Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till svar å Hr Printzensköld* anm. får jag uplysa att Hr Lilliehöök val fästade upmärksarnhet på den större svårigheten att göra räntan föränderlig i ban-kodiskontenrän i handelsoch näriugsdiskonten, men att han icke ansåg denna svårighet vara så stor, att mitt förslag ej borde antagas. Jag ored» gifver visserligen, att det skulle medföra större svårighet än å handelsoch näritägsdiskonten, emedan der är ett mindre antal låntagare, men jag tror ej att den föreslagna åtgärden skulle medföra några särdeles stora svårigheter. Det skulle nemi. tillgå sålunda, att bankofullnuge beslutade att från en viss dag räntan skulle höjas, oell då blefve naturligtvis förhållandet det, att. alla både nya och omsatta lån, som derefter utgåfvos, komme att drabbas af den högre räntan. Hr Printzensköld anser icke förenligt med bankens värdighet att höja räntan till 0 proc.; jag vet ieke hvad en i lag bestämd ränta vill säga, om man icke med värdighet kan taga denna ränta, när penningetillgången är sådan att den villigt erbjudes. Jag tror icke att under dessa tider det är så godt att få penningar för lägre ränta än 6 proc., äfven om fullgod säkerhet erbjudes, och derom måste vi väl komina öfverens, att den säkerhet, som erbjudes allmänna diskonten, icke är så särdeles stor. I alla läll tycker jag det vöre mindre förenligt med rättvisan att, då banken belånar de bästa panter, som kunnaerbjudas, såsom vågförde effekter, till 6 proc., den skulle belåna skuldsedlar med ett par personers borgen till 5 proc. Således får jag ytterligare anhålla om bifall till det förslag jag framställt. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr:n o. Landtm., att den nu förev:de punkten innehöll 2 olika delar, hvarom särskilda propos:r blifvit begärda och hvilka derlöte borde särskildt företagas till afgörande.
Vi grepos af en oemotståndlig lust att följ,a med och beslöto att begagna oss af den icke ovänliga stämning, som ett par af muhammedanerna hade lagt i dagen gentemot oss. Vi frågade dlirför den .unge mannen, om det icke vore möjligt att få titta in i moskéen. » Jo, det g&amp;r visst anw, svarade lian beredvilligt, soch jag skall följa nied&gt;. J a g blef lika förtjiist soiii förvaiiad, tr hittills hade alla deni jag frågat om saken förklarat det vare platt omöjligt för eii kristeii och därtill ett firxntimnier a t t komma in dar. Kanskv möjligen med den tnrkiske konsulns bemedling. i. Detta, läto vi därför icke säga oss tv % ginger. Irioin ett ögonblick stodo vi vid ingången. Ttför en brrnnt stentrappa och djupt lied i ett stort, mörkt, kupolhviilfdt rnm. Alen detta r a r endast förhallen, dar de af religionen föreskrifna tvagningarna förrättas före hrarje gudstjänst. Högst förunderligt ocli fantastiskt sag det ut dar inne i den osäkra belysningen f r i n nigra högt sittande glnggar. Kring viiggarna och i hörnen lago klungor af hvilaiide, fattiga tiggare, som icke hade annat tak öfrer hnfvuilet, trötta vaiidrarc, hvilka sökte svalka under middagshettan och alla dein, soin rantade att komma åt vattnet. Till venster stri) mm~de detta frani nr vaggen ocli ned i en ratt stor bassäng. Har föregick den egendomliga scenens Iiufvudhandling. E t t tjugutal män sta upptagna af tvagningens olika stadier. Langsam och betanksain ar hvarje rörelse, icke ett ord yttras. Har.
