Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Se Billbergh, af. Militice-Boställen. Se Boställen, Militice-Boställs-C as san-, Krigs-Collegii skuld till benne, för inköp af Marieberg. Se Marieberg. Militice-Boställs-Ordning. Se Roställs-Ordning. Militärposter, till bevakning af Låne-Coiitoren i Götheborg ocb Malmö. Minimilarijf ä hetiamansvärden, ang:de bestämmande deraf. Se Bevillning. Minister-Staten. Se Hufvud-Titel 3:dje. Missgernings-Balken, om förtydligande af 2 § i 41 Cap. deraf. Se Öfvermaga* , , om ändring af 8 § i 24 Cap, Se Vapens dragande. „ «, d:o af 9 § i 20 Cap. Se Rån. „ „ om uppbäfvande af 27 Cap. Se Dulgadråp. Missvextär, om åtgärder för beböfvandes undsättning derunder Svar pä återremiss . I anledning af skiljaktiga beslut . Voteringsresultat ...*,*.. Montén, G.’A., Häradshöfding, om lön för honom. Se Hufvudtitel 2:dra, sid. 10. Morgongåfva. Se Gifto-Rätt» , om bestämmande af en deremot svarande rätt i boet för mannen Motala Kronofiske ocb mjölqvarn, om nedsättning af arrende-afgiflen .
Då fideikommiss öfvergår till person, som, enligt 3 mom. i § 18, är skyldig derför erlägga bevillning, bör nye fideikommiss-innehafvaren inom ett år från fideikommissets tillträdande hafva till vederbörande uppbördsman antingen inbetalt den stadgade bevillningen eller ock. derest tvist om fideikommissrätten uppstått, ställt godkänd borgen för bevillningens erläggande sednast inom ett år sedan tvisten blifvit genom laga kraftegande beslut afgjord. Underlåter han sådant fullgöra, bote 10 procent af bevillningens belopp, hvilka böter tillfalla åklagaren. För öfrigt kommer, i afseende på kontrollen af all gåfvo-, testamentsoch arfs-bevillnings vederbörliga beräkning, erläggande och redovisande, att iakttagas hvad i derom särskildt utfärdad författning är stadgadt. § 21. För an träffad t fynd. erlägges bevillning med Fyra för hundra af detsammas värde, såvida detta uppgår till Ett tusen Riksdaler. Från denna afgift äro likväl sådana fynd, som ega antiqvariskt och historiskt intresse, befriade. § 24. Den för Bank-bolag, enligt denna artikel, stadgade bevillning påföres och erlägges i den stad, der banken är inrättad eller har sitt hnfvudkontor. Bevillningen af testamente eller arf erlägges, antingen der den person, som efter 1 em nät Bevttlnings-UlshoUelt Utlåtande N:o 36. 9 lemnat elen testamenterade eller arf-fallna egendomen, sednast varit mantalsskrifven, eller ock der behörigen godkänd borgen för afgiften blifvit ställd. För fideikommiss skall bevillningsafgiften utgöras der den fideikommitterade egendomen finnes, eller ock å annan ort. der dylik borgen för afgiften blifvit aflemnad. jX:o Sfi. Ank. till Exp.-Utsk. den 7 Augusti 1860, kl. 3 e. m. Utlåtande, i anledning af åter remiss utaf en del af Utskottets Utlåtande N:o 24, angående folliskole-afgiftens utgörande.
