Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Pannan måste förseglas, så vida den ej strast skall begagnas. § J2. Den, som vill hafva sin apparat uppmätt och stämplad, skall i tid för sådant ändamål vända sig till den i J6 § nämnde embetseller tjensteman, hvarefter denne så fort sig göra låter, mellan klockan S på morgonen och JO på aftonen i 2:ne vittnens närvaro äger att uppmäta och stämpla apparaten. § Jo När någon vill begagna sin under försegling stående afbrännings-apparat, skall han i behörig tid begära förseglingens brytande af den i J 6 § nämnde embetseller tjensteman, hvarvefter denne så snart som möjligt, mellan nyssnämnde klockslag och i 2:ne vittnens ärvaro, äger öppna apparaten. § J4. Den, som vill upphöra att bränna, åligger det likaledes att derom i behörig tid göra anmälan för den i J6 § nämnde embetseller tjensteman, som derefter så fort sig göra Bil. till Särskilda Utsk. Mern. N:o 4. 47 -| 20 Norska Lagen angående Bränvins tillverkning och omdestillering. låter, melian ofvannämnde klockslag och i närvaro af 2:nc vittnen, skall företaga förseglingen. Alla bränvinspannor, som icke förut äro förseglade, skola hvarje år den 45 April förseglas, hvilket betalas af vederbörande innehafvare. § 45. Till lättnad i ansvarigheten för förseglad bränvinsredskap, kan’ sådan i försegladt tillstånd sättas under offentlig läst förvaring, när den ansvarande anvisar vederbörande förseglingsman ett sådant med lås försedt afskiljdt rum, som denne finner tillräckligt betryggande. § 46. Uppmätning, stämpling, försegling och öppnande af bränvinsapparater förrättas i städer och köpingar af den embetsman, åt hvilken politiets förvaltning är anförtrodd; skulle i en köping någon sådan embetsman ej finnas, förrättas saken af länsmannen. På landet utföras ifrågavarande förrättningar af länsmannen. Vittnena anskaffas af förrättningsmannen. Oafsedt denna bestämmelse kunna dock nuvarande byfogdar under deras embetstid fortfarande vara berättigade att verkställa dessa förrättningar, om de inom utgången af detta års
St:s vägran att bevilja de äskade anslagen skulle ej komma att hindra desammas utgående. En sådan latitud för Regeringens rättighet att fordra ersättning för uppkommande statsbrister kan ej annat än väcka farhågor hos livar och en, som anser folkets sjelfbeskattningsrätt vara af någon vigt. Dessutom torde knappast någonting finnas mera menligt för Riksg.cont:s egen credit, än att medgifva Statscont. en så vidsträckt och nästan obegränsad cre-’ ditivrätt å detta verk. Jag anhåller på dessa skäl om återremiss af StatsUtsk:s nu förevar, betänk. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Äfven jag har funnit StatsUtsk:s ifrågavar. förslag ganska äfventyrligt. Jag utgår likväl från samma förutsättning som den siste talaren, att Utsk. ej haft för afsigt att uttrycka den mening, som ordalydelsen i förslaget innebär; ty enligt denria ordalydelse skulle Regeringen äga en obegränsad magt att disponera hvilka summor som helst, med skyldighet för Riksg.cont. att ersätta alla uppkommande brister i anslagen. Jag medger, att ett stadgande för Riksg.cont. ang:de ersättning bör finnas; men detta bör endast afse ersättning för brist i de påräknade inkomsterna. Om t. ex. R. St. vid statsreglering gens uppgörande beräknat tullinkomsterna till 3 millioner, men tullintraderna i sjelfva verket ej ingå till detta belopp, fordrar billigheten, att R. St. på annat sätt fylla bristen. Detsamma gäller äfven om förslagsanslagen, såsom för fångars underhåll, för fouragering m. m., så ätt, i händelse" dessa utgifter uppgå till högre belopp, än R. St. förslagsvis beräknat, Riksg cont. likaledes bor fylla de derigenom uppkommande brister; men derutöfver bör aldrig Riksg.- contrs skyldighet sfräckas, och så långt sträcker sig redan det befintliga stadgandet.
