Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle emedlertid icke vilja tillstyrka Svenska Nationen att låta nedtysta sina rättmätiga rop derföre, att desamma icke för närvar, vinna tillbörligt gehör hos Representationen, titan tvärtom då fördubbla dessa rop. För ,öfrigt har jag visserligen qvar några anteckningar sedan sisla plenum; men då öfverläggningen i alla fall synes komma att blifva nog långt utsträckt, vill jag nu ej upptaga tiden med afgifvandet af de svaromål, hvartill jag eljest kunde finna mig befogad, dessutom öfvertygad, att opinionerna i detta vigtiga ämne redan på för - Den i3 Octo b er f. ui. förhand äro så stadgade, att min röst ej förmår ändra den. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Då motionerna, ang:de förändring i Representationen inom Constit.Utsk. till öfverläggning företogos, hemställde jag, om man icke borde börja med att undersöka, huruvida den nuvar. Representationen verkligen är så dålig, sein man vill påstå; och jag trodde, att ropen härom tilläfventyrs bäst skulle tystas genom en på grundlig undersökning stödd utredning af verkliga förhållandet. Utskts öfriga ledamöter ansågo likväl en sådan undersökning öfverflödig, emedan ropen voro så allmänna, att man deruti trodde sig finna tillräckliga bevis för felaktigheternas verklighet. Utsk. stadnade icke dessmindre omsider dervid, att det egentligen vore arbetsformerna, sorn aro i behof af förändringar; och R. o. Ad. tyckes vilja sluta sig till samma öfvertygelse. Men då saken emedlertid är af ofantlig vigt, vill jag utbedja mig alt något utförligare få yttra mig deröfver. Jag medger gerna, att ropen om representationsförändring äro ganska allmänna, icke hos den större massan af Nationen, utan hos den upplystare delen deraf. Men då jag efterforskar, hvarifrån dessa rop härleda sig, har jag tyckt mig finna, att det varit tidningsredactionerna, som föranledt dem. Jag är icke fiendtligt sinnad emot tidningarna.
Dessutom hafva Fullmäktige, likaledes på grund af åberopade reglements-§, såsom arvoden åt de biträden, som af Deputerade begagnats, samt åt öfriga Riksgäidskontorets tjenstemän, för hvilka ränteoch amorteringsliqviderna i anledning af de fonderade statslånen, under loppet af samma år medfört särskilda åligganden och ökade göromål, beviljat följande belopp, nemligen: för Fullmäktiges Sekreterare, hvilken äfven i egenskap af Sekreterare biträdt Deputerade, R:dr 3,000: — åt hvardera af Kommissarierne 1,000 R:dr, eller tillsammans » 3,000: — för Notarien och Registratorn vid Fullmäktiges Expedition » 600: — åt 4 tjenstemän i Bokslutsoch Revisions-kontoren » 400: — åt 2:ne extra ordinarie tjenstemän » 250: — och åt åtskillige ordinarie och extra ordinarie tjenstemän, som biträdt vid utlottningarne af 1860 års premieobligationer » 200: — hvarjemte, för ökad uppassning och tjenstgöring m. m., en särskild vedergällning tilldelats vaktbetjeniugen i Riksgälds-kontoret af » 240: — R:dr 7,690: —; finnande Revisorerne, vid jemförelse med föregående årets revisionsberättelse, att denna summa med 4,240 R:dr öfversteg hvad under år 1863 tillerkänts lånedeputerade och deras biträden. Utom den påräknade behållningen utaf räntevinsten å 1858 års tillfälliga statslån, hvilken räntevinst vore afsedd för arbetena å nordvestra stambanan, beviljade Rikets Ständer vid 1862—1863 års riksdag för fortsättning af statens jernvägsbyggnader, att under åren 1863—1866 utgå, tillsammans R:dr 27,896,000:
