Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om fångars bevakande under forslandet; fann Hedervärda Eonde-Ståndet sig icke Ex Protocolla Olof Werlin. \ Ex Protocollo Olof Werlin. Itunna Den 2 7 Juli. 251 lunna antaga berörde förslag, såsom stridande emot Dess, i förenämde ämnen, fattade Beslut, hvilka Ståndet åberopade. Ut Supra. Sedan hos Riksens Ständer fråga blifvit väckt om angelägenheten af sådana anstalters vidtagande, hvarigenom Svenska Klädes Fabrikerna kunde med tiden liafva att påräkna deras Ullbehof af Inrikes production, och med detsamma flera 100,000 R:dr, sorn för utländsk ull årligen skola utgå, kunde komma Svenska Jordbrukaren tillgodo; hafva Riksens Ständer tagit detta mål i öfvervägande; Riksens Ständer hafva funnit, att till de inhemska KlådesFabrikernas upphjelpande aldraförst fordras, att tillgång finnes på Rudimaterier både till påräknadt behof och till billigt pris. Då Rikets allmänna vinst i dubbelt afseende vunnes, om dessa Rudinjaferier kunde produceras och förädlas inom Eändet, följer deraf, alt, innan något förbud emot införsel af utländsk ull eller kläden utfärdas, anstalter böra vidtagas, att till erforderlig mängd öka inhemska Fårafveln och Ulltillgången. Riksens Ständer tillstyrka derföre hos Eders Kongl. Majit i underdånighet, att först och främst uppmuntringar - Ex Protocollo Olof Werlin. Uppläst bos samtliga Riks-Standen den 27 Juli. Stormägtigste Allernådigsfe Konung! Den 27 Juli. gar och pram ier, såsom, enligt Författningar, ända till år 1794 ägt rum, måtte anslås, till förökande af Uliproductionen och Fårafveln, i synnerhet af den Isländska racen, såsom med •vårt climat bäst passande, samt att dernäst, och så snart erfarenheten visat, att tillräcklig tillgång gifves på inhemsk ull till våra KlädesFabrikers drifvande, en hög
Haasum, tillförsäkrad; och — öfverlåtelse till Allmänna Barnhus-inrättningen i Stockholm af en utaf Stockholms stads och läns Kurhus å Kungsholmen begagnad tomt. 28 Prot.-Utdrag den 5 November 1859. S. D. Till Bevillnings-Utskottet remitterades Kongl. Maj:ts nådiga Proposition af den 27 sistlidne Oktober, angående förändring i bestämmelserna, rörande postvigten. S. D. Föredrogos Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelser till Rikets Ständer: af den 21 sistlidne Oktober: om förordnande af en Slats-Råds-Ledamot, i afseende på handläggningen af vissa i Riksdags-ordningens 56 och 42 §§ omförmälda riksdagsärender Lades till handlingarne. med öfverlemnande af förslag till nya predikotexter och till ny kyrkohandbok. Remitterades till Lag-Utskottet. och i anledning af väckt fråga om undervisningens ordnande för den qvinliga ungdomen. Remitterades till Slats-Utskottel. och af den 27 i nämnde Oktober månad: i anledning af vidtagna åtgärder för Arméens härvarande utrednings-förråds skyddande emot eldsfara. Remitterades till Stats-Utskottet. och i anledning af åtskilliga, af Rikets Ständer vid sistförflutna riksmöte beslutade lagförändringar. Lades till handlingarne. Frän Hederv. Bonde-Sldndet. S. D. Föredrogs och remitterades till Stats-Utskottet, Anders Ericssons från Elfsborgs län motion, om förlängdt anstånd med återbetalning af ett statslån åt ha gelskadade i Elfsborgs län och Dalsland. S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Lag-Utskottet följande motioner, nemligen: l:o Johan Perssons från Upsala län, angående prygelstraffets afskaffande; 2:o Per Nilssons från Malmöhus län, om beviljande af arfsrätt åt oäkta barn; 3:o Nils Magnus Petterssons (rån Kalmar län, angående ändring af 21 kap. 2 § Byggninga-balken. 4:o Samme mans, angående upphäfvande af 7 kap.
