Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag är visserligen för öfrigt af den öfvertygelsen, att man icke får ovillkorligen låta binda sig af ett annat Stånds beslut, äfven del Stånds, hvilket frågan närmast rörer; ulan alt man mäste ingå i noggrann pröfning af frågan och bestämma beslutet efter sakens inneboende beskaffenhet; men denna pröfning leder mig till ett helt annat resultat, än den siste ledamoten dervid erhållit. Min upfallning af represenlationsvåsendet innebär, att, jemte det hvarje Stånd bör antagas re - 252 Den 6 September f. m. presentera uplysningen och fosterlandskänslan i allmänhet, så har hvarje Stånd serskilda pligter, hvilka det i sina representalions-förhållanden jemväl uttrycker. Hvad är det då, som det nu ifrågavar:de BorgareSt. i sådant afseende månde uttrycka? Ar det ensamt handeln och handtverkerierna, eller är det icke snarare dess ställning som invånare i städerna, till åtskillnad från landsbygdens befolkning? Det är, med andra ord, statsmanna-medborgerlighetens karakter, som bör tänkas uttryckt i den afdeln, af representationen, som benämnes BorgareSt. En ofullständighet vidlåder dock, ur sådan synpunkt, f. n. nyssnämnda Stånd; den skulle afhjelpas genom det framställda förslaget. Hr von Hartmansdorff har trott det vara en mindre varsamhet, alt stärka ett element inora representationen, då man icke samtidigt stärker de öfriga. Det är mig obekant, alt R. o. Ad. någonsin, utan synnerliga och alldeles exceptionella förhållanden, skall hafva nekat att ibland sig uptaga nya ledamöter. Jag tror fastmera all R. o. Ad. jemväl framgent med underdånig tacksamhet skall emottaga de utnämningar, K. M., Sin grundlagsenliga rätt likmätigt, ville meddela åt dem, som, genom medborgerliga förtjeuster, deraf synas göra sig företrädesvis förljente. Jag ser icke heller att de andra Stånden äga att deröfver sig i någon mån beklaga. Tvertom, det kunde ge tillfälle åt flere nu orepresenterade att, utan intrång i de andra Stånden, inkomma i representationen.
Socknars derstädes rättighet att använda skog Danviks Hospital, om upplösande af Directionen deröfver, m. m • Danviks Hospitals Räkenskapers m. m. reviderande af Rikets Ständers Revisorer, ang, Se Anmälan 92, „ „ om extra arfvoden för deras upprättande. Se Anmälan 91. Deci mal-Systemet, ang:de. Se Myntsystem, Degeber gs Landtbruks Institut, om anslag för. Se Hufvudtitel 6:te. „ , om indragning deraf. Se Landtbruks institut. Departements-Chefer, ang:de Embetets bestridande under ledighet m. m, . Deposition af Silfver å utrikes ort för Bankens räkning Ytterligare i ämnet Depositionsmedel Stats-Coutorets äldre, ang:de användandet deraf Svar på återremiss , om inlefverering till Riksgälds-Coutoret af de till Stats-Contoret ingående „ om prascription för deras lyftning m. m. Se Anmälan 16. Dillner, J, Hof-Predikant. Se Psalmbok. Diplomatiska Embetsman, om skyldighet för dem att afstå löner vid andra befattningar. Se Anmälan 23. Diitont-Verket, Se Banco-Discont-Verket. Djurgården, Kgl., ang:de upphörande af vägaf giften derstädes . Dom, Hof-Rätts, om skyldighet för uteblifven svarande part att lösa den, m m , Under-Rätts, i skuldfordringsroål, om dess fullgörande utan hinder af erlagdt vad Dombok, Urider-Rätts, om renovation deraf Dom-Capitlen, om beräkningen af uppbördsoch redovisningsprocenten derstädes, öe Anmälan 94, O Q N:o 30 66 Kh ö a> i? n " C, P £' po lirf N:o , Sid. Riks-Stdndens Beslut. —. CD < p. 2 F </, SP U uq i cs Ridd. o. Adeln. Preste Ståndet. BorgareBonde Ståndet. Ståndet.
