Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den kännedom Revisorerne ägt om Discontrörelse.n hafva de inhämtat, d -ls af i-Ierrar Banco-F u!’. mägtiges Berättelse dels af de enskildte Revi. 50rer.es gifven så väl af Friherre jacob Cederström gom Advocat-Fiscalen Kruse, med intygande af visad .berömligt nit och drift vid förvaltningen. Riksens Stände s Revisorer hafva icke varit i tillfälle att kunna granska LäneDocumenterne och således varit i fullkomlig okunnighet derom att 2>o>ooo R-.dr af de i Pisconten insatte Medel blifvit sedan l8lf tillgripne till Canal Byggnaden, ehuru sådant var i det förnyade Reglementet af samma år strängeligen förfrudit. Icke dess mindre anklagar jag mig sjelf derföre, att då Instructionen berättigat Riksens Ständers Revisorer att taga den nogaste befattning med undersökning af Disconternes Styrelse, jag litat på andras Äuctofité och tecknat mitt namn under Dechargen, Hade jag kaut tillgreppet af de 2^0,000 R:dr hade j g visst icke underlåtit yrka ansvar ä Pirectiooen, Men hvem kan gå så långt i misstroende, att kunna förmoda en sådan sak vara möjelig. Grefve v. Platen åberopar att Riksens Ständer ålagdt Discont-Directionen försträcka Canal-Verket erforderlige Medel efter Den ss April. Reqvisition. Sådant lärer dock icke förhållandet vara; något mera än vinsten på Di scont-rörelsen har älläng kunnat blifva disponibelt för Canal-Verket; Discontens första pligt ar, att göra sina Creditorer rätt, att tillgripa deras penningar till sitt enskilta gagn , är af den egenskap, att det aildrig kan under hvilken synpunct som hollst försvarar. Om det bestäm da Arbetet, genom missräkning eller oförmodad, ej förutsedd större Bergsprängning, icke kunnat verkställas innom året, hade sådant bordt tillkännagifvas, häldre än att dölja förhållandet, samt tillgripa andras Egendom för att icke blifva i saknad af kommande årets biträde.
Palmstjerna förordade inskränkningarne vara verkligen af behofvet påkallade. Hr Lagerheim: Jag vill ej vidare upptaga R. o. Ad:s tid, ulan blott i korthet nämna, att K. bef:de måtte vara, ej blott oförhindrad, utan äfven moraliskt förpligtad all yttra sig öfver sådana omständigheter, som kunna verka förmånligt eller oförmånligt till bifall hos K. M. af sökta anslag. I öfrigt förenar jag mig visserligen med hvad af Frih. Palmstjerna blifvit såsom en ytterligare garanti föreslaget, och som väl må vara nyttigt för vissa orter. Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle den förevarande 13:de punkten, ropades starka nej jemte åtskilliga ja, hvarefter Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansågo de emot denna punkt gjorde anmärkmr föranleda lill äterremiss samt, sedan denna propos. blifvit besvarad med starka ja, blandade med nej, förklarade det han trott sig finna, att härvid ja varit öfvervägande. 14:de punkten, ang:de åtskilliga motioner, ifråga om anslag för befrämjande af utdikningar och aftappningur af sanka trakter och sjöar till beredande af odlings företag-, 15:de punkten, ang:de anslagen till reseoch undersökningskostnader samt expenser för allmänna arbeten, samt till aflöning för styrelsen öfver allm. vägoch vattenbyggnader; 16:de punkten, ang:de anslagen till arfvode för lärare vid Mariebergs läroverk i de kunskapsämnen, sorn tillhöra civilingenieurer, samt till stipendier för elever, sorn vid nämnde läroverk genomgå den för civil-ingenieur er bestämda kurs; och 17:de punkten, ang:de af K. M. äskade anslag, dels för anskaffande till Strömsholms och Ottenby stuterier af utländska hingstar till åstadkommande af en ädlare och starkare hästras, företrädesvis tjenlig till begagnande äfven vid. jordbruket, dels till slöjdexpositioners befrämjande, och dels till utdelning vid Landtbruksmöten af premier åt egare af kreatur utaf utmärktare slag. R. o.
