Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
§ 69 Pensionsrätt för ämbetsman, tjänsteman och betjänt medför gratialsrätt för änkor och barn. Änkor och barn efter de i Flottans tjänst döda ämbetsoch tjänstemän samt betjänter av klericieoch informationsstaten får gratial även om männen inte ägde pensionsrätt. § 70 Ansökningar om gratial för de avlidnas änkor och barn lämnas till Direktionen försedda med prästbevis om dödsfallet och änkans namn, de efterlevande barnens antal, namn och ålder samt kontorets bevis över det ämbete, tjänst och lön den avlidne hade vid döden. Efter ansökningens prövning bör gratialbrev genast utfärdas. § 71 De änkor och barn som inte sökt gratial inom ett år får inte räkna det från männens död utan först efter ansökningsdagen, emedan kassan inte bör vidkännas någon längre retroaktiv utbetalning. § 72 Befordran till tjänst utan därmed förenad lön, berättigar inte änka och barn till högre gratial. Det beräknas endast efter verklig tjänst på stat som mannen haft vid dödstimman. Har mannen vid döden haft flera ämbeten räknas gratialen efter den högsta lönen, men endast efter en tjänst om de varit lika betalda. § 73 För änka upphör gratialen om hon gifter sig eller avgår med döden. § 74 Lämnar den döda pensionären inte änka, utan endast barn efter sig eller dör änkan och det finns minst fyra eller flera barn, erhåller de den gratial, som änkan skulle haft. Finns blott ett barn erhåller det 1 / 4. Utbetalningar för döttrarna upphör då de gifter sig och för sönerna då de fyller 18 år. Iakttages att söner och döttrar har lika gratial. § 75 Lever änka och barnen åtskilda tar änkan hälften och barnen hälften av gratialet. Finns bara ett barn får modern ¾ och barnet ¼. § 76 Ingår änkan nytt gifte tillträder barnen hennes gratial. § 77 De änkor och barn som har gratial efter 1783 års Reglemente och äldre Författningar, bibehåller den rätt de äga och kan inte får högre gratial. § 78 Om änka uppför sig vanhedrande eller döms för brott, anses hon förlustig av gratialet och det övergår till oförsörjda barn. Uppför sig barnen illa mister de underhållet. Då änkan förlorar sin rätt, skall gratialsbrevet återlämnas och dödas.
Hvad Bevillningsutskottets Ledamöter angår, skall deras inväljande visserligen icke vara mig emot, jag har blott anfört orsaken, hvarföre jag ej trodde det gå an, enär detta är det enda Utskott, som ej kan förstärkas Skulle Ridderskapet och Adeln annorlunda besluta, har jag ingenting deremot att invända, och skall gerna till Ledamöter af detta Utskott lemna min röst. Som ytterligare upplysning i afseende på hvad Grefve Spens yttrat , om Riksens Ständess FuUraägtige i RiksgäldsContoiret och Revisorer, får jag tillägga, att så snart frågor om ansvar å dem förfalla, måste de erhålla decharge. Om, i sådane mål , 2 Stånd stadna mot 2, förfaller fråg3n och då följer dechargen af sig sjelf. Sådane ämnen kunna aldrig hänskjutas till afgörande af Nämnd. Den 14 Junit f, m. Grefve Posse, Carl Henric: Utan att inia—: ta mig i en discussion, som är främmande för det föremål, hvarom jag nu går att göra anmälan , utbeder jag mig få framställa ett ämne, som jag redan i sista Plenum hade arnat väcka, men hvarifrån jag då, af en tillfällighet, hindrades, nemligen: Det är anledning till anmärkning mot Hans Excellence StatsMinistern för Utrikes Ärenderna, hvarom remiss begäres tili ConstitutionsUtskottet, inför hvilket anledningen skall uppgifvas Hvarjemte ett försegladt conVulut af Grefve Posse till Protocollet aflemnades. Herr Grejven och LancltMarskalken förklaras de, att som Remiss af den utaf Grefve Posse nu anmälte anledning till anmärkning , icke kunde enligt 29 §. Riksdagsordningen förvägras; komme ProtocoIisUtdrag derom, att jemte anmärkningen till ConstitutionsUtskottet expedieras. Herr Lefrén, Johan Pehr t
