Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har kunnat och jag har bort protestera mot den na majoritets beslut, då den i min tanke handlat orätt; men jag har aldrig tillåtit mig det yttrande, att jag icke skulle vilja respectera dess beslut såsom ägande gällande kraft. Nu uppmanar jag eder, mine herrar! att följa samma princip, som bjuder aktning för majoritetens makt, och det återstår blott för mig att visa om denna aktning för majoriteten är en grundsats, som kan här vinna tillämpning. Då representationen är på 4 turn fördelad, böra vi komma ihåg att hvartdera Ståndets gemensamma tankar blott äro en ingrediens till R. St:s beslut, men ingenting vidare. Grundlagen har bestämt de villkor, under hvilka dessa gemensamma tankar kunna blifva det väsendlliga, eller då R. St:S beslut vinnes. Det är således alldeles emot allt fog att tala örn någonting i verkligheten beslutadt, förrän formerna, så långt de gå, blifvit använda. Grundlagen har i detta afseende föreskrifvit ett alldeles eget machineri, dertill på kalladt af representationens fyrdelning, nemi. att, då icke Stånden äro ense, då de särskildta Ståndens meningar innefatta olika tankar, Ulsk., som behandlat målet, (ifall detsamma icke är af natur att kunna förfalla) skall sammanjemka de olika tankarna och söka bringa dem till ett helt samt, om de icke låta sammanjemka sig eller om RiksSltu icke Den 19 April f. m. vilja jemka sig efter hvarandra, votering emellan skiljaklighelerna skall försiggå i förstärkt Utskott. Denna form, som gäller för vår statsreglering och för alla andra frågor, der väl grundsatsen, men icke sältet för dess tillämpning ar bestämd, denna samma form har fått sin fulla utveckling för behandling af grundlags-förändringsfrågor. Man har sagt, att om detta betänk. afslås, sker derigenom ingenting annat, än hvad som vid föregående riksdagar ägt rum, och man har exempelvis anfört förra riksdagens sätt att behandla dåvarande Coust.Ulsk:s förslag. Härigenom tror man sig hafva bevisat en rätt atl afslå, under alla förhållanden, den jag icke kan medgifva, ehuru jag ej vill gå så långt som en värd ledamot, Frih. Jac.
N:o 4o, med hemställan, att chefen för cassa-afdelningen och bankens casseurer måtte retroactivt fu beräkna åtskilliga dem tillagda löne-förmåner; N:o 4i; > anledn. af Kamereraren A. W. Wäström* ansökning alt varda försäkrad om bibehållandet för återstående tjensteår af kamererare-tjenst med dervid följaktig lön; Lagutskottet: N:o 54, i anledn. af väckta motioner oro inskränkning i det nn föreskrifna domföra antal nämndemän; N:o 55, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af allm. lagens stadganden i ?.5 cap. 7, n och t6§§:na Rätteg.- b:n, angtde summa appellabilis; N:o 56, öfver väckta motioner om upphäfvande af kämnersrätler, lagmansrätter och riddaresyne-rätter, samt ändring eller upphäfvande af åtskilliga lagens rum, rörtde rätlegångs-ordningen; N:o 57, öfver väckta motioner om verkställighet af häradsrätters och kämnersrätters beslut, samt om förändring af tiden för lagmansrätternas sammanträden; N:o 67, i anledn. af väckta motioner om åtgärders vidtagande, för alt befordra skyndsamhet vid arenders behandling i rättegångsverken; Allm. Besvärsoch Ek o n.U tsk o 11 e t: N:o 53, i anledn. af väckt motion om köpings-privifegier för fiske-lägena Fjällbacka med Rådholmen och Grebbestad i bohus län; N:o 54> i anledn. af motion, att bibeltrycks-tunnan mätte användas till dess ursprungliga ändamål; N:o 55, i anledn. af väckt motion om förbud för enskildt lotteri-företag och försäljning af lotter för utländska lotteriers räkning; N:o 56, i anledn, af väckt motion, rörtde brefvexling emellan embetsverken inom Riket; N:o 57, i anledn. af väckt motion om nederlagsrätt för Marstrand. B. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 1a på dagen.
