Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Andra Hufvud-Titel, angående regleringen af utgifterna under: B. II. 155, 158, 179, A. 179, 185, E. 560. — Tredje Hufvud-Titel, angående regleringen af utgifterna under: B. II. 155, 158, A. 158, E. 560. Riks-Slåndens och Utskottens kanslioch vaktbetjening, angående bestämmandet af dels aflöningen för densamma dels godtgörelsen af vissa kostnader i följd af tryckningen utaf RiksStåndans protokoller jemte .dertill hörande Bihang: B. III. 516, 518, A. 518. Riks-Ståndens gemensamma öfverläggningar: se Ofverläggningar. Riks-Ståndens Protokoll, angående acceptering efter Riksdagens slut af räkningar A tryckning och häftning af Bihanget till dem: B. V. 638, 657, Å. 657. — —, angående godtgörelsen af vissa kostnader i följd af tryckningen af dem jemte dertill hörande Bihang: B. lil. 516,518, A. 518. angående upplagan af Bihanget dertill: B. I. 53, 92, A. 92. i fråga om prenumeration å Bihanget till dem: B. I. 53, 92, A. 92. — —, i anledning af åtskilliga föreslagna förändrade föreskrifter i afseende på tryckningen af vissa delar utaf Bihanget till dem: B. I. 509, 512, A. 512. Riks-Ståndens sammanträden, om ändring i lagen för åhörare vid deni; motion af Herr Wilhelm Fredrik Dalman: se Motioner. Ros, Anders Emanuel, dess yttranden: 1. 28; V. 67. Roos af Hjelmsäter, Axel August, dess yttrande: I, 208. Roos af Hjelmsäter, Carl Johan Adam, dess yttrande: I. 445.
Men äfven, i händelse de på nyssnämnde’ räkning insatte medlen kunde göras fruktbärande, förekommer dock emot förslaget, att det för Banken alltid blefve ett högst äfventyrligt åliggande att, när helst, utan föregången uppsägning, vara herend att utlemna de upplåtne medlen, emedan derigenom kunde inträffa, att, vid en för handeln ogynnsam conjunctur, hela det på uppoch afskrifnings-räkningen insatte, och i Bänkens lånerörelse använda belopp, komme att på en gång uttagas, och Banco-styrelsen således nödsakas att, då det föreslagna creditivet icke vore tillräckligt att dermed bestrida de skedda uttågen, öka sedelstocken med så betydligt belopp, att densammas af Rikets Ständer bebestämdä förhållande till metalliska cassan icke kunde bibehållas. På dessa skäl , och då em anstalt af ifi ågavarande beskaffenhet synes lämpligast böra blifva föremål för enskildé Bankers verksamhet, hvilka kunna , elter sig företeende omständigheter, gifva den utsträckning åt deras uppoch utlånings-i örelse, sorn med desse Bänkers egen fördel och säkerhet är förenlig, anser sig Utskottet1 icke kunna tillstyrka bifall lill Herr vora Hartmansdorffs ifrågavarande motion., Stockholm, deni 8 October i84o. Ant. till Eip; Utsi. den g)October, kl. 12’midd. Memorial, i anledning af Högloft. Ridderskapets och Adelns återremisser å Utskottets under N:is 6g och ~5 af gifne Utlåtanden.