Man invänder måhända, att det ej är lagstiftarens fel eller bör räknas honom till last, att lagen eluderas och öfverträdes. Sant; men det är dock lagstiftarens fel och kan med skäl räknas honom till last, om han stiftar lag, der lag ej bör finnas och om han, under sitt nitiska bemödande att skydda enskild rätt, sä ingriper i densamma, att han begår en verklig orättvisa oell derigenom förleder lill brott emot lagens bud. Pä dessa och öfrige af föreg:de talare anförde skäl, förenar jag mig med deni, som önska Hr Hjertås motion framgång. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum kl. 6 på e. m. komme att fortsättas. Hr Hjerta.: Jag beklagar, att jag ännu mäste upptaga några ögonblick af R. o. Ad:s tid med detta ämne. Det sker för att bedja Hr Gr. Posse om ursägt, att jag missförstått hans yttrande om antalet af de skuldsatte i landet; men jag torde tillika kunna hoppas att få qvitta detta misstag mot ett annat, som Hr Gr. sjelf gjort, då han tyckt sig hafva hört någonting, sorn jag ej yttrat, nemi. alt jag skulle ansett den föreslagna åtgärden blifva i början betänklig. Detta har visst icke varit min mening, och om något sådant undfallit mig, sä har det varit mot min vilja. Gr. Frölich har sagt, att de exempel jag uppräknat till stöd för min motion, hälla sig inom en alltför liten och inskränkt krets, nemi. den som angår den stora handeln. Jag tager mig dock friheten anse, alt denna krets icke är så liten, och beder Den 17 Augusti !, m. 259 alt fa fästa uppmärksamheten deruppå, all del är den stora handeln, som isynnerhet verkar på förhållandet emellan silfverfonden oell sedelliIliängen, d. v. s. pä rörelsecapitalct.
— Julafton; skiss af Elisabeth Kuyl&amp;nstierna. — Hvad damerna talade om; skiss af Georg Nordensvan. — Julafton bryter in; poem af Karl Åkermark. — Manne förgäfves? Ett litet vinterstycke af Mathilda Langlet. — En solsträle; af lim. — Systrar; skiss af Jolian Nordling. — Augusti; en naturskildring af Anm Christenson. — Qvinnovänskap; af Adolf Hellandér. — Spinnvisa; poem af Amalia Fahlstedt. — Fur att glömma; skiss af Anna Wahlenberg. — Julseder. — Ett hem; skiss af Elna Tenow. — Bleuetle. Komposition för piano af Markisinnan de Giiell. — Stockholm; poem af Daniel Fallström. — I D U kr. G: 50 3: 25 1: G5 N StotliiiayieES Idun (ensam) I / I år kr. 2: ' / • &gt;. 1: befordringsafgiften Prenumeration Modetidningen (ensam) I / I år .. .kr. l / 4 ». U N har torde ske oförtöfvadt. uteslutande Upplagan mest spridda tidning för fruntimmer sverlden. fasta abonnenter, inga lösnummerköpare. utgör nu inalles I D U N S Modeoeh Mönster-. Tidning är Skandinaviens " b i l l i g a s t e modetidning - — för så vidt prenumeration sker i samband med I d u n då priset endast blir 65 öre i qvartalet. Se annonsens midtfält! |11,000 e x. Densamma utgjorde vid 11888 års utgång endast 4,750 exemplar. Bästa och billigaste annonsorgan för dem, som önska träffa qvinnorna och hemmen med sina annonser. Byrå och expedition: 48 Drottninggatan IfiQASextionde 48. årgången. Talrika ledande artiklar. Lifiiga skildringar skildringa: af dagens händelser. Snabba nyheter. En skilda telegram. Många korrespondenter. Underhållande följetong. Affärsoch sjöfartstidning. Stor annonstidning.