Säkerligen finnes ingen inom detta hus, som icke känner den stora Luneburger-heden, eller trakten emellan Harburg vid Elbe och Hannover, och mången af Eder, Mine Hrr! har troligtvist rest deröfver. Afven jag har gjort det vid tvenne olika tillfällen, med 14 års mellanrum. Första gången jag gjorde denna resa, färdades jag igenom en djup sandöken, der ingen banad väg fanns, utan formannen instinktmessigt valde den riktning som för liästarne var minst mödosam, der ögat endast möttes af sand och ljung, der de på 2 Tyska mils afstånd från hvarandra liggande Poststationerne voro att betrakta som oaser i en öken och der ingen resande möttes på den långa färden. Då jag efter 14 år kom tillbaka, fann jag då en välbyggd chaussée, och hvar jag for fram såg jag på sidan om vägen väl bebyggda trakter, hvars utseende vittnade om trefnad och välstånd, betande boskapshjordar och upodlade fält. Jag frågade då om orsaken till denna hastiga förändring, och erhöll alltid till svar: ”rfef är vägen”. Det var denna på Regeringens bekostnad anlagda väg i föx-ening med de artesiska brunnarne, hvarigenom det blifvit möjligt att i denna sandöken anskaffa vatten, sorn så mäktigt verkat denna trakts förvandling. Törhända skall man invända, att detta exempel icke passar på Småland, ty der finnas redan goda och ypperliga vägar; jag erkänner det, men tror likväl att det af mig nyss anförda exemplet utgör ett bevis på hvad lättade kommunikationer förmå uträtta; och om man icke vill godkänna detta exempel, ber jag att få anföra ett annat, nemi. Götha kanal. En hvar vet hvilken skilnad eger rum emellan Westergöthlands tillstånd förr och ‘nu; orsakerna dertill kunna vara mångahanda, men ingen lärer val förneka, att den mest verkande bland dessa varit Götha kanal, då genom möjligheten att på denna väg utföra landets produkter, deras värde så betydligt stigit. Erfarenheten visar oss, Mine Hrr! att öfverallt, der
Rikas fina sylt och lägger emellan och hvispar grädde öfver.” ”Med grädden kunde det väl vara; men inte är det värdt att mamsell Ella rör vid fruns rara syltburk! Vi ha ju krösemoset ute?” ”Krösmoset! Nej, det är för simpelt, du!” ”Men, Herre Gud,” invände Lena, ”hvad är det nu att krusa så förfasligt för jaktlöjtnanten? Jag må just undra, om han har’et bättre hemma!” ”Det vet jag icke, men han har ej varit här på så ofantligt länge; och efter jag nu är husmor, ser du, i Rikas ställe, så är det jag som råder, och derför skall det icke blott vara fint sylt, utan också hackade ägg och skirdt smör till långan, i stället för den välsignade mjölsåsen. Och skynda dig nu, Lena! Stek du pankakorna, så vispar jag grädden! Pappa blir otålig, om det dröjer för länge med maten, så att han ej får ta sin middagslur.” Lena, som artade sig till en förträfflig hushållerska, muttrade litet smått om det onödiga i allt detta, men Gabriella tog sin lilla husmoderliga myndighet på sig; och när hon det gjorde, var det ej värdt för Lena att komma med invändningar. Middagen gick förträffligt. Haraldson, Gabriella och Arve åto på tremannahand; ty under de vackra sommardagarne såg man ej till Anton förrän sent på qvällen: han hade sin lilla matsäck med sig och besökte de ensligaste ställen omkring ön. ”Ja, ursäktar nu löjtnanten, så tar gubben sin lur!” yttrade Haraldson, då de stigit upp från bordet. ”Var så god, intet krus för min skull!” bad Arve artigt. ”Tala nu vackert med löjtnanten, mitt barn! Du kan just behöfva muntra dig,” sade den gamle i förbigående till Gabriella. ”Åh, jag blir aldrig munter, pappa!” ”Du kan väl bjuda till ändå!” gubben nickade och tillslöt dörren. För första gången voro nu Arve och Gabriella ensamma; detta tycktes de också begge känna, ty en viss förlägenhet gjorde det svårt för dem att meddela sig med hvarandra.