N:o 15, ang:de ersättning åt skepps-ombudsmannen vid Stockholms sjömanshus J. S. Freese, för uppbörden och redovisningen af det under berörde sjömanshus hörande sjöfolks kronoutskylder. Slutligen föredrogs och bifölls Statsoell BankoUtsk:ns d. 22 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 34, i anledn. af K. M:s nåd. propos. , ang:de medel till slutligt liqviderande af köpeskillingen för en 320 Den 28 Juni e. m. till ny lokal för myntoch kontroll-verken inköpt egendom, äfvensom till betäckande af öfrige med dessa verks flyttning förenade kostnader. Upplästes och lades till handlingarne ankomne prot.utdr. från PresteSt. af d. 14, 17 och 21, från BorgareSt. af d. 14, 15, 17, 12,22 och 26, samt från BondeSt. afd. 15, 17,21 och 22 dennes. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ till 10 e. m. In fidem protocolli, silbert Munck. Thorsdagcn den 29 Juni 1848. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 10 prot.-utdr. för gårdagens eftermiddagsplenum samt pleni-prot. för d. 5 dennes f. m. Öppnades Hrr Electorers listor vid val af en ledamot i hvardera af Lag-, Allm. Besv.-o. Ekon.- samt Riddarh.Utsk:n; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Stats-Utsko t tet: efter N:o 1901, Hr Olivecreutz, fullm. Gr. Sparre, Erik; N:o 394, Frih. Nordensköld, fullm. Gr. Sparre, Erik. Allm. Besvärsoch Ekon.Utskottet: efter N:0 1477, Hr Jägerhjelm, fullm. Gr. Posse, Erik; N:o 1127, Hr von Walter, fullm. Frih.
Genom den af Utskotten föreslagna åtgärd, söker man likväl att i vår gamla bepröfvade Rättegångsordning intruga en ny form, just för skatteköps frågor rörande Halländska Kyrkohemmanen, och bjuder denna nya Rättegångsform tränga sig emellan de af urminnes häfd, af forn - Bil.t.St, Lags,AUm*Besv.o,Oec.-Vtsk.Bet.N.56, 49 fornhandlingar m, m. redan garanterade rättsförhållanden och de senast gifna Kongl. Föreskrifterne, som ytterligare tryggat dem. Jag kan således lika litet gilla detta Höglofl. Utskottens tillstyrkande, som den Lagstiftning, hvilken låter Domaremagten halka in på administrationens område, genom förklarandet, ''att de i administrativ väg redan vidtagne beslut icke äro af den beskaffenhet, att de kunna vara hinderliga för egander ät tsfr ägors upptagande och afgörande i tvisteväg.” Rikets Höglofl Ständers Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotts sammansatta Berednings-Förslag till Betänkande, rörande den väckte frågan om Abo och Besittningsrätten till Kyrkohemmanen i Halland. ”Detta allt haFva Utskotten i öfvervägande tagit; och hvad först beträffar Motionairernes Förslag, att Rikets Höglofl. Ständer täcktes, med framställning af de skäl, som grunda deras öfvertygelse om Statens Jordegande-rätt till alla de Kyrkohemman, hvilka äro lika beskaffa Bih, till Riki-St. Bet,N. lie med det - mantal Dyngåkra, hvarom Kongl, Brefvet den ig Augusti 1823 handlar, hos Kongl, Majit i underdånighet anhålla om utfärdande af en sådan Förklaring öfver Kongl, Brefvet den 22 Maji 1819, sorn återgifver de för bedömandet af tvister om Kyrkohemman uti Kongl. Brefvet den 19 Augusti 1823 fastställde grunder, deras, genom Kongl. Brefvet den eg Mars 1835, förlorade kraft; så allden* stund härvid förekommer: att bestämmandet af Bikets Höglofl.
