Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då deremot i det uttryck, som det Högvördige PresteStåndet föreslagit, bestämdt talas om "Rikets säkerhet”; synes man utan motsägelse kunna ogilla det ena, och godkänna det andra. Den sednare ändringen i Redactionen kan af Ridderskapet och Adeln anses såsom ett Tillägg. 650 Den 10 Januarii, Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Jag anhåller att få uppläsa PresteStåndets ProtocollsUtdrag af den 5 dennes, hvilket på begäran blifvit mig af RiddarhusSecreteraren nyss meddelt, så lydande: Att den Anmärkning vid ifrågavarande Expedition blifvit uti PresleStåndet gjord , att uti samma Expedition saknats ett af de Motiver sorn uti PresteStåndets ProtocollsUtdrag af den 2 dennes finnes uttryckt, nemligen: ”Riksens Ständers omtanka om Rikets säkerhet och välgång under sådana händelser , som, ehuru sorgfulla , likväl måtte anses möjeliga; och då detta Motive, enligt PresteStåndets tanka, vore Riksens Ständer värdigt samt tjenligen kunde införas efter orden: "endast igenkänna Riksens Ständers skyldiga omtanka om Rikets säkerhet och framtida välgång, Deras &c.; alltså skulle berörde förslag till ExpeditionsUtskottet återremitteras, med vördsam och vänlig inbjudning till de öfrige Respective Stånden att uti berörde tillägg med PresteStåndet instämma." I anledning häraf får jag föreslå att PresteStåndets ofvannämnde Motive äfven matte uti sjelfva Expeditionen intagas, hvarigenom icke allenast den anmärkte motsägelsen uti Ridderskapets och Adelns ofvanberörde tvenne beslut kommer att försvinna, utan ock grunden till det af PresteStåndet föreslague samt af Ridderskapet och Adeln bifallne tillägg framställes. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde om Ridderskapet och Adeln behagade Den 10 Januarii.
Ständers sida äfven nu sig fratnr ställa , hafva Utskotten vördsamt siolat afstyrka Rikets Höglofl. Ständers bifall till hvad af Riksdags.Fullmägtigen Göran Anders» son hemställdt blifvit. Ankom till Exped. Utskottat den 30 Juni» 1S1J. N:o 38* Utlåtande, i anledning af gjord anhållan om anslag af Allmänna Medel till en Canals och flera nya communications-vägars anläggande inom Stora Kopparbergs Län. Hedervärda BondeStåndet har till Stats* •arnt Allmänna Besvärar och Oeeonomie-Ut - 4 Stats-samt Allm, Besv.o.Otc.Utsk, f^/.N n 38. skottens gemensamma Tillåtande öfverlemnat elt Memorial af RiksdagsFulImägtigen från Stora Kopparbergs Lån C. G. Fahlander, deruti, efier framställning örn invånarnes i delta Län idoghet och hittills, oaktadt locala hinder samt deras åt Bergshandteringen hufvudsakligen egnade tid och ar* bete, af framgång lönade bemödanden att odla en del af den vidsträckta jord, som mel.' lan bergssträckningarne ännu ligger obegagnad, Motionairen söker bevisa den nytta , som genom nya communications-medels öppnande skulle denna province tillskyndas, och som följd deraf föreslår, att ett tillräckligt anslag af Statens medel måtte beviljas till anläggande: 1:0 af en biväg ifrån Grangärde kyrka.' väster om Sjön Wäsman, genom Gränges Finnmarker och en del af nya Kopparbergs Socken till Philipstad, hvilken väg skulle blifva endast en åttondedel så lång sorn den för närvarande begagnadej 2:0 af en landsväg ifrån Grange till Stora Tuna ; 5:o af en biväg från Söderberke förbi Larsbo, Nårn och Thurebo till Hedemora , derigenom den nu varande våglängden skulle blifva till hälften förkortad; Stats* samt Allm. Besv. o.Oec. Ut sk. Ut!.
