Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Öfwer hwad i öfrigt till följd häraf aterstär, stall Utstottet i sammanhang med de till dest Utlåtande jemwal remitterade frågor om sökt tillökning i Lönerne för Kongl. Majus och Rikets Swea och Götha Hos-Rätters med flere Civile Embets, och Tjen - -9?r Den 2; Julik tjenstemän, till Riksens Högloflige Ständer särffildt Betänkande asgilwa. Orebro d. 23 Julli 1812. Pä Högloft. Nidd. och Adclns Pä Högwörd. Prest-StänLedam. wägnar, dets Lcdam. wägnar Larl biörner. Pä Wäloft. Borgare-StänPä Hcderw. Bonde-Ständets Lcdam. wägnar, dets Ledam. wägnar, Wedelin. ^onL8^nöer880n 6. lunelin». (Calenlerne Nw i och 2 medfölja tryckte i ett sarffildt Häfte-) Uppläst hos Ridd. och Adeln den 2g Julik. Prest - Ständet den 2; Borgare-Ständet d. 2; Bonde-Ständet den 2Z Riksens Häglof!. Gränders Stars, lltskorcs Betänkande, i ani dning af Herrar Jullmägtiges i Riksgälds-Lonroirec hemställan. annäende Län-förbäcrringen pa Stat för arstillige Tjenstemän i General Asststance^Lontsirec samt waktmästare och Rammardrängar derstädes. I^ti ett till StatS - Utstottet aflätet Memorial af den 22 sistledne Junii hafwa Herrar Fullinägtige k Riksgälds - Contoiret ansätt, huru som wid senast hällne Riksdag i Stockholm Riksens Högi. Ständer, genom bisall till deras Stats - UtstotlS serstilde Bctänkanden af den i; Nov. »809 och 17 Febr.
På den tiden skall jag låta växa Israels hus horn, och skall upplåta din mun ibland dem, att de skola, förnimma att jag är Herren. Och Herrans ord skedde till mig, och sade: Du menniskobarn, prophetera, och säg: Detta säger Herren Herren: Jämrer eder, och säger: Ack! ve den dagen. Ty dagen är hardt när; ja, Herrans dag är hardt när, en mörk dag; tiden är för handene, att Hedningarna komma skola; Och svärdet skall komma öfver Egypten, och Ethiopien måste förskräckas, när de slagne uti Egypten falla, och dess folk bortfördt, och dess grundval upprifven varder. Ethiopien, och Libyen, och Lydien, med allahanda folk, och Chub, och de som utaf förbundsens land äro, skola med dem falla genom svärd. Detta säger Herren: Egypti försvarare måste falla, och dess magts högfärd måste förgås; ifrå tornet i Sevene skola de falla genom svärd, säger Herren Herren; Och skola öde varda, såsom deras öde gränsor, och deras städer öde ligga ibland andra öde städer; Att de skola förnimma, att jag är Herren, då jag gör en eld uti Egypten, så att alle de, som dem hjelpa, skola förderfvade varda. På den tiden skola bådskap draga ut ifrå mig till skepps, till att förskräcka Ethiopien, det nu så säkert är, och en förskräckelse skall vara ibland dem, lika som det gick med Egypten, då dess tid kom; ty si, det kommer visserliga. Detta säger Herren Herren: Jag skall förminska den myckenhet uti Egypten, genom NebucadNezar, Konungen i Babel. Ty han och hans folk med honom, samt med Hedningarnas tyranner, äro dertill kallade, att de skola förderfva landet, och skola utdraga sin svärd emot Egypten, så att landet skall allestäds med slagna fullt ligga. Och jag skall uttorka strömmarna, och sälja landet uti arga menniskors händer, och skall föröda landet, och hvad deruti är, genom främmande; jag, Herren, hafver talat det.
