Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Metodisterne hafva i England, ehuru deras och Statskyrkans trosbekännelse är enahanda, genom sin sträfvan att qväfva all bildning, sorn ej är af ascetisk natur, åstadkommit oändligen mycket ondt. Öfverallt vilja de spela mästare; öfverallt göra sig till herrar öfver folkets andliga och verldsliga krafter, för att använda dessa tillgångar enligt sitt bigotta syfte. Men då detta ej kan förenas med samhällets väl, nödgas hög-kyrkans prester strida med Metodisterna om tillämpningen af de annars lika lärobegreppen. Genom denna strid åstadkommes ej sällan en ovisshet, en obeslutsamhet hos menniskor, som tycka att begge bekännelserna hafva rätt i några och orätt i andra lärobegrepp. Denna ovisshet, denna obeslutsamhet, vållar handfallenhet och slutas ej sällan med öfvergång till Catholicismen, en bekännelse, sorn gjort större framsteg, till följe af detta förhållande, under de 10 sednaste åren, än på 100 föregående. Bedröfligt och orobådande ser det ut inom England; men en ännu bekymmersammare framtid väntar oss, 0111 ej kraftiga åtgärder vidtagas, som sätta en gräns mot alla ofog. Lutherska och Reformerta kyrkorna afvika från hvarandra i vigliga trosläror; men vår kyrka och Melodisternes afvika ännu mer från hvarandra i tillämpningen af Christi läror, än de anförda bekännelserna. Metodisten tror, i likhet med sockenläsaren i Norrland, att han är Guds barn på grund deraf, att han undviker alla verldsliga tillåtna nöjen, såsom musik, dans, spektakler, m. m. Gudaktigheten består ej sällan hos begge i utvärtes åthäfvor. Men det som värre är än detta, är att de dömma dem, som sådant tillå - Den 20 Mars f. m. 3j5 la sig, att, utan apell, vara förtappelsens barn. Deras försakelse af dessa yttre likgilltiga ting är i sanning ej svår, den räcker ej på långt när till för en jemförelse ens emellan dem, och de af Christus så allvarligt tillrättavisade Phariseerna. Den härvar.
Men denna anmärkning blef redan då fullkomligen vederlagd, och som Utskotten icke tilltro sig att bättre kunna upppskalta och försvara värdet af decirnalräkningens införande i ett Lands räkenskaper, än Kongl. Vetenskaps-Academien och förra Ständers Besvärsoch Oeconomie-Ulskott i sina Betänkanden, samt Herr Grefve Spens_, C. G.J: i dess sakrika vid denna Riksdag afgifna och serskildt tryckta Utlåtande i ämnet, redan gjort, så anse Utskotten vara tillräckligt, att på dessa lätt tillgängliga skrifter hänvisa. De obestridliga fördelarne af detta räknesätt äro deri till en icke ringa del utvecklade, och Utskotten, som ej vilja trötta med ett nytt upprepande deraf, få endast för egen del tillägga uttrycket af den öfvertygelse, att decimalräkningen, just genom sina egna flerfalldiga fördelar, är lättfattlig och, med vexelundervisningens biträde, skall kunna meddelas allmogen lika luli - 6 Lags, 'Allm. Besv.- o. Oec.-TJtsh Uti. N:o 72, komligt, som den mera bildade, samt med någon öfning blifva af den lättaste och mest pracliska tillämpning, emedan dess vigligaste operationer utan svårighet kunna verkställas i hufvudet.
