Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mulet bör i stadgad ordning företagas. R. o. Ad. kan anse dessa anmärkmr småaktiga och det äro de måhända i förhållande till innehållet, men när man ofta ser språket vanvårdas, så måste man någon gång, söka göra dess fordringar gällande. Hr Carleson: Jag vill visserligen icke motsätta mig en återremiss på det att LagUtsk. mätte få försöka att redigera förslaget till författning bättre än som skett, men jag anser mig likväl på samma gång böra uttala min öfvertygelse att det är ganska sannolikt att föga derigenom vinnes. Det är icke Ståndet obekant huruledes vid upsättning af betänk:n inom Utsk:n tillgår. Ofta har hufvudsaken blifvit afgjord genom votering och genom votering afgöres sedermera huru framställningen till R. St. skall ske. Jag har nyss hört Hr von Hartmansdorff göra anmärkn. derom att ordet ”bestämmelse” skall hafva blifvit origtigt begagnadt. Nu erinrar jag mig väl icke huruvida det ordet har i betänk, inkommit genom votering inom Ulsk., men det erinrar jag mig att det var tvist derom och att flera motsatte sig att detta ord skulle intagas. Bestämdt påminner jag mig äfven att ett uttryck, som finnes i 1 § och hvarvid Gr. Mörner gjorde anmärkn. pä sådant sätt influtit. Jag tror denna anmärkn. vara obefogad och är af samma åsigt som Utsk. i den delen har framställt, men omnämner exempelvis alt just deu strophen tillkom genom votering inom Utsk. När ett Collegium af .16 personer skall redigera en författning så kan man icke förvänta sig att denna författning skall blifva ett mästerverk af vältalighet eller det bästa, som kan åstadkommas. För min del godkänner jag de åsigter, som äro uttalade i det ifrågavarande förslaget, och önskade alt äfven R. St., med godkännande af desamma, för K. M. framställde förslaget. Jag tror väl icke att K. M. kan antaga det i alla delar, men att man åtminstone till nästa riksdag kunde förvänta ett förslag till förordning, deruti K. M. med bibehållande af förenämnde grunder bättre framställt dem än som nu har skett. Gr. Mörner:
Palmstjcrnas, Carl Otto, begäran om ordet, hvarefter Frih. Palmstjerna yttrade: Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, behagade skilja frågan i särskilda propos.r, sä att R. o. Ad:s svar kunde få omfatta en fråga i sänder. Efter som jag fattat ämnet, så har Ridd.Utsk. föreslagit, alt den nu tjenstförrättande Ridd.secret. skulle af R. o. Ad. Den 17 Oclober e. ra. 203 (ill tjensten utnämnas, oell under öfverläggningen derom har uppstått en annan mening, nemi. alt R. o. Ad. skulle utsätta ny ansökningstid, och intill dess den förlupit, uppskjuta sitt beslut i afseende på tjenstens tillsättande. Jag anhåller, alt på detta förslag mätte blifva en särskild propus., och om R. o. Ad. icke antager det, så kommer dernäst Gr. Cronhjelms förslag. Om Hr Gr. o. Landtm, behagar dela frågorna på detta sätt, så skulle jag tro, alt R. o. Adis beslut lättare kunde fattas, än om ett enda svar skall afgöra alltsammans. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade Frih. Palmstjerna, det H. Ex. redan framställt propos., om R. o. Ad., på sätt Ridd.- Utsk. föreslagit, behagade besluta, att nu, utan ny ansökningstids bestämmande, företaga frågan om tillsättande af Ridd.seeret.sysslan, men att, då denna propos. blifvit med nej besvarad, det sålunda vore afgjordt, att ny ansökningstid skulle utsättas, innan tjensten på ordinarie stal tillsattes. Hr Gripenstedt: I motsats med den siste värde talaren får jag förklara, alt min mening fullkomligen öfverensstämmer med den framställning, sorn Hr Gr. o. Landtm, gjort. Det är klart, ali Gr. Cronhjelms förslag måste först vara afgjordt innan ny ansökningstid kan ivsättas, och det var ju icke någonting annat, som Hr Gr. o. Landtm, var på vägen alt framställa. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Efter Hr Gr. o.
