Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om oagtadt hwad salunda är stadgadt det stundom handt, att med ransakninzs anställande öfwer hacktade Personer längre tid kommit alt dröja, har sädaue ej egenkeligen härrört os saknad Lag, som bestämt rusäller riden dertill, i synnerhet dä enligt Forsa tningarne »vederbörande Embetsman och Domare böra answara för allt uppehåll, som ej af laga hinder sinnes förorsakad!, u'au har orsaken härtill legat uli sjelfum organisalion af Dcmstolarne pä Lrndel, där Haradshöfdingarne sivar för sig äro Ordförande i siere serstildte HäradsRätker, samt antingen genom audre Ordinarie eller ExkrcOrdinarie förrättningar eller gemm asiagsenheten en,ellan Här. rdshöfdingens wistelseort innom Domsagan och det Härad där undersökningen skulle företagas, »varit lagligen hindrade att mäler förr än som stedt till ransakning upptaga. - Det Den Z Zebruarii25 Det underdäniga Försiag Rikets Stander gjörl, att HosRatlen borde, pä sätt förut, i afseende pä skyn» desamt afdömande af brott emot Förfaitniugarne om Bränwinsbranning och försäljning warit förcskrifwit, förordna en Extra Domare i hwarje Domsaga, att, dä den Ordinarie Häradshöfdingen more hindrad, förrätta Urtima Ting i brottmål, anser Högsta Domstolen wäl mycket skulle bidraga lill häfwande af de hinder hwarföre stundom ä Landet längre uppehåll wid sädanc måls handläggning ske, men deremot förekommer likwal ä andra sidan 1:0
Ja —■ 20. Nej — 27. I följd hvaraf, och som således Nej vunnit, ny votering anställdes öfver följande Voterings-proposition: Den sorn bifaller att Lagmannen Ullberg skall blifva Riksens Ständers JustitiaeOmbudsmans efterträdare, voterar J a; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer ny votering att anställas, huruvida den person, hvilken i i86 Den 7 November c. m. ordningen näst efter Lagmannen Ullberg erhållit de fleste rösterne, skall till Riksens Ständers Justiliås-Ombudsmans efterträdare varda utsedd. Och befunnos, sedan en voteringssedel blifvit aflagd Och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit sorn följer: Ja — 22. Nej — 25. I följd hvaraf, och som således Nej vunnit , ny Votering anställdes öfver följande Voterings-Proposition: Den som bifaller, att Vice Advocat-Fiiscalen Hernblom skall blifva Riksens Ständers Justitia?-Ombudsmans efterträdare, voterar J a; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer ny votering att anställas, huruvida den person, hvilken i ordningen näst efter Vice Ådvoeat-FiScalen Hernblom erhållit de fleste rösterne, skall till Riksens Ständers justiliie-Ombudsmans efterträdare varda utsedd. Den 7 November e. m. 187 Sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, befunnos rösterne halva utfallit sålunda: Ja — 12. Nej — 35. I följd hvaraf, och sorn således Nej vunnit, ny votering anställdes öfver följande Yoterings Proposition : Den som bifaller, att Lagmannen af Georgii skall blifva Riksens Ständers JustitiaeOmbudsmans efterträdare, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer, enligt 97. §. Regerings-Formen, ny omröstning att anställas öfver alla dem, sorn vid första voteringen kommit i fråga.
Friesiana Trautv. * Petasites frigida. * Saussurea alpina (L.) DC. f. angustifolia (DC.) * Taraxacum officinale Web. Valeriana capitata Pall. Gentiana glauca Pall. Pedicularis sudetica Willd. » Langsdorffii Fisch. » lanata Willd. f. leiantha Trautv. » capitata Adams. * Polemonium coeruleum L. * Diapensia lapponica L. * Armeria sibirica Turcz. Primula nivalis Pall. f. pygmæa Ledeb. » borealis Duby. * Loiseleuria procumbens (L.) Desv. * Ledum palustre L. f. decumbens Ait. * Vaccinium vitis idæa L. * Arctostaphylos alpina (L.) Spreng. * Cassiope tetragona (L.) Don. Hedysarum obscurum L. Oxytropis nigrescens (Pall.) Fisch. f. pygmæa Cham. » species.? * Rubus Chamæmorus L. * Comarum palustre L. Potentilla fragiformis L. f. parviflora Trautv. f. villosa (Pall.) * Sibbaldia procumbens L. * Dryas octopetala L. Spiræa betulæfolia Pall. f. typica Maxim. * Hippuris vulgaris L. * Saxifraga stellaris L. f. comosa Poir. » punctata L. * » cernua L. * » rivularis L. * Rhodiola rosea L. * Empetrum nigrum L. * Cardamine bellidifolia L. Cochlearia fenestrata R. Br. f. typica Malmgr. f. prostrata Malmgr. Ranunculus Pallasii Sehlecht. * » nivalis L. * » pygmæus Wg. * » hyperboreus Rottb. * Aconitum Napellus L. f. delphinifolia (Reichenb.)