Mea det är för bibehållandet af principen, och på det att målen för framtiden må blifva utredda, och Ständerna få veta, hvad handläggning som vederfors den 1822 af BankoFullmägtige gjorde förfrågan, samt på det Banko-Utskottet tillsammans med Lagutskottet må upgöra ett förslag i anledning Den 2 Mars e. m. »49 deraf, som jag anhåller om återremiss. Det är alldeles icke af stickenhet för det att Fullmägtige ej blifvit hörde; utan det är i afsigt alt få en princip stadgad, som jag velat fästa upmärksämheten derpå, och bereda en åtgärd, hvilken för framtiden är af stor fördel för det allmänna. På denna grund förnyar jag rnin anhållan om återremiss. Friherre Ehrenborgh: Då jag begärde ordet, var det för att lemna några uplysningar. Det var emedan Friherre Boije sjelf i sin Motion lemnat den upgift, att BankoStyrelsen vidtagit en sådan åtgärd, att begära förklaring öfver författningen, som jag ansett att till fullständigheten af Utskottets Betänkande bordt höra, att fråga efter, hvad svar derå följt; men då sådant ej skett, ville jag gå till handa med dessa uplysningar. Författningen är dessutom ej så klar, som Utskottet anser. Den har af olika Domstolar blifvit olika tillämpad. Jag har som Domare alldrig tillämpat den så, som BankoUtskoltet tror den böra tillämpas. Inom Konungens Högsta Domstol äro meningarne så delade, att om a:ne sådane mål under olika tider och af olika ledamöter afgjordes, befarar jag, att utslagen kunde olika utfalla. Svea Hofrätt dömer äfven alltid i dessa frågor så, som jag dömt. Dessa olika tillämpningar af författningen hafva föranledt Motionen. Ehuru beslutet Visserligen iSo Den 2 Mars e. m. icke kan hafva en retroactiv verkan, tror jag dock, att åtskilliga uttryck kommit alt inflyta i detta Betänkande, som kunde vara bindande i sjelfva intekningsfrågan, om ej Betänkandet återremitteras.
Uti en af E. K, Maj:t den 30 December nästlidna år till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition är vordet meddeladt, hurusom Konsistorium i Skara, uti skrifvelse den 14 i samma månad, i underdånighet anmält, ali Adjunkten vid Skara högre Elementarläroverk, Magister Johan Rosell, som, född den 16 Januari 1818, med höstterminen 1847 anställdes såsom duplikant vid Mariestads skola och sedermera tjenstgjort i egenskap af vikarierande lärare vid Stiftets läroverk, till dess han den 1 Juli 1853 fick tillträda en ordinarie kollega-beställning vid läroverket i Alingsås och den 15 December 1854 utnämndes till Adjunkt vid det i Skara, icke långt derefter blef, till följd af sinnessjukdom, urståndsall att sjelf bestrida sin läraretjenst, hvilken derföre måst uppehållas genom vikarier, till hvilkas aflönande E. K. Maj:t, sedan Rosell blifvit såsom ordinarie patient å Wadstena hospital inlagen, genom nådiga Bref den 12 December 1856 och den 15 Oktober 1858 medgifvit, att bidrag finge tills vidare af allmänna medel utgå, så att de, inberäknadl fjerdedelen af Rosells egen lön, åtnjutit ett belopp, motsvarande det för Elementarläroverkens lärare i lägsta lönegraden fastställda. Genom ett Consistoni underdåniga skrifvelse bifogadt och af Öfverläkaren vid Wadstena hospital utgifvet intyg, hade nu blifvit styrkt, att Rosell, som, efter nära fyra års vistande å Wadstena hospital, derifrån utskefs den 13 sistlidne Augusti såsom obotad, fortfarande vore lidande af förrykthet med slöhet samt utan tvifvel alt betrakta 312 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Det kan icke heller förnekas, att hela Europas uppmärksamhet är fästad på den röle, som Sverige kan komma att spela i de följande årens politiska rörelse, och derföre tror jag, icke allenast alt det är af vigt, att Sveriges Ständer gå Sveriges Regering till mötes med fullt förtroende till Svenskheten i Den 1 November f. m. 187 Regeringens åsigler, utan äfven att del är af icke ringa vigt för sjelfva Styrelsen, allden å sin sida, så vidt det låter sig göra, utan att kompromettera rikets väl, gifvet' Representalionen oell nationen tillkänna, att den ämnar handla i enlighet med nationens anda och sympatier. Jag tror äfven, ali eli motsatt sätj_ alt behandla denna fråga, knöde såsom prejudikat blifva vådligt. Afven med fullt erkännande af det ovanligt grannlaga och ömtåliga i Regeringens nuvartde ställning, mäste det dock såsom oförnekligt medgifvas, att det skulle utgöra ett vådligt prejudikat för framtiden, om Regeringen, sedan frågan om anslag lill försvarsverket redan varit föremål för representationens pröfning, endast skulle behöfva begagna den magiska frasen, att Sveriges ära och sjelfständighet i anseende till den politiska ställningen fordrade ett fortioende-votum, bestående i beviljande af så eller så många millioner, för att genast och utan vidare motivering erhålla dem, utan att Regeringen lemnar representationen den minsta ledning ang:de det sätt, hvarpå dessa summor skola användas. Ehuru det är obehagligt att nödgas påminna derom, helst man äfventyrar beskyllningen att endast vilja anslå strängar, som finna genklang hos den stora massan af nationen, kan jag likväl icke underlåta ali vid detta tillfälle fästa R. o. Ad:s synnerliga uppmärksamhet uppå den allmänt erkända sanningen, att Svenska folket icke är någon rik och mäktig nation. Det är således allid både nyttigt och nödigt, all, i fråga om hvilka utgifter som helst, fästa noga afseende på nödvändigheten, att så mycket som möjligt hushålla med nationens medel. Vi känna, att största delen af våra jordbrukare äro till deras ekonomiska ställning så litet betryggade, att det icke behöfves mera än en obetydlig förminskning i skörden för alt K:s Bef:de blifva öfverliopade med lagsökningar.