Det enda som märktes var att han icke gerna såg på Karl. Men efter den dagen kom det under hela sommaren ingenting annat än bybagarens skorpor till kaffet. Troligtvis var Karl icke den ende som beklagade förändringen, ty jungfrun var en mästarinna när det gälde bakverk. Detta utbrott af dåligt lynne var det första Marianne sett hos sin man, och med sitt vanliga behof af att blidka, omgaf hon honom ännu mer med sin smeksamhet. Men han syntes så lugn och prosaisk, att hon började känna tvifvel om, huruvida hans kärlek var af det rätta slaget. Han kunde trafva omkring dagen igenom, med en nybarkad käpp i näfven, Fogg i sina hälar och ofta med Haqvin halfspringande vid sin sida ifrigt pratande. Det såg vid sådana tillfällen alldeles icke ut som om han erinrat sig, att det i ett elegant litet arbetsrum satt en täck liten hustru och väntade på honom. Äfven om det icke förefunnits någon orsak att blidka Börje, så var Mariannes natur ingalunda så osammansatt, att hon utan vidare kunde afstå från de små kärleksintriger, dem hon satt i gång med sin herre och man. Hennes klängande ömhet var för ingen del mindre än förr, fast hon bemödade sig om att dölja den inför bröderna. Dubbelheten i hennes känslostämning gjorde att det kom en märkbar oro i hennes sätt. Hon vaktade på Börje för att obemärkt kunna ge honom ett ord eller en smekning. Men han lade icke märke till någon förändring och gaf ej akt på de små konstgrepp hon begagnade för att några ögonblick få vara ensam med honom, eller hur många gånger på dagen hon sprang ut i parken i hopp att möta honom, när han tog genvägen derigenom. Men Walter hade blifvit uppmärksam. Det fans något i Börjes och Mariannes förhållande, som gjort honom nyfiken, och han spionerade så smått. Det fans en kilformig, snårtät del af parken, som sköt in mellan tvenne åkrar. Det var långt från det ställe, der Mariannes bröder bundit upp sina hängmattor. Denna väg brukade Börje ofta taga, då han kom från folket. En dag då Marianne satt här, längst in i en liten grotta, så att ingen kunde passera förbi derute på gången utan att hon skulle märka det, kom Walter gående der förbi.
Vi officerare af en viss ton hafva verkligen behof af en samlingsplats, der vi utan uppseende kunna få utbyta våra tankar efter maten – tio à tolf personer, aldrig mer.” ”Men kuriren då ... depeschen – skall jag lemnas att på detta sätt famla i mörkret?” ”Så vet, att det verkliga högqvarteret kommer att flyttas hit. Generalbefälhafvaren inträffar redan i morgon.” ”Gud i himlen ... Gustaf Mauritz Armfelt – Gustaf III:s gunstling och högra hand! Är det möjligt att en sådan lycka skall vederfaras oss? Den märkvärdigaste man i riket ... Det kan jag förklara er att så länge han är här, kommer icke ett enda fruntimmer att kasta ögonen på er, vanliga menniskor!” ”Mjuka tjenare, min nådiga ... Det torde icke bli så farligt heller – generalen är nu i en skäligen respektabel ålder.” ”Ålder – det vet jag visst! Om han lefde i hundra år, så vore han ändå den ryktbaraste och intressantaste man för oss qvinnor, som så många tusen gånger suckat och deltagit i hans olyckliga kärleksäfventyr. Eller är det kanske hvardagssaker att en ung skön fröken får schavottera och flytta till spinnhuset för en älskares skull? Spinnhuset – hu ... jag skulle ändå för en enda timma ha velat sitta der i Magdalena Rudenskölds ställe!” ”Jag tycker, min nådiga, att om ni någonsin brunnit af begär att byta en stund med fröken Rudensköld, kunde vi ha gjort ett lyckligare val.” ”Min bästa major, jag fruktar att ni nu är på god väg att säga några plattheter, notabene enligt min logik – låt oss derföre återvända till generalens besök. Han kommer säkerligen hit för att hålla räfst med er, ni ogudaktiga menniskor, för det att ni ingenting uträttat.” ”Hvad är det ni säger, min estimablaste fru! Vi ha uträttat kanske redan för mycket.