435,000 d:o „ d:o i Carlshamn 200,000 d:o „ d:o i Christianstad . 500,000 d;o „ d:o i Gefle 600,000 d:° „ d:o i Helsingborg . 250,000 d:o „ d:o i Lund 500,000 d:o „ d:o i Nyköping. 140,000 d:o „ d:o i Skaraborgs län 450,000 d:o „ d:o i Sundsvall. 500,100 d:o „ d:o i Uddevalla 60,000 d:o „ d:o i Westerbottens län 355,000 Utestående. Lån till Filial-Banken i Wisby . d:o „ d:o Kreditiv till d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o Örebro län . Blekinge län Calmar Carlshamn . Christianstad Gefle Helsingborg Hudiksvall. Lund Nyköping Skaraborgs län Sundsvall. Uddevalla Westerbottens län Wisby i Örebro län . Riksgälds-kontoret Kongl. Kommerse-kolle gium Jern-kontoret d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o yid Bunko-Diskonl-verket. Diskonterade vexlar Lån på löpande förskrifning d:o på aktier och publika papper. d:o på vågförda effekter A beviljade kassakreditiv R:dr 3,228,200: lyftade Utlåning med omsättningsrätt . , Utestående. Diskonterade vexlar Lån på löpande förskrifning d:o på aktier och publika papper . d:o på vågförda effekter A beviljade kassakreditiv R:dr 1,135,000: lyftade Utlåning med omsättningsrätt Vid Låne-kontoret i Malmö. Diskonterade vexlar Lån på löpande förskrifning. d:o på aktier och publika papper .
Detta belopp öfverskjuter med 1,708.254: 21. 4, den summa 4,245,000: 8,985,254: 21. 4. hvaraf Banken, enligt Reglementets 213 §, alltid skall vara innehafvare. § 25. Bankens behållna vinst har utgjort för år 1831 965,092: 21. 2. »' » 1852 985,685: 19. Häraf äro anvisade till försträckningar St Filialbanker, likmätigt föreskriften ii mom. litt. Q af Banko-reglementets 211 §, sammanräknade 855.000 B:dr, nemligen: till Filialbanken i Christianstad 300,000: » d;o i Blekinge 180,000: » d:o i Skaraborgs län 573,000: hvarförutan, och enär till uppköp af det belopp obligationer, sorn enligt förestående 24 § öfverskjuter den i Banko-reglementets 215 § upptagna summa vinstmedel blifvit använda nämnde belopp .1,708,254:21.4. jemväl bör med tillhopa 2,563,254: 21; 4. frånräknas ofvanberörda vinst, då återstoden B:ko R:dr 196,726: 12. 2. utvisar den oanvända delen af samma vinst. Angående Tumba Bruk. § 26. Som Herrar Revisorers berättelser innefatta sammandrag af Brukets räkenskaper, för den efter sednaste Riksdag förflutna tid, samt någon fullständig uppgift angående Brukets räkenskaps-förhållanden under innevarande år icke kan före årets utgång meddelas; måste Fullmägtige inskränka sig dertill att åberopa nämnde berättelse. § 27. Det speciella inseendet öfver Tumba Bruk besörjes fortfarande af C. C. Hörnstein. 12 Banko-Fullmägligcs Berättelse. § 28.
Obligatoriskt afskedstagande slttes einellei-tid ej i fiiga, då en kvinlig ' telegrafist ingår äktenskap ined telegraftjänsteinan, oaktadt hon naturligtvis afven då kommer under ~iiiaiinens målsinanskap », och med ~öfriga förekommande oiiistäiidigheter~ torde ej kunna menas andra an shdana, af hvilka kvinna är lika ' beroende, vare sig Iion är gift med telegraftjänsteman 811er med man i annat lefnadskdl. Om emellertid kvinnas afskedande ur telegrafverkets tjänst i följd af giftermål redan i och för sig icke ar nled billighet förenligt, bör det anna mindre kiinna försvaras att hon, jainte det hon göres för',. ' lustig en befattning som hon oförvitligt skött, afven afliandes icke allenast ratten att fortfarande tillhöra verkets pensionskassa utan afven sina för ethåliande af pension gjorda inbetalningar. Notionären piivisar därefter att icke allenast billighetsskäl tala för undanrödjande af de anförda missförhållandena, utan äfven att själfva ordalydelsen Iios reglementet för telegrafverkets pensionsinrattning icke lämnar stöd för det har ifragavarande förfaringssättet. Enligt ' det åberopade reglementet ar de.t nämligen endast under tvenne angifna. förutsättningar, som de i pensionsinrattningen gjorda insatserna gå helt och hå.llet förlorade. Antingen skall delägare före pensions %ldern taga ~Jsked f r h telegrafverkets tjänst eller ock skall ha % ph annat satt hafva förlorat sin pensioilsi.iitt, Med den första förutsättningen, menar motionären, kan icke rimligtvis afses annat an ett frivilligt afskedstagande och med den andra, att delägare förverkat sin rätt att åtnjuta pension i följd af nhgon af de orsaker som uppräknas i 8 1 2 af reglementet eller, brott mot allmän lag, förlust af medborgerligt förtroende eller srhrare tjänstefel&gt;. D&amp; kvinna genom äktenskaps ingående ej gama kan anses hafva förverkat sin rätt till följd af har åberopade anledningar, bös hon därför afven förklaras berättigad åttnjiita den förmkn, hvaiom reglemeii-.
