Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Låt mellertid, om möjligt, edra minor icke förr springa, än Dom Joᾶo, den gode, lyckt tillsammans sina gamla ögon. Han har förtjent detta undseende af eder: han älskar Brasilien kanske mer än sitt gamla arfland, och han har qvarblifvit hos eder, emot min och moderlandets egen önskan, äfven sedan de förhatlige Fransmännen blifvit förjagade, och sedan det längesedan stått honom fritt att återvända. Låt honom alltså i lugn taga med sig sina båda kronor i likkistan; hans år kunna sannolikt icke blifva många; hans helsa har blifvit försvagad i detta brännande luftstreck. För min egen del vågar jag icke fordra detta undseende; jag har icke kunnat vänja mig vid edra vanor, och den antipathi, jag i senare åren här funnit uppkomma emot allt portugisiskt, har hos mig framkallat en opposition, hvari jag mera rådfrågat min känsla än statsklokheten. Jag är således beredd på hvad ske måste: min stolthet skall inskränka sig att blifva tvenne konungars moder; men vet, Dom Ignazio, att om desses rättigheter sättas i fråga, skall jag för dem kämpa med en lejoninnans mod. Drottningen räckte armen åt Republikanarn och de inträdde i paviljonen, der concerten genast begynte. Prinsen af Brasilien var sjelf med i orchestern, och spelade ett instrument: – hvilket, kunna vi icke uppgifva. Huru Dom Pedro hade lyckats i denna composition, veta vi icke heller, emedan vi aldrig haft lyckan att höra någon enda af hans stycken, eller ens sett något partitur deraf. Men förmodligen måste den hafva varit förträfflig, emedan ett sorl af bifall och förtjusning efter dess slut spridde sig kring hela salen. Drottningen och Dom Andrada voro de enda, som icke deltogo deruti: också förmoda vi, att de, sysslosatte med helt andra tankar, knapt hört en enda not. Efter musikens slut tilldrog sig ett uppträde, som är vanligt nog vid sådane tillfällen, och hvilket vi derföre icke beskrifva. En flock vackra flickor, bland hvilka vi igenkänna Donna Elvira och den lilla Clementina, framträdde till den furstliga tonsättaren, sjöngo verser till hans ära och räckte honom en lagerkrans.
I sådan ordning kan det af motionären åsyftade ändamålet äfven hädanefter vinnas, i den mon kyrkornes tillgångar verkligen öfverskjuta, hvad för kyrkornes Allm. Besv.- och Ekon,-Utskottets Betänkande, N;0 83. 9 behof erfordras; men en serskild pröfning för hvarje förekommande fall anser Utskottet deslomera angelägen, som förhållandet emellan tillgångar och behof är icke allenast olika på serskildta ställen, utan äfven skiljagtigt på olika tider, såsom beroende af inkomsternes tillfälliga stigande eller fallande och de större eller mindre utgifter, sorn för hvarje tillfälle kunna vara för handen. Utskottet anser sig, af dessa skäl, böra hemställa, att motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Ank. till Exp. Utsi;. den 29 Juli, kl. 9 f. m. Betänkande, i anledning af väckte frågor, dels om Kongl. Theaterns indragning oell ut arr ender ing till enskilde, dels om rättighet för enskilde att anlägga Theatrar i hufvudstaden, dels om upphörande af de af gifter, som för representationer i landsorterne erläggas till Kongl. Theatern, dels ock om den bevillning och de afgift er, som enskilde böra, för rättighet att gifva offentliga representationer, utbetala.
Inom Preste-Ståndet: af Biskop af fVingård och Doctor Heurlin: att, på sätt i ofvanberÖrde reservation, uti hvilken de i allo instämt, finnes utveckladt, den gifne föreskriften om deposition af Hypotheks-Föreningarnes reservfond i Riksgälds-Couloret icke skulle leda till någon ökad säkerhet för Staten, men deremot medlöra stora olägenheter, besvär, kostnader och vådor för både Contoret och Föreningarne; att, genom blotta tillvaron af reservfonden, Riksgälds-Contoret vore fullt betryggadt emot alla förluster, helst, då reservfonden utgör §:del af Hypotheks-Föreningens hela Taxeringsvärde och Staten ej garanterar större lån, än som motsvarar y^tdel af detta värde, samma fond öfverstiger det af Staten garanterade lån; och genom de af Utskottet föreslagne stadganden, i afseende på revisionen af Hypotheks-Föreningarnes räkenskaper, samt dessas tillgänglighet när så påfordras, de controler öfver förvaltningen blifvit iakttagne, att någon obehörig förskingring af reservfonden icke kan vara att befara. Bih. till R. St. Fröt. i834 och i835. 4 Sami. i Afd.