Han vågar nu icke längre tro, att han lefvande skall slippa ut ur fängelset. Fienderna, som störtat honom, måste också finna ett brott, för hvilket han kan anklagas, i annat fall skulle de icke kunna rättfärdiga sitt våld inför världen. Skall det också finnas en domstol, som vill påtaga sig ansvaret att döma en oskyldig? Och för hvad skall han rättvisligen kunna fällas? För fel begångna inom förvaltningen? Allt har ju skett i öfverensstämmelse med envåldshärskarens uttryckliga befallningar. Och icke våga väl de nya maktägarne i sitt öfvermod kompromettera Danmarks drottning? Han känner sig fullkomligt oangriplig från alla håll, och ändå kan han icke bli dödstanken kvitt. Det kommer sig väl af svaghet och blodbrist. Han erinrar sig dunkelt, att han hört talas om en dansk statsman, som fördes till schavotten och först där benådades till lifstids fängelse. Han hade gjort landet stora tjänster, och han var sin konungs högra hand; dock föll han till sist för adelns intriger. Griffenfeldt var hans namn. — Hur ofta händer det icke, att historien upprepar sig? Hvart systemskifte kräfver en syndabock och under en envåldshärskare, hvars vilja ger efter för all energisk bearbetning, kan allting ske Han rycker till vid det han känner en hand famla om sin fotboja, som strax därefter faller af. Också järnarmbandet aftages, och han rätar ut sig med välbehag, fast rörelsen förorsakar honom smärta. Dörrarna slås upp, och han föres in i en stor sal, där åtskilliga människor sitta omkring ett stort bord. I början kan han icke särskilja det ena ansiktet från det andra, han ser allting liksom genom dimma och bugar sig på måfå; men när den första sinnesrörelsen lagt sig, klarnar det, och han igenkänner ordföranden, friherre Juel-Wind. Så glider hans blick, mönstrande, från den ene af rättens ledamöter till den andre, där är generalprokuratorn Stampe, där är Luxdorph och Guldberg och Sevel och Braëm – kallsvetten bryter fram på hans panna, denna domstols sammansättning bekräftar alla onda aningar, här äro hans fiender i majoritet, och de skola utan tvifvel döma honom.
Till den andra afdelningen höra: 1:0 diplomatiske embetsoch tjenstemäns equiperingsoch etablissementssamt rese-penningar, så väl vid deras första utnämning, som då de förflyttas från en beskickriingsort till en annan; 2:0 utomordentliga ambassader och beskickningar vid yissa tillfällen och för vissa särskildta ändamål; 3:o present-dosor och öfriga omkostnader vid tractaters och convenlioners afslutande; 4:o afskedspresenter till häiifrån rappelerade främmande ministrar och chargds d’affäires; 5;o de enligt 1765 års minister-regl:te, under namn af sorgpenningar, utgående kostnadsersättningar till diplomatiska embetsoch tjenstemän vid tillfälle af de Kejserlige eller Konglige personers dödliga afgång, bos hvilka de äro accrediterade; 6:0 Svenska och Norrska beskickningarnas arliga extra utgifts-räkningar för särskilda bestridda omkostnader i och för tjensten; 7:0 kurir-resor och cabinetts-kurirernes årliga equiperings-penningar; 8:0 aflöning för en Norrsk förste secreterare, anställd vid K. Cabinettet för utrikes brefvexlingen; 9:0 de vid K. Cabinettet förefallande extra utgifter; 10:0 hemliga utgifter. Denna sednare nfdelnings utgifts-titlar äro och mäste naturligtvis, med få undantag, till större eller mindre del vara beroende af de politiska händelsernas gång och beskaffenhet. De kunna således aldrig på förhand till beloppet bestämmas. Statsverkets hittills fastställda anslag till minister-staten hafva under somliga tidskiften varit tillfyllest - Den 10 Augusti f. m. görande, då de deremot under andra befunnits otillräckliga. Hvad det ena året för mycket medtagit, har af ett efterföljandes öfverskott någon gång blifvit ersatt; men i allmän-* liet hafva de i5 år, som närmast föregått mitt inträdande i det embete jag igenom E. K.
