Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med kort öfningstid kan deremot icke en gång den skicklighet bibehållas, som nu finnes; ty i samma mån, som den gamla krigsvana stammen afgår, ersättes den af recruter, hvilka icke kunna utbildas, och i sådant fall kan man ej heller med billighet fordra, att dessa skola leda andra uti förhållanden, hvarom de sjelfva, i brist på undervisning, sakna nödig kännedom. Om man beräknar, alt 4 classer beväring utgöra 60,000 man, så är en öfvad stam af 22,000 man, hvarmed beväringen borde förenas, visserligen icke för talrik; men är denna slam icke, som sig bör, öfvad, gör man, enligt hvad ofvan ärnämndt, en ganska stor misscalcul att påräkna den såsom ledare för beväringen. En tillökning i numerären genom beväringens tillkomst vore i sådana förhållanden snarare att minska aromens styrka, än att öka densamma; och det är af dessa anledningar jag icke kan annat än på det varmaste hos R. o. Afl. anhålla om afslag å Utskts betänk, och bifall till K. M:s propos:n. 2o:de punkten afslogs; hvaremot R. o. Ad. biföll, att, på sätt K. M. föreslagit, 85,000 r:dr årligen skola anslås för indelta arnmens vapenöfningar. aitsta punkten, mom. angtde exercis-comp a g n i e r. Hr Dalman: Då icke något resultat följer af R. o. Adts beslut i detta ämne, anser jag mig icke behöfva besvära med en votering, utan anhåller blott att till prot. få på det högsta reservera mig mot bifall till ifrågavar. anslag, hvilket afalla dem, som blifvit äskade, synes mig vara det minst behöfliga. Den i5 Augusti f. m. 39 H. Ex. Hr Gr. Brahe: Jag får anhålla om bifall till Utsk.vs sednaste tillstyrkande afsamma skäl, som jag vid dismissionen öfver förra punkten hade äran framställa. Dessa frågor hafva mycken gemenskap med hvarandra och äro af den största vigt för armeen.
För öfrigt är det en känd sak, att, ju flera båkar, ju flera fyrfartyg, ju flere anstalter af enahanda slag, som blifvit anlagda, desto iner hafva ock skeppsredarnes anspråk stegrats på den tid, då deras fartyg skola vara ute, — på det att de sålunda måtte kunna draga den vinst af sin sjöfart, som de — kosta hvad det kosta vill — åstunda. Säkerligen har något hvar hört, huru sjökaptener icke sällan af sina skeppsredare anbefallas, att för tillfredsställandet af deras omåttliga vinstbegär, fortsätta seglingen långt in i sena hösten, ja ända tilldess is gör det omöjligt. Man har beklagligen icke funnit att skeppsbrotten aftagit i samma förhållande, som fyrinrättningarne blifvit utvidgade och tilltagit i mängd. Det lärer icke vara svårt för någon, som någonsin varit på sjön, att förstå, att, under den mycket sena årstiden, då mist och snötjocka ofta inträffa, inga slags fyranstalter kunna rädda fartyg från möjligheten af skeppsbrott. Med hänsigt jemväl härtill ansåg Utskit, att nödvändigheten att ofördröjligen anlägga ifrågavarande fyrskepp icke var så stor och öfvervägande, att man derföre borde frångå en riktig grundsats, nemligen den att utföra dessa anläggningar efter en viss, ordnad plan. Likasom Rom icke byggdes på en dag, så kan man ock icke begära, att nu på en gång bakar och fyrar skola anläggas på alla de ställen, der de möjligen skulle kunna göra nytta eller vara af behofvet påkallade, lör såvida skeppsfarten skall utan afseende på mörker eller svår väderlek kunna oafbrutet fortgå ända till dess årstiden lägger oöfvervinnerliga hiuder mot dess fortsättande. Uppå dessa skäl har Utsk:t kommit till det slut, Betänkandet omförmäler; och som jag, för mili del, anser dessa skäl ganska giltiga, så anhåller jag att R. och Ad. täcktes bifalla förevarande Betänkande. llr Montgomery, Robert Nils Germund: Ogerna up träder jag för att tala mot en fråga sådan som den nu förevide, der en relativt ringa upoffring kan rädda både gods till icke obetydligt värde och menniskolif, som icke kunna värderas i penningar.