Dom den 28 December i832, att till Sysslomannen uti Broberg Anderssons Concurs, utan lösen, genast aflemna ofvanberörde Bergsmansjern och Brännstål, eller också värdet af desse effecter godtgöra, med rättighet för Banken, att, enär en af Borgenärerne, Grosshandlanden Eckerman, icke velat i anspråken å de pantsatte effecterne deltaga, komma i åtnjutande af den andel deri, som kunde sig belöpa å hans fordran, i förhållande till öfrige Borgenärers i Concursen bevakade kraf; dels ock, genom Kongl. Svea Hof-Rätts Dom af den 10 November i834, att, likaledes ulan lösen och med rättighet till afdrag i afseende på Grosshandlanden Eckermans eftergifne anspråk, utlemna det pantsatte Bandjernet.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af Utsk:ts förev:de hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades flera ja jemte några nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med flere nej jemte några ja; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyades samt besvarades med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu haft öfvervigten. Utsk:ts å sid. 12 afgifna hemställan i anledning af Olof Perssons motion. Bifölls. Utsk:ts hemställan å sid. 12, i anledning af Hr Gahns motion. Gr. af Ugglas: Jag har svårt att fatta, att Bevil!n.-Utsk:t, till och med när det tillstyrkt afslag å denna motion, skulle 54 Den 6 Juni f. m. hafva kunnat så missförstå hvad bevillnings-förordms mening har varit. 1 afseende på byggnader på landet är det nemi. bevillnings-förordms mening, att de skola taxeras endast i det fall, att de gifva någon inkomst. Detta bestyrkes, ibland annat, äfven deraf, att i en § uti instruktionen för taxeringsmännen säges, att taxeringsmännen skola tillse, om byggnader på landet lemna någon inkomst eller icke. Hvad beträffar nu il'rågav:de byggnader, är det ögonskenligt, att någon inkomst af dem icke inflyter, och att således författningen aldrig kunnat afse, att de skola särskildt taxeras. Jag måste förutsätta, att på något ställe af misstag så tillgått, men i allmänhet är det ej förhållandet, att regementerna tillhörande hus blifvit upptagna till utgörande af bevillning, utan hafva de tvertom i allmänhet blifvit befriade från bevillning, och efter min öfvertygelse hafva de, som icke taxerat dessa hus, handlat rätt och i enlighet med författningen, men de, som påfört dem bevillning, handlat mot författningen.
Ort öfriga af samma § är genom de tvid samma tid utfärdade Författningar för alla Riks Stän« - Den 2Z Gctober. 4623 Slänbcn af lika beskaffenhet, och rättigheten att i mindre brottmäl ställa personel eller Real borgen har, Utskottet wetterligen, hwarken kunnat förnekaeller blifwit nägon förnekad, som är worden ansedd hafwa ben wcderhäftighet och den werkeliga tillgäng i ägendom, att wederbdrande Lagenhandhafware och »verkställare kunnat sädant tillära 6 § syneändteligen utgsbra ben första uteslutande rättighet, som Utffottet hitintillkunnat igenfinna i Rättigheten, att i gröfre brottmäl, sedan ransakning wib Under-Rätten fbrcgätt, blifwa dömd k Hof-Rätten, och att tvid benna högre Domstol, med fbrbigäcnde af Undcrrätternc, genast fä gjbra wiHe twiste-ämnen anhängige, mäste dock, ehuru obctpdlig den ock är, anses säsom en förmän, hwadan Utskottet, i det författade sammandraget, ej bordt unbgä densamma upptaga. Örn uti 7 § Ridberskapet och Adeln tillagdt rättighet att tvid besättande af Kprkoherde-lägcnheter S landet ä wihr ställen utbfwa det sä kallade JuPatronat»- anser Utffottet äfwen ukgjbra en uteflutande förmän, och att JuS PatronatuS som ätfbljer en ägendom alldrig kan utöfwaaf ägaren bertill, sä wida han icke är Adelsman. Ort öfriga af denna § innefattar för Riddcrffapet och Adeln icke nägöt uteflutande Privilegium, enär en Säterie - ägare inom en Sockn efter författningarne e) äger flera röster eller större rättighet tvid ett Prästewahl än efter Summan af bet oförmedlade Hemmantal han äger, alldeles lika med hwar)e ägare och innehafware af Kronooch Skatte.