Att en privatbanks grundfond, som icke får understiga ett belopp, motsvarande 375,000 r:dr i silfver, skall beslå till 25 proc. i silfver och till 75 proc. i goda hypothcker, hvilka af bank bolagen jemte K. Bef:b:de pröfvas enligt grunder, ungefärligen lika med deni, som hitintills varit följda. 3:o Att hypolhekerna för R. Sl:s Banks räkning deponeras hos K. Bef:h:de eller magistrat i privatbanks-orten, och silfret, som bör ifrån utlandet vara bevisligen inporteradt, hos R. St:s Bank, på hvars styrelse det likväl bör fä bero att, efter omständigheterna, medgifva inbetalning af Bancosedlar till större eller mindre del eller belt och hållet, i st. f. silfver. 4:o Alt R. St:s Bank derefter lemnar privatbanken ett creditiv, motsvarande hela beloppet af dess sålunda sammansatta grundfond. 5:o Att privatbankerna, hvilka det icke tillätes såsom hitintills utgifva egna sedlar, i stället äga att i sin lånerörelse begagna af R. St:s Bank erhållne sedlar af nedannämnde beskaffenhet. 6:o Att dessa till privatbankerne af Riksbanken utlemnade sedlar innehålla den utmärkande skillnad i texten, som utvisa alt de inlösas ”för en viss privatbanks räkning,” så att ifrån Den 25 Januari f. m. 447 inlösuingsdagcn ränteberäkning mä kunna ske i de fall der den ifrägakommer. 7:o Att ränta för de af R. St:s Bank inlöste sedlar icke påföres så länge icke beloppet öfverstiger de insalta 25 proc. medlen, men att för hvad derutöfver utbetalas, ränta efter tre fiir hundrade om året beräknas å det öfverskjutande beloppet, intilldess detsamma återgår, äfvensom under samina tid ränta godlgöres ä insättningar, hvilken ränteliqvid kan, efter erhållen uträkning, ifrån Riksbanken verkställas antingen för år eller halfår, hvilketdcra från den sistnämndes sida helst åstundas. 8:o
Jag behöfver väl blott påpeka de af Svenska konsuln i Amsterdam till Kommerskollegium insända varningen emot bolaget Ultrajectum, som fortfarande annonserar sin tillvaro. Detta bolag har, likasom Providentia ikiädt sig alltför stora risker och stå båda under omreglering eller uppgörelse, man vet ej ännu med hvad resultat. Allmänt och noggrannt har man sig bekant att försäkringsbolagen redan gjort Sverige till en verklig marknad för sin industri, att ett stort antal svenskar, lockade af de vackra inbjudningarne, inlåtit sig uti affärer med dem, att följaktligen många familjers väl, äfvensom ganska vackra kapitaler stå på spel; under sädaue förhållanden är tiden visserligen inne att Statsmagterna så tili vida taga saken om hand och, förmedelst erforderlig lagstiftning, vaka öfver den allmänna säkerheten. För upprätthållandet af den likställighet i rättigheter och skyldigheter, sorn bör finnas emellan alla med lika verksamhet och inom samma område, vägar jag vördsamt föreslå följande lagbestämmelser för alla Försäkrings-bolag, vare sig uteller inländska nemligen: t l:o Bolag eller enskild person, som här i landet vill teckna assuranser, för Sjöskada, Brand eller å Lif, ränteoch /ca/fta/-försök ringar och andra dylika hvarför en viss premie i förskott erlägges, skall till vederbörande myndighet, inlemna en ansökan åtföljd af en fullständig redogörelse öfver bolagets ställning, dess tillgångar ooh förvaltning, jemte uppgift på den högsta risk bolaget tecknar på en gång. 2:o Bolaget skall affatta alla sina prospekter och alia policer på svenska, och i svenskt mynt beräkna assurans-summan och premierne. 3-.o Bolaget skall underkasta sig svensk lag och domstol i händelse af tvister. 4:o Bolaget skall årligen inlemna till vederbörande myndighet och offentligen kungöra sina bokslut, och böra dessa redogörelser för Svensk beskickning eller Konsul vara uppvisade och af dem verificerade. ö:o Agent skall hos vederbörande myndighet förete fullinagt, verificerad af Svensk Minister eller Konsul, samt densamma härstädes lagföra och kungöra. Slutligen att 6:o Ansvar för agent, som icke ställer sig dessa reglor till efterrättelse bör stadgas i den ordning, som Kongl. Maj:t eller vederbörande myndigheter kunna finna för godt att bestämma.