Till uphandling af roed 75 -375 Transp. 375 Den 22 November. 1267 Transp. Z-75 . 2:0 Pä Allmänna Jndragnings-Staren: RäktegängS-Wäbeln Läraren, hwilken, såsom 70 är gammal sätt afsked med bibehållande af dest lön 7.5 . Ror 450 . Stars-Werket sär således i och för denne Slak en tillökning i Dctz Utgifter as 75 Rdr, som bestäc uti nytznämnde RätkegängS-Wäbe'6-lön, hwilken dock med hans afgång blifwer en besparing Staten till godo Rongl. Majlis LancelUe med DeH Expeditioner. rZL9 ars Ordinarie Stat »pläger 22,678 . Utgifts-Staten: De förut bestädde ansiag till Skrif-Materialier, Wed, Kongl. Förordningars och Allmänna Författningars tryckning, samt Böckers inköp och bindning för Kongl. Bibliothequet tillsammans 6,350 2:0 Pä Allmänna Jndragnings-Sraten: Diverse 1268 Den 22 November. Diverse löner kill indragning tvid Jn nehafwarcnas afgäng tillhopa . 5,459 37 4 z:o Pä Högsta Embctens Slat: Skars-Ministerns för Utrikes Ärender ne Lön och Taffelpenningar . 6,ooo 4:0 Till indragning och besparing genast:
Gr. Horn, Claes Fredr.: Ehuru ifrågavar, utlåt, icke är åtföljdt af någon reservation från min sida, får jag till R. o. Adts prot. tillkännagifva, att jag tillhör minoriteten inom StatsUtsk., som velat tillstyrka förskottet. Jag finner det så nödvändigt, att jag hoppas, att om StalsUtsk. ytterligare kommer i tillfälle alt taga ämnet i öfvervägande genom återremiss från R. o. Ad. och några af de öfriga Stånden, — jag hoppas dä att Utsk. kan komma att förändra sitt beslut, StalsUtsk:s utlåt. j\:o 406 återremitterades. Föredrogs ånyo StatsUlsk:s den 9 dennes på bordel lagda utlåt. N;o 4oB, i anledn. af K, M:s nåd, propos. angtde IOO D«n i3 Januari f. ra. ett årligt anslag af i5,ooo r:dr till understöd för de*i hufvudstaden förlagda garnisons-reg:tens matinrättningar. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Då detta betänk, blifvit satt på listan framför ett annat StatsUtskrs betänk., jag menar framför N:o 4°7> sorn afhandlar en motion af Hr von Hartmansdorff, angrde anslag i följd af Ständernes Desi 11 Intill förändring i skjutslegan, Hvilket sednare betänk, är åberopadt i detta och ligger till grund derför i vissa delar, så täger jag mig friheten hemställa, att det nu föredragna betänk. måtte få hvila på bordet, enär detsamma icke ändamålsenligen kan afgöras, förrän det förra betänk. blifviHpröfvadt, och Utskrs svar i anledn. af Hr von Hartmansdorffs motion ställas främst på listan till nästa plenum. Frih, Cederström, Jacob, förenade sig med Frih. Sprengtporten. Hr Frih. o. Landtm, förklarade i anledn. häraf, att StatsUtsk:s utlåt.