— Carlier eller Franskt Kortpapper, V. i5. r. — Concept eller Skrif, L. V. 3o. I. — Grått och Maculatur, L. V. 5o. I. — Imperial och Regal, V. 15. r. — Median, V. ao. 1. — Olifant, L, V. 5o. 1. — Post, V. 3o. 1. — Präss, V. *» 1. ■— Tobaks, L. V. 50. 1, — Tryck, olimraadt oell i packor, L. V. 30. 1. — Velin, V. 15- 1. — Guld \ oc'* allt annat, tryckt, \ figurerad!, färgadt eller . ’ 1 måladt, i denna Tariff Turkiskt, / cj specificeradt, L, V. 5®. 1. Pappdosor, alla slag, se Dosor. Tapicr Magie, L. V. a5. 1, Papegojor, se Foglar, lefvande Paradis-korn, 10. — Äplen, 10. Tarapluier, L. V. ay. r. Parasollcr, L. V. 25. r. Pastejer, L. V. 5o, *, Pastell—kritor, »c Färgor. Pelsar, se Fällar. Pelteri eller Pelsverk. — Beredt , mer eller mindre kctadt: Björnhud, 20. r. — , — Bäfverskinn, to, 5, £3 — 58 — Pelteri eller Pelsverk» — Beredt, mer eller mindre betadt. Får och Lammskinn, alla slag, 20. Grå och Krimska» 20. *— —- Genott-skinn, 3o. — —- Get och Bockskinn, 4°- r: — Gråverk eller Ekorr-skinn, 20. i. — Gräfsvins-skinn, 20. t. — Harskinn, 20. i» Hermelin eller Lckattskinn, 3a. i. — •■ew Hillerskinn, 3o. Hundskinn, 20. i.
Derigenom att förbudet faller bort, blir nemi. undanröjd den möjlighet, som eljest existerar för sockerbrnksegarne att bestämma sockerpriserne, utan det kommer då ali bero på det utländska raffinadsockrets [iris med tillägg af tullen. Huruvida denna tull hör bestämmas till 5 sk. eller till 6 sk. är det enda, som nu är i fråga; och ändamålet med tullen är naturligtvis det att lemna ett lagom men icke för stort skydd. Svårigheten att genom kalkyl bestämma hvilket som är det rättaste, 5 eller 6 sk., till skydd för denna fabrikation, härleder sig deraf, att sockerpriserna utomlands icke äro constanta, utan den ena tiden lägre och den andra högre, hvaraf följden blir den, att då priset är högt utrikes, så torde 5 sk:s tull vara för mycket, men då priset är lägre, så torde 6 sk:s tull icke vara nog för att lemna den inhemska sockerbruksegaren tillräckligt skydd. Sockerpriserna utomlands bero på månfalldiga omständigheter. Först och främst på dyrheten af den råvara, hvaraf raffinaden tillverkas. De flesta sockerbruksegare hafva vissa orter hvarifrån de ärligen hemta sitt råsocker, dels derföre att de derigenom känna beskaffenheten af den råvara de erhålla och således icke behöfva förändra handteringen af sin fabrikation, ulan kunna fortfara på samma sätt år ifrån år, och detta gör att de det ena året kunna få betala sin råvara högre än det an - Den 5 Juni f. m. 425 dra, allt efter tillgängen å den ort der de hemta råvaran. Derigenom måste äfven deras egen tillverkningskostnad för sockret blifva olika det ena året emot det andra. Afven så förhåller det sig inom riket. Denna skillnad kan mycket väl göra en eller ett par skilling, pr skålpund; således anser jag det vara omöjligt att med någon noggrannhet beräkna hvilkendera tullen som är den ovilkorligt rälla, antingen 5 sk. eller 6 sk. Detta är endast erfarenheten, som kan gifva vid hand huruvida den ena tullen blir billigare än den andra, ehuruväl det måste medgifvas att någon tull, som är billig under alla år, icke kan existera under sädane föhållanden.