Hochschild, fullm. Gr. von Rosen, Gustaf Fre dric; 401, Frih. Braunerhjelm, Ferdinand; 872, Hr Rudebeck, Edvard Ulric; 1846 A, Hr Fock, fullm. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar; 1033, Hr Hammarhjelm, Carl; och N:o 2302, Hr Skogman, Carl Johan Alfred; och befunuos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 83. Gr. Cronstedt, Fredrik, med 34 röster; » 108. Gr. Ruuth, fullm. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm, med 31 röster; N:o Ben 22 Juli. 561 N:o 133. Gr. Snoilsky, Gustaf, med 31 röster; » 213. Frih. Armfelt, Magnus, med 34 röster; >* 167. Hr Geete, fullm. Frih. Leijonhufvud, Carl Gustaf, med 34 röster; » 1255. Hr von Schantz, Malcolm Gustaf, med 34 röster; » 1722. Hr von WulfTschmidt, fullm. Hr Sandels, Lars Gustaf, med 31 röster. Upplästes ett af Frih. Peyron, Gustaf, ingifvet mern. af följande lydelse: Som jag är hindrad af min tjenstgöring, så får jag härmed äran afsäga mig förtroendet att vara suppleant i Stats-Utsk:t, under anhållan att fortfarande få begagna min riksdagsmannarätt. Till denna anhållan lemnade R. o. Ad., uppå framställd propos., sitt bifall. Hr dorchimont, Carl Johan Ferdinand, hade inlemnat ett mern., som nu upplästes och lydde sålunda: Som jag är hindrad af tjenstgöring, så får jag härmed äran afsäga mig förtroendet att vara ledamot af Riddarh.-Utsk:t, under anhållan att blifva bibehållen vid min riksdagsmannarätt. Afven denna begäran bifölls. Frih. Armfelt, Magnus: Af R. o.
Memorialet återremitterades, med föreläggande för Slats-Ulskottet, alt uppgöra voterings-proposition, i enlighet med den vid memorialet fogade reservation; och i följd häraf var återremissen jemväl utsträckt till den del af memorialet, hvilken angår ifrågaställd underdånig skrifvelse i ämnet; N:o 208, i anledning af Riks-Ståndens skiljagliga beslut, rörande nedsättning utaf afgiften till Handelsoch Sjöfarts-fonden, Convoy-commissariatets upplösning samt nämnde fonds ingående till Riksgälds-Contoret: Yttrandet, i första punkten, gillades, voterings-propositionen i 2:a punkten, godkändes, och tredje punkten återremitterades, med föreläggande för Stats-Utskotlet alt uppgöra voterings-proposition, i enlighet med hvad yrkadt blifvit uti den emot Utskottets beslut, i denna punkt afgifna, vid memorialet fogade reservation; N:o 209, i anledning af erhållna ålerremisser å betänkandet, N:o 88, angående väckt fråga om f. d. Departements-Chefernes vid GeneralTull-Styrelsen, Presidenten af Bil/berghs och Canzli-Rådet Valerii, äfvensom förre Kamereraren, Kammar-Rälts-Rådet IVinrotlis och förre Controlleuren Middendorffs befriande från ådömdt ersättningsansvar i målet, rörande den efter aflidne Uppbörds-Tullför valla ren Finér yppade bala nce: Med ogillande af Stats-Ulskollels utlåtanden, N:ris 88 och 209, beslöt Ståndet, att någon afskrifning af ifrågavarande balancemedel, hvarken i följd af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, eller på grund af enskilda motioner, bör ega rum; Prot.-Utdrag, den 10, 11, 12, i3 och 14 Mars 1845. 701 iNT:o 211, angående beredandet af en ny local för Riksgälds-Contoret, i stället för det härtill nu begagnade hus; 2:a punkten bifölls, men 1 och 3 punkterna återremitterades.