Om än någon sanning ligger deruti att en varas dyrhet kan göra den begärligare, hörer sådant likväl till undantagen och i afseende på bränvinet bör man med någorlunda visshet kunna antaga Den 29 December. 225 antaga att fördyrandet skall i icke obetydlig mån minska förbrukningen. Men om en sup bränvin hädanefter kommer att kosta dubbelt mot hittills, är dock föga sannolikt att bränvinssupandet blir derigenom hälften mindre; och blefve än förhållandet sådant, hade man ändock icke hunnit målet närmare än till hälften, eller i vidsträcktare mån förekommit fyllerilasten, än att drinkare som nu stundom trälfas medvetslöse, då skulle återfinnas halffulla. En af de åtgärder, som, i sammanhang med de af Kongl. Maj:t föreslagna och med hvad som på öfvertygelsens väg kan vinnas, hvaraf f. n. myckel är att hoppas, borde verksamt bidraga lill förminskande af bruket eller åtminstone missbruket af bränvin, vore att befordra anläggande af Ölbryggerier, hvarifrån s. k. Baijerskl Öl af god beskaffenhet ständigt hålles allmänheten för godt pris tillhanda. Emellertid och för att öfverflytta, om jag så får säga, allmänhetens smak från bränvin på öl, erfordras ovilkorligen alt en flerdubbelt större qvantitet af detta sednare skall kunna erhållas till billigare pris än jumfrumåltet af det förra, äfvensom att öl finnes på nära håll inom kommunerne tillgängligt, men ingendera låter sig göra utan Statens mellankomst, då ölbryggningen är en hos oss föga ändamålsenligt och endast undantagsvis i stort drifven handtering, hvilken lemnad uteslutonde åt den enskilda företagsamheten, omöjligen kan för närvarande och innan ölkonsumlionen blifvit mera allmän, lemna en god vara till lågt pris. Jag får derföre vördsamt föreslå: att af den inkomst, sorn i följd af en högre beskattning å bränvinstillverkningen, hädanefter kan komma att inflyta, ett så stort belopp, som kan anses för ändamålet erforderligt, mätte af R. St. ställas till K.
På sådant sätt måste Stats-kontoret dels qvartaliter, dels halfårsvis från Riksgälds-kontoret reqvirera aflöning till skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona, aflöning till Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, arfvoden till lärare vid Mariebergs läroverk, hyresersättning ät Chefen för Kongl. Ecklesiastik-dcpartementet, aflöning till en Antiqvitetsintendent o. s, v. Vid 1356—1858 arens riksdag anvisades till och med lör ka - 4 Slats-Ulskottets Utlåtande N:o 1i9. mereraren i Stats-kontorets Kammar-kontor, för ökade göromål, ett belopp af 1,000 R:dr, som Stats-kontoret måste qvartaliter hos Riksgälds-kontoret reqvirera, inan Stats-kontoret kunde till sin egen tjensteman utbetala denna honom tillagda tillfälliga löneförbättring. I afseende å de invändningar, som emot förslaget kunde framställas, anförde motionären, beträffande Stats-kontorets erinran att någon statsfyllnadssumma icke skulle kunna ifrågakomma, att, derest icke blott de extra anslag, som beviljades att, med lika belopp hvarje år, utgå, utan äfven alla öfriga extra statsutgifter, hvaribland anslagen till jern vägsbyggnader, i Riksstaten upptoges. -en ganska betydlig statsfyllnadssumma, i form af tillskott från Riksgälds-kontoret till Stats-kontoret, skulle erfordras, hvartill Riksgälds-kontoret egde att använda ej mindre sina egna betydliga intrader, hvaribland de genom upplåning anskaffade jernvägsbyggnadsmedlen, än äfven, i händelse af behof, sitt på Rikets Ständers Bank anvisade kreditiv.