Aulan, i vars mitt stod ett altar med ständigt brinnande rökverk, omgavs på tre sidor av pelargången. Bakom den förde dörrar till rum av olika slag: besökrum, gästrum, sovkammare, badrum o.s.v. Den fjärde sidan den gent emot ingången upptogs av två större rum: konstkabinettet och biblioteket, båda stängda endast med violettfärgade täckelser, som vanligen voro tillbakadragna, så att man såg deras i harmoniskt spel av klara färger hållna väggmålningar och mosaikgolv. Dessa rum åtskildes av en bred, mitt emot förstugudörren belägen öppning, varigenom utsikten förlängdes över fruntimmersgården, med dess vattenkonst, omgiven av blomstervaser, och öppnade sig till trädgården, där genomblicken ändade med en skuggig gång av lummiga träd, glesare här och där, för att låta solskenet falla på en bildstod eller bryta sig i pärlregnet från en sorlande springbrunn. Dagen efter den, på vilken Klemens i biskopens sällskap hade besökt det ryktbara pelarhelgonet, och vid tionde timmen 1 hände, att portklappen på Krysanteus' hus skramlade med ovanlig häftighet. Den gamle portvakten såg ut genom sin lilla fönsterglugg och upptäckte, att den, som förorsakade bullret, var en ålderstigen man i tarvlig dräkt. Portvakten i Krysanteus' hus var i många stycken olik sina ämbetsbröder. Först och främst var han icke eunuck, utan lycklig familjefader med hustru och många barn; för det andra var han av sin herre förmanad att visa sig lika hövlig mot alla slags besökande, och för det tredje hade han icke lynne att antaga det snäsiga skick, som, om vi få tro de gamla komedierna, var ett stående drag hos den tidens portvaktare. Men särdeles förkärlek och ytterlig vördnad hyste han för alla, som buro skägg och filosofmantel ty hans älskade herre, ehuru han icke bar filosofmantel, var ju filosof och med den gubbe, som nu höll i portklappen, var just förhållandet, att han var både skäggig och filosofmantlad, ehuru manteln var av grövsta slaget. Vår portvakt skyndade således att öppna.
Härifrån måste dessutom afräknas den, efter ali sannolikhet, högst betydliga mängd dylika sedlar, som genom vanvård eller olyckshändelser, under loppet af 40 år, blifvit förstörda och hvilkas in växling följaktligen aldrig kan komma i fråga. Då ännu föga mer än hälften af praescriptionstiden för merberörde sedlars inlösbarhet förflutit, så och enär vederbörande sedel-innehafvare, genom sedlarnes framdeles vägrade emottagning i allmänna uppbörden, varda serskilt erinrade om angelägenheten af deras ofördröjliga aflemnande till Riksgälds-Conloret, förmodar Utskottet. alt några synnerliga olägenheter eller enskilda förluster icke böra förorsakas genom den redan stadgade praescriptionsliden, helst kungörelsen derom skall icke allenast en gång om året intill denna lids slut från predikstolarne i Riket uppläsas, utan ock införas i Almanachorna för åren 1841, 1842, i844 och 1845. Utskottet,får således vördsamt afstyrka bifall lill den af Herr Comminister Dahlgren föreslagna förändring i Rikets sislförsamlade Ständers, uti ifrågavarande hänseende fattade och för Rikets samtlige invånare serskilt kungjorda beslut. Belräf - Slals-Ulskottels Utlåtande N.-o 11S. 9 Beträffande åter de af motionären jemväl omförmälde Kopparskiljemynlspolelter, så liar Utskottet ansett sig derjemte böra upplysa, att dessa å 1/2 och 1/4 skilling Riksgälds utfärdade poletter, hvilkas oinlösta belopp för närvarande utgör ii3,C)85 R:dr 24 sk. 3 r:st., äfven efter ofvanberörde praescriptionstids utgång komma att fortfarande invexlas. Slockholm den 11 Maj 1840. Ank. till Exp. Utsk. den 12 Maj, kl. 1 e. 111. Utlåtande , angående ett lån för uppmuddringen af Sölfvesborgs stads, hamn. fR.gs Afd.) Till Stats-Ulskottet har blifvit remitleradt ett af Herr B.
Ridderskapet och Adeln. S. D. I anledning af Herr Munck af 2?»- senschölds derom väckte motion beslöt Hoglotl. Ridderskapet och Adeln, det skulle ett särskilt Utskott, bestående af det minsta möjeligä antal Ledamöter af hvarje RiksStånd till sä tias, för att utarbeta de Allmänna grunderne icke allenast för indragning och sammanslående af ofve flöd ige £ arbete» och 'ijenster, utan ock för ca för-! '5s6 ProtokollsUtdrag d. 2 Febr. I8l8. bättrad Arbets-method ; i hvilket beslut de öfrige Bespective RiksStånden skulle vänligen inbjudas att sig med Högloflige Biddeiskapet och Adeln förena. Från Högvårdige PresteStändet. S. D. Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse till Biksens Ständer, med öfverlemnande af en af Comrniterade för Saltpeterärenderna, afgifven undånig Berättelse om Saltpeternäringens tillstånd, upplästes och remitterades till Statssamt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskotten. Från Hedervärda Bonde Ståndet. S. D. I anledning af en Hedervärda BondeStåndets Ledamots, uti den form 39 § i Biksdags Ordningen föreskrifver, anmäld anmärkning emot Konungens Tjenstgörande General-Adjutant för Flottorna, samt derå begärd Bemiss till ConstitutionsUtskottet, blef samma anmärkning till berörde Utskott af BondeStåndet remitterad. S. -O. Efter uppläsandet af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 16 sisth December jemte den dervid bilagde afskriften af Committerades för -Saltpeter Arenderne underdåniga Berättelse om Saltpeternäringens tillstånd i Biket, blefvo desse Handlingar till Statssamt Allmänna Besvärs och OeconomieUtskotten remitterade. Från Wällofi. B or gare Ståndet.