Det fromma allvaret, den stränga sedligheten, de i all deras gammaldags enfald dock så kraftiga uttrycken väcka hos läsaren ungefär samma stämning som en enkel, kraftig koralsång. Dikten liknar ett af dessa gamla trädsnitt ur tyska skolan, hvilka föreställa scener ur den heliga historien; konturerna äro kantiga, ställningarna tvungna och oskönt vridna, ansigtena stränga, stundom knarriga. Men detta oaktadt gör det hela genom den stränga religiösa känslan, det förråder, ett djupt intryck; ty en själ talar dock till oss genom dessa otympliga former. — Det heliga allvar, som lifvat författaren, i förening med en viss för denna tid ovanligt fin takt, hafva bevarat honom att falla in i det löjliga, ett fel, som andra af våra äldre dramaturger icke vetat undgå. Uti de båda smädescenerna, han framställt, har han icke, i likhet med hvad flera andra göra, hyllat den rådande smaken för oqvädinsoch skymf-ord, utan antingen, såsom i scenen med pigan och Sara, strängt hållit sig till bibelordet, eller, då han varit hänvisad på sin egen uppfinningsgåfva, gifvit förebråelserna en jemförelsevis ovanligt mild form; så Tobie vänners begabbelse, hvilken, der den är som hårdast, låter så: — ”hwad tu spart Tu öste thet uth som aff en brun, Ty är tigh ock nu tijn kaka tun. Tu ligger nu vnder tins dårskaps rijs, Och bliffuer så sielff aff skadanom wijs.” En annan förtjenst, som fördelaktigt utmärker Tobie Comedia, är behandlingen af språket. Det har visserligen hela karakteren af ett språk i sin daning, och det saknar den smidighet, som gör det lätt flytande i versform; men man märker, att det är en kraftig hand, som böjer och formar det. Det klingar mägtigt, fulltonigt och framför allt rent. Nästan inga främmande ord förekomma, och till och med orden prolog, epilog och akt äro utbytta mot ”förspråk,” ”beslutning” och ”del.” Versen är här, som öfverallt i våra dramer ända in i medlet af nästa århundrade, den bekanta knittelversen; men här är den bättre än vanligt behandlad.
Horns sed naste anmärkn. varit riktad emot mig, torde jag få fästa hans uppmärksamhet derpå, huruvida det ej är skäl att, då man bordlägger den ena frågan, på samma gång besluta om den andras bordläggning till företagande i ett sammanhang, enär begge frågorna hafva oskiljaktig gemenskap med hvarandra. Hr Dalman förenade sig med Gr. Horn. Gr. Posse: Jag förenar mig i så måtto med Gr. Horn, att jag anser BondeStts inbjudn. böra uppföras på föredragningslistan näst efter Frih. Palmstjernas motion. Gr. Horn: Sorn motionen redan finnes på listan, och jag täger för afgjordt, att den blir för andra gången bordlagd, men inbjudn. nu är lagd på bordet för första gången, befarar jag, att ändamålet skulle förfelas på det sätt, Gr. Posse föreslagit. Jag tror det derföre det vara nödigt att till en början nu endast bestämma, att inbjudn:sfrågan blir första föredragningsärendet i nästa plenum. Gr. Björnstjerna: Att upptaga Frih. Palmstjernas motion till discussion före BondeSt:s inbjudn. skulle, efter min tanka, blott leda till tidsförlust. Jag önskar således, att motionen ina på föredragningslistan uppföras efter inbjudn. IJ. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han ansåg frågan om bordläggning af BondeSt:s prot.utdr. vara afgjord, enär en sådan bordläggning ej grundlagsenlig! kunde förvägras. Under discussionen hade;, vida ofver gränsen af Den og Januari f. m - a53 hvad som kunde erfordras, inkommit fråga om ett yttrande af Frih. Palmstjerna, hvilket ännu ej i dag blifvit föredraget; men då detta yttrande ägde det närmaste sammanhang med den från BondeSt. ankomna inbjuda., hade R. o. Ad. temligen allmänt tyckts önska, att inbjudn. måtte i sammanhang med detta yttrande företagas; i anledn. hvaraf H. Ex. hemställde, om R. o. Ad behagade instämma i den mening , att, i sammanhang med BondeSt:s inbjudn., Frih. Palmstjernas d. 22 dennes afgifna yttrande skulle under behandling förekomma.