Då det altså synes mig, sorn BorgareSt., under åberopande af sina privilegier, torde sätta sig emot denna allmännare frihet, yorp det bäst, örn Utsk, endast fästade sig vid den första frågan, som är egentligen väsendtlig, Utsk. har i 3:dje punkten, som rörer det fria smidet för härden, yttrat, att om en obegränsad smidesrätt för alla härdar skulle beviljas, vöre det att bevilja ett ökadt smide af öfver 110,000 SkU stångjern, Att döma efter de upplysningar, som genom BergsColhm inhemtats, hqr den erfarenhet vunnits, att tillverkningsbeloppet lärer göra omkring io proc. öfver det privilegierade smidet, då deremot en fullkomlig frihet skulle göra en ytterligare ökning af ungefärligen io proc. Således skulle tillökningen i det hela utgöra 20 proc. Utsk. skulle då hafva rätt i det belopp, Utsk. ansett skola uppkomma utöfver det privilegierade; men då den betydligaskillnad förefinnes, att nu redan mera an hälften af detta ökade belopp tillverkas, återstår såsom tillökning icke mera än hälften af hvad Utsk. upptagit, Denna anmärkning leder till en annan anmärkning emot betänk. Utsk. har nemi., på grund af sin beräkning, att tillökningen skulle blifva så betydlig, sagt, att införandet af den friare smidesrätten ej skulle kunna på det föreslagna sättet verkställas, utan en Pen 2| Augusti. alltför våldsam, för beståndet af äganderätten samt allas skäliga rätt och .anspråk på skydd mot inbördes intrång nog äfventyrlig brytning, På nu tillökningen icke utgör mera än hälften af hyad Utsk. ansett den utgöra, ligger deruti ett starkt inkast emot Utskts yttrande, Men Utsk. bar baft 2:ne motiver; det ena, den betydliga tillökningen i smidesqvanturn, hvarom jag redan yttrat mig; det andra, att derigenom skulle uppkomma ett inbrott uti hittills förunnade rättigheter.
Herr Stuart ansåg denna § icke behöfva i författningsförslaget införas, enär den förklaring, densamma innehåller, vore dels på andra ställen meddelad och dels, enligt reservantens åsigt, öfverflödig. Bev.-Kom. Bet. 22 170 § 18- Herrar von Koch och Swartz åberopade hvar sin under § 3 antecknade reservation i fråga om bevillning af frälseränta. Efter den 18:de § ansåg Herr Stuart att i författningsförslaget borde tilläggas en särskild §, angående bevillningen af den tiondespanmål, patroni ecclesiarum och kyrkorna i Skåne, Halland och Bohuslän åtnjuta, samt af domkyrkornas anslag i spanmål och hemmansräntor; till stöd för hvilken åsigt han yttrade: att då nu föreslagna nya eller förändrade grunder i afseende på beräkningen af de inkomster, för hvilka bevillning skall utgöras, icke föranledde någon förhöjning i det hittills beräknade och beskattade värdet af nämnda tiondespanmål, så komme en nedsättning af den derför stadgade bevillningen från till en procent, eller det afgiftsbelopp, de i 2:dra artikeln af Komiterades förslag uppgifna inkomster äro underkastade, att medföra en af omständigheterna ingalunda påkallad skatteförminskning för innehafvarne af omförmälda kronooch kyrkotionde. Beträffande åter den allt hittills domkyrkorna ålagda bevillning för deras inkomst af spanmål och hemmansräntor, så syntes Komiterades erhållna uppdrag att uppgöra förslag till förändrade bevillningsgrunder icke i något hänseende innefatta giltig anledning att förutsätta eller förorda eftergift af denna bevillning, hvars framtida upphörande hvarken vid sednast förflutna eller föregående riksdagar lärer blifvit ifrågastäldt. Enligt Herr Stuarts förslag, skulle deremot i 3:dje artikeln efter stadgandet om bevillning för frälseräntor införas följande §: G Bevillning för patroni ecelestarurn och kyrkorna i några provinser samt rikets domkyrkor tillerkänd tionde, m, m. § 19.
13 oéh be-> träffande Herrar Revisorers yttranden i den förre Berättelsens 1. Afd. 9 §., samt 14 §. af den senare, om nödvändigheten att bereda ett jnera ändamålsenligt användande af Bankens Intrader, så finner Banco - Utskottet grundade skäl att derutinnan med Riksens Ständers Revisorer instämma. Efter hvad de provisionella beräkningarpe för åren 1822 och 1823 föranleda, visat* ?ig åter på desse 2:ne år , en indragning å Bankens i rörelsen utgifna Sedel - Capital, af omkring 1,894,000 R:dr, och då från denna summa afdrages de fyra föregående årens tillökning, som utgjorde R:dr 1,477,000, finnes totala minskningen i Banco-Sedlarnes massa från och med år 1818 till och med år 1823. enligt General-Qfverslaget, uppgå inalles till 416,000 R:dr, hvartill på sin höjd kan läggas en half million, soto genom Riksgälds-Sedlars amorterande, under denna period af 6 år, från jörtlse-capitalet afgår.