St:rs grundlagsenliga och obestridliga rätt att besluta angående tullbevillningen, är af en så djup och ingripande betydelse för framtiden, att det enligt min tanke är hvarje representants pligt alt efter bästa förmåga deremot protestera. Efter mitt förmenande egde Regeringen ej rätt att i verket sälta ifrågavarande traktat, utan skulle den hafva inhemtat R. St:rs bifall, innan traktaten kunnat sättas i verket. Man har trott sig återfinna ett R. St:rs medgifvande tili K. M:t att ingå denna traktat deri, att R. St:r, vid bestämmandet af tullbevillningen, skulle hafva beräknat en nedsättning uti importtullen på grund af den motsedda traktaten. Jag har noga tagit del af Bevilln.-Utsk:ts handlingar rörande denna fråga, och deraf funnit, att den nämnda nedsättningen härledt sig icke allenast från den motsedda traktaten, utan äfven och förnämligast derifrån, att R. St:r redan tillförene verkställt en lindring i tullen å vissa andra varor, äfvensom att R. St:r för det följande året emotsågo en minskning uti importen af en del varor. Bevilln.-Utsk:t vid 1862—63 årens riksdag yttrar sig derom dess Retänk. N:o 26: »Men då deremot de åtskilliga beslut R. St:r lättat, dels om afgiftsfrihet, och dels om nedsättning, kunna föranleda någon minskning i beloppet af tullen för varors införsel och hvilken minskning skulle, under oförändrade införselsqvantiteter och så vidt den i öfrigt kunnat beräknas, uppgå till 22,404 rdr69öre, samt då derjemte antagligt är, att ytterligare nedsättning i tullsatserna för vissa artiklar må, med anledning af den ifrågasatta handelsoch sjöfartstraktaten med Frankrike, komma att 16 Den 4 April f. ro. ega rum, har Utsk:t ansett tullinkomsterna, hvilka i medeltal under de 4 sista åren utgjort 14,143,307 R:dr och af K. M:t i Dess Nåd. Propos. ang:de
Beträffande de 5oo,ooo R:dr, som i Banco-Disconten varit afsatta för lån på adier och documenter, kommer Utskottet att yttra sig längre fram, då angående sådan Belåning i öfrigt förekommer, och får äfvenledes dit hänvisa, i af - Banco-Ulskottets Utlåtande N.-o 82. 67 seende på livad som blifvit anmärkt vid Ulskottets, pag. o5, yttrade tankar öfver väckt förslag om beredandet af tillgång för dylika lån, äfven vid Götheborgs Lån-Contoir. Den serskilda frågan om Wermlands öfverflyttning från Stockholms till Göthe* borgs Dislrict torde nu, i enlighet med hvad Utskottet, redan i förra Betänkandet, pag. g4> tillstyrkt, så mycket hellre kunna förfalla, som Motionairen, Hr D. Cron, inom Vällofliga Borgare-Ståndet, sjelf förklarat sig vilja derifrån afstå. Vid de svårigheter Utskottet, pag. §5, a n tyd t, i afseende på yrkad fördelning af Discont-Fonderna, serskildt för Landtbrukare och serskildt för öfriga Medborgareclasser, har blifvit invändt: att, omVederhäftighets-beviset innehölle äfven hvarest sökanden vore mantals-skrifven, blefve derigenom bestämdt, utaf hvilken fond lånet skulle utgå; och att, för Landtman (till hvilka borde räknas hvarje på landet skattskrifven jordegare), angelägenheten af omsättning blott en gång årligen vore så vä - 68 Banco-Vtskottets Utlåtande N:o 82. sendtlig, att den ej borda vika för svårigheten att uppgöra en bestämd gräns-skillnad.