Då det likväl är bekant att i stämpelpappersafgilten nedsättning skett, att af Bevillnings-Utskottet icke sä ringa nedsättning blifvit föreslagen i tullinkomsterna, genom borttagande af hela exporttullen, hvilken uppgått till ett belopp af 177,900 R:dr, samt tullfrihet för några inkommande varor, hvaribland likväl icke ä nödvändighetsvarorna sill och salt och oberedda hudar och skinn, så saknas icke skäl att pä annat sätt, t. ex. genom ökad bränvinsskatt, söka ersätta dessa förlorade statsinkomster. Örn Rikets Ständer tillika med höjning af bränvinspriset genom borttagande af tullen beredde ett billigare pris på nyssnämnde fattigmans nödvändighetsvaror, sä vore vinsten dubbel. Man behofver då knappast kasta en sidoblick pä de stora nödvändighetsartiklar, hvartill millioner upplänas, för att vara viss derom, att de medel, hvilka en med 15 öre pr kanna höjd bränvinsskatt kunna inbringa, under den förutsätt - Santmans. Bevillning«-, Bagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. JVs' 2. 17 r.ing att tillverkningens belopp icke kommer att lida motsvarande förminskning, kunna väl användas. Af dessa skäl föreslås att Rikets Ständer, med ogillande af Utskottets hemställan i afseende pä nämnda motioner, ina besluta den ändring i § 19, att tillverkning sskatten må höjas till 75 öre, eller åtminstone, på sätt inom Utskottet var i fråga och endast med en röst underkändes, höjas till 70 öre. 4:o. 1 afseende på tillägget i § 21 instämmer jag i hvad Friherre Alströ mer anfört.” I denna reservation hafva Herr Reutersvärd, P., och Kontraktsprosten Janzon instämt. Af Herr Henschen: ”Hufvudsakligen instämmande i de allmänna åsigter, Juris Professorn Grefve G. A. K.
Förordningar samt embelsoch tjenslemäns kungörelser i åtskilliga vcrldsliga ämnen skola under Gudstjensten, efter predikans slut, från predikstolen afkunnas, blifvit väckt dels under 1818 års Riksdag, vid hvilken en, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med förevarande förslag, gjord hemställan vunnit Rikets Ständers bifall, men deremot blifvit af Kongl. Maj.-t i JNåder afslagen; dels ock vid de två sistförflutne Riksdagarne, utan att då till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Senare tiders sålunda yttrade benägenhet för Lag-Utskottets Betänkandej N:o 28. ändring uti omförmälte, på en urgammal plägsed grundade lagbud antyder väl, att de skäl, som för de nu framställde förslagen blifvit anförde, förtjena uppmärksamhet, men den omständighet, att någon ändring ej kunnat tillvägabringas, synes åter vittna derom, att öfvervägande betänkligheter emot plägsedens afskaffande linnas. Ehuru det är obestridligt, att borgerliga lagars kungörande, betraktadt såsom en verldslig förrättning, icke egentligen eger sammanhang med förkunnandet af Guds ord, tror Utskottet dock, att den uppbyggelse, som det senares afhörande medfört, ingalunda förminskas deraf, att de förra omedelbart derefter varda allmäugjorda, samt att tillbörligt afseende måste fästas på vigten af borgerliga lagars efterlefnad och den ökade förpligtelse dertill, som deras meddelande, i förening med Guds ord, o t v i f v el a k L i g t åstadkommer. Genom uppskof med kungörandet, tilldess Gudstjensten blifvit afslutad, skulle denna fördel i betydlig mon försvinna, och i stället den olägenhet troligen uppkomma, att en stor del af församlingen icke afbidade puhlicationernes uppläsande och således blefve i okunnighet om sina pligler, enligt Lag och Embetsmyndighelers beslut.