1217 motioner om Landets ställning och medel till dess npphjelpande, och 3:0 Clefve Mörhers och Friherre Stael von Hollsteins Memorial, om npphjelpande af inhemska industrien och luxehs hämmande. _ Om bifall till StatsUtskottets Betänkande, angående Löfås Silfververk. — Om bifall till StatsUtskottets Betänkanden* angående: 1:0 Lönförbättring för Landshöfdingen i Christianstads Lärn 2:0 Bytes Verket; 5:0 AsSessoreti Tinnerholm* balance. 4:° några vid Boutredningen efter Högtsalig Hennes Majit Enke Drottningen Sophia Magdalena förekomna frågor. 5:0 Sådana f. d. Konting Gusaf Adolph tillhöriga medel, hvilka varit ställda Under nu mera aflidne Herr Presidentén im m. Friherre Lagerheims och StatsCommissarien Wåhlbergs gemensamma förvaltning. _ Om godkännande af Statstllskottets ytterligare Betänkande öm StatsVerkets tillstånd, i hvad som rörer RiksStatens Första Hufvud Titel. _ Om bifall till BancoUtskottets Memorial, angående 1:0 Lån till uppförande af ett nytt Gymnasii och Scholehus i Skara; 2:0 Afskrifning af Bankens fordran hos Statsverket, m. m. 3:0 2 R:d Bancosedlarnes format, samt Smärre skiljemynts sedlarnes förfärdigande »f fastare papper än hittills skett. 4:o Veklingen af forslitna Bancosedlar i aflägsna provinser» 5:0 StatsUtskottets Betänkande Jiidd. O. Ad. Prot. 153 i54 Den 23 Juli e. m. om Bevillningssumman, i hvad som rdrer Banken. _ Om afstag å Lagutskottet* Betänkande angående förändring af Domsto larnes antal och organisation. Otn bifall till Be\ illninssUtskot tets Memorial, aneaende: 1:0 Aflöning för af Utskottet antagne ytterligare Canzlister och discretion för OfverCommissarien Ek. 2:0
M. här i nåd antydt, som sällskapet redan för 10 år sedan icke blott anordnat skolan med särskildt afseende på, att till lärare i folkskolor bilda ynglingar, som dertill anmäla sig, isynnerhet sådana som uppehålla sig i Stockholm, för att vid musikaliska akademien bildas till klockare; utan sällskapet har jemväl, och för att göra metoden känd och hyllad äfven af unga män med högre bildning, såsom unga prestman och gymnasister, uppmuntrat sådana till lärometodens inhemtande vid skolan, medelst i sådant afseende erbjudna understöd och förmaner, såsom små stipendier, fria husrum o. s. v. Sällskapets skollärare har, dels genom enskildt» medel. dels genom contant» bidrag af sällskapet, blifvit satt i tillfälle, att genom en resa i Tyskland och Danmark inhemta kännedom om vexelundervisnings-metodens framskridande i dessa länder, hvarom en interessant berättelse kommer att tryckas. Sällskapet har, genom utåt betande och tryckning af tabeller och skolböcker, samt genom gravering af kartor och förskrifter undangjort de betydligaste förberedelserna för sådana skolor eller seminarier. I anledn. af allt detta , vågar jag vördsamt hemställa, om ej Stockholms Den 4 Mars f. ra. 61 stad, i andra afseenden betraktad såsom ett särskildt stift, ägande sitt särskildte Consistorium och Gymnasium, må äfven i afseende på behofvet af bildningsanstalt för lärare i de många folkskolor, som behöfvas för mängden af dess dels fattiga, dels vanvårdade barn, anses lika med ett stift. Behofvet för Stockholm i detta afseende, kan väl genom sällskapets skola, anses för närvar, vara uppfyldt, och det är icke min mening, att hvad R. St. kunna komma att anslå för sådana seminariers anläggning i stift-städerna, äfven må i någon mån komma vår eller sällskapets skola till godo. Deremot hemställer jag vördsamt, huruvida ej sällskapets skola må anses lika med seminarierna i sliftstäderna, i afseende på dess underhåll och utveckling.