Betänkande i ämnet ännu icke från bemälde komité till Kongl. Majit inkommit. 164:o af den 7 Oktober 1863 angående bestämmande af tid för klander emot tilloch afträdeshusesyn å kronojord. (130) Vid föredragning häraf den 18 Juni 1864 har K. Mit, med anledning af hvad Kammar-kollegium i häröfver infordradt underdånigt utlåtande upplyst och anfört, förklarat Rikets Ständers i berörda hänseende gjorda framställning då icke kunna vinna nådigt bifall. — 35 — 165:o af den 17 Oktober 1863, angående anskaffande af medel till jernvägsbyggnader. (134.) Med gillande af Rikets Ständers i förenämnda afseende fattade beslut, har Kongl. Majit under den 23 Oktober 1863 derom låtit utfärda nådig kungörelse. 166'.o af den 21 Oktober, angående stämplade pappersafgiften. (135.) Efter inhemtande af Stats-kontorets och Kammar-rättens underdåniga utlåtande, har K. Mit under den 4 December 1863 låtit utfärda nådig kungörelse angående stämplade pappersafgiften, samt hvad vid kontrollen och uppbörden deraf bör iakttagas; hvarjemte, i anledning af Rikets Ständers genom berörda skrifvelse anmälda beslut om användande af nya stämplar för beläggning af handlingar och vexlar, Kongl. Majit dels förordnat att, i den mån det befintliga förrådet af nu brukliga s. k. beläggningsstämplar för dermed afsedda ändamål åtgår, må till begagnande införas nya beläggningsstämplar af den beskaffenhet ofvanbemälda Embetsverk föreslagit, äfvensom att till beläggning af vexlar å utländsk myntsort särskilda stämplar af den form, beskaffenhet och valör, som i Rikets Ständers ifrågavarande skrifvelse omförmäles, må användas, dels ock anbefallt Statskontoret att gå i författning om anskaffande af de stämplar, som enligt förenämnda nådiga beslut skola till begagnande införas. 167:o af den 4 November 1863, angående tullbevillningen. (148.)
Men allting i naturen skall hafva sin mognadstid; tyden omognade ide'- ens framgång kan leda till ett större tillbakagående. Med en kust, som till det mesta består af vidlyftiga skärgårdar, hafva vi dock minst grundat vårt försvar på skärgårdsvapnet. Vi hafva följt ett alldeles motsatt system. Man behöfver i detta fall endast gå till anslagssummorna. Af en hufvudtitel, som går, om jag rätt minnes, till 1,200,000 R:dr B:co, hafva, sedan, sorn jag tror, hälften utgått till personalen, af det återstående endast omkring 25,ooo R:dr B:co förlidet år blifvit anslagna till materielen vid skärgårdsflottans station, Stockholm. Det är ej min mening att yrka en uteslutande öfvergång från ena vapnet till det andra, utan blott att jemnkningsvis närma oss till hvad som mest öfverensstämmer med vårt behof. Jag yrkar derföre icke nedrifvande af de skepp, vi äga, för att helt och hållet kasta oss på skärgårdsförsvaret och ångfartyg, emedan jag tror, alt då en nation, med små tillgångar, skall med full tillförsigt använda dessa, bör erfarenheten vara oåterkalleligen stadgad, synnerligen som styrkan af ett försvar till så väsendtlig del beror på det förtroende, nationen har till systemet för det samma. Jag tror likväl, att detta' förtroende hos massan af den bildade nationen i detta fall redan stadgat sig, äfven om erfarenheten fordrar några ytterligare bekräftelser för systemet. Men då jag således icke varit till den grad liknöjd för vår stora flotta, att jag ju icke medgifvit dess möjlighet af framtida nytta, går jag längre på denna sida, än denna flottas egna försvarare. Jag yrkar, att om vi skola äga den, skall hon vara i det skick, att hon kan utlöpa mot fienden. Men beklagligen tror jag ej, att det är fallet med våra annars visserligen vördnadsvärda linieskeppj hvarom jag likväl icke nu vill vidare yttra mig.