När I nu gån öfver Jordan, så skolen I sådana stenar uppresa, om hvilka jag eder i dag bjuder, på det berget Ebal, och plåstra dem med kalk; Och skall dersammastäds uppbygga Herranom dinom Gud ett altare af sten, der intet jern kommer vid. Af helom stenom skall du bygga det altaret Herranom dinom Gud, och offra deruppå bränneoffer Herranom dinom Gud; Och skall offra tackoffer, och dersammastäds äta, och vara glad för Herranom dinom Gud; Och skall skrifva på stenarna all dessa lagsens ord, klarliga och ljusliga. Och Mose, samt med Presterna Leviterna, talade med hela Israel, och sade: Märk och hör till, Israel; på denna dagen äst du vorden Herrans dins Guds folk; Att du skall lydig vara Herrans dins Guds röst, och göra efter hans bud och rätter, som jag bjuder dig i dag. Och Mose böd folkena på samma dagen, och sade: Desse skola stå på det berget Grisim, till att välsigna folket, när I öfver Jordan gångne ären: Simeon, Levi, Juda, Isaschar, Joseph och BenJamin. Och desse skola stå på det berget Ebal, till att förbanna: Ruben, Gad, Asser, Sebulon, Dan och Naphthali. Och Leviterna skola begynna, och säga till hvar man af Israel med klara röst: Förbannad vare den som gör en afgud eller gjutet beläte, Herrans styggelse; ett verk, som konstnärers händer gjort hafva, och sätter det hemliga; och allt folket skall svara och säga: Amen. Förbannad vare den som bannar sin fader eller moder; och allt folket skall svara och säga: Amen. Förbannad vare den som flyttar sins nästas råmärke; och allt folket skall säga: Amen. Förbannad vare den som låter en blindan fara vill på vägenom; och allt folket skall säga: Amen. Förbannad vare den som böjer främlingens, dens faderlösas och enkones rätt; och allt folket skall säga: Amen. Förbannad vare den som ligger när sins faders hustru, att han upptäcker sins faders täckelse; och allt folket skall säga: Amen.
Jag tror att denna garanti för Ridderskapet och Adeln, samt Allmänheten gemensamt, ligger deruti, att LandtMarskalken skall ge sitt bifall till en sådan begäran, innan den kan uppfyllas. Om det blott föreskrifves, att hvarje Ledamot må anmäla hos LandtMarskalken, om och hvarföre lian vill hafva öfverläggningen sluten, anser jag att uti LandtMarskalkens moralitet och personlighet, ligger en vida starkare garanti, än uti en majoritet eller minoritet af Ståndet. Hvad åter angår frågan om betäckta hufvuden, så tror jag, att nödvändigheten att hålla hattarna i handen, skall föranleda åhörarne till inbördes knuffningar och tillsägelser, hvilka endast åstadkomma oljud. Om de åter få behålla hattarna på sig, står hvar och en säkrare, åtminstone för sin hatt. Herr Rosenblad: Så vidt instämmer jag med Herr Hjerta, att antalet af 5 Ledamöter i stället för 3 icke är någon ökad garanti; men jag tror, att en mycket större ligger uti sjelfva naturen af en sådan garanti. I England, der åhörare inlåtas emot Den i April f. m. i3 lagens föreskrift, beliöfves blott, att en enda Ledamot erinrar Ordföranden att åhörare finnas, för att de skola utvisas, och dock har denna rätt aldrig blifvit missbrukad, emedan ingen gerna stiger upp par caprice för att göra en sådan erinran. Deremot kari jag icke instämma med Herr Hjerta uti den princip, att Ordföranden, sora icke äger en beslutande, utan endast en ledande rätt, skulle kunna befalla ett sådant utvisande.
På grund af dessa och förut anförda skäl anser jag mig föranlåten att vördsamt anhålla om R. o. Ad:s bifall till Const.- Utsk:s förslag i denna punkt. Förevande-förslag blef uppå härefter framställd propos. af 11. o. Ad. antaget. Tale punkten, innehållande förslag lill 'ändring i 71 § Reg.F:n, angide åtskilliga till förstärkt SlalsUtsk. hänvisade frågor. Ilr von Hartmansdorff: Det är ett alldeles eget förhållande, uti hvilket Statsoch Bevilln.Utskm stå till hvarandra. Om det medhunnes, så vore det utan tvifvel riktigast, alt StatsUtsk. hade båda Utskms befattningar, ty det vore visserligen skäl, att det Utsk., som å ena sidan föreslår utgifterna, äfven å 134 Den 8 M ars e. m. den andra utläte sig öfver inkomsterna. Men nu yttrar sig StalsUtsk. endast ang:de de ordinarie inkomsterna och blott så till vida höra dessa ämnen till sistnämnde Utsk:s befattning. Öfver de inkomster, som skola erhållas genom bevillning, yttrar sig Bevilln.Utsk., men StatsUtsk. utlåter sig äfven der, om användandet. Man har likväl allt ifrån vår nu gällande grundlags-stiftande förbehållit StatsUtsk. en möjlighet att åtminstone till någon del befatta sig med inkomsterna, äfven då de skola härflyta från bevillning, derigenom att man updragit åt det förstärkta StatsUtsk. att rösta öfver sådana bevillnings-frågor, hvarom de 4 RiksSt:n olika beslutat. Man har väl funnit sådant vara oriktigt och sagt, såsom det vill synas icke utan skäl, att då alla andra Utsk. förstärkas, på det att deras ledamöter måtte med den sakkännedom de ega, få deltaga i den slutliga pröfningen af ärender, som de förut handlagt, så har detta orättvisligen varit Bevilln. Utsk. ensamt förmenadt. Tillförene har äfven jag hyst den tanken, att bevillnings-frågors slutliga afgörande borde vara öfverlemnadt åt Bevilln:smen icke åt StatsUtsk.