Vidkommande åter de till denna dass hörande gratificationer, dels till Advocat-Fiscalerne i Kongl Götha Hof-Rätt samt Kongl. Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge, 100 R:dr till den förre och 33 R:dr 16 sk. till den senare, för biträden vid Bankens Rättegångsoch Ulsökningsärenden, dels ock till Actuarierne vid Kongl. Svea Hof-Rätt och Stockholms Rådhus-Rätt, hvardera 16 R:dr 32 sk., för uppgifter å derstädes anliängige concursoch årsproclama-mål; så, enär Banken för dess vid Domstolarne anhängige Rättegångsärenden måste vidkännas vanlige, genom FÖrfattningarne stadgade utgifter och omkostnader, Samt vederbörande Tjenstemän inom Bmco-Verket, till undvikande af eget ersättningsansvar äro förpligtade att, vid inträffande concurser och årsproclamata, Bankens rätt och talan behörigen iakttaga och bevaka, har Utskottet ansett någre serskilde sportler i berörde hänseende icke böra från Banken för framtiden till Tjenstemän utom Verket utbetalas; men emedan berörde tjensters nuvarande innehafvare till en del från längre tid tillbaka åtnjutit ofvanupptagne anslag och det således synes vara med billighet öfverensstämmande, att de under deras återstående tjenstetid få desamma bibehålla, har Utskottet trott sig böra tillstyrka, att omförmälde årliga gratificationer må lills vidare utgå, på sätt hittills vanligt varit, under iakttagande allenast alt, derest någondera af förenämnde Ådvocat-Fiscalsoch Actuarietjensters nuvarande innehafvare, skulle före nästa Riksdag Eanco-Utskoltett Memorial N.-o un 7 från tjensten afgå, den för honom belöpande andel af gralificationsanslaget bär indragas.
Majit funnit de för domare-nästens afskaffande åberopade skäl äfven gälla i fråga om tolknästen, hvartill ytterligare komme, att af de härom infordrade upplysningar ville synas, som om svårighet att erhålla nödigt antal tolkar mot den nuvarande ersättningen vore att befara. Med anledning af hvad sålunda förekommit, har E. K. Majit nu i nåder föreslagit, dels att ett årligt anslag af 3,200 R:dr Runt malle beviljas till uppförande under Riks-statens Andra Hufvudtitel, från och med det år, då den nya slalsregleiingen träder i verkställighet, att emellan Domhafvanderna i Norrbottens och Westerbottens län på nämnde sätt fördelas, emot skyldighet å Domhafvandernas sida all afstå från den dem nu af Lappmarkernas innebyggare tillkommande näst och skjuts-ersättning, och dels att den af lapp-allmogen i Norrbottens län till tingstolkarne utgående näst likaledes från samma lid upphörer samt i stället ett årligt anslag af 300 Ridr Runt uppföres å Andra Hufvudtiteln att utgå till arfvoden åt en tingstolk inom hvarje af Norrbottens läns sex Lappmarker, nemligen Arvidsjaurs, Arjeplougs, Jockmocks med Qvickjock, Gellivare, Juckasjärvi och Enontekis, emot skyldighet för tolkarne att, så väl vid de ordinarie tingen, sorn vid urtima ting och extra förrättningar tillhandagå med tolkning utaf finska och lappska språken, äfvensom att desse lingstolkar måtte af Statsverket få tillgodonjuta skjutsoch traktaments-ersättning enligt llite klassen af gällande resereglemente för biträde vid alla de förrättningar, som ej å vanliga tingsstället ega rum, och hvarvid resan skulle beräknas från tingsstället i orten och dit åter, hvilken ersättning borde utgå af Andra Hufvudtitelns anslag till reseoch traktaments-penningar. Rikets Ständer hafva för sin del ansett de af E. K.
