Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr von Troil: Jag önskar få fästa Husets uppmärksamhet derpå, att Constit.Utsk. äger rättighet att framlägga förslag icke allenast till förändring af grundlagarna, utah äfven, enligt 82 § Reg.F., till deras förbättring, hvarmed icke förstås endast förändring, utan jemväl Utsträckning af grundlagarna. Sådan synes mig äfven Utsk:å mening med detta förslag hafva varit; ty 1 § deraf synes mig våra en utsträckning af 1 § Riksd.Ordn., sora sager: ”R. St. äro Svenska Folkets representanter,” 1 | i detta förslag innehåller nemi : ”Svenska Folket representerås ä fve n på Landtdagar eller genom landtständer,” hvilket Stadgande utgör ett tillägg vid Riksd.Ordu:s 1 §. Således vid blir jag nVin förra tanke, alt detta betänk, bör behandlas såsom ett grundlagsförslag och återremitteras, med en gemensam tanke. Jag kan ej instämma med Frih. Ehrenborgh deri, att denna tanke borde blifva den, att inga landtdagar höra äga rum, emedan jag anser dem böra äga rum , fastän icke sådana, sorn Constit.Utsk. föreslagit. Skulle R. o. Ad. vilja närma sig lill den redaction, som Frih. Ehrenborgh föreslagit, får jag anhålla, alt åtminstone orden: ”sådana, som Constit.Utsk. föreslagit,” måtte tilläggas, och R. o. Ad:s gemensamma tanke således blifva, att R. o. Ad. ej anser sådana landtdagar, sorn CoriStit.Utsk. föx-eslagit, vara nödiga eller lämpliga. 52 Dea 16 Octobcr e. m. Frih. Ehrenborgh: Då afsigten med mitt förslag endast var att uttrycka den tanke, som syntes hafva gjort sig gällande hos de flesta af de värda ledamöter, hvilka här yttrat sig, att på ett grundlagsenlig! sätt förklara sitt missbilligande af de principer, som Constit.Utsk. i detta memor. uttalat, finner jag intet hinder att förändra mitt förslag, på sätt Hr v. Troil föreslagit, och jag får derföre till Hr Gr. o. Landtm, samt H.
Ilvad Utskottet anför Banko-Utskottets Utlåtande 26. 11 om Englands bank, oller att flon icke. i följd af skyldighet, utan derföre, att densamma, såsom berättigad att drifva handel med guld och -ilfver, dervid finner .-in fördel, efter begäran utlemn tr antingen mynt. eller plant-ar, dertill, sanningen likmätigt, kumle läggas: utan att för plantsar beräkna högre pris, torde väl för mina påståenden vara mera bevisande, än Utskottets egna. Om äter Ut-kottet med detta anförande velat uttrycka, att det nämnda förhållandet utgjorde något exceptionelt för England eller hvilket, annat civiliseradt land som helst, så bestrider jag detta, ty den der handeln med guld oell silfver är i det, hela ingenting annat än en vanlig vexejrörelse, sorn hvarje dag bedrifves icke mindre af enskilde personer än Riksbanken sjelf. Då bankens vexeldeputerade på Stockholms och Göteborgs börser än uppköpa, än försälja främmande valutor, sker i det hela ingenting annat, än handej med guld och silfver, och i denna och ingen annan bemärkelse bedrifves sådan handel af Englands hank. ”Tvifvelaktigt”, säger Utskottet, det vara om den s. k. slagskatten är en förlust, hvilken banken skulle bespara sig-, om flen, i stället för myntadt silfver, utlcmnade omyntadt, nom ”iner än sannolikt” att banken i följd af hvarjehanda förhållanden (hvilka Utskottet icke närmare specificerat) skulie komma att ådragas en stor förlust, genom att nödgas utlemna plants-silfver i -tället för mynt. Om ock dessa yttranden icke innefatta några bestämda påståenden, så ligga de dock de-amma ganska nära och jag vill derföre korteligen söka sätta utom allt tvifvel, att banken, genom att tvinga -edelinnebafvaren att taga myntadt i stället för omyntadt silfver, när denne med mera fördel för sig kan använda det sednare, verkligen ådrager sig eller det allmänna en förlust.