Åkerhjelm påstår, att i England tillsätter Sheriffen Juryn. Men förhållandet är ej så. Han föreslår, enligt fastställda grunder, en lista på Jurymän, af hvilka den anklagade får, utan anförande af skäl, förkasta en del, och i fall Sheriffen sjelf är recusable, hela listan. Resultatet af Grefve Lagerbjelkes förslagsynes mig vara, att då, som han så öppenhjertigt säger p. 3o: ”Indragningsmak”ten icke uppfyllt Regeringens ändamål, ”genom öfverflödigt bevisad lätthet, att undandraga sig dess påföljd;” bör Regeringen göra concession af denna makt i utbyte mot concession af Jury, d. ä. bortkasta ett maktlöst angreppsvapen mot det naturen efterger sitt kraftigaste skyddsvärn. Vid tryckfrihestbrott bör anonymiteten anses för en aggraverande omständighet, och medföra större ansvar, af samma rättvisa grund, som många andra lagar straffa vissa brott med mera stränghet, ju lättare de äro att begå, och ju mindre den brottslige risquerar, under det han begår dem. Anonymiteten utomdess ej blott döljer den verklige författaren, utan kastar ofta misstanka på den oskyldige. I vårt land med flere års intervaller mellan den lagstiftande och contiollerande Den 25 Ja nu ar i i e. m. 339 maktens sammanträden, är den granskande tryckfriheten ännu angelägnare, än i andra constitulionella länder. Jag önskar derföre fullkomlig obehindrad frihet, alt i tryck granska allmänna åtgärder, Styrelsens så väl som Embetsmäns, men skydd mot lömska angrepp på enskiltes goda namn och rykte, och husliga förhållanden; och jag önskar derföre 1:0 bibehållande af Jury i det närmaste med nuvarande organisation, men med en större personal; 2:0 ökadt ansvar för tryckfrihetsbrott, då de begås under anonymitetens slöja. På de af mig och af flere Ledamöter anförde grunder yrkar jag derföre återremiss. Herr Hjelsta Gustaf: Då jag går att yttra mig i detta vigtiga ämne, anser jag för min skyldighet att söka utreda, huru närvarande Tryekfrihets-förordning tillkommit; emedan andan af densamma derigenom säkrast kan bedömas.
8 Sami. 20 Haft. 1 2 Ailm. Besv.- och Ekon.- Utskottets Betänkande, Nio 117. naatik och rättskrifning, Fransyska språkets innanläsning med brit jan till explication, Arithmetik och Geometri, Historia, Fäderneslandets, och början till allmänna: Geografi likaledes, Botanik, Zoologi, första grunderna; Tredje classen: Christendom efter c-techesen, samt Biblisk Historia, Svenska språkets rättskrifning, Fransyska språkets explication med grammaticaliska öfnrngar. Tyska språkets innanläsning med början till explication, Geometri och Algebra, Historia och Geografi, Botanik och Zoologi, Mineralogi, första grunderna* Fjerde classen: Christendom efter lärobok, Svenska skriföfningar, Fransyska språkets läsning och skrifning, Tyska språkets explication med grammaticaliska öfningar, Engelska språkets innanläsning med början tilt explication, Geometri och Algebra, Fysik, första grunderna. Historia och Geografi, Naturalhistoria; Femte classen: Christendom efter lärobok, samt Kyrkohistoria, Svenska skrifoch declamations-öfningar , Fra nsyska språkets läsning, med skrifoch tal öfningar deruti, Tyska språkets läsning, Engelska språkets explication med grammatiealiska öfningar. Latinska språkets studium till de första grunderna, Geometri och Algebra , Fysik, Astronomi, första grunderna med Globlära, Historia och Geografi, Naturalhistoria. — För de lärjungar, som ej öfvergå till Gymnasium , skulle dispens från Latinska språket tillåtas, men ej från något annat lät oämne. Öfnirigarne i Musik och Sång samt Teckning och Gymnastik, skulle Blifva de förut vanliga, gemensamma med Gymnasium, der sådant fiunes , mea på andra ställen under serskilde, Skolan tillhörande , lärare.