Farhåga för en menlig inflytelse på Näringarne af en allt för hastig RörelseCapitalets för^ 174 Den t 7 Martil, é. lii. minskning är af Utskotten ins dd kunna uppkomma endast genom ett ordentligt Discon» ternes Concours tillstånd. Jag , för min del , anser de föreslagna Qbligationerne medföra i det närmaste samma verkan > då de ofelbart aldrig kurm^ blifva rörliga , utan de mäst öfverdrifna Agioterings - vilkor, som efter aila tiders erfarenhet skall blifva förhållandet med ett Papper, vid hvars inlösen den förfallna Räntan beräknas till förlust å den förskiitna Summan, jag kan således, i stöd af hvad jag ha‘t aran anföra , icke förena min öfvertyga!» 6e med ett erkännande, att af Utskottens Be* tätmande finna Innehafvare af Disco-nPapper Vara rättvist behandlade, utvägen för de Gäldskyldige att afbörda sina Skulder i möjligaste mån lättad , och vådan af en alltför hastig minskning i RörelscCapitalet undanröjd. jag anser för min del innehafvare af Dis. cöntpapper hafva fått sin rätt, då de för sina Fordringar af Capital och upplupna Räntor till den dag då betalning inställdess erhåfia så Stor del af beloppet, som Disconternes mot* svarandesäkra Fordringar medgifva; och då de, i enlighet med den af Utskotten äfven yttrade tanka, ej äga rättighet till några vidsträcktare påståenden, så anser jag äfven Representationens beredvillighet, att vid detta tillfälle göta uppoffringar, böra begränsas af hela Allmänhetens rätt, på hvars bekostnad all friko* strghet af Riksens Ständer måste grundas. För* dringsagaren kan likväl 1 min tro ej tillfredsställas för sitt lidande, med mindre den uti Den 17 Martn, e. Ht. 175 delning honom ur de banqueroutternde
Ständer sig icke kunna bifalla berörde Lotterisinrättning , och verkställigheten deraf blef således inställd , till dess Kongl. Maj:t, den 1 Dec. nyssnämnde år, beslöt , att för Dess och Kronans räkning inrätta det nuvarande Genuesiska Nummer-Lotteriet, hvarvid, enligt träffad öfverenskommelse med Entrepreneureme af Trollhätte Slussverks Lotteri , detsamma upphörde, emot ett erhållet skadestånd af 72,000 Daler K:mt; men öfrige här i Riket privilegierads Lotterier lära hafva fortfarit till dess privilegiiåren för hvart och ett Jupit till ända. Sedan, vid 1738 års Riksdag, R. Ständer inhemtat kännedom om beskaffenheten af de Lotteri-inrättningar, här i Riket dä funnos, och dervid förnummit, att enskilde personer dels med , och dels utan erhållne Kongl. Privilegier, inrättat Lotterier, aflåto R. Ständer till Kongl. Majit, den 7 g April 1739, underdånig skrifvelse, med hemställan derom, att andra Lotteriinrättningar , än ad pios usus och publici nytta ej måtte tiilåtas, i anledning hvaraf Kongl. Majit , med bifall till hvad R.
I följd af ofvanberörde stiftelser har Serafimer-ordens-gillet emottagit och förvaltat icke blott nyssnämnde stipendii-fond, utan jemväl den fond, hvaraf årliga räntan tillfaller Serafimer-lazarettet, nvilken sednare fond nu utgör 12,750 R:dr, stipendii-fonden deruti inbegripen, hvilka äro utlånte, 4,000 R:dr emot fem procents årlig ränta och säkerhet af inteckning i fast egendom, samt återstoden, 8,750 R:dr, emot obligationer af Skånska Hypotheks-föreningen, löpande med 4 1 procent årlig ränta, af hvilka ränte-medel den tjensteman i Serafimer-ordens-gillet, som förer redogörelsen öfver nämnde fond, derföre hittills uppburit ett arfvode af sexton R:dr 32 sk. årligen, hvarefter det återstående af räntan n varje år till Serafimer-lazarettsdirektionen blifvit utbetaldt; och får Ordens-gillet härvid jemväl i underdånighet upplysa, att den af Rikets Ständers Revisorer omförmälda ränte-behållning af 38 R:dr 42 sk. uppkommit å stipendii-fonden, hvaraf följer, att densamma ej kan tilläggas den fond, af hvilken Serafimer-lazarettet uppbär årliga räntan; ankommande nu på Eders Kongl. Maj:ts nådiga välbehag, huruvida sistnämnde fond än vidare bör, på sätt hittills skett, förvaltas af Serafimer-ordens-gillet, eller, såsom Rikets Ständers Revisorer hemställt, öfverlemnas till Serafimer-lazaretts-direktionen. Den nådiga remissen bifogas i underdånighet, och Serafimer-ordens-gillet framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste, undersåter och tjenare, G. A. SPARRE. J, F. FAHRAEUS. Stockholm den 23 December 1857. C. M. Hindbeck. Ödmjukaste Memorial!