Ständer vördsamt tillkännagifva, alt den ifrån 1845 års början upplupna bankovinst icke erfordras för bankens konsoliderande, utan att samma vinst, beräknad, på sätt här ofvan är vordet uppgifvet, till 2,862,000 r:dr banko, kan vid slutet af hvart dera åren 1848, 1849 och 1850 med en tredjedel, eller Nio Hundra Femtio Fyra Tusen riksdaler årligen, ifrån banken i och för statens allmänna behof allemnas. 4 Banko-Utskottets Memorial, N:o 19. Med föranledande af hvad Grefve Ancltarsvärds förut omnämnda motion i öfrigt innefattar, får Utskottet vördsamt anmäla, att det, under läsningen af Bankofullmäktiges protokoll till innevarande riksdags början, icke funnit, att något betänkande, i fråga om bankovinsten, blifvit af Kongl. Maj:t från fullmäktige infordradt eller af dem i underdånighet afgifvet. Stockholm den 31 Januari 1848. Reservationer. Af Doktor Sandberg: ”Emot Höglofl. Utskottets beslut att öfverlemna hela bahkovinsten till statsverkets behof, lår jag vördsamt reservera mig på följande skäl: Vid sista riksdag beslutade Ständerna att ”det belopp af bankovinsten, som från 1845 års början till nästa riksdag inflyter, ”reserveras för bankens ändamål”. Detta välbetänkta beslut synes mig böra vidmakthållas. Frågan blir då: hvad är bankens ändamål? Af inledningen till Banko-reglementet, sid. 4 och 5, synes detta ändamål, enligt stiftelse-urkunden, hufvudsakligen vara treggehanda: l:o att upprätthålla myntvärdet; 2:o att understödja näringarne; och 3:o att med sitt öfverskott bispringa statsverket. l:o Att upprätthålla myntvärdet är det allravigtigaste, för hvilket ändamål allt annat måste vika. Nu är väl bankens ställning i detta fall ganska god, men huru lätt kan den icke förändras?
Dä K. M:s nåd. propos. ang:de statsverkets behof innehåller förslag om ökade utgifter för fängelsebyggnader, men dessa, hädanefter såsom hittintills, troligen skola blifva otillräckliga för att rymma det alltjemt stigande antalet af fångar, om icke anstalter från regeringens sida jemväl fogas för kontroller ä en nitfullare pastoralvärd inom Svenska församlingen och utöfning af prestemlietet i öfverensstämmelse med kyrkooch folkskole-lag, så, och med åberopande af hvad jag nyligen anfört i afseende pä statsanslagen för undervisningsväsendet, anhåller jag att genom detta mitt anförande härå fä göra Stalsoch Ekon.Utskm uppmärksamme och att slike vilkor måtte fästas vid anslagens tillstyrkande, på det alt ändamålet med de nya fängélsebyggnaderne icke måtte förfelas, alt kunna hålla gröfre förbrytare åtskiljde från de mindre, så att fängelserne icke vidare må blifva högskolor för sättet att utöfva brott och dem förneka. Ett sådant åtskiljande låter nemi. sig icke göra, äfven med de nu rymligt tilltagne längelsebyggnaderne, om fångpersonalen allt jemnt blir i stigande och de inre banden på passionerne icke mera anlitas, Den 29 Januari. 243 R. o. Ad. biföll att dessa Hr Ribbings, i anledn. af K. M:snåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof, afgifne anföranden skulle få remitteras tild SlalsUtsk. Anmältes och lades på bordet följande från Utsk:n inkomne utlåt:n och betänkm, nemi. från Stats-Utskottet: N:o 31, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de öfverlåtande till Malmö stad af mark, tillhörande Malmö f. d. fästning N:o 32, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de afskrifning utaf ett aflidne majoren J. Wernbergs sterbhusdelägare ådömdt ersättningsbelopp för en vid Götheborgs artilleri-ammunitions-förråd yppad balans. N:o 33, i anledn. af väckt motion, att
Ridderskapet oell Adeln har till Lag-Utskottet blifvit remitterad en af Friherre Anders Cederström väckt motion, deruti föreslagits, alt, då det i Kongl. Förordningen den 2 Maj 1747 stadgade ansvar, alt den, som förfalskar, förändrar eller eftergör någon Bankens sedel, skall mista ära och lif samt varda hängd, åtminstone hvad det senare straffet anginge, vore oförenligt med de mildare åsigler, som i närvarande tidehvarf gjort sig gällande, det målte berörde Kongl. Förordning, såsom innefattande allenast skärpning af hvad Allmänna Lagen i 7 och 8 Capitlen Missgei nings-Balken innehölle, till all kraft och verkan upphäfvas. Som Lag-Utskottet ansett denna motion böra af Bancooch Lag-Utskotten gemensamt behandlas, hafva de förenade Utskotten tagit densamma i öfvervägande, tillika med ett af Friherre Thure Cederströmvid motionens remitterande, deruti föreslaget tillägg, att, så vida motionen vunne bifall, i3:de punkten af Kongl. Förklaringen den 28 Mars 1807, angående ansvar för den, som deltagit uti förfalskning eller efterapning af Bankens sedlar, måtte upphäfvas. Om det å ena sidan bör medgifvas, alt, såsom motionären anfört, det för efterapning eller förfalskning af Bankens sedlar stadgade sträft’ af lifvets förlust icke är fullkomligen enligt med de nu för tiden i allmänhet antagne grunder för straff-theorien; förekommer likväl å den andra, att detta brott, eller att eftergöra och förfalska sedlar, sorn för mynt i Riket gälla, i och för sig sjelf är för allmänna säkerheten ojemnförligt vådligare i sina verkningar och kan blifva för förbrytaren mera vinstgifvande, än alla andra arter af förfalskning, med hvilka detta brott följagtligen icke bör jemnföras.