Det är Stockholms nu mera för Riket olyckliga Handel med Finland, som skadat Riket, och icke Diseonterne. Det är denna förödande Importhand I, som utsopat BancoSedeln, och nu gör att Näringsidkaren till underpris får oftast sälja dess Förlag, för att med hög ränta försöka i det längsta freda hus och jord. Då man nu känner att hela B snquens Sedelstock blott utgör 2t Millioner med RiksgäldsSedlar, så blifva knappt 8 öfver, och då går ändock icke inn i beräkningen den stora vinst Banquen årligen har af genom eld och vatten m. m förstörda Sedlar. Således då Statsverkets Inkomster stiga nära till 6 Millioner , blifva tvenne öfver, som ofelbart stadna i Penninge karlens hand, att der sökas för hvad köp som helist, af den Allmänhet hvilken tvenne gånger om året behöfver mera än dessa 2 Millioner, för att inbetala hvarje gång en femtedel af de 13, för hvilka Allmänheten häftar i Diseonterne , och hvarföre dessutom Räntan skall inbetalas; niir man detta eftersinnar, så har man också claven gifven till penningebristen och äfven utsigten till det tillstånd, sorn förestår oss, om vi skola ännu mista 5 å 6 Millioner ur RörelseCapitalct. Det låter väl, att Banquen vili liqvidera FilialDiscontReverserne 3 men då det skall ske på 5 Den 1 7 Martil, /. m. år och utan Ränta, samt på lika tid alla FU lialDisconternes Fordringar skola indrifvas, jemte Räntan för dem; så afhjelpes icke penninge-nöden , utan tvärtom den blir större i Landsorterne. Och genom det man beröfvar aflägsnare Provincer deras förut ägande Disconter, så blilva de alltid vanlottade framför Hufvudstaden och derintill gränsande orter.
Uti i:a mom. sid. 17 och 18 förekommer följande stadgande: ”På det att bankens extra-ordinarier måtte komma i tillfälle att inhemta närmare kännedom om de olikartade göromål, som förekomma i verkets särskilda afdelningar, samt förvärfva en viss färdighet och vana uti de derstädes förefallande olikartade förrättningar, åligger det understyrelsen att, när så nödigt pröfvas, vid verkets samtliga afdelningar och conior så jemka placeringarna, att ett både för verket oell extra-ordinarierna sjelfva behöfligl ombyte af tjenstgöring må kunna vinnas.” Uti 67 §:n af nu gällande bancoreglemente heter det: ”På det att bankens extra-ordinarier måtte komma i tillfälle att inhemta närmare kännedom om de olikartade göromål, som förekomma i verkets särskildta departemenler, samt förvärfva en viss färdighet och vana uti de derstädes förefallande olikartade förrättningar, åligger det understyrelsen alt, vid hvarje halft års slut, företaga en allmän granskning af extra-ordinarielistan och derefter ej mindre genom fullmäktiges expedition än vid verkets samtliga departementer och contor så jemka placeringarna för nästföljande halfår, att ett både för verket och extra-ordinarierna sjelfva behöfligt ombyte af tjenstgöring må kunna vinnas.” R. o. Ad. linner deraf, att enligt nu gällande föreskrift, skulle ombyte af tjenstgöring ske hvarje halfår. Jag instämmer med Utsk. deruti, att det vore måhända för tätt alt Dan la Maj. göra ombytet så ofta. Men deremot skulle jag önska alt det måtte ske åtminstone en gång 0111 året; ty eljest händer lätteligen, att både extra-ordinarierne, hvilka vant sig vid tjenstgöring inom en viss afdelning af banken, hellre förblifva der, än gå till en annan afdelning, der de finge sysselsättas med lör dem ovanliga göromål, samt alt cheferne för de särskilda afdelningarna hellre bibehölle de extra-ordinarier, hvilka vore i göromålen inöfvade, än utbytte dem mot andra, hvilka saknade sådan öfning.
