Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sj att, då gifvarens egendom afträdes till borgenärer, de då ega återtaga den egendom, som i hemgift gifven är, synes icke öfverensstämma med billighet och rättvisa. Då Föräldrar obestridligen ega Kongl. Maj.-ts Nacliga Shrifv. N.o g6. 2g rätt under deras lifstid, att till full ego öfverlemna den egendom, hvarmed de vilja understödja något af deras harn, och gifvarens borgenärer derefter icke eg a någon rättighet tili samma egendom, lärer den inskränktare förmon, som af Föräldrar blifvit harn förunnad genom en blott vilkorlig egande rätt, eller såsom förskott på möjligen tillfallande arf, ännu mindre höra rubbas genom de förres iråkade obestånd, eller bor genärer ega vidsträcktare anspråk, än Gäl,' denären sjelf. Föreskriften i 6 om rättighet för gif 4 varén att hemgiften återkalla, derest hemgiftstagaren gör honom orätt eller skada, synes onödigtvis kunna grundlägga mångfaldiga tvistigheter anhörige emellan, helst den obetydligaste anledning till missnöje tvifvelsutan ofta skulle anses såsom skäl att yrka tillämpning af detta stadgande. Senare momentet af ^ att i de fall, då hemgift går åter, hemgifts-innehafvaren ej bör ansvara för den försämring å lösören, som genom deras vanliga bruk förorsakats, synes strida emot den hittills gällande grundsatts, att hemgift i lösören, såsom varande ett förskott på blifvande arf, bör, då den återgår, beräknas efter det värde den hade vid första öfverlemnandet. 3o Kongl. Maj.ts Nådiga Skrif v. N.-o 96. Slutligen saknas i Förslaget allt yttrande om den förändring af 12 Cap. g och 10 §§. Ärfda-Balken, som, i händelse af Förslagets antagande, horde, i anseende till det nära sambandet emellan berörde lagrum och 16 Cap.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer af den 22 sistlidne Februarii, angående frågan om lindring uti den hemmansegarne i Jemtland -åliggande rustningsoch roterings-skyldighel; och BevillningsUtskottel: Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer af den 22 sistlidne Februarii, angående bevillning af utdelningen å Trollhätte Canaloch Slussverks Bolagsactier, uti hvilket ämne Herrar Santesson och Norman, sig utlåtit. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer af den 5 dennes, i anledning af väckt fråga om inlösen af egendomen Ekolsund, för att Hans Kongl, Höghet Hertigen af Upland föräras. S. D. Bifölls Bevillningsutskottets Memorial, N:o r, om antagande af trenne Cancellistcr utöfver den i RiksdagsOrdningens 24 §• bestämda personal. S, D. Bifölls StatsUtskottets Memorial N.-o 17, om ytterligare tillökning-1 Utskottets betjening. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne ExpeditionsUtskottets Utlåtande, N:o 4, i anledning af återremiss ifrån Höglofl. Ridderskapet och Adeln af Utskottets Memorial N:o 3, rörande» dels verkställigheten af den Utskottet åliggande försorg om tryckning af Bihanget till Riks» Ståndens Protocoll, dels ett å samma tryckning inkommet entreprenad-anbud.
Lneskölcl 620: — - ock till körste Landtmätaren Öro 2260: 38?o' tilsammans L:co L:clr i4,53i: 28. ro. allt okeräknails <le upplupne oek upplöpanöe räntorne. Derjemte Lanclskökllingen i miller llänigket uppgifvit, att ekuru clesse körbinclelser visserligen voro i köikallsntle till kans tillgängar, kögst bet^cllige, kan LetSnkanäen, L:o 4 > - 497 likväl koppacles att, genom eftergift ak korst uppgikne skulöposter, genom fri disposition ak clen serlan ar 1826 innekallne kalfva Lanllskokljinge-Länen vek genom ett okekinilraclt anvsnllanlle ak llen seivestreracle Ogenclomen, komma i tillfälle att göra kvar man elen rätt Konow tillkommer. * Ned framställande af lietta körkällanöe kar Lgl. Ml:t, uti Oess i ämnet allätne Lälliga skrifvelse, miller tillkännagikvanlle att L.