Jag dansar ej med — någon på balen i morgon. » » Vi födas ej till hjeltinnor, vi uppfostras dertill, » smålog fru Haraldson. » Fresta bara ej Ella till att handla emot sin rättskänla! » tillade hon tyst, då hon knöt till hattbanden under Augustas lilla rosiga haka. » Bevarare mig Gud derifrån! » svarade fru Augusta. Blommor i vinterri. Får jag se ditt öga! Som demanten ren, du, mitt eget hjertas dyra ädelsten, till min själ skall bryta ljuset från det höga! Furuskogen döljer grönskan under snön; blåa vågor höljer fotstjock is på sjön; allt år tyst och stilla som en aftonbön. Ut på viken! Hissna ej för isens dön! Tygeln håller jag. Det går ju alls ej illa! Våra raska fålar nu fått båttre fart. Sol ' n i guldglans målar skogens toppar snart. Det år tid att vånda: stjernor kallt och klart från oändlig verldsrgmd ljus så underbart till oss, stora barn af åndliglielen, sända. Vändning! Hem i blinken! Klatscli af piskans snärt! Du förstår nog vinken, ädla djur så smärt: hem till bord och krubba! Se, der lyser bjeri ljus ur alla fönster. Verld, nu år ej vårclt alt oss hemmets ljufva lycka söka rubba! In i ljusa salen, in till uppvärmd härd, fredad från skandalen! — » Ja, ack ja, vår verld! » — Godt! Jag vill ej byta på min lefnads färd mot vår glada lycka alla våldels svård för att se ' n med » årans » dunkla lagrar skryta. Fort kläd af dig, liten! Får jag näsan se! Ar hon väder-biten, år hon blå kanske? Himmel, ros och lilja för min blick sig te! Får jag om en kyss — en lång,enlång — dig be? Krångla nu ej du, som år så qvick att vilja! N. G. Arena.nd.er. Bref till tant Anna. Stockholm i febr. skynda dig, tag på soandunskantad hufoa och bottiner små, pelsverksfodrad kappa, muff ocli handskar! — Så!
På grund af dessa skäl, yrkar jag bifall till förev:de punkt. Hr Mannerskantz, Adolf Fredr.: Jag tar mig friheten fästa upmärksamheteu derpå, att hvad i denna puukt föreslås, innebär att gifva Fullmäktige en rättighet, som de i sjelfva verket redan ega, nemi. att, derest omständigheterna sådant påkalla, sammanslå de särskilda fonderna till en. DiskontDirekt:na måste deremot nu begära tillstånd hos Banken i Stockholm för att kunna göra en sådan sammanslagning, och innan svaret härå hunnit anlända, kan mången näringsidkare redan på annat håll hafva bekommit det lån han sökte. Förslaget innefattar således ingenting annat, än att underlätta verkställigheten af ett redan fattadt beslut. För öfrigt torde det jemväl böra tagas i betraktande, att den frihet, som här lemnäs åt Fullmäktige, icke är någon annan än den hvarje enskild Bank i landet eger, nemi. att till olika näringsidkare utlåna penningar, och jag kan ej inse, hvarföre E. Sfirs Banks Fullmäktige skulle i detta hänseende vara mera inskränkta än andra Bank-Styrelser. Tvertom tror jag, att hvarje BankStyrelse bör hafva så fria händer som möjligt, och af detta skäl anser jag det icke vara någon fara att lemna en sådan rättighet, som här är ifrågasatt, åt Fullmäktige. Hvad beträffar inkastet, att en större sedelmassa skulle komma ut i rörelsen, är det redan af en föregidé talare besvaradt, och för öfrigt torde det icke kunna förnekas, att då alla de särskilda fonderna hittills ganska ofta varit utlemnade, så ligger val icke mera Den 11 Juli f. m. 237 våda uti att sammanslå dem. Jag anhåller således om bifall till punkten. Pörev;de punkt blef uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallen. 6:le, 7:dc, 8;de och 9:de punklerne. Bifölls. iO:de punkten. Hr Printzensköld: Jag vågar till Hr Gr. o.