I afseende ä bearbetandet under den närmaste framtiden al' ifrågavarande, för en noggrannare kännedom om Riket i ekonomiskt och statistiskt hänseende afsedda, karleverk, — hvilket, enligt ofvanberörde nådiga skrifvelse, ställdes, under Ofver-direktörens vid Landtmäteriet öfverinseende och ledning, men deruti E. K. Majit sedermera, under den 16 December näsllidna år, vidtagit den förändring, att Ölver-direktörens berörda befattning öfverflytlades på en särskild, af E. K. Majit för ändamålet förordnad styresman, hafva Rikets Ständer vidare inhemta!, att E. K. Majit väl funnit karteverket böra börjas i något af de närmast intill hufvudstaden gränsande län, hvarest, med tillhjelp af de utaf Topografiska korpsen redan verkställda karte-arbeten, karteverket syntes kunna af ett mindre antal kartografer inom jemförelsevis kort tid full - Expeditions-Utskottets Forsing lill underd. Skrifvelse A:o 161. 51 bordas, men tillika, med afseende å de större induslriela och till landels uppodling syltande förelag, som vore ifrågasatta alt komma till stånd inom Nonboltens lån, ansett det vara af särdeles vigt, alt ekonomiska kartor öfver della län, der de för af vittringarne redan verkställda målningar kunde väsendtligen underlätta arbete!, blefve så skyndsamt som möjligt upprättade. 1 öfverensstämmelse härmed och jemte del närmaste ledningen och tillsynen öfver arbetet inom samma län uppdrogs ål Landshöfdingen derstädes, P. H. Widmark, som i sin förra tjenstebefattning ådagalagd! verksamt nit för det ekonomiska karleverket. bade E. K. Maj:t (uti omförrnälda skrifvelse af den 15 April 1859) förordnat, att det för ändamålet tillgängliga årliga anslaget å tillhopa 21,750
kandidat, Iivilken aflagt sådan filosofie ltaiididatexaiiien, som berättigar a t t söka anställning vid allm, läroverk oc !i som genomgått profår vid allinänt laroverk eller vid ett seminarium, dels lärarinna, som genoingktt fullständig afgångsexamen vid Högre lärariiiileseininariet i Stockholm och med-goda vitsord tjänstgjort minst ett &amp; r vid ett statens seminarium. Kvinliga fil. kandidater ha visserligen ratt att genomgå profar vid allmalit läroverk, nieii de f &amp; endast rned särskildt tills&amp;d söka larareplats vid dylikt läroverk och tyckas endast mer undantagsvis eftersträfva sådan tjänst, livareinot adjiinktsplats vid folkskolelarariniieseininaïiiim a r synnerligt passande för deni. Ecklesiastikniinistern anser därföre a t t det ä r hycket som talar för a t t de, h i l k a önska söka sådan plats, sattas i tillfalle a t t genomgå en profårskurs vid ett seminarium. I. betraktande af a t t de kvinliga adjunktsplatserna äro s % f&amp;, föreslår emel1,ertid ecklesiastikministern, a t t .dylika profårskurser icke anordnas årligen utan endast tid efter. annan, då förliålllaiidena synas påkalla det. Äfveii anser lian andain81seiiligast, a t t dessa kurser icke bindas vid idgot bestämdt seniiiiariurn, utan a t t det för hvar gång lämnas %t k. m: t a t t bestäniina, hvar den ifrågasatta profårskursei; bör anordnas. Hvad de lärarinnor, soiii genonigått h ' ögre 1Mrarinneseiniriariuin. betraffaï, är det, s %soni iiäiniits, förordnadt, a t t de för a t t kiiiina söka ', ' en adjunktsplats skola lia tjänstqjort minst ett ' h rid ett seminariiim. Men då endast iiiidantagsvis tillfälle yppatn sig för deiii till anställning såsoni vikarie eller extraordinarie liirarinna.
Innan eden aflägges, skall Ordföranden påminna derom, att det dekret, hvarigenom medlemmar af familjen Oranien-Nassau blifvit för alltid uteslutne från hvarje myndighet inom konungariket Belgien, utgör en del af konstitutionen. XLIX. Vid öppnandet af hvarje lagtima sammankomst utser rådet en Ordförande och en Vice-ordförande samt bildar sin byrå för alla sammanträden under året. Rådet bestämmer genom ett reglemente sitt arbetssätt i enlighet med förevarande lag. Detta reglemente skall underkastas konungens pröfning och godkännande. Rådets sammankomster äro offentliga; dock må Rådet ega att, på begäran af Ordföranden och fem ledamöter, eller när Guvernören sådant fordrar, bilda en hemlig session, och bestämmer Rådet sedan, om ämnet lör öfverläggningen bör komma under offentlig förhandling. Lil. Rådet voterar med hög röst eller genom att qvarsitta på eller resa sig från sina platser; dock sker alltid voteringen med hög röst och efter namn-upprop, i fråga om beslutets rigtiga uppfattning; men i afseende å upprättande af förslag till tjenster, deras tillsättande eller tjenstemäns återkallande eller afsättande sker omröstningen städse med slutna sedlar. Lill. Rådet har rättighet att sönderdela och att göra tillägg lill hvarje väckt förslag. LIV. Hvarje beslut skall fattas med absolut röst-majoritet; vid lika röstantal anses förslaget förkastadt. Sammankomsten öppnas och afslutas af Ordföranden; hvarje sammankomst börjar med uppläsning af ett vid nästföregående sammanträde förda protokoll, som, i händelse det godkännes, bekräftas och inskrifves på sätt CXIX artikeln af denna lag bestämmer. Hvarje ledamot eger få i protokollet antecknadt alt han voterat emot beslutet, men han kati icke fordra att äfven få skälen för sitt votum antecknade. LVII. Utom i fall af brådska, bekräftad utaf två tredjedelar af församlingens närvarande ledamöter, eger Ordföranden att, efter församlingens hörande, upprätta föredragningslista (ordre du jour) senast aftonen före handläggningen, hvilken lista derefter i salen anslås. Hvarje förslag, som icke tillhör dagordningen, skall, skriftligen uppsatt, öfverlemnas till Ordföranden och bör vara af två andra ledamöter linderstedt. Församlingen bestämmer dagen för dess läsning.
18 ig ars beslut, utöfver grundfonden beli albia räntevinst ocb capital-ölverskott. Hr von Hartmansdorff, A 11 g.: Reservationerna vid detta betänk, äro sä niånga ocb omständliga, alt föga kan vara att tillägga. Jag vill blott hålla mig till 2:ne af dem: 1:0 i afseende derå, all BancoUtsk. bland de tillgångar, sorn vid detta riksmöte borde kunna af Ständerna disponeras, bar Utsk. icke upptagit bancovinsten för innevar. år. Man kan deremot invända, att som bokslutet icke varder full färdigt, förrän med nästa år; så vet man ej med säkerhet förr än då, huru stor behållningen skall blifva. Men sådant hindrar icke att man kun fatta beslut i öfverensstämmelse dermed, d. v. s att den vinst, som efter bokslutet kan komma att finnas för innevar. år, äfven mätte för statsverkets behof få användas, på samma sätt som för de år, hvilkas bokslut äro kända. — Om man antager alt bancovinsten' blefve lika stor för detta år, som i medeltal för de föregtde åren, sedan sista riksdag, så skulle en tillgång af 660,000 r:dr uppkomma. Jag är öfvertyga*!, att denna summa snarare är för liten lin för stor. Nästa fråga blifver: huru och när skall denna summa utgå? Om R. o. Ad. skulle, när detta betänk, återkommer — ty jag anhåller örn återremiss och förmodar att andre värde ledamöter göra detsamma — besluta, att den blifvande bancovinsten för innevar. ur 1840 fördelas mellan de fem kommande åren intill nästa riksdag, på samma sätt som den bancovinst, som redan är till si Ifra u känd; så funnes en tillgång, lika fördelad mellan hvarje år. Den utgift af nya bancosedlar, som man velat sålunda lika fördela, på det ingen betydlig rubbning i peiminge-förliällaar dena skulle äga rum, blefve då äfven iakttagen.