Boye anfört, anhåller jag vördsammeligen, att Hr Landtm, behagade först framställa till R. o. Ad., huruvida Ståndet anser sig hafva slutat den generella discussionen öfver hela förslaget; befinnes det, att denna diseussion nu är fulländad, så att icke några flera ledamöter önska att yttra sig uti den allmänna delen af frågan, så skulle jag önska, att Hr Landtm, behagade framställa, huruvida R. o. Ad. antoge Hr von Hartmansdorffs förslag till föredragningssätt, hvaruti jag och flere andre ledamöter instämt. Bifalles della, såsom jag vill hoppas och förmoda, så torde Frih. Boye hafva fått svar på sin propos. nemi. derutinnan, att i den mån den af honom framställda principfråga blifvit mer eller mindre afgjord genom de särskildta förslagens framställande och de beslut, som deröfver fattas, så förefinnes sedermera icke något behof af, att en så alldeles naken grundsats framställes till öfverläggning, likvisst så, att det må stå Frih. Boye öppet, ifall de gjorda s. k. anmiirknaia, i form af gemensam tanke, icke finnas innefatta något slags svar på Frih. Boyes principfråga, att då få den genom Hr Landtm, framställd. Deremot hoppas jag, alt Frih. Boye också lär vara belåten, emedan lian eljest påtagligen vill i en hast afgöra hela frågan. D c ii O c t o b e r f, m. 133 genom att få denna grundsats framställd och bestämdt med nej besvarad. Jag tror icke, att jag bär säger något, som icke en hvar af eder instämmer uti, nemi. att, om man skulle få framställa den propos., huruvida R. o. Ad. skulle vilja afsäga sig sin ärfda rättighet till representation, utan att få veta på hvad villkor, så skulle en livar säga nej, d. v s. alt då skulle också med detsamma porten vara stängd för möjligheten att tillvägabringa någon lämplig ombildning af representationen.
Det är klart, att skogen å densamma skall blifva först och betydligt uthuggen, då priset pä trädvaror är så högt som för närvande. Låter man således detta skogsödande oliejdadt fortgå, skola dessa trakter blifva obeboeliga, ty ymnig tillgång på trädvaror erfordras, om menniskor skola kunna der uppehålla sig. Jag finner således icke annat än att Regeringens omtanke, att söka bevara dessa trakter från en ödesmon är god och faderlig. Om än förhållandet inom Norrland är olika med det inom Sveriges södra landskap såsom Hr af Harmens och Fribarn Raab samt Hermelin yttrat, bör väl sådant icke kunna föranleda annat än olika städganden för särskilda delar af riket, hvarigenom den ene icke upoffras för den andres skull. Häremot väntar jag mig det inkast, att det icke är lämpligt att 120 Den II Januari. inom samma land hafva olika föreskrifter för olika orter, men jag påstår motsatsen, emedan just i ett land, der förhållandena: äro sä skiljaktiga som i Norrbotten och Skäne, måste olika föreskrifter finnas, derest man icke skall skada det ena eller andra landskapet. Här är sagdt, att hög tulls bibehållande på linnegarn skalf föranleda anläggning af masehinspånad i landet. Kunna vi icke slippa det utländska linnegarnet till förfång för vår norrländske allmoge, anser jag det vida bättre att linnet spinnes inom riket, ty derigenom behålla vi arbefsvinsten. I annat fall lemnär man den åt de Belgiska och Engelska fabriksspinnarne utan att man skonar linnespånaden i Norrland. En talare bar sagt, att goda lindar bär köpas efter deras verkliga värde utan afseende på priset å de utländske råsaltade. lag undrar hvad som är hudars verkliga värde. Månne något sådant finnes oberoende af deras pris i andra länder. Jag skulle knappast tro det. Samme talare, hvilken yttrat detta, har på sitt sätt klagat deröfver, att jag med s. k. anekdoter sökte verka pä detta Stånds öfvertygelse. Mina anekdoter bestå dock icke i annat än verkliga händelser, hvilka när som helst kunna bekräftas. Just efter verkligheten och icke efter förmodade förhållanden eller någons enskilda mening bör lagstiftaren rätta sig. Man har sagt, att det vore bättre för ladugårdarne, om man icke brände bränvin.