Största lönen tillföll, såsom skäligt var, Föreståndaren med 4,600 R:dr, dernäst Öfver-läraren med 800 R:dr, tre Lärare med 400 R:dr hvar, det öfriga utgick till Vaktmästare, häst och förnödenheter vid undervisningen m. m. Det blomstrande tillstånd, i hvilket Institutet vid grundläggarens död befanns under af honom uppammade både Föreståndare samt Öfveroch Under-lärare, var väl hufvudorsaken, hvarföre detta jemförelsevis rundliga anslag utan andra vilkor beviljades. Men redan 4 84-8 var fara för handen att Öfver-läraren skulle förloras. Nya anslag begärdes och beviljades, hvaribland 200 R:dr tillökning på Öfver-lärarens lön, på det en skicklig person måtte finna anledning att vid Institutet qvarstanna, för att vid Föreståndarens afgång kunna blifva hans efterträdare, 300 R:dr till en ytterligare lärare i praktisk gymnastik samt omsider 433 R:dr 4 6 sk. till en lärarinna. Preste-ståndet yrkade att, till betryggande deraf att anslaget blefve till afsedde ändamål användt, vid detsammas beviljande måtte fästas det vilkor, att nämnde Institut, så fort ske kunde, försåges med ett lämpligt reglemente; — ett yrkande hvarken obehörigt eller onödigt. Ty visst vore att dåvarande utmärkte Öfver-lärare icke af löne-förhöjningen kunde förmås att qvarstanna, men ovisst vore om detta ensamt borde tillskrifvas dess ringa belopp. Många andra orsaker kunde hafva förefunnits, hvilka det icke vöre tillständigt att i en motion gissningsvis vidröra. Likväl 6 Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande JW 36. ville motionären ej lemna oanmärkt att så länge de åligganden, som tillhörde en tjenst, icke genom något faststäldt reglemente voro bestämda och kända, vore det när som helst möjligt att dessa åligganden förändrades till en grad och på ett sätt-, sorn gjorde tjensten tung om ej omöjlig att bestrida.
Läns-nämnden skulle öfvertaga alla de npdrag och allt det bestyr, som nu utföras af Pröfningskomitéer, lirandstods-liolag m. fl. d. blefve Nämndens .verksamhet mer än billigt tagen i anspråk och tiden för dess förhandlingar allt för långt utdragen. Jag vill härigenom icke hafva sagt, alt eri sådan förening af olika förvaltningsgrenar under en och samma styrelse icke i framtiden kan och äfven bör till vägabringas, derigenom att Läns-nämnden lillsätter permanenta Utskott, hvilka äga att hvar för sig öfvertaga och handlägga särskildta ärenden och frågor, men jag anser, att en sådan genomgripande förändring i nuvarande förhållanden bör införas stegvis och att J^äns-nämnden icke, för att sä säga a priori, bör belastas med alla hvarje län i dess helhet rörande ärenden, hufvudsakligast i och för den tidsutdrägt, som sålunda skulle förorsakas. Frih. Raab har äfven arilydt de föreslagna Länsnämndernes möjligen blifvande inflytelse i afseende å regleringen af fattigvården, och de tankar, han härom yttrat, delar jag hufvudsakligen. Jag tror nemi. icke, att en fullt ändamålsenlig fattigvård kan åstadkommas, med mindre än att det finnes en Styrelse, hvilken, omfattande ett vidsträcktare distrikt eller, såsom det blifvit på goda skäl föreslaget, ett helt län har inseende öfver allt hvad som rörer fattigvården inom hvarje särskildt fatligvårdssamhälle, och dessas förhållanden sinsemellan. Endast i afseende å hvad Frih. Raab yttrat ang:de den gemensamma fattigvårdskassan, hyser jag någon betänklighet. Jag fruktar nemi., att, i fall en sådan kassa komme till stånd, kommunen alltför lösligt skulle behandla frågor rör:de dess fattige och sättet för deras underhåll, i förhoppning att den allmänna Fattigvårds-Styrelsen skulle i kommunens ställe härom draga försorg, deruti underlättad af den betydligare penningefond, som stöde till den förres förfogande.