Behållningar i Contant, Proviant-persedlar och Span nemål R:dr 25,4t3: 9. 5. Fordringar hos Diverse Verk, Fonder och personer 59,485: 45• — Utestående KronoSkatter och andre Fordringar i penningar , persedlar och Spanmäl • 6,818:29. g. Proprie Balancer 8,338: 34- 9. Men då härifrån afdragas inbalancerade Skulder nemligen: Uppbördsmännens Ö Iver le ver e ringar R:dr 4;7o4: 5. 4* Skulder till Diverse Verk, Fonder och Personer — Capital och Räntor ■ 66,703: i4- 7• 71,407: 19.11. Återstår Behållning d. 1 Jan. Betänkan tl en, N:o 296. 451 Deremot utbalanceras till år 1826. Tillgångar. Behållningar i Contant, proviant-persedlar och Spanmål R:dr 33,666: 5. 7. Utlånte Medel: Capital Rd. 159,923: 6.2. Räntor.. ■. 5,7a4: I7.6.[fi5jfi/i7; 23 g. Fordringar hos Diverse Verk, Fonder och Personer 68,390:16.— Utestående KronoSkatter och andra Fordringar i penningar , persedlar och spanmål 6,598:43. 5. Och då härifrån afdragas Skulderna: Uppbördsmännens Öfverlevere ringar R:dr 5,g58: 3. 2. Skulder till Diverse Verk, Fonder och Personer — Capital och Räntor 5o,55y: 44- 8. 555,5. ^ ro Återstår Behållning d. 3i Dec. 1825 R:dr 225,2o3: 36. 3.
Härvid iakttages likväl, att, då ett inhemskt Fartyg under loppet af ett Calendcr-år gör flere resor på Utrikes Ort från och till samma Tullkammare-district, så hetalas Lastpenningarne blott för inkommandet hvarje gång Fartyget kommer till Hamn inom samma Tullkammare-district, efter att hafva fulländat första resan. §. 6. Med det i Taxan nämnda värde, som Godsegaren bör uppgifva på sådane Varor, för hvilka viss procent skall i tull erläggas, förstås för inkommande Varor, deras parti-pris i lossningsorten, med beräkning af assurance, fragt och öfriga omkostnader, men icke af tull och andra afgifter vid införseln: och för utgående Varor, deras parti-pris i lastningsorlen, utom beräkning af Tull och andra afgifter vid utförseln, Godsegarens uppgift bör, till bestyrkande af dess vigtighet, alltid vara åtföljd af Factura, Assurauce-räkning och Connoissement. Ehvad Varans värde sålunda styrkes, eller Godsegaren, i brist af Factura, uppger ett eget förtullningsvärde, skall det åligga Tullkammare-Föreståndare, samma dag, sådan Vara angifves till förtullning, att icke allenast på Packhusdörren anslå ett exemplar af Angifnings-inlagan, sorn Bil. t. Exp.-Utsk.s försl. t. tind. skrif. N:o386.
Då vi, efter den undersökning vi anställt, vilja tro, att insändarinnan snarare handlat af bristande förstånd o m sakens innebörd än i afsiktligt uppsåt att vilseleda oss o c h allmänheten, må — under beklagande af det skedda — för denna gång stanna vid detta meddelande. Innehållsförteckning: Karin Larsson; af E. S — g. (Med j portratt). — Vårafton; dikt af Ellen Lundberg f. Nyblom. — Förstämningar eller dåligt lynne? Af Amanda, Leffler. — I maj; utdrag ur Lillys dagbok, af Agathe Lind. — Att blifva sjuksköterska; en praktisk vägledning för unga kvinnor vid valet af lefnadsbana, af Fru Brita. (Forts.). — Vårstök; af Bell. — Iduns läkarartiklar. VIII: Psykoterapi, af d:r O. G. Wetterstrand. (Forts o. slut). — Damernas velocipedåkning i London; bref till Idun från Anna Fleetwood-Derby. — Ur notisboken. — Teater och musik. — Brudfärden; berättelse från Bohusläns skärgård af Johanms Sundblad. (Förf:s sista, efterlämnade arbete). — Tidsfördrif. Redigeras af Sophie Linge. Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. Idun Stockholm, lâuns Tryckeri Aktiebolag. Byra: Idun ensam kr. 5: — &lt; Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr. Iduns Modetidning jämte koAllm. telef. 6147. lorerade planscher ...: » 4: 50 Prenumeration sker å alla postIduns Modet, utan kol. pl. • 3: — anstalter i riket. Bedaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Eedaktionssekr. : J. Nordling. Utgifningstid: Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Lösnummerspris I 5 öre (lösmr endast för kompletteringar) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. hvarje helgfri fredag. Ekman, Böttiger.