Ibseii hatar lögnen i .dessa af sainhället och inoralen sanktionerade aktenskap, där skalet väl khn se glatt ocli helt. ut, inen där dock kärnan. masken redan frhn första stunden bomat sig in och fräter Meii lian vet äfven ined afseende på ett såda * äktenskap, att det i .synnerhet. fördäiifvar den ena af parterna, ' ocli det iir kvhznnn. ' E t t resoniieniangsparti. - Förr i världen var det väl liiifvud' sakligen den svaga, viljelösa, outvecklade, ziisaarslösa kvinnan; som utan inotstånd, med Iialfsliitna ögon lat sig glida in i ett sådant förIikllande. Denna kviiinotyp ar ej utdöd aniiii, och darför liar också Ibseii i Tliea Elvsted tagit lienne med. Bien i våra praktiska tider är det mycket ofta deii beriihande, kalla, stark$ kvinnan, soin efter en noggrann kalkyl öfver vinning och risk liter wforsörgen sig, när det iiii ar nAgon &gt;soin endelig ined vold og iiiagt. vib. E n sådan ar Hedda Gabler. Vid första anblick tyckes hon ej vara ny i litteraturen; vi kanna igen henne, i syiiiierhet från franska romaner iii. det liogïe ~ällskapslifvet. F r i n derii kiiniia vi ocksk till konsekvenserna ' af. hennes olyckliga äktenskap: frestelser nti£råii, passion för en annan och sedan äktenskapsbrott, Ii %~nd, förbrytelser. alen Ibsen har mera allvar och mera realism. Han ser djupare. För honom ar tiagedien, den egentliga tragedien, förstörelse-, förödelseverket redan fullbordadt i ett sidan äktenskap som Hedda @ ablers, innan eller oberoende af nagon tillstöt utifrån, i sjiilfva förhållandet inellan henne ocli Jörgen Tesinan. Det är verkligen förunderligt, att de flesta kritici i sin strafvaii att finna nyckeln till Hedda h ab lers väsen s&amp; litet fäst sig vid detta förhållande.
Om man ej velat välja denna utväg, skulle det särskilta Betänkande, BancoUtskottet, i sitt sista LåneUtlåtande p. 106, förklarar sig skola afgifva i anledning af en Herr Hjertås motion just om ökad Fastighetsbelåning i större scala, hafva lemnat fullt tillfälle, att i anniärkningsväg göra förslaget gällande, helst det icke kunnat vara de värde motionärérne obekant, att Utskottets financeberedning, i anledning af Herr Hjertås nämnde motion, tillstyrkt en ny fastighetsbelåning i ganska stor "scala. Innan jag nu fortgår till undersökningen af motionens innehåll, vill jag, 5o H. i4 210 Den 20 November f. m. såsom ett exempel på, huru litet upphofsmännen inom sina egna tankar gjort sig reda för följderne i verkställigheten, anföra, att den föreslagna lånerörelsen obestridligen skulle medföra förlust för Banken, hvilket troligen aldrig varit meningen. Då Banken nemligen endast fick utlåna redan upplånta penningar, och icke alltid låne-ansökningar och upplåning på alldeles samma dag och till lika belopp kunde sammanträffa , måste Banken ofta komma att erlägga ränta för upplånta, men ännu icke utlånte penningar. Likaledes då den stadgade afbetalningen icke alltid kunde inträffa hvarken på samma terminer, eller i lika summor, sorn nya lån kunde utgifvas, måste äfven derigenom hända, att Banken kom att betala ränta för penningar, som lago ofruktbara i dess kassa, och då uppoch utlåningsräntorne voro lika, måste på detta sätt en gifven förlust inträffa, som efterhand skulle bortfräta en stor del af den lanta fonden. — Beträffande motionens föremål, jordbrukets hjelp genom lättare och lindrigare lånetillgångar än de närvarande_, så medgifver jag både nyttan och behofvet häraf; men jag’ tror, att de föreslagna medlen ingalunda kunna uppfylla detta föremål; att de endast skulle visa den sig i förlägenhet befinnande jordbrukaren det förlofvacle landet, utan att föra honom dit. — Motionen föreslår, att låta Banken upptaga 5 millioner R:dr lån genom utgifvandet af Ränte - Den 20 November f. m. 211 Coupons.
