Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till förekommande af misstag och på det statens inkomst må med säkerhet kunna påräknas, skall hvarje ordinarie embetsoch tjensteman, utan afseende å hvad dess medhjelpare eller vikarie må åtnjuta, oafkortadt erlägga bevillning för alla tjensten åtföljande löneförmoner; hvaremot medhjelparens eller vikariens löneinkonst befrias från bevillning. § 4. l:o Under lön förstås all den inkomst, som löntagare påräknar att under loppet af året genom tjensten förvärfva. Beloppet deraf skall på det sätt uppgifvas, att hvad efter stat utgår, derifrån icke undantagne löner, pensioner och arfvoden å ministerstaten eller af konvoykassan, ehvad dithörande embetsman vistas ineller utrikes, äfvensom tingsgästningspenningar eller ersättning derför, uppföras såsom ordinarie inkomst, men hushyror och värdet af fria husrum i släderne, inqvaiterings-penningar, honorarier för fullmäktige i Bunken och Riksgäldskontoret samt direktörerne uti diskontlånekontoreu, med flere, extra arfvoden, traktamenten för tillfällige 1 jensteförrättniugar (på vanliga tjenstgöringsorler), kompagnie-revenuer, procenter, remisslage, expeditionslösen, permitteringsersättning och andra sportler, hvilka under serskilda rubriker summariskt uppgifvas, sammanföras under titel ”extra ordinarie inkomst,” hvilken sednare beräknas efter det belopp, hvartill den året förut uppgått. 2:o För all den inkomst, som uppbäres af tjenstemän, i följd af enskilta uppdrag, utan att omedelbart vara föranledd af stat, expediiionstaxa eller serskild bestämmelse, eller i ovillkorlig följd af iunehufvande tjenstebefattning, utgöres enahanda bevillning, som andre personer, enligt i denna stadga föreskrifna grunder, för dylik inkomst böra erlägga § 5.
Gustaf Bernh. Appelqvists motion , om kungörelses 'utfärdande, att häradsskrifvare ulan lösen skulle vara skyldige i mantalslängden anteckna liemmansköp, arrende-contracter, m. m.; N:o 5, i anledn. af Riksd.fullm. J. O. Widegrens, af Anders Jonsson från Tuna såsom egen upptagna motion, om befrielse för allmogen att erlägga bevilln. för utöfvande och försäljning af handsmide. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtskrs den 8 dennes e. m. på bordet lagda betänk. Nto 18, öfver väckt motion, angtde grunderna för frälseräntans utgörande. Ån)'o föredrogs LagUtskrs den 8 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. Nrö ig, i anledn. af vackt motion, om ändring i tullförfattningarna. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då han, vid remissen af den utaf LagUtsk. återlemnade motion, föreslagit, alt den skulle till LagUtsk. remitteras, R. o. Ad. med skäl af honom kunde förvänta någon förklaring af de skäl, som föranledt honom till detta förslag. Dessa skäl vore, alt motionen anginge ett stadgande, som ansåges stå i strid med andan af våra lagar i allmänhet, hvilket således borde behandlas af det med samma anda mest kunniga bland Utskrn nemi. LagUtsk.; Hr Landtm, hade således, då motionen ej tillhörde något annat Utsk., ansett den böra lemnäs lill LagUtsk , hvilket, ifall det ansåg sammanträde i ämnet med något annat Utsk. nödigt, ägde tillfälle dertill, utan någon annan åtgärd från Ståndets sida än remissen till Lagutskottet. Då likväl LagUtsk. återlemnat motionen, ansåg Hr Frih. o. Landtm, sig först böra göra propos. till bifall 3o4 Den 22 April - å Utsk:s åtgärd, och hemställde alltså, om Jl. o. Ad. behagade gilla LagUlsk:s utlåt. Wto ig. Ropades nej.
Afbetalt är 1S20 pä emotstående Skuld £7,32.3 26 6 Balance till är 1821 ; Utestående i Länet ro O Cl Ss 32 1 Summa l48,Ö2y I! 1 Lä n. Afljetalt är 1820 11, IOO 44 JO Balance till är 1821 : Hallands Balance från år 1819: Utestående i Länet Erhållit år 1 T:a — kap. Råg 4 „ 16 !„ Jemtlands Balauce från år 5819: J Balance fr in ir 1819: Banco. Län. Afbctalt år 1820 på motstående Skuld 43543o 42 ii 15;iIalice till är 1821 : Utestående i Länet 70 S u m m a oc 1 *j*T 34 *1 25o Debet. Banco. i3. Kopparbergs Balance fran ar 1819: Utestående i Länet Ej behöft eller erhållit något understöd är 1820 92,935 35 4 S u m m a 92,935 35 4 14- Kronobergs Balance från år 1819: Utestående i Länet Erhållit år 1820: i3o T:r 3o kap. Malmöhus Balance från år 1819: Utestående i Länet 104 — Ej behöft eller erhållit något understöd år 1820. 16. Nerikes Balance fran år 1819: Banco. Län. Afbetalt ar 1820 på cmotstående Skuld . ; . ro CO M 43 10 Balance till år 1821: Betalt år 1820 , io4 — Län. Norrbottens Balance frän ar 1819: Utestående i Länet 28,747 5 l År 1820 Har Länet ej lichöft eller erhållit något understöd. Skaraborgs 1 Balance fran år 1819: Läll. Upsala Balanee från år 1819: Länet ej hehöft eller erhållit något understöd. Balance från år 1819: Ej hehöft eller erhållit något understöd år 1820.
Eder Kongl. Majit bär sjelf genom årliga frikostiga löuennslag till Lärarne vid Lancaster-skolorne i Westerås oell Arboga först gynnat uppkomsten af denna förbättrade undervisnings-method bär i Länet oell dessa exempel liafvå burit frukt och for.a nied t metbodens antagande i flera skolor. I Westerås högre Lärdoms-skola oell Gymnasium Jernnäs undervisning åt deni som söka en mera veltenskaplig blid liing. Både Skolan och Gymnasium äro mycket freqventerade oell allmänna opinionen synes nu mera än förr, vara väckt på den publika undervisningens fördelar framför den privata. Antalet af den studerande ungdomen var sistlidet år vid Westerås Gymnasium ... 74 och vid Skolan 168 . -242 Slögd-skolor saknas ännu i delta Län. I afseende på hälsovården torde lill det som förra Berättelsen Inne* Käller, böra tilläggas, att Sundhets-Näninder i alla församlingar blifvit till följe afförfattningarne angående Choleran inrättade och åtskilige förberedande anstalter vidtagne för den befarade händelsen, ali denna smiltosamma sjukdom skulle i Riket intränga, samt alt öfverenskommelser till nykterhetens befrämjande äfven inom församlingarne blifvit träffade, innefattande för det mesta husfädernes förklarade beredvillighet och afsigt, att afhålla det uppvexande slägtet ifrån för tidigt bruk af starka drycker och deras missbruk. En och annan såkallad Nykterhels-förening är äfven träffad. Antalet af Läkare, stationerade bär i Länet utgjorde sistlidet år 1 provincial-Läkare, 5 Stads-Läkare, 3 Läkare börande till Regementerne och 6 Bruks-Läkare tillsamman i5 och dessutom 3 Veterinärer. Examinerade Barnmorskor 35, Läns-Lazaretlet är inrätladt för 5o sjuksängar. Antalet af sjuka, som der årligen njutit vård uppgår till omkring 200 och derutöfver.
Af skrifningar af inbetaide Lån å g:de HufviidTiteln 9,962,483: 3 4. 10 217,364:26. 2 6,071: 19. 2 af redoviste och ersatte Försbolter 207,295: 21. 4 Ökade Reservationer å StatsAnslagen Återlyftadc Depositioner , , , . Lefvereringar Balance till dien 31 December 18 33; Contante Behållningar. Behållningar af Bergseffecter . af Inventarier n af Spanmål Fastigheter Fordringar Utlånte Medel Innestående KronoUppbörd: Anmärkte Poster 21,87!: Förskotter . 2,243,75o: is. 6. II 25,173:41.10. 120,386:33. 9. 1833 års KronoUppbörd RiksgäldsContorets Bidrag ; i833 års StatsbristsSumma . 1,727,200:-— - Extra StatsRegleringsAnslag för i833 5o3,i5i: 8.10. Anvisning å Mindre Creditivet . RiksgäldsMedel. Diverse Verks och annorst. dcbit.Mcdel. "1 S i Tab. N:o 5. Correctionister. Vid 1832 års slut: » }) Mellan i5 och 20 år 20 , 3o , 3o „ 4» » 4o „ 5o „ Öfver 5o år Anledning till första häktandet.
Det fans då inte en jänta i socken rundt, som inte var ’tagen’ i honom, det visste han då utantill, hur mycket de än nojsade och flinade för att ’kaschera’ sig. Han begrep nog ändå hvar skon klämde! Ja, det var riktigt tröttsamt ibland med jänterna! En fans det då, som rent ut skulle slicka sig om mun – men pytt fick hon. Det var Lovisa i Marks. Hon hade hängt efter honom se’n han knapt kunde gå, och hängde efter honom gjorde hon än i dag. I kyrkan bliga hon på honom i stället för på prästen; på dansarna vakta och passa hon på honom, som om han varit ett ’lindebarn’. Skräddar-Janne spottade. Nej, bättre upp ska’ det vara! Tjo! skrek han ånyo, svängande ena benet som ett hjul och slog fast hatten i nacken. ’Undan gubbar för här kommer ja’! Därmed slog han armen kring halsen på den närmaste damen och drog henne, som om han ämnat strypa henne, tvärs öfver gatan framåt boden, där dricksvarorna serverades. Hon följde med tyst och tam som en hemfödd kalf, tänkte Janne. Jo, han visste nog, han! Buskablyg var det inte värdt att vara. Upp me’ hufvudklä’et, så fick’en se! Åh rackarn, dä va ju Lovisa! Han släppte henne, som om han bränt sig, och slank snopen och förlägen ånyo in i folkmassan, utan att låta beveka sig af den halfkväfda snyftning han hörde bakom sig. »Tvi vale! Dä rent kändes bäkst i mun på’n!» Pojkarna påstodo, ’att Lovisa Marks brukade sko kjol-tyget sitt alldeles som artilleristerna skodde byksern, för att inte skära hål på’et när hon satte sej, så skrå mager va’ hon.’ Men det var bara förtal. Nog fans de, som voro fetare, men hon redde sig. Grof var hon däremot nästan som en karl och stark därefter. Man påstod, att hon lyft en tunna salt, men att hon kunde ta en tunna råg på ryggen, det var nu visst och sant.
Till ersättning för dessa förskott hafva Riksens Ständer beslutat* att genom sitt Stats-tJtskott anmoda Riksgälds-Contoirets Fullmägtige, att hålla Stais-Contoitet en månadtlig summa af 30,000 R:dr Banco till handa* Riksens Ständer framhärda med djup undef. sådig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Aiiernådigsfe Konung ! Eders Kongl. Majus underdånigste, tropligtigsfe tjenare och undersåter På RidderA. och Adelns Tå Prest - Ståndets vägnar vägnar Carl Mörner J■ A. Lindblom h. t. Landtmarskalk. n. v. Talman. På Borgare-Siåndets På Bonde-Ståndetä .vägnar vägnar H. N. Scliivan Lars Olsson b. t. Talman. n. v. Talman. Uppläst hos Samteliga Riks-Stånden den l Maj» Stormägtigste Allernådigste Konung ? X anledning af Eders Kongl. Majus till Rik. »ens Ständers Stats-Utskött öfverlemnade Nådiga Prey Den 1 Maj. 15 Proposition angående eftergift och afskrifning af den sedan år 18 12 Särna Sockneboer-ålagde Bevillning , få Riksens Ständer härmed i underdånighet anmäla deras fattade beslut. Enär, enligt hvad Handlingarne i detta alfine upplysa , Särna Sockneboer allt hittills njutit befrielse och lindring från allmänna Bevillningsafgifter , och desse afgifter äro för Stats Cassan föga betydlige, men deras indrifvande skulle göra dessa fattiga sockneboers belägenhet ännu mera tryckande, och uti NaboRiket kanske minska dec begrepp om Svenska Folkets grannlagenhet och aktning för gifraa löften, hvilket det är lika öfverensstämmande med Svenska Folkets värdighet, som med dess interesse , att söka noggrannt bi. behålla; så, ehuru Riksens Ständer icke anse med säkerhet afgjordt , att den af Särna sockneboer sökte befrielse skulle vara en följd af äldre Pri. vilegier, hvartill dock Kongl.
Vid ånyo skedd föredragning af Höglofliga Ridderskapet och Adelns, uti Protokolls-utdrag N:o 460, till Med-Stånden aflåtna inbjudning att instämma i dess, vid föredragning af Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 32, i anledning af återremisser å Utlåtandet N:o 15, angående en fyr-anläggning på Gottska Sandön samt åtgärders vidtagande för förbättringar i Fyr-, Båkoch Lots-väsendet, den 7 dennes fattade beslut, att, i stället för hvad Utskottet i frågan om en fyrs anläggning på Brämön tillstyrkt, ställa 40,000 R:dr Riksmynt till Kongl. Maj:ts disposition för uppförande af en fyr på Brämön eller annat ställe i trakten deraf, som af Kongl. Maj:t dertill finnes lämplig, fann Preste-Ståndet skäligt vidhålla sitt i ämnet fattade beslut och lade det föredragna Protokolls-utdraget till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Utdrag N:o 415 af Vällofliga Borgare-Ståndets Protokoll den 7 dennes, innehållande, bland annat, en till de öfriga Riks-Slånden ställd inbjudning att förena 652 Prot.-Utdrag den 18 November 1857. sig uti det af Borgare-Ståndet, vid föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 52, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 15, angående en fvr-anläggning på Gottska Sandön, samt åtgärders vidtagande för förbättringar i Fyr-, Båkoch Lots-väsendet, fattade beslut, det skall en summa af 40,000 R:dr Riksmynt ställas till Kongl. Majits disposition, för anläggning af en fyr på lämplig plats emellan Hernöklubb och den söder om Sundsvall belägna fyr. Preste-Ståndet vidblef sitt i ämnet fattade beslut och lade det föredragna Protokolls-utdraget till handlingarne.
Jag bekänner, för min del, att jag icke vet eller kan inse den stora orättvisa, som är vederiären hittills orepresenterade medborgare, så framt nemi. K. M. sanctionerar R. St:s beslut alt säteriägare skola få representera inom BondeSt.; ty då blefve förhållandet, att hela den landlbrtikande classen representerades antingen inom PresteSt, BondeSt. eller R. o. Ad., så framt ingen deribland vore eller hade varit embetsman. Det nya element, hvars inrymmande i representationen säges vara af en så utomordentlig vigt, skulle således hufvudsakligen utgöras af civila och militära eller f. d. embetsmän; jag medgifver, att de, som varit embetsmän, borde äga representationsrätt; men då de, som mest ifra för representationsrätt åt de orepresenterade, tillika påslå, att det icke är personligheten, ulan yrkena, intressena, som skola representeras, så lager jag mig friheten hemställa, huruvida embetsmannayrket eller intresset icke må anses tillräckligt representeradt så väl inom R. o. Ad. son) Presteoch BorgareSt:n. De embetsmän åter, som tagit afsked, hafva vanligen jord, och denna jord är också representerad inom R. o. Ad. och BondeSt. Således, så snart den orättvisa blifvit undanröjd, som nu hindrar ägare af säterier att deltaga i riksdagsmannavalen, finner jag att, derest man icke vill antaga den allmänna valprincipen, utan bibehålla Stånden, det ej heller särdeles brådskar med inympandet å riksförsamlingen af de s. k. orepresenterade. Man har sagt att denna orepresenterade medborgareclass skulle utgöra ända till i5,ooo valberätligade; men jag har anledn. betvifla denna uppgift, förmodande att talet är något för stort.
Direktionen, som ansett ovilkorligen nödigt att Bolaget till ifrågavarande kanalbankar, hvilka borde inhägnas och med planteringar förses, innehade full och oinskränkt egandeoch dispositions-rätt, hvarförutan det icke skulle blifva för Bolaget möjligt alt skydda baukarne emot öfvervåld och förmedelst erforderlig omvårdnad förekomma deras förstöring, hos E. K. Maj:t i underdånighet anhållit, det nödiga åtgärder finge vidtagas för alt åt Strömsholms nya Kanalbolag förskaffa full och oinskränkt egandeoch ny lija nde-ra tt till hela del ifrågavarande området, 92 qvadralrefvar 3 qvadratstänger, äfvensom att berörde jordrymd malte åt Bolaget utan ersättning upplåtas och den godtgörelse för minskad höafkastning, som för de återstående arrendeåren kunde tillkomma nuvarande arrendatorn af Strömsholms kungsgård, utaf allmänna medel bekostas; — samt vid pröfningen af denna ansökning, hvaröfver Styrelsen öfver Allmänna Vägoch Vattenbyggnader sig i underdånighet utlåtit, E. K. Maj:l genom nådigt Bref den 12 Maj 1858, bland annat, förklarat bemälde arrendator skyldig att, så snart det för kanalbyggnads-arbetet erfordrades, till
Då arfvingen deremot icke är okunnig, att alf fallit honom till, utan lefver i sådana förhållanden att han, ulan legal underlätlelse, måste anses ega full visshet om arflallet, 4 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 26. men försvinner, innan han lyftat och tillträd t arfvet, så måste saken betraktas ur en annan synpunkt. Å ena sidan är nemligen den, sorn har rättighet till fallet arf, frånvarande j då rättigheten inträder, men, å den andra, närvarande. Utskottet väntar emedlertid härden in vändning, att den från varandes underlåtenhet, att anmäla sig inom föreskrifven tid elier honom meddelad underrättelse, ej synes böra medföra svårare påföljd, än den närvarandes försummelse att göra bruk al sin arfsrätt, innan han begifver sig bort; men förhållanderne äro likväl, efter hvad nyss är vordet anlydt, väsendtligen olika. Då i allmänhet blifvit anlaget att, vid en persons död, eganderätlen till hvad han efterlemnar omedelbart öfvergår till den, som är hans arfvinge, har något allmänt stadgande om acceptation af arf ej ansetts vara behöfligt; och än mindre har besittnings-tagande blifvit gjordt till vilkor för arfs åtnjutande. Derföre kan frånvarande arfvinge ej heller förlora sin rätt, derest han inom föreskrilven tid kommer, ulan att likväl då taga arfvet i besittning. Han försälles blott derigenom i samma ställning, som närvarande arfvinge, hvilken lagstiftaren betraktat såsom full egare till det arffallna i och med arlFallet. På sådan grund har honom och blifvit ålagdt förbindelsen att ansvara för den aflidnes gäld, derest han underlåter alt inom stadgad tid efter dödsfallet låta hålla bouppteckning eller derefter göra sig urarfva, oansedt han ej tager ringaste befattning med boet; en förbindelse hvarifrån den praesumerade okunnigheten befriar den frånvarande.