R:dr, återstående beloppet, 170,000 ft:dr, hvarmed sista förslaget öfverstege 185G års kostnadsberäkning, vore vidare att anmäika: att i följd af den inträffade stegringen i pris å dagsverken och materiaher de härför under de tre sistförflutna åren i verkligheten utgångne kostnaderna öfverskjulit de i 185G års förslag beräknade utgifterna med 70,000 R:dr; att ju större de arbeten voro, som återstodo att fullända, desto större skulle skilnaden emellan de beräknade och verkliga kostnaderna blifva, synnerligast då dessa arbeten voro af beskaffenhet att icke utan svårighet kunna beräknas, såsom byggnadens jernkonstruktioner, marmorarbeten, kopparbeklädnad, fönsterlufter, golfläggning m. m.; att, med ledning häraf, Byggnads-chefen i det sednsste kostnadsförslaget ökat denna kostnad för ännu återstående arbeten, utöfver den i 1856 års förslag upptagna, med omkring 30,000 R:dr; samt att uti de redan utgångne kostnaderna för byggnadens jernkonstruktioner visade sig en skilnad mot de uti 1856 års förslag beräknade af 34,000 R:dr; så att, då desse för prisskilnad upptagne summor af tillhopa 134,000 R:dr frånräknades, det belopp af 170,000 R:dr, hvarmed, på sätt ofvan förmäles, 1856 års förslag blifvit öfverskrida, minskades till endast 36,000 R:dr; och denna brist balancerades fullkomligt af hvad som uti sista förslaget blifvit upptaget för golf af ek utöfver den kostnad, som för golfläggning af furu i 1856 års förslag blifvit beräknad; — varande i öfrigt af Byggnads-chefen erinradt, att ju större summa Rikets Ständer nu ställde till Kongl. Maj:ts disposition för fullbordande af musei-byggnaden med allt hvad dertill hörer, desto snarare blefve denna byggnad färdig och lokalen deromkring ordnad, enär flera af dessa arbeten kunde liktidigt bedrifvas.
Rudbecks enka, Magdalena Rudbeck; 24:o ang:de af Blekinge läns landsting gjord ansökning om inköp af en kronan tillhörig tomt i Karlskrona; 25:o ang:de berättigande för Sekreteraren vid Ofverståt hållare-Embetet för polisärenden och åtskilliga Landssekreterare att för tiden från och med år 1863 och så länge de sina befattningar innehafva, å Allmänna Indragnings-staten årligen uppbära ersättning för förlorad inkomst af passlösen; 26:o ang:de berättigande för Chefen vid Ottenby stuteri, Hofstallmästaren m. m. J. M. Beijer, att vid afskedstagande! erhålla pension å Allmänna Indragnings-staten; 27:o angtde åtgärder till behöfvandes undsättning i miss växtår; 28;o. i fråga om införsel för skatterätts-fordran i Krono säteriet Olstorp i Skaraborgs län; 29:o ang:de försäljning till skatte af gatuhusen N:o 7 Glemminge och N:o 21 Hannas i Kristianstads län; samt Skrifvelser: 30:o i fråga om förhöjning i det å Manufaktur-diskont-fonden nu afsatta belopp till förlagslån; 31 :o i ani. af åtskilliga utaf R. St:r vid sistförflutna riksmöte beslutade lagförändringar. Slutligen föredrogs och lades till handlingarne K. Skrifvelse till R. St:r om förordnande af en Stats-Råds-ledamot i afseende på handläggningen af vissa i R. 0:s 36:te och 42:dra §§ omiörmälda riksdags-ärenden; och skulle vederbörande Utsk. genom utdrag af protit om denna skrifvelses innehåll underrättas. Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik, uppläste en motion N:o 13, ang:de beviljande af 10,000 rdr årligen till Stora Barnhuset i Stockholm, i och för inlösen af 100 barn efter högst 100 rdr för hvarje. Denna motion begärdes på bordet, Upplästes en af Hr Du Rietz, Fredrik Gustaf, ingifven motion N:o 14, om förhöjd pension åt Under-löjtnanten i Armén Lars Samuel von Schantz.
De fordna Riks-Slåndens Privilegier, Förmåner, Rättigheter och Friheter skola, der de ej ägt oskiljaktigt sammanhang med den Stånden förut tillkommande representationsrätt, och således med denna upphört, fortfarande gälla. Ej må ändring eller upphäfvande deraf ske, utan genom Konungens och Riksdagens sammanstämmande beslut och med bifall, om Irågan rörer Ridderskapet och Adelns eller Presterskapets Privilegier, Förmåner, Rättigheter och Friheter, i förra fallet af Ridderskapet och Adeln samt i det sednare af Allmänt Kyrkomöte. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 7 Juni 1866. / 14 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 33. Rikets Ständers vid 1865—1866 årens Riksdag fattade Beslut angående antagande af ny Riksdags-Ordning. Vi efterskrifne Sveriges Rikets Ständer, Grefvar, Friherrar, Biskopar, Ridderskap och Adel, Presterskap, Borgerskap och Menige Allmoge, som nu, å egne och hemmavarande medbröders vägnar, till allmän Riksdag församlade äro, gore veterligt: Att, sedan Kongl. Majit medelst nådig Proposition af den 5 Januari 1863 till Vår pröfning, i enlighet med 81 § Regerings Formen, öfverlemnadt ett förslag lill ny Riksdagsordning. så håfve Vi, elter grundlagsenlig behandling af detla vigtiga ärende, antagit omförmälda nådigst framställda förslag, så lydande: Allmänna grunder. § 1- Svenska Folket representeras af Riksdagen, fördelad i två Kamrar, den Första och den Andra, hvilka i alla frågor hafva lika behörighet och myndighet. Riksdagsmännen kunna i utöfningen af sin befattning icke bindas af andra föreskrifter än Rikets Grundlagar. § 2. Lagtima Riksdag skall, i kraft af Rikets Regeringsform och utan särskild kallelse, sammanträda hvarje år den 15 Januari eller, om helgdag då inträffar, dagen derefter. Expedilions-Vtskattets förslag till underd.
Ständers underdåniga framställning om utbyte emot kontanta anslag af de efter förslags-markegång lill ersättning för jord-lörluster genom kanaloch väg-anläggningar på Sjette Hufvudtiteln uppförda indelda räntor till belopp af 3,669 R:dr 16 sk., har E. K. M:t, sedan från de flesta ersältnings-tagare infordrade yttranden inkommit, i Nåder föreslagit Rikets Ständer: dels att med kontanta summor till nedannämnde belopp måtte af det för jordförluster "ortoin kanaloch viig-anläggningar uppförda förslags-anslag i penningar, eller 3,000 R:dr, en gång för alla godtgöras: a) den årliga ersättningen af 8 R:dr till fatligvårds-inrältningen i Södertelje för den till Södertelje kanal upplåtna skolmästare-ängen med R:dr 160: b) anslaget lill hemmansegarne i Lyckeby socken af Blekinge län, , för förlust af egor genom anläggningen af landsväg vid Lyckeby, 1 tunna 14 kappar spanmål, efter ett värde af 11 R:dr tunnan, med » 312: c) den till Hjelmare kanaloch slussverks bolag utgående räntan af krono-skalte-hemmanet Lilla Skillinge N:o 3, beräknad lill 22 R:dr, med » 436: Tillsammans R:dr 908: dels att, emot det att å Åttonde Hufvudtitelns anslag till hospitalers och lazaretlers underhåll blefve uppförd, enligt Serafimer-ordens-gillels hemställan, en summa af 1,205 R:dr 6 sk., de å anslaget till jord-förluster genom, kanaloch väg-anlägg - 296 Expeditions-Vtskottets Förslag till underd.