NT:o 583, i anledn. af väckt fråga om aflöning för notarierna hos RiksStånden under en månad efter riksdagens slut. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag har visserligen äfven öfvervarit delta måls behandling inom StatsTJtsk. och var der af den tanke att motionen måtte bifallas åtminstone hvad beträffar notarierne inom detta Stånd, hvilka jag är öfvertygad hafva så vidlyftiga göromål, att de verkligen komma att räcka så långt efter riksdagens slut, som motionen förutsatt, helst man icke kan begära att de skola arbeta för intet; mea motionen blef icke tillstyrkt af Den g Ju n i. den afdelning, som behandlade densamma, och ieke heller af Utsk:s plenum. Jag vill visserligen icke nu yrka ålerremiss, såvida icke någon annan af Ståndets ledamöter skulle vilja göra det; men jag har ansett mig åtminstone böra gifva tillkänna min åsigt. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag tror mig lika med Frih. Tersmeden böra erinia om behofvet för notarierne, åtminstone vid detta Stånds cancelli, att få en sådan förlängning af deras ai fr odén, som motionären i-frågaställt. Jag kan icke tro, att sådant skulle innebära ett upprifvande af Ståndets förut fattade beslut, utan endast ett tillägg dertill, föranledt af den tid, sorn för dem mö|ligen och troligen åtgår till göromålens afslutande. Den skyndsamhet, hvarmed ärendena nu bedrifvas, gör förmodligen alt notarierne blifva sysselsatte så lunge som i motionen uppgifvits. Jag har sjelf fordom varit Riddarhuscancellist oell känner således någorlunda lill de göromål, som inom vårt cancelli förefalla både nyss före riksdagens början och straxt efter dess slut. Jag vill också påminna mig, att notarierne åtnjuta arfvoden från en viss tid före riksdagens början, — huru länge minnes jag icke, —men Ridd.Secrelm torde härom kunna gifva oss upplysning. En lika tid torde böra bestämmas efter riksdagens slut, under hvilken arfvodena för notarierne må utgå. Undert. Ridd. Se erel.:
Och hafva Fullmäglige, i anledning häraf, yttrat, att, ehuru Rumstedt icke kan anses såsom Tjensteman vid Riksgälds-Contoret, likväl och i betraktande deraf, att han i mer än 40 års lid varit anställd i Contorets tjenst och derunder med skicklighet, drift och pålitlighet städse sina åligganden uppfyllt, Fullmäglige funnit billigt, alt Rumstedt varder hugnad med pension, motsvarande den af honom hittills uppburna lön, utgörande 200 R:dr B:co, utom den vid sisth Riksdag honom personelt derå tillagde tillökning af 20 procent; och hvadan Fullmäglige tillstyrkt, att Rumstedt måtte till åtnjutande af en årlig pension i dess öfriga lifstid af Två Hundrade Riksdaler B;co å Riksgälds-Contorets Pensions-Stat få uppföras. Vid öfvervägande häraf, och med afseende å de af Fullmägtige andragna skäl, har Utskottet skolat tillstyrka, att Factoren Rumstedt må uppföras å Riksgälds-Contorels Expectance-Slat, till åtnjutande af Två Hundrade (200) Rdr B:co årligen, men deremot vara pligtig, att, om någon lämplig befattning vid Riksgälds-Contoret skulle åt honom varda uppdragen, densamma bestrida. Antom till Exp.-Utsk. d. 3x Dec. Memorial, i anledning af erhållen äterremiss pä Statsutskottets Memorial N:o 351. Krån Preste-Ståndet har Utskottet, i anledning af gjorde anmärkningar, erhållit äterremiss å dess Memorial N:o 351, angående det så kallade stora Creditivet, som, enligt 63 §. Regerings-Formen, skall på RiksgäldsContoret anvisas; men som, enligt från Riks-Stånden ankomne Protocollsutdrag, berörde Memorial blifvit bifallet af Ridd. och Adeln den 4 dennes samt af Borgareoch Bonde-Stånden den 24 nasti. November; så anser 4 Stals-Ut skottets Memorial N:o 3g&.
