Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande N:o 26. 9 blifvit gjord till föremål för Rikets Ständers åtgärd, än äfven å den omständighet, att Vestra härads innevånare bo aflägset från närmaste städer och således äro i behof att ega någon plats på närmare håll, der de kunna afsätta sina landtmanna-produkter och inköpa sina förnödenheter, och får på dessa skäl och då Wrigstad by synes i sådant hänseende hafva ett lämpligt och fördelaktigt läge, i anledning af motionen vördsamt hemställa att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes anbefalla en undersökning om behofvet och lämpligheten af att tilldela Wrigstad by Köpings-privilegier och, sedan vederbörande blifvit hörda, vidtaga den åtgärd i berörde hänseende, som Kongl. Majit kan finna förhållanderna påkalla. Stockholm den 24 Januari 1851. Anlt. till Exp.-Utsk. d. 25 Jan. 1851 kl. 12 midd. Utlåtande, i anledning uf väckt motion om Klockares befrielse från skyldigheterne att fortskaffa Presterskapnts embetsbref och att besörja ringning vid Kyrkorne. Från Hedervärda Bondeståndet har till Utskottets handläggning blifvit remitterad en af Riksdagsfullmäktigen Nils Persson från Calmar län väckt motion, åsyftande, att de till följe af äldre stadgande!) Klockare åliggande skyldigheter, dels att fortskaffa Domkapitlets, Kontraktsprostarnes och Kyrkoherdarnes embetsbref, och dels att ombesörja ringning och klämtning med Kyrkans klockor, måtte, såsom alltför betungande, varda upphäfde; varande derjemte föreslaget, att förskaffande af nämnde embetsbref skulle, så vidt hinder icke mötte, öfvei flytias på allmänna Postverket och fribrefsrättighet Presterskapet beviljas, äfvensom Bih. till R. St. Besvärsoch Ekon.-Utsk. tillåtande N:o 27. att Klockares åliggande i afseende på ringningar måtte inskränkas dertill, att dem blott skulle tillkomma att hafva tillsyn öfver ringningens verkställande i behörig tid.
Till svar härpå, har Herr Commerce Rådet m. rn. Wegelin, uti ett till Utskottet jemväl re-' mitteradt Memorial, anmärkt, att då bland alla uti Europa nu befintliga Sjöförsäkrings-Inrätfnin-' gar, honom veterligen, icke funnes någon enda, som vore Statens eller Rikets, förtjente ifrågavarande förslag så mycket större uppmärksamhet, sorn,* i händelse det vore verkställbar, Sverige då skulle tillhöra den heder, alt hafva gifvit alia öfriga handlande JSTationer en föresyn i berörde ämne; inen sotn uti andra länder, fastän de både i handel och flera andra äfseenden kunde vara. Sverige öfverlägsne, ert dylik Inrättning förStatens räkning hittills icke blifvit gjord, förmodade Herr Commerce -
Slabora till afskrifning an , nälas 218,927:46.4- 389.087:4.4. Och komma, jemte desse 218,927: 46. 4- jemväl att nu anmälas: de härefter för åren 1827 och 1828 utbetalte 68,139:24.6. de uti Betänkandet inbegripne och uti den vid K. Propositionen fogadeFörteckning upptagne utgifter år 1822 4bI88- 1.3. hvarifrån afgå de 882: 16. 8. som förVeterinair-Inrättningen äro utbetalte och hvilka böra balanceras 4°>3o5: 3a. 7. Tillsammans 327,373: 7. 5. hvarå dock genom inbetalningar influtit 4?973: 4- ir. som bland StatsVerkets inkomster ingått och blifvit beräknade. Och åberopas här den, med K. 9. tillstånd och behof, åtföljande Förteckning öfver de å StatsVerkets Öfverskotter anordnade Förskotts-utgifter. Till R. St:rs RiksgäldsContor har, under ifrågavarande tid, blifvit lefvereradc, de å StatsVerkets Öfverskotter, Besparingar ra. m. uppkomne nettobehållningar med 1,497,021: i3. 7. Och har den för år 1826 an slagne, besparde betalning för under penningelönerne varande Spanmål, blifvit till 1827 balancerad för att då användas till fyllande af den uti detta anslag uppkommande betydliga brist, genom inträffad hög Riksmarkegång 4o,632:46. 6. Tillsammans 4)661,190: —io. För att kunna visa den ungefärliga ställningen med Öfverskotterne vid den tidpunkt, då den af nuvarande R.
