, det vill säga ungefärligen 5 R:dr Svensk B:eo, och jag Vet ej hvad den gäller vanligen, jag tror ungefärligen 50 R:dr B:co. Tullen är således höjd i sjelfva värdet. Det är ej sådant som det sar ut i Taxan, ty der står 20 R;dr Hamb. B:co. Herr Hjerta: Jag får nämna, att tullen förut ansetts blott till 10 procent, men står nu till 20 procent, således blifver det ungefärligen rigtigt. Huruvida tullen ännu mera bör uppsättas, vill jag ej bestrida, då alla fiskvaror, efter min öfvertygelse, böra beläggas med högtull; men kanske är ännu ej tiden inne, att sä våldsamt förändra dylika afgifter. Friherre Wrangel: Jag skulle önska få upplyst, hvarföre insaltad lax har lägre tull än rökt lax; och hvarföre ej samma principe galler för dem bägge. Friherre I allmänhet är det oriktigt, att på ätliga varor lägga hög tull. Det är ett missförstånd, sorn i allmänhet är skadligt, och i synnerhet när det träffar fisk och villebråd. Våra fiskare måste i alla iall här afyttra sina varor, och inga utlänningar kunna med dem concurrera , fångsten må vara ringa fi86 Den 18 Augusti e. rn eller stor. Derföre bestridde jag den höga tul3 len på rökta laxen. Herr Tham'. Jag vill blott, i anledning af Friherre Wrangels begäran, upplysa, att orsaken, hvarföre tullen å salt lax ej blifvit så hög» som på rökl lax, är den, att vi ej hafva salt lax tillräckligt för behofvet, utan sådan behöfver införas ifrån FinlandRökt lax hafva vi deremot tillräckligt. Vi hade tillräcklig ledning härtill af förra taxan, som därå satt en tull a£ i R:dr Hamb. B:co stycket.