Reseoch traktamentskostnader vid elevernes praktiska öfningar 2,992: 7. Arvoden för granskning af trakthuggningsplaner 876: 9. Balans till år 1860: Styrelsen öfver Ek-planteringarne. Dess räkenskap, som blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskad med anmärkningar, men hos Revisorerne icke föranledt till någon erinran, utvisar följande förhållande: Debet. Balans från år 1858: Uppbörd: Afkastningen af Wisingsborgs kungsgård . Utgifter: Reseoch traktamentskostnader 1,011: 78. Förvaltningsm. fl. kostnader för Wisingsborg 11,001: 29. Diverse utgifter ...' 63: 17. Värdet af afskrifne persedlar i 3: 50. Balans till år 1860: Enligt Skogsstyrelsens den 19 April 1860 till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelse om ekplanteringen på Wisingsö, hafva planteringarne derstädes under revisionsåret blifvit dels till arealen utvidgade med 21 qvadratrefvar, dels förbättrade medelst hjelpsådder af ekollen mellan raderna uti de yngre bestånden på en areal af 438 qvadratrefvar 38 qvadratstänger, till hvilka sådder åtgått 82A tunnor ollon. Dessutom hafva, för ekbeståndens blandning med andra trädslag, på åtskilliga ställen i planteringarne blifvit utsådda tillsammans 411 fé frö af Oxel, Gran, Björk, Lönn och Ask. Jord för en ny plantskola har blifvit uppbrukad samt i denna äfvensom i gamla plantskolan utsådda tillsammans 18 kappar ekollon samt 97 W frö af Gran, Lärkträd Lind, Ask och Lönn. Kongl. Generaldandtmäteri-kontoret. Räkenskaperna äro i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning.
Nu har vi'n snart oppe på de tjugo! Det var hederligt hjerta på karl! Femton riksdaler bjudet! EN ANNAN. Fem riksdaler! Hå tie! fan! Det var annat malt, det! Fem riksdaler och tie öre, det tar sig med skrikningen, sa' pojken! Fem riksdaler och tie öre är bjudet fem riksdaler. Det var rätt, lilla madam! Halfvan ska' man aldrig gå ifrån! Fem och en half var det ja! Ja, titta pån ni, flickor, så kan ni spegla er med detsamma och se om halsduken sitter snedt! Fem och en half var det ja! hör nu för tusan plåtar! Ni får lof att räkna svenska pengar, edra "hutländingar!" EN FLICKA. HULTING. Nej, EN QVINNA. HULTING. DEN FÖRRE. HULTING. Åh Nä-ej, hå tie höre mente jag! Och hen 'alf! Och en plåt te'! LÄNSMAN. Ta' opp'en för trettitre öre! Men raska på, god vänner, annars får vi stå här till qvällen. HULTING. EN RÖST. var gentilt! Nu blef det jemt åtminstone Fem och ... (på en gång). Sex riksdaler! DEN GAMLE BONDEN HULTING. Det Åttifyra Fem och åttitre! och KARLEN MED BLÅTT ÖGA Två bud! Nu blir det lif i spelet! Skilj er åt gubbar, annars får ni såga i tu kastrulln, och då händer det att han kokar torrt! DEN GAMLE BONDEN. KARLEN. HULTING (hör galet). Sex och sjuttifem var det ja! Den kastrulln kommer att kosta fläsk den! Sex och sjuttifem var det bjudet, ja! Första ... Sex hå tjugofem! Sex hå femti! tillbaks, min gubbe! Vi går inte kräftgången här i stan, inte! Sex och femti var bjudet! opp du, annars kan du bli blå på örona med! (de andra skratta.) KARLEN. BONDEN. LÄNSMAN. Hör KARLEN. HULTING. Ta