Vid förnyad föredragning af Statsutskottets, den 24 Juli afgifna, den 27 på bordet lagda och den 31 återremitterade, Betänkande angående aflöningen vid RiksgäldsContoi. 188 Den 6 Augusti f. tn. ret, samt Utskottets, den 2 dennes afgifna och påföljande dag på bordet lagda Utlåtande öfver de anmärkningar som vid det förra Betänkandet blifvit gjorde; — bief, med godkännande af detta sednare Utlåtande, det första Betänkandet bifallet. Ut supra. S. D. Bifölls BancoUfskottefs, den 3 den» nes afgifna och förlidne gårdag på bordet lagda, Memorial, innehållande anmälan om nödig befunnen åtgärd i afseende på olikhet i Riksens Ständers beslut rörande Malmö DiscontDirection. Ut supra. S. D. Godkände Höglofl. Ridderskapet och Adeln StatsUtskottets, den 1 dennes afgifna och följande dag på bordet lagda, Betänkande angående Herr Grefve Gyllenborgs väckta motion om uppgift på Öfverskott och Besparingar samt om Redovisning för Subsidieoch Saltpetermedlen. Ut supra. S. D. I anledning af StatsUtskottets, förlidne gårdag afgifna och på bordet lagda, Memorial angående Terminerna för de innan nä>.ta Riksdag infallande Revisioner öfver Stats-, Bancooch Riksgäldsverken, beslot Höglofl. Ridderskapet och Adeln att nästa Revisions sammanträde må utsättas till 1817 den ii September. Ut supra. S. D. Lemnade Höglofl. Ridderskapet och Adeln sitt bifall till StatsUtskottets, förlidne gårdag afgifna och på bordet lagda, Utlåtande Den 6 Augu* ti f, m. 189 i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande otn utbetalnii gen af förra Kongl. Famillens enskilda förmögenhet; genc/m vJket bifall StatsUtskottets, sedan den 20 Juli hvilande, Betänkande, af den 18 nästföregående, angående liquiderandft af skulderna efter sista krig, ansågs vara afgjordt.
Denna besparing kan, när banorna få en stor utsträckning, uppgå till öfver V* af hela kostnaden för rörelsematerielen eller 15 å 30,000 R:dr för mil, Herr Kapitenen Grefve Cronstedt förklarade sig till alla delar instämma uti de svar, Herr Kapitenen Nordenfelt på de framställda frågorna sålunda afgifvit, hvaremot Herr Majoren Adelsköld för dessa frågors besvarande hade uppgjort 2:ne särskilda, detta protokoll bifogade tabeller, af hvilka den ena (lab. JtJ 1 Litt. J.) utvisar det relativa förhållandet i afseende å lokomotivers dragningsförmåga å jernvägar med olika spårvidd och byggnadssätt wd stigningar af 1 : 80 och af 1:40, och den andra (tab, JVs 2 Litt. K.) upptager åtskilliga jemförelse.- öfver jernvägar, byggda med olika spårvidder och styrka, dervid beräkningarne blifvit gjorda (ifver en bana af 10 mils längd å ordinär terräng med stigningar af 1 : 100 och med antagande af len godstrafik af 1,000,000 centner årligen efter hela längden, d. v. s. 10,000,000 centner förda 1 mil. Sedan Herr Majoren Adelsköld för Aldelningens ledamöter genomgått och närmare förklarat innehållet af dessa tabeller, uppstod emellan honom samt Herr Grefve von Rosen och Herr Kapitenen Nordenfelt en längre diskussion öfver åtskilliga detaljfrågor, deri bemälde Herrar icke voro fullt ense; och hafva såväl Herr Majoren Adelsköld, som Herr Grefve von Rosen och Herr Kapitenen Nordenfelt skriftligen utvecklat sina åsigter i ämnet uti nedanstående, till protokollet sedermera ademnade anföranden, af hvilka Herr Majoren Adelskölds har dennadydelse: 56 Stals-Utskoltets Memorial JVs 77. »Rikets Högloflig;! Ständers Stats Utskott, som önskat en närmare utredning af åtskilliga förhållanden rörande jernvägars ekonomi och anläggningssätt, samt hvad dermed eger gemenskap, har bland andra behagat hedra äfven undertecknad med anmodan att afgifva utlåtande i detta hänseende och har för ändamålet låtit uppsätta 20 punkter, innefattande de frågor som borde besvaras.
Utskottet i anledning af derom väckte enskilde motioner, uttryckt sitt ogiliande af de affliktiva straffen; men till följd af 2:ne Riks-Stånds beslut förföll fråsan om de yrkade ändringarne i omförmälda hänseenden. Vid sednare riksdagar hafva förslag äfven blifvit väckte om prygeloch dagg straffens afskaffande, men icke föranledt till någon Rikets Ständers åtgärd; och en af Kongl. Maj:t nedsatt Kommitté för utarbetande af förslag till en ny ordningsstadga för krigsmakten har uti underdånigt betänkande rörande detta ämne uttalat sin åsigt, att slraffarterna prygel och dagg icke kunna undvaras, hvilket yttrande äfven Kongl. Krigshofrätlen biträdt; och sedan Konungens Högste domstol afgifvit underdånigt utlåtande öfver bemälde Kommitterades förslag till ny ordningsstadga, hvarvid Högste domstolens Heste ledamöter, ehuru mycken benägenhet de än hyste för prygelstraffets uppbäfvande, likväl ansett sig, emot vitsordet af de sakkunnige män, som förklarat sådant icke kunna utan fara för krigslydnadens upprätthållande verkställas, icke böra det tillstyrka; har 6 Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o H. uti den derefter af Kongl. Majit utfärdade, ofvan oralormälde förordning, angående förmanskap och extrajudiciel bestraffningsrätt den 29 Mars 1859, prygel och dagg blifvit såsom extrajudiciel bestraffning bibehållne för svårare förseelser, äfvensom för de fall, dä hinder möter för verkställighet af arresteller fängelsestraff, samt det för krigstuktens vidmagtbållande är af nöden att bestraffningen ej uppskjutes till dess hindret kan undanrödjas. Bibehållandet för krigareståndet af de fysiskt aflliktiva straffen, sedan desamma såsom bestraffning för gröfre förbrytelser blifvit af allmänna meningen utdömde, torde likväl icke kunna försvaras.
Majits disposition ställda Handelsoch Sjöfarts-fonden samt bemälda embetsverk för öfrigt är alltför nytt, för att kunna anses hafva fått den utveckling, som ens approximativt kan medgifva ett fullständigare ordnande deraf, anser Utskottet det ännu icke vara tillfyllestgörande skäl att ifrågasätta detta verks uppförande på definitiv stat; i följd hvaraf Utskottet hemställer, b) att Revisorernes framställning i denna del för närvarande ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Beträffande slutligen frågan om Styrelsen öfver Statens jernvägsbyggnader; så hemställer Utskottet, på grund af hvad uti Styrelsens underdåniga utlåtande blifvit anfördt, c) att Revisorernes framställning äfven i denna del för närvarande icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. § 26. Hvad i öfrigt blifvit af Rikets Ständers Revisorer anmäldt och erinradt, har Utskottet funnit dels vara genom vederbörandes afgifna underdåniga utlåtanden Btats-tltskotteis Utlåtande 1V:o 127. 31 nöjaktigt förklaradt, dels hafva medfört åsyftad rättelse, och dels icke hafva varit af beskaffenhet, att från Utskottets sida påkalla något yttrande. Stockholm den 31 Maj 1866. Reservation: vid 13:de punkten: af Herr von Francken, G. W.: »Till svar på en af Rikets Ständers år 1865 församlade Revisorer gjord framställning om nödvändigheten att tillse, det i närheten af Kronan tillhöriga byggnader anläggningar af eldfarlig beskaffenhet, så vidt möjligt är, må förekommas, har Ofverintendents-embetet afgifvit det utlåtande, att sådant lämpligast kunde ske genom föreskrifters meddelande härom uti den under utarbetande varande nya byggnadsordningen för hufvudstaden, och på grund af detta utlåtande har Stats-Utskottet ansett den gjorda framställningen icke påkalla någon Rikets Ständers åtgärd.
Mången högre uppsatt och värksammare man än jag har redan träffats af hans blodsdomar. Det där vill jag i min tur kalla nedrigt förtal. Har han ej lofvat oss lugn och frid efter de många år af oro, som rådt i bygderna. Idel fagert tal för att locka oss i fällan. Du tyckes ej känna till Stockholms blodbad och mordet å de finske adelsmän, hvilka han dock tidigare lofvat huld och hägn för deras ärliga och modiga uppträdande för fosterlandets väl. Om han gjort dem ett hufvud kortare, hvilket jag betviflar, så hafva de väl fört dylika ord på läpparne som du och deras straff varit väl förtjänt. Så pratar du som ingenting hört om alla dessa gräsligheter. Men att på en enda dag strax efter sin kröning låta halshugga nittioen af Sveriges förnämsta och ädlaste män, förutom personer af menigheten och borgerskapet, och att kort därpå låta samma gräsliga dåd öfvergå riksrådet Åke Göranson Tott på Tavastehus slott och några veckor därpå Nils Eskilson Banér på Raseborg det kallar jag att rasa värre än ett vilddjur. Men den där uslingen där uppe på slottet invid oss sitter trygg och lefver Herrans glada dagar. Skulle alt det där vara sant, som du nu kört i halsen på mig, borde väl kungens straffdom främst drabbat honom. Du är, hör jag, en nedrig skurk, som bär fiendtliga anslag mot fosterlandet i ditt bröst. Gjorde jag rätt skulle jag stöta ned dig eller kalla hans högvördighets män att stänga in dig i det mörkaste nästet där uppe, tils ditt uppbrusande lynne lagt sig. Gör som du vill. Jag är ej den ende, som längtar efter ett annat regemente än det vi hittils varit nära att digna under. Fienden har mer än en gång bränt upp mitt hus och alt det lilla jag haft och endast genom flykten har jag räddat lifvet. Nu kommer en ny härskare och lofvar oss hägn och lugn efter alla dessa vedermödor, och honom kallar du ett vilddjur. Och hvilka fiender hafva då gjort dig alt detta? Jo just desamma, hos hvilka du nu vill söka skydd. Jag har nyss ännu kallat dig frände. Nu ser jag i dig en fosterlandsförrädare.
Gr. Löwenhjelm har inför R. o. Ad. haft ett anfide, som af alla med största intresse och upmärksamhet afliörts; men det slut, hvartill llr Gr. kom, ber jag att få bestrida. Iian yttrade nemi, att R. o. Ad. måtte godkänna förslagets idée, Den 16 Januari. 71 men förbehålla sig att sjelf i sin RiddarhusOrdn. få upgöra de förändringar, Ståndet funne nödiga, dock så att äfven de öfriga St:n skulle ega rätt att göra aumärkmr, för så vidt Adelns beslut inginge på dessa Stunds riitt. Jag ber Hr Gr. bemärka, att i detta förslag ligger, enligt min öfvertygelse, icke obetydliga fel. För det första skulle R. o. Ad. derigenom godkänna grundsatsen af val, oell det nr just denna grundsats, ledamöternas antal må vara 7 0 eller 80 eller mindre, sorn jag anser varn af så stor fara. Jag föreställer mig nemi., att huru än dessa ledamöter blefve valde, upstode allt'd samma äfventyr i afs:de. på brist på sjelfständighet och benägenhet för kast-intresse, som nu icke förefinnes, och som vållar att R. o. Ad., äfven med de anmärkta felen, dock icke har det, som i sådant fall skulle göra Adelns tillvaro mycket mera prekär, än nu är händelsen, i fall en sådan storm skulle inträffa, som Hr Gr., eldigt min öfvertygelse, ganska riktigt förutsett att vi i framtiden hafva att befara. Lika litet anser jag äfven att R. o. Adis ledamöter borde aflönas af Staten. Om R. o. Ad., på grund af börd och ärfd rättighet att representera, vill vara Svenska folkets representant, tror jag, att det icke kan ske blott på grund af ett adligt namn, utan det måste dertill fordras råsrot materielt stöd. och detta eger R. o. Ad. i den del de hafva i Svenska jorden.
Förslaget afslogs enhälligt. 81 §. Likaledes. I afseende pä Tryckfrihets-Lagen antogs af Riksens Ständer enhälligt det på bordet hvilande Förslaget till inrättande af en Jury i Tryckfrihets-mål. Riksdags Ordningen, Riksens Ständers beslut äro af egenskap» att ingen förändring i dessa §. §. äger rum. Riksdagsordningen. Då det nu ålegat Constitutions-Utskottet att äfven Undersöka, hvilka öfriga §. §. Grundlagarna i sammanhang med de till förändring sålunda beslutna §, §. till vinnande af likhet derefter borde jemnkas, får Utskottet den 93 §„ Af de §. §, som sålunda bordt undergå förändring är den nya Redactionen härjemte vördsamt bilagd. I afseende på en och annan §. får Utskot-> tet upplysningsvis anmäla följande; 4 §’ Den 2 Juli• 4 §. Begerings-Formen. Sedan i afseende derpå Ståndens meningar voro skil jagtiga rörande slutmeningen, så att PrestBorgareoch Bonde - Stånden beslutit att deri införa och, i stället för eller, och Bidderskapet och Adeln att hela uttrycket, Frälse eller Ofrälse Män, skulle utgå, kunde ingen förändring deri äga rum. a 8 §. Enär det Högvördiga Prest-Ståndet afslagit tvänne Förslag till ändringar i denna , nemligen friheten för Konungen, att till Aca» demiska sysslor befordra utländska män, och forbudet att ingen måtte till Militaire Ordinarie Beställning utnämnas som ej uppnått 18 års ålder, hafva dessa båda Moment ur Bedactionen måst utgå , och ordet utlandska män för sammanhangets skull mäst flyttas ifrån den förra nu uteslutna meningen, till den sednare framför Språkoch Exercitie-Mästare , som blifvit af alla Stånden gillad. 69 §. Har Utskottet ansett billigt, att i stället för det i förslaget införda utländska ordet decission insätta det inhemska ordet Utslag. 93 §. Uteslutande! af slutmeningen är en följd af det beslut Biksens Ständer förut fattadt att till ig år fastställa Konungs myndighetsålder. 103 §.
Grefwe iklörn er, ^ckolpb 6örLN , förmälde sig ej här ärna ingä i undersökning om det mer eller mindre riktiga bruket af ordet Representanter, utan wille allenast erindra, at frägan här wore om en Niksdags-Ordning, hwaruti borde, uptagas, hwilka personer böra utgö. ra Nationens Representanter, ej om en RiddareHus-Ordning, hwilken borde uptaga huru Ridderffapet och Adeln enffildt är representerad. Grefwe I>övsnbjelm, Larl, inwände häremot, at Riddarehus-OrdningcnS föressriftcr icke borde strida emot Riksdags-Ordningens. Herr Grefwenoch Landt marskalken hemstälde til Ridderffapet och Adelns ompröf. mng 1SZ6 Den 29 August?. ning om det icke kunde anses ofwerflödigt, ak i dag ingä uti discussion, och om icke det more för det närwarande tilräckeligt at endast anmärkningarne wid Riksdags-Ordningen gjordes, hwilka förmodeligen komma at Lil Constitutivns-Utskottet remitteras. Wid Lidra §. anmärkte Grefwe Oo la Oaräie, Jacob, dä nägot hwar lärer finna swärighetcn at ^ denne ärstid samlas til Riksdag, och för Landtman at wara borta, under de L:ne för honom sä angelägne tidpuncter Säning och Skörd, får jag ödmjukast föresiä om icke Lagtima Riksdagar hädanefter altid matte utsättas: (det är den hällas stall:) t-il början af Ianuarii mänad, flere stäl tala derföre och om Ridderffapet och Adeln det bifaller kunde i denne §. efter orden äter sammanträda inflyta; Sonaltid stall wara innan medium af narri Mänad. Ehuru denne §. ordagrant är den samme som 49 Z. r Regeringsformen, anser jag dock mitt begärdLe tillägg pä intet rois stridande emot Grundlagen.