Men enär Utskottet lifligt delar Motionairernes önskan, att saken kunde vinna framgång, och Utskottet föreställer sig, att å landet, — hvarest behof vet af en förbättrad förmyndarevård är störst, af orsak att dervarande Domare, långt mindre än Magistrats-personerne i städerne, äro i tillfälle att hafva tillsyn häröfver, — för ifrågavarande ändamål något skulle kunna vinnas, genom utväljande socknevis af personer, hvilka, utan altför mödosamma åligganden, och utan annat ansvar än det moraliska, vore lagligen bemyndigade, att vaka deröfver, huru förmyndarne iakttaga myndlingarnes bästa; äfvensom Utskottet hoppas, att derest, genom uppmaning ifrån Kongl. Majrt, uppmärksamheten och omtankan på alla orter vändes åt detta håll, der den medborgliga andan har ett vidsträckt fält för den mest ädla verksamhet, en inbördes täflan skulle kunna uppkomma, så väl attulfinna det bästa sättet för ideens utförande, som ock att bära de uppoffringar, som förmodligen blefve oskiljaktige derifrån; hemställer Utskottet vördsamt, att Rikets Häglof. Ständer måtte hos Kongl. Mafit i underdånighet anhålla: det Kongl. Mafit täcktes låta utgå Nådig uppmaning till samtlige invånarne på landsby ggden , att inom hvarje socken utse Gode Män, en eller flere, för att dels hvar för sig, dels ock i samråd med Gode Männen ifrån öfrige socknarne inom samma La/r-XJt skottet t Bet, N:o 72. härad, efter bästa insigt och öfvertygelse, men utan skyldighet att åtaga sig något lagligt ansvar, vaka öfver de omyndiges angelägenheter ; att Kongl. Majit täcktes derhos meddela nödige föreskrifter uti ämnet, i hvilket afseende kumle af Rikets Ständer i underdånighet föreslås: att Gode Männen väljas å allmän sockenstämma; att Församlingens Pastor om valet underrättar
Uteblifva be änbocf, antirdle ban f6rf)äaanbet fjod d?onungend ®efaaningdf)afraanbe i affeenbe pä bbterne, ocp raarbe SJtantald. odj ©FattfFrifningen raerFfldab', enligt be tipplpdningar, forn änbocF Funna erf)änad. ©en, forn ej nSjed ät ^oruogend ^efaffningdbafwanbed tttflag, bmarigenom fan tia böter bltftrif fdllb i något af be fatt, fora ftnnad uppräfnabe, ej. raiitbre % benna 23en?taningd'©tatgadn uti be omSttan* 48 tfrt. III. §. §. 46—47« tält* od) ©Fottflrifning gddonbe fdrflilbto Sidbiga Sorfattningor, »ti dgo ött befrudra ftg i .Kongl. .Kammar.Stdlten inom edet* ftfl d gyrntion» befemfs bågen;, efter of .Konungens 23efaflning$bafroanbeS
Den sanningen är allmänt erkänd, att öfverflöd och omåttlighet alstrar veklighet och sedeslöshet; en ömtåligare fara är således äfven deraf att frukta, nämligen: att den fordna Svenska NationalCaracterettStåndaktighet, Gästfrihet och Redlighet — snart blifver ett spöke, och att dessa hedrande dygder efterträdas af laster, beslägtade med cgennyttan och vinningslystnaden. Det är visst sannt, att Lagar och Författningar böra lämpas efter de förändringar Upplysningen och ett folks Lynne undergå; men månne nu för tiden sådane Lagar är o alldeles