För öfrigt företedde sig den svårighet, alt 40 sk:s afdrag å bevillningen för ifrågavar. personer icke skulle låta sig verkställa, alldenstund för ett sådant hjonelag skyddsafgiften uppginge för qvinnan till 12 sk. och för mannen till 24, eller tillsammans till endast 30 sk. Beträffande Frih. Ridderstolpes inkast om nödvändigheten af att stadga i detta afseende conlroller, så har Utsk. icke ansett sig kunna föreslå några sådane, när Utsk. föreslagit sjelfva lindringens upphörande; men jag bör likväl icke lemna oanmärkt, att just svårigheten att vidtaga desse controller i förening med de upplysningar, som inom Utsk. lemnades, att personer flera gånger tillskansat sig den lindring, sorn enligt nu gällande författning finnes beviljad, hafva för Utsk. utgjort ytterligare skäl, hvarföre Utsk. nu ansett sig böra tillstyrka lindringens afskaffande. 80 Den 4 December f. m. Frih. Ridderstolpe: Naturligtvis skall den erfarenhet jag inhemtat i den ort jag bebor, ligga till grund för mitt yttrande; och jag har verkligen derstädes funnit mycken svårighet vid att få folket till att låta vaccinera sina barn. Skulle nu den för dem medgifna lindring upphöra; så fruktar jag, att man helt och hållet skulle förlora frukten af hvad man i så mänga år bearbetat för alt ernå. Jag sluter mig till den af Frih. Palmstjerna uttalade mening samt anhåller, att den afkortning i bevilln.afgiften, som hittills ägt rum för de, hvilka hafva 4 vaccinerade barn, äfven framdeles måtte få likasom hittills fortfara, samt att det H. Utsk. måtte taga i närmare öfvervägande det förslag till controller, som jag nyss haft äran uppläsa. Frih. Palmstjerna: Hvad angår conlrollen derför, att ifrågavar. lindring icke skulle kunna åtnjutas mer än en gång, så anker jag den vara ganska lätt, enär rättigheten att afdraga de 40 skillingarne vid det 4:de barnets vaccination är gifven.
grunden tills du behöfs! Så, kom och ge mig liksom ordet far, när man icke uttalat det... Min syster! Så underligt det ordet låter, DOTTERN. 131 oss till saken... Tror du att din mor säger nej nu också, om du blir bjuden till oss? Till din syster och din far? Låt oss icke prata i vädret nu, utan hålla LISEN. så förfärligt. Utan mor? Å, hon hatar din min far DOTTERN. Om du visste hur full världen är af lögner Men om hon icke hade anledning till det? LISEN. och inbillningar! Och misstag, och missförstånd! Min far berättade om en kamrat han hade då han först gick till sjös som kadett. Det blef ett guldur stulet ur en officershytt, och kadetten blef misstänkt, gud vet hvarför. Kamraterna drogo sig för honom, och det förbittrade hans lynne, så att han blef odräglig att umgås med, kom i slagsmål och måste ta afsked. Två år efter upptäcktes tjufven, som var en båtsman, då han aldrig varit annat än misstänkt. Misslagd; och ett öknamn som den oskyldige fått fick han behålla. Det hade vuxit upp som ett rykte, så att när man skulle rifva den falska men inte kunde man ge den oskyldige upprättelse tanken satt i för hela lifvet, fastän den var veder hus, det hade byggts och trafvats på hans vangrunden, befanns byggnaden kvar, sväfvande i luften som slottet i Tusen och En Natt. Ser du, så kan det gå till i världen! Men det kan 132 gå till på ett ännu galnare sätt, som det gick för instrumentmakaren i Arboga, hvilken fick namnet mordbrännaren, därför att man anlagt mordbrand hos honom eller en viss Andersson, offret för en mycket ryktbar stöld. som blef kallad tjuf-Anders, därför att han varit vara sådan som jag tror? Du menar med detta att min far icke skulle DOTTERN. Just så menar jag! LISEN. sedan jag förlorat minnet af honom Är han inte tämligen lång, med mörkt skägg och stora blå sjömansögon... Så har jag sett honom i drömmen ibland, DOTTERN. Jo, ungefär! LISEN. Ser du det här uret!