Böcker i ämnen, hvilka öfverstego blotta elementar-undervisningens krets, fortforo likväl att vara bannlysta. I allt öfrigt, uppföddes hon lika långt från tvång, som från klemmighet och sjelfsvåld. Föräldrarnes hus var en föresyn af gudsfruktan och tarfliga seder. Broderns lärare, exemplarisk både i tro och vandel, utsådde i hennes späda själ de första frön till fruktbärande religions-begrepp. Men ännu var alltjemt hennes uppfostran behäftad med det fel, att göra böjelsen för vitterhet och högre studier till en oloflig, som blott smygvis kunde tillfredsställas. Vi måste gifva henne rätt, då hon anser det för ”ett klart prof af den skadliga vana, att barn uppfostras efter en antagen sed, utan att deras naturliga böjelse skärskådas och urskiljes”. Ändtligen ljusnade utsigterna. Efter fem år flyttade fadern, trött vid ämbets-mödorna, för alltid från Stockholm till sin landtgård. Här lemnades henne frihet, att, så ofta modren ej befallde henne ”vara med i hushålls-förrättningar”, efter eget behag anordna om sina sysslor. Sjelf uppgifver hon ej dertill annat skäl, än: ”som jag då var på mitt trettonde år”. Troligen hade man omsider insett, att hennes natur måste ledas till det goda på sin egen väg; hvilken det vore fåfängt att söka hämma. Här frambröt ock hennes skaldeådra. Glada åt sin frihet, åt landtlefnadens lugn och det ostörda umgänget med Naturens skönheter, kunde hennes känslor, hennes tankar desto mindre motstå driften, att med rhytmisk motsvarighet återgifva deras intryck. Det blef ock enda utvägen att skaffa sig luft under en sinnes-beklämning, hvari hon råkat genom läsandet af ”en hop theologiska och mystiska böcker”, redan tidigare börjadt, och nu tillökt med ”philosophiska”, – emedan hon i sin ”vanliga läsning icke mera fann någon föda”.
Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd ech Ynnest välbevågen. Dalum ut supra. OSCAR. JF. Fåhreeus. Utdrag af Protokollet öfver Civilär enden , hullet inför Rans Majit Konungen i Statsrådet ä Stockholms Slott den iS November 18 5o. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Hr Friherre Stierneld Statsråden: Fåhreeus, Sandströmer, Bilt. till R. St. Prot. 1350 $ 1S51. 1 Sand. 1 A(i. 2 Haft. X > Kongl. Majlis Nåd. Skrifvelse, N;o 3» von Hohenhausen>, Wallensteen, Gunther, Genberg, Gripenstedt och Grefve von Platen.. Sedan Kongl. Majit i Nåder förordnat Statsrådet och Riddaren af Kongl Nordstjerne-orden N. F. Wallensteen att, under innevarande Riksdag, utöfva den. befattning med Riksdagsärender som, enligt 36 och 42 §§ af Riksdags-ordningen, en Ledamot af Statsrådet tillkommer, så uppläste nu Departements-Chefen Statsrådet Fahraeus ett förslag till Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer angående detta ämne; Och täcktes Kongl. Majit, uppå Statsrådets öfrige Ledamöters underdåniga tillstyrkande, berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, i Nåder gilla, samt befalla att, i enlighet med samma förslag, Nådig Skrifvelse skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Vollrath Ekström. Anb. till Exp. Utsb. d. 9 Dec. 1850, bl. 10 f. m. KONGL. MAJ:T8 Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af åtskilliga utaf Rikets Ständer vid sistförflutne Riksmöte föreslagna lagförändringar; Gifven Stockholms Slott den 21 November 1850. Nedannämnde af Rikets sist församlade
Patronus vanligen åtnjuter för nyssnämde rättighet. Jag anhåller om återremiss af Utlåtandet. Herr Tham3 Wolrath: Så länge äganderätten inom vårt Land är helig, skall det alltid vara fåfängt, att från jorden vilja borttaga de med densamma åtföljande rättigheter. Då Ridderskapet och Adeln 180g bortskänkte största delen af sina rättigheter, skedde sådant dock med vilkor, att vid jorden bibehålla de den samma åtföljande rättigheter, och hvar och en köpare af denna jord, han må vara Frälseman eller icke, har vid köpet äfven beräknat denna fördel. Så vida ej äganderätten skall vara en lekboll, anhåller jag om bifall till Utlåtandet. Herr Rosenqvist: Utaf de anmärkningar, hvilka Herr Tham gjort, finner jag ingen ting, som förtjenar att besvaras. Då Ridderskapet och Adeln långt för detta af god vilja bortskänkt sina rättighe - Den i5 Junii e. m. ter, tror jag att det ej skulle vara conseqvent, att nu ångra sådana ädla handlingar. Jag anser för min del ämnet vara i det skick, att endast Proposition till återremiss återstår, och det är derom jag vördsamt anhåller. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Ehuru det synes mig öfverflödigt, att svara en person, som anser äganderätten för ett intet, får jag dock upplysa, alt personer gifvas, som med 800 Marker Silfver köpt rättigheten af Jus Patronatus, och då måtte äganderätten vara otvifvelaktig, äfvensom orättvisan ådagalagd, att utan ersättning fråntaga desse personer deras Egendom, de må i längre eller kortare tid den innehaft. Jag anhåller örn bifall å Utlåtandet. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken frågade, om Ridclerskapet och Adeln ansåg de vid EkonomiUtskottets ifrågavarande Utlåtande gjorde anmärkningar höra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades några Ja, jemte starka Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla berörde Utlåtande. Ropades starka Ja, jemte några Nej.
D. A nyo föredrogs Expeditions-Utskottets, nästlidne dag på bordet lagde Utlåtande, i frågan om förändrade åtgärder vid tryckningen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll; Och emedan Borgare-Ståndet ansåg det tillhöra Riksens Ständer, att vid hvarje Riksdag förordna om ifrågavarande tryckning, samt ExpeditionsUtskottets Memorial bland annat innefattade sådane Förslag, som anginge ändringar i GrundLagen; fann StånJet sig icke kunna vid nämnde Memorial vidtaga någon annan åtgärd, än att lägga detsamma till handlingarne. 3o8 Prötocofts+Urfrag: Fran Hederv. Bonde-Stundetl Den ax Décember x8a5. SD. Vid föredragning af ExpeditiongUtskotcets Memorial, den 20 dennes, angående Bedaction af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, i anledning af Herran Hammarskölds och Rosenblads Motioner, fann Bonde-Ståndet för gqdt samma Memorial bifalla. Undirdaniga Skrif velter. 5og N:o 456.' Uppl, 0; godk. hos Ridd. o. Ad. d. 8i Dec. 1833. Preste-Ståndet d. 21 Borgare-Ståndet d. 21 Bonde-Ståndet d. 53 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse; angående grunderne får de från Riksens Ständers Banque utgående län mot Inteckning i fast Egendom, S, A’ K TT lil utlåning från Banquen, emot pant af fast egendom, hafva Riksens Ständer vid denna Riksdag anslagit: 1:0
Banken, vid början af år 1858, såsom följd af den i November 1857 inträffade handelskris, inne - lianko-Ulskotlets Utlåtande A:o 40. 7 hade, oller 1,472,124 R:dr 17 öre K:rat, hvilket höga belopp nied skäl kundo ingifva farhåga för en vida större förlust; att, ehuru FuIImägtige för bedömande af vederbörande konkursmassors ställning icke haft. att tillgå andra upplysningar, än som återfunnos i de inkomna handlingarne, FuIImägtige likväl deraf trott sig finna, att Banken, genom vägran att antaga ackorden, icke skulle kunna i utdelning af nämnde konkursmassor erhålla sammanräknadt större belopp, än som nu erbjödes: hvaremot det kunde antagas, att en fortsatt bevakning af fordringarne, särdeles hos gäldenärerne på utrikes ort, skulle medföra kostnader, hvilka komme att icke obetydligt öka den slutliga och oundvikliga förlusten, samt att FuIImägtige, af dessa förenade orsaker och då en snar uppgörelse , af ifrågavarande affärer icke allenast för Banken, utan äfven och naturligtvis ännu mera för gäldenärerne sjelfve, borde vara fördelaktigare, än undanskjutandet till en aflägsen framtid af konkursmassornas slutliga utredning, ansett sig böra tillstyrka ackordsanbudens antagande, med vilkor, att samtlige vederbörande inom en tid af två månader efter det FuIImägtige erhållit del af Rikets Ständers beslut, verkställde de inbetalningar, hvar och en af dem sig åtagit. Utskottet, som vid öfvervägande häraf trott sig böra betrakta frågan om antagligheten af de gjorda ackords-anbuden endast från synpunkten af Bankens fördel, har dervid efter noggrann! bepröfvande ej kunnat finna annat, än att denna fördel bör bäst befrämjas förmedelst anbudens godkännande och deraf följande snar uppgörelse för Bankens samtliga ofvanberörda vexelfordringar.