Det af Rikets vid 1828 års Riksdag församlade Ständer beviljade lån af 200,000 R:dr, till återuppbyggande af den del utaf staden Norrköping, som år 1822 nedbrunnit, liqvidera* fortfarande på samma sätt, som hittills, medelst årlig inbetalning af sex procent å de ursprungliga lånebeloppen, hvarvid tre procents ränta å låntagarnes återstående capitalskulder beräknas, samt öfverskoltet afgår å lånesummorna. Föie November månads utgång öfve:sändes årligen från RiksgäldsContoret lill Kongl. Majlis Befallningshafvande i Östergöthlands Län en dylik förteckning, som, enligt näst föreslående §., i afseende på inbefalniugarne å deruti omförmälde lån, bör meddelas, hvarefter uppbörden af de vid årets slut förfallne ränteoch capital-summor på enahanda sätt, som denna §. innehåller, genom Magistraten i Norrköping, besörjes. 3 1 §. Till lättnad vid liqviden af det för återuppförandet af staden Öregrunds nedbrunna allmänna byggnader, från Riksgälds-Conloret år i83o utgifna räntefria lån af 5,000 R:dr, hafva Rikets SLänder medgifvif, alt de, vid detta låns beviljande, föreskrifna terminer för dess återbetalning må förlängas sålunda, att densamma, vid 1840 års slut och sedermera vid hvarje års utgång, får verkställas med en tjugondedel, eller fem procent af ursprungliga capital-beloppel, hvilket följagtligen, inom 185c> åis slut, 4 Slats-Uts kottets Memorial\ N:o 497* Lör vara tillfullo inbetaldf, De medel, som sålunda skola återbetalas, insän das omedelbart från stadens Äldste till Riksgälds-Contoret. 32 §.
Ali O manneligen undervisar Allmogen sjelf sina barn i Christendoms-kunskapen, men på många ställen antages någon särskild person, sorn egentligen sysselsätter sig med detta yrke uti eh eller flere byar, allt efter barnens antal. 12 Stundom antaga Pastorerne ock Barna-Lärare, som resa kring Socknen och underhållas vissa tider af Föräldrarne till de barn, hvilka åtnjuta undervisning, dels i Christendomen, dels i Skrifeller Råkne-konsten, då skickliga ämnen gifvas, hvilket ej sällan inträffar, särdeles hvad skrifning vidkommer, hvaruti en del af Allmogen, med ganska ringa eller utan handledning, förvärfva sig bergelig skicklighet för sitt behof. För de ynglingar, som egna sig till studier, handel eller andra yrken, finnes en Lärdoms-skola här i Staden, der undervisningen meddelas af en Rector, tvenne Colleger och en Apologist. I Lycksele Lappmarks Församling är en Skol-inrättning grundad på en af framlidne Riks-Rådet Schytte anslagen fond, hvarest 6 Lappbarn årligen åtnjuta kost och undervisning i Christendomen, för att sedermera handleda andra af Lapp-allmogens barn, hvilken inrättning dock illa motsvarar ändamålet. Undervisningen inom den öfriga till Länet hörande Lappmarken, är oförändrad. Helsö vården besärjes af 3 Provincial-Läkare, nemligen 2 för kustlandet, och en inom Lappmarken. Provincial-Läkaren i södra distriktet förrättar tillika Lazaretts-Läkaretjensten, som är vacant. En Veterinair-Läkare är antagen, som, jemte den på Stat bestådde lön, åtnjuter något arfvode årligen från en del Socknar och Umeå Stad. Nästan alla Församlingar inom det bebodda Landet äro försedde med examinerade Barnmorskor, men sådan finnes blott i en af Lappmarks socknarne. Fattigvården besörjes af en i hvarje socken organiserad Kommitté under Pastors ordförande. Efter öfverenskommelse!' eller fastställde grunder, erlägger vederbörande erforderliga bidrag till nödtorftigt uppehälle för de fattige, sorn icke kunna inrymmas i fattighus, hvilke på få ställen finnas, eller äro fördelte att underhållas af Hemmans ägare och innehafvare. Vederbörande