””Efter inhemtad underrättelse om Nämndens åtgärd, skall Domstolen ofördröjligen för partenia afkunna utslag, med tillägg, antingen af den bestraffning, hvartill den brottslige sig skyldig gjort, och som, i de fall, der det af åklagaren åberopade lagrum medgifver straffets bestämmande inom utsatta gräns or, icke må stadgas svårare, än åklagaren yrkat, el - Constitutions-Utskottets Memorial, lV:o gö. 29 ler af den upprättelse, hvartill den oskyldigt anklagade kan berättigad anses,”” roste Ja; den, det ej vill, roste Nej. Vinner Nej, komma förestående förslag icke att hvila till nästa Riksdag.” Stockholm den 25 Februari i84i. Ank. till Exp.-Utsk. den 6 Mars, kl. 12 midd. Memorial till IliJcsens Ständer, i följd af återremisser pä Memorialet N:o ?8. Af Bonde-Ståndet godkåndt till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, har Constitutions-Utskottets förslag i memorialet Nio 78 till ändring af 5 §:n 4 morn. Tryckfrihets-Förordningen, rörande-lasteligt yttrande om den regerande Konungen, Dess Gemål eller Thronföljaren, deremot blifvit af de öfrige Stånden till Utskottet åtcrförvisadt, hvarvid hvartdera af dessa Stånd såsom gemensam tanka förklarat: Ridderskapet och Adeln, att den föreslagna förändringen år olämplig och onyttig; Preste-Ståndet, att förändringen icke hör till de högst nödiga och nyttiga, samt Borgare-Ståndet, att den år hvarken behöflig eller nyttig.
— Desse således uppkomne sins imellan alldeles stridiga utvecklingar af ämnet tror Utskottet böra förklara* utur olika individuella lägen och interéasen, samt af den, alldeles utan grund, injagade fruktan, att de äldre Bergslagerna skulle pä något sätt kunna lida af dan nyas inrättande, då tvärtom, i anseende till belägenheten och afståndet, de aldrig kunna med hvarandra komma uti någon slags con - Best’, och Ekon. Tjtsh, Betänkande?!. takt. Om inga Bergsmanna-privilegier ellef förmon r gifvas, hvilket likväl är ett ganska sällsamt påstående, så kunna de icke flyttaS och således en dylik omöjlig flyttning lika litet tillföra den gamla Ägaren någon förlust, sorn den nya någon vinst. Hvad för öfrigt beträffar den i anledning af Vånga och Hellestads Bergslager särskilt gjorda insimulatxon, att Kongl. Bergscollegium, som äger derom ett tillförlitligare kännedom, än Utskottet, skulle, i händelse dess Utlåtande blifvit infordradt, varit i tillfälle att lemnel närmare upplysning5 så får Utskottet, med förtigande af alla eftersökta och enskildt hem* tade upplysningar uti Kongl, BergsCollegii Archiver, hänvisa till Betänkandets ingress, hvarest just citeras och åberopas den i detta Collegium om ofvannämnde Bergslager hällne undersökning, jemte tillägg, att den nu hvilar på Konungens eget höga skärskåd ande. Till undvikande af sådana förebråelser, hade Utskottet anfört alla de officiella Acter, handlingar och documenter, hvarpå de grundade sitt Utlåtande: men Utskottet har likväl icke hos Hedervärda BondeStåndet lyckats att vinna sin dermed sökta afsigt* Sluteligen framträder Bmcofullmägtigen Anders Danielsson och, efter anställd jemförelse emellan Jordbruket och Bergsrörelsen, yrkar den oväntade sats : att de ar• inar, som sysselsätta sig med jernets tillverkning, höra till den tärande Classen, och att Svenska jernexporten tjenar att utifrån tillbyta sig nya Luxe articlar. Denna framställning anser Utskottet vara af serdeles Besv. och Elion. Utsk.
Län mot slutet af September 1826, med tillkalladt biträde af 2:ne Landtmän, infann sig i Götheborg, i Rikets andra Stadj för att uppköpa undsättningsspanmål, ägde ingen Köpman en enda tunna att aflåta; jag känner det bestämdt, emedan jag sjelf var en af desse tillkallade Landtman. Å andra sidan, då Råg mot slutet af sistliden Julii månad, gälde å Torgen i Örebro, Hofva, Mariestad, Lidköping och flere Städer 2 R:dr 32 sk. B:co per tunna, det vill säga En R:dr i Silfver, väckte det ingen Köpmans speculation; ingen formerade upplaga och Jordbrukaren, lemnad åt sitt öde, måste nedslagen och utarmad, sälja Fem tunnor Råg för En, samt nära Atta tunnor bafra för En af dem han året förut till undsättning bekommit. Ingen god Svensk kan annat än behjerta ett så olyckligt förhållande; denna star - ,84 De n 4 December f. m. Isa flucluation måste förekommas, så vida Rikets vigtigaste näring skall räddas från undergång, Staten räddas från spanmålsimport, och Menniskolif från faran af hungers död, — Spanmåls-upplag, inköpte till ett medelpris, under öfverflödig tillgång, samt afyttrade med skälig förhöjning i behofvets stund, äro correclivet, och enda correctivet mot allt detta onda; de utgöra ett skyddsvärn mot båda dessa slags vådor, och gagna i dubbel rigtning, det vill säga, så väl när de uppköpas, som när de försäljas. Att de, ur en sådan synpunkt betraktade, icke formeras och icke kunna det af våi’a Köpmän, tror jag mig redan hafva utredt, samt styrkt med factiska bevis. Nå väl! hvad återstår annat, än det vanliga, då enskild kraft tryter, nemligen Statens mellankomst. Staten har medel, som ej kosta den ränta; Staten vill och bör ej förlora, men den bör ej vilja vinna på ett biträde; den vinner å sina medlemmais vinst, hvilkas välstånd utgör Statens.
