Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bland dessa hängde äfven en liten vacker fogelbössa, som Axel fått af sin far, och som han redan lärt begagna. Tillika med flera andra bössor hade äfven den varit i bruk dagen förut, men alla hängde nu i sin vanliga ordning.» «I ett rum innanför detta, stod jag sysselsatt en förmiddag; dörren stod öppen så väl till detta, som till Arnolds rum, hvilket låg snedt emot. Nu kom min fyraårige yngsta gosse och bad mamma taga ned hans barnbössa från väggen och leka soldat med honom, såsom han var van att göra det med Axel. Denne hade gått ut med sin far och en fremmande, för att bese en af Perlkrans anlagd trädskola. Jag, som väntade dem tillbaka hvart ögonblick, gaf mig ej tid att uppfylla barnets önskan, utan bad honom vänta tills syster Laura slutat läsa för informatorn. Han sprang då till henne, som i det samma lade bort sina böcker.» «Hon tog också ned hans lilla bössa, och ville gå in till mig, men gossen var envis och ropade: «Mamma lofvade, att du skulle leka soldat med mig; tag du Axels bössa!» — «Jag törs icke, den är laddad,» svarade hon undvikande, då sade Arnold, som kunde höra och se allt från sitt rum: «baron tog sjelf ut skotten i går aftons, innan gevären hängdes upp.» «Laura, som alldeles icke var ovan att handtera skjutgevär, blåste i bösspipan; den gaf ett ihåligt ljud, och nu var hon säker. Hon verkställde flera tempo, och gossen gjorde efter dem. Man kunde med välbehag se på hennes lätta och behagfulla rörelser. Arnold stod i sin dörr, lutad mot dörrposten och såg på henne med varma blickar. Nu lade hon an, och ropade «gefyr!» i det att hon tryckte på låset. — Ett skott brann af, vi gåfvo alla till ett anskri af förskräckelse — när röken skingrat sig, så låg — o, låt mig ej skildra denna fasansfulla syn! Arnold badande i blod — Laura, som kastat ifrån sig det olyckliga redskapet, låg förstelnad af fasa och sorg öfver hans kropp. — Han var svårt träffad i venstra sidan af bröstet.»
Prol. IS50 f ISSI. 5 Samt, i Afd.,7 HUft. 1 2 Bevillnings-U Iskol tels Betänkande, N:o 6. lighet eller vårdslöshet, samt medföra en olämplig tillökning i domarens redan förut nog många och maktpåliggande göromål, hvilka icke borde utsträckas till uppbörden och redovisningen af statens medel; hvarförutan berörde kontrollföreskrifter förmenats icke fullkomligt uppfylla det dermed åsyfiade ändamål alt förekomma försnillning m. m.; och hade motionären på dessa skäl ansett underdomslolarne böra befrias från uppbörd af och nu stadgad kontroll öfver de karta-sigillata-medel, förenämnde författningar afse, samt bestyret härmed ställas på en mera lämplig och ändamålsenlig fot; i hvilket afseende 2:ne alternativa förslag blifvit framställda: a) att Häradshöfdingar och Rådhus-rätter, i sammanhang med upprättande af de, i och för debiteringen af Wadstena krigsmanshusafgilt, föreskrifna förteckningarne öfver uppbudna fastigheter, som till häradsskrifvarne och magistraterne insändas, borde uti kolumner, upptagande handlingens egenskap oeh datum samt för hvars räkning, den blifvit företedd, äfvensom värdet eller prestationerne, hvarefter rekognitionen för karta sig illata skall utgå, uppföra alla vid domstoleif för inteckning aflemnade skuldsedlar, köpe-, bytesoch gåfvobref, hvarå lagfart sökts, bouppteckningar, som inregistrerats, fastebref, som utfärdats, köpeafhandlingar om lös, i säljarens vård qvarblifven, egendom, äfvensom kontrakter om nyttjanderätt till fast egendom, hvilka vunnit något slags intecknings-åtgärd, jemte äktenskapsförord och morgongåfvobref, som bevakats, samt afgifva dessa förteckningar, antingen för hvarje helt år i Januari månad det nästföljande, eller ock
Ständers förtroende, utarbetar detta ärende, och hwilket sammansatt af sä manga utlyfta och wältänkandc man, underhåller bos nug och flere andre Medborgare den ljufwa förhopp' ning at den strängaste owäldugbet, förenad med en vidsträckt och säker kännedom af landet stola ädagalägga deras -välgörande inflytelse i bestämningen af bestattnings-grunderne; tillåter jag mig blott at göra Bewillnings Utskottets ressiective Ledamöter upmärksamme pä den okullstöteliga och för. en hwar kända sanning, at hemmanen i Swerige äro i olika Provinser, sa olika til ägornas rymd, godhet, bördighet, afkastning, läge och flere andre tilfällige omständigheter, som sä märkbart stalla det ena hemmanet framför det andra, om de än äro af alldeles lika hemmantal; at om allt detta, hwartil jag endast will nämna, at i somliga Prm vinser gäldas Kronans räntor af hemman pä landet efter det sä kallade Kronowärdie, dä äter i andre, samma räntor mäste betalas efter markegängspriser, bwarigenom redan en betydlig vatryckande olikhet pä skattdragande hemmansbrukare, ehuru lika rättägande Medborgare, länse - 844 De,» 19 Jun ii. ge hwilat, ejratteligen afwägcs pä förnuftets och den opartiska urstillningens. Spägstäl, stall Bewillningen denna gäng, soin sä mänga gånger förut förfela det stora ändamäl, at blifrva för alla och en hwar stattstpldig, i mon af dest ägendom och utwä.gar till deltagning r Statens underfall, och gäldande af de i sednare arén sä ofantligen ökade allmänna skulderna, sä mycket möjligt ar, lika fördelad, och följakteligen lika onLreuso och beswärande.
