Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stander härtill täcktes bifalla , att underh dånig anmälan härom hos Kongl. Maj:t måtte göras, jemte underdånig anhållan, det StatsContoiret måtte undfå Nådig befallning, att sådant uti liqviden emellan Statsoch RiksgäldsVerken vederbörligen iakttaga. 2:0 Från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, af den 6 Juni, angående rättigheten för Lumpsamlare att omkringresa i landet, samt om Lumpors anskaffande för PappersBrukens behof; och föreslår Utskottet i afseende härå sådana stadganden, hvarigenom Utskottet förmenar dels interesset för dem, som äro i tillfälle att leverera Lumpor, kunna blifva väckt och underhållet, dels en större ordning vid insamlandet kunna vinnas. 3:0 Från StatsUtskottet, af den 31 Maj, i anledning af Herr Lagmannen Grefve Gyllenborgs anförande om inqvarteringen för tågande Troppar m. mUtskottet yttrar att endast den del af berörde anförande, som angår det yrkande, att den ersättning, som inqvarterings gifvare funnits böra undfå, utom hvad Kronan består för hvarje inqvarterad'person, måtte, i stället att, som öfverenskommet är, betalas utaf de aflägse från allmänna vägarna belägna hem-i mansägare, jemväl godtgöras utaf StatsVerkets medel, kan komma under Utskottets pröfning.; men att Utskottet, uppå Den 12 Juni. 245 anförda skäl, icke anser sig kunna tillstyrka någon summas uppförande härtill å Stat. 4:0 Från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, af den 6 Juni, i anledning af gjordt yrkande om tillåtelse för Allmogen i Skåne, att antingen leverera den Stockholms Barnhus tillhöriga TiondeSpannmål uti närmaste KronoMagazirF, eller ock att alltid få lösa den efter Markegången; tillstyrkandes Utskottet den underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t, att, så framt icke några särdeles vigtiga omständigheter sådant hindra, med försäljningen af den Stockholms Allmänna Barnhus anslagna Krono-Tionde-Spannmål måtte få förhållas på alldeles samma sätt, som, i anseende till öfriga Fromma Stiftelser, blifvit, genom Kongl. Instructionen för Seraphimer-Ordens-Glllet, den 28 April 1791 samt Kongl. KammarCollegii Kungörelse den 21 Mars inneva^ rande år, stadgadt och förordnadt.
Hon visste och kände väl med sig, huru svårt hon hade att öfvervinna den blyghet och ordfattigdom, som så ofta hindrade henne, att rätt för honom uttala sina tankar och känslor; men nu hade hon så länge varit skiljd ifrån honom, så mycket af vigt hade händt, och det föreföll henne, som om alla dessa händelser, hela denna tid, låge emellan henne och Enevald som ett flor. Hon längtade att få allt klart emellan sig och honom. Då för fru Metta numera intet skäl var att dröja på Wiken, hade hon återvändt till Tannila. Sigrid hade med flit ställt sin färd så, att hon skulle komma fram om aftonen, sedan det blifvit mörkt. Hon gick gerad in i hushållsstugan, der hon var van att finna sin mor, men nu träffade hon der endast en af tjensteflickorna, som sade att fru Metta numera mest satt inne i kammarn, och väl stundom kom ut och gick ikring i huset, men som en drömmande, utan att märka hvad som föregick, och att hon endast gick och vankade och vankade. Så hade hon varit, alltsedan budet om herr Eriks död hade kommit. Sigrid inträdde nu i kammarn. Der fann hon modren sittande alldeles stilla, med ögonen halfslutna och händerna sammanknäppta. Hennes vanligen så uppmärksamma blick märkte icke den inträdande. Sigrid gick fram till henne; med ett utrop sprang fru Metta opp och slog armarna om sin dotter. ”Sigrid, barnet mitt, Gud signe dig, har jag dig åter. Far? lefver han? är han död?” ”Han lefver, för guds skull, mor, lugna er.” ”Mor Annika sade att du lyckats frälsa honom, men jag vågade ej fullt lita på hennes ord. Berätta, säg fort. Är han säker? Och du har räddat honom, du stilla, du säfliga barn? ”Med Guds hjelp skall väl allt gå bra, men monne blott ingen hör hvad vi tala om?” ”Gud bevare mig, jag tror jag icke är rätt klok”, utbrast fru Metta nu med ens, med sin vanliga röst; ”är detta saker att prata om, utan all försigtighet! Vänta, jag skall se åt. Icke tror jag dock, att någon kan höra oss, men du behöfver visst värma dig en smula.
Jag afslyrker bifall till denna §, såsom helt och hållet förryckande våra bysällningslagar. Frih. Boye: Jag utber mig alt få föra den sista värda talaren till minnes, att då bysältningsanstaller finnas, ej såsom ett straff, tilan endast såsom ett tvångsmedel, för alt framkalla de tillgångar, som finnas, och sedan detta villkor af den bysalte blifvit fullgjordt, så blir frågan: hvad qvarstår väl af den åsyftade lindringen, om man bifaller Hr Printzenskölds åsigt? om, säger jag, man kan bysätta honom efteråt , likasom förut, hvad är då ändamålet med författningen. ? — I sanning intet. Är det då Hr Printzenskölds Den 16 Januari e. m. 527 mening, att ingen ändring i bysättningslagarna skall göras, så är delta en helt annan sak, men vill han medgifva att någon ändring göres, så frågar jag: är någon lindring gjord, om jag afven efteråt kan bysätta gäldenären för samma fordran, i afseende hvarpå han en gång uppfyllt villkoret för att slippa bysättning, nemi. det villkoret att redligen uppgifva sitt bo? Dessutom glömmer den värde talaren, att ifrån den stund, då gäldenären har uppgifvit sin stat och beedigat den, är han under cathegorien af en cessionant, och följaktligen är han underkastad de påföljder, som concurslagen bjuder. Nu frågar jag: om vi vilja ändamålet, måste vi ej då äfven vilja medlet? Detta medel kan ej blifva något annat än det, att gäldenären slipper bysättning, då han gifvit fram sina tillgångar. Nu är det ganska sannt, att han kan hafva fördolt något deraf. Han kan sedermera hafva förvärfva! nya tillgångar; då är det nödvändigt, alt, när sådant kan bevisas, fordringsägaren må kunna ännu en gång begagna sardina tvångsmedel; men utom i dessa fall bör det väl icke ankomma på fordringsägaren, att, när ban ville, ånyo bysätta sin gäldenär. Då vore författningens hela ändamål förfeladt. Förfara vi ej då mycket redligare, om vi rent af afslå all lindring och behålla det ohyggliga tillstånd, som det varande.
Prot. 1834. 5-te Sami. 2-dra AJd. 4 6:te Håflet. 2 6 B tu.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk :s Betänkande N;o 6. och rectiftcator samt-hvad konstredskap soia helst, dock ej till större del, an sorn oloiligen nyttjas eller innehafves. 63 §. Böter och vitén skola gäldas af elen pliktfälldes egendom i löst och fast, så långt den räcker, med förvandling éndast af bristen, hörande Kongl. Majlis och Kronans rätt icke förr utgå, än målsegande sin andel njutit. Vid böters och vitens förvandling, som skall ske till fängelse, svare emot böter och vitén af till och med io R:dr i vecka. ifrån —• —■ io “ till och med a5 R.‘dr a veckor. -—25“ 5o “ 3 veckor. — —- — 5o “ —■ — —- ioo “ i månad. Gå de öfver i oo R:dr, ökes straffet med en månads fängelse för det överskjutande beloppet till och med nästa hundradetal; så att två månaders långelse svarar emot böter från ioo till och med 200. R:dr, tre månaders fängelse emot böter ifrån 200 R:dr till och med 3oo R:dr o. s. v. Ej må dock någon för bristande tillgång till gäldande af böter och vitén mer än ett år i fängelse hållas, ehvad belopp desamma må utgöra. Under fängelsetiden bör fången till arbete hållas.! 64 §. Besvär, rörande debitering och taxering af de för tillverkning eller försäljning af bränvin bestämda afgifter fullföljas i den ordning, som förbehandling af frågor om debitering eller taxering af allmänna bevillningen, ar föreskrifven. Förbrytelser emot denna Förordning böra, så i stad, som å landet, vid allmänna Domstolarne åtalas och afdömas, med undantag af frågor om oloflig bränvinsförsäljnirig i de städer, der Police-inrättning finnes, och i hvilka dylika frågor uti hittills vanlig ordning behandlas. 65 §.
i5o,ooo: skola af postmedlen statsverket förbehållas, blifver derutöfver endast i behåll . , r:dr 9,623: 3. 8. deraf likväl erfordras „ 3,433:42.— till bestridande af kostnaden för en nu nådigst anbefalld snälloch paketpost-inrättning inom Calmar län, så att hela behållningen eller öfverskottet kommer att inskränkas till r:dr 6,187: 9. 8. Då skjutskostnaden för samtliga postföringarna i Riket tili innevar. års stat är beräknad till 96,466 r:dr 3?. sk., och för det kommande året, genom tillkomna nya postgångar, icke lärer kunna upptagas till mindre belopp än 100,000 r:dr, blifver deraf en följd att, i händelse skjutslegan i allmänhet blifver förhöjd, någon tillgång dertill för postskjutsen af postmedlen icke förefinnes, med mindre än alt bidraget till statsverket i förhållande dertill blifver nedsatt. Ingen vidare förbättring i posten är numera möjlig, och ännu mindre kunna de ifrågavar. telegraf-inventarierna bekostas. Således, äfven i detta afseende, yrkar jag vördsammast på återremiss, och att det H. Utsk. behagade föreslå, att den uti H. M:s propos. äskade summa till dessa inventarier uppföres på stat. Jag anhåller vördsammast, att dessa anmärkn.T må få åtfölja återremissen till SlatsUlskottet. Hr Eden hjelm, Gillis, uppläste följande:
Att dem lindra, att genom en »välvillig och enig »verksamhet wäcka ett hopp som kan afvända deras hogkomst, är Riksens Ständers enhälliga och fasta föresats, och de tro sig ej bättre kunna benjamina uttrycka, än med den otvungna försäkran att de, med en enig och kraftig anda, stola alfwarligen sträfwa till maler, akt ät Eders Kongl. Maj:t och Swerige äterstänka en Tbrvnföl, jare, som i vördnad för Eders Maju, i lillg fvenhet för wära Lagar, i uppriktig kärlek för det folk han en gäng stall regera, swarar emot det oskattbara förtroende, som af ert ädelt och fritt Folk honom tilldelas. Men dä Riksens Ständer inför Eders Majit maga nedlägga denna försäkran, kunna de ej undgå alt påminna sig, att det är Eders Maj.t som beredt dem möjligheten att ostörde och under ert fullkomligt lugn tunna den samma asgifwa. Händelser, förut inom Den 8 Aug. 27 inom Sverige ohörda, waldsamma utbrott af sorg och yrsta, hafva inträffat, som dä de för ett ögnablick stört Samhälle, ordningen, dels sjelfwc hotat wär frihet, dels nödgat Eders Maj:» akt vidtaga sädana steg till dek allmänna lugnets bestydd, sorn gjor« de Riksens Ständers aflägenande ifrän deras manliga samlingSort nödvändigt. Riksens Ständer fran» bära derföre inför Eders Kong!. M j:t sia underdäniga tacksägelse för alla de wisa och vardande anstalter Eders Kongl. Maj:', i följe af den aldrig nog begrätne förlust wärk Fädernesland mäst vidkännas, i Näder täckts vidtaga, och särdeles, att de nu med trygghet här kunna öfverlägga om del wigttga husrvudmälet för närvarande Riksmöte, Thronsölidcn, och hvad dermed star i närmaste gemenstap.
Utskottets hemställan om anslag för berörda ändamål. Då sålunda två Riks-Stånd staduat emot två, torde frågan böra afgöras genom omröstning enligt följande proposition: “Den som vill, att, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga Propo sitiou, ett årligt belopp af 2,500 Riksdaler beviljas tili lön åt en adjunkt i högre lönegraden vid Upsala universitet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer förklarat sig icke finna skäl att Kongl. Maj:ts i berörda hänseende gjorda nådiga framställning bifalla." 4:o. Likaledes hade Utskottet uti 24:de punkten hemställt, att Kongl. Maj:ts nådiga framställning om anvisande af ett årligt anslag af 2,500 R:dr till lön åt en adjunkt i kirurgi och obstetrik vid Lunds universitet måtte på det sätt bi fallas, att till lön åt en dylik adjunkt beviljades ett årligt belopp af 2,000 R:dr. Denna Utskottets hemställan är af Borgareoch Bonde-Stånden godkänd; hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, med afslag derå, beviljat, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, ett årligt belopp af 2,500 R;dr till en ny adjunktslön vid nämnda universitet. Stats-Utskottets Memorial N:o 95. Då sålunda, i fråga om beloppet af berörda adjunbtslön, två Riks-Ståud stadnat emot två, får Utskottet föreslå följande voteringsproposition: “Den, som godkänner Stats-Utskottets hemställan, att till lön åt en adjunkt i kirurgi och obstetrik vid Lunds universitet anvisas ett årligt anslag af 2,000 Riksdaler, röstar »T a: Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, beviljat till lön åt bemälde adjunkt ett årligt belopp af 2,500 Riksdaler.“ 5:o.
Vid riksdagen 1844—1845: penningar ari 2,696,883. — 17,345 t:r oindelt spanmål ari 104,070. — oförändrade utgifter dito .. 3,707,667. — extra anslag 979,850. 7,488,470. Vid riksdagen 1848—1849: penningar årl 2,741,576. — 17,220 t:r oindelt spanmål dito 103,220. — oförändrade utgifter dito 3,707,667. — extra anslag 781,753. 7,334,216. hvartill vid sistnämnde riksdag ytterligare kommer följande anslag af mera tillfällig beskaffenhet, nemi.: Landtförsvarets andel i anslaget till 1848 års krigsrustningar cirka 666,666: 32. Kostnaden för förstärkning å Stockholms garnison 150,000: — eller tillsammanlagdt cirka enahanda belopp, hvartill samtlige riksstatens öfrige åtta utgiftstitlar upgå. Hvar och en, som vill egna föreg:de, med all möjlig oväld gjorda upgifter den ringaste upmärksamhet, måste efter min bestämda och oförgripliga öfvertygelse komma lill den slutföljd, alt några spår till den af Hr von Hohenhausen omordade, omfattande plan till Sveriges Landtförsvar icke finnes: att det enda, som qvantitatift utvecklat sig, är utgifterna, hvilka nära nog upgått till dubbla beloppet af hvad de voro 1810 och delta pä samma gång, som den egenteliga hären minskals till nummerår, utan ersättning af andra försvarskrafter än allmänna beväringsmanskapet, men hvilket, i anseende till sin all ändamålsenlighet saknade organisation, endast är att anse som en härpå papperet; att i (jvalilatift hänseende det visserligen i vissa delar gått framåt, såsom hvad angår de militära bildningsanstalterna, Art:s materiel m. m., men dock ingalunda reialift till de stegrade utgifterna.
Utskottet, som, med anledning af åberopade stadgandet i 63 §. af Regerings-formen, funnit sig böra, i föreskrifven ordning, å nu anförda förhållande serskildt fästa Constitutions-Utskottets uppmärksamhet, får deremot, i afseende på den mot Fuilmägtige anmärkta utbetalning af omförmälde Creditiv, yttra, alt Utskottet, för sin del, anser vid den af Fuilmägtige, till förklarande häraf, meddelade upplysning Döra bero. Med anledning af förekomne anmärkningar vid den af Utskottet, i afseende på Föredragande och Contrasignanter anställda jemförelse emellan de Fuilmägtige meddelade utdrag af Stats-Rådets Protocoll och de till Fuiimäg - 6 Stats-Utskottets Utlåtandej No 4$- lige expedierade Kongl. Bref af den 2 Mars och 5 October 1838, angående lyftning af Mindre Creditivet, har Utskottet ansett sig föranlåtet det anmärkta förhållandet hos Constitutions-Utskottet, i öfverensstämmelse med 29 §. Riksdags-Ordningen, anmäla. 7:o Angående det, under benämning ”årliga räntan'* till Hans Maj:t Konungen utgående anslag af soo}ooo R:dr årligen. (1839 års Rev. Ber. pag. 11.) Då Revisorerne af de hos Fullmägtige förda Protocoll inhemtat, att Fullmägtige, i afräkning å detta ränte-anslag, under den 8 November 1837, till Hans Maj:t utfärdat 4 st. serskilda förbindelser å 50,000 R:dr hvardera, deraf 2:ne förföllo till betalning den 1 Augusti 1838 och 2:ne samma dag 1839, hafva Revisorerne förklarat, att de ansett denna Fullmägtiges åtgärd icke böra lemnäs utan anmärkning, enär ifrågavarande ränta vore att betrakta såsom ett årligt anslag, derå någon anticipation icke borde ega rum.
Hamiltons, Hugo., den 2g sisth Fehr. e. ro., på bordet lagda motion, om bestämmande af grunder för näringsfriheten. Hr Selfverberg, Magnus Didrik, hade 'inlem nät ett så lydande anförande: Vid den af Frih. Hamilton väckta motion om näringsfriheten, anhåller jag att i korthet få afgifva några anmärkningar. I likhet med den värde motionären anser jag en utvidgad näringsfrihet af behofvet påkallad, samt att de emot närvar, tids fordringar stridande skråförfattningar böra upphäfvas; men vid ordnandet af denna vigtiga samhällsangelägenhet, och vid öfvergången från eli proh i b i t i v t lill ett liberalare systeme för näringarna, fordras varsamhet till före - Den ii Mars f. lil. 23 kommande af sjelfsvåld, samt att icke en så stor mängd personer obetänksamt må kasta sig inpå- desamma, att deras antal, öfversligande bebofvet, kommer att sakna afsättning för sina tillverkningar samt nödig utkomst; hvaraf följden blifver ett i rak ad t obestånd, samt alt de falla samhället till last. — Det skulle väl kunna synas o behöflig t alt fästa uppmärksamheten på nödvändigheten häraf; men jag tror ieke, att förhållandet så är. Meningarne torde i detta afseende vara delade, hvartill jag hemtar anleda, af det särskildta yttrande, Presidenten Hr Frih. Cederström afgifvit uti Kaminar-Collegii utlåt, till K. M. öfver Fattigvårds-comiteiens betänk., så lydande: ”Med 9 5 > riksd.-beslutet af d. 2 Maj ” 1809, faststälhl genom R. kungörelsen af d. 6 April samma ”år, öfverensstämmer jemväl ofvanförmäldte Sveriges invå”nare tillagda rätt att sysselsätta sig med hvad näring som ”helst, emot åtagande af deremot svarande borgerlig tunga. ”Hvarje insk länkning deruti, om det ock endast ”vöre att afvakta någon em bets myndighets t i 11 — ”stånds-resolution, är både lägst r idig och ekonomiskt skadlig, i det den fördröjer varualstring ”och medborgares rätt till laglig sysselsättning.”
Fastän frågan sålunda, enligt Utskottets åsigt, hufvudsakligen och ytterst bör komma att bero af täflande anbud, har Utskottet ändock, såsom här ofvan är antvdt, trott böra bestämmas ett minimum., hvarunder intet anbud må antagas (§ 16), dels emedan en bränvins-försäljning, där icke åtminstone så mycket afsattes, som det Utskottet såsom minimum antagit, redan därigenom bevisade sig vara obehöflig och otjenlig, dels emedan en ölverraskning eller tillställning möjligen skulle kunna göra täflan overksam och kasta en handels-rättighet i kanske dåliga händer, till ett allt för lågt pris. Då det är angeläget, att en handel, hvars lag-enliga och ärliga bedrifvande är vigligare än de liesta andra rörelsers, icke skötes af personer, hvilkas vandel och karakter icke äro kända eller erbjuda någon borgen för ärligt och samvetsgrant fullgörande af åtagna förbindelser, har Utskottet tiott nödigt vara, att vederbörande myndighet äger pröfnings-rätt öfver gjorda anbud, eller icke nödgas ovilkorligen antaga det högsta (§§ 10 och 14). Man behöfver icke frukta, att ett 4* Särskilda Utskottets Betänkande, N:o 46. förkastande sker i oträngdt mål eller af manna-mån, då den, hvars målsmän skol* därom besluta, nemligen kommunen, kommer att hafva fördel af en betydlig afgift; Just ur detta skäl kunde en motsatt farhåga lättare förklaras, eller den alt kommunal-myndigheterne, af nit att bereda kommunen inkomst, möjligen skulle, icke blott antaga hvarje bjudare, så vida han utfästade sig att erlägga högsta af* giften, utan äfven på andra sätt befordra försäljnings-ställens anläggning och brärivinets spridande; och Utskottet, som icke förbisett denna betänklighet, har därför® föreslagit, att afgifterne icke må omedelbart tillfalla hvarje kornmun af hennes egna bränvins-försäljnings-ställen, utan ingå till en för länet, eller för ett störr distrikt, gemensam kassa, hvarifrån medlen sedermera borde utdelas bland dess samtliga socknar, efter folkmängd (§ 23).
BondeSl:s anhållan om en lableaus upprättande öfver de medel , hvilka sedan 1814 blifvit använda för bevär:s-manskapets beklädnad och utredning; jag tror ingen med hjerta för fäderneslandets frihet och sjelfständighet, och ett oegennyttigt förvaltande af Statens medel, helst då de blifvit bestämda för så vigtiga ändamål, kan annat än anse Statsrådet äfven härvid i högsta grad hafva åsidosatt Rikets väl och nytta och med förakt behandlat folkets önskningar, framburna inför thronen, det må då hafva skett under hvad form som helst; sed longum est enumerarc edmina, — jag måste sluta med m. fl.! Den 3 Juli f. m. 209 Jemte det jag för min ringa del betygar Const.Utsk. min uppriktiga och odelade tacksamhet för det nit, den fosterlandskärlek, den oförskräck thet och oväld, hvarmed det fullgjort sitt vigtiga kall, — min gärd är iinga, att dess ledamöter deruppå skola akta, jag kan icke mera! jag hoppas de måtte skörda nationens, samtidens och efterverldens! — anhåller jag på grund af de anmärkntr, som af Const.Uisk. mot Konungens ansvariga rådgifvare intill den i:sta Fehr. i8.{o äro gjoida , om Hr Frih. o. Landtnäs propos. att Ståndet, pii grund af 107 §:n Reg.Fm och 29 §:n Riksd. Ordn., ville besluta, att hos Konungen skriftligen anmäla sin önskan, alt flan ville nr Statsrådet och ifrån embetet skilja ulla dem, root hvilka Const.Utsk., uti sitt nu föredragna mein., uti sjuttiotvå punkter anmärkt, alt de uti deras rådslag om allmänna mått och steg icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt förtroende-emhete utöfvat. Är större delen redan entledigad ; väl det! jag anser R.
Hvad först beträffar de äskade löne-anslagen för sex länsmän inom Westerbotten lärn, så har Utskottet af Kongl. Majrts befallningshafvandes i nämnde län, äfvensom af Kammar-kollegii och Stals-kontorets år 1844 i ämnet afgifne underdåniga utlåtanden inhemtat, att utaf förbemälde länsmän trenne redan finnas anställde, ehuruväl utan åtnjutande af löner, nemligen i Nysätra, Sävers och Wännäs församlingar, samt att de tre öfrige äro ämnade att tillsättas uti de inom Lycksele och Åsele lappmarker i sednare tider bildade nya pastora terne Stensele, Wilhelmina och Fredrika. Då nu ej mindre läns-styrelsen, än bemälde Kollegier,un der åberopande af ofvannämnde församlingars betydliga och stigande befolkning, utgörande för Nysätra pastorat 2,332 personer, Sävers 2,025 WTännäs 1,782, Stensele 770, Wilhelmina 1,465 och Fredrika 591 personer, äfvensom af deras vidsträckthet och tilltagande odling, vitsordat behofvet af de äskade löne-anslagen, bar Utskottet ansett sig icke sakna skäl att understödja den i förevarande afseende gjorda nådiga framställning; hvadan och enär löne-beloppen torde böra bestämmas till likhet med hvad af Rikets åren 1840—1841 församlade Ständer blifvit för nämnde slags tjenstemän i allmänhet an visadt, eller 200 rd:r för hvardera, Utskottet hemställer, Stats-Utikottets Utlåtande, N:o 287. 5 4:o alt, till aflöning åt sex länsmän inom Westerbottens län, å nämnde läns landsstat må uppföras ett belopp af 1,200 r:dr för året. \idkommande ställande inom Södermanlands län, hvilken tjensteman, enligt livad Kongl.