De skäl, som tala för ett sådant bifall, äro redan tillförene af mig fullständigt utvecklade dels i motiverna till den Kongl. Propos., och dels i det anförande jag afgaf till R. o. Ad:s prof.. förra gången detta ämne förevar, och hvilket anförande till sina väsendtligaste delar återfinnas i den reservation Hr Hasselrot afgifvit mot detta Utlåt. Då jag förmodar att hvar och en af R. o. Ad. som intresserar sig närmare för denna fråga, redan tagit del af dessa skäl, så anser jag mig icke böra vidlyftigt uprepa dem. De kunna sammanfattas i den enkla satsen, att hvarje fånge bör, så vidt möjligt, under fängelse-tiden hållas afskiljd från all obevakad gemenskap med andra fångar, emedan erfarenheten visat, att en sådan gemenskap mer än något annat bidrager till att förderfva fången. Det Kongl, förslaget är grundadt på en indelning af frihetsstraffen uti strängare och mildare, och afser att fången i förhållande dertill skall undergå olika behandling. Grofva brottslingar, dömda till strängare fängelse-straff, skulle komma att underkastas ensamhets-fängelse i hela dess stränghet, men då erfaren - Dan 23 Novem e r f. m.' heten så val hos oss som i andra länder ådagalagt, att detta sätt att verkställa straffet för de flesta fångar blir en skärpning i detsamma, så har man ieke ansett sig kunna sträcka ett sådant straff utöfver en viss tid. för att ej äfventyra fångens förstöring till både kropp och själ. Afven har man ansett rättvisan fordra att inom denna lid något förkorta den strafftid brottmåls-lagen bestämmer, emedan denna blifvit beräknad efter ett helt annat slag af fängelse. Olika blir åter förhållandet, då det är fråga om sådant fängelse, som endast afser frihetens förlust; ty då söker man endast försäkra sig mot rymning, men lemnar fången för ölrigt all den lindring i behandlingen, som dermed låter förena sig. Till följd häraf har man i sådant fall icke blott ansett sig kunna använda ensamhets-fängelse till obegränsad tid, utan äfven utan afdrag i strafftiden.
Då en bestämd fråga blifvit till mig framställd ang:de tobakens skadlighet i den ena eller andra formen, så får jag äran nämna, att jag för. min del instämmer uti talarens omdöme ang:de den skadliga inverkan af tobak i tuggform. Jag tror nemi. att det är den skadligaste formen, emedan der sjelfva saften af tobaken kommer direkte ner i digestionsorganet och således öfvergår i blodmassan. Största delen af tobaken går deremot vid cigarrökning bort som rök och afficierar obetydligt smakorganet. På grund deraf fruktar jag, att 350 Den 29 Augusti e, m den af mig vid denna motions remitterande till Utsk:t yttrade önskan icke kan vinnas genom det förslag, som är till R. St:r framställdt, emedan ynglingen, om han icke kan förskaffa sig tobak i cigarrform, skaffar sig i stället tuggtobak, och då hoppar man ur askan i elden. För öfrigt måste jag tillstå, att jag finner förslaget i högsta måtto obilligt; ty hade man kunnat beskatta cigarren, så att det blifvit olika skatt efter olika dyra cigarrer, då först hade beskattningen varit rättvis. Nu deremot är, såsom Frih. Armfelt nämnde, egentligen de grofsta cigarrerne eller de, som rökas af mindre bemedlade, de som få den tyngsta skatten, och jag kan ej inse annat, än att deri ligger den största orättvisa. På dessa grunder och då, oaktadt jag skulle önska att cigarrökning och tobakens bruk bland ungdomen kunde förminskas, jag icke tror att ändamålet på detta sätt kan vinnas, förenar jag mig med Frih. Armfelt. Gr. Sparre, Erik: Om vid upgörandet af Riksstaten uptäcktes, att ett debet borde på ett eller annat sätt fyllas,' skulle jag vara den första, som med min röst understödde detta förslag; ty då ett behof är förhanden, måste det afhjelpas, och jag erkänner att vid sådant förh:de den if'rågav:de artikeln kan göras till föremål för beskattning.