Riksdagens snart inträffande slut skulle hindra Riksens Ständer, att anstalta on val af Redacteur, Eders Kongl. Majit i Nåder matte täckas genom, utnämnande af en dertill skicklig person, befordra det ändamål, att sprida Stats-Oeconomiska insigter, gpip Riksens Stander enhälligt åsyftadt. Rik - Den 3 Augusti 125 Riksens Stander framhärda ined djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung Ederi Kongl. Maj.ts tjnderdämgste tropligtigste tjenare och unders;! ter På Ridd. öch Adelns På Prest-Ståndets vägnar « vadnar Carl Mörner. J. A. Lindblom. h. t. Landtmarskalk. n. y. Talman. På Borgare-Ståndets På Bonde-Ståndets Vägnar vägnar H. Schtvan. Lars Ö/ssoti. Ii. t. Talman. in v. Talman. v Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Ad. d. 3 Augusti Högvörd. Prest-Ståndet d. 4 — __ Väilofl. Borgare.Ståndet d. 4 — Hederv. Bonde-Ståndet d. 4 — Riksens Höglofl. Ständers Stats-Ut skotts utlåtande, i anledning af de hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande af den 24 sistlidne fuli, angående af löningen vid RiksgäldsContoiret. H os Höglofl.
4 Sami. 1 Afd. 25 Haft. 6 4* Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 71. (le indelda lönerna ingående spanmål, är så ögonskenlig!, att något bevis derföre icke torde tarfvas. Man har inom Utskottet yttrat att den summa som af Kongl. Maj:t för detta vigtiga ändamål äskats, vore ganska betydlig. Jag vili ej bestrida att så är förhållandet, om man betraktar summan utan afseende på Landt-stats-personalens talrikhet, men gör man detta, så torde man komma till ett motsatt omdöme. Landtstaten utgöres af: Lands-katnererare v 24. L ands-sekreterare 24. Läns-b okhållare 24. Läns-notarier (af Kongl. Maj:t nu föreslagne) 24. Lands-kontoris/er och Lands-kanslister 48. Krono-länsmän 502. tillsammans personer 940. Ibland desse skulle länsmän och läns-notarier komma att åtnjuta den största delen af anslaget, och en hvar torde då lätt kunna bedöma huruvida det som på de öfrige skulle fördelas, är så betydligt, att man deraf bör taga sig anledning till indragningar å annat håll. Om, såsom jag hoppas, skatte-förenklingen snart blifver af Rikets Ständer slutligen afgjord och uppsägnings-rätten således kommer att upphöra, blifva ju Landt-statens likasom öfrige tjenstemän förbundne att, i den mån sådant författnings-enligt kan ske, uppbära deras indelda löner efter medium af de 10 föregående årens markegång. De olägenheter man vill finna i indelningarnes bibehållande försvinna ju på sådant sätt. Meir om man det oaktadt, såsom af flere ledamöter inom Utskottet yttrats, anser af vigt att Landt-stats-tjenstemännen förses med kontanta löner, så hemställer jag huruvida det vore rättvist eller klokt att verkställa förändringen med sådana vilkor att verklig missbelåtenhet icke kan hos denna talrika tjenstemanna-klass undvikas.