Med bifogande af karta och kostnadsförslag med flera handlingar rörande en af Kommissionslandtmätaren F. A. W. Hultström verkställd undersökning, utvisande att 5,281 tunnland 11 kappland ängar och mossar, hvilka genom Tidaåns öfversvämningar i Leksbergs, Ullervads, Lugnås, Eks, Utby, Ekby, Tiovads, Låstads, Böja, Timmerdahla, Lerdala och Bergs socknar för närvarande äro till odling oanvändbara och hufvudsakligen bära dåligt starrhö, skulle genom sänkning af de s. k. Kottholmsfallen Bih. till B. St. U Haft. 6 Sänkning af Tidaåns vattenyta genom åtskilliga sprängningsoch rensningsarbeten. 42 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 78. vid Ullervad kunna förvandlas, ängarne och en del af mossarne till bördig åkerjord samt återstoden af de sednare till skogbärande mark, har uti en inom Borgare-Ståndet afgifven motion (Nio 25) Herr A. M. Bolinder, jemte tillkännagifva!)de, att ett bolag numera bildat sig för utförande af detta arbete, för såvidt detsamma afsåge fördjupning af åbrädden ofvanföre, under och nedom Ullervads bro, sprängning i Kottholmsströmmen, upprensning af Kottholmskanalen samt erforderliga dambyggnaders uppförande, hemställt att Rikets Ständer, med afseende jemväl på det tillfälle till arbetsförtjenst, sorn genom företagets åvägabringande skulle tillskyndas den fattiga arbetsföra befolkningen i orten, såsom understöd till arbetets utförande bevilja nyssnämnda bolag ett mot ungefärligen |:delar af den till 22,563 R:dr beräknade kostnaden svarande lån af 15,000 R:dr pä så billiga ränteoch återbetalningsvilkor, som kunde medgifvas.
Aldra minst hade man kunnat vänta ett sådant skäl till afslag af Herr Ridderstads motion som det af Utskottet framställda eller att beslutet om en landstorms införande af Rikets Ständer hastigt bör kunna fattas, sedan krig redan utbrutit, och om behofvet då synes fordra dess inrättande. Utskottet tyckes alldeles hafva glömt de bekanta orden: den tänker illa, sorn tänker forsta gången i fiendens åsyn; och Utskottet tyckes ej känna eller ej erkänna sanningen af en annan svensk mans ord: att till krig fordras, utom folk och penningar, också den ordnande ledning, som först gifven massorna lif, som ställer dem, som drifver dem, som samlar dem, som delar dem, som gifven dem ett mål, och som de lyda. Behofvet att redan i fredstid ordna denna ledning liar regeringen mer än väl insett, då den tillsatt en komité för att i nästan alla försvarsverket tillhörande delar inkomma med förslag. Svenska folket har äfven insett detta behof i6 Sammans. Statt-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 32. då det med värma omfattat skarpskytterörelsen; och svenska folkets representanter hafva visat sig vara af samma tanke, då de beviljat anslag, nödvändiga för skarpskytterörelsens utveckling. Men skarpskytteföreningarnes frivillighet är dock ej den grund, hvarpå landets försvar kan byggas. Med den frihet, deras medlemmar måste ega att efter behag ur föreningarne utträda, kunna de ej bilda någon landstorm. Land skall med lag byggas och äfven dess försvar, ty annars saknar det en sann och fast grund. Införandet af en på lag grundad landstorm tillförsäkrar äfven landet först om en verklig nytta af skarpskytteföreningarna, emedan största delen af deras medlemmar komme att tillhöra landstormen, för hvilken de sjelfskrifvet blefve stamtruppen eller ledarne.
Grunden till den öfverklagade missbelåtenheten vore lätt att utfinna, då man betänkte hvilka förändrade, på denna fråga inverkande, förhållanden under tidernas lopp inlrädt, och huruledes ett betydligen utvidgadt åkerbruk samt tilltagande odlingar väsentligen ändrat de omständigheter, under hvilka den första ännu i allmänhet för Riket gällande Kongl. Förordning af år 1681, angående presterskapets löner, utfärdades, och hvarpå den särskildt syntes vara beräknad. Om nemligen tertial-tionden, efter medgifven räk ning på åkern, nu öfverallt skulle årligen utgöras i skaft med fullkomlig reda och pålitlighet, blefve tvifvelsutan denna del af presterskapets lön mångenstädes i högst betydlig mån stegrad, men årliga beloppet deraf fortfore ändock att vara lika obestämdt, och det skulle medföra både hinder för den enskilde i dess rätt att afpassa lämpligaste bergningstiden för sin skörd och obehag för löntagaren att anskaffa erforderliga biträden för kontroll och tionde-räkning, hvadan ock ett sådant löneberäkningsoch uppbördssätt numera vöre ganska olämpligt. Omförmälde författnings föreskrifter ”om lösen för de så kallade jura stola1, eller presterskapets extra ordinarie inkomster,” hade ock, till följd af förändrade myntbestämmelser, upphört att' tillämpas, hvartill komme att, jemte detta obestämda och obilliga förhållande i allmänhet, en märklig olikhet inom flere provinser i Riket sig företedde, i afseende på församlingarnes skyldighet att aflöna pfesterskapet. Då konventioners ingående ansågs vara den enda fullt lämpliga utvägen att afhjelpa de öfverklagade bristerna Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 93.
Prop. M 31. tunnor hvardera, utgjorde tunnetalet 1,440, som, efter afdrag af 80 tunnor för tvänne strukna öfverrnålsknppar på tunnan, lemnade en återstod af 1,360 tunnor, för hvilka prisskillnaden, efter nyss anförda medelvärde, med tillägg af forsellönen, utgjorde omkring 4,807 R:dr 10 sk. 8 r:st. Vidare har Stats-kontoret upplyst, att för hela indelta annéens korporals-lunnor, vid Kavalleriet 333 tunnor och vid Infanteriet , . 5,200 » eller tillsammans 5,533 tunnor med tillägg af knektetunnorna vid Södermanlands regemente 1,200 » utgörande ett belopp af 6,733 tunnor, men, efter afdrag af öfverloppskapparne . 374 » utgörande en återstod af 6,359 tunnor, prisskillnaden uppginge, efter enahanda medelvärde beräknad, med tillägg af forsellönen, till omkring 22,477 R:dr R:ko. l’å grund häraf har Stats-kontoret antagit såsom sannolikt, att del ifrågaställda förskottet af Statsverket, äfven med något års högre markegångs-skillnad än som Ibrlidet år egde rum, icke skall komma att öfverstiga ett belopp af 30,000 R:dr R:ko.
Hos Kongl. Maj:t hafva socknemännen i Jerns församling af Elfsborgs fän, genom befullmäktigad! ombud, dåvarande Löjtnanten Uno Aspelin i underdånighet anhållit, att, till behöflig utvidgning af församlingens kyrkogård, måtte från Löjtnants-bostället vid Westgöthadals regemente Stommen N:o 1 om ^:deis mantal, beläget i Jerns socken och Nordalils härad af ofvannämnda län, få afsöndras 9 Kappland mark, bestående af sandmylla på grof sandbotten, hvilken mark blifvit af Landtmätare i behöring ordning uppmätt och å karta affattad, samt värderad till en årlig afgäld af 4 kappar råg; och inhemtas af handlingarne, att bemälde Löjtnant, som på arrende innehar bostället Stommen, för den återstående arrende-tiden, eller intill Midfastan år 1872, medgifvit den sökta jord-afsöndringen utan all ersättning. Denna underdåniga ansökning, hvilken af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Elfsborgs län, jemte öfverlemnande af Boställs-direktionens vid Westgöthadals regemente och chefens för samma Regemente underdåniga yttranden i ämnet, blifvit till Kongl. Maj:t insänd, har Kongl. Maj:ts bemälde Befallningshafvande dervid för egen del, lika med Boställs-diiektionen och Regements-chefen, till Nådigt bifall i underdånighet förordat, under vilkor att sådant icke, med afseende på nuvarande boställs-arrende, må leda till någon minskning i arrénde-afgifterna, äfvensom att, vid boställets förnyade framtida utarrendering, den föreslagna årliga afgälden, 4 kappar råg, kommer bostället eller dess innehafvare till godo; och hafva, uti häröfver infordradt underdånigt utlåtande, Kongl. Maj:ts och rikets Krigsoch Kammar-kollegier Kongl. Maj:ts Nåd.
Men må alla besinna: att vildén sofver sin mesta tid: att det ej är menniskans bestämmelse, att framsläpa ett uselt och djuriskt lif: att Skaparen utbredt så otaliga njutningar för att mildra och full. komna tidens pröfning: och att han välsignat Länderna olika, pä det menniskor mä hafva gemenskap med hvarandra. Eesv. och Ekon. Utsk. Betänkanden, 427 ’’Jag tycker mig finna i vederbörandes rop om öfverflödsförordning, att de ej hafva rätt betänkt hvad de vill jaVillja de hafva inskränkningar blott för vissa stånd och klasser? Det vore en uppenbar orättvisa. Skulle den ena Medborgaren göra uppoffringar, så bör ock den andra göra det. Det blir ock annars icke annat än halfmesure. Ar det då deras mening, att förvandla oss till Samojeder? Skola vi plötsligen nedstiga från den höjd af Cultur, till hvilken vi med möda hunnit? Samojeden är ej slaf af Utländning©!!. Hans handel är ei i underbalans Om han någon gång skulle väsnas att vill ja förtära något öfverflödigt af sin delikata Tran, eller af det dyrbara Prasstoyet, så uppbär han genast straffet i några dagars svält. Är det denna lycka vi skola afundas? Sättom, att ibland Samojeder finnes en och annan, som sett mera än de andra, är bättre Jägare och har flera skinn att afyttra. Han vill lefva något bättre. Flan hänger några flere Snäckor på sin Hustru (jag behöfver icke anmärka att hafssnäckor och Guldnipper vahdra lika på domedagen) hans grannar klandra hans öfverdådighet, men de önska dock hemligen, att kunna lefva såsom han 3 De börja blifva mera omtänkta, de sofva mindre, de jaga flitigare, de förbättra sin redskap — Allt för att ernå dessa njutningar, —• De komma till känsla deraf och lifvet blir drägligare. Ju finare njutningar ju mera deltager själen: jag frågar, har denna mannen, som bragt sia krets till ett slags Cultur, gjort en så förfär - 428 Be sv. och Ekon.Utsk. RctcinJianden. lig synd ?
Till vidare upplysningar om kostnaderna, meddela Revisorerne här nedan ett Sammandrag, som visar att uti Sjukhusets Räkenskaper ingå utgifter, hvilka, enligt Kongl. Brefvet den i3 Februari i83o, böra, så vida ordinarie anslaget till betäckande deraf ej varit tillräckligt, vid hvarje års slut, uppå Direktionens underdåniga anmälan, anvisas till ersättning al 3-dje Hufvudtitelns tillgångar. (Se bilagda Tabell Lit. C.) Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena. Räkenskaperne äro granskade i Kongl. Kammar-Rätten för begge åren utan anmärkningar. Debet. är 18S5S. ar 1839. Balans frän föregående året: Behållningar och Fordringar 391,829:43. 7. 44^»900:21. ro. Uppbörd: Statsanslaget för året, å 4-de Hufvud titeln 1,127,145:16. — Ersättning af pcde Hufvudtiteln för utbetalda förskotter , Förra årens behållna och återleve rerade medel Till särskilta behof anslagna medel Ersättning af Konvoj-Kommissariatet för Sjöexpeditioner, åren 1837 och 1838, samt till godtgörande af kostnader för årliga öfningsexpedilioner till sjös Interims-uppbörd Credit. Bilaga till 1S41 års Revisionsberättelse angående Statsverketj sid. 120. Tabc!! IAU C. Sammandrag af Kongl» Garnisons-Sjukhusets Räkenskaper för arén 1836 -1840. År Antal vårdade Sjuke. Underhållsdagarne. Medeltal af Sjuke per dag. sorn kunna Kostnader hänföras till egentliga Spik vården. Summa egentlig kostnad för Sjuki vården. Särskilta extra Kostnader. Totalsumma af Sjukhusets utgifter. Egentlig kostn ld föisjuksäng per dag. Totalkostnad för sjuksäng per dag. Bidrag af betalande Sjuke. Extra Statsbidrag. > B OJ B^ B* •s h O 2’ B » *1 d‘ cro < et> PO n cr t* *< cn B. 5' cro g ro
Debet. i med 1844. för åren 1836 Inkomster: För sålda kopparoch jern-effekter, klock-metall, dekorationer m. m 18,412: 21. 9. Af 1838, 1839 och 1840 års anslag till byggnader och reparationer i Stockholm, å 5,000 R:dr årligen, 15,000: Vid 1840 och 1841 års Credit. Omkostnaderna hafva tillsammans utgjort 138,164: 11. 10. Saldo, levereradt till Rikets Ständers Riksgälds-Kontor, 1,033: 5. 4. Summa 139,197: 17. 2. 30 234 — Hvarom Revisorerne velat, meddela upplysning, med anmälan derjemte, att räkenskaperna till någon erinran ej föranleda Kongl och Mvitfeldtska S( ipemlic-fomlcn Räkenskaperna, hvilka för år 1842 blifvit i Kongl . Kammar-Rätten granskade med anmärkningar, hafva för år 1843 ännu icke undergått revision derstädes. Debet. år 1842. år 1843. Balans frän föregående året: Uppbörd: — Balans till påföljande året: Credit. Balans från föregående året: Utgifter: I likhet med livad vid nästföregående tvänne Stats-revisioner skett, få Revisorerne å nyo göra anmälan om hehofvet af den instruktion för Stipendie-inrättningens styrelse, jemte reglemente för utlåning af inrättningens medel, hvartill Kongl. Maj:ts, redan under den 22 December 1836, anbefallt Kuratorerne att utarbeta underdånigt förslag, utan att, så vidt kändt är, denna nådiga befallning ännu blifvit hörsammad.
En ung fru — S. Ni har troligen missuppfattat läkarens ord, ty hans utsago låter mer än osannolik. Er egen förmodan är mycket sannolikare; dock kunaa v: utan undersökning och närmare upplysningar ej yttra oss om fallet. Är ni säker på, att ej en underlifssjukdom — af mindre betydelse — är orsaken? B Ert lidande är säkerligen af nervös natur och fordrar nog en mera ingripande behandling, än hvad er, som det tyckes, mycket strängt upptagna tid nu kan medgifva. Kan ni ej åtminstone till sommaren ställa så, att ni då kan under några veckor få sköta er ordentligt? — Af Donnerstags elektriska kedjor har ni ingen nytta. Fi ?iska, 17 år. 1) Se svar till S. von B. i n:r 7! — Täck den med en salva af 1 del borsyra på 10 delar vaselin, utbredd pä en mjuk linnelapp och fästad med häftplåsterremsor. 2) Edra » knottror » blir ni nog ej fullständigt q vitt; men betydligt bättre kan ni få denna åkomma genom dagliga varma bad med grundliga såpborstningar. Ännu kraftigare verkar ingnidning med såpsprit (1 del såpa löst i 2 delar sprit, och lösningen filtrerad), men fortsätt ej för länge med dessa ingnidningar. 3) Orsaken får ni sjelf taga reda pä. Granska ytterst noga alla edra klä- der, äfven sängkläderna. Bada flitigt. E. H — g. Elektrisk behandling, under längre tid fortsatt, är bästa botemedlet. sätt med er ^stränga diet », (håll er nästan uteslutande till mjölkmat), sitt ej för mycket inne och sök i öfrigt hålla humöret uppe på bästa sätt. Karin. Beror troligen på någon inre orsak. Liiler ni ej af bleksot t. e x. Det är en vanlig orsak. Föreligger något dylikt lidande, så måste detta behandlas. Ert hår bör ni lemna i fred för alla pomador o. d y l, som utbjude3. Klipp blott af härspetsarne 1 å 2 gånger i veckan. » Stygg unge». Det är ej osannolikt, att gossen lider af » engelska sjukan », och att det är derför han är » stygg ». Låt läkare undersöka barnet! Alexis T.
(till Björn). Ännu har ej din herre fått sin Sigrid! BOTVID Hm! hm! den höge Jarlen friat redan Till dottren af den stolte Ivar Blå KNUT Knut, nere vid avantscenen). (som undertiden läst tyst för För broder sin, som härutaf J sen, På Gröneborg; det kan förändra saken. Om derför brodren fästs på annat håll? Så skall den stolte Jarlen vredgas svåra Vid att så trotsas i sin gifna makt Som slägtens hufvudman. KNUT. BOTVID (eftersinnande). (slugt). Att han ursinnig blir? Jaså, J tron Och jag vill råda eder som en vän, Ja, hjelpe Gud! Herr Knut, att säga nej åt lagman Bengt, Ty det går aldrig väl att trotsa Jarlen! Er upp mot honom? Hvad ären J och lagman Bengt, att sätta KNUT. Som kan få hämnas, och på samma gång Sin dotters framtid trygga. BOTVID. KNUT. Hvad jag är? En man Men betänken... Jag allt betänkt! Att göra Bjelbojarlen Mig fröjda skall! Ett sådant streck uti hans stora planer, BOTVID Det går ju af sig sjelft! Nåväl herr riddare, hvad svaren J? J hafven uppfyllt alla mina villkor, KNUT BENGT. (afsides). (fattar hans hand). Och derför fyller jag mitt löfte äfven, Och helsar eder som vår käre måg! INGRID. BENGT. Gud signe dig för ditt beslut, min make Och aldrig skolen det J ångra få! 49 Jag hoppas det! Men hvar är Sigrid? INGRID KNUT. (visar uppåt loftet). Der Hon kommer! Rigtigt som hon kallad vore! Trettonde scenen. KNUT. DE FÖRRE. SIGRID och INGA. SIGRID (kommer hastigt, tvekande och upprörd från sin kammare) Nej Inga, nej! jag kan ej tro ditt ord! Så se då, jungfru, se! INGA (visar nedåt). (ser nedåt, der Bengt, Knut och Ingrid stå hand i hand, blickande upp till henne leende och glada). Guds helga moder! SIGRID Är det en dröm, så låt mig aldrig vakna!
Den enligt E. K. Majits nådiga Bref af den 20 April 1858, anslagna aflöning för Handelsoch Konsulsärenden inom Departementet, utgående å den gemensamma Konsulsfonden 6,500. 3:o. Bidrag från Norska Statsverkets anslag till Ministerstaten 9,700. Summa Ridr Rmt 41,700. Och som Rikets Ständer emot denna lönestat ej funnit något att erinra, hvadan Riksstatens anslag för Utrikes Departementets Expedition blifvit bestämdt att fortfarande utgöra 25,500 Ridr, samt Rikets Ständer, lika med E. K. Majit, ansett jemväl öfriga anslagen under Tredje Hufvudtiteln böra oförändrade bibehållas; så komma anslagsbeloppen under denna titel att blifva följande, nemligen: 416 Expeditions-Etsk ottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 434. Departements-Chefen, Stals-Ministern för Utrikes Ärendena R:dr R:mt 24,000. Departementets Expedition „ 25,500. Minister-Staten „ 359,700. Skrifmaterialier och Expenser samt Extra utgifter „ 70,000. Summa R:dr R:mt 479,200. Hvad åter angår E, K. Maj:ts nådiga framställning, alt de anslagsbelopp, som för Utrik s
Det var någonting snarlikt kärlekens oädla foster, hämden eller hatet, som löste förlägenhetens eller förvirringens boja och lade honom ord i mun, dem hans syster icke hittat på: – Fröken sade, att ingen gudomlig eller mensklig makt kan tvinga det svaga väsende, som heter qvinna, till det steg, som heter äktenskap. Men om det nu ändå funnes en sådan makt ... låt vara blott mensklig, som kunde tvinga er till äktenskap med den man, som står framför er, denne förskjutne och gäckade person, som är djerf nog att ännu se er i ögat – Det kan icke finnas en sådan makt. Hvad menar ni med detta gräsliga tal? När Irene så talade, blef hennes hållning stolt som en drottnings, tårarne försvunno ifrån hennes ögon, som nu sände utmanande blixtar. v. Assar blef dock icke slagen häraf utan skadefröjden lyste i hans ögon, då han svarade: – Föreställ er, att en flicka, om hon icke gör det lilla offer, som kallas äktenskap, derigenom blottställer en menniska, hvilken hon är skyldig lifvet. Och föreställ er att det icke är fråga blott om det, som i era upphöjda tankar troligen är en bagatell, det vill säga gods och penningar, utan äfven om ära och rykte, kanske lifvet. Hvad säger ni om det? – Och dessa ord lämpar ni, på er och mig – sade Irene i den ängsligaste spänning, den hennes stolthet dock ännu förmådde dölja. – Ja, jag gör så. Just på mig och er och en till lämpar jag mina ord. – Men säg mig, vid Gud, är det sanning i dessa ord? – Vid Gud och himlen, det är sannt. Lättsinnigt hade v. Assar ofta svurit, men att han icke gjorde det nu, det fann Irenes känsla. Hon bleknade. Kammarjunkaren, som ville fullborda sin seger, hviskade henne i örat: – Ni förstår, att det är er fader jag menar. – Vet äfven han af det? – sade Irene mekaniskt. – Ja, han vet det. – Då ... då – stammade Irene betäckande ansigtet med handen och vacklande emot pianot. Mera kunde hon ej säga nu.