Genom sammanslagning af Lif-Regementets Husaroch Dragon-corpser, kommer af sammanlagda kostnaden tor begge Regernenternes befäl, enligt Kongl. Brefvet den 2 Februari 1833, 32,900: „ „ att fortfarande utgå beloppet för det ena Regementets Stab 16,900: „ „ med tillägg af lönerne för 1 Bataljons-Läkare • . 250: „ „ och 5 Stabs-Trumpetare 1,000: „ „ . 1 18,1 oO: „ „ Anta.- Utskottet har tänkt sig denna åtgärd såsom provisorisk intill den tid, då, genom några Compagniers af Lif-Regementets Grenadierersuppsittning, tillfälle erbjuder sig, att på ett mera concentreradt sätt, organisera detta Piegemente på i,ooo man. hvaremot återstoden bespares med Genom indragning af Depot-Ryttmästarne vid samtlige Indeldte Cavalleri-Regementerne, vinnes besparing vid Lif-Regementets Dragon-corps af 1,150: „ „ D:o Husar d:p 1,100: „ „ Skånska Dragonoch Husar-Regementerne af . 3,200: „ „ Det nu utgående anslaget för exercis-sqvadronerne Den nu utgående Passevolance-afgiften, eller, i händelse af dess upphörande, motsvarande andel af Statsmedel, enligt Herr GeneralAdjutantens för Armeen calcul: vid Infanteriet 146,985:15. 7. vid Cavalieriet 52,248: 7. 5. i rundt tal tili Anm; Ofvanstående summa är beräknad till det belopp, sorn, efter afdragne uppbörds-kostnader, influtit. Transport öfverskott oi af tillgångar Summa 457,00(1 16,160 473,160 52 Stats-Utskottets Utlåtande, N.O 44■ Bilaga Beräkning öfver de Tillgångarj som skulle uppstå genom en indragning af 2^800 Banco. Tillgång:
Herr von Hartmansdorff nämnt, innan jag yttrade mig, får jag, i likhet med hvad jag alltid enskilt till honom yttrat, anföra att, trogen hvad jag inom BancoUtskottet anfört, anser jag, att silfverutvexlingen är medlet till realisationen, och det är för att få realisationen, innan den legalt börjar, som jag understödjer detta låns upptagande före realisationen, och som jag begär ett bestämdt intagande i de allmänna föreskrifterna, att RiksgäldsContoiret åligger att, så vida ej vexlingen förut inträffat, försälja de attester det erhåller för på depositräkning insatte medel. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken lillkännagaf, alt plenum bomme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Grefve Björnstjerna: Som hufvudmomentet, på hvilket de värde talare stödja sig, hvilka yrka förslagets afslående, är att de genom utlåningen i omlopp kommande 5 millioner skulle försämra sedelns värde, skall jag söka vederlägga denna tanka. De hafva fullkomligen rätt deruti, alt 5y mil - i36 Den 3 Mars f. m. lioner skulle försämra myntet, i händelse icke för dessa 5f millioner motsvarande silfver lades i Banken. De hafva äfven rätt, om det skulle ligga qvar i Banken likasom i Sala grufva orörligt som nu, och utan att kunna begagnas. Men då jag förut ådagalagt genom zilFror, att silfverfonden genom dessa millioner kommer att förhålla sig till sedelstocken sorn 5 till 8; frågar jag, om det är möjligt att, sedan Banken utvexlar, silfversedlarne kunna falla. Jag är helt förundrad att finna förslaget bestridt af två så motsatta talare, hvilka i denna fråga varit som eld och valten, nemligen Friherre Rantzou och Herr Cederschjöld. Den ene bestrider det, emedan det hindrar realisationen, och den andra, emedan det befordrar den. Samme värde talare, Herr Cederschjöld, har yrkat såsom princip, att sedelmyntets värde beror af landets behof af bytesmedel.