Efter öfvervägande af denna fråga, finner jag å ena sidan att, enär vilkoret för den moraliska förening, som utgör äktenskapet, är inbördes kärlek och förtroende, denna förening i sjelfva verket ock upphört, då emellan makarne en sådan bitterhet uppkommit och så tilltagit att den öfvergått till afsky och hat, samt att det således måste finnas en möjlighet att få en dylik förbindelse upplöst, då dess fortfarande blott kan verka till ömsesidig o lycka; men, å den andra, kräfver helgden af denna förening att den icke förr, af omförmälte orsak, upplöses, än fullkomlig visshet vunnits derom, att någon försoning emellan makarne icke kan tillvägabringas. Det är, för beredande af sådan försoning, för vinnande af denna visshet, som ofvanan märkte särskilda varningsgrader blifvit af lagstiftaren påbjudna. Huruvida någon och hvilkendera af dem är öfverflödig eller för ändamålet mindre verksam än de andra, torde vara svårt att utreda. Emellertid lärer det icke kunna bestridas att då det onda, man här vill besegra, ytterst har sin rot i bjertat, då all försoning derifrån utgår, och då detsamma mäktigast röres s Lag-Utikottets Betänkande, N:o 91. af religionens milda läror, det vore föga välbetänkt att minska de af lagstiftaren föreskrifna försök till försonings åstadkommande på denna väg. Snarare kunde ifrågasättas om de i 14 Kap. Giftermålsbalken stadgade straffpåföljder äro för ändamålet tjenliga. Men härom är likväl icke fråga väckt. Jag har dock härutinnan ansett mig böra antyda min åsigt, destoheldre som densamma öfverensstämmer med den, som hos Lagberedningen, vid utarbetandet af förslag till ny civillag, gjort sig gällande. I allt fall måste i betraktande tagas, att äktenskapsförbindelser lättsinnigt skulle knytas, om man hade hopp att lika lättsinnigt kunna bryta dem; samt att all fördragsamhet emellan makar skulle upphöra, och sjelfva äktenskapets helgd nedsättas genom lättade utvägar att fä detsamma upplösa; och det är på dessa grunder, som jag vördsamt tillstyrker att ifrågavarande motion ej måtte bifallas.
Beträffande derefter de med detta ärende sammanhang egande serskilda frågor och deribland först den om hästarnas underhåll vid Jemtlands hästjägare-korps; så och då för framtiden underhållet af denna korps, likasom nu redan med dess 2:dra sqvadron eger rum, enligt det af indelnings-kommissionen, i stöd af dess instruktion, uppgjorda förslag, icke kommer att grundas på egentlig rustning, som i rikets öfriga delar förefinnes, utan på rotering sålunda, att två sammanlagda soldatrotar gemensamt hålla karl och häst, har Kongl. Majit i nåder funnit skäligt att, med bifall till den af provinsens ombud vid knekte-kontraktets underskrifvande framställda och af dåvarande landshöfdingen i länet understödda begäran, för sin del medgifva, att, ehuru genom 20 § i nämnda kontrakt de roteringsskyldige blifvit förbundna att nummerhästarne under mönstringar och möten underhålla, de dock må från detta åliggande fritagas, under vilkor, att hästarna under marchen till och från möteseller mönstringsplatsen af dem underhållas; men som, i följd häraf, för hästarnas underhållande och sjukvård å sjelfva mötesoch mönstringsplatsen kommer Kongl. Maj'Is Nåd. Proposition, N:o 64. 47 att erfordras ett årligt anslag, uppgående enligt från Krigs-Koilegium infordrad uträkning för 200 nummerhästar under regementsoch 24 under befälsmötet sammanlagdt till 1,940 r:dr b:ko h\artill någon disponibel tillgång icke förefinnes, får Kongl. Majit nu i nåder af Rikets Ständer begära, att nämnda belopp må för ändamålet varda anvisad t såsom förslagsanslag, helst prisen på fourage-artiklar bero af årsvexten och således icke ständigt kunna blifva lika med de i omförniälda uträkning antagna.