otjenlige, hvilka underhålla och bidraga till en viss. Nationai-esprit? Forntidens mest upplysta Nationer hafva dock med fördel begagnat sig häraf, fastän vi nu anse deni för sä gammalmodiga, att vi ej en gång tvifle på deras orenlighet. För att vara ett fritt och sjelfständigt Folk, måste vi endast vara slafvar för Lagar och Författningar — så mycket billigare, som vi äre nog Den 11 Maj. e.m. lycklige att sjelfve få dictera dem. Ingea kan komma till den värdighet att med skäl sätta sig öfver en antagen Lag ; mången står likvisst med foten på detta för Samhället olyckliga trappsteg. — Låtom oss bjuda dem att derifrån nedstiga! och förenom oss alla för att återskänka den helgd, som Lagarne kräfva* för att vara nyttige! — Vi skole då med mindre svårighet vinna det mål vi alla önske, men annars aldrig ernå. På dessa grunder har jag vördsammast vågat fästa Eders Excellences och Höglofl. Riddetskapets och Adelns uppmärksamhet på nödvändigheten af en allmän inskränkning, så väl i anseende tili det Utländska som det inländska öfverflödet. Måtte sådana Författningar vidtagas, att tarflighet iörbytes till en medborgerlig dygd, i stället för skam ! Måtte Rikets Ständer göra det till en helig
Järlåsa, Tibble och Alands socknar af Hagunda härad producera skogseftekter till försäljning i Upsala och den kringliggande skoglösa delen af berörde och Lagunda härader, hvilka derjemte erhålla skogseffekter från Westmanland. 48 Af Ulleråkers härad kunna endast Jumkils och Börje socknar afyttra mindre betydliga partier af ved och timmer. De öfriga köpa från Westmanland och norra Upland. Waksala och Rasbo härader, utom Kihls socken, hämta sitt behof af skogseffekter från norra Upland och angränsande del af Stockholms län. Bälinge och Norunda härader, utom Erentuna socken, afyttra dels egna, dels norrifrån inköpta skogsprodukter på Upsala. Olands och Örbyhus härader drifva betydligt skogsbruk och afsätta dels ved och timmer på Upsala och slätten deromkring, dels kol till bruken, som deraf konsumera omkring 60 å 70,000 läster. Kolpris 4 å 5 R:dr vid bruken. Till Gefle afsättas master och spiror för 4 å 8 R:dr per aln. Priset på ved uppgifves för öfrigt till 7 ä 8 R:dr, kol 7 R:dr och timmer 80 å 36 R:dr. Westerås Län. Af Åkerbo härad sakna Arboga, Björskogs, Kungsbarkarö och Köpings socknar tillräcklig skogstillgång; hvaremot den öfriga delen afyttrar dels ved och byggnadsvirke till den förenämda, dels kol till bruken inom detta och Skinskattebergs härad, dels äfven plankor och bräder till Stockholm. Bruken härstädes konsumera ungefär 15 å 18000 läster kol. Inom Snäthinge härad behölver egentligen endast Kolbäcks socken tillförsel af skogs o O ~ o produkter, mest från Södermanland. Munktorps, Säby och Rytternes församlingar äga tillräckligt för behofvet; Svedvi och Bergs öfverskotter till försäljning på Westerås, hvaremot till Sura och Ramnäs införas kol för bruksrörelsen, som deraf konsumerar omkring 25000 läster.