Och så öppnade Sveriges första utlärda kvinliga handtverksmästare den 17 maj 1862 i n:r 20 Götgatan sin egen verkstad. Det nya företaget lyckades genast vinna allmänhetens förtroende, så att det från början kunde drifvas med full kraft, oaktadt motstånd från det vällofliga ämbetet visst icke fattades, ända tills ' dess makt bröts genom den friare näringslagstiftningen år 1864. Obekymrad häraf, dref Hilda Petrini med lust och gamman, omsorg och skicklighet sitt yrke och lärde i sin ordning ut nya handtverksmästare, manliga och kvinliga, af hvilka senare den första var fröken Silén, som på gesällsbetyg från H. Petrini blef urmakare i Hedemora. Den senare drifver ock allt fortfarande i den gamla lokalen vid Götgatah sin urmakerirörelse, hvilken hon genom dugande arbete vetat skaffa högt och välförtjänt anseende, och har hon under lifvets skiftningar haft anledning nog att glädjas öfver, att hon använde sin ungdoms kraft till att vidga området för kvinnans själfständiga verksamhet. Detta är i korthet den enkla historien om ett litet skede i den svenska kvinnorö- relsens historia, den yrkeskunniga kvinnans strid för att utan mellanhänder få utöfva ett borgerligt yrke, då hon med heder genomgått samma yrkesfordringar som mannen. Det intresse, som härtill knyter sig, ökas däraf, att denna utvidgning af kvinnans arbetsmarknad är en af de få, som icke medfört den illoyala konkurrens med mannen, hvilken, genom nedtryckande af den kvinliga arbetslönen, vida under mannens, oaktadt samma arbetsprodukt lemnas, många håll gjort gagnet af kvinnans inträngande å den manliga arbetsmarknaden så omtvistadt. * Fastän ej direkt hörande till saken — det är här Hilda Petrinis inlägg i kvinnofrigö- relsens tjänst — kan ju som ett pikant åpropos förtjäna nämnas, det hon i yngre dagar var en af Sveriges skickligaste idkare af den ädla simsporten, hvilket föranledde utmärkelsen, att hon fick biträda vid drottning Lo visas och » sessans » — nu danska kronprinsessans — utbildning i den nyttiga konsten.
Summa R:mt R:dr 380,346: 33. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 15 Oktober 1862. /. L. Bogeman. Sammandrag af Adliga Kadett-Skole Fondens Debet. Riksmynt Utgifter år 1859. Ii:dr öre. Stipendier vid de Kongl. Universiteten 2,790: — Närings-Stipendier 600: — Extra utgifter 49: 55. Afskrifning: Innehållen Bevillning 136: Utgifter år 1860. Stipendier vid de Kongl. Universiteten 2,850: — Närings-Stipendier 480: — Extra utgifter 76: 50. Afskrifning: Innehållen Bevillning 134: Utgifter år 1861. Stipendier vid de Kongl. Universiteten 3,360: — Närings-Stipendier 360: — Extra utgifter 55: 80. Afskrifning: Innehållen Bevillning 176: Balans till år 1862. Fondens tillgångar och fordringar . 143.306: Summa Runt R:dr 159,987: 73. Kredit. Riksmynt Balans från år 1858, R;dr öre. Fondens tillgångar och fordringar 137,761: 36. Inkomster år 1859. Inkomster är 1861. Summa Runt K:dr 159,967: 73. Stockholm af Riddarbus-Kontoret den 15 Oktober 1862. J. L. Bogeman. 48 Sammandrag af en onämnd Välgörares Fonds Debet. Utgifter ur 1859. Afskrifning: Utgifter år 1860. Pensioner 500: — Extra utgifter — 88. Afskrifning: Utgifter år 1861. Pensioner 500: — Extra utgifter — 88. Afskrifning: Balans till år 1S62. Fondens tillgångar och fordringar . • • ■ • 12,810: 61. Sammandrag af Bungencronska Fondens Debet. Utgifter är 1859. — Extra utgifter 5: 58. Afskrifning:
Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste Ståndet gjorda anmärkningar vid Retänkandet N:o 16, rörande aflidne Kamereraren vid General-Sjötulls-Contoiret Anders Petter Evers' Systerdöttrars remitterade underdå niga - Prat. Vt drng deri J2 Junii 189g. 5/ niga ansökning om befrielse fran Sterbhuset §- döirid ersättning af bevillning, sorn af Evers i lifstiden icke blifvit behörigen beräknad och innehållen å f. d. General-Tull-Arreiule-Socie tet: ris Fullmägtiges löner och arfvoden, farm BorgareStåndet för godt att gilla den af Utskottet, i Utlåtandet N:o 112, föreslagna jemkning i Betänkandet N:o 1 6. S. D. Bifölls, vid förnyad fört dragning , Stats-Utskottets Utlåtande, Nio 114, i anledning af väckt Motion om sättet för utgörandet af Arrende-spannmål för Domkyrko-hemman. S. D. På grund af gjorda anmärkningar, blef, vid nu förnyad föredragning , Stats-Utskottets Utlåtande, Nio 115, i frågan om understöd af Stats-medlen till Götheborgs Stads Fattigvårds-In rättning, åter remittera dt. S. D, Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets Utlåtande, Nio 11 G, i anledning af väckt fråga om Mölndahls Qvarnegarts befrielse från skyldigheten att, emot fastställd tull af en kappe på tunnan, verkställa målning för Kongl. Majits och Kronans räkning. S. D Vid förnyad föredragning återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, StatsUtskottets Betänkande, N:o 117, rörande General-Assistance-C o ntoii;ets indragning. S. D. Efter förnyad föredragning, lades till Handlingarne Stats-Utskottets Utlåtande, N;o hill. till R St.
öfver iigendom tryggas och utvidgas, dels i öfrigt friimjas sCiiiann åtgarder, som Irunno bidrnge att höja kvinnans stfillning i samhiillet. 2: o) Till Fredrilr: i-Rremer-Fiirhi1i1c ?et iifvorliiinii nr Förcri iiipon fiir Gift Ir~innas iiganderiitt sin fond iiied villkor att den fiii.vn1t.a~ af niiiimda Iroiuité och iiteslntaride anviindes till frainjande: if doss arbeten. 3: o) Leclamöternn i nfiinncln ltoiiiit6 1,iirn rara ses till niit: ilt ?t oc: h valjas första gången till ena halfteii af E ' iireningeii för Gift la-iniri: is iiganderiitt styrelse, till ' andra lifilftell af F1~edrika-T3reinoi-Furbi1~id~t: n styrelse, för en ticl af fem tir och ined isiitt För den af Föreiiinger !. för Gift Kvinnas iiganderatt litsedda hiilften att iinJei~iiiiundn ticl Icoiuplettera sig sjalf. 4: o) För granslrande af Iromithns riikensl~apcr tillsattas fiir t ~ i tid af fem altvg och tv; I-erisorssiipl~leaziter, hcllfv: i, nntnlat vnldt af Föreningen för Gift Irrinnns iiganderitt, halfva antalat af Fredrika-Bremer-Förbiindet. I hiindelse af förfall fiir saviil revisorer soiii revisorssiipl) le: iiiff, ~ d c l n af Förening för Gift lrviniias iigaiideriit.t, utses dorns eftertriidme af Fredrika-Bremer-Förbiindet.