8tände> 8 vid 8i8ta llib?dag kat 3?rsn8port 47,392: : ili. i. < 16. 1. 21 transport 47,'192: is. i. tade beslut, blifvit pä Ordinarie 8tat oeb 2:dra blulvud'biteln uppförd, men en ct^lik ätgärd ieke kommit att äga rum meck cle viel Lrono-bagerierna anställde Laga, e-Oesäller, livilkas aflöning bittills utmätt oeb ännu utgär fran allmänna lndragnillg8-8taten, pä Sätt 8tats-Oontoiret uti en serskild skrifvelse i underdänigbet upplyst; sä, oeb enär Kongl. iVlapt nu anser nödigt, att bebörig rättelse bärutinnan varder iakttagen, sä att lönelmstnaden för Upplansoeb Iltgilts-magasinen samt Krono-bagerierna mä s>ä ett ställe oeb i ett sammanbang blifva synlig, föreslär Kongl. IHaj:t llikets 8täncler att likaledes pä Ordinarie lliks8taten oeb 2:dra Idufvud-3?itein uppföra: ^t en Ordinarie 6agare-Oesäl1,a25k:dr i mänaden 300: samt 3 Gunnor 8panmäl in natura ä 5 K:dr 15: K^ra extra Lugare-Oesäller, a 25 li:dr i mänaden 1,200: 12 Gunnor 8panmäl, a 5 li:dr 60: kin Lagare-Oesäll, a 10 k:dr i mänaden 120: kommande deremot Indragnings-8taten att minskas med ett motsvarande belopp.
Då nu Grundlagen icke hindrar Riksens Ständer, att bedöma sina Revisorers anmärkningar, och ogilla detri, eyiaes mig ock deraf följa, att när Revisionsberättelserne skola förseglade förvaras intill nästa Riksdag, den föreskrift är i strid mot nämnde stadgande, som säger, att Berättelserne skola tryckas; ty det måtte vara alldeles ändamålslöst att försegla conceptet till något som är tryckt. Må det gärna vara Herr Hjerta förbehållet att finna, det någon motsägelse emellan dessa begge föreskrifter ej äger rum ; jag för min del åtminstone anser förhållandet vara annorlunda. Jag skulle tro, att då man läser 3 momentet af 4Jde puncten i 2 §. Tryckfrihetslagen, der det står att Revisorers öfver Bancooch RiksgäldsVerkens Protocoll rörande samma Verks hemliga ärenden icke kunna till tryckning fordras; så måste Revisorernes handlingar ock vara af beskaffenhet, att böra hemliga hållas, och således likmätigt den nyss anförde §:n i Grundlagen , från tryckning undantagne. Den slutsatts SiatsUtskottet velat draga af 30 §. Riksdagsordningen är ytterligare en utsträckning af Grundlagens bokstafliga föreskrift; ty denna §. handlar ensamt om Riksens Ständers Statsutskott, men alldeles icke om deras Revisorer. I 8 §• af Instructionen är föreslagit, att räkenskaperne skola hafva undergått den speciella Revisionen i Kongl. Kammar Rät ten, innan de till Revisorernes handläggning förekomma. Ehvad den«a speciella revision föregått, eller icke, anser jag 493 Den 29 Oetober J. m. Riksens Ständers eget interesse fordra J att dessa, räkenskaper jemväl granskas till ziffran. I annat fall vöre hela Revisiansförrättningen både öfver» flodig och otjenlig, I händelse Ridderskapet och Adeln lika med mig finner tryckningen af Revisorernes Berättelser icke böra äga rum, förr än Riksens Ständer dem emottagit, och de vunnit slutlig handläggning , lärer ock den fråga af sig sjelf förfalla, som blifvit framställd i Herr Norsei reservation, att nemligen Berättelserna ej fingo tryckas, utan att vara åtföljde af de Förvaltande Verkens förklaringar.