Vid slutet af innevarande års första hälft uppgick således den i Riksgälds-kontoret innestående behållningen af samma medel till R:dr 232,232: 20.5. hvaraf ett belopp af 190,962: 39. 2. var räntebärande för ekcplanteringg-kassans räkning. Utaf den vid Kongl. Nummer-lotteriets upplösning, i början af år 1842, till Riksgälds-kontoret aflemnade och å särskildt konto i detta verks hufvudbok upptagna brudgåfva-fond (Reglementets 15 §), hvilken fond då uppgick till R:dr 27,802:18.7. och genom deråt utbetalde brudgåfvo-vinster under åren 1842—1849 minskats med *, „ 6,233:16.— samt följaktligen vid sistnämnde års slut utgjorde R.dr 21,569: 2. 7. hafva sedermera följande brudgåfvo-vinster, bestående hvar och en af 33 r:dr 16 sk., utbetalts, nemligen: under år 1850, 8 sådane vinster å tillsammans . R:dr 266: 32. 1851, 12 „ . „ „ 400: — 1852, 6 „ „ „ 200: — 1853, 1 „ „ ... „ 33: 16. 900: utgörande följaktligen återstoden af denna fond för närvarande R:dr 20,669: 2. 7. Under den sedan sistlidne riksdag förflutna tid, har Riksgälds-kontoret, emot fortfarande skyldighet att tillhandahålla Kongl. Stats-kontoret hvad som kan erfordras för häraf ifrågakommande restitutioner, (Regi. 16 §.), fått emottaga af de från Landt-ränterierne och Öfverst&ithållare-etnbetels kansli till Kongl. Då förut, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers under 1844 och 1845 samt 1847 och 1848 års riksdagar fatta - Bih. till R. St.
I en tid, då vi, såsom f. n., framför allt äro i behof af enighet och förtroende inom representationen, synes det mig vara mindre lämpligt att bringa å bane frågor, hvilka endast skola alstra tvister och misstroende; — och denna frågas förnyade uptagande just nu måste derjemte, ur flere synpunkter, med skäl väcka förvåning, särdeles då man belraklar frågans isolerade ställning bredvid den stora, ännu olösta, ehuru af nationen, såsom det påstås, efterlängtade upgiften om hela representationens ombildning efter andra grunder, än de som f. n. ega bestånd, sami tillika besinnar vid huru många föreg:de Riksdagar samma fråga, ensamt rörande Ad:s ombildning geuom val inom sig, blifvit väckt men alltid blifvit afslagen inom detta St., utan att finna några sympathier inom MedSt:n. — Den motionär, som framkommit med detta ändamålslösa förslag, borde dervid betänkt sig mera än en gång, om icke annat för att åtminstone ej för sin del, såsom nu varit händelsen, hafva bidragit till att onödigtvis förlänga våra Riksdagar, om hvilkas långvarighet man tillräckligt hört talas just från samma håll, och för min del kan jag icke heller, såsom giltigt skäl för motionens väckande, godkänna det möjliga behofvet hos motionären, att ännu en gång på sig söka fästa en större allmänhets blickar. Hvad beträffar Utsk., som hufvudsakligen gillat motionen, så anser jag mig böra fästa R. o. Ad:s upmärksamhet uppå, huru knapphändigt, för att icke säga ännu mera, Utsk. derigenom affärdat vårt eget Stånd, och 46 Den 16 Januari. förkränkt vår dyrbaraste rättighet, den nemi., att såsom f. n. deltaga i rådslagen om fosterlandets angelägenheter, samt huru, vid tillämpningen af förslaget, grunden för de nuv:de fyra Stms orubbade existens oell ömsesidiga jemvigt i sitt förhållande till hvarandra, blifvit uprifven genom Utsk:s egendomliga upfattning af ordalydelsen uti 114 g Reg:sF:n, hvarom jag anhåller få yttra mig längre fram.