Jag måste derföre instämma med Frih von Kramer uti hans begäran om återremiss af detta betänkande. Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Ulsktns betänk. N:o 3 återremitterades. Ånyo föredrogs LagUtslts den i5 och 18 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 69, i anledn. af gjorda anmärkntr vid Ulsk:s betänk. N:o 38 öfver väckt fråga om stockslraffets upphörande. Frih Cederström, Anders: Jag hemställer till R. o. Ad., om det ej vöre bättre att först afgöra betänk. N;o 70,som på föredragningslistan kommer näst efter delta, emedan betänk. N:o 69 bland annat innefattar förslag om stockstraffets upphörande för främmande trosförvandter i de fall, då de skola undergå detta straff i stället för uppenbar kyrkoplikt. Nu kunde det möjligen hända, att kyrkoplikten ej blefve upphäfven, och då vore det inconseqvent, om detta betänk, blefve bifallet. På denna grund anhåller jag, att betänk. N:o 70 måtte föredragas framför N:o 69. Frih. Boye, Ludv.: Båda betänkandena, så väl N:o 69 som N:o 70 angå en och samma sak, och jag förenar mig i allo med hvad Frih. Cederström begärt, nemi. att N:o 70 måtte först föredragas och derefter N:o 6g förekomma. Uppå derefter af Hr Frih. oLandtm, framställd propos. beslöt R. o. Ad., på sätt Frih:ne Cederström och Boye yrkat, att icke till pröfning företaga LagUtskrs utlåt. N:o 70, förrän Ståndet pröfvat utlåt. I anledn. häraf föredrogs nu LagUtsk:s den i5 och 18 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 70, i anledn. af gjorda anmäfknTr vid Utsk:s betänk. N:o 26, ang:de väckt fråga om den uppenbara kvrkopliktens afskaffande. 20*! Den 22 Juli e. ni.
I öfverenstämmelse med hvad sålunda, vid sakens förnyade handläggning, förekommit, får Banco-Utskottet, som vid dess uti Betänkandet N:o 36 afgifna tillstyrkanden i öfrigt törblifver, nu till Rikets Ständers bifall vördsamt föreslå: att redan erhållna Banco-lån, mot Banco-Utshottets Betänkande IV.-o 7)■ 77 pant af lius och byggnader i Rikets Städer utom Stockholm, tillåtas att fortfarande få qvarstå, sedan styrkt blifvit, att panterna äro antingen uti Allmänna Brandstocls-BolagetSkånska Brandförsäkrings-Inrättningen eller Götheborgs nya Brandstods-Förening försäkrade till minst Två (ja) gånger den summa, som utaf intecknade skulden återstår; skolande i annat fall genast så mycket å Banco-lånet inbetalas, att detsamma varder nedsatt till hälften af pantens försäkringsvärde. Sådant under förbehåll i öfrigt: hvad Allmänna BrandstadsBolaget angår, enligt Banco-Utskottets förra Betänkande N:o 36 (pag. 7 Litt. A. et Bd) utan förändring. I afseende på Skånska Brandf örsäkrings-Inrättningen : cl) att hos Banken till en början företes och aflemnas en af Förvaltningen behörigen styrkt afskrift utaf den beskrifning öfver åbyggnaderna, som, enligt Reglementets i4 §. utgör Försäkrings-taga - Banco-Utskottets Betänkande IV:o 7^. res försäkringsbref, med det derå tecknade intyg, att Brandförsäkrings-afgifterna blifvit, så väl för det löpande året, som minst ^:ne {jåföljande år i förväg erlagda ; ivarjemte Förvaltningen skall å berörde document afgifva en serskild försäkran, att, i händelse af inträffande brandskada, detsamma eger i Bankens band lika gällande kraft, som sjelfva originalet, och att en dylik anteckning på detta original äfven blifvit verkställd. Punkten Litt. b. bibehålles oförändrad, enligt Banco-Utskottets förra Betänkande Q>a§* *4)* Punkten Litt.