Vi må väl vara angelägne alt Svenska Kronan icke längre i någon mån grundar sin tillvaro på spel, ehvad andra Stater fortfara att göra det eller ej; och landels belägenhet måtte icke vara så förtviflad som den olyckliges, hvilken icke har annan utväg för sin bergning än spel. För hvarje Svensk man måtte det vara ovärdigt att antaga sådana grundsatser som 10 II. 39 3oG Den 39 Juli f. gi - dem jag nu sökt vederlägga. Det må gå med utkomsten huru som helst för den enskilda, så välsom för Slaten; men man måste i första rummet söka efter rättfärdighet, och denna kan icke förlikas med spel för vinning. Jag förenar mig med Hr Anckarsvärd och förklarar derjemte, att jag^cke utan votering skall gifva efter för den motsatta åsigten. Frih. Leijonhufvud, Abraham: Det har länge legat mig om sinnet att söka medverka dertill alt så väl inländska som utländska lotterispel mätte försvinna; och jag har äfven röstat derför, då min röst kunnat komma i fråga, d. v. s. egentligen i statsrevisionen. Min öfvertygelse har icke kunnat förändras af förelelserna i förstärkta StalsUtsk., emedan jag betraktar saken såsom en isolerad statsangelägenhet, oberoende af Statens reglering till dess inkomster och utgifter. Jemte det jag derföre bestrider allt afseende på åtskilliga talares framställning med hänsyftning på det sätt, hvarpå slatsreglertn kan blifva uppgjord, anhåller jag blott om fastställelse å betänk, i dess helhet. Frih. Boye: Jag anhåller att få erinra derom, att då jag understödt Frih. Nauckhoffs framställning, så har jag icke för annat fall önskat Nummer-lotteriets bibehållande, än derest sig visa skulle att inkomsten deraf icke kan för statsverket umbäras. Hvad i öfrigt angår värdigheten eller ovärdigheten af detsamma; bibehållande, får jag blott erinra derom, att Svenska folket hittills icke varit så granntyckt, och alt andra länder icke Bro så granntyckta.
B på behörigt ställe i taxan införas med en så lydande hänvisning: vBobiner; hänföras till Redskap och Machinerier eller delar deraf». I afseende å den i nu gällande tulltaxa under linien, med hänvisning tili Bokbindare cloth. väfnader, bomulls-, förekommande artikeln Bokbindare-cloth har Herr C. E. Ljungberg, uti en inom Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 162) föreslagit, att nämnda artikel, hvilken utgjorde ett för bokbindareyrket nödvändigt beredningsämne och icke, åtminstone till en för detta ändamål fullgod beskaffenhet, inom landet tillverkades, måtte hädanefter kunna antingen tullfritt eller mot nedsatt tull till riket införas. Härvid torde det tillåtas Utskottet att i minnet återkalla, hurusom denna vara, hvilken består af en starkt klistrad och i fasoner pressad bomullsväfnad, genom Kongl. Kungörelsen den 27 Juli 1836 först tilläts till införsel mot en åsatt tull af 10 procent utaf fakturavärdet; att den derefter i 1845 års tulltaxa under särskild rubrik uppfördes med en afgift af 24 skillingar banko per skålpund, motsvarande 16§ procent af det vid 1844 års riksdag densamma åsätta tullvärde; samt att den vid 1853—1854 årens riksdag blef med sin nuvarande hänvisning i taxan under linien intagen och således belagd med en införselafgift af 32 sk. banko, hvilken afgift dock vid nästderpåföljande riksmöte nedsattes till 90 öre skålpundet, hvarvid det sedermera förblifvit.