Man har sagt, att om BancoSedelstocken ökades, skulle deas missförhållande till SilfverFonden tilltaga och Capitalisten genom Papperets ytterligare försämring blifva ytterligare Ii. dande. Jag anmärker häremot, att sådant beror på sättet. Banken ärnar säkerligen icke skänka bort nya Sedlar. Lånas de ut mot ränta, och Silfver idkeligen köpes för denna ränta, skola deras förhållande till MetallFonden dagligen förbätttas, medan lifvade Näringar och utvidgad Handel , å andra vägar indraga Silfver i Landet och göra en allmän Realisation omsider möjlig. I följd af dessa enkla läror, icke hämtade ur lärda Verk, icke framställda med Professorlig vettenskaplighet , msn tagne ur erfarenhetens stora Bok, också på sitt sätt ett Cljssiskt verk; i följd af dessa läror hemBtäller jag till de Höglofl. Utskotten, oc i efter 532 Den 22 JuiiiJ, m. dem till Högloft. Ridderskapet och Adeln om icke, i fråga om Sedelstocken® belopp , det lilla ordet: Circa, bör fä den möjeligen vidsträcktaste tydning. Jag uppmanar hvarje här tillstädesvarande Landtman, som känner förhållandet , det vill säga förlägenheten, som med värma vill Fäderneslandets val, vill Näringarnas hjelp och Jordbrukarns räddning, jag uppmanar hvarje sådan man, om någon ännu finnes qvar, att förena sin röst med min! och desse Herrar, som äro af stridig tanka, som anse förlägenheten endast vara till förden störtade Creditvinglaren, dem inbjuder jag, att göra en Eriksgata genom Rikets sddesrikaste provincer genom Skåne, Österoch Vestergötland; men icke blott landsvägarne rakt fram, utan i stället dessa obesökta bivägar som leda till kojan, till den aflägsne , sträfvande Hemmansbrukaren. Kanske skola de tro och beklaga hvad de der gå att se, fast de icke nu tro oss; kanske är den Sedelmassa de skola finna i hela Socknar, bela Härader, hela landsträckor ganska lätträknad. I Kronoutlagor, bestämde efter ett dubbelt om icicke 3 dubbelt Spanmålspris, utgå från Landsbyggden till Hufvudstaden desse Sedlar.
Sedan Utskottet sålunda yttrat sig öfver Herr af Ekenstams motion, får Utskottet, i sammanhang härmed, vördsamt tillägga, att Utskottet, af den uppgift från Kongl. Handelsoch Finance-Expedition, som finnes bifogad Justitiae-Ombudsmannens Embets-berältelse af den 4 November 1828, inhemtat att, med anledning af i8a3 års Ständers ofvanåberopade underdåniga skrifvelse, • ett underdånigt förslag till ny förordning, rörande Privilegia Exclusiva, blifvit utarbetadt, ehuru ej Kongl. Maj:t deröfver ännu täckts fatta något beslut. Enligt de närmare upplysningar Utskottet i detta afseende baft tillfälle förskaffa sig, hvilar detta förslag på följande grunder: Såsom allmän regel antages: att Patent ej beviljas å en princip, utan endast på principens tillämpning pä uppgifvet sätt; i:o Patent beviljas: a) för nya uppfinningar i Slöjdeväg; b) för förbättringar å äldre uppfinningar, dock utan intrång i förut beviljade Patent; c) lör införande af utomlands kända, men här i Riket förut ej verk - Allm. Besvärsoch Oeconomie-Utshottets Utlåtande N:o gt. g ställda uppfinningar, då uppfinning ej är sådan, att den kan, efter en genom tryck allmängjord beskrifning, af hvem som helst utföras. 2:0 Patent beviljas: både åt Svenske undersåter och fremmande, likväl med vilkor, hvad de sistnämnde beträffar, att de skola inom ett år ifrån Patentets meddelande antingen, efter i behörig ordning erhållet tillstånd, till Riket inflytta eller åt Svensk man öfverlåta sitt Patent. 3:o Tiden för Patent: Högsta tiden bestämmes: för Patent å ny uppfinning till i5 år; för Patent å förbättringar till 10 år; för Patent på införande af utomlands kända uppfinningar 5 år. 4:o Patent utfärdas af Commerce-Collegium.