Vid innevar. riksmöte har också Konungen i den allmänna uppgiften om llikets och sta sverkets tillstånd och behof meddelat fullständig uppgift om hvad jag nu endast i korthet haft äran anföra, utvisande att t. ex. göromålen i allmänhetstigit i antal, och i rättegångsverken ökats till omkring dubbelt mot hvad de förut utgjort, hvaraf som en nödvändighet följde, att för framliden på ordin.-stat öfverflytta de från besparingarna utgående arfvoden. StatsUtsk. har således varit i tillfälle att pröfva alla dessa förhållanden, att öfver dem fatta sin mening, att föreslå till gillande eller ogillande de åtgärder, som blifvit vidtagna, och att ingå i pröfning, huruvida, för administrationens gång, embetsverken erfordra den tjenstemanna-personal de nu äga, hvilken likväl i allmänhet är förminskad genom indragningar, der sådant möjligen kunnat ske utan våda för påföljden. Egentliga spår af en sådan pröfning synas likväl icke i StatsUtskts betänk., meri häntydningar alt föregående förhållanden varit en bland orsakerna, hvarföre StatsUtsk. nu icke heller ansåg sig kunna föreslå till uppförande denna nya lönereglering på ordin.-stat, hvilket var begärdt, träffas dock i Utskts betänkande. Då, under loppet af discussionen öfver alla dessa punkter, man kommer i tillfälle att pröfva för hvarje punkt, huruvida ett behof kan vara så angeläget förde särskildta embetsverk en , som Regeringen ansett, blir det äfven tillfälle för de Konungens rådgifvare, som i främsta rummet måste ansvara för göromålens fortgång, att göra de erinringar, som deras embetspligt dem ålägger.
Utlåtande deröfver nu icke ägde rum, innan det Utlakande frän Stats - Utskottet inkommer, som i anledning as Kongl. Maj.kS Nädiga Proposition om en ärlig underhälls - summa för f. d. Konungen och närmaste Bröst - Arfwingar är att förwanta ; och skulle emedlertid berörde Handlinaar till Stats - Utskottet remitteras; hwarom de Respective Stånden genom Pcotocolls-Utdrag »vördsamt och manligen underrättades. vt Luprs. S. D> Bonde-Ständet gillade Lag»» Utskottets i Betänkande den 26 sisiledne October gjorde ^örflag till Sjö s och Gränse« Tulls samt AccisRätters indragning, och skulle ej mindre de Respective Med - Ständen, samt Lag - Urskortet än äfwen Statssamt Allmänna Beswärsoch Oeeonomie^tffylren, heste sednare i afseende pä den ätgärd Den i4 November.' -2Z fom af dem beror, wördsanit och wänligen VM dets ea Peflnt underrättas. Vt Suxra. Lx xrotocollo 8. L. 1'i3gsräk. Ridderffapet och Adeln ätstiljdes kl. K lill rH 5n Läsm xrotocolU 6. Älverttolxe, 7Z2 Den 18 November' Lördagen den iz November. Plenum kl. 9 f. m. Justerades följande underdäniga ft-rifwelse till Kgl. Maj:t. Stormägtigste Msrnädigfte Konung! Till Eder Kongl. Mai:k Fä Riksens Stander Härmed i underbarn-het öfverlemna deras enhälliga Beslut rörande bewiljade och af StatsWerket anslagne utgifer till underhäll och reglering af Eder Kgl. Majrts Hof och HofStallstaler.
Departements-chefen yttrade i underdånighet: »Då af handlingarne inhemtas :— Denna af Stats-Rådets öfriga ledamöter biträdda hemställan O täcktes Kongl. Maj:t i nåder gilla, samt befallde att, i enlighet med ett af föredragande Departements-chefen nu till justering uppläst förslag, nådig Proposition i ämnet, af den lydelse bilagan Litt. A. till detta Protokoll utvisar, skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo Axel Hegardt. 6 Kongl. Majlis Nåd. Proposition Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Aug. 1803, kl. 11 f. m. Kongl. Majlis Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anvisande af medel till betäckande af kostnaden för iståndsättandet af åtskilliga broar å den så kallade Carl Johans vägen i Jemtland, m. m.; Gifven Stockholms Slott den 7 Augusti 1863.