R:dr 32 sk. banko lill räntefria lån för uppbyggande och inrättande af mejerier vid de Landtbruksskolor och Stamholländerier, som äro i saknad deraf. II. R. 334. IX. B. 469. A. 492. — ett årligt af 6,000 Riksdaler banko alt ställas till Kongl. Majds disposition, för alt användas till stipendier för officerare af Landt-Arméen, som kunna erhålla tillfälle att ingå i activ utländsk krigstjenst. II. 334. III. 72. R. 74. IV. B. 169, 369. V. 7. A. 12. — angående ett årligt sådant af 300 R:dr banco för hvarldera af < 19 ) lini versi (eterna, eller tillsammans 600 R:dr att ställas till Svenska Akademiens förfogande, för utarbetande af Ordbok öfver Svenska språket. II. 374. III. R. 79. Se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o 160. Anslag ett årligt af 20,000 R:dr banke för inrättandet af ett homeopaliskt sjukhus med klinik i hufvudstaden. II, 377. III. R. 84. VI. B. 28, 1 13, 116, 287, 325, 335. A. 338. — angående bibehållande lill nästa riksdag af vedan anslagna 100,000 R:dr banko till öppnande af en kanalledning från Mälaren till Storsjön i Södermanland, II. 387. Se vidare Statsutskottets Utlåtande N:o 158. — angående förhöjdt sådant till Slöjdföreningens Skola i Slockholm. II. 410. R. 418. VI.
Innan dess kan icke den grad af noggranbet och uppmärksamhet begäras, hvarförutan dessa öfningar sakna sitt hufvudsakliga värde. Fristående gymnastik är för folkskolans barn ett förträffligt medel, så väl till allmän kraftutveckling, som till det angelägna herraväldet öfver egna lemmar. Of ningar i vändningar, i marsch, i löpande, i fria språng, i stödsprång, som gossarne med stöd af hvar andra utföra, klättring, brottning m. m. äro ganska lämpliga. Tillräckligt utrymme för dessa öfningar bör vid skolan eller i dess närhet af kommunen beredas. Har skolsalen icke hindersam inredning, kunna åtskilliga af dessa öfningar, under ogynsam väderlek, der ske. Fria lekar på lediga stunder böra uppmuntras och öfvervakas. Om trägevär, egentligen träkolfvar, kunna anskaffas, böra enkla handgrepp samt de enklaste rörelser i bajonettfäktning (egentligen pikföring) öfvas. Likaså spridning i kedja och återsamling i trupp. Der vatten finnes och undervisning i simning kan meddelas är detta högst angeläget. Ur indelda armén skulle utan svårighet mot ringa ersättning fås undervisare i militäröfningar någon dag i veckan under sommarmånaderna. Skjutöfningar kunna icke, i anseende till skolbarnens ålder förekomma; men skjutgillen, genom kommunal försorg inrättade och öfvervakade, böra uppmuntras, och ynglingen före beväringsåldern i dem deltaga. Likaså vore nyttigt, om under några sommar-söndagseftermiddagar den äldre skolungdomen frivilligt samlades till öfningar under en krigsmans befäl. Otvifvelaktig! skulle dessa öfningar i folkskolan och efter densamma visa hos folkets barn de bästa frukter vid beväringsöfningarna, och då åt dessa kunna gifvas en mera militärisk tillämpning. I det lägre element ar-läroverket, likasom i de högre folkskolor, hvilka på några ställen i landet äro under bildande, begynner enkel redskapsgymnastik. Denna bildar, jemte större och mångfaldigare kraftutveckling, en högre grad af djerfhet och själsnärvaro, och bör meddelas till den omfattning, lärjungarnes ålder medgifver. Handgrepp med trägevär kunna öfvas, äfvensom enkla infanteri-rörelser utföras