Hölebo. Bergstia Nyköpin mm ar. gs Landtförsamling. Allhelgona. Svärtuna. E.rp edition x-U tuko tint t Förding till vndnrd. Skrifvelse N:o 445. 469 Län. Fögderi. Socken. Södermanlands. Jönåkers, Rönö och Tystberga. Hölebo. Bälinge. Westerljungs. Trosa Landtförsamling. Wagnhärad. Hölö. Mörkö. Stockholms. Svartlösa och Ökne. Ytterjärna. Tveta. Södertelje Landtförsamling. Grödinge. Nacka och Erstavik. Sotholms. Sorunda. Thorö. Ösmo. Westerhaninge. Muskö. Österhaninge. Ornö. Utö. Nämdö. Tyresö. Åkers, Frötuna och Wermdö. Dalarö. Boo. Pilhamn. Djurö. Wermdö. Möja. Ljusterö. Österåker. Kulla. Länna. Blidö. Frötuna. Rådmansö. Danderyds, Sollentuna och Wallentuna. Danderyd. Lidingö. Täby. Östra Ryd. Sollentuna. Lyhundra, Sjuhundra, Bro. Bro och Wäddö. Wätö. Wäddö. Häfverö. Singö. 470 E.rp editionslils ko (te Is Förslag till under d. Skrifvelse Län. Fögderi. Socken. Stockholms. Frösåkers och NärdingEdebo. hundra. Harg. Börstil. Gräsö. Forssmark. Upsala. Olands. Hållnäs. Öster Leufsta. örbyhus. Wessland. Elfkarleby. Gefleborgs. Gestrikland». Wahlbo (med Sätra och Hemlingby). Hille. Hamrånge. Södra Helsinglands. Skog. Söderala. Norrala. Norra Helsinglands. Enånger. Njutånger. Idenor. Tuna. Rogsta. Harmånger. Jättendal. Gnarp. Wester-Norrlands. Medelpads. Torp. Borgsjö. Tuna. Attmar. Stöde. Njurunda (med Galtströms bruk och Svartviks varf). Ljustorp (med Lögdö och Lagfors bruk). Tynderö. Hässjö. Indahl.
Då detta af Ständerna gillades, blefdet Utskottets första pligt, att till Fullmägtige i RiksgäldsContoiret lemna föreskrift om förskottets utbetalande, och Utskottet lärer ej underlåta att vidtaga nödige föreskrifter i afseende på arfvodenas ytterligare utbetalande, i den man det af behofvet påkallas. n6 Den 23 Mars f. m. Hvad åter beträffar formen för de afgifvande qvittencerna, så bär Utskottet redan i detta afseende lemnat Fullmäktige föreskrifter i stöd af det bifallne Betänkandet N:o 48, der det äfven mot slutet står: "uppdraga Utskottet, att meddela Herrar ”Fullmägtige i RiksgäldsContoiret föreskrifter, i likhet med dem, som vid sistlidne "Riksdag blefvo af dåvarande Ständer lill "efterrättelse stadgade.” På dessa skäl skulle jag tro, att den af Herr Tham framställde motion icke med någon öfverläggning behöfver upptaga Ridderskapets och Adelns tid. Herr Tham: Jag vet visserligen, att uti StatsUtskottets första skrifvelse i denna fråga stod bestämt ordet förskott, men uti sednare skrifvelsen var ordet förskott uteslutit, och tiden äfven der bestämd endast till den 3i Januarii. Jag har i Protocollsutdrag från RiksgäldsContoiret en afskrift af denna skrifvelse, i stöd af hvilken Fullmägtige vägra någon vidare utbetalning. Jag anser derföre beslut i detta afseende vara nödigt, på det Fullmägtige i RiksgäldsContoiret ej vidare må vägra utbetalningen. Lades på bordet.