Universal om vad som av domare bör iakttagas vid lysnings utfärdande efter den som övergivit sin maka; Stockholm 3 november 1817. Missbruk kan möjligen tilldraga sig hos domstolarna när ansökningar om äktenskapsskillnad för de som egenvilligt övergivit den ena makan och begivit sig till en föga avlägsen ort i riket, låtit sig efterlysas och genast efter skillnad blivit dömd, återkommit och anhållit om skiljebrevet. I giftermålsbalken står att en förrymd make endast skall efterlysas, då man inte vet var han befinner sig och då han flytt äktenskapet av motvilja och ondska till den kvarvarande makan, i uppsåt att inte återkomma. Domare får inte utan prästerskapets och den andra vederbörandes hörande eller då han har säkerhet att den tilltalade verkligen förlupit sin maka, bevilja lysning. Stockholm den 3 november 1817. H A von STROKIRCH Kungörelse om underhållsutdelningen av krigsmanshusmedlen, till avskedade krigsmän, för innevarande år; Stockholm den 12 november 1817 9 sidor namn på personer som fått underhåll. Krigsmanshusets underhållsstat är för närvarande 6.652 personer som tillsammans får 67.453 riksdaler banco. Stockholm den 12 november 1817. JOH AUG SANDELS Kungörelse angående vad som bör iakttagas vid uppköp av växelbrev genom syssloman. Stockholm den 24 november 1817. Den som köper växelbrev och uppger en annan person som växeltagare och endast anmäler sig som valutagivare, är skyldig att uppge skriftlig fullmakt eller brev, där han bekräftar uppdraget. Stockholm den 24 november 1817. A N EDELCRANTZ Kungörelse angående recognitionsavgiften för varor, på nederlag upplagda. Stockholm den 24 november 1817. Angelägenheten kräver närmare kontroll på recognitionsavgiftens klarerande för varor som är upplagda i nederlag, ett verksamt tvångsmedel för godsägare att fullgöra vad som står i nederlagsförordningen. Den som inte inom fjorton dagar betalar avgiften riskerar att delar av lagret säljs på auktion. Stockholm den 24 november 1817. A N EDELCRANTZ Berättelse om vad som i rikets styrelse tilldragit sig, sedan sista riksdag.
Så t. ex. vet man na ej med visshet, om en Kongl. Resolution skall blott, enligt 5 §. i förslaget, beläggas med 6 R:drs charta, eller om den tillika bör förses med charta på i R:dr 24 sk., enligt 4 §♦ 1 mora. Men i gamla Författningen är det tydligt, att förstnämnde 6 R:dr endast utgöra lösen eller ersättning för Canzligebuhr och och sportler. —- Ej eller vet man med visshet, om pass för resa till utrikes ort skall blott förses med 4 R:drs charta, enligt 5 §. i nya förslaget, eller om det tillika skall charteras med 5 R:dr, enligt 4 §• 3 morn., Uti gamla Författningen är det deremot tydligt, att förstnämnde 4 R:dr äfvenledes utgöra endast lösen eller ersättning för Canzlie-gebiihr och sportler. — Och man kan i allmänhet af det nya förslaget ingalunda urskilja hvad, som skulle vara egentlig chartering och hvad, som utgår såsom ersättning för Ccnzlie-gebuhr och sportler. — Om Utskottet antagit Prestgståndels förslag och uti 5 §. gifvit rubriken en sådan ordalydelse, att den deruti förekommande chartering äfven innefattade Canzli-gebuhrsoch sportelersättning, samt sedermera uti 2:ne columner utfört serskildt beloppet af denna ersättning och serskildt den egentliga chartan, så hade otydligheten och oredan till någon del kunnat undanrödjas. Men när nu sådant icke skedt, torde det kanske vara rådligast att bibehålla 5 och 10 §§., sådane de lyda uti nu gällande Chartas-Sigillatae-Förordning. — Ingen motion eller anmärkning från något Riksstånd, utan blott Höglofl.