Ständer äskat beviljandet af följande förhöjningar i anslaget för samma institut, nemligen: för vård, underhåll och förökande af Institutets bibliothek, samlingar och inventarier m. m. från 1,800 till 2,200 Ridr eller Ridr Rimt 400: — för laboratorium från 300 till 900 R:dr eller „ „ 600: — samt för Artis Obstetricim adjunkten utöfver dess nuvarande lön, sorn utgör 1,500 Ridr, ett årligt arfvode af .. „ „ 500: — eller en tillökning i institutets stat af tillhopa Ridr Runt 1,500: — För att ådagalägga, att denna anslagstillökning är för Institutet af behofvet påkallad, hafva dess Professorer i underdånighet anfört: att ringheten af anslaget Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123.
Vid förnyad föredragning af BancoUtskotteis Utlåtande, N;o 67, med anledning af 2:ne Riks-Ståhds anmärkningar vid Utskottets Betänkande, Nto 45, om rättighet att i Rikets Ständers Bank beläna Tackjern; förblef Preste-Ståndat vid dess lill Betan* kandet N;o 45 lemnade bifall , och. lade Utlåtandet N:o 67 till handlingarne. S. D. Föredrogos å nyo och biföllo* Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 3g, i anledning af Herr E. J. Gezelii motion om lindring i städernas allmänna utskylderj Betänkande N:o 4o , angående Riksdags» fullmägtigen Johannes Svenssons motton om befrielse från Bevillning efter a Art. för egare af Krono-, Skatteoch FrälseSkattehem^ man i Småland; Betänkande N:o 41, i anledning af Herr JV. Bruncronas motion om befrielse eller lindring i Beviilningen för Krbnolotsar och Lotsdrängar; UM> till Rikt-St. Prat, igiS — *830, 9 Stral. f 3 \dra B:t. \tde H:t. 66 Fröt. Utdrag den 17 Augusti 1829. Betänkande, N:o 42, angående Johan Eric Janssons frän Carlstads Län motionfom befrielse från Bevillningsafgiften för Grufvearbetare; S. D. Pä grund af dervid gjorda anmärkningar, återremitterades Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten* Utlåtande, N:o 5i, i anledning af väckt fråga om straffbestämmelser för dem, sorn, genom fylleri och en oordentlig lefnad , förorsaka, att deras hustrur och barn falla allan än fattigvård till last.
Dessutom hemställer jag, om, när man sagt, att det skulle stöta Presterskapet att man utgaf en sådan Författning, man då icke äfven sagt, att detta Stånd vore emot saken och skulle vilja sälta sig emot den. Friherre Anckarswcird: I anledning af den utaf Herr von Hartmansdorff gjorda framställning, om äfventyret af ett folkbyte emellan Danmark och Sverige, instämmer jag med Herr von Hartmansdorff, och är glad, att det icke kan komma i fråga, om än en önskan i det afseendet kunde ega rum; men om Danska folket har en större bildningsgrad, då förklarar jag, i motsats mot Herr von Hartmansdorff, att jag gerna vill tillbyta Svenska Allmänheten en sådan högre bildningsgrad, emedan den vore förmånlig. Hvad åter angår Herr von Hartmansdorffs yttrande, att man fordrar för mycket af illa lönte Prestman, så tror jag mig deruti finna en motsägelse, då jag anser säkert, alt Herr von Hartmansdorff är öfvertygad om nödvändigheten af Prestbildning i allmänhet. Man kan ej af Prester fordra för mycket, och det lilla tillägget 94 Den 21 April f. m. om kännedom af Vexelundervisnings-metlioden måtte vara ganska litet emot de öfrige anspråk på kunskaper, som samhället fordrar af en person, hvilken inträder i Prestembetet, för att uppfylla ett sådant Embetes åligganden. Jag tror, att om fattigdom kan för till Prest-embetet studerande förebäras såsom ett hinder emot inhemtande af kunskaper i Vexelundervisnings-melhoden, så måste deraf följa, att man inskränker anspråken å prestbildning i allmänhet, emedan den ringa fordran af Vexelundervisnings-methodens inhemtande icke mätte vara af särdeles betydenhet, i jemförelse roed öfrige för ett värdigt uppfyllande af Prest-embetet erforderlige kunskaper. Herr Grefven och Ordföranden frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades Ja. Hvarefter Herr Grefven och Ordföranden framställde proposition till bifall ä Allmänna Besvärs-och EkonomiUtskottets ifrågavarande Utlåtande; hvilken proposition med Ja besvarades. Höglofl.