Akademierna i alla dem rörande ansökningar och aktioner; Aktioner, Fiskaliska: — rörande Akademier, Gymnasier, Hushållningssällskapet', Kyrkor, Skolor och Hospitaler, Fattigvårds-inrättningar, Pensionskassor och alla andra fromma SliIleiser samt Akademihemman; Afsked, dä dermed icke nägra löneeller pensionsförmåner följa, äfvensom då endast sådan pension dervid tillägges, hvartill den afskedstagande enligt lörlättningarne är berättigad eller för hvars erhållande han sjelf gjort tillskott; Afsked för Soldater, Båtsmän och Spel i nummer, med flere af gemenskapen vid Militären; A/skrifter, som för historiska och öfriga vetenskapliga upplysningar ur Riksarkivet meddelas; Anordningar; Ansökningar till Kongl. Maj:t af Soldater och Kronans Båtsmän, med flere af gemenskapen vid Militären; — som röra Akademier oell andra Läroverk: — al studerande vid högre eller lägre Läroverk om stipendier samt om undergående af examina ; — med klagan öfver tillfogadt våld eller oförrätt af Kronobetjente eller andra Embetsmän, när saken innefattar ett verkligt brottmål; — i brottmål och fiskaliska aktioner samt i alla sådana ekonomie-, politieoch militäi-ärenden, hvilka antingen kunna röra någon hel menighet eller hafva afseende pä allmänna och kommunala »nera, såsom publika byggnader, fråga om kronooch kyrkotionde samt presträttigheter, vägars och broars underhållande, knekte-, rustningsoch roterjngsskyldighelers utgörande, krono-, fångoch gästgifveriskjuls, med med mera dylikt, jemte de utlåtanden, bevis och expeditioner, sorn Domare och Euibetsmän i dessa ärenden meddela; Antagning sbevis för städernas samt kyrkooch skolbetjente, när lönen på stat icke uppgår lill 20 R:dr; A poth ekaret/ref) Ar/skiften, äfvensom afsk riller eller utdrag deraf; Assignationer, publika Verks; Be.sig tningar, ekonomiska, å boställen och kronohemman m. fl.; Beskri/ningar öfver geometriska kartor saint protokoll eller andra handlingar, som af Landtmätare eller från Provins-Lahdtmäleri-Kontoreii utgilvas:
med de fundiu~rntili politirkn spöismllrn och snkcr nf mera social nn trUa i filrgrundcn. desto mern kommer afgörelsen nu gripa in i dc enskilda qvinniirnns " dc, d c stirskildn hcmmcnr lycka .. Frfiken Krog uttalade som det mil, hvartill man inaste strafva, det, a# Rönet icke h ~ c airses som ctt Ahder fur förJärfmndtt " r skall af p0 / ilisda räfI&amp;hctcr~. 1 motsats till dem, som trodie, ätt det; iället i grundlneen. som s l z e r: sröstberakinade iiro alla norska medborgare *. P i det n i g r a dagar senare hBllna diskussionsmötet blef det likv&amp;l säftct att g&lt;¶ t; / / mixa, som sattes tinder d e b a t t Sedan fröken Nielseii varmt och aiisldende hade uttalat sin anslutning till fröken Krogs hela föredrag, fick bankchefen Berner ordet. kursiverar desrn ord, emedan de uttrycki henne3 egen brigt i frigin. i6 det förhringssattet, att man icke skulle befatta sig med grundlagsförändringar, utan att de qvinnor, som ansigo sig vara röstberättigade, skulle begära att bbfva införda i röstlangden och Ika saken komma till stortingets kannedom. Denna herr Berners kigt räckte mycket motstånd; men han fasthöll lugnt, och utan att l b inverka pa sig af personligheter, den &amp; kadningen, som ju ock&amp; praktiskt erkännes i den engelska konstitutionen, att grundlagen bör uppfattas mera rymligt, att dess orda+ delse icke bör för mycket ändras, men att man bör Ilata den, der uttrycken tillita det, växa med tidsförh8llandena. Det vore orimligt att tillskrifva fäderna pll Eidsvold en sadan brutalitet som att de med föresats skulle ha velat utestänga en stor del af de rtistberilttigade medborgame, blott för det att de vom qvinnor.