Utskottets mening har icke kunnat vara att, genom föreslagne tillägget till Intecknings-Förordningen, det förhållande, sorn egt rum emellan de olika inteckningarne, då hela panten befanns i en persons hand, skulle kunna i någon nion förändras eller rubbas derigenom, att en eller några delar af densamma blifva frånskiljda. Afsigten med detta tillägg synes mig endast vara, att, sedan panten blifvit delad emellan olika egare, förekomma, det icke någon af dem skall kunna genom intecknings medgifvande i sin del förnärma de öfrige egarne.” 3:o. Herr Hessle: ”Du Höglofl. Lag-Utskottet erkänt behofvet och rätts-' enligheten af den ändring i 12 och i3 §§ Intecknings-Lagen jag i öfverens stäm - Lag-Utskottets Bet. Jorda-Balken i Lag-Comiteens förslag till Ci, vil-lag, påyrkat, synes mig att Lag-Utskottet orätt förfarit då motionen icke blifvit understödd. Det an<nfne hinder från uraktlåtet påstående om rättelse i 4 Cap. 4 § Jorda-Balken förfaller, då i betraktande tages, alt grunden för detta Lagstadgande redan är genom Kongl. Förordningen den i3 Junii 1800 häfvén, och då min motion bestämt fordrat ändring i tiden inom hvilken lagfart borde sökas, så vida köpare ville undvika skyldigheten ansvara för säljares möjligen 1 fastigheten, efter köpebrefvets dato, intecknade gäld. För Lag-Utskottet har det således stått öppet att, då det godkände principen för Lag-Comiteens förslag i Capitlet 6 § och 8 Capitlet 12 § Jorda-Balken, jemväl hemställa om desse Lagbuds antagande i stället för 4 Cap. 4 § Jorda-Balken och i3 § Intecknings-Lagen, samt meddela den härmed öfverensstämmande rättelse i Kongl.
Men sedan vid tillämpningen af den sålunda skedde förändring af Remisslaget till Uppbörds proCent förekommit flere skiljagtige beräkningar, ledande derhän, att Landt-Räntmästarne i eri del Län, skulle derigenom erhålla betydlig förhöjning af denne inkomst och åter i andre Län, förlora eller undfå ganska ringa tillökning, samt Stats-Verket på det hela få vidkännas högre afgift, än Riksens Ständer kunde hafva sig föreställt, emedan uti Uppbörden , af en del Landt-Räntmästare upptogs sådane Summor, som ej tillhörde Statens intrader i orten, utan att till Ränteri - Cat. ornes förstärkande för utgifter derstädes härifrån afsändas, eller ii\i Sttits-Ulskottets Betänkanclen. eljest för Stats-Verkets räkning kunde inflyta, såsom Ränteoell Capital-betalningar å försträckningar, hvilka i Ränteri-Räkningen borde debiteras; hvarförutan i fråga åter om de utgifter i Länen, som borde afdragas på Uppbördsbeloppet, i följd af föreskriften: det ständiga aflöningar i orten skulle afräknas å den Uppbörds-Summa hvarå proCenten finge uppbäras , olika begrepp och beräkningssätt jemväl sig företedde; så fann Kongl. Majit uppå Dess och Rikets Kammar-Collegii, samt Stats - Contoirs derom afgifne underdåniga Utlåtanden, nödigt, att genom Nådigt Bref af d. 8 Junii 1821 förordna, det Riksens Ständers omförmälde åtgärd, i afseende på Remisslage - beräkningen å Stats-Medlen från 1819 års början borde sålunda tillämpas, att detta lage skulle bestås å hela den i Länet, genom allmänna utskylderoch onera af de Skattskyldige, jemte andre Stats-revenuer i orten ingående Uppbörd, med undantag för de efter Länets Stat, å 2:dra och 4:de Hufvud-Tittlarne till ständige aflöningar, samt under 6:te och 8:de Hufvud-Tittlarne till Hospitalers underhåll afTullfrihets-ersättningar i orten utgående Medel; hvarvid dock Landt-Räntmästarne Stats-Utskottets Betänkanderi. ii/f3 i Malmöhus och Götheborgs
17:de punkten, ang:de anslag för Gottlands nalional-beväring; 18:de punkten, an g: de användandet af behållningar ne å anslaget lill lif mundering för indelta infanteriet; och 19:de punkten, ang:de användandet af reservationerna å anslaget till dur ehinar ch-kos Ina der. R. o. Ad. biföll hvad Ulsk. i dessa punkter tillstyrkt och hemställt. 20:de punkten, angide reservationsanslaget för acltordsförskotter och ersättningar. R. o. Ad. biföll Utsk:s tillstyrkande att ifrågavar. anslag måtte vid nu skeende statsreglering uteslutas samt lade till handlingarne Utsk:s anmälan att vilja, sedan R. St. fattat sitt beslut i afseende på Wermlands fältjägare-reg:te, tillse, huruvida skäl kunna förefinnas att föreslå R. St. vidtaga någon åtgärd i afseende på de reserverade behållningarne å samma anslag. 21 ista punkten, ang-.de förändrad reglering i afseende pä (le s. k. Ijuspenningarne. Frih. Palmstjerna: Den första raden af detta Utsk:s beslut torde R. o. Ad. finna endast bör läggas till handlingarne men den sista raden, der Utsk. föreslagit: ”att anslagen till skrifmaterialier, expenser, samt ved och ljus m. m., oförändradt må på Riksstaten upföras,” torde böra bifallas. Orsaken hvarföre Utsk. har uptagit detta förslag är den, att på Riksstatens 4:de hufvndtitel finnas åtskilliga anslag för ved och ljus, som icke äro förslagsanslag, och derföre har denna punkt blifvit annorlunda upställd än i de andra hufvudtitlarna der 11. o. Ad. äfven lagt densamma lill handlingarna. Jag anhåller derföre, att 2:ne propos:r måtte framställas nemi. att första delen lägges till handlingarna och den andra bifalles. Uppå härefter framställde propos:r lades Utsk:s hemställan, att K.
JvvrvsAsJ// 0,0 • v vev/dépg . ./e/rvevvä/de. 67av,vv Jéd0av e/Aev vara,(devävde: dvmWfd -/veu iver4e0z0rt' dzZTvevvärde. Rosenblad), A nm är hni n g ar. A-ndamålet af denna Tabell är, att visa en jemförelse emellan Bankens ställning vid slutet af åren: 1778 — det första, sedan Rikets Ständer stadgat grunderne för Bankens rörelse, efter den år 1776 fastställda Realisation af Kopparmynts-Sedlarne. — i8o3 — det första, efter verkställigheten af den år 1800 beslutade Realisation af Riksgälds-Sedlarne, — 1823 — då Rikets Ständer senast voro tillsammans, 1827 — för hvilket år Msta fullständiga Bokslut blifvit uppgjordt, *— och 1828 •— då ställningen, ehuru ej grundad på färdige afsliitade Böcker, kan, efter kända hufvudsakligare förhållanden, någorlunda nära beräknas. För att göra öfversigten lättfattlig, har man sammanfört Posterne under vissa Rubriker, allt efter som tiligångarne varit mer eller mindre tillgängliga och skulderne mer eller mindre graverande. Man har uteslutit: mindre säkra fordringar, såsom tillgång balancerade fordna utgifter, och sådana poster, både i Debet och Credit, som endast utgjort Räkenskapsformer. Deremot har man, för att fullständigt uppgifva de jummor, hvilka när som helst kunde genom 6 Bil. t. Bnnca-XStskottus Betänkande. Bil t. Batico-Uiskottets Betänkande. N:t l4. f Vexel-Banco-Räkningen uttagas, uppfört, si , väl i Debet som Credit, med hvarandra motsvarande belopp, det obegagnade af de så kallade Creditiv-Anslagen, dem Banken varit skyldig att vid anfordran hålla vederbörande tillhanda, utan att, (såsom förhållandet är med Lån på lös pant) kunna sådana förskott, inom en kort tid af 9 a 10 månader, återfordra.
Jag skulle derföre vilja vördsamt underställa de herrar, som lika med mig ifra för grundlagens helgd och upprätthållande, huruvida vi icke liar skulle kunna ulan ringaste frångående af livad den fordrar af oss, och i afseende hvarpå vi redan så bestämdt uttalat vår lanke, beträda den väg, hvarpå de 2 andra Stånden redan i denna fråga gått oss till mötes; ty att deras beslut är helt annat än det hvarom StatsUtsk, föreslog oss propos. i betänk. N:o 3oi, det behöfver icke lång bevisning eller lång granskning. Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Så vidt jag kunnat förnimma, har icke mer än en enda ledamot här yttrat sig mot sjelfva Carolinska institutet. Jag vill icke följa honom på denna hana, emedan jag anser det vara alldeles utom ämnet; ty sedan alla 4 HiksSlin hafva beviljat anslaget för institutets professor, så måste de också derigenom hafva ådagalagt, att de gilla inrättningen. Något försvar lör institutet synes alltså alldeles icke bellö Ivas. Jag vill blott tillbakavisa den insinuation, soin skulle Carolinska institutets personal hafva ondt i sinnet emot medicinska faculteterna vid universitelerna. Visst icke! Jag är sjelf näst den äldsta af professorerna, och borde någorlunda veta hvad som hos dem passerar, och jag kan betyga, alt jag aldrig hört något sådant vara af deni åsyftadt. Jag skulle för mia del högligen beklaga, om faculleterna indroges; ty jag anser högst nödigt, att det finnes iner än ett läroverk för lä karevettenskapen, på det att de må hålla hvarandra vakna. Om det icke funnes mera än ett, skulle jag frukta, att den tid kunde komma, då det, om än beläget i hufvudstaden. tilläfventyrs inslumrade. Föröfrigt anser jag nödigt alt Carolinska institutet uppratthålles och förkofras, isynnerhet då faculleterna äro så svagt besätta, att vid eli af våra universitet först nyligen blifvit 3 egentligen medicinske professorer, och vid det andra, der de någon tid varit 4» en blifvit ställd på indragning. Då är det tid att åtminstone centralinstitutet, om jag så får säga, upprätthålles.
Brot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 1 Haft. 6 42 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 139. åsigt, i större behof af ett utvidgadt elementarläroverk än Oscarshamn, i anseende till aflägsenheten från stad med fullständigare läroverk. De närmast belägna städerna, der elementarläroverk funnes, voro Calmar, Westervik, Eksjö och Wimmerby. Afståndet till Calmar vore 9, till Westervik 9, lill Eksjö 15 och lill Wimmerby 7 mil. Sistnämnde stad, som vore den mest närbelägna, hade endast eli treklassigt läroverk, så att en fullständig elementarbildning stöde ej att erhålla på närmare afstånd än 9 till 15 mil. Oscarshamn, som redan egde öfver 2,500 innevånare, utgjorde dessutom genom sitt läge vid hafvet medelpunkten för en folkrik och myc ket vidsträckt landsorts rörelse och hade i sin närhet flera folkrika köpingar, af hvilka Mönsterås, belägen på Sfidels mils afstånd, egde en folkmängd af omkring 1,400 personer. Och hafva på grund af dessa förhållanden motionärerne hemställt, att Oscarshamns läroverk måtte utvidgas till femklassigt, hvilken utvidgning jemväl vore afsedd i den af Kongl. Majit godkända planen för del nya läroverkshuset: — hvarjemte Herr Dahlström alternativt föreslagit att berörda skola måtte åtminstone till treklassigt läroverk uppflyttas. Då, med undantag af läroverken i Norrtelje och Carl Johans församling, hvilkas uppflyttning