B vän vinsbränning, som redan förut bade årligen blifvit inom Länet mer och mer öfvergifven att ulöfvas såsom binäring vid landlhushållningen, ägde under år 1855, enligt nya lagstiftningen i ämnet, rum vid 23 större och 2 16 smärre brännerier, af hvilka tillsammans erlades en afgift af 187,484 Rtclr 14 sk. banko. § 5. Förvaltning och Polilisti författning. Under ifrågavarande fem år har något hemman hvarken fallit i ödesmål eller blifvit derifrån upptaget. Skattläggning har skett å 2:ne kronofiskerier och 17 mjölqvarnar. Frän krono hafva blifvit till skatte lösta 207* mantal jemte 7 lägenheter, utan åsatt mantal. Ny kronotionde-sättning har ägt rum å 16 boställshemman, ett frälsehemman samt 4 lägenheter utan hemmantal. Antalet af särskilda slags hemman, lägenheter, qvarnar m. m. upplyses af bifogade tabell. I afseende å hemmansklyfningeu åberopas hvad sagdt är i föregående underdåniga treårsberättelse. Hittills har icke, ifrågakommit att för hemmansklyfning inom någon del af Länet bestämma ett lägre minimum, än ett åttondels mantal, som ovilkorbgt medgifves i nådiga Förordningen den 13 Juli 1853. Att laga skiftesverket under ifrågavarande tidrymd fortgått raskare, än tillförene, visar sig deraf, att långt flera laga skiften blifvit årligen verkställda än förut, så att under alla fem åren tillsammans blifvit skiftade 4-314 mantal; utgörande den ägorymd, som blifvit delad, 14,286 tunnland åker, 18,375 tunnland äng och odlingsmark samt 77,180 tunnland afrösningsmark och impedimenter. Till hvilka belopp statsbidragen och de i sammanhang dermed uppgifna kommunala utskylder beräknats, inhemtas af bilagde tabellerna.
och under förutsättning, att trafikförhållandena inom Riket ej efter den tid, år 1855, för hvilken berörde antal skjutshästar varit upptagne, undergått nog väsendtlig förändring, för att ej kunna för närvarande tjena till grund vid anställande af en medelberäkning öfver det antal hästar, som må kunna anses behofvet för skjutsningens utgörande motsvara, torde ofvannämnda medeltal alltså böra ökas med 3 och det hästantal, som erfordras vid gästgifverierna, följaktligen kunna upptagas, för landet till 4154 och för städerna till 856. Med beräkning af inköpspris, amortering och ränta derå, samt hvad som efter medelmarkegång belöper för lämplig ut - 15 fodring, har Komiten uppskattat årliga kostnaden för en vanlig skjutshäst till 350 R:dr Runt. För hvarje par hästar tages i anspråk minst en skjutsdräng, hvars årliga lön och underhåll kan bekostas likaledes med 350 R:dr. Skjutsbudningen vid gästgifverierna, har Komitén trott kunna utföras för ett på hvarje gästgifveri beräknadt belopp af 100 R:dr årligen. Då skjutshållens i Riket medellängd utgör l:!00/6.25 eller nära l i mil, och således, efter medelberäkning, hvarje af de utgångne hästarne må antagas hafva skjutsat lo mil, har lega blifvit erlagd å landet för 1,705,455 och i städerne för 351,579 mil. Medel-skjutslegan uppgår till ungefärligen 1 R:dr Runt milen, hvarutöfver den för närvarande tid svårligen torde, utan mehn för rörelsen i landet, kunna förhöjas. På det förestående har Komitén grun - dat följande Beräkning: a) å landet: 4154 hästar ä 350 R:dr 1,453,900. 2077 skjutsdrängar å d:o 726,950. För skjutsbudning vid 1385 gästgifverietk 100 R:dr • • • 138,500. Hvarifrån afgår skjutslega å 1 R:dr för det skjutsade miltalet med 1,705,455.
Med anledn. af hvad ja sålunda tagit mig friheten att anföra, vågar jag på grund af 56 § Riksd.-Ordn. föreslå att en komité varder sammansatt af 10 personer, sålunda valde, att 1 väljes af Hur Bankofullmäktige inom sig, 1 väljes af Har Fullmäktige i Riksg:s-kont., äfven inom sig, 6 ulses af Banko-Utsk. med fullkomlig frihet i val, 2 väljas af de 8 särskildta Privatbankerna: Wermlands, St. Kopparbergs, Örebro, Götheborgs, Smålands, Skånska, Östgötha och Mälareprovinsernas, genom af hvardera Bank-bolaget utsedde 2:ne Elektorer, af hvilkå alla ledamöter tillsammans 10, oberäknadt ordf:n, hvilken H. M. Konungen täcktes i nåder förordna, Fullmäktige i Riksg:s-kont. och Banken äfvensom ordf:n hvardera beräkna 2 röster, men öfrige ledamöter lika röstetal, egande alla att åtnjuta skjuts efter 3:ne hästar, der reseersättning ifrågakommer, samt 4 r:dr b:co om dagen i traktamente, utan afseende på innehafvande grad eller i öfrigt åtnjutande andre löneförmåner, hvilket allt af Bankens vinst borde utgå; liksom äfven desse komiterade skulle vara berättigade att tillkalla flere ledamöter för uplysningars erhållande och arbetets underlättade utförande, mot arfvoden, som komiterade egde bestämma, dock ej öfverskjutande det här ofvan nämnde, och utan rättighet för dessa extra ledamöter att uti besluten deltaga.