Då Utskottet grundat sin afstyrkan af det för Gråda samt Barkens och Siljans canaler äskade anslag på den omständigheten, att dessa arbeten ansågos slå i sammanhang med ombyggnaden af Strömsholms canaloch sluss-verk, hvarför anslag icke eller blifvit tillstyrkt, har Utskottet, efter att numera hafva frånträdt dess förra yttrande, i afseende på sistnämnde företag, äfven funnit sig böra ofvan berörde tvänne frågor till ny pröfning företaga. Angående Barkens och Siljans canaler anser Utskottet sig, med afseende å den derföre beräknade kostnaden af icke mindre än i,5ac),3o5 B:dr och då icke inom flere än ett Riks-Stånd anmärkning förekommit vid denna del af punkten, böra vidblifva sitt yttrande, att anslag för ifrågavarande canal icke för närvarande kan tillstyrkas. Vidkommande åter Gråda canalen; så emedan delta företag icke allenast bör komma att medföra betydliga fördelar för orten, utan äfven till en del redan blifvit påbörjadt, medelst bidrag af Statsmedel, tiil belopp af 40.000 R:dr, hvilken nedlagde kostnad, på sätt under discussionen inom Presle-Ståndet blifvit erinradt, skulle vara alldeles förspilld, 0111 arbetet kommer att inställas, har Utskottet för dess del icke kunnat undgå att fästa afseende vid de framställningar, som, rörande denna canals fullbordan, blifvit gjorde; men då Utskottet, sedan Staten redan påkostat en så betydlig summa, anser det vara billigt, alt, enligt hvad Stor-Amirals-Emhetets Tredje Afdelning i afseende härå tillstyrkt, den återstående kostnaden, 100.000 R:dr må minst till hälften bekostas af ett bolag; får Utskottet alltså tillstyrka, att Rikets Ständer mätte för fullbordandet af Gråda canal bevilja en summa af 5o,ooo R:dr, under vilkor alt ett bolag bildas, som förbinder sig att tillskjuta det för arbetets verkställande härutöfver erforderliga belopp. Vidare och då Utskottet af ett inför Konungens Befallningshafvande i Stora Kopparbergs
Varande målet nu ånyo till Utskottet remitteradt, dervid bandlingarne bifogats af en ytterligare underd. ansökning utaf Wener, om fortfarande af arrende-nedsättningen under återstående i4 arrendeåren. Ehuru R. St:r vid sista Riksdag ansågo det vara satt utan allt tvifvelsmål, att Grosshandlanden Wener, lika med många andre, missledd af lofvande utsigter för Landtmannen, iklädt sig ett arrende för Svartsjö Kungsgård, hvilket både blottställde honom för en oundvikelig årlig förlust och öfversteg den in - B e t ä n k a n de n. 23i komst Staten af Egendomen, i en annan Arrendators hand, skäligen kunde förvänta, samt med afseende ej mindre derå, än ock å Weners af K. M:ts Bef:h:de vitsordade omtanka att medelst odling upphjelpa Egendomens afkastning, funuo skäligt bevilja Wener ofvanberörde nedsättning i arrendet; likväl och som, i afseende på den till Bakets nu församlade St:r hänskjutna fråga, huruvida samma nedsättning, efter de beviljade io års förlopp, för Weners hela återstående Arrende-tid, bör fortfarande äga rum, eller Kungsgården på ny Arrende Auction utbjudas, det förekommer, att den, enligt R. St:rs Beslut, till utrönande af Kungsgårdens alla förmoner och utgifter hällne undersökning, då den upptager utgifterne till 343 R:dr 35 sk. 8 rtst. B:co mera, än årliga inkomsterne, icke kan, fastän af K. M:ts Bef:h:de befunnen riktig i alla. delar den mojellgen kunnat controlleras och äfven af K. KammarCollegium Iemnad oanmärkt, bestämdt antagas såsom med verkliga förhållandet öfverensstämmande, enär det icke synes sannolikt, att i dylikt fall Sökanden skulle på nu gällande vilkor längre vilja fortfara med arrendet; alltså har Utskottet, som på den sålunda verkställde undersökningen funnit sig icke kunna med full tillförlitlighet pröfva, i hvad mer eller mindre måtto, med förvarande af Statens rätt, den af R.
