Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1:o. en fyr med 12 qvarts mils synvidd å vestra sidan af Borgholms slottsruin, placerad så, att dess sken syntes ifrån N. O. till S. S. V. 2:o. en flytande lyr med en synvidd af 4 qvarts mil vid grundet Hatten. Denna kunde möjligen apteras på en större boj, hvilken äfven borde vara försedd med en ringklocka för att tillkännagifva grundets granskap under tjockt väder. 38 Expeditions-Ulsknllets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i44. Såsom bevis att denna fyr vore högst nödvändig är anfördt, att under många år befälhafvarne å de ångfartyg, som passera sundet, öfverenskommit med lotsarna att de skola ligga ute med lanterna å detta grund vid fartygens gäng så väl söderut som norrut. 3:o. större eller tydligare märkens utläggande på nedan uppräknade grund, enär de prickar, sorn lor närvarande användas för att utmärka dem vore af så dålig beskaffenhet, att de icke från fartyg under sjögång eller stark ström kunde ulan svårighet iakttagas. Dessa bättre afprickning behöfvande grund vore: Dämman, Marsgårdskulan, Bengtson, Gnskärsbådan, Nygrundel, Silläsen, Jerngrund, Bakaren, Bredgrund, Masknaggen, Krongrund, Svingrund, Yxhammarsgrund, Mellgrund, Döden, Hnlvudet, mellan Gilburn, yttre Gilburn, Tommegrundet, Forsmansgrundet, Skansgrundet och Bosegrundel. I allmänhet ansåges alla uti större segelleden befintliga grund, med afseende på deras mer eller mindre farliga läge och beskaffenhet, böra indelas i I. ex. 3 klasser samt utprickas på sådant salt, alt de farligaste grunden blefve tydligast utmärkte, och hvarvid äfven borde iakttagas, ali grund af samma klass erhölle lika utprickning. 1 södra sundet. 4:o. ett fyrfartyg å N. V. delen af Kyrkoeller Utgrunden, försedt med en röd fyr, lysande på 8 minuters afstånd, samt en boj å S. 0. hörnet af samma grundfläck. 5:o.
Sedan denna §, sådan den nu lyder i Utsk:s förslag, blifvit af Utsk. antagen, så gick Utsk. tillbaka till den 50 §, som förut blifvit lemnad oförändrad, och vidtog dermed den förändring, som R. o. Ad. nu bifallit. På det att icke följderna af denna redaclionsförändring må blifva allför vådliga, så yrkar jag, att 72 § i nu gällande bevilln.förordn. måtte få förblifva oförändrad. Frih. Cederström: Med det beslut, som R. o. Ad. nyss genom votering lättat, står den 72 §, sådan den i Ulsk:s förslag lyder, i fullkomlig conformitet, hvarföre jag tillstyrker bifall lill densamma. Gr. Horn: Jag tog mig friheten fästa uppmärksamheten derpå, att 72 § stod i strid med den förut gällande principen för beskattningen af fastighet; men dä R. o Ad. genom den sista voteringen frångått denna princip, och ansett att beskattningen ovillkorligen skall nedgå lill minimitariffen, finner jag denna § dermed stå i fullkomlig conformitet. Frih. Raab: Ulan att ingå på Gr. Horns åsigt, att vi hafva ovillkorligen bestämt minimitariffen till taxeringsvärde, hvilket alldeles icke är fallet, får jag förena mig med Frih. Cederström. Jag ber endast att få fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att om § bibehölles efter den nu gällande förordningen, så skulle det uttrycket qvarstå, att egendomarnes värde alltid skall uppföras till Den 2 December. dess rätta belopp. Det vill säga, alt det skulle dä lyckas Hr Printzenskjöld att i denna § fä in livad lian förgäfves sökte fä in uti cn annan. Jag hemställer om detta vore conseqvent och hoppas alt detta icke vidare behöfver afhandlas. Hr Printzenskjöld: Jag beklagar utgången af den votering, som sednast ägde rum; måhända finnas grunderna dertill annorstädes än i sjelfva saken, men jag anser det vara min pligt, att, så långt jag förmår, söka försvara de grunder, hvarpå, efter min åsigt, bevilln.förordn. bör stödjas. Hvad Frih.
Hr Gr. o. Län ;tm. sig hafva funnit ja öfvervägande, och anmodade Ståndets Hr Elektorer att utse en ledamot i StatsUtsk:t efter Hr Tornerhjelm. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J/2 10 e. m. In fidem, 0. Brakel. Tisdagen den 15 Maj 1860. Plenum kl. 6 e. m. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af två ledamöter uti StatsTJtsk:t efter N:o 254 Hr Lilliencrona, fullm. Hr Tornerhjelm, Rudolf; och » 2329 Hr Thulstrup, Carl Magnus; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde N:o 778 Hr Leijonancker, Predrik Wilhelm Erik Carl; ” 2183 Hr Gripensvärd, Jakob Olof. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af tre ledamöter uti BevillningsUtsk:t efter N:o 140 Erih. Leuhusen, Carl Herman; ” 283 Erih. Silfversköld, Carl Otto, och ” 393 Erih. af Schmidt, Carl Johan Georg; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde N:o 150 Erih. von Otter, fullm. Erih. Leijonhufvud, Carl Gustaf; » 702 Hr Prytz, Lars Adolf; » 2322 Hr Sandströmer, Carl Johan Albert. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af två ledamöter uti BankoTJtsk:t efter Den 15 Maj. 119 N:o 1011 Hr Lagercrantz, Carl Gustaf; ®eh » 2017 Hr Björnstjerna, Oscar Magnus; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde » 189 Hr Eääf i Småland, fullm. Gr. Lewenhaupt, Carl Magnus Casimir; ” 1386 B.
Vi hafva nog lönnkrogar ändå, utan att genom ett sådant stadgande, som herrarne nu önska, skapa ändå flera. För öfrigt får jag bekänna alt jag tror, att det blefve en ganska kännbar minskning uti bevillningen, om alla spisqvarter och värdshus blefve befriade frän skatt. I Slockholm t. ex. är det en ganska lönande och, såsom jag tror, en icke obetydlig rörelse. Uti de stora städerna , på de stora gäslgifvaregårdarna, och de mera befolkade orterna, är det en ganska god inkomst; och jag tror, att om det föreslagna stadgandet antogs, så skulle alltför många komma att dela denna inkomst. Jag finner således ej skäl att fritaga spisqvartersidkarne från bevilln. och reserverar mig emot de vådliga följder, som deraf kunna uppstå. Gr. Hamilton: Det är visserligen icke vanligt här, alt man medger att man haft orätt; men det är verkligen med stor glädje jag nu hört af flera ledamöter omtalas det lyckliga inflytande, som sådana spisqvarter utan spirituosa hafva haft, och de lyckliga följder, som deraf kunna uppstå, och jag finner deraf, att Utsk. endast lärer hafva erhållit upplysning om undantagen. Jag yrkar derföre bifall till betänk. Hr Printzensköld, Carl: Jag kan ej med den sista värda talaren dela den lyckan att hafva funnit mig öfvertygad af de personer, som här yttrat sig för bifall till Utsk:s betänk. N:o 12; tvertom tror jag, lika med Hr von Rosen, att ett bifall till detta betänk, skulle leda till de skadligaste miss - Den 3 O c t o b e r e. ra. missbruk. Litel livar af oss lärer hafva sig nogsaml bekant, huruledes mången medborgare-class , mången individ i samhället är särdeles benägen att undandraga sig de skatter, som han bör utgöra till Staten.
Proposition M 31. 39 Rörande slädens skyldighet att hålla slottsvägen och kajen utefter strömmen alltid tillgängliga och öppna för den allmänna rörelsen, samt att föreden I April 1860 uppodla Hästhagen, så vidt den kommer att mot Slottets jord utbytas, och att under åren 1860, 1861 och 1862, den 1 Oktober hvartdera året, utgifva till Slottsvaktmästaren och Slottsknektarne skälig ersättning för minskad afkastning af deras löningsjord, deruti inbegripen kostnaden för fältets gödning, är öfverenskommelse träffad emellan vederbörande och godkänd af förrättningsmännen, som dervid bestämt nyssnämnde ersättningsbelopp till 150 R:dr Riksmynt årligen. Derefter hafva Nyköpings stads Kommitterade för gasverksanläggningen hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att ifrågavarande egoutbyte måtte bifallas och den mark, staden i sådan händelse erhölle, undfå stadsjords natur; hvilken ansökning Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet insändt och i underdånighet förordat, med vitsordande, alt för gasverkets byggnader ingen annan lämplig plats, än den nu föreslagna, finnes inom staden eller i dess närhet, samt att ifrågavarande jordutbyte ej för Kongl, och Kronan medför någon skada eller förlust. Efter inhemtande jemväl af underdånigt utlåtande af Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium, som hufvudsakligen tillstyrkt berörda utbyte, vill Kongl. Maj:t härmed föreslå, det Rikets Ständer måtte för sin del medgifva, att, utaf den till fordna Slottet i Nyköping hörande mark, den del, hvilken på omförmälda karta utmärkes med egofigurerna JVI 1, 2, 3 och i samt, enligt kartebeskrifningen, innehåller Ett tunnland 28,5 kappland eller Tio qvadratref 60 qvadratstänger, må, för uppgifna ändamålet, till Nyköpings stad upplåtas i utbyte mot egofiguren JV? 5, innefattande
Directionen derhos förbindas till ersättnings ansvar, i händelse någon förlust, genom det med Commerce-Rådet på förenämnde sått ingångne aftal, skulle drabba Allmänna Magazins-Inråttningen. i o32 Stats-Utskottets Betänkanden. 6-o Angående utlemnadt Frakt-Forshott af 4000 R.dr Banco till Krigs-Rudet Salomon, Stats-Utskottet inståmmer till alla delar uti den anmärkning, som Riksens Höglofl. Stånders Revisorer anfort emot Kongl. Directionens gifne bifall, till utbetalningen af ofvannåmnde Frakt-förskott och sådant på de skål och grunder, Riksens Hoglofl. Stånders Revisorer uppråknat, nemi.: att Frakt-förskotten åro stridande mot vedertaget bruk, vid befragtningars afslutande, att hvarken Redaren eller Skepparen eger rått till någon Frakt, förr ån Fartyget framkommit till destinerad plats och Lasten derstädes blifvit ordenteligen aflemnad, så vida ej sårskildte förbehåll deruti gora undantag, hvilket icke hår inträffat; att det utgifne Förskottet i så måtto beredt Allmänna Magazins-Inråttningen förlust, som detsamma under tiden okat Inrättningens råntelöpande skuld, till Riksens Hoglofl.
Då Kongl. Maj:t sålunda kommit i tillfälle, att åter taga hufvudfrågan i öfvervägande, har det icke kunnat undfalla Kongl. Maj:ts uppmärksamhet, hvilka svårigheter vid införandet af ett nytt system för längd-, yt-, rymdoch vigtberäkning, skola möta, eller de olägenheter som af förändringen måste blifva en följd, innan det nya räknesättet öfvergått till vana. Men enär uppenbart är, att de länge och med skäl öfverklagade obeqvämligheter och oredor, som de hittills brukliga räknesätten, genom deras mångfald och inbördes oregelbundenheter, förorsaka, säkrast skola afhjelpas genom antagande af ett nytt lör hela riket gemensamt och till alla delar följdrigtigt genomfördt system, —- då, såsom redan tillförene blifvit ådagalagdt och nu ytterligare af Vetenskaps-Akademien utveckladt, räknesättens decimal-indelning genom sin enkelhet och lättfattlighet erbjuder högst väsendtliga fördelar, icke blott för vetenskapsmannen utan jemväl i all praktisk användning, — och dä, i betraktande häraf, äfven Rikets Ständer förnyat sin önskan om ett sådant räknesystems tillvägabringande, linner Kongl. Maj.-t, som i sin Proposition till Rikets Ständer, af den 6 sistlidne December, Föreslagit decimal-systemets tillämpning på Rikets mynt, sig nu - Kongl. Majus Nåd. Proposition, N:o 62. 5 mera utan tvekan kunna uttala den åsigt, att för framtiden bör blifva tjenligt och gagneligt, att enahanda system antages jemväl för beräkning af längdmått, ytor, rymder och vigt. r
Der äro S> ogarne in« delte i byggen, och den trakten instängd, som skall fredas. Marken upphacka* och besås med tjenliga trädfrön. Skogen fördelas i 70, 80 a 90 delar, eller sa mårga år , som efter olika local och jordmän beräknas till dess återväxt. En Skogstrakt, sorn redan är gallrad och gies, bör icke genom vidare gallring atihtas Det enda rätta är att förfara på förenämnde sätt. så att Skogen åter är tillväxt innan man återkommer till det afhuggna stället. Denna methode kan under nuvarande disposition af Krono* Skogome icke verkställas. Huru förpligta aflägset boende personer till ett enda bämfnings-ställe ? Huru med Jägeri-Betjeningen vårda den öfriga vidsträckta delen, under den tid den bör sparas, en* ligt pl nen V Huru uträkna tillgångar emot behof* ven för stora folkmassor m. m ? Detta allt blir dels öfverflödigt, dels kan med lätthet verkställas, då bkogartie komma under ägande rattens vård. Några Parker finnas så belägne, aft en concentrerad bevaking är bade lätt och möjlig. Dessa torde derföre böra bibehållas för Kronans tnskilta behof. Dessutom torde blifva nödigt föreskrifva : 1:0 Att Krono-Skogarne böra pa öppen Auc» tion emot ärlig ränta under Skattemanna rätt, till den mestbjudande försäljas , dock icke i större lotter än 50, högst too Tunnland. 2:0 Att ett bestämdt minimum af 8 skill. Ban - Den 75 April.
Ur von Hartmansdorff hafva ett svar på den K. propos. i den riktning, som hans förslag innehåller, sä är tillfälle att derom göra påstående framdeles, antingen Ståndet nu skulle vilja besluta en ålerremiss, hvilket jag likväl såsom utan allt ändamål i öfi igt och alltför mycket tidsödande skulle anse sorn den minst lämpliga utvägen, eller Ståndet för närvarande inskränker sig till det förklarande, att R. o. Ad. icke vill besluta öfver det nu afgifna betänk, förr, än Utsk äfven inkommit med del ulin fvade ytterligare ullåt., dervid Ståndet jemväl kan, om sä behagas, förelägga Ulsk. viss lid. Men utan alt ettdera af dessa beslut föregått, kan jag, så länge Utsk. ännu icke afgifvit sitt förslag lill svar på den K. propos., ej tro det vara enligt med vära riksdagslbrmer, att en enskild riksdagsman uppträder, för ali från sin bänk i första hand dictera eli sådant svar, och söker alt helt och hållet pä sidan 0111 Utsk. få detsamma af Ståndet anlaget. Redan ur denna synpunkt, eller i afseende på formen, synas skäl således vara för handen att motsätta sig Hr von Hartmansdorffs förslag; men jag gör det ännu mer i afseende på dess innehåll. Jag anser det nemi. R. Sl. föga värdigt, att i en fråga, uli hvilken hela landet känner ett stort behof af alt komma till ett mål, sä fort som möjligen ske kau, och hvilken frå - Den 26 April f. m. 137 fråga Konungen, så fort ske kunnat, till Sländerna öfverlemna!, — alt, säger jag, R.
Departementerne, och de flere andre detsamma tillhörande befattningar och uppdrag, städse utmärkt sig genom ordning, noggrannhet och omtanka i dess förvaltning samt oafbruten uppmärksamhet på iakttagandet af gifne föreskrifter, som äfven, att Bankens Tjenstemän i allmänhet genom flit, pålitlighet och ordentlighet i sina sysslors skötande, gjort sig förtjente af Piikets Ständers ynnest och välvilja. Rev iso - — 57 — Revisorcrnc hafva uppdragit åt Banco-FuHmägtigc, att föranstalta derom, att denna Berättelse bl ifver till Trycket Befordrad, för att så fort sig göra låter, med Officiella Tidningarna utdelas. På Ridderskapets och Adelns vägnar G. A. Sparre. G. Djurklo. L. Herin. Gyllenhaal. O. Nordenfeldt. G. Odencrants. J. IV. Hagströmer. På Preste-Ståndets vägnar E. S. Ödmann. H. H. Wimmerstedt. Georg Stolpe. Joh. Norrmann. Joli. Gust. Waldenström. J. G. Klingvall. E. G. Hedberg. M. W. Collen. På Borgare-Ståndets vägnar P. Strömbäck. H. hundberg. P. II. Lindström. C. G. Kjerrström. På Bonde-Ståndets vägnar O Joh. Bengtsson. And. Jolv.son Brissman. N. Strindlund. O. Olsson. Joh. Svensson. E. Pehrsson. Adr. Göthe. Utdrag af Protocollet hållet hos Herrar Fullmägtigc i Rikets Ständers Bank. d. 24 Mars 1836. S. D. Det, af Kammarherren, Riddaren af Kongl. Nordsljerne-Orden Hr B.
Sådana hafva de hufvudsakliga skäl varit, som föranledt ByråChefens begäran om en förändring i detta afseende. Hvad Hr Printzensköld sagt, skullo jag tro komma deraf, alt ban ick läst Utles förslag, ty Utsk. talar icke om dygn, utan om dagar. Skall man för öfrigt, såsom Hr Printzensköld sagt, taga solens gång till grund för sin beräkning af dygnet, så är sådant väl lättare, då solen är uppe på himlen, än då hon är nere. Att man skulle få beräkna en månad från d. 15 i ena månaden till d. 16 i månaden derpå, man må nu räkna från klockan 12 på dagen eller på natten, det är en sak som jag icke fattar. Ordalagen i Utslcs förslag äro: »Brön vinstill verkning »skall så framt ej högst vigtiga omständigheter föranleda dess instäl»lande, vara tillåten under 2 månader af året, nemi. från d. 15 »Okt., klockan 12 på dagen intill d. 15 Nov. vid samma timma, »samt från d. 15 Nov. klockan 12 på dagen, intill d. 15 Dec. vid samma timma;» och trotsar jag hvem som helst att kunna räkna denna tid till mera eller mindre än 2 månader. Om dagen hafva vi aldrig talat, och torde således den stridighet, som den siste värde talaren omnämnt, få förfalla. En olägenhet finnes, som Hr Braunerhjelm anfört, nemi. att då en annan timma varit i den hittills gällande författnm utsatt, misstag skulle kunna derigenom upkomma, då nu timman ombytes, men hvar och en, som utöfvar en näring, får väl ställa sig de derför utfärdade föreskrifter till efterrättelse; och om någon försummar detta, så kan man icke säga annat, än att han med rätta står sitt kast. Jag fäster icke någon särdeles vigt vid denna fråga, men jag tror att skäl finnas för Ulskrs förslag,och jag’vrkar dertill bifall. Hr Hjärne: I anledn. af mitt förra yttrande anförde Hr Braunerhjelm, att Kontrollören, om ban vore anställd vid flera brännerier, icke kunde på mera än ett ställe vara vid bestämd tid tillstädes.
Rdr äro uti nämnde räkenskaper redovisade, hvaremot återstoden, 1,000 Rdr, som utgår till aflöning åt andre Läraren vid Bergskolan, af Stats-kontoret, anordnas ä Stora Kopparbergs läns Ränteri och derifrån utbetalas, ehuru det, enligt Revisorernes tanke, vore mera med ordning öfverensstämmande, om hela statsanslaget i Bergskolans räkenskaper redovisades; hvarförutan Revisorerne, som tilkännagifvit, att någon erinran vid dessa räkenskaper för öfrigt icke förekommit, jemväl ansett, att, för bedömmande af Bergskolans förvaltning i sin helhet, det vöre nödigt att hädanefter erhålla redovisning öfver densammas alla inkomster, vare sig af allmän eller enskild natur. Och som, genom nådig remiss af den 4:de uti innevarande månad, Eders Kongl. Maj:t täckts anbefalla Dess och Rikets Statskontor och Bergs-kollegium att häröfver med gemensamt underdånigt utlåtande inkomma; sä får nu Statskontoret och Bergs-kollegium, till fullgörande af den härom erhållna nådiga befallningen, följande i underdånighet anföra: På sätt som Revisorerne i deras berättelse också antydt, upptages icke uti Bergskolans Föreståndares årliga redogörelse de 1,000 Rdr, som utgöra andre Lärarens aflöning, enär dessa medel qvartaliter af Stats-kontoret anordnas och till vederbörande Lärare från Fahlu Landtränteri direkte utbetalas; men ehuru sådant egentligen har sin grund deri, att den ifrågavarande lönen, som, först någon tid efter Bergskolans stiftelse, åt andre Läraren anslogs genom Kongl, brefvet af den 20 Augusti 1829, icke tillhör det egentliga statsanslaget, hvarför det ålegat Föreståndaren att redovisa, likasom förhållandet äfven är med förste Lärarens och Föreståndarens med 1,200 Rdr årligen utgående lön, hvilken till honom utbetalas af den s. k. afrads-kassan vid Stora Kopparberget; så anse likväl Stats-kontoret och Bergs-kollegium något hinder icke möta, att ju icke de nu ifrågakomna 1,000
Jag reserverar mig derföre l:o. emedan Utskottet, utan föranledande af Kongl. Maj:ts nådiga proposition eller af någon riksdagsmans motion, ingått i organisationen af ett embetsverk; 2:o. emedan denna organisation icke medgifver ärendenas oal brutna gång, utan innebär möjligheten af deras afstannande.» Vid 5:te punkten, Morn 6, angående Fjerdingsmännen: Af Herr af Harmens: »Vid beslutets lättande om Riksdagslullmäktigen Byströms motion yrkades inom Utskottpt, att denna fråga borde behandlas gemensamt med Ekonomi-utskottet, men denna begäran afslogs med 24 röster mot 43, ehuru motionen äfven innehåller sådana ämnen, hvilkas behandling uteslutande tillhör sistnämnde Utskott. Det hade dessutom varit så mycket lämpligare att bifalla minoritetens yrkande, sorn det icke var för Utskottet obekant, att frågan om sättet för fjerdingsmanstjenslens utöfning just är under öfverläggning i Ekonomiutskottet, till följe af den klagan, som lill Rikets Ständer blifvit framförd från alla delar af riket, genom allmogens fullmäktige i Bondeståndet. Den tunga, som genom Kongl. Förordningen af den 4 Juni 4850 blifvit lagd på större delen al jorden i landet, är i sig sjelf så tryckande och så främmande för bestyr af kommunal beskaffenhet, att, då motion blifvit väckt att genom statens mellankomst utverka någon lindring i denna pålaga, borde icke tillfället försummas att fullständigt lösa frågan genom Statsoch Ekonomi-utskottens gemensamma bemödanden. Om denna nu gjorda framställning vinner understöd hos Rikets Ständer, torde blif - Stals-Ulskoltets Utlåtande, M 87. 31 va nödigt, att denna punkt återremitteras, för att af Stats-utskottet behandlas gemensamt med Ekonomi-utskottet». Häruti instämde Grefve Mörner, C. G. och Herr Bildt, D. G. samt Riksdagsfullmäktige Matts Persson frän Stockholms Län, Carl Ersson från West manlands Län, David Andersson från Hallands Län och Christen Andersson från Malmöhus Län. Vid 7:de punkten, Ultuna landtbruksinstitut:
Det var väl bäst för dom, har du ingen syster? Flickan hade satt sig upp i sängen och betraktade honom med nyfiket, otåligt ansikte, hon stördes av den djupa, dova sorgen i hans bröst. Men hon såg på samma gång generad ut, det var som om hon ville helst slippa att höra mer. Ska du inte lägga däj och sova, frågade hon otåligare än förut. Det är så dumt att lipa, vad fan skulle det bli om jag började på så. Svär inte, du får inte svära, lägg däj igen. Jo visst, vad var det du sa? Det var bäst för dom. Han grät så han vart blind, men han hade ett sånt väldigt, stort hjärta, han kunde trösta mig också. Och ser du, det allra märkvärdigaste var att när han gråtit säj blind så sen grät han inte mer. Du kan aldrig tro sånt stort hjärta han hade och hur stark han var till att bära allting. Om ett helt berg tänkte ramla ner på honom, så stod han bara stilla och väntade, och så han kunde tala om allting, så där fullkomligt överlägset kunde han tala om allting. Och så vart han död, dom spottade i graven när han var död, nej det kanske jag har drömt, men jag rymde ifrån alltihop, men jag måste bo ihop med en kvinna som var precis som du, i London, och jag har ett barn med henne, och jag älskade många, många, alla jag kom åt, men jag har inga barn med några flera, för jag var så hederlig så jag aktade mig och var försiktig, så pass hederlig är jag. Och så kom jag hem och där är en som heter Nilenius, en bov, förstår du, som är min fiende, han vill att jag skall gå under, det känner jag på mig, var gång jag lyckas med en sak så hatar han mig, och när jag stupar kull i all min lort och alla människorna skäller ut mig, då kommer han och är vänlig och talar om hur dumt jag burit mäj åt. Och han följer efter mig var jag går och så hånar han min far, men min far, ser du, han är en sån där stor människa, ett stort Guds eget barn med alldeles vitt hår, du skulle se honom. Och om han bara beder för en människa så kan det aldrig gå på tok för den människan, för han har en sån stark tro.