Sommargrönan öfvervintrar lätt, och vill man för kommande året ha den synnerligt rik, så gör man klokt att dugtigt beskära den, så blott stubbarne återstå. Ebon Hoi. Smörgåsbordet. Lamhjerna till smörgås. Hjernan kokas mjuk i litet vatten, hvilket sedan afslås, hvarpå hjernan sönderkramas med en träsked och röres i litet salt, starkpeppar, hackad lök samt litet smör. Då detta är väl blandadt och hjernan tillräckligt fin, uppslås den på en liten assiett och serveras till smörgåsbord. Ebon Hoi. Köttbuliar af kokt eller stekt kött till smörgåsbord. Man hackar fint, öfverblifvet, kokt eller stekt kött, blandar detta sedan med likaså finhackad, kokt potatis, i af köttets vigt, samt 1 å ' £ ägg, ett skedblad grädde, finhackad lök, peppar, salt och litet socker efter smak. Sedan formas denna smet, då den blifvit väl arbetad, i bullar, platta eller runda, rullas i rifvet bröd och stekas i smör i en stekpanna. att russinen kunna följa med. man vill servera glöggen, ställes teljen på en varm kakelugn, tills fått lagom värme. Bränvin kan gagnas i stället för konjak. Då buden beM. L. Rödvinsglögg, ' h qvarter vatten, ka nel, kardemummor och socker kokas en stund, tills det får smak af kryddorna och ser klart ut; sedan ihälles 1 qvarter rödvin, och, då det kokat upp, är det färdigt. God choklad. ' / « S osockrad choklad lägges i en half kanna vatten alt hårdt sammankoka, tills nära hälften återstår. Det afredes då med en dessertsked potatismjöl, upplöst i 1 qvarter mjölk, och vispas flitigt. Socker efter smak. Grädde vispas till hårdt skum, och då chokladen serveras 1 ägges på hvarje kopp ett par skedar gräddskum. Inläggning. Förvaring af dill. I anledning af ett i ett föreg.
Önskar bankbolag förlängning af oktrojen erhålla, gore i den ordning, som nu är sagd, ansökan derom aderton månader innan den löpande oktrojen tilländagår.» Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till §:n oförändrad och, då dertill svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. §§ 2-7. Biföllos. § 8. Hr Mannerskantz: För min del anser jag, i likhet med Finans-komitén, beviljandet af kassakreditiv särdeles gagnande för den allmänna rörelsen, och då det, enär sådan rörelse jemförelsevis är mindre lönande för bankerne, möjligen skulle kunna hända att någon enskild bank icke skulle vilja medgifva krediti vrätt, om det icke uttryckligen föreskrifves att denna rörelse skall tillhöra bankernes verksamhet, föreslår jag att mom. f i förev:de § måtte komma lyda sålunda: »Om bankens rörelsegrenar samt om depositoch krediti vrörelse» etc. etc., lika med Utsk:ts förslag. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. H. VI. 15 226 Den 12 September f. nn Gr. Sparre: Det to-de i sannm" förefalla något oformligt att så der i förbifarten intaga ett stadgande derom, att deposit* och krediliv-rörelse skall af bankerna bedrifvas. Utsk:t liar icke heller ansett lämpligt alt på förband bestämma hvad slags rörelse bankbolaget skall bedrifva, förvissadt alt det icke kan falla någon bank in att undandraga sig krediliv-rörelse. Vid sådant förhållande och då K. M., om så nödigt anses, kan vid pröfningen af ansökan om rättighet att inrätta en bank fordra intagandet af en dylik bestämmelse, synes mig att man icke bör i eli mellansats inkasta ett sådant stadgande, utan anhåller jag om bifall till §:u olörändrad. Frih. Tersmeden: I denna § förekommer en inskränkande bestämmelse, hvars nylla jag aldri" kunnat inse.