Sillfisket och Sveriges florerande Ostindiska handel Jag har vid detta tillfälle velat i minnet återkalla resultatet af dessa näringsgrenar; men jag anhåller att vid justeringen af detta Protocoll få till z:fFran uppgifva sjelfva resultatet. Hvad jag nu med visshet tror mig kunna upplysa är, att intill år i 790, vår vinst genom OstIndiska handeln uppgick till omkring r,200,00a R:dr i Silfver, eller Hamb. Banco. Vid föista perioden steg vål icke vinsten af Sillfisket till en lika summa; men vid den sednare gick dea derutöfver, så att ungefärligen 2*5 millioner I silfver lades på handelsvågen till vår förmon. På dess grundpelare uppförde, efter hvad jag för. jmodar, Herr Grefve Liljencrants sin byggnad ; och jag tror ej att hans ljusa blick kunde undgå inse, att Krono-bråqnerierne åtminstone skulle cgera förrnonligt på realisationen, genom det ait de våekte och riktade omtankan på jordbruket ocH genom dess främjande minskque införseln af utländsk spannemål. Oaktadt dessa fre stora fördefar, år jsg dock öfvertygad, att Herr Grefve Liijencrautz’s realisationsplsn ej skulle låtit sig utföra, örn Bankens publicitet kommit i fråga. Ty ehuru dess tillgångar då som nu, voro med en heudighetsslöja betåckte, känner man dock, att fondens förhållande till sedelstocken ej var tuotsvarande det i Financeplanen uppgifne. Detta år hvad jag i korthet vefat anföra, Den i4 April icke blott såsom ett tillägg och erinran vid Hr Tharns yttrande, utan ock för att ådagalägga min öfvertygelse, att äfven i financelåran, fordne tiders erfarenhet, torde våge lika mycket, som det mäst lysande och förhoppningsfulla, men ej försökta förslag. Jag högaktar andras meningar och rnedgifver sanningen deraf, att jag i kännedomen af Financevettenskapens theorier, år ganska inskränkt.
Stats-Kontoret delar ej deras farhågor, som tro, att de flera gånger förnyade försöken härutinnan åsyfta att tillegna Rikets Ständers Ombud en makt att, då de så för godt finna, genom vägrad utbetalning göra Slals-Verket redlöst; hvilket kan förhindras, dels genom Stats-Verket grundlagsenligt tillförsäkrad rätt, att, när som helst inom året, lyfta större eller mindre del af årliga statsfylInadssummau och derjemte erhålla medel till fyllande af derutöfver uppkommande brister, dels genom utvägen att genast, till vinnande af rättelse, sammankalla Rikets Ständer; och Stats-Kontoret, som alltifrån början af Januari och sedan bela året igenom successift måste verkställa Stats-Verkets utbetalningar, hvilka vid årets slut till ringa del, på långt när ej motsvarande olevererade tull-, postoch andra medel, återstå, skulle, till vinnande af den både lugna och viga utvägen att, genom reqvisition hos RiksgäldsKontoret, alltid erhålla nödig kassaförstärkning, ej draga i betänkande att tillstyrka bifall lill hvad Revisorerne föreslagit, så vida ej de anförda ovederläggliga skälen voro deremot. — 38 — Revisions-Berättelsen återställes härjemte, och Stats-Kontoret framhärdar tued djupaste vördnad, trohet och nit, S tor mä k tigs te A 11 e r n åd i g ste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, P. WESTERSTRAND. C. E. af Tuneld. L. G. af Sillén. Til Nyström. P. G. Welin. Slockholm den 27 Februari 1844. A. V. Kock. P. K. Ahlbom. 39 — Kongl. Stats-Kontorets underd. Utlåtande, i anledning af hvad 1843 års Revisions-Beråttelse innehåller rörande/, d, gide Hufvudtitelns anslag. Stormäktigste Allernådigste Konung!