Tians E.rcellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att, i anledning af den nu uppkomne fråga, huruvida det kunde vara tillåtit, att besvara de anmärkningar, hvilka, i Plenum den i\ dennes, blifvit frsmställde mot StatsUtskoltets under N:o 10 r meddeldte och då återremitterade Utlåtande, angående försäljningen af 5 stycken Kronan tillhörige KrigsSkepp, och redogörelsen för derföre influtne medel, ansåg Hans Excellence sig pligtig förklara, att då det, icke allenast vid föregående Riksdagar, utan äfven vid den nuvarande, flere gångor varit öflig t, att sedan ett Utskotts Betänkande, på grund af dervid gjorde anmärkningar, blifvit till Utskottet återförvisudt, i ett efterföljande Plenum å berörde anmärkningar afgifva svar, hvilket äfven blifvit till Utskottet öfverlemnadt, och denna sed, som icke vore stridande mot något stadgande i Grundlagarne, följakteligen kunde anses hafva vunnit en hittills oklandrad och behörig häfd, fann Hans Excellence sig nu, lika litet som vid de föregående af Hans Excellence omförmälte tillfällen, vara berättigad, att afbryta förevarande discussion, hvilken, efter Hans Excellences omdöme, icke innefattade något slags öfverskridande af de stadgade formerne. Hans Excellence Herr Grefve af Wet terstedt anförde skriftligen: På Den 19 Maji f. in. 177 Då jag nu uppträder för att egenteligen besvara några af Friherre Anckarswärd, i allmänna ordalag, till PleniProtocollet d. i4 Maji, emot Styrelsen, dess Caracter oell åsigter, gjorde anmärkningar, erfar jag i första rummet hela obehaget af en försvarande åtgärd, emot en beräknad anfallande, och derefter, af försvarets fördröjande. Hvarföre, skall man säga, icke genast svara, och då detta ej skedde, icke äfven fortfarande bibehålla tystnaden?
Mest personligt äkta voro n o g fröken Warbergs o c h hr Hamrins små strån till stacken: den förras friskt naiva ungdomlighet, den senares för kvällen alldeles nypatenterade gnäggning. Den åtminstone var bestämdt h e m m a g j o r d på Lagårdsl ... förlåt, Östermalm. Vasateatem har under den gångna veckan bjudit publiken tillfälle att anställa intressanta jämförelser mellan tvänne olika Borkman-fram ställningar, i det h r August Lindberg några gånger alternerat m e d h r Svennberg i denna roll. Det är svårt att säga, åt hvilkendera af de båda skå- despelarnes tolkningar m a n vill gifva priset — deras uppfattning är ganska olikartad. Det öfverlägset imposanta h o s den fallne matadoren, s o m vi redan h o s h r Svennberg i någon m å n saknade, m e n s o m dock där åtminstone i en viss lugn trygghet gjorde sig bemärkt, k o m m e r ännu mindre fram i hr Lindbergs framställning, s o m till gengäld glimtvis uppvärmes af en viss nervös glöd. Att den Lindbergska B o r k m a n har många vänner i salongen och hvarje fall väcker stort intresse har ådagalagts af det lifliga bifallet. I onsdags upptogs å denna scen Brandes bekanta skådespel » Ett b e s ö k », till hvilket vi torde närmare återkomma. Om söndag gifves en matiné till förmån för hr Anders de Wahl, hvarvid uppföres ett nytt svenskt original, » Midnattssol », drama i 3 akter m e d prolog, af Ernst Didring. Fröken Frida Schytte, den unga danska violinisten, lär k o m m a att uppträda å en konsert v i d k. operan lördagen den 20 dennes. Hr Ragnar Grevillius gifver konsert i Vetenskapsakdemien i dag fredag m e d biträde af fru Dagmar Möller, frkn. A l m a Thulin, hr K. Kjellström m. fl. Någon rekommendation behöfves således e j. hennes hals.
Maj:ts framställning om hans uppförande på allmänna Indragningsstaten. 29:o. Vadare har E. K. Maj:t, uti Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof, med afseende på det rastlösa nit och den gagnande verksamhet, KommendörKapilenen vid Flottan, Inspektören öfver Rikets Navigationsskolor, Abraham IVillndm Lavén i lifstiden ådagalagt såsom lärare vid Krigsakademien; äfvensom å bans både litterära och praktiska (Örljenster om Sjökrigsvetenskapens utveckling, föreslagit, att hans sjukliga och med I vra minderåriga harn i behöfvande omständigheter efterlemnade enka, Malhilda Palmstedt, som till sitt och de sinas underhåll egde alt påräkna blott eli gratial af 480 R:dr från Amiralitels-Krigsmans-kassan, måtte på allmänna lndragningsslalen tilldelas en pension af 000 R:dr om året; och dä det lör Rikets Ständer icke är obekant, att Kommendör Kapilenen Lavén i lifstiden intagit ett framstående runi bland Flottans embelsoch tjenstemän, och att han genom sin mångsidiga verksamhet gjort sig så förtjent af det allmänna, att hans efterlemnade familj ej hör lemnäs utan det understöd, som är för dess tarfliga utkomst behöflig), hafva Rikets Ständer till E. K. Maj.ls högslberörde nådiga framställning lemnat. bifall. 30:o. Med anförande hurusom Kommendören vid E K. Maj.ts Flotta.