I afseende å frågan om upphäfvande af den bevillning af 3,000 r:dr b: ko, sam för närvarande från Jern-kontoret utgår, har väl Ridderskapet och Adeln, i likhet med Presteoch Rorgare-stånden, bifallit Utskottets ofvanberörda tillstyrkande; men Ridderskapet och Adeln har återremitterat Utskottets förslag till lydelse af 4 mom. i 145 §, till följd af inora Ståndet yttrade stridiga åsigter om vidden af den befrielse från bevillning, som borde komma nämnde Kontor til! godo. En del ledamöter hafva nemligen ansett, att Jern-kontoret borde helt »eli hållet fritagas från all bevillning, och derföre påyrkat, att de af Utskottet i berörda moment efter »Jern-kontoret» tillagda orden: »så länge dess vinsimedel användas till allmän-nyttiga ändamål» måtte borttagas, såsom varande ej blott onödiga, då ändamålet vore vunnet, genom att blott ordet: »Jern-kontoretr funnes i momentet utsatt, utan jemväl missledande, enär de kunde gifva anledning till den tolkning, att Jern-kontoret, för att få njuta den medgifna befrielsen till godo, måste visa, att det till allmän-nyttiga ändamål använder alla sina vinst-medel; hvaremot andra ledamöter, som förfäktade den åsigt, att Jernkontoret borde få tillgodonjuta befrielse från bevillning endast för si mvcket, norn verkligen användes till allmän-nyttiga ändamål, och att det öfriga af dess vinst-medel borde beskattas enligt 35 §, 2 morn., velat åt 145 § 4 inom. gifva följande lydelse: »Jern-kontoret, sä vidt dess vinst-medel användas till allmännyttiga ändamål.»
Den sora anser att, i enlighet med Utskottets, af tre Stånd godkända, förslag, införsels-tullen å Blommor, konstgjorda, bör bestämmas till 22 R:dr 50 öre och å delar af konstgjorda Blommor till 7 R:dr 50 öre skålpundet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, fastställes, enligt Bonde-ståndets beslut, införsels-tullen å konstgjorda Blommor till 26 R:dr och å delar af konstgjorda Blommor till 8 R:dr skålpundet. Denna omröstning bar utfallit med 68 Ja och 51 Nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 7:de omröstningen. Den som gillar Utskottets, af tre Stånd godkända, förslag, att Bly: oarbetadt, i tackor eller rullar, skall vid införsel vara befriad! från tull, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, åsättes, i enlighet med Bonde-ståndets beslut, denna artikel införsels-tull af 40 öre centnern. Omröstningen har utfallit med 79 Ja och 40 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens innehåll. 8\de omröstningen. Den sorn vill att, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, saltad eller inlagd Lax skall vid införsel draga tull af 1 R:dr 10 öre centnern, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, enligt Borgare-ståndets beslut, denna artikel att vid införsel vara tullfri. Som denna omröstning utfallit med 85 Ja och 36 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 9:de omröstningen. Den som godkänner Utskottets, af två Stånd gillade, förslag, att saltad eller inlagd Sill skall vid införsel åsättas tull af 25 öre centnern, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, enligt Borgareoch Bonde-ståndens beslut, denna artikel att vid införsel vara tullfri. Blommor. Bly. Fuk. 4 Förstärkta BemilningsUIskottets Memorial N:o 28. Enär denna omröstning utfallit med 6-4.