JOHAN AF WINGÅRD. SV. LINDBERG. H. F. OLDEVIG. Tabell för Städerne uti Wermeland^ Län f Tabell för Landet inom Wermeland^ Län. lil tilia • lall lall '•••lill 'littke»* • l • • l • • • l l V •••'••• • • i « > t k • Bergsm l • k V • '» l • k 1» l*V« Irono-Skatte-Säterier Fralse-Siiterier Hloch Rörs-Heraman Frälse-IIemman F riiseSka 11 e-H emman Kronohemman . Krono-Skattehemman Dito särskilde Bergsmanshemman Militiar-Boställen Civile Boställen Ecclesiastique Boställen. KecognitionS-Skogsheinman Skattlagdt' bebyggde Torp, Utjordar, UrfjeOar, med flere Lägenheter, som ej under något hemmans ränta åro inbegripne, Frälse Dito Skatte > Dito Krono ... . .. Dito obebyggde . Öskattlagde bebyggde dito, deraf Soldate-Torp 1057 ... backstugor . Bebyggde Lågenheter, afsöndrade från hemman under Ständig ägande rätt ‘ . Alto på viss tid eller lifstid .. Skattlagde Fisken och Fiske-Lägenheter af särskildte slag, som ej Under något hemmans Ränta äro inbegripne, Skatte tito Dito Frälse > Tull-Mjölqvarnar med 352 par Stenar Tull-Sågqvarnar, Grofbladiga Finbladiga [lusbehofs-Mjolqvarnar, deraf 383 st skilt i Jordeboken uppförd Ränta Hl usbehofs-Sågq varnar • ♦ • V • • Masugnar JeM-Mamifactur-Verk af glasbruk ... Pappersbruk Tegelbruk . . Jarfvcfiet .. Klädes-Fabriker färgeri Éalk-Ugnar ^skifferbrott Tobaksspinnerier . Cakelungs-F abriker .
Eacpenå-medels-räkningarne för nedan upptagna verk äro granskade, dervid utgifterna befunnits hafva uppgålt till följande belopp: — Vid granskningen af Kongl. Götha Hofrätts expens-medels-räkningar hafva Revisorerne icke kunnat underlåta att, i likhet med hvad jemväl vid sednaste stats-revision ägde rum, anmärka den betydliga åtgången af silke inom bemälte Hofrätt. Utgiften för inköp af denna artikel har nemligen utgjort icke mindre än 400 R:dr 8 sk. det förra och 187 det sednare året, eller tillsammans för begge åren 587 R:dr 8 sk. Att genom iakttagande af större sparsamhet nedsättning i dylika utgifter kan tillvägabringas, synes vid jemförelse med expensmedels-räkningarne för Kongl. Svea Hofrätt, hvilka visa, att utgiften för silke der uppgått år 1852 till 48 R:dr och år 1853 till 36 R:dr, eller tillhopa för båda åren till 84 R:dr. Likaledes synes antalet af de för förstnämnde Hofrätt inköpta stats-kalendrar, utgörande 35 st. hvartdera året, vara större än behofvet påkallat. Sistberörde anmärkning gäller äfven Kongl. Krigs-hofrätten, enligt hvars expens-medelsräkningar, 10 st. dylika kalendrar hvartdera revisions-åfret blifvit uppköpta, eller nära samma antal, som Hofrätteus hela embetsoch tjenstemanna-personal, hvilken består af 12 personer. 1 afseende å denna Hofrätt förekommer derjemte, att uti dess expens-medels-räkning för det sednare året utgifterna tili prenumeration å tidningar och till inköp af stats-kalendrar icke linnas verificerade. Uti Kongl. Bergs-koll eg ii expens-medels-räkningar äro icke heller utgifterna till prenumeration å Postoch inrikes-tidningar, hvarken det ena eller andra året, verificerade, utan hänvisas i detta afseende endast till tvänne, räkningarne bifogade, protokoller, innefattande Kollegii beslut om inköp, bland annat, af ett antal exemplar utaf nämnde tidningar. Åtgången inom Kongl.
Dessa gamla handlingar t. ex., för hvilkas tryckande medel blifvit anslagna, äro visserligen intressanta, men mig synes likväl, att det lefvande slägtel bör ega större rättighet att af representationen omhuldas. Jag hade visserligen gjort mig den föreställningen, att nu i fråga vande vanlottade varelser skulle inom det Höglofl. Utsk. kunna vinna något mera behjertande än som skett; men då Utsk:s Betänk, icke är beledsagadt med någon reservation i afseende på denna punkt, och jag icke vet, hvilken utgång ärendet inom de öfriga Stånden kan erhålla, så inskränker jag mig endast till dessa ord, såsom ett försvar för deu framställning, som lill R. St. blifvit af K. M. gjord. Propos. till bifall å Utsk:s förevande yttrande, blef härefter framstäkl och besvarad med Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, enär någon annan Propos. än till bifall å Utsk:s yttrande ej blifvit ifrågastäld, förnyade samma Propos., samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, blandade med Nej, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Sednare delen af förevande punkt, deri Utsk. tillstyrkt anslag til) nybyggnad och inventarier vid nuvande institut för döfstumma och blinda, bifölls ulan discussion. 11, 12 och 13 •punkterne. Biföllos. tiede punkten. Frih. Cederström, Rudolf: Enl. hvad mig blifvit sagdt, har ett RiksStånd redan återremitterat ifrågavande punkt, i ändamål att det äskade anslaget måtte beviljas. StatsUtsk. har, såsom skäl för sitt tillstyrkande, anfört, att R. Sttillförene icke funnit skäl att bifalla de af K. M. vid förflutna Riksdagar gjorda enahanda framställningar. Mig synes dock, som vore, under närvande tidpunkt, intresset för motarbetande af dryckenskapslasten lifligare än tillförene, och att man alltså egde ett mera tacksamt fält än förr, att arbeta i denna rigtning.
Betänkande IV.-o i34- c N:o i34- Antom till Exp.-Utsk. den 5 November. Ytterligare Betänkande, i anledning af väckte motioner, angående Gästgifverioch Postskjutsväsendet samt ForvagnsInrättningar. Utskottets i desse ämnen afgifne Betänkande, N:o 98, hav hos Hederv. Bonde-Ståndet, enligt ankommet Protocolls-Utdrag, blifvit den 3i sisth Julii bifallet; hvaremot öfrige respeclive Riks-Stånden detsamma till Utskottet återremitterat, på grund af dervid gjorde anmärkningar: inom Häglof. Ridderskapet och Adeln: af Friherrarne Boije, Ludvig, och Raab, Adam, Herrar Danckwardt, M. G., Hohenhausen, M. S., Rothlieb, Åse. Fr., Grundelstjerna, A. W. samt Gunther, Carl: inom Högvördige Pre - ste-Ståndet: af Biskoparne af Wingård och Thyselius, Domprosten Doct* Heurlin, Doctorerne Elfström, Engeström, Pettersson, Bexell, Grevillius, Björkman och Hasselroth, Prostarne Östberg, Hallström, Afzelius, P. G., Svedelius, Mittag, Hallbäck och Bergqvist, samt Comminister Dahlgren; och inom Vällojl. Borgare-Ståndet: af Herrar Santesson, Wijk, Winberg, Frodell, Mcechel, Malmberg, Bruse och Hallgren. Emot grunderne för hvad Utskottet framställt och föreslagit har blifvit erinradt: alt
Frågan om belåning af spannemål är väckt i ändamål att lätta jordbruket. Jag lemnar derhän, om jordbruket får någon lättnad om ritorr säd> Den 8 Mars e. m. 63 i fall den l<nn frambringas> får belånas i städerne Götheborg och Stockholm, då den förvaras i brandförsäkrade hus» Detta skulle vara blott lill partiell nytta för de orter, sorn äro närmast, men ej befordra jordbruket generelt. Dessutom, då Rikets Ständer numera, genom deras credit, komma att upptaga ett lån för Jordbrukets undsättning, tror jag att Rikets Ständer gjort så mycket för jordbruket, att det ej kan pretendera mera, och då den ifrågavarande belåningen ej leder till Bankens säkerhet och ej eller till ändamålet — en lättare spannemålsproduction —, tror jag, på de grundade skäl BankoUtskottet anfört, att en sådan beläning icke bör beviljas, och anhåller om bifall å detta Utskotts Betänkaude. Herr Hjerta: Sedan det nu blifvit upplyst, att BorgareStåndet äfven afslagit EkonomiUtskottets Utlåtande, anser jag alt man ej lär komma till något mål. Jag kan blott beklaga, att dessa opinioner nu kunna göra sig gällande, att alla slags lån af Banken skola vara en slags undsättning, och ej ren alfaire. Om de vore det senare, vet jag ej hvarföre icke Banken kunde låna lika så väl på ritorr säd, som på hvilken annan pant som helst; och jag tror, att om denna belåning varit förenad med handelsdisconten, hade den varit af nytta, ty om vi skola komma lill någon verklig spannemålshandel, måste det vara några större debou^ 64 Den 8 Mars e. m. cheer, och då frågar jag om några tjenligare kunna finnas, än Stockholm, Götheborg och Malmö. För min del skulle jag önska, att Ridderskapet och Adeln ville inskränka sin åtgärd till att bifalla EkonomiUtskottets, och afslå BankoUtskottets Utlåtande, oaktadt jag anser att ingen åtgärd i fråga kommer, men det vore ett uttryck af ett tänkesätt, som jag hoppas kommer att göra sig gällande om Banken skall fortfara att äga monopolium.
Enär nemligen slik underdånig anmälan blott blifvit stadgad, sä vida Pastoratet är Regalt, i hvilket fall underdånig anmälan om valets utgång ändock måste till Konungen ingå, lärer delina anmärkning böra förfalla. §. 47* Att ifrån Altaret kungöra valets utgång och meddela Besvärs-anvisning, har blifvit ansedt opassande, hvarföre ock förändring i denna §s redaction af Utskotten blifvit föreslagen. 56 La*- s. Allm. Bcsv. o. Oec. Ut sk. Uti. lY.-o G o. § 4^- Yrkas den föreskrift, att förteckning på Valsedlarne bör i Val-Protocollet intagas. Anmärkningen, ehuru, enligt Utskottens tanka, af mindre vigt, du ordentlig anteckning sker uti Vallängden, är dock i den nya redaclionen iakttagen. § 4,9. Emot det i sista punkten af denna § förekommande stadgande, att åtal emot olaga lönebeting må kunna anställas inom två år efter Valet, äfvensom mot samma stadgande uti 58 §, liar blifvit anmärkt, ”att denna stränga förföljelse mot en med fullmagt försedd Prestman vore högst motbjudande och troligen endast skulle förvärra det onda. Under de a:ne fatalie-åren skulle Läraren komma i en falsk och obehaglig ställning till sin Församling, och själavården deraf alltid lida men. En klagooch besvärstid bör vara kort, och, sedan den är förbi, förbrytelsen icke förevigas. Hellre må dock fulhnagten en längre lid innehållas, än att den ej skulle få gälla, för hvad den är en full magt, en full rättighet, att få göra sin tjenst, obehindradt af alla förutgående händelser”. Med kännedom deraf, att olagliga Iöneaccorder börjat, serdeles i vissa orter, allt mera taga öfverhand och förvandla Prestvals-förrättningarne endast till resultat af en skändlig Köpslagan, stundom med alla de Lags. Allm. Besv. o. Oec. Utsh. Uti.
Det bade varit nödigt att Ständerne förordnat, alt dessa medel icke i Statens räkenskaper vidare må upptagas, hvarom Utsk. icke gjort hemställan. Gr. von Platen, Baltzar: Med anledn. af den siste värde talarens yttrande torde jag endast få nämna, att K. M:s skrifvelse innehåller, att meningen icke är att den skall föranleda till någon åtgärd, utan endast lända till underrättelse om hvad K. M. funnit för godt att i denna sak besluta. Den utgör blott en anmälan om förhållandet, och detta är orsaken hvarföre icke någon åtgärd blifvit föreslagen. Uppå derefter framställd propos. blef Utsk:s mern. af R. o. Ad. gilladt. Vid förnyad föredragning af StatsUtsk:s den 23 sistl. Januari på bordet lagda mern. N:o 4'5, i anledn. af RiksSt:ns beslut ronde tryckningen af de i representationsfrågan vid denna riksdag afgifna yttranden och mern., blef nämnda mern. N:o 4'5 af R. o. Ad. bifallet. Då nu ånyo föredrogs Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utskins den 23 sistl. Januari på bordet lagda utlåt. N:o 128, i anledn. af återremiss å Utsktns betänk. N:o 5, rör.de allmänna stadganden och anslag till folkundervisningens befrämjande, blef detsamma ånyo lagdt på bordet af Gr. Taube, Gustaf Joli., Hr Ribbing, Arvid, Hr Gripenstedt, Joli. Au g., m. fl. ledamöter. Ånyo föredrogs oell bifölls Statsoch BancoUtsktns den 23 sistl. Januari på bordet lagda utlåt. N:o t3o, i anledn. af motioner, ang:de arfvodet för R. St:s fullmäktige i Banken och Riksg.cont. Föredrogs ånyo Statsoch BancoUtskms den 23 sistl. Januari på bordet lagda meni. N:o 131, med voterts-propos., i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut öfver Utskrns utlåt.
– Mina misstankar äro således besannade, utbrast Suenonius, – och en förklaring gifven på det, som jag nästan skulle ansett oförklarligt! – Edra misstankar? upprepade lagman Johan. – Ja, sade Suenonius, – ty jag har redan länge känt och förvånat mig öfver det ogudaktiga deltagande, er son visat dessa Djefvulens barn. Och det blef nu Suenonii ordning att berätta. Han omtalade först den unge friherrens uppförande under förhöret i Ingrids stuga och öfvergick derefter till en redogörelse för det besök, Adolf hade gjort i prestgården samma afton, Suenonius återvändt från sin visitation hos Karin på Moen. Att denna redogörelse var hållen i de mörkaste färger behöfver icke påpekas, men vi böra, ledda af rättvisa mot mannen, tillägga, att han ej med vett och vilja doppade sin pensel i lögnens färger; han målade samvetsgrannt, och de mörka slagskuggor, som kastades öfver taflan, härflöto från hans uppfattning af saken. – Det är förfärligt att tänka derpå ... det södersliter mitt eget hjerta ... och det måste krossa ert, nådige herre, så slutade han sin berättelse; – men er sons mun var full af hädelse mot vår heliga lära; ingen af mörkrets anda ingifven filosof har vågat yttra sådane blasfemer ... En obetydlighet mot detta och hvarpå jag lägger jemförelsevis ringa vigt var, att han hotade mörda mig, om genom mitt förvållande ett enda hår krökes på de begge qvinnornas hufvuden. Just så föllo hans ord. Jag är också redo att låta offra mitt lif för Herrans sak ... Må er son taga det! – Jag är en olycklig far ... dessa voro de enda ord, som under prestens berättelse åtskilliga gånger undföllo lagman Johan. Gubben hade sjunkit tillsammans i sin länstol, och hans ögon nästan betäckts under valkarne af hans sammandragna ögonbryn. Men när Suenonius ändtligen tystnade, steg herr Johan upp, rätade sig och sade med fast röst: – Det är slut: under mitt tak får denne usling icke längre vara.
Ytterligare Utlåtande, Y i.s 333, 334» 32 bif. af BorgareStåndet, IX s 477, af Adeln, IX s 485. Bevillning, Förslag till en blifvande Förordning om allmän, V 1. s 620 — 755, återrem. af PresteStåndet, IX s 1206, af BorgareStåndet, IX s 1209, bif. af Bondestånd et, IX s 1211, af Adeln, IX s 12 29. Svar å vid Förslaget gjorda Anmärkningar, jemte Tariff till reparation af Qvarntull och SaluAccisSumman emellan Städerne, samt Formulair till DebetsSedel, V 2. s 104— 144» F>ifaf BondeStåndet, IX. 3. s 196, af Adeln, III s 201, BorgareStåndets Beslut, IX 3. s 2o5, PresteStåndet, IX 3. Förslag till Voteringsproposition i anledning af Ståndens skiljaktiga Beslut, V 2 s 180, 18 r, öfverlemnadt till Förstärkt Statsutskott af Adeln, IX 3. s 293, af BondeStåndet, IX 3. Förstärkta StatsUtskoltets Memorial, örn verkstäld Votering, IV 6. s 502, 567. —- öfversigt af den allmänna. Bev. Utskottets Memorial, V 2. s 291 — 293, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX 3. s 4!7> af PresteStåndet, IX 3. s 4r9> af BorgareStåndet, 1X3. s 424» — om sökt eftergift i, för de brandskadade Städerne Borås och Norrköping. Motioner, remitt. till BevillningsUtskottet, II s 1184, 1185. Ut* 33 Utskottets Utlåtande, V i.
Vi hafva visserligen polis-stadganden, som förbjuda sammankomster utan förut skedd vederbörlig anmälan, men en sådan polis-stadga är Konventikel-plakatet visserligen icke. Detta plakat uttrycker samhällets vård öfver kyrkan och läran, och åsyftar ingenting annat, än att irrläror icke skola insmyga sig, hvilket de ovilkorligen kunna, då en hvar, som säger sig ingifven af den Heliga Anda, får stiga upp och predika, under förevändning af giltiga anspråk på andlig frihet. En annan värd talare har velat bibehålla de 3 första §§me af LagUtsk:s förslag; men utesluta alla de öfriga. Häruti kan jag med honom ingalunda instämma, ty i och med detsamma hade presterskapets inflytande fått dödsknäcken. Dit syfta visserligen dessa läsare, men jag gör det icke för min del; utan jag och de som med mig äro af lika lanke, finna så väl samhället som kyrkan bättre vårdade, uti den författning Prof. Bring föreslagit. Jag föreslår således icke att helt enkelt afslå LagUtsk:s Betänk., ty då stå vi på samma punkt som förut, utan vill för min del gerna medgifva en utvidgning af konventikel-friheten, likväl begränsad af Prediko-embetet på sätt Prof. Bring föreslagit. Gr. Liljencrants: Utsk. har vid behandlingen af denna fråga utah tvifvel haft för afsigt alt föreslå lagstadganden, som vore mera enliga med de framställda rättmätiga anspråken på fritt åtnjutande af rättigheter, som synas mig icke kunna förvägras, men Utsk. har likväl, på sätt nu så ofta brukas, i motiverna framställt sanningar, hvilka ingen torde kunna bestrida, men hvilka beklag ligen icke stå i något sammanhang med det resultat, hvartill Utsk. slutligen har kommit. Utsk. säger pag. 7: "U/sk. kar redan antijdt sin åsigt om olämplighelen af vidare inskränkning i religiöst än i borgerligt afseende.
Ön vidtagne hushåils-anstalter, och deribland hufvudsakligen, till fortskyndande af Enskiftsverkets gång, hvarigenom de egentligaste frugterne af utmarksdelningen skola härflyta, har Kongl. Maj-.t funnit nödigt att tills vidare förordna en särskild Styrelse derstädes, hvilken, till undvikande af hinder för dess verksamhet, jemväl utöfvar hela dgn befattning , som Kongl. Maj-ts Befallningshafvande i allmänhet tillkommer ; och de nyttiga verkningarne af denna Styrelse för Landets hastiga och säkra framsteg i ekonomiskt afseende, hafva redan tillräckligt visat sig. Odlingen och befolkningen af de Norra Provincerne, och af dem isynnerhet Jemtland, äfvensom öppnandet af communicationer dem ernellan och Norrige, har Kongl. Maju ansett utgöra ett af de vigtigare ämnen för Dess Regerings-åtgärder. I sådant afseende är det , alltsedan 1786 inställde Afvittringsverket i Jemtland, sorn har till föremål, att från Kronans af - Konungens Nåd. Berättelse1 skilja och sammandraga enskildtes mark till begges förman, åter satt i verkställighet i enlighet med en derföre utfärdad Afvittrings-stadga; en särskild Afvittrings-Rätt, till detta arbetes skyndsamma och säkra utförande, förordnad, samt nödige medel så väl dertill, som till understöd för Uemmansåboer, hvilka från Byalagen utflytta, och Nybyggare, som å de blifvande öfverloppsmarkerne till uppodling emottaga Nyhemman , anslagne; och har detta vigtiga arbete , under de tvenne år det fortgått, genom dess ändamålsenliga inrättning och genom en verksam och kraftig Styrelse, redan betydligt framskridit, och lofvar under en jemn fortgång på den fot, det xiu är stäldt, och med vidtagande af vidare nödige anstalter till de nya Bosattningarnes befrämjande och bestånd, att framkalla stora verkningar för .Landets ekonomiska förkofran till så väl enskild som det allmännas vinst.
Han styre med all Konungslig malit och myndighet, enligt denna Regerings-Form; dock må Han ej Adeligt stånd och värdighet förläna, eller till Grefligt och Friherrligt stånd upphöja, eller Riddarevärdighet utdela; äfvensom alla lediga förtroende-sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, som Thronföljaren dertill förordnar. Har ej Thron följare denna ålder uppnått, eller är Han hindrad att RiksS ty reisen öfvertaga, förordna Konungen i Stats-Råde t till Regent annan till thronfö/jden berättigad Prins, den der nämnde ålder hunnit. Ar icke sådant förordnande af Konungen gifvet, eller är den förordnade Regenten hindrad att Styrelsen utöfva, tillträde den till tlironföljden närmast berättigade Prins, sorn fyllt aderton år, Styrelsen såsom Regent, samt om Han är derifrån hindrad, den närmast efter Honom till tlironföljden berättigade Prins, hvilken nämnde ålder uppnått, och sä vidare efter arfföljden. Arfprins styre med den rätt, sorn här ofvan blifvit för Tronföljare stadgad. Finnes ej Prins, sorn, efter hvad nu är bestämdt, kan Riks-Styrelsen emottaga, tillträdes den af en In te rims-Regering, så sammansatt, sorni Riksakten till bestämmande af de genom föreningen emellan Sverige och Norrige uppkomna konstitutionela\ förhållanden är stadgadt. Denna Regering före Styrelsen med samma makt som Regent. Regent, som af Konungen ät; förordnad, afträde Styrelsen till Thronföljaren, så snart denne fyllt aderton år, eller det hinder upphört, sorn vållat, alt han ej förut kunnat Styrelsen emottaga. Regent, som icke är af Konungen förordnad, afträde Styrelsen, då dan af någon till tlironföljden närmare berättigad Prins såsom Regent kan öfvertagas. Interims-Regering afträde Styrelsen, dä den af någon lill tlironföljden berättigad Prins såsom Regent kan öfvertagas. Huru förhållas skall, derest Konungen längre tid än tolf månader ur Riket blifver, derom varder i 91 § stadgadt. § 40.