Under det en alltjemnt stigande curs synts antyda, att vårt rörelse-capital är större än våra näringar kunna absorbera, och att Realisationen endast genom förbättrad hushållning eller sedelindragning kan betryggas, uppstår deremot hos oss ett mägtigt parti, som talar om nödvändigheten att öka rörelse-capitalet, utan afseende på de naturliga vehiclen derför. Sedan England under 25 års tid blott begagnat pappersmynt, men derunder med hastiga steg bamryckte på sin afundade bana, underhållit egna och andra nationers härar, och förvärfvat en storöfvervigt i production, återtog det verldsmyntet, för att indraga Europas capital. Vi skildra omöjligheten att framgå i välstånd utan ett metalliskt mynt, ehuru 4 Hor till Banco-Utslottets Utlåtande N:0 16. hvarje procluct eger elt metalliskt värde. Fara är, att Sverige, som börjar i motsatt ordning mot England, älven skall komma till elt motsatt resultat. England eger stora capital, och har derföre kunnat utställa stora massor af mynt-representativ. — Vi vilja utställa mynt-representativen utan afseende på capital. Englands penningerörelse är fördelad i hvarje district och stad; åt capitalen gifves en riglning till de mest produetiva individerne, för att framkalla produetionen, bereda afsättning och understödja handeln. — Vi centralisera rörelsen och låta Statsbanken utan afseende på annat än vederhäflighetsbetyget, förlägga luxen och vingleriet, uppdrifva capital värdena i stället för produetpriset. Öfverflöd på capital, välordnade credilförhållanden inom hela aflairslifvet, arbetsskicklighet, högt uppdrifna machinerier och stadgade jordvärden gifva säkerhet i England och sänka penningeräntan; vi tro oss kunna tilltvinga oss det senare utan de förra. England har förvärfvat, för att kunna njuta; vi vilja njuta, i afsigt att derefter förvärfva. England har följt ett system. — Sverige har varit kastadt emellan många interessen och många förslag.
Styresman icke vidare fortfore att tjenstgöra såsom vikarie åt annan för samma befattning äfven aflönad tjensteman, de hinder voro upphäfda, som legat i vägen för en emot befattningens vigt och ansvar motsvarande aflöning, hvadan Styresmannen hemställde, att Styresmannens årliga lön, som för närvarande utgjorde 3,000 Riksdaler, måtte till närmare likhet med lönerna för andra i vigt jemförliga befattningar bestämmas till 4,000 Riksdaler. I öfverensstämmelse med hvad sålunda anförts, och under hemställan att en kartograf, som med flit och skicklighet tjenstgjort under 7 år, måtte beredas förBih. till K. St. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prof. N:o 1, om Statsverket 1865. höjning i sin aflöning från 1600 Riksdaler till *2200, har Styresmannen afgifvit följande förslag till Stat för Rikets ekonomiska karteverk, att från och med nasta Statsregleringsperiods ingång tillämpas, nemligen: På ordinarie Stat. Styresmannen, årlig lön Rdr 4,000: Öfverkartografen, d:o „ 3,000: En kartograf, d:o „ 2,200: Åtta kartografer å 1200 Rdr, d:o „ 9,600: En Vaktmästare, d:o „ 500: ^q^qq. På Extra Stat: 3 Kartografer å 1000 Rdr årlig lön Rdr 1 Ritbiträde å 750 Rdr d:o „ 2 D:o å 600 Rdr d:o „ 1 D:o å 500 Rdr d:o 2 Gravörer å 1,400 Rdr d:o „ 2 Dio å 700 Rdr d:o „ Kartetryckskostuader, årligen „ Tabelloch boktryckskostnader, d:o , Kartoch tryckpapper, d:o „ Ritoch skrifmaterialier, d:o Hyra för arbetslokalen, d:o „ Ted, d:o Instrumenters och effekters underhåll „ Dagsverkskostnader, åidigen „ Elitpenningar för öfverarbeten, d:o .