Betänkandefy gins emelian olika, såsom Riksgälds - Sedlarne på loo, 50 och ip 'R:f!r nu äro; eller manne vä} missbruk med ett (ryckt formulair till Banquens stfiire sedlar kan förekoinmas derigenom, att valeuren skrifves, då skrifkonsten, eller förmågan att skrifva stora ziffror, icke är concentrerad in-* pin Banco-husets murar; och månne icke valettfen skrifves endast för det, att sedlar på ailä tänkbara valeixrer nu få reqvireras; och hvartill nyttjas chemiskt bläck, på det förfalskning, så vidt möjligt är, må kunna förekommas ?*’ Svar: Så okullstötligt detta argument vid för-* sta påseendet må förefalla, har dock erfarenhetett hittills ej visat något exempel, att en Banquens Transportsedel, med skrifven valeur, blifvit så väl eftergjord, att icke bedrägeriet af hvem suni hälst Utan svårighet kunnat upptäckas; hvaremot åtskilige falske 3 och 2 R:drs-Sedlar „ såsom varande helt och hållet tryckta , funnits med den fullkomlighet förfärdigade, så i afseende på tryck, som stämplar, att Banquens Casseurer gjelfve på dem blifvit bedragne. Helt nyligen har ock, genom Kongl. Danska Regeringens vaksamhet, en person i Köpenhamn blifvit gripen och till ansvar stäld, sorn bland annat sysselsatt sig med att ef. tc-rgöra Svenska 3 och 2 R:drs-Sedlar, hvaraf vid pass 3,000 R.dr i falska hos honom funnits. Exemplet af de nu bruklige Riksgälds-Sedlarne bevisar föga emot farhågan för efterapning af tryckta sedlar. Sällan göres några försök af sådan beskaffenhet, åtminstone i stort, med ett mynt, som blott har ett inskränkt omlopp. Om deremot Banquens hela sedel-rörelse vöre ställd på blot} Banco-Utsiottets Bttänftanden.
Majit i anledning deraf i nåder behagat föreslå, att Ulriksdals Slott måtte till enkesäte åt Hennes Majit anvisas. Ehuru hysande den förhoppning, alt behofvel af den ifrågavarande åtgärden skall till en aflägsen framlid fördröjas, få Rikets Ständer, med anledning af E. K. Majits sålunda lillkännagifna önskan, härmedelst utfästa och förklara, att Hennes Majit Drottningen Wilhelmina Fredrika Alexandra Anna Lovisa, i den sorgliga händelse, att Hon genom Försynens skickelse skulle varda i enkestånd försatt, må såsom enkesäte tillträda och så länge Hon i Sverige förblifver, med full nyttjanderätt besitta Ulriksdals Slott, med dertill hörande inventarier, byggnader och egor samt genom Kongl, brefvet den 26 April 1814 bestämda lägenheter. För bekostande af dels redan verkställda, dels ännu återstående reparationer och arbeten vid nyssnämnda Slott, hvilket efter begagnandet deraf till invalidinrätlning varit i särdeles förfallet skick, har E. K. Majit funnit nödigt alt i nåder äska ett särskildt anslag af 25,000 Ridr; och hafva Rikets Ständer, under förutsättning, alt Ulriksdals Slott härigenom varder utan vidare bidrag af Statsmedel försatt tili ändamålsenligt skick, det sålunda begärda anslaget beviljadt. Slutligen och i anledning af Riksmarskalks-embetels tid elter annan gjorda framställningar om behofvet af åskledares anbringande pä åtskilliga af de Kongl. Slotten, har E. K. Majit, som funnit vidtagande af sådant försigtighetsmått företrädesvis angeläget för Stockholms och Drottningholms Slott med afseende på dessa byggnaders synnerliga dyrbarhet, i nåder föreslagit Rikets Ständer att anvisa de för detta ändamål, enligt upprättade kostnadsförslag, erforderliga medel, uppgående i rundt tal till 26,650 Ridr; och hafva Rikets Ständer, som erhållit del af omförmälde kostnadsförslag jemte öfrige härtill hörande handlingar och deraf, bland annat, inhemta!, att utgifterna för åskledare å Stockholms Slott beräknats till 15,808 Ridr 75 öre och å Drottningholms till 10,820