Detta tillflöde af penningar, i förening med den omständighet, att de utan särdeles svårighet kunnat af Direktionen till bankens fördel användas, häntyder på en tilltagande välmåga bland näringsidkarne och ett rikare industrielt lif på samma gång, som det ringa antalet lagsökningar tyckes förråda en i bredd med välmågan inträdande punktlighet i penningeafFärer, hufvud vilkoret för ali verklig materiell förkofran. Länets särskilda Hypotheksförening hade vid slutet af sistlidne år utestående amorteringslån hos delägare 2,842,929 R:dr 11 sk. 6 r:st., och har denna inrättning, genom att draga kapitalerne lill jordbruket och bereda möjlighet för jordägaren att till sin egendoms förbättrande på en gång använda en summa, hvilken af egendomens ökade produktion i småningom skeende, och derföre mindre kännbara årliga afgifter efter viss tids förlopp amorteras, tillskyndat Länet en fördel och befordrat jordbrukets utveckling på ett sätt, hvarom de talrika odlingsföretagen och kommunikations-förbättringarne bära vittne. § 4. Politisk Författning. Kammarverk. Genom skattläggning af krononybygget Bredmossen på Glanshammars härads allmänning har, sedan sista underdåniga femårsberättelsen, hemmantalet blifvit ökadt med Vi< mantal. Till skatte äro köpte nära 83 hela mantal. Å 9 tullmjölqvarnar med 12 par stenar äro skattläggningar fastställde. Taxeringsvärdet å fastigheter, som för år 1850 uppgick till 9,198,434 R:dr 24 sk., utgjorde, år 1855, 9,186,538 R:dr 11 sk. Banko, samt hade således minskats med 11,896 R:dr 13 sk., härledande sig från förändrad beräkningsgrund för bruksegendomarnes uppskattning. 38 / För afgälds bestämmande hafva hos E. K. M.
Han har nemi. förkarat att dess ledamöter icke kunna vara sjelfständige. Det skulle i sanning vara nedslående för hvarje Svensk medborgare, om en sådan mening kunde hos landets allmänhet vinna insteg. För min del hyser jag för mycken aktning för hög - leo Den 19 Januari f. m. sta domstolens nuvar. ledamöter, för att icke tilltro dem den karaktersfasthet, att de i sitt vigtiga kall, utan bäfvan för det Damokles-svärd, som kallas opinionsnämnd, förmå döma och handla efter ren öfvertygelse. Samme talare har yttrat det vara önskligt, att stals-rådets ledamöter hade så tillräckligt af distraktioner att de saknade rådrum att sysselsätta sig med organisationsförslag. Jag hemställer huru det i ett samhälle skulle se ut om allt framskridande förhindrades; lyder, såsom i alla lefvande organismer, är stillastående död, ett tillstånd, som jag föreställer mig vara det olyckligaste för ett samhälle. Det är af samme talare äfven anmärkt, att de sednast utkomna näringsförfattningarne mäste medföra den olägenhet att enär frågor ronde näringarna, som förut blifvit behandlade af com.- collim i 2:dra instansen, nu skulle komma att gä direkte till Konungen, de hos stals-rädet förekommande ärendens mängd skulle derigenom fyrdubblas. Detta yttrande hvilar helt och hållet på ett missförstånd. Jag får nemi. erinra, hurusom sådana ärenden tillförene gått från städernes magistrater till corn.-collini, men att de numera gå från dessa städernes myndigheter till K. befide i andra instansen och derifrån, likasom förut från corn.-collini, till K. M. — Förändringen består således endast deruti, att com.-collii befattning med ifrägavar. mål öfverflyttats till K. befide och då instansernes antal alltså icke förminskats, kan naturligtvis förändringen icke antagas medföra någon tillökning af målens antal i högsta instansen. På dessa med flere skäl, sorn af föregide talare blifvit till stöd för föi-slaget anförda, kan jag i denna del icke foga mig efter en värd talares välvilliga råd att kufva mitt äudrings-begär, utan yrkar förslagets antagande. Hr Dalman:
Som ingen nämnt ett ord om denna aktningsvärda class medborgare, vågar jag här uppträda som deras målsman. Den sympathi, som råder emellan dem och iandtadeln, försäkrar mig, att majoriteten af dem delar Adelns tänkesätt i denna fråga och önskar att bibehålla den gamla arfslagen efter landsrätt. Må R. o. Ad. tillåta mig ännu innan jag slutar, att få göra en liknelse, hemtad ifrån det yrket jag följt i 50 år, ett som så många andra af detta Stånd följa med så mycken ära, jag menar krigsyrket. En fästningscommendant, som är belägrad, och icke Den 8 Februari f. m. 207 försvarar utanverken af sin fästning mera, än jemnt så mycket, sorn erfordras för alt juridisk stå till ansvar, han är moraliskt slagen, är ovärdig sitt höga kall; vid första uppfordringen af huf•vudfäslningen capitulerar han. Men detta, mine Hrr, är jag öfvertygad om, att R. o. Ad. aldrig gör; — derföre slutom våra leder, och försvarom våra utanverk. Starka bifallsrop hördes efter detta anförande. Ilr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Af flere föreg:de talare har det redan blifvit så klart och tydligt utredt, det den ifrågavar. lagen är af allmän beskaffenhet, att för mig ej återstår annat, än att erinra om föreskriften i 87 § Reg.F., hvarest bestämdt säges, att ali sådan lag kan stiftas och upphäfvas genom 3:ne Stånds beslut. En värd talare har sagt, att det finnes ingen allmän arfslag här i Sverige, utan att alla föreskrifter derom äro special-lagar. Emedlertid är den boken, i hvilka dessa lagar finnas upptagna, ansedd för Sveriges allmänna civillag; och huru sådana lagar stiftas, förändras, eller upphäfvas, derom handlar den ofvan åberopade 87 §, hvarest intet undantag är gjordt för några special-lagar. Att åberopa 114 § till stöd för den motion, som blifvit väckt, kan jag icke tillstyrka, oaktadt jag ändå icke kan fullt instämma med Frih.
Directioneos för. slag. 336 Den 19 luln, e. m 7 §. RiddarhusDirectionen beSvarar mot 7 § i sörjer äfven Styrelsen och Directionens för. Förvaltningen af Wadstena slag, Adeliga JungfruStifts Ärender, enligt de för denna Inrättning serskildt utfärdade, föreskrifter,samt efter hvad i denna Instruction derom vidare finnes stadgadt. Emellan Riksdtgarne ä- Svarar mot 9 §. 1 ger Directionen att emottaga Directionens Föransökningar om Introductions slag. vinnande å Riddarhuset, dervid Directionen åligger, att, med iakttagande af Föreskriften i Kongl. Förordningen den 8 Maji 1775 jemförd med Kongl. Brefvet den 11 Fcbruarii 1800, tillse, dels huruvida Introductionen inom tvänne år efter dst den sökande blifvit i Adeligt Stånd försatt, eller i Friherrlig eller Grefvelig värdighet upphöjd, är vorden hos Directionen begärd,.dels ock om alla erforderiige handlingar såsom: Kongl. Majtts Den Jy Julii (-. /», Maj:ts Nådiga Diplome i O* riginal jemte afskrift deraf, Vederbörliga qvittencet öfver erlagde Introductionsafgifter till Kongl. Cancelliet Och Riddarhuset, samt fullständig genealogie, äfvensom vapenplåt, blifvit ansökningen bifogade, och må Directionen, derest allt finnes vara i behörig ordning, meddela bevis att alla för den sökte Introductionen föreskrifne prestanda äro Vordne fullgjorde, samt sådant i Tidningarne kungöra, då en sådan person sedermera, enligt nämnde Författningar, äger tillgodonjuta alla de förmoner, sorn med den förlänte värdigheten t öfrigt äro förenade; skolan* des Directionen sedermera vid näst infallande Riksdag hos Ridderskapet och Adela skrifteligen anmäla de personer hvilka sålunda äro behörige att Introduction å Rid dårhuset erhålla i den ordning deras prestanda blifvit godkändt. Bil. till Ridd. o. Ad.