Inteckning af sådana afhnndlingnr, hvarigenom någon förviirfvar sig nyttjanderäf.t till jord, eller betingar sig sä kalladt undantag eller afkomst af annans fasta egendom Svar på återremiss Förslag till sammanjeuakning af olika beslut, Voterings-resultat , ,,,, Kongl. Majjts Nådiga Svar , , , , se Förbindelse. Inteckningar: om Bankens skyldighet att årligen lill vederbörande Domare lemna förteckning å de till Bankens säkerhet meddelade ,,,,, Inteckningsfiajvare: om deras fordringars angifvande i anledning af årsstämningj se Goncurs-Lagcn §§, i33, i34, 135, i36. Interesse-medel under Stats-Verkets ordinarie inkomster, se Stats-Verket, dess inkomster* Intägter; se Krono-Allmänningar. Invalid-Inrättningen i se Granskning 9 c. ; Invexling af Silfver 5 sc Acadernicr. Invisning; se ^ssigneringsrätt. lnvisningavj Bankens 5 se Prsescriptioristid, J. Jagibevtllning till premier för rofdjurs dödande , , Svar pä äterremiss ,,,,,, Jemtland,- se Spanmålsupplag; Rustningsoch Roterings-besväret. dels om understöd till utdikning och uppodling af myror och träsk derstädes, dels ock angående landtculturen i allmänhet i Rikets norra provinser , , , , om rättighet för vissa hemmansegare derstädes att få till skatte inlösa Kronojord, som blifvit inblandad med sa kallad fyllnadsord, ,,,,,, Svar på återremiss ,,,, „ om dess återförläggande under Vester Norrlands Län , Svar på återremiss ,,,, om dess invånares befrielse från erläggande af Öfvcrskotts-, Rökeoch Provincial-Läkare-lönetiilskottsmedel , , , „ en ny väg derstädes; se Anslag 8S. Jemtlands Rotering: lindring deruti; se Rustningsoch Roterings-besyär.
Uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition blef detta moment af Ridderskapet och Adeln bifallit. d) Att såsom hypothek må antagas, och efter pröfning belånas, sådana förbindelser, som af RiksgäldsContoiret, (utom dess ofvannämnda 5 procents Obligationer) till följd af Rikets Ständers beslut, redan äro, eller vidare blifva utfärdade; Stockholms Drätsel-Commissions samt Beursocli Brobyggnads-Directionens Obligationer, så vidt de äro till capitalet betalbara; äfvensom Actierne i Trollhätte, Strömsholms och Hjelmare Slussverks Bolag. Efter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställd proposition blef detta moment af Ridderskapet och Adeln bifallit. e) Att mot hypothek af adier i Götha Canal-Bolag, må (under fästadt afseende å hvad som för närvarande finnes för dessa adier insatt) såsom lån utgifvas 16f procent af tecknade och inbetalda capitalet, samt, mot hypothek af adier i Sö - te ii. 260 Den 7 December e. m. dertelje Canal och Slussverks-Bolag, 5o procent af det tecknade ursprungliga capita let eller 16f procent å den summa, nuvarande actierne upptaga. Båda dessa belåningar, under det bestämda vilkor, att antaglig borgen tillika fordras, dock endast för den brist, som vid hjpothekens användande möjligen skulle kunna uppkomma emellan Verkets fordran och försäljningspriset. Herr Rosenblad: Då jag yrkar Lifall till denna punkt af Utskottets Utlåtande, sker det likväl under anhållan, att Ridderskapet, oell Adeln ville förbehålla sig, att kunna framdeles bevilja en ökad belåningsrätt åt Götha Canals actier.
Hr Hjärne, Harald: Utaf det klander, Serkildta Ulslt. fått upbära, är jag skyldig att emottaga min andel och erkänner, att jag i Utsk. röstat för den mening, som är uti Mem:t uttryckt. Det har aldrig under hela behandlingen af detta ärende någonsin fallit mig in att tänka på möjligheten deraf att en sådan fråga skulle kunna väckas, som den Gr. Lagerbjelke nu framställt. Jag trodde att det skulle vara möjligt att man vid denna Riksdag skulle vilja såsom ett mål, hvilket genom 3 Stånds beslut kunde afgöras, qvalificera ett ärende, som vid alla föreg:de Riksdagar ansetts erfordra alla 4 Ståndens bifall. Brånvins-skalten, såväl af tillverkningen som försäljningen, har hittills alltid varit ansedd såsom bevilln. och har alltid erfordrat omröstning i förstärkt StatsUlsk., derest alla 4 Stånden icke derom blifvit ense. Skall man nu säga att denna skatt, derföre att den går till andra ändamål än förut, alldeles har förändrat natur? För min del kan jag icke finna, alt en afgifts natur förändras derigenom, att man bestämmer densamma till det ena eller andra ändamålet. Om den förut ingått till statsverket direkte, för att derifrån anvisas till sina ändamål, så kan jag icke inse', att den får en ny natur genom att af R. St. direkte anvisas till sina bestämda ändamål. Jag finner det beslut, Gr. Lagerbjelke nu söker tillvägabringa, vara af en serdeles vådlig beskaffenhet, ty det är gifvet, att om det af R. St. godkännes, så skulle bränvins-skatlen sedan allt framgent komma att anses såsom en afgift, hvilken genom 3 Stånds beslut kunde afgöras. Afven om raan helt och hållet vill abstrahera ifrån det grundlagsenliga i frågan, bör man dessutom ihågkomma, att denna afgift hufvudsakligen drabbar det Stånd, hvars mening det nu är fråga om alt undertrycka, och äfven ifrån denna sida sedd är frågan af en långt betänkligare beskaffenhet, än den eljest skulle hafva varit. Gr.
Uti 86 § al Utkottets förslag till bevilluings-stadga, har blifvit föreslaget, att maka och skyldeman, i rätt uppoch nedstigande led, samt syskon och deras barn skola vara befriade från bevillning af testamenten; deremot upptages uti nyssnämnde Kongl. Kungörelse till befrielse från erläggande af stämpladt papper blott testamenten till maka, barn och helsyskon. Enligt min åsigt, böra samma skäl, som i ena fallet ligga till grund för befrielse, äfven verka till befrielse i andra fallet; och då all lagstiftning bör hvila på en, i likartade fall eonsequent genomförd grund, får jag vördsamt föreslå det tillägg uti 4 § af ofvannämnda Kongl. Kungörelse, mom. a., att testamenten till föräldrar och syskons barn må från chartas-sigillatre-afgift befrias.” I denna reservation förenade sig Herr Friherre Raab, förre Talman Anders Ericsson, Jan Pehrsson från Upsala län, Eric Ericsson från Westerås län, Lars Boetius från Stora Kopparbergs län, Johannes Johannesson från Götheborgs och Bohus län och Anders Andersson, från Örebro län. Af Herr Contracts-Prosten Nibelius: ”Jag har icke deltagit i den af Utskottet föreslagna förhöjda chartering å Adels-, Friherre-, Grefve och Exellencebrefven, dels emedan jag, instämmande i Grefve Cronhjelms mot denna del af Betänkandet afgifva reservation, anser en dylik förhöjning vara ett mindre behörigt försök alt indirect motverka de Kongliga prcerogativernas begagnande, dels emedan jag anser de föreslagna förhöjningarne icke stå i något billigt förhållande till den chartae-sigillatae-afgift, som för andra Kongl. Nådebevis i 36 B e i 'ilin in g.t-Ut sk olle Is Betänkande3 lY.-o 13. blifvit föreslagen. Så t. ex. skulle Excelence-brefvet charteras med 62a P>:dr, men Riddareoch Commendcurs-brefvet af Kongl. Seraphimer-Orden med endast 5o R:dr.
Departementen rörande ämnen, att i sådane frågor, hvilka anginge dero, afgifva Utlåtanden till Directionen och att upprätta Förslag till sådane tjenster, som uteslutande voro vid visst Departement fästade. I sammanhang härmed har Motionairen, i afseende på Banco-Disconten framställt den åsigt, att förvaltningen deraf med dess redovisning, ansvar, m. m. borde, under Directionens Öfverseende, tillkomma Diseont-Afdelningen ([sammansatt af Ordföranden och en annan Ledamot af Banco-Directionen samt två Commissarie!-); men att vid utlåningen Afdelningen skulle förstärkas med fyra Fullmägtige och, om man ville, t vänne Bankens Tjenstemän, samt, för Handels-Disconten, med tvänne Handlande, utsedde årligen af Stockholms Grosshandels-Societet. Äfvensom Motionairen, i afseende på Låne-Conloren, ytfrat, alt ehuru deras afstånd mäste göra deras förvaltning mera oberoende afBanco-Slyrelsen, de likväl syntes böra derunder sortera; hvarföre ock vid Götheborgs Låne-Contor borde vara anställd en Banco-Directeur, med samma immuniteter och på lika sätt tillsatt, som de i Stockholm, samt vid Malmö Låne-Coirtor en Commissarie eller Kamererare skulle inlaga nuvarande Banco-Ombuds plats. Och har Motionairen, efter det Banco-Fullmägtiges Utlåtande i urane4; blifvit infordrade, uti ett, af honom, hoä Banco»FulImägtige afgifvet och lill Utskottet såsom reservation öfverlemnadt yttrande, ej allenast med hänvisning till de §§. af i83o 7>rs Banco-Reglemente, eller 1 Art. §.
S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets under N:o i36 afgifne, samt den 8 dennes på bordet lagde Utlåtande, öfver gjorde Anmärkningar vid dess Yttrande, angående Pensioner för Hans Kongl. Höghet Kron - Ben 11 April. 415 Prinsens f. d. Lärare, blef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln gilladt; med det tillägg, att CancellieRådet Tannström borde oafkortadt tillgodonjuta den honom tillagde Pension, utan afseende å den Lön på Stat bemälte CancellieRåd framdeles kunde erhålla. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets under N:o 13y, i38, iop, 1/^0 och 141 afgifne, samt den 8 dennes på bordet lagde Utlåtanden, öfver gjorde anmärkningar vid StatsUtskottets den 23 sistledne Januarii samt den 12 och 16 sistledne Februarii, meddeldte Betänkanden: 1:0 Om bidrag af Statens Medel för Policelnrättningens i Götheborg underhållande. 2:0 Om ytterligare Medel för Södertelje Canallnrättning. 3:o Om Löners anslående för LänsNotarier och LandsContorister. 4.0 Rörande föreslagne Prestebohls-friheter för nya eller framdeles blifvande Kyrkoherdeoch CapellansBoslällen; samt 5:o Angående f. d. vice Talemannen Jon Jonssons Motion, om Tullgarns Kungsgårds öfverlemnande till Hans Kongl. Höghet KronPrinsen; fann Högloflige Ridderskapet och 416 Den 11 April. Allein, att enär Utskottets sistnänide Betänkan* den redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallne;Utskottets ifrågavarande Utlåtanden nu endast borde läggas till Handlingarne. Ut supra. S. D.
Rerörde 7:de § i Norrska Grundlagen innehåller äfven, i afseende på denna vigtiga fiåga, att en Lag af Konungen skall föreslås, så väl Sveriges Rikes Ständer, s.öm Norriges Slor Thing; deli då, genom Konungens Nådiga proposition, frågan om en sådan Rag blifvit föremål för Riksens Ständers öfverläggning, anser sig Constitutious-Uiskottet pligtigt att om grunderna för densamma här vördsamt afgifva, sitt yttrande. Utskottet anser ej möjligt, att nödvändigheten af en sådan Dags stadgande icke allmänt skulle erkännas. Skola tvänne Riken vara förenade under en gemensam Konung, måste äfven en ut V“S - 478 Den %7 April. väg finnas,’ att viel de, gifve Gud! sällsynta tillfällen, då bägge Rikena b.ehöfde välja en Thron* följare, till slutligt afgörande leda den möjliga händelsen, att hvardera Riket med sina röster skulle kunna falla på hvar sin olika person» Föreningens möjiighet vid vissa tillfällen och dess varaktighet i allmänhet beror af ett sådan stadgande. Om det uppgifna förslaget, att en särskildt .Comité isådan afsigt borde af Riksens Ständer väljas, hefmnes vara ett till ändamålet ledande medel, blifver en sådan föreskift en alldeles ny inrättning, sorn står i omedelbart sammanhang med Sveriges och Norriges förening under en Konung, sorn aldrig förr än vid denna Förening kunnat komma i fråga, och hvilken, såsom deraf helt och hållet beroende, utan rubbning i Sveriges Grundlagar, såsom en artikel i den Acf, hvarigenom berörde Förening högtidligen stadgas, efter ett af Kongl. Maj:t och Riksens Ständer fattadt beslut, genast lagligen kan fastställas och sättas i verket. Utskottet anser ingen tjeniigare utväg finnas att till bestämdt slurleda den skiljaktighet, som i bägge Rikenas särskildta val af en Efterträdare lill deri gemensamma Norrska och Svenska Thronen möjligen kunde uppstå, än tillsättandet afen ifrån den i vår Rilcsdags-Ordning förut stadgade Thronföljare - Nämnd alldeles särskildt Comité, hvilken slutligen röstar med bägge Rikenas Representanters fulla afgörande rätt.
Den 22 Juni om Skånska Roteringen. Beträffande en jemväl förekommen och af Kongl. Maj:t i Nåder framställd fråga om Båtsmans-RoteringS införande i Färentuna Härad af Stockholms Län, håfve Vi , på de skäl Vår underdåniga Skrifvelse den 6 Juni upptager, funnit Oss dertill icke kunna samtycka, utan ansett Rotefriheten för Häradet böra fortfara emot fullgörande af de vilkor, som för densamma äro stadgade. 765 Riksdags-Beslut et. Vi håfve, i afseende på Reklädnadssättet för Jndelta Arméen, tagit kännedom om de KnektKontrakt, som i följd af Indelhings-Verket blifvit upprättade serskildt för hvarje Ort och Regimente af Infanteriet samt af framfarne Konun. gar stadfästade, och hvilka Kontrakt enligt Regerings-Forrnen ännu äro gällande såsom grunder för Indelnings-Verket. Och, då Staten på det hela eller hvarje Medborgare-Klass i Samhället gemensamt åligger att deltaga i kostnaderne till Xandets försvar och säkerhet, samt det icke heller är förenligt med Knekt-Kontraktens i ofvan åberopade 80. §. Begerings-Formen försäkrade helgd, att Staten undandrager sig fullgörandet af det hufvudsakiiga vilkor i samma Kontrakt att bestå Kronoeller Lif-Monderingen för Indelta Infanteriet, håfve Vi ansett billigt och nödigt, att Rothållarne lättas från den tyngd, dem nu i. denne del enligt Kongl. Förordningen den 4:de Februari 1812 och serskilde träffade Ofverensltornntelser åligger. Vi håfve fördenskull vidtagit och fastställt en ny reglering i Beklädnadsaättet vid Indelta Infanteriet saint till den Utgift , Staten såmedelst kommer att vidkännas, vid Stats-Regleringen på Förslag uppfört å Stat 9 5,000 R:dr årligen; Åberopande Vi Oss härom tili hela dess innehåll den underdåniga Skrifvelse, Vi under den 13 sistlidne Juni till Kongl. Majt i detta amne aflåtit, §•
Fångvårds-styrelsens underdåniga skrifvelse den 4 April 1859 angående vidtagande af åtgärder till undvikande af fångars transporterande utom cellfängelserna för undergående af ransakning; varande samma skrifvelse af följande innehåll: »Enär vid införandet af cellsystemet åsyftadt varit att, jemte det tångarne bereddes en bättre fysisk vård, än som är möjlig inom geraensamhetsfängelser för ransakningsfångar, ej allenast förekomma det i moraliskt hänseende förderfiiga inflytande, som är oskiljaktigt från sådane fångars gemenskap med hvarandra, dervid ofta den nykomne fången blottställes för samvaro med en förhärdad brottsling, utan äfven sätta fången i tillfälle att, ostörd af andra intryck än religionslärarens och andra för fångens förbättring nitälskande personers förmaningar och råd, under ensamheten begrunda sin ställning, så kunna de fördelar, hvilka af den vigtiga fängelsereformen påräknas, endast till en del vinnas, och denna reform således ej anses vara fullständigt genomförd, så länge fången ej under hela ransakningstiden får i cellfängelset qvarblifva, utan måste transporteras till andra, ofta aflägsna orter för undergående af ransakning samt under tiden föres i sällskap med andra förbrytare och tillika med dem inrymmes i gemensamhets-häkten. Att vidlyftigare utveckla skälen för denna åsigt torde destomindre erfordras, som desamme tillförene blifvit i underdånighet anförde uti Styrelsens öfver fängelser och ar - 12 Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition NI 35. betsinrättningar i Riket underdåniga berättelser om fångvården och jemväl uti den, som för år 1857 blifvit till Eders Kongl. Maj:t afgifven.
N:o 64 föreslagit, att öfverskottet å postverkets inkomster måtte till verkets behof få användas, och således är det icke fråga om att verket ej skall kunna bestrida sina utgifter; men jag skulle tro, att när det är fråga om en utgiftssumma, borde den till siffran upptagas till sitt rätta och oundvikliga belopp och icke såsom här lill 100,000 r:dr mindre. På dessa skäl får jag vördsamt föreslå, att, med afslag å Utsk:s betänk, i denna del, det måtte fastställas, att till utgifts-staten för postverket bör utföras 460,000 r:dr. Ilr von Hartmansdorff, Aug.: Jag tager mig friheten fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derpå, att flå - Den io Augusti c. m. frågan om beräkningen af postverkets netto-behållning blifvit af R. o. Ad. uppskjuten i anseende dertill, att postmedlen utgöra en bevillnrs-afgift, hvilken skall pröfvas när Bevilln. Utsk. inkommer med utlåt, deröfver; samt att den beräkning, som finnes intagen i StatsUtskts betänk. N:o 64, fördenskull blef af R. o. Ad. förbigången. Men jag har en annan anmärkn. att göra emot StatsUtskts betänk. Der står nemi. ang:de förhöjningen för de under lönerna vid postverket anslagna 2Ö5y t:r spanmål: ”att, på sätt med ”den för tullverket anslagna spanmål in natura tillgår, beloppet måtte anses inbegripet under den för postverket uppförda eonlanta förslags-summa, och således bö'ra, såsom särskild lönings-tillgång, nr riksstatens column för spanmål ”under lönerna hädanefter uteslutas.” Tullstaten har, mig veterligen, ingen spanmål under lönerna sig anslagen. Såleledes är hela förslaget grundad! på ett misstag. Jag hemställer derföre, att R. o. Ad. måtte låta detta betänk, alldeles förfalla, ty det är onödigt att härom stadga något. Premisserna visa tillräckligt, alt förslaget är föranledt af de anmärkn:r R. St:s revisorer gjort, och att K.