Så vi dt man ej har råd att bestå sig m e d flere sommarplagg, är det bäst att först o c h främst ha en regnkappa, de andra kläderna skyddas därigenom o c h vara dubbelt så länge. Barnens kläder ställa sig annorlunda, o c h för dem, som liksom jag endast ha flickor, är det bäst att använda tvättklädningar så m y c k e t s o m möjligt. Till skolklädning på vintern väljes ett mörkt, varmt tyg af heleller halfylle, helst m e d sammetsärmar, hvilka hålla ut flere par andra, o c h böra barnen för att vara snygga i skolan byta o m, genast de k o m m a hem. Ä r o de varmt underklädda, kunna de m y c k e t väl på vintern inne nöta ut gamla tvättklädningar från sommarn. Blått o c h hvitt bomullseller linnetyg är utmärkt till s o m m a r b y x o r; till vintern tar jag alltid min mans aflagda kläder till lifstycken, b y x o r o c h kjolar. Barnens strumpor bli starkast o c h billigast, o m man låter maskinsticka benen o c h för hand sticka vid fötterna, de bli på så vis tjockare o c h varmare än dem man kö- per färdiga. M e d tjockt garn blifva fötterna aldrig bra på maskin, utan hälarna bli gärna för stora; så har det åtminstone blifvit för mig. Maskinstickning å strumpben brukar allt efter storlek kosta 15, 20 ä 25 öre paret, o c h det är väl ej för dyrt, ett sådant arbete s o m det är att M o d e t i d n i n g och B a r n g a r d e r o b e n äro utmärkta rådgifvare i klädpenningfrågan. sticka afvigt o c h rätt. Värre är det m e d skodon, som man ovillkorligen måste k ö p a o c h låta laga; därför gå också skodonen till en förfärlig summa på året för den, s o m har stor familj, o c h jag har ännu ej kommit till klarhet o m, hvilket som är bäst: att köpa färdiggjordteller beställa, ty ibland får man bra färdiggjordt o c h dåligt när man beställer, o c h ibland tvärsom.
Afdelningen afbidade då icke de remisser sorn afdelningen viste vara till väntandes från de öfrige RiksStånden , utan h^nsköt genast saken till Fulimågtiges utlåtande. Då saknades ännu remissen af Friherre Boijes memorial. Den ankom likväl sedan, men var ännu ej åtföljd af alla de Memorial, som uti samma ämne blifvit afgifne, hvilken tidsutdrägt uti Canzlieriie förmodligen deraf uppstår, Den 12 Februarii, 4i5 att få Ledamöter åtlyda föreskriften uti 52 §. Riksdagsordningen, att af aila memorial inlemna 4 exen plar. Jig tror att afdelningen bär gjort hvad .sorn bär kunnat göras, och att det lårer blifva något svått alt föreskrifva oss viss tid, inom hvilken betänkandet i ämnet bör till RilssStånden vara ingifvit. '■ V Friherre Adelsvärd, Reinhold: Som Le damot af BancoUtskottet, får jag upplysa, att ifrågavarande ämne ankom, sorn jag tror, i dag åtta dagar sedan till nämnde Utskott. Att något längre uppehåll der torde komma att äga rum ån uti StatsUtskottet, kommer sig derutaf, att med remissen till BancoUtskottet inga af., skrifter af motionerne voro föl jäktige. Hos alla Ståndens Secreterare har jag gjort anmälan derom, och begärt, att," då hädanefter motioner inom RiksStånden blifva till flere Utskotts gemensamma handläggning remitterade, ett fxetnplar af de samma måtte till hvarje af^lesse Utskott öfversåndas. På det likväl intet uppehåll skulle äga rum, har jag låtit taga afskriften af de till Stat: Utskottet öfverletunade Memorialer, och desse hafva till Herrar BancoFullmågtige blifvit öfverlemnade. Jag tror mig veta, att desse uti ämnet redan fattat sitt beslut, och jag vågar försäkra Ridderskapet or h Adeln, att vid detta måls behandling ali möjlig skyndsamhet skall blifva iakttagen. Friherre Boije: