Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r framlagt propos. med förslag i nämnde fråga, liksom man med skäl hoppas, att fä denna fråga pä ett tillfredsställande sätt utredd och behandlad, genom tillsättningen af det särskilda BränvinsUtsk.; dock synes del mig likväl angeläget att, på detta Utsk. ej skall hindras från antagandet af den efter mitt förmenande enda ändamålsenliga och af flera motionärer föreslagna beskallningsgrund, som finnes, (nemi. efter kanne-beloppet), till föl je af svårigheten, att finna nödig kontroll, och på grund af 37 § 2 moni. Riksd.-Ordn., samt i saknad af väckt motion — att åstadkomma densamma; så vågar jag vördsamt föreslå följande motion: 3:o Bränvinsbränningen inskränkes till 2:ne månader höste tiden från d. 15 Oktober eller 1 November räknadt; 2:o All beskattning utgår efter tillverkad qvantitet per kanna med minst 16 sk. eller helst 32 sk. b:ko; 3:o Till kontroll för tillverkningen åligger hvarje bränvinsfabrikant, att till sin apparat anskaffa en s. k. bränvinsmätare, sorn anger ej allenast den tillverkade qvanlileten ulan äfven styrkan; och böra dessa apparater 1 å 2 gånger i månaden, eller oftare, af Krono-Inspeclörer kontrolleras, och upgifler öfver den tillverkade qvantiteten till Häradsskrifvarne insändas före d. 15 Jan. hvarje år, hvarefter särskilde debetsedlar utskrifvas, och skatten betalas vid den vanliga kronoupbörden. Anhållande jag att till BränvinsUtsk. få inkomma med beskrifning öfver den nu föreslagna, kontrollerande apparaten; samt för öfrigt alt i detalj lemna de uplysningar, som af Utsk. kunna äskas; och vågar vördsamt hos R. 0. Ad. anhålla få denna min motton remitterad till BränvinsUtsk. Remitterades till det för behandling af frågor rör:de bränvinsItWverkning och försäljning tillsatta serskildta Utskott. Upläsles en af Gr. Taube, Henning Edvard, inlemnad sålydande motion: I K. M:s Nåd. Propos. lill R.
Hur som hälst med olyckan, familjen var begåfvad med två döttrar, nätta att se på, brunögda och friska. För att skingra modrens mörka tankar, gjorde jag henne min komplimang: » Så präktig », sade jag, » och så vackra ögon, bruna och stora 1 » Stackars bruna ögon! Det blef ett tal om dem, det blef långt och det blef bredt, och när det var slutadt, voro de bruna slagna ur brädet af de blå; man tyckte rakt, att man borde sticka ut dem eller sänka ögonlocken och aldrig öppna dem i evig skam öfver att ha fått dem, så fula blefvo de gjorda att vara. Jag var husets gäst, jag var blyg och ung, och mitt försvar var följaktligen något matt, men tyst för mig själf anklagade jag för grymhet det öde, som gifvit olika ögon åt denna kvinna, hennes make och barn. Jag hade anländt till platsen, medan solen ännu stod lågt på himmelen; då hon nått sin middagshöjd, hade jag så många gånger stött emot min värdinnas åsikter, att jag började undra, om jag kunde säga nå- got, som ej var i strid med dem. Då solen lutade mot nedgång, undrade jag om någon kunde det. Dagen därpå — resdagen — fick jag veta, att hennes flicknamn var Motvall. Hon gjorde mig på samma gång litet reda för denna släkt: » Den är talrikast på spinnsidan, » sade hon. Nu undrade jag ej längre. Några år därefter — ett tiotal vid pass — bar vägen mig åt samma håll. » Kommer med 7.35 tåget, » skref jag. » Tag i stället 8.17 tåget » svarades mig, och IDUM så kom jag då med detta senare tåg, undrande om detta verkligen var lämpligare eller o m det var ett Motvallsdrag, ty under de gångna åren hade jag gjort bekantskap med flera medlemmar af denna släkt och visste följaktligen, hvad man kunde vänta af dem. Jag visade henne några siffror, de öfverensstämde med mina uppgifter; jag antog följaktligen, att det var som segrare jag slog ihop boken, men jag bedrog mig. Bokhyllorna voro väl försedda, och jag tog ned ytterligare tre volymer, äfven de verk af litteraturens stormän. Alla voro de Då bemälda 8.17 tåg fört mig till målet, ense i denna sak.
Den som icke önskar något Lotteri, lärer icke eller önska att någon Lag derföre skall utfärdas , då desse blott i benämningen skiljda delar likväl sä bero af hvarandra, att, pä sätt äfven af den Kongl, propositionen finnes, det ena icke gerna kan utan det andra existera. Både sjelfva saken och Lagen derför synes mig således kunna på en gång till afslag i Ja-prcpositionen , och till bifall i Nej-propositionen , lramställas Men som vi häruti icke lära kunna förena oss, anhåller jag , att Herr Grefven och Landt-Marskalken täcktes gifva tillkänna, huruvida Herr Grefven Och Landt-Marskalken anser sig kunna meddela proposition på Betänkandet , sådant det är, elier om dess form är laglig, hvilket jag vågar betvifla. • Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade, det han, i anledning af Herr Ribbing* förfrågan, ansåg sig böra tillkännagifva, det Herr Landt-Marskalken , för dess del , icke fann den form, hvarunder Utskottens Betänkande blifvit uppställdt, vara sådan, att den lagligen kunde förhindra Herr Landt-Marskalken, att å Betänkandet meddela proposition, jSo Den iS December f, m, Grefve Posse: Det var jag , som yrkade Proposition på Betänkandet j hela dess vidd, men detta skedde i ett ögonblick, då meningarna tycktes mera skiljaktiga. Jag förenar mig nu med Friherre Cederström i den anhållan , att frågan måtte delas , så att proposition förut göres på hufvudsaken, då Herr Grefven och Landt-Marskalken torde bestämdt kunna utröna pluralifeten , helst blott en enda Ledamot,! afseende å hufvudsaken, yrkat den motsatta meningen. Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde , om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Utskottens yttrande , att fast egendoms försäljning ä Lotteri må anses skadel ig, och således böra hos Kongl. Majit i underdånighet afstyrkas.
Utslcts den 14 och 15 dennes på bordet lagda Mern. och Betänk:n: N:o 85, i ani. af Riks-St:ns skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Betänk. N:o 83, ang:de väckt motion om ändring i gällande stadgande i fråga om ersättning åt militieboställsinnehafvare för å bostället för Kronans räkning huggen ek; N:o 86, i ani. af väckt motion om skydd för industriel eganderätt; samt N:o 87, i ani. af väckt motion om upprättande af nytt sammandrag af de författningar m. m., som årligen böra från predikstolarne i rikets kyrkor uppläsas. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 16 dennes bordlagda Betänk. N:o 90, i anledning af väckta motioner om ändring i vissa delar af gällande författning ang:de fattigvården. Föredrogs oell lades till handlingarne Stats-Utsk:ts den 17 dennes bordlagda Mein. N:o 86, i ani. af erhållen återremiss å Utsk:ts under N:o 76 afgifna Mern., ang:de utvidgning af det inom R. St:rs hus inrättade arkif och bibliothek samt anvisande af dertill erforderliga medel. Föredrogos och biföllos Stats-Utsk:ts den 17 dennes bordlagda Utlåt:n: N:o 87, i ani. af K. Propos. ang:de ytterligare förlängning i den för uppmuddring af Ystads hamn bestämda arbetstid; N:o 88, i ani. af K.
Med de i 2 §. omföfmälda föreskrifter förstås bestämmandet af skyldigheten för vederhörande Corporalione'r eller Embetsman, alt, utan vidare påminnelse och utan annan anledning, än, vid lagtima Riksdag, sista Riksdags-beslutef, oqh, vid urtima Riksdag, sjelfva kallelsen, besörja, det valen till Riksdagsmän i laglig ordning och, vid ansvar, med all skyndsamhet verkställasj tillhörande Förslag lill ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. 7 samhet verkställas; tillhörande det DomCapitlen, att för Presterskapets Hufvudstadens Magistrat, att för dervarande Borgerskapet, samt Landshöfding arne hvar i sitt Län, alt för de öfriga Städernas Borgerskap och Menige Allmogen om sådana Valförrättningar, å Emhetes vägnar, föranstalta, med särskild föreskrift från Landshöfdingarne, att samma dag, då i Kyrkorna Riksdagskallelsen kungöres, skall Socknestämma lill nästföljande Söndag, för Elektorsval af Allmogen, utlysas. Skulle uti en eller flera Kyrkor af ett Pastorat Gudstjenst saknas å den Söndag, då Kungörelsen borde uppläsas, åligge det Presterskapet, att genast genom kronobetjente i Pastoratet besörja, det nästa dag ett exemplar af Kungörelsen skyndsamt cirkulerar från by lill by, uti sådana Församlingar eller Cape!I-lag, med förständigande, ali deras Ledamöter hafva att nästföljande Söndag' sig vid Moderkyrkan infinna till Elektorsval, i händelse Gudstjenst icke samma Söndag bör hållas i egen kyrka, då valet derstädes må för Socknen eller Capell-lagel förrättas. I de Härader, der Domhafvanden är af Frälsestånd, förordnes af HofRälterna Ofrälse Valförrättare för BondeStåndet. Om liden för de Riksdagar, till hvilka Konungen Ständerna kallar, lärer Konungen i Nåder IIof-Rätterna förständiga.
Med väldiga hand och uträcktom arm; ty hans godhet varar evinnerliga. Den röda hafvet skifte i två delar; ty hans godhet varar evinnerliga. Och lät Israel derigenom gå; ty hans godhet varar evinnerliga. Den Pharao och hans här i röda hafvet störte; ty hans godhet varar evinnerliga. Den sitt folk förde genom öknena; ty hans godhet varar evinnerliga. Den stora Konungar slog; ty hans godhet varar evinnerliga; Och drap mägtiga Konungar; ty hans godhet varar evinnerliga: Sihon, de Amoreers Konung; ty hans godhet varar evinnerliga: Och Og, Konungen i Basan; ty hans godhet varar evinnerliga. Och gaf deras land till arfs; ty hans godhet varar evinnerliga. Till arfs sinom tjenare Israel; ty hans godhet varar evinnerliga. Ty han tänkte på oss, då vi undertryckte voro; ty hans godhet varar evinnerliga. Och förlossade oss ifrå våra fiendar; ty hans godhet varar evinnerliga. Den allo kötte mat gifver; ty hans godhet varar evinnerliga. Tacker Gudi af himmelen; ty hans godhet varar evinnerliga. Vid de älfver i Babel såte vi och grete, då vi på Zion tänkte. Våra harpor hängde vi på pilträ, som der äro. Ty der bådo de oss sjunga, som oss fångna höllo, och i vår gråt glade vara: Sjunger oss ena af Zions Visor. Huru skulle vi sjunga Herrans viso i främmande land? Om jag förgäter dig, Jerusalem, så varde min högra hand förgäten. Min tunga låde vid min gom, om jag icke tänker uppå dig; om jag icke låter Jerusalem min högsta glädje vara. Herre, mins uppå Edoms barn, på Jerusalems dag; de der säga: Slår ned, slår ned i grund. Du förstörda dotter Babel, säll är den dig vedergäller, såsom du oss gjort hafver. Säll är den, som dina unga barn tager, och slår dem emot stenen. Davids. Jag tackar dig af allo hjerta; inför gudarna vill jag lofsjunga dig.
Förordningen den 21 Juni 1831, Kongl. Maj:t, med bifall lill hvad Rikets Ständer för sin del beslutit, i nåder stadgat, att afgiften till Kronan af de bruk och bergverksanläggningar, som dädanefter skattlades af den klass, för hvilken årliga afgiften utginge med vissa procent af tillverkningens belopp, skulle efter enahanda grund, eller till hvar 3():dedel deraf bestämmas, Kongl. Regeringen fann skäligt från och med år 1839 bevilja Riddarhytte Kopparverksägare lika förmån, eller den lindring i afraden, att de i stället för hvarje 20:de endast må erlägga hvarje 30:de SIM af koppartillverkningen. Uti detta beslut deltogo D. E. Herr JustitieStatsMinistern Grefve Rosenblad, Herr StatsMinistern för utrikes ärendena, Friherre Stjerneld och Herr StatsRådet Grefve Löwenhjelm. Yid granskning af förevarande mål bör jag fästa uppmärksamhet derå, att den af Riddarhytte Kopparverk utgående kronoafrad, genom Kongl. Resolutionen den 13 November 1744 stadgad till hvarje tjugonde Skeppund af tillverkningen, måste anses tillhöra Kronans ordinarie inkomster: att Kongl. Förordningen den 27 Augusti 1723 uti 1 och 2 §§. försäkrar en hvar jordägare, vare sig innehafvare af frälsejord eller skatteman, rättigheten att bruka bergverk å egna ägor, så länge som han det förmår och till Kronan dess tillständiga rätt deraf utgör: att dessa, likasom öfriga, för Kronans ordinarie inkomster gällande lagar numera icke må räknas ibland dem, hvilka Konungen äger att, enligt 89 §. Regeringsformen, stifta eller förändra: att Kongl.
Då Bankens Hufvudstols-tillökning under de 2:ne år, Revisionen omfattar, uppgått till vida högre belopp, än någonsin tillförene, nemligen för år 1845 till 1,289,721 R:dr '40 sk. 1 r:st och'för år 1846 till 1,247,362 frdr 19 sk. 3 r:st, hafva Revisorerne, såsom bidragande orsaker till ett sådant resultat, velat fästa uppmärksamhet derå, att bland tillfällige Inkomster och Kapital-Vinster under år 1845 blifvit uppförde Diskonternes Reservfonder, utgörande: Banko-Diskont-Verkets 171,033: 44. s. Malmö Låne-Kontors 38,767: 12. 4. och Handels-Diskonstens i Slockholm, efter afdrag af 23 stycken uti nämnde Diskonts räkenskaper till ett sammanräknad t belopp af 33,480 R:dr 16 sk. 4 r:st, inom linien förde, lån 209,620: 43. 8. tillsammans R:dr 419,422: 4. 8. samt att, hufvudsakligen genom antagandet af förändrade grunder för beräknandet af Bankens utestående räntefordringar, på sätt uti nästföreslående punkt närmare omförmäles, Bankens räntefordran utöfver dess ränteskuld vid 1846 års slut, jemförd med förhållandet den 31 December 1845, visar en tillökning, som uti 1846 års vinst blifvit inberäknad, med 146,239 R:dr 5 sk. 11 r:st, äfvensom, enligt hvad §. 39 upplyser, beloppet af utelöpande Riksgälds-sedlar, efter den för deras inlösen bestämde praescriptionstid, blifvit Revisorer/tes Rträtt. ang. Bankoverktt, 2 10 uti 1846 års räkenskap afförd t från Bankens, inom linien balancerade, fordran för afsatt Fond till desammas infriande, och såsom
En jernväg, sträckande sig ifrån Skåne och upp igenom Småland, skulle tillskynda dessa provinser stora ekonomiska fördelar. Småland är, såsom vi alla veta, ett fattigt landskap, skogrikl och föga odladt. Dess egenskap af ali vara ett fattigt land har jag ofta hört åberopas såsom ett skäl emot jernvägars anläggning derigenom. För min del, tror jag, att just denna omständighet, mera än någon annan, påkallar Ständernas behjertande. När vi tänka oss, ali hela trakten söder om Wettern, hela den stora del af Sverige, som ligger söder om en linie, dragen från Götheborg lill Westervik, och är 25 mil bred, helt och hållet saknar vatlenkommunikalioner, enär hvarken kanaler eller segelbara floder der finnas, så böra vi väl erkänna, att innebyggarne i medlersta delen af denna landssträcka hafva ali kämpa med de största svårigheter vid utförandet af sina produkter. Del är gifvet, att det icke kan löna sig alt odla ett sådant land, derföre att transporten af jordbrukets alster till kusterna blifver så dyr, att den medtager största delen af den vid försäljningen påräknade vinst. I Småland finnas, såsom en hvar torde hafva sig bekant, en mängd måssar och myror, hvilka 15* 228 Den 23 September f. lii. endast vänta på odlarens hand för afl blifva fruktbara. Men det är gifvet, alf hvarken egendomsvärdet eller kapitaltillgången medgifva sådana företag; del är gifvet, alt, då odligen skulle blifva dyrbar samt afsältningen af odlingens alster förenad med dryg kostnad, hvarje förelag i delta hänseende ej kan hära sig. En del af landet, sorn beslår af stora sandsträckor, skulle, enl. min tanka, likaväl sorn Preussens sandhedar, kunna odlas till skog, om skogshushållningen lönade sig, hvilket ej kan blifva förhållandet, så länge det är omöjligt all med fördel afsätta skogsprodukterna.
Jag har hört ganska många aktningsvärda personer, som hafva egendom inom bergslag, försäkra, att de skulle vara fullt belåtna med att erlägga full skatt lika med landslag, om äfven å andra sidan borttogs inskränkningen för bergslag i rättigheten att utsmida stångjern. Man har vidare här invändt, att, ehuru man gillar slutsatsen, betänk, borde återremitteras, blott derföre att det vore ofullständigt; men jag vågar tro, att de skäl som redan äro anförda för ett tillfälligt nedsättande af tackjernsskatten äro sä tillräckliga, att någon vidare utredning derutinnan icke behöfves, och hela saken inskränker sig således till att StatsUtsk. utgifvit ett littereradt i st. f. ett numereradt utlåtande. Jag hemställer, om det kan vara skäl att för en sådan småsak borttaga den dyrbara tiden med en ålerremiss. Utsk. tillstyrker icke något borttagande af grundskatten, utan blott en nedsättning deraf för samma tid, som denna statsreglering blir gällande. Här är således någonting, som är fullkomligt motsvarande ett visst anslag för tackjernstillverkningens underlättande under samma tid, som våra andra anslag äga rum. Saken kommer vid nästa riksdag i alldeles samma skick som nu. Ständerna hafva då sin beslutande rätt öppen, att förlänga eller upphäfva lindringen, och som densamma nu icke kommer att träda i verkställighet, utan i sammanhang med hela statsregleringen, så följer också deraf, alt någon brist för statsbehofven icke deraf uppkommer. Saken är således i sig sjelf såsom beskattningsfråga likgiltig för Regeringen, ehuru jag visserligen icke bestrider, att 202 Den 23 October f. ra. den må underställas Konungens nåd. sanction, hvilket äfven torde behöfvas, derföre att dessa medel skola till Statscont. ingå och der redovisas. — Med anledn. af hvad jag nu anfört, tillstyrker jag högeligen bifall å betänk, och bestrider återremiss. Hr Lagerhjelm: Jag har blifvit hufvudsakligen förekommen af den siste värde talaren.
Befallningshafvande utsedd behörig [»erson hör till närmaste fångforingsställe vara sådana försl ingar följaktig; Och har Kongl. Majit föreslagit Riksens Ständers Siats-Utskott; i. att skjutskostnaflen vid sa yäl de allmänna fä ng-tra nr porter ne pörn fångforslingen inom Länen samt i sistnämnda läll för Krono-Retjeningen ett serskildt traktamente af Trettiotvå Skillingar Banko för hvarje dag, sorn ålgar till transporten osli återresan, ina hädanefter Utgå af allmänna anslagen för kostpaderne till fångskjutsens bestridande; och 2, tift medel ina anslås och på Stat uppföras till löner for de nödige' ansedde Sextio Gevaldiger, pörn komma att antagas för den ordinarie fånelorsl i ngen och fångbevnk ningen, och hvilket antal Kongl, Majt förbehållit sig att. efter hvarje Läns mer eller mindre behof, Länen emelian jordels. Vid öfvervägande häraf, synes val Riksens Bländer någon tillökning i det tiil ian gars skjuts Och underhal! nu på Stat bestådda anslag af Undérdäniga Skrifvel ser. J53 40,000 TTdr nödig, terdeles i anseende lill den för Täng-Gevaldigernes framoch uter-resor emellan Länen blifvande nya utgift; Men Riksens Siänder förmoda, a t c genom deri vidtagne förändrade anstalten med fän gt rans por ferne till fäst tångarne, hvarvid flere fångar pä en gäng komina att atfoljas, och då afvägar till fängförings-hemmanen undvikas, besparing i det hela pä den hittills ätgångne skjutsnirigs-kostnaden torde kunna päräknas, Med bifall att ifrågavarande til lok. t o. skjutsnihgskostnad och dagtraktamente må utgå af allmänna anslaget för fångars skjuts och underhåll, hafva Riksens Ständer alltså velat derå anslå en tillökning af Tre Tusen Riksdaler årligen.
I afseende åter på de anslag af allmänna medel, som Utskotten derjemte ansett kunna blifva nödige., att nu liksom vid förra Riksdagen, göra till förmon för detta Canal-Verk, hvars behöriga underhåll och fullkomnande måste anses vara af högsta vigt; hafva Utskotten funnit ett sådant anslag ingalunda , såsom hittills, böra utgå under egenskap af ränta till Actie-egarne å deras insatte Capital, heldst som derigenom anledning skulle kunna gifvas till den åsigt, hvaraf följderne svårligen kunna beräknas, att Staten upptagit medel af Actie-egarne för att dermed fullborda arbetet, i stället för att desse sj elfve för detta ändamål förenat sig och af Staten njutit Lånebiträden; men i betraktande deraf att Södertelje Canal-byggnad, på sätt förut blifvit anfördt, ännu ej kail anses fullbordad, och med serdeles afseende å de stora uppoffringar Bolaget gjort, tillstyrka Utskotten ett årligt anslag för Södertelje Canal-Bolag af 15,ooo R:dr B:co, från och med år 1824 till och med 1828, att utgå af tillgångar för dylike anslag, hvarom serskild framställning förut af Utskotten blifvit gjord, emot skyldighet å Bolagets sida, att till denna tiden hafva bragt Canalen i fullkomligen färdigt skick ; hvilket tillika med åtskillige Ledamöters yttrade meningar till Rikets Ständers ompröfvande hemscälles. Stockholm den 3i Julii 1823. 4 is Stats-Utskottets Utdrag af Protocollet, hållet vid Högloft. Statsoch Banco-Utskottens sammanträde den 31 Julii 1S25- S, D. Viel justering af Betänkandet
Med framställning derom, att betalningen, efter markegång, för dagportionen lill tågande trupper ej uppginge till sådant belopp, att inqvarteringsgifvare derigenom erhölle den, med hänseende till varans verkliga värde elier inköpspris, honom rätteligen tillkommande ersättning, bar hos Rikets Ständer blifvit yrkadt, det malte en af behof sålunda påkallad rättelse härutinnan tillvägabringas; och bar dervid jemväl förekommit, huruledes iråga om förändring i bestämmandet af berörde ersättning vid Gera föregående tillfällen varit föremål för Rikets Ständers pröfning och älven vid sisla Riksdagen, då Rikets Sländer, med afseende å det för den opriviligierade jorden tryckande uti skyldigheten att inqvartera tågande trupper, hvilket ännu mera ökades derigenom, att inqvarterings-gifvaren ej undfår skälig ersättning för hvad honom blifvit ålagdt leverera, ansett att, enär denna börda då ej kunde borttagas, den lindring likväl borde inqvarterings-gifvärne beredas, att de erhålla full ersättning för den förplägning och det fourage, som de utlemna, hvartill de syntes så mycket mera berättigade, som passevolance-medlen, hvarmed indeldte soldatens underhåll vid tåg till mötes-platser m. m. borde bekostas, icke äro Statens, utan tillhöra Rustoch Rotehållarne, hvilka oftast sjelfve äro inqvarterings-gifvare; på hvilka grunder Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhöllo: att'Kongl. Kungörelsen af den 27 Augusti 1816, så vidt den angår bestämmandet af omförmälde ersättning, måtte sålunda ändras, att Rikets Ständers deputerade, vid de årliga markegångs-taxornas upprättande, må uti Taxan uppföra värdet i rund summa af så väl dagportionen, inberäknadt brödet, som rationen för lågande trupper och hästar, på det sätt, att r dagportionens värde skulle ingå ej allenast hvad beståndsdelarne af poitioneu 320 Expeditions-TJtskottels Förslag till und.
Riksgälds-kontorets förvaltning under den sedan början af 4850 och 4854 års Riksdag förflutna tid. (Rgs Afd.) Till följd af Riksdags-Ordningens 30 § och efter erhållne remisser från samtliga Riks-Stånden å Rikets Ständers åren ISSI och 1855 församlade revisorers berättelser om granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, har Stats-Utskottet ej allenast genomgått dessa bland Riks-Ståndens ledamöter utdelade berättelser samt gjort sig närmare underrättadt om de förhållanden, hvaraf deruti förekommande framställningar föranledts, utan äfven genomläst de hos Fullmäktige förda protokoller från den tid, hvilken den af Revisorerne verkställda protokolls-granskning 'omfattat; till och med dpn 25 November nysslörlidet år, eller den dag, då Fullmäktige afgålvo sin, Stats-Utskottets memorial As 3 bifogade, berättelse till Rikets nu församlade Ständer. Utskottet får derföre, i öfverensstämmelse med hvad vid föregående riksdagar iakttagits, nu i ett sammanhang afgifva sina yttranden så väl öfver hvad Revisorerne anmält, erinrat och föreslagit, som öfver hvad under den af Utskottet fortsatta granskning af forvaltnings-åtgärderna vid Riksgälds-kontoret förekommit. l:o Angående afskrifning af åtskilliga i Riksgälds-kontorets räkenskaper balanserade fordringar för lyftade kreditiv-summor.