Män arbetet fram» skridet, förelägga Riksens Ständers OmbUV tes fuitalen as deras pröfning öch grttndertta bertill z öch anse Riksens Ständer, såsom e» följd af deras rätt att reglera öch öswerse Statswerket, det öettä Werks räkningar hädanefter astid böra wara färdige att t likhet med Nikögäldss och ÄantöwerkettS Räkenskaper tvid inträffande Riksens Ständers revtsronek UpwisaS öch östversest Da Stats Beredningen, till fullgörande af de» örhällne Nadigä peMihen, NU i Underdånighet bör förestå sättet till werkställande af be» salunda NödMäNdiga fundne »evistöne» , sär StatöberedniN» Zm j underdånighet anmärka, kttwiöds» af denna gkanD 644 Den 2O Jun!!» " granskning synes öfwerträffa alt hwad » sadan wäg tillförene warit förordnad» och företagit. För att, ar efter annat-, kunna förrätta en flik revision öfwer förwalkningen af Rikets Medel, och fa »vidt möjcligen ske kunnat, inom hwart ar för sigstrecka den till ett ars alla räkenskaper i fredstid, Har Eders Kongl. Maj.tS KammarRätt pä ordinarie Stat »näst förses med 4Z reviderande och i revisions arbeten erfarne personer, som jemte Len ständiga lönen, upmuutras till flit och upmärksamHet »ned wiste procent af de medel, som efter deras anmärkningar inflyta och utan besia reviderande, besiär KammarRättens Cantzli och AdvocatFiscalSContoir af iZ tjenstemän, Rättens Ledamöter oberäknade.
Ins true tion för den Comité' Kongl. Majit förordnade att den nya Indelningen förrätta, till hvilken C°mite'Rusthållarne, lör upplysningars meddelande, borde kallas; och skulle samma Comité' jemcäl få sig uppdraget, att, efter förra föreskrifter, lämpade till närvarande tids billiga kraf, utstaka de rostandes och Båtsmännens ömsesidiga skyldigheter och rättigheter; men i öfrigt förbehöll sig Kongl. Maj:t, att i Instructioncn utstakade närmare föreskrifterne i tillämpningen, äffönsom alt afgöra alla de frågor, sorn under eller Kongl, Mojvts N tidiga Skrifvelse Nz> a5. efter förrättningen kunde, i anledning af densamma, väckas; att, sedan denina Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition blifvit afStänderne vid Riksdagen 1318 bifallen, Nådig Ins true tion för Comiterade derefter blifvit, under den i3 November 1821, utfärdad, hvilken Instruction, öfverensstämmande med grunder ne i Kongl. Maj:ts Proposition, likväl innefattade en närmare utveckling af dessa grunder, såsom att Comiterade skulle om hemmanens godhet och beskaffenhet söka inhemta noggrann och säker underrättelse bland annat af Chartaebeskvifningar, Skattläggningsoch Storskifteshandliugar m. m., hvarjemte stadgades, att, der omständigheter inträffade, hvaröfver Kongl. Majrts serskilda Nådiga Förordnande ansågs böra afvaktas, Comiterade då egde att derom skyndsamligen göra underdånig anmälan.
Om det skulle åligga hvarje part, att före stämnings uttagande infinna sig hos förlikn:s-comite'en; så måste med detsamma en bestämd lagförändring göras, och beslutet derom öfverlemnas till Konungens godkännande. Beträlfande dessa comiteers sammansättning, så är det naturligt, alt som förhållandena äro olika på olika orter, så kan ej heller sammansättningen öfverallt blifva enahanda. Om detta förslag skall kunna bifallas, så måste äfven förändringar ske i vår allm. lag, och sådana böra göras, på sätt grundlagen bjuder. LagUtsk:s betänk. N:o 4a klef af R. o. Ad. återremitteradt. Vid förnyad föredragning af LagUtskts den i3 och ao dennes på bordet lagda betänk. Wto 4^, i anledn. af väckt motion, dels om rättighet för parter vid häradsrätt all före tingets början erhålla underrättelse om dagen, då dem rör:de mål skola till handläggning förekomma, dels ock att föreskrifterna om tiden för vads erläggande oell besvärs anförande emot häradsrätts beslut måtte ändras, blef saluma betänk. af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s den i3 och 20 dennes på bordet lagda utlåt. Wto 22 , i anledn. af väckt motion om inrättande af ett kurhus i Carlshamn. Frih. Nauckhoff, Joli. Otto: Det är öfverflödigt att ingå i undersökning af denna fråga , enär jag instämmer i XJtsk:s åsigt, att ämnet icke är af beskaffenhet att komma under Ständernes pröfning. Jag får således tillstyrka bifall. Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s utlåt. N:o 22 blef af R. o. Ad. bifallet. Likaledes biföll R. o. Ad. Allm. Besvärsoell Ekon.- Utskls den i3 och 20 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 23, Den 17 Maje. m. 351 i anledn. af väckt motion om förändring i sättet att efterlysa brottslingar. Föredrogs ånyo Allm.