Då StatsUtskottet gjort en tydlig skillnad emellan de ordinarie inkomsterne och Bevillnings-artiklarne, samt yttrat, att i afseende på desse sednare, summorne blott provisorist äro upptagnej och Statsoch Btn *5 April c. m, 56 7 BevillningsUtskotten, i fall brist skulle uppstå, äro i tillfälle att utse medel till fyllande af den samma, anser jag ej en återremiss lämpelig, lutan tror, att den blott skulle verka uppehåll. Herr Hjerta: Det är blott i anledning af hvad Friherre Cederström yttrat, att utgifterne äro beständige, sorn jag får anmärka, att* de ej åro det. Jag skulle önska att de voro det; då kunde man slippa deras förökning. Men denna begäres beständigt, och just derföre ber jag om bifall till Betänkandet; ty ett gillande af detta Betänkande gifver mera styrka åt StatsUtskottet för sina Nej. Grefve Lowenhjelm: Det är i anledning af en värd Talares, Herr Grefve von Schwerins anförande, som jag anhåller få yttra mig, då han sökt att upplysa om orsakerne, hvarföre man nu yrkar återremiss af detta Betänkande, Jag lemnar derhän med hvad rätt man är så frikostig i bedömandet af orsakerne till andras' handlingssätt; för min del vill jag ej göra en så .sjelftagen rätt för mig gällande. Grefve von Schwerin han ansett, att praxis förr varit sådan, som den Utskottet nu följt, och att densamma nu äfven bör följas. Jag torde ej mycket behöfva besvara detta, då Grefven vid flere andra tillfällen, ogillat den praxis, som varit följd. Hvad hufvudsaken angar, kan jag ej annat än fullkomligen instämma med Friherre Cederström. Herr Hjerta har sagt, att utgifterne äro så mycket mindre bestämde, som de alltid blifva ökade, och Grefve von Schwerin har yt - 568 Ven 25 April e. m. trat, att administrationen alltid kommit med elkade fordringar.
– Monsieur Garcia, svarade Blanc lugnt, i det han betraktade honom kallblodigt genom sina glasögon, jag har 30,000 franc i räntor i franska banken; dem kan ni icke vinna ifrån mig. Ett par veckor efter detta lilla samtal reste Garcia sin väg, sedan han af banken erhållit några tjugufranc-stycken i respenningar. Ett bevis på att Blanc sjelf, oaktadt sin klokhet, någon gång dukade under för spellusten lemnar följande af samme författare berättade historia. En förmiddag, då Blanc med sin hustru vandrade omkring i Wiesbadens vidsträckta parkanläggningar, fick fru Blanc syn på en elegant parasoll, som hon också tillhandlade sig. Strax derefter gick Blanc in i spelsalen och satte ett tjugufrancstycke på rödt, för att, som han sade, få parasollen betald. Han förlorade: svart kom ut. Han fortsatte att spela, men med ständig otur. Timme kom och timme gick, han rörde sig icke från platsen, han såg sig icke omkring, han dinerade icke och på qvällen, när spelet afstannade, kostade fru Blancs parasoll 91,000 franc. Dylika drag äro emellertid sällsynta och i det stora hela var han en outtröttlig verksam och skarpsynt person. 1868, då Homburg och Viesbaden efter kriget kommit under preussisk styrelse, hotades Blanc af ett allvarsamt slag, ty efter en het debatt i det preussiska parlamentet, hvari synnerligen Lasker och Virchow utmärkte sig, blef det bestämdt, att alla spelbanker inom preussiskt område skulle upphöra 1872. Blanc hade emellertid räddat sig genom uppförandet af Monte Carlo, der han skördat och framgent skulle skörda millioner och åter millioner icke blott på spelbanken utan ock på hotellen och bodarne i Monte Carlo, ty alt på platsen var hans, från de dyrbara majolikavaserna i porslinsetablissementet midt emot, ända till cigarrerna för 50 centimer nere i tidningskioskerna. Nu är den gamle spelförpaktaren död, liksom ock hans slösande enka; men ett bevis på hvilken förmögenhet han förvärfvat sig har man i hans döttrars giftermål.