Direktionens öfver Stockholms Stads Undervisningsverk skrifvelse af den 16 sistlidne Juni, deruti Direktionen till Kongl Majit i underdånighet öfverlemnat en af Rektorn vid Jakobs lägre Elementar-läroverk, Riddaren af Kongl Majits Wasaorden Magister Carl Olof Rundeberg, i anseende till den sjuklighet och svaghet, hvaraf han alltsedan ett i November 1863 honom påkommet slaganfall besvärats och hans deraf föranledda oförmåga att sina tjensteåligganden vederbörligen fullgöra, underdånigst gjord ansökning, det Kongl Majit täcktes hos Rikets Ständer nådigst föreslå hans öfverflyttande på indragningsstat med bibehållande af nu innehafvande lön ; bifogande Rundeberg så väl meritförteckning, utvisande, att han, som är född den 22 December 1802, alltifrån höstterminen 1833 varit vid Elernentar-läroverk anställd, som ock läkarebetyg; Och hade Direktionen härjemte i underdånighet yttrat, att, i betraktande af Rektor Rundebergs genom behörigt läkarebetyg styrkta sjuklighet och oförmåga att sin tjenst vederbörligen förrätta, äfvensom med afseende på hans mångåriga tjenstgöring vid allmänt läroverk och hans derunder ådagalagda sällsynta skicklighet och oförtrutna nit, Direktionen i underdånighet tillstyrkte, att Kongl Majit täcktes till Rikets Ständer göra nådig framställning om Rundebergs uppförande på indragningsstat. Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:is Nåd. Direktionens för Nya Elementar-skolan underdåniga skrifvelse af den 25 sistlidne Fråga om Juli, deruti Direktionen, — under förmälan, att Rektorn vid nämnda skola, Riddaren af Rektor P. A. Kongl Maj:ts Nordstjerneorden, Magister Per Adam Siljeström, jemte begäran om ent„ ledigande från sin rektorsbefattning, anhållit, att Direktionen måtte hos Kongl Maj:t i indragnings^ underdånighet anmäla honom till erhållande af lön å indragningsstat, enär, enligt bifogaöt stat.' j läkarebetyg.
Der står nemi. ”miste embetet”; detta uttryck var ganska tydligt och man kunde vid liiläropningen deraf icke råka i ovisshet, sålänge den § i grundlagen var gällande, som sade, alt Slatsrådsledamot ej fick något annat civilt embete bekläda; men då denna § nu är föreslagen alt undergå förändring, tror jag uttrycket derefter böra rättas. Skulle meningen vara, att den ifrågavar. ledamoten skulle mista endast sitt Statsrådsembete, så bör det äfven stå: miste Statsrädsembetet) om åter meningen är, att lian skall mista jemväl sina öfriga embeten, torde uttrycket böra blifva: miste simi innehajvande embeten. Jag anhåller om återremiss af denna punkt, till vinnande af denna rättelse. Hr Cederschjöld, Rob. Theophron: Jag får vid denna § göra samma anmärka., som jag förut gjort vid den 3:dje, nemi. i afseende på orden ”uppsälligt och hevisligt”, hvilka förekomma uäst framför ordet ”fördöljande”. Det förefaller mig dessutom besynnerligt, att uti 2 mom. af denna §, hvilket nu har såsom helt och hållet nytt tillkommit, man framför ordet ”fördöljande” endast utsatt ordet ”uppsåtlig!”, men uteslutit det förut tillika begagnade ordet hevisligt. Om dessa ord verkligen böra nyttjas såsom epitheter till ordet ”fördölja”, så skola de väl användas på alla ställen, der sistnämnde ord förekommer. Uti sista mom. förekommer: ”Om, genom någon Statsrådsledamots tillstyrkande eller underlåtande att göra föreställningar eller uppsälligt och hevisligt fördöljande af någon upplysning, någon lider skada till lif, ära eller personlig frihet, utan att lagligen förvunnen och dömd vara.” etc. Jag fästade vid förliden riksdag uppmärksamheten derpå, att Statsrädslcdamotens förseelse bestod uti tillstyrkandet af en lags utfärdande Den ^.November f. m. 2! i olaglig ordning, men att denna förseelse alldeles icke klef förmildrad derigenom, all en person sedermera dömdes pä grund af denna lag, efter föregången ransakning och med iakttagande af laga formaliteter.
3 Den, som vill, att Rikets Ständer, med anledning af Friherre Franc Sparres ifrågavarande motion, fatta beslut i enlighet med Utskottets Betänkande N:o 4^3 (innehållande: ”då den misstydning, af hvad i ämnet blifvit åtgjordt, möjligen skulle kunna dragas, som vore Kongl. Majit förhindrad att af 8:de Hufvud-titelns anslag för fångars vård, underhåll, m. m. disponera erforderliga medel för Arbetskarls-compagniens fortfarande användande vid fästningsbyggnads-arbetet, i fall denna sysselsättning skulle finnas vara den mest ändamålsenliga, tillstyrker Utskottet, det Rikets Ständer måtte, genom underdånig skrifvelse, undanröja anledningen till en sådan misstydning, men derjemte underdånigst tillkännagifva, att, i händelse ('Ängarne blifva använda vid fäslnings-arbetet, de i och för detta arbetes utförande erforderlige instrumentalier och inventarier äro utgifter, hvilka icke tillböra 8:de Hufvud-titeln, utan böra af andra disponibla medel bestridas, och att således kostnaden, hvilken äfven i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition blifvit uppgifven till högst 34,000 R:dr årligen, bör förminskas med åtminstone så stort belopp, som motsvarar hvad årligen åtgår till inköp och underhåll af nyssnämnde effecter”), voterar Ja; den del ej vill, voterar flej. Vinner Nej, så besiutes, i enlighet med Utskottets Betänkande N:o 4^9 (innehållande tillstyrkande af det förklarande å Rikets Ständers sida, ”att, så vida Kongl. Majit finner arbetet å Kungsholms fästningsbyggnad böra fortsättas, Kongl. Majit må ega dertill använda de besparingar, som å 3:dje och 4:de Hufvud-titlarne tilläfventyrs kunna beredas”). Stockholm den 29 April 1835. Emot detta Memorial hafva Herrar Petre’, Werrn och Ekstrand, samt Riksdagsfullmägtigen Johan Andersson från Upsala Län sig reserverat.
Visserligen torde mot de sålunda uppställda grunderna för utlagningssattet kunna invändas, att äfven de äro af tillfällig beskaffenhet och till följd deraf icke motsvara fordringarne på en absolut rättvisa Att föreslå någon method, som tillfredsställer sådana fordringar, torde dock ligg» utom möjlighetens gränser, ty, hvilket uttagningssätt man än begagnar, blifver förhållandet likväl det, att den del af beväringsmanskapet, hvars vapenöfning under fredstid icke anses nödvändig, kommer att hafva mindre känning af beväringspliglens börda, än de. hvilka måste vapenöfvas för att genast kunna användas i den aktiva armén. Rättvisan i detta fall måste man likväl betrakta lika mycket från samhällets, som från individens ståndpunkt. Är det med 40 statens sanna fördel öfverensstämmande, att endast en del af åldersklassen uttages till vapenöfning under fredstid, så måste det äfven för den samhällsmedlem, hvars användande för försvarsverkets ändamål anses mest lämpligt, vara en pligt att icke knota deröfver, att han sättes i tillfälle tjena sitt fosterland på en plats, der en annan är mindre användbar. För att åt försvarsverket bevara den större håg och duglighet, som man skäligen bör hafva att förvänta hos dem, som sjelfva önska inträda i tjenstgöring, har dock Kommitén ansett det böra åt dem, som frivilligt erbjuda sig, inrymmas rättighet att först utgå, såvidt nemligen sådant låter förena sig med de fordringar i militäriskt hänseende, hvilka man härvid äfven måste söka tillfredsställa. På grund af hvad Kommitén nu i underdånighet andragit får Kommitén således föreslå, att vid uttagning inom de särskilda mönstrings-distrikten af det antal beväringsynglingar, som skola tillhöra arméens förstärkning och derföre i fredstid vapenöfvas, bör förfaras på följande sätt: Först utgå de, som frivilligt anmäla sig och hålla en längd af 5 fot 5 tum (motsvarande 5 fot 6 tum gamla måttet) och derutöfver. Anmäla sig dervid flere frivillige, än hvad för behofvets fyllande erfordras, hafva de äldre företrädesrätt framför de yngre.
Att under byggnadstiden den inkomst Canalsarten kan lemna, anwändes till nödige utgifter för den till genomfart färdiga delen deraf, samt de förbättringar derä kunna erfordras: att öfwcrstottct om sadant uppkommer, utdelas till Actieägarne; men att någon afgift för de effccter, sorn för Kongl. Magt och Kronans räkning derä föras, ej erlägges. Be lä »kand en, N:) 2l. XI 3:