Yi skola eljest få BondeSt. emot oss, hvarom jag inhemtat erfarenhet i Utsk., der BondeStts ledamöter yrkade undantag för mindre jordägare, såsom ett bestämdt vilkor, om saken skulle kunna gå igenom. Jag föreslår på grund häraf följande tillägg i slutet af Hr Giinthers förslag: äfvensom lill sådana fastighetsägare inom sistnämde orter, hvilka ej ägt rätt att i hypotheksförening ingå. Frih. Ehrenborgh: Den fördelningsgrund, Gr. Frölich uppställt, är visserligen den riktigaste och ändamålsenligaste, om det icke vore fara värdt, att tillräckligt noggranna beräkningar ej kunna ernås för att derpå bygga ett beslut. Jag torde äfven få fasta uppmärksamheten derpå, att en beräkning efter inteckningsbeloppet skulle nära nog sammanfalla med en beräkning efter taxeringsvärdet, enar de liesta jordegendomar redan äro intecknade till halfva taxeringsvär - u8 Den t Augusti f. m. det; och du det ej han blifva fråga om inlösen i hypotheksföreningarna af större inteckningshelopp, än som står inom halfva taxeringsvärdet, synes mig detta sistnämnde vara en lämpligare fördelningsgrund. Det återstår ändock att antaga antingen ett visst årstaxeringsvärde, eller ett medium af vissa år, och för min del anser jag det sednare vara rättast; hvadan jag hemställer såväl till motionären som Ståndet, huruvida man icke bör stadna vid antagandet af medium utaf de fem sista årens taxexingsvärde såsom grund för den ifrågavarande fördelningen. Hvad åter Hr Lefre'ns tillägg beträffar, befarar jag blott, att det står i någon st lid med It. o. Ad:s föregående beslut angrde fastighetslånen, hvarom Hr Lefren sjelf torde lemna bestämdare upplysning; ty i annan händelse gifver jag fullkomlig hyllning åt hans förslag. Lika med Hr Lefre'n anser jag nemi., att de mindre jordägare, som icke hafva tillfälle att ingå i hypotheksföreningar, böra bibehållas vid sin lånrätt i Banken; och jag ser häruti ett verksamt sätt att förmå sådana personer, sorn annars icke vore hugade att ingå i hypotheksföreningar, att deruti inträda af farhåga att annars icke blifva delaktiga af Bankens fastighetslånefond. Gr.
Rrksdags-Ordningen: gillades till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Statsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 48, i anledning af väckt motion, angående voteringen i Skåne. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Bancooch Lag-Utskottens Betänkande, N:o 3, i anledning af väckta frågor, om ytterligare Lagstiftning för Rikets Ständers Bank. S. D. Föredrogs 5 nyo Lag-Ut skottets Memoria], N:o 175, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utlåtandet N:o 16r^ i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N/o 1 lq, öfver Riksdags-Fullmägtigen Nils Strindlunds motion, att stadgas måtte, det afhandlingar, hvarigenom någon förvärfvar sig nyttjande rätt till jord, eller betingar sig så kalladt undantag eller afkomst af annans fasta egendom, böra intecknas för att vara gällande: Ståndet vidblef sitt beslut, och gillade yo^erings-pr oposition en. S. D. Föredrogos å nyo Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtande: N:o 139, i anledning af väckt motion, i fråga om de till Kongl. Maj:t vid sista Riksdag framställde ÖnskningsmåJ, bifölls; N:o 140, ytterligare, i anledning af väckt motion, om åtskillige förändringar i Arméens organisation och Rikets Försvars-Verk: Utlåtandet Nio i32 bifölls, och N:o i jo lades lill handlingarne, Bih. lili Ii. S. Prot. 1834 9 Sami. 2: dr a Bandet 6 % 2: dr a Häftet, 42 Prat. ZJtdr, <i 16 Dec. i534 Fi’ali Hedervärda Bonde-StImdet. S. D.