Sparre, under åberopande af sin egenskap utaf ledamot i LagUtsk., har för sina satser sökt ett stöd, uli framställningen af åtskilliga LagUtsk:s tillgöranden och beslut, hvilka jag åtminstone med den färganläggning, hvarmed de blifvit framställde, icke kan vidkännas, finnér jag mig, såsom äfven varande ledamot af LagUtsk., uppmanad att afgifva ett eller annat beriktigande. Gr. Sparre har i början af sin framställning yttrat, att LagUtsk. skulle redan hafva förkastat ensamhetssystemet, och att Utsk. kommit till detta resultat egentligen på grund af erhållna upplysningar och vunnen kännedom derom, att detta system icke skulle kunna i landet införas med mindre än att en kostnad af 10,000,000 r:dr esc Den 23 Februari e. m. dertill erfordrades. Jag bekännner, atl denna uppgift föreföll mig något oväntad; ty hvad kostnaden angar, har LagUlsk. icke haft tillfälle att se någon enda ordentlig kalkyl och ännu mindre någon tillförlitlig. Det är visserligen sanni att vid ett tillfälle, då frågan om ensamhetsfängelsets lämplighet för längre tider lill öfverläggning förekom inom Utsk., yttrade en ledamot, att han vid betraktande af den kostnad, som i Frankrike anses erforderlig för systemets införande derstädes,ansåg densamma icke kunna blifva mindre än 9 eller 10,000,000 r:dr i vårt land; och som denna ledamotens mening sedermera blef segrande uti ett af LagUtsk. provisoriskt fattadt beslut, lärer Grefven deraf fått anledn. till den förmodan, att Utsk:s majoritet ansett kostnaderne uppgå lill de af Grefven omnämnde 10,000,000 r:dr, ehuru jag sannerligen ej hörde någon annan, än den enda ledamoten sjelf, derom tala. Sjelfva frågan om ensamhetsfängelsets antagande är dessutom ännu icke heller inom Utsk. afgjord. Jag har der tillfälle att nästan dagligen kämpa med Gr.
Konungen äger tvänne röster i de Konungen eger tvänne röster i de mål, hvilkas föredragning och afgörande mål, hviiKas föredragning och afgörande 70 Förslag lill ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen. Han För godt finner att i Högsta Domstolen öfvervara. Alla frågor om förklaringar öfver Lagen skola hos Konungen anmälas och Dess röster deruti inhemtas och heräknas, änskönt han icke i Högsta Domstolens öfverlägguingar derom deltagit. §. 22. Uti Högsta Domstolen kunna ringare mål pröfvas och afgöras af Fem Ledamöter, så ock af Fyra, der alla fyra äro om slutet ense. Ofver vigtigare saker skola minst Sju döma. Ej må liera än Atta Ledamöter på en gång tjenstgörande vara. §. 23. Alla Högsta Domstolens beslut utFärdas i Konungens namn och med Dess Höga Underskrift eller under Dess Secret. §• 24. Uti Konungens Nedre Juslilie-Revision skola Justitie-ärendena beredas lill Föredragning och afgörande i Högsta Domstolen. §. 25. Konungen äger att i brottmål göra nåd, mildra lifsstraff samt återgifva ära och till Kronan Förverkadt gods; dock må öfver ansökningar derom Högsta Domstolen höras och Konungen Sina beslut uti Stats-Rådet fatta. På den brottslige skall sedermera ankomma att emottaga den nåd, Konungen honom Förunnat, eller undergå det straff, hvartill han blifvit dömd. Ilan för godt finner att i Högsta Domstolen öfvervara. Alla frågor om förklaringar ö,fver lagen skola hos Konungen anmälas och Dess röster deruti inhemtas och beräknas, änskönt Han icke i Högsta Domstolens öfverläggningar derom deltagit. §. 22. Uti Högsta Domstolen kunna ringare mål pröfvas och afgöras af fem Ledamöter, så ock af fyra, der alla fyra äro om slutet ense. Ofver vigtigåre saker skola minst sju döma. Ej må flera än åtta Ledamöter på en gång tjenstgörande vara. §. 23. Alla Högsta Domstolens beslut utFärdas i Konungens namn och med Dess höga underskrift eller under Dess Sekret. §. 24.