Den i2tte Jun». S. D. Företogs til öfwerläggning och afgörande det, jämte Bewillnings-Utstottcts Betänkande af den io. sidstlidna ätföljande krojeök til Bewillttingens fördelning; och bcflöt Höglofllge Ridderstapet och Adeln at detsarnma antaga med följande förändringar och undantag: Wid 2. Art. n. §. beflöts, at göra det tillägg, at de Hemmans och Jordägare i Finland, som genom fiendens härjande under sidsta kriget med Rcstland blifwit lidande, mätte undantagas och njuta Tio ärs befrielse för Bewillningens ut - »4;? görande, i likhet med den allmoge, som i berörde H. nämnes, och de Städers Jnnewänare, som uti föregående 4. §. omförmälas. Wid 6:te Artikeln r. §. anmärktes, at Taxeringsman endast mätte föreflrifwas, at icke utan förfall undandraga sig Taxerings-Förrättningen; kommandes således ordet Laga at utgå. H r arjämte wid upkommen ftäga, at ej för Taxeringar draga in til Städerna de närmast belägna Socknar, beflöts, at dermed lata förblifwa, som förr wanligt warit. För öfrigt beflöt Högloflige Ridderftapet och Adeln, at den antagna Be.villningen oafkortad och oförändrad til sina bestämda äudamäl utgår tils nästa Riksdag, med samma Reservationer af Ridderstapets och Adelns rätt, at bestämma tid och summa, som wid 1739 och 1792 arens Riksdagar blifwit gjorda; samt at,i fall de öfriga Standen göra nägra afdrag i Bewillningens reparation,^ i lika proportion mä asdragas ä Ridderstapets och Adelns andel; och Bewillnings - Ulflottet äläggas, at wid Rxpeäitionen sadant noga iakttaga; om hwilket allt de öfriga Relpsökiva Ständen genom Utdrag af Urotocollet, tvänligen flulle underrättas. Ull kupra.
Han nickade vänligt, tömde eftertänksamt i små klunkar den sjudheta drycken och sade sedan med sin mjukaste, inställsammaste stämma för att söka blidka hustru sin, som ännu såg trumpen och misslynt ut: »Tack ska du ha, gumman min!» »Tack! Nu ska du väl gå!» »Jaa!» »Ajö då!» »Ajö, kära du!» Så satte han betjentmössan på hufvudet litet snedt mot venstra örat och lemnade sakta rummet. Länge och väl hörde hon, der hon stod vid fönstret, hans släpande steg återljuda i stentrapporna med tramp på tramp, såg sedan hans långa framåtböjda figur komma ut genom porten och ändtligen försvinna i den alt omhvärfvande dimman, som hvitgrå och tung i tjocka moln fylde de skumma gatorna med sin fuktiga, råa kyla och lät gaslyktornas lågor, hvilka tindrade melankoliskt i den kusliga vintermorgonen, se rödgråtna och förstörda ut i den däfna, regndigra atmosferen. Larson var anstäld vid ett ridhus, och der gick han bland hästarne, ryktade, sopade och sadlade snart sagdt utan uppehåll hela dagen från fem på morgonen till tio på qvällen för en aflöning af en krona och trettiofem öre pr dag, och så upptagen var han, att han ej ens hann gå hem och spisa middag, men vid tutiden brukade kila in i en s. k. diversehandel midt emot etablissementet och på stående fot inmundiga några portioner sill, fläsk eller hvad eljes den vindögda gumman, som höll butiken, hade att bjuda på. Han hade försökt åtskilligt, innan han blef stallknekt. Sist hade han varit i snickarlära och det var icke utan, att han ofta med längtan tänkte på den ljusa, rymliga verkstaden med dess trefliga lukt af linolja och nysågade bräder och dess arbetseggande buller af hyflar och sågar, när han om mornarne i den halfskumma manegens unkna luft sopade och tillstampade den barkbruna mullen på marken.
Kortfabrikanten besparas icke blott kostnad för penningars öfversändande till Landtränteri, deras inbetalning dit genom Kommissionär, som för besväret dermed samt för konvolulernas uttagande och afsändande måste särskildt godtgöras, utan äfven ränteförlust på de penningar, som stundom måste utgifvas för onödigtvis inneliggande, för storf, förlag konvoluter. Dessutom skulle genom en sådan förändring förekommas hvad som någon gång skall hafva inträffat, att erforderligt antal konvoluter icke genast varit att i Ränteriet tillgå, utan reqvirenten måste derpå vänta 2 å 3 veckor, genom hvilket menliga förhållande hinder lätt kunde uppstå vid expedierandet af ingångna beställningar ocb, i synnerhet höstetiden, då afsättningen vore lifligast, en kännbar förlust i följd af hämmad sjöfart drabba Fabrikanten. Genom att ålägga Magistraten i de städer, der kort - Bevillnings-Utskotlets Betänkande N:o 16. 7 L'taaft.jaaiiUdBwö fabrik men ej Landtränteri, funnes, skyldighet att från Riksgälds-kontoret reqvirera kortkonvoluler och för dem redovisa, skulle ej heller, efter motionärens förmenande, någon våda uppstå; och har motionären slutligen antydt, att, derest någon ersättning till den Magistrats person, som erhölle nämnde bestyr, skulle utgå, den borde af Kortfabrikanten godtgöras. Utskottet har tagit i öfvervägande hvad motionären sålunda anfört och hvad först angår den olägenhet, som skulle uppstått derigenom att konvoluter ej genast vid reqvisition varit i Landränteri att tillgå, sä, enär ett sådant förhållande endast kunnat inträffa genom försummelse å vederbörande tjenstemans sida, alt i tid frän Riksgälds kontoret reqvirera erforderligt amal konvoluler, finner Utskottet nämnda omständighet, hvari rättelse å laglig väg kunnat erhållas, ej innebära skäl till den föreslagna förändringen.
Ilr Cederschiöld har åberopat det fall, att någon skulle hafva skrifvit en falsk handling, men, i stället att sjelf begagna densamma, lernnat den framme i akt och mening att en annan skulle deraf göra bruk. Enligt min åsigt måste ett så beskaffadt brott, som bär är förutsatt, subsumeras under den art, som förekommer i 2:dra morn., nemi. att man af handlingen gjort bruk. Ty om jag förfalskar en handling och lemnar den framme i afsigt att en annan skall begagna densamma, så måste förfalskaren anses hafva sjelf gjort bruk deraf. Dessutom vill jag fästa upmärksamheten derå att, om den brottslige ej skulle kunna åtalas efter denna §, så finnes en annan §, enl. hvilken den, som genom svekligt förfarande tillskyndar annan förlust, kan fällas till ansvar, och som vore tillämplig under förutsättning att Hr Cederschiölds anmärkn. är riktig. Den brottslige kan således i det åberopade fallet ingalunda blifva strafflös. För öfrigt instämmer jag i de åsigter Gr. Sparre yttrat, och anhåller om bifall till Utsk:s förslag. Hr Cederschiöld: Den siste värde talaren har förmenat, att den som gör en förfalskning äfven skulle anses göra bruk Den 26 Augusti. 133 deraf, om han lernnar den falska handlingen framme så att den kan åtkommas af en annan. Men om någon t. ex hemma bos en sliigting, som man gerna vill gagna, finner en, handling; om man inser att en obetydlig förändring deri kan för den andre medföra någon stor fördel; om man då vidtager denna lilla ändring, och den andra personen, okunnig om förhållandet, begagnar sig af handlingen samt vinner den supponerade fördelen, då hemställer jag om man kan säga att den som gjort förfalskningen, verkligen också gjort bruk deraf. — Kr'ih. af Ugglas bar visserligen åberopat att längre fram i en annan § skulle förekomma ansvar för den som handlat svekligt och bedrägligt, och att således den brottslige i allt fall icke skulle blifva strafflös, men jag får erinra att det är då ett mycket mindre brott för hvilket han blir fälld.