prinsen? » » Hysch, hysch, hysch! » lät det r u n d t o m - » Nej då — men åt Lycko — Ser du inte kring mig som i ett ormbo. » Den där gäller inte, » sa vaktaren barskt. » Förlåt, » sa jag mildt, » men kan herr» Gäller den inte? » sa jag. » Hvad gäller honom där borta — Ly-y-cko! » Jag hann inte ropa mer, så nedhyssjad blef jag. skapet upplysa mig om, hur jag ska få veta då, o m jag får fråga? » » Det vet jag inte: men den där gäller » Hva falls &gt;:, sa jag, » får jag inte ropa åt något, om jag hvarken får se, höra eller — Nej — han ser mig fråga? » min egen press? inte! » andra sidan. Nog är inte — han går på » Inte när folk sjunger! » » Ja, då försöker vi väl vid en ann port, det rysligt, Ruffen, pressen och jag sitter » Å h, » sa jag lika mildt, » det betyder indå, » sa jag. » K o m Ruffen! » på galen sida om hvarandra — —! Och genting för mig. » Så gick vi till en ann port. Kantaten var obegripligt vacker: klar och » Ursäkta, » sa jag, &gt;men gäller pressen det kommer vi nog att göra — jämt — efter — detta det » Tårarna ljus som en midsommarnatt. Naturligtvis något här! » följde jag med texten halfhögt, och så hyssVaktaren, också ljusblå, såg på mig länge. tog resten. » Ly-y-cko, ohoj! » lät det bredvid mig som jade de igen! » Nä-ä, » sa han till sist. » Och detta skall vara en invigning, Ruf» Tackar, » sa jag, ty på någon sida tyckte ur en mist-lur! Det var Johan, som med handen för fen, » sa j a g! jag höfligheten skulle vara. Så gick vi till en » Ursäkta, » sa jag litet senare till ett par tredje port, men där gällde inte pressen en munnen vrålade, så han blef blå, för att smul: det var uppvaktningens port. • » hjälpa » mig.
N:o 3p. kets Hoglofl. Sländers Revisorer aflemnas, föreslagit, antingen att en eller arne, ef Banco-Fullmägtige årligen dertill utsedde, räkenskapskunnige personer utom Diseont-Verket må erhålla uppdrag alt granska den afslutade räkenskapen, eller ock att samma controlerande åtgärd må öfverlåtas till den afdelning inom Renken, som med revision af delta Verks räkenskaper får befattning, så vida samma afdelning komme att organiseras på ett så ändamålsenligt sätt, som roan egde skäl hoppas; i händelse af bifall till hvilket förstnämnde alternativ-, tysthetsed, borde åläggas de personer, som med revisionen fingo befattning, äfvensom i båda fallen tiden för Rikets Ständers Revisorers sammanträde skulle framflyttas till den i April hvarje år, eller en månad senare, än nu är föreskrifvet, på det dén förberedande granskningen före deras sammanträde desto säkrare måtte kunna fullbordas. Vid pröfning af Herr Rosenblads omförmälde motion förekommer, att den granskning af Bankens räkenskaper lill siffran och deras enlighet med verificationernr. in. m., hvilken föregår deras framläggande för Rikets Ständers Banco-Utskolt och deras Revisorer, hittills blifvit af Bankens Revisions-Contor på ett så~ oklanderligt sätt uppfylld, alt man ej för fiamtiden kan vänta, att, genom förslagets antagande, större säkerhet och skyndsamhet skulle vinnas, helst hoppet om anmärkningsprocent hos Kongl. KammarRättens Revisorer ej heller eydes kunna utgöra en kraftigare driffjäder, till användandet af omtanka och nit vid Revisionsarbetet, än den utsigt till vidare fortkomst inom Verket, hvilken genom noggrann! fullgörande utaf åliggande pligter öppnas för de af Bankens egne Tjenstemän, hvilka det nu tillhörer att