I afseende på fabrik erne, stadens betydligaste näringsfång, näst handeln och sjöfarten, åberopas det redan omnämnda sammandraget öfver deras tillstånd inom länet; och visar en uppgjord medelberäkning särskildt för staden, för ett år af de fern, alt inom dess område funnits 105 fabriker med 1,702 arbetare och 1,932,803 R:dr Banko tillverknings-värde; samt att fabriksrörelsen alltså ansenligt ökat sig. Stadens jord är tili enskilde utarrenderad och användes till odling af säd, potates och gräs. Undervisningsverken fortfara alt uppfylla sin bestämmelse, och nu mera har en uppfostrings-anstalt tillkommit, under benämning af Småbarns-skola, hvars ändamål är, att bereda Samhällets mindre bemedlade klasser ett tillfälle att i Skolan, som ej så mycket åsyftar, att bibringa de späda barnen något egentligt kunskapsmått, utan fastmer, att underhjelpa och inverka på deras sedliga utbildning, samt att under bilden af lek hos dem inplanta sådana läror, sorn kunna rigta deras anlag åt det goda och nyttiga, erhålla den omvårdnad för deras mindre barn, hvilken loräklrarne sjelf ve sällan förmå eller äga tillfälle, att egna dem. Fonden lill denna inrättning har Irån början tillkommit genom enskilde personers frivilliga gäfvor och bidrag, men år 1841 beslutade stadens invånare vid allmän rådstuga, att skolan skulle till underhåll och utvidgning äga att af laxerade medel årligen upplåna 1000 R:dr Banko i tre års lid. Uti Willinska faltig-frfskolan har en ny klass blifvit inrättad, under benämning af slöjdklass, hvarest 24 fattiga barn från och med deras 12:te till och med deras 14:de år njuta fri undervisning i smeds-, snickare-, vagnmakareoch svarfvare-handtverken, samt rinder tiden fria husrum, föda och kläder i skolan. Den grundades på enskildas bidrag, men vid allmän rådstuga den 17 December 1841 anslogo stadens invånare 2,500 R:dr Banko till bestridande af omkostnaderne.
Likväl vågar jag till Utsk. hemställa, om man icke deruti hegar ett misstag, enär. utaf för öfrigt lika prestationer, den, som till antal och tid är bestämd, bör vara mindre besvärlig an den, som i båda dessa afseenden är obestämd. Den förra uppfylies lättare, emedan den kan på förhand beräknas och genom accord fullgöras af någon annan, då man är sjelf förhindrad; men så är ej alltid förhållandet med den sednare. Derföre är hållskjutsbesväret mångenstädes mindre besvärligt och mindre tryckande, än både kronooch reserv-skjutsbésväret; dessa sednare skjutsskyldigheter kunna med skäl kallas tvångsskjuts, när tillfallen inträffa, då jordbrukaren till dessas utgörande blifver ryckt från sina angelägnaste hemsysslor, utan rådrum att afböja de förluster, som derigenom förorsakas. Äfven hemställer jag, huruvida sedligheten i hållstugorna kan förbättras medelst afskaffande af hållskjutsen, enär personalen i hållstugorna ej utgöres endast af hållskjutsäre, utan till större delen af andra, bland hvilkahållskjutsare vanligen äro de nyktraste och sedligaste. Deraf borde man inse nödvändigheten att afhjelpa det sedeförderf, man finner i hållstugorna, genom andra och verksammare medel, än hållskjutsens afskaffande. Man får ej låta förvilla sig deraf, att manga anse skjutsningsbesväret för ett odrägligt, olämpligt och olagligt tvång, ty det ligger i menskliga naturen att anse hvarje skyldighet för tung och hvarje rättighet med liknöjdhet, samt att endast åslunda det, som ej kan erhållas; och man måste erkänna, att skjutsbesväret på sednare åren vunnit mycken lindring, så väl i afseende på kronosom gästgifveriskjuts. jHesväret af kronoskjuts har mycket minskats derigenom, att sjötransporter begagnas, äfvensom derigenom, att Jegan och xäntnfngsersättning blifvit förhöjd.