Frän Ridderskapet och Adeln har, enligt protocolls-utdrag af den 18 uti denna månad, blifvit till Utskottet remitterad en af Herr Rosenbladj Bernhard, väckt motion, hvaruti, på anförda skäl, blifvit föreslaget, det Banco-Fullmägtige måtte berättigas, att, intill nästa Riksdag, vid Handelsoch Närings-Disconterne bevilja de kostnader, sorn kunna finnas oundgänglige i och för införandet af vexlars discontering. Enär Rikets Ständer, med bifall till Utskottets i 2g § af utlåtandet N:o 44 gjorda hemställan, beslutat, att åt Banco-Fullmägtige må öfverlemnas, att, efter af vederbörande Direction uppg jordt förslag, pröfva och till efterrättelse fastställa de reglementariska föreskrifter för Handelsoch Närings-Discontens låne-rörelse som i och för discontering af inrikes vexlar och accepterade invisniogar finnas erforderliga, samt häraf, efter Utskottets åsigt, måste följa rättighet för Banco-Fullmägtige., att anvisa de okade förvaltningskostnader, som blifva för ändamålet behöfliga, har Utskottet, under förutsättning, att denna åsigt af Rikets Ständer gillas, ansett ofvanberörde motion icke föranleda någon vidare åtgärd. Stockholm den 20 Maj i845. Reservation af Herr Theod. Foenander. Eib, (ill il. St. trot. {84-5., 6 Sami. i A/d. 39 Haft. STOCKHOLM, t»tck.t no* W. P. Ank. till Exp. Utsk. d. 21 Maj, kl. half 3 e. sa. [ ' Memorial, angående verkställd omröstning i Förstärkt Banco-Utskott, i anledning af de hos Riks-Stånden fattade skiljagtiga beslut öfver Bancooch Lag-Utskottens i Betänkandet N:o 1 och Utlåtandet N;o 2 afgifne förslag till Lag för Enskilde Banker.
Boyes redactionsförslag anser jag derföre vara det enklaste och bästa. Hr Cederschjöld: Denna discussion blir allt mer och mer förvirrad och invecklad, ju längre den framskrider. Man vill straffa apothekaren, örn han skulle söka utsträcka sin apotheksrörelse längre, än honom medgifves. Om således en apothekare ville sträcka sin industri ända till distillering af aromatiska vatten till export, skulle han efter detta stadgande, sådant man sednast föreslagit detsamma, derföre mista sina privilegier, ehuru han icke tillverkat en enda droppa brännvin; och ehuru fråga nu endast är om att fö* rekomma oloflig brännvinstillverkning, vill man likväl fjettra apothekarens egen rörelse. Frih. Boye: Jag är ännu icke nöjd med den förvillande kastning från ämnet, som den siste värde talaren gjordt. Om den värde ledamoten kände, hvad som blifvit omtaladt i Utsk:n om en apothekare, som uti en af provinserna skamligt utöfvat oloflig brännvinstillverkning, så vore han säkert icke så envis i det obehöriga beskydd, han gifver apothekare. Jag vill blott förekomma brottet; och när det är onekligt, att apothekaren, i och för sin rörelse, lättarekan begå missbruk än andra, så måste, efter min rättskänsla, den större lättheten att begå missbruk åtföljas af större ansvar derför; och det är icke annat, jag yrkar. För öfrigt har Frih. Palmstjerna riktigt framställt min mening, an:gde redactionen. Hr Cederschjöld: Jag vill blott förklara, att jag hort mycket, hvarpå jag såsom lagstiftare icke fäster afseende, emedan det blott är bevisade facta, som jag lägger till grund för min öfvertygelse. Dessutom bör väl icke en hel apothekaresocietet plikta derför, att vederbörande beslagare i ett eller annat fall underlåtit att fullgöra sin skyldighet.