Riket och icke är i fält mot Rikets fiender, sammankalle ThronfÖljaren, i händelse lian 18 dr fyllt, eller i motsatt fall Stats-Rddet genom öppet påbud, Riksens Ständer &c. kungöra. Sedan underrättelse derom vid samma tid till Konungen af gatt, men lian ändock icke inom en månad efter Riksdagens öppnande till Riket återkommit, då skola Riksens Ständer en ny tid utsätta, inom hvilken Konungen bör till Riket återvända. Skulle Ko - 216 Den 12 Juni. nungen det oaktadt uteblifva, tillträde Thronj oljar en genast, om han i 8 år fyllt, Rikets Styrelse såsom Konung, med bibehållande af denna Regeringsform. Har Thronföljaren ej denna ålder uppnått, fårordne Riksens Ständer Förmyndare för dea minderårige Konungen, intill dess denne m ndig oar der, påsatt i 95 §. stadgas. Afslogs, såsom varande i sammanhang med det oantagna förslaget till förändring i 39 §. 92‘.dra §:n. ConstitutionsUtskotlet 1812 föreslog att denna §. skulle uteslutas. Afslogs. \ 93:dje § n, Häruti föreslogs 1812 följande ändringar; 1 början efter: ”Då Konung dör:5’ utan att, pä satt 4i ■§■ stadgar, hafva den eller de personer utsett, som skola Rikets styrelse fora, &c. I andra momentet, efter orden: ”Riksens Ständer äge” att förordna en eller flere förmyndare. (NB. här uteslutes: ”utan afseende på något den aflidne Konungens testamente afgående Riksstyrelsen’5). Sista momentet skulle så ändras: Lag samma vare i händelse Konungens minderårighet fortfar du den nästa Riksdag infaller efter den förre Konungens död, och Prins af det regerande Konungahuset icke finnes, ät hvilken Rikets styrelse under Konungens minderårighet uppdragen blifvit, pä sätt 4i f. innehåller. Afslogs, i sammanhang med de flag na förslagen till förändring i 39 och 41 §• §• 9ö:te §:n.
Hufvudsakliga anledningen till den K. propos. är att åstadkomma behöflig vapenöfning för armeen och flottan; och jag frågar: om ett så gagneligt ändamål skulle kunna vinnas genom användandet af öfverskotten, vore det då skäl att afslå propos:n derom? För min del har jag aldrig kunnat finna den egentliga nyttan af öfverskottens skrinläggande och hållande ur allmänna rörelsen. Jag har tvärtom föreställt mig, att då föremålen för deras användande äro noggrannt pröfvade, då dessa utgöra vigtiga och nyttiga beståndsdelar af statens sjelfbestånd, vore det en så mycket större förlust alt ej dertill använda dessa, utan någon ökad beskattning uppkommande tillgångar, som deras utspridande i rörelsen sätter industrien i ökad verksamhet. Att inläsa dem i Banken och förvara dem till nästa riksdag åstadkommer icke samma nytta. Utsk. har sjelf sagt, att uti en stats utveckling ligga ytterligare grunder för ökade inkomster, hvilka i samma måll ökas, som folkmängden tilltager, handel och näringar förkofras; ett förhållande, som erfarenheten äfven nogsamt bevisat under de sednare åren, då tullinkomsterna i icke ringa mån tillväxt, hvilket ytterligäre bevisar en tilltagande handel och förbättrad näringsflit. Med antagande häraf skulle jag tro, att man icke äger någon anledning befara, att dessa inkomster skola förminskas, så vidt fredliga förhållanden fortfara, utan att man bör kunna sannolikt påräkna, att dessa förhållanden skola gå i tilltagande, och öfverskott således ej heller skola saknas, hvadan det icke bör vara underkastadt någon våda att på dessa öfverskott anvisa det belopp, som uti den nåd. propos. är uppgifvet. Ilufvudfrågan måste således vara, huruvida det uppgifna behofsföreniålet förtjenar afseende eller ej. Då här är fråga om att använda nämnde tillgångar till vapenöfningarna, d. v. s. till .försvarsverkets förstärkande, utan att öka dess numerär, torde en blick böra fästas särskildt härpå. Grunderna och vilkoren för en stats militärförsvar böra regleras efter landets läge, dess folknummer, dess financiella förmåga och de staters militär-organisation, med hvilka den kan komma i fiendtligt förhållande.