Brefvet den 19 Augusti 1814, innevånarne i dåvarande köpingen Döderhultsvik erhållit, till befordrande af rörelsens vidare utveckling och hastigare tillvext samt betryggande af köpingens framtida bestånd, rättighet att förvärfva full och medelst lagfart befästad eganderätt till den från frälsehemmannen Kikebo, Humlekärrshult och Nynäs upplåtna mark, sorn då utgjorde köpingens område, äfvensom till den jord, som till köpingens utvidgning ytterligare erfordrades, hvarvid jemväl i nåder föreskrefs, alt köpingens utmål genom Kongl Maj:ts Befallningshafvandes i Calmar län föranstaltande skulle, efter undersökning af dertill förordnad landtmätare, på karla läggas samt till byggnadstomter, torg, gator o s. v. indelas, samt att en årlig afgäld af alla dessa lägenheter fortfarande borde till vederbörande hemmansegare utgå, hvilken afgälda belopp skulle på öfverenskommelse med samme hemmansegare bero. Enligt af Kommissions-landtmätaren N. Landgren år 1845 upprättad och af Kongl. Majit fastställd karta utgjorde byggnadstomternas arealinnehåll 978,370 qvadratalnar och den till torg, gator och andra allmänna platser indelade mark 517,486 qvadratalnar eller tillsammans 1,495,856 qvadratalnar. Den tomtöresafgift, som, enligt med vederbörande hemmansegare träffad öfverenskommelse, blifvit bestämd, utgjorde ett runstycke banko för hvarje qvadrataln. Denna afgift hade visserligen från början känts ganska tung, enär marken blifvit dyrt inköpt och genom sin bergiga och oländiga beskaffenhet erfordrat högst betydliga kostnader, för att till byggnadstomter, torg och gator planeras. Men än mera tryckande hade denna afgift varit, sedan köpingen Döderhultsvik under år 1856 blifvit stad.
Men lör alt ieke dermed för tungt belasta bolaget anhöll Directionen i underdånighet hos Konungen em ett anslag för delta ändamål af 30,000 R:dr, hvilka ock beviljades af p:de Hnfvudtiteln. Äfven Bruks-Socielelenanslog en dylik summa sorn Lån, emot billiga vilkor, emedan alla instämde med Directionen örn nyttan af en sadan verkstad. Derefter förliågade jag mig hos flere Vetenskaps man deröfver. Men för all ändå vara säker, innan man derpå skred til' Arbetet, låt jag emellan Directionens Ledamöter circulera en härvarande särskild skrift, med hvars upläsande jag nu ej vill trötta Ridderskapet och Adeln, men hvar uti planen och alia motiver ne för den voro på det nogaste upptagne Eankens Ombud yttrade sig deröfver på följande sätt: Ehuru jag visserligen finner, att ifrågavarande anlägg-, ning skulle blifva af mycken nytta så väl för Ca 11 alen som för det Allmänna, anser jag mig dock icke kunna medgifva verkställigheten deraf på sätt här blifvit föreslaget eller annorlnnda med Cana 1-Werketsdelta g a nde, förr än förslaget är vordet Banco-Styrelsen underställ dt, och af densamma godkändt, helst nämde Styrelse förut afstyrkt en Ridd, • Ad, Prot. 10 B, 8. Afd, 8 Den 17 November f. m. dylik anläggning på Canal -Verkets bekostnad. Härvid mäste jag anmärka, att-dfenna inrättning ej var hvad bankens Ombud menar med orden: en dylik anläggning, eller något gjuteri. Ett gjuteri är vida skiljdt från en mekanisk verkstad. Det blef vidare sagt, att det skulle underställas Banco - Styrelsen; men på den väg som detta skulle ske, och då Directionen ej samlas lill Allmänt möte "för uppsättandet al den års-berätlelse, som lill Banco-Styrelsen öfverlemna*, så hade derigenom hela året förlorats, som, i hänseende tili andra förhållanden, vållat en mångdubbel skada, som Circulairet upplyser.