Annu mindre troligt är det, att sjelfägande bönder i Hallands län skänkt något hemman till kyrkorne derstädes. Del finnes visserligen exempel på något dylikt i Skåne, i det att åtskilliga kyrkor derstädes äga jord, som brukas under skattehemman, och möjligtvis blifvit i forntiden skänkt af bönderne. Men sådane donationer hafva dock der inskränkt sig lill jordar eller lägenheter af ringa värde och omfattning. 34 § uti det vid reservationerna fogade transumtet af Christian IV:s recess leranar föreskrifter ang:de sådane jordars förvaltning; men i samma recess saknas alldeles föreskrifter om dylikt i afseende på donationshemman, hvilket dock varit en alltför vigtig fråga, för att i recessen förbigås. Deremot är det ganska troligt, att de s. k. kvrkohemmanen i Halland ursprungligen blifvit af Danska Konungar till kyrkorne derstädes skänkte med den rätt deröfver, som Kronan dä ägde, d. v. s. alt kyrkan fått sig tillagd de deraf utgående räntor och andra afgifter, hvilka kyrkan af ålder uppburit. Att dermed äfven följt städsmålet anser jag ganska troligt, efter den undersökning D:r Stenhammar gjort, men att med rätt till delta städsmål skulle hafva varit förenad rättighet att bortstädja sjelfva hemmanet eller att antaga åbo å detsamma, det måste jag Den 1 Mars f. m. 41 y belt och hållet bestrida. Den värde reservanten säger dervid, att ehuru oftanämnde 1643 års recess lemnade åt Konungens länsman eller landshöfdingen att bortstädja kyrkornas hemman, skedde delta dock blott i egenskap af kyrkans försvarare och för kyrkans räkning. Men om man närmare granskar förrberörde recess, så finnér man, att orsaken till ett sådant öfverlåtande af kyrkans försvar åt Konungens länsman har legat deruti, att de s. k. ”Regnskalis-Robster”, d. v. s. kyrko-föreståndarne, hvilka förut antagit åboer, dervid galt egennyttigt tillväga, och slagit under sig slädsmålet.
Hvarken min eller Utsk:s mening har varit, att någon skulle tvingas att öfverlemna skjutsningen lill entreprenörer. BondeSt. är onekligen det Stånd, sorn skjutsar mest, och finge således på hvarje ort afgöranderöst i fråga om entreprenaders ingående. Men jäg har sagt, att lagstiftningen bör stå i spetsen för reformerna och således bör utgå från en af upplysningen godkänd åsigt, hvilken sedermera får utbilda sig och göra sig gällande i den mån folket lär att inse dess riktighet. Hade frågan varit om att ovilkorligen föreskrifva, det entreprenörer skola öfvertaga skjutsningen, så hade jag ej tillstyrkt förslaget; men då meningen är att till hvarje skjutslag öfverlemna valet emellan skjutsningens bibehållande eller öfverlåtande ät en entreprenör, kan jag ej finna, att något tvång här är i fråga. Dessutom tror jag, att man bör rådfråga de upplysta och ej de oupplysta, och jag hade aldrig trott, att bondeSt. i denna fråga kunde hafva mesta upplysningen. Hr Möllerhjelm, Axel: Jag skall ej uppehålla discussiohen, utan ber blott att med elt pär ord få gora en rättelse i Hr Hjärnes uppgift eller besparidgsforslag i afseende på generalernas inspectionsresor. Förhållandet är icke, att de hafva 6 hästar, utan de äro icke berättigade att beräkna skjuts för iner än 4 hästar, och denna rättighet upphör i och med detsamma löneregleringen kommer i stånd. Då komma de att resa utan ersättning, och en förhöjd skjutslega skulle således komma att inverka på deras inkomster. Hr IFjarne: Jag vill blott med få ord i anledn. al den siste värde talarens yttrande erinra, att jag talat om hvad r esereg 1 em e n t et föreskrifter i afseende på genéralspersoner. Om jag.genom misstag kom att nämna inspections - 184 Den ij November e. m. resor, återtager jag gerna min framställning i denna del, emedan det lärer finnas en general-ordre af detta år, soni endast tillägger inspectionsgeneraler 4 hästar. Denna ordre kände jag icke, och före dess utfärdande har förhållandet varit sådant, som det af mig framställdes.