Utaf 1835 och i83<) årens extra anslag för Gevärs-anskaffning en summa, stor . t 32,156:43. *• För försålda kasserade persedlar vid Faktoriet 20q:^5. i o. 4:0 Besparade byresmedel för en till VapenCentral-Verkstad afsedd lägenhet uti Slockholm 2,210: 5:o Utaf anslagen på Riks-Statens 3:dje och numera 4^de Hufvudlitel, under åren 1837 till och med innevarande år, eller för 7 år tillsammans 73,468: 29. r. Sammanlagdt R:dr 120,343: 22. 1.' "Utöfver förstnämnde, hos Rikets Ständer till afskrifning från gevärs-anslaget, utaf Kongl. Maj:t föreslagna summa, äro sålunda några byggnadsmedel icke tagna utaf de, till gevärs-anskaffning, af Rikets Ständer an vis ta extra ordinarie anslag. Ofvan upptagna anticipation, 32,i56 R:dr 48 sk. 1 rst., motsvaras nära dubbelt af värdet å de utarrenderade hemmanslolter jemte mjölqvarnen vid Carl Gustafs Stads Faktori; men hafva Rikets Ständer underdånigst anmält, uti skrifvelse den 7 Juni i84«> att försäljning derutaf icke vore behöflig samt alt med afskrifningsfrågan skulle anstå till nästa Riksdag/’ ”Vidare önskas erhålla följande upplysningar: ”1:0 En sammandragen uppgift på hela kostnaden, särskilt för hittills verkställda nybyggnader och hufvud saki i ga reparationer samt särskilt för alla så väl införskrifna som här i landet förfärdigade ma elliner, inventarier och verktyg, sorn tillhöra Faktoriet.” ”Emedan slutredogörelsen för Faktoriets nybyggnadskostnad, med machineii, inventarier och verktyg, ingår uti innevarande års Faktori-räkenskap, kunna allenast kostnaderna till 1842 års slut bestämdt uppgifvas, utgörande dessa: Uti utgifter hos Kongl. Kollegium för ritningar m.fl. smärre kostnader 137: 46' —:
Snart svar till » Affär 1899 » aflämnas Stockholms Dagblads Hufvudkontor, Stockholm. (S. T. A. Detta medel har till följd af sina goda egenskaper vunnit stor framgång, såväl i Sverige som i utlandet. — Intyg finnas från hundratals v ä l k ä n d a personer, hvilka genom detta medel blifvit befriade från olika slags hårsjukdomar och återfått en förlorad hårväxt H å r m e d l e t » Protect » expedieras till landsorten mot postförskott pris 3,50 för % och 2 kr. för V2 flaskor. En liten bok kallad &gt;Hårets s k ö t s e l, .hvilken gifver en fullkomlig upplysning härom, medföljer G-RA.TIS hvarjo flaska. Obs.l P R I V A T mottagning för D A M E R Husargatan 4, 2 tr. bvarje dag kl. 10 — 1. Högaktningsfulll H W. KALLHATJGE, (Nord. A. B. S. G Ö T E B O R G. o Aktiebolaget En större privat samskola med kommunanslag finnes att öfvertaga till hösten. Billiga omkostnader. 5000 kronor fordras kontant. Anbud emotses före den 25 mars under märke: » H. », adr. S. Gumaälii annonsbyrå, Stockholm. (G 561) och utaf alla slag såsom m j ä l l, kiåda i h u f v u d e t. sårnader, svag " h å r v ä x t eller håraffall rekommenderas H. W. Allm. Rikstelefon 427 Allm. Träffas kl. 10 — 2 och VaO — 7 6 e. m. Plomb, och insättning af artificiella tänder. Vagnsaf bästa kvalitet och äkta färger, försäljas äfven i mindre poster. Profver sändas på begäran. GUSTAF ADOLFS TORG nr 14, godtgör å sparkasseräkning „ .. 4 V2 %• A hvarje bok kan lyftas intill kr. 1,000 i månaden utan särskild uppsägning.