“Du skall få se den,“ sade jag en gång, “om du kommer till mig i afton; men du måste aflägga en högtidlig tysthetsed.“ Eden aflades, och jag hade allt i beredskap, då mannen kom. Jag hade lagt en viss liten insekt under mitt förstoringsglas, lät honom se denne och utgaf den för att vara min spiritus. Då Virginius såg det sexfotade, kraflande vidundret, bleknade han och drog sig förskräckt tillbaka. Inom två dagar visste hela Dorpt, att Virginius sett min föregifne spiritus; i trots af sitt tysthetslöfte hade stackaren berättat hvad han sett eller trott sig se, för sin hustru, under hvars toffel han stod, och frun i sin ordning omtalat det för sina sqvallersystrar. Följden blef, att jag stämdes inför en kommission, bestående af teologer och jurister, och jag måste beqväma mig till att icke blott visa, huru allt tillgått, utan äfven afgifva en ny trosbekännelse, för att ådagalägga min renlärighet. – Och ni kunde aflägga denna bekännelse med godt samvete? inföll Adolf. – Ja, svarade Stjernhjelm allvarligt, – jag är god lutheran; jag skulle annars icke gjort det. – Lycklig ni! sade Adolf. – Blefve jag kallad inför en dylik kommission, skulle jag stå mig slätt. – Ni är således tviflare i religionen, stackars gosse? – Ja, svarade Adolf. – Och olycklig i edra tvifvel? – Ja, jag vill ej neka dertill. – Ni befinner er då i en kris, som hvarje tänkande menniska måste genomgå. Det beror af er sjelf, om den skall sluta med helsa eller andlig död. Instäng er på ert rum, studera herrarne Aristoteles och Cartesius, insup den qvafva kammarluften, tillslut blicken för naturen och hjertat för edra likar, fördjupa er i edra grubblerier och gör ert eget jag till verldens medelpunkt, låt edra safter genom ett sådant lefnadssätt stockas, och jag säger er, att denna kris skall fortfara till er död och in i sista ögonblicket göra er till en olycklig menniska.
Jag har kunnat föreställa mig att i afseende på ladugårdsprodukter en och annan röst skulle höja sig för åsättande af tull, men jag kan verkligen ej fatta, huru någon, då Sverige nu blifvit ett i stort spanmålsexporterande land, kan yrka, att spanmålen skall beläggas med tull. Såsom ett skäl att skydda jordbruket medelst tullar hafva många här anfört, att vårt jordbruk arbetar under så ogynnsamma omständigheter, såsom hårdt klimat, brist på kapitaler och förlag etc. Jag har dock ej hört någon taga i beräkning det betydligt högre jordvärdet i utlandet och att således den utländske jordbrukaren nödvändigt måste hafva större inkomster af jorden, än den Svenske, lör att kunna erhålla ränta å detta högre jordvärde. Skånes landtbrukare äro vida lyckligare lottade än Norrlands i afseende å klimat, jordens bördighet etc., men jordvärdet i Skåne är ock betydligt högre än i Norrland, och jag har aldrig hört någon ifrågasätta att Norrland behölver skyddas mot Skåne. Under åberopande i öfrigt af de skäl, som förut i denna Iråga blifvit anförda, anhåller jag att K. o. Ad:n ej måtte upphäfva den tullfrihet, som under 11 år varit gällande, och att således 11. o. Ad:n ville, med afslag å Utsk:ts hemställan, besluta att artiklarne omalet hvete och omalen råg fortfarande skola vara tullfria. Gr. Posse, Arvid: För den händelse att Sveriges pro duktion af spanmål vore mindre än hvad landet behöfver eller precis motsvarande landets behof, skulle jag kunna tänka mig, att det vore för producenterna fördelaktigt, om tullagstiftningen förhindrade import deraf, ty i sådant fall skulle man genom tullsatser kunna reglera priserna, i förra fallet öfver hela landet, och i det sednare, till följd af den olika fördelningen af behofvet, å särskilda landsorter. Men om man måste medgifva, att produktionen är större än landets behof och att således import för konsumtionen icke erfordras, så förmodar jag, Mine Hrr, att J skolén blifva mig svaret skyldige, om jag frågar eder, på hvad sätt i detta fall tullar skola kunna föranleda en förhöjning af priset.
Men jag erkänner att jag besvurit, att jäg hedt Friherre Anckarsvärd vid allt hvad heligt är, att han skulle återtaga sitt yttrande, och det sedan jag noga och med bästa förstånd sammanfört uttrycken i hans skrift. Jag skulle gifva, jag vet icke hvad, om jag kunde gå ifrån min tanka; men ingen jordisk makt lär kunna taga mig ur min öfvertygelse. Jag har öfvervägt saken noga med mig sjelf, jag har för densamma haft sömnlösa nätter, och det är först efter noggrann pröfning som jag beslutit, att deröfver yttra mig; och stige den fram som kan säga, att ens en mening af mitt anförande varit honom bekant innan jag fattat detta beslut. Det är i öfvertygelsen om skadligheten af den gjorde framställningen som jag yttrat mig. Jag erkänner att afsigterna möjligen, varit goda, och jag instämmer till en del uti hvad Friherre Anckarsvärd yrkat; men vissa ordalag i hans skrift äro af den art, att de ej af mig kunna erkännas, annars hade jag helt enkelt respecterat hans fria yttrande rätt. Jag bringas nu således till den olyckliga skyldighet, att då jag erkänner Friherre Anckarsvärds rättighet att få sin skrift qvarstående i Protocol' let, att få den remitterad till Utskott och communicerad med de öfrige Stånden, samt att låta trycka densamma, likaledes begagna min rättighet att ej godkänna uttrycken uti dess skrift, och att hos Herr Grefven och LandtMarskalken begära den propositionen, att Rid - Den i Martii, 71 derskapet och Adeln ej gillar uttrycken uti Friherre Anckarsvårds memorial. Grefve von Schwerin'. Jag skulle tro, att om någon Ledamot känner sig missfirmad af Friherre Anckarsvårds anförande, så n?å den sjelf yrka proposition till ogillande. Hans Excellence Herr Grefve af Wetter fedt, GuftaJ: Jag hade icke vid detta till fälle ämnat höja min röst, emedan Friherre Anckarsvärd uti sitt Memorial riktat flera anmärkningar emot det StatsRåds Ledamöter, hvaraf jag har den äran att vara en medlem.
Så länge herraväldet öfver håfven kunde anses deladt, åtminstone göras stri* digt, var äfven en mindre betydlig Sjömagt icke likgiltig för de täflande, och den kunde då göra sin flagga ansedd och begagna sin aucforitet till fördel för sin, handelj men så langeén Magt finnes, af hvilken det beror att så godt sorn i ett ögonblick tillintetgöra den Nations sjöfart', som kunde blifva menlig för dess eget interesse 5 så måste det vara oförsigtigt att i utvidgad activ handel söka en af grundvalarne för Rikets stigande välstånd. En sådan handel minskar äfven det oberoende af andra, ett förhållande, sorn hvarje sjelfständig Nation bör eftersträfva. Det gifves dessutom ett skäl, hvilket särdeles under närvarande conjunctuc är vigtigt. Man klagar i alls Näringar öfve* brist på Förlag och RörelseCapital j denna brist träffar isynnerhet Jordbrukaren , och så länge Sverige ännu till en stor del består af ödefält, sorn kunde blifva frugtbara, om Folk och penningar icke dertill saknades, är det således icke skäl att genom monopoliska fördelar uppmuntra till användande af dessa för inhemsk Production oumbärliga medel på en rörelse, som af alla fordrar det största förlag, nemligen utrikes sjöfart. Landets Capitaler bidraga derigenom mera att lifva utländsk än inhemsk Pros duction, och om fragtandet stundom medför en mer än vanlig vinst för dess Idkare, blottställer den honom oftare ån andra Näringar för hela Capitalets förlust, \ ‘ ' 76 Den 21 Maji, Då man jemför de interessen, hvilka vid denna frågas afgörande äro i en må hända mera synbar än verklig strid, så finner man den stora delens af Nationen, som äger exportabla ProJucter och behöfver vissa oumbärliga Importartiklar, samt således nästan hela Nationens fördel, endast motvägas icke en gång af hela den handlande Classen, utan endast af det inskränkta antal Skeppsredares interesse, och man förundrar sig då med skäl, att detta sednare så länge ägt öfvervigten. Man anför slutligen, att ifrågavarande Författningar äro nödvändiga för underhållande af Sjöfolk till våra Flottor.
Allmän Bevillning: lefvererad: för år 1826 och äldre åren „ år 1826 „ år 1827 „ år 1828 Utaf Testamenten saint behållen förmögenhet i Sterbhus Stempel-afgift för Spelkort . 4)347 Men när härifrån afgå följande restitutioner och gravationer, hvilka omedelbart från RiksgäldsGontoirets Gassa blifvit ulanordnade, nemi.: restitnerad TestamentsBevillning 442 Anmärkningsprocent till vederbörande uti K. KammarRät ten , efter afdrag of remissinget Balance-indrifningsArfvode till KaminarAdvocatFiscalen, efter afdrag af dito R:dr 1 ; g. • j56; 46. 4 SeraphimerOrdens-Lazareltets Och Frimurare-Barnhusets andelar i Stämpel-afgiften för Spelkort 402: 36.— återstå såsom Behållning af ofva11 uppräknade Fonder S t ä m pe 1-a fgi f t för Tidningar: levererad från Landsorterne uppburen vid StämpelContotret i Stockholm men hvarifrån afgå omkostnader vid nämnde Contoir 8,3 tö: 21. 5. i,5o9: 17. 7. 2,293,791 7,4oi 5,8o6 2,306,998 4o 4.84* F,ån K. StntsContoiret lefvererade Öfverskott på StatsVerket förslagsvis beräknade Inkomster för år 1826 På Lån Capital och Actier influtit: Lånet till frami.
S D. Efter ånyo skedd föredragning af Bevillnings-Utskottets Memorial M 15, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut angående ordalydelsen af 9 § i Bevillnings-stadgan, beslöt Ståndet att, med godkännande af den utaf Utskottet i Memorialet uttalade åsigt, lägga Memorialet till handlingarne. S D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottets Betänkande M 4. i anledning af motion om upphörande eller nedsättning i vissa fall af nu stadgade transitoafgift och magasinshyra för transitogods S. D Vid ånyo skedd föredragning lade Ståndet till handlingarnp Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial: M 91, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkanden M 12 och M 46, angående motion om upphörande af de s k. prebendepastoraten; JYI 92, angående verkställd omröstning i anledning af de hos Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkanden JW 56 och M 64, rörande motioner i fråga om ej mindre Norrmäns och Danskars, än äfven andra utländningars rätt att i Sverige idka handel, handtverk och andra yrken; och M 93, angående verkställd omröstning i anledning af de hos Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkanden JVi 39 och •A2 75, rörande motioner om utvidgande af qvinnans medborgerliga rättigheter Den 30 Maj Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets nedannämnda Utlåtanden och Memorial: M 102, i anledning af väckta motioner om förändring i vilkoreri för det vid 1859 och 1860 års riksdag beviljade lån för anläggning af jernväg från Borås till Herrljunga; M 103. i anledning af väckt motion om förändring i vilkoren fö' beviljadt statsbidrag till sänkning af sjön Wesclången. B lu till R. St.
Utskottets Utlåtande, VIII s 76—79, bif. af Adeln, IX s i4s> återrem. af PresteStåndet, IX s i5o, bif. af BorgareStåndet, IX s 172, återrem. af BondeStåndet, II s 1820. Ytterligare Utlåtande, VIII s 1239— 1243, bif. af PresteStåndet, IX s 925, 7 lagdt till Händlingarne af BorgareStåndet, IX s p52, Lif. af BondeStåndet, IX s 975. Underd. Skrifvelse, X 1. s 732, 723. RiksdagsBeslutet, §. 44* Fond, om disposition och förstärkning af Bankens redbara. RiksdagsBeslutet, §. 18. Fordran lios Norrska StatsCassan, IV 1. s 20 4- Fordringar, RiksgäldsContoirets, balancerade till den 1 Januarii 1822, II s i\i5, 436. — i utländskt Mynt, II s l\i5. Fordringsegare, om rättighet för, att sjelfve välja utmätningsman. LagUtskottets Betänkande, VII 1. s 355 — 358, bif. af BondeStåndet, IX s 335, af Adeln, IX s 34i > af BorgareStåndet, IX s 355, af PresteStåndet, IX s 372. Forvagnslnrättning, om, i Riket; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 12 32, Besv. i Betänkandet om Skjutsnings-anstalterne. Frese, Capitaine, Emanuel de. Se Konungens Befallningshafvande i Örebro Län. Fresk, om anstånd för Fabriksidkare!!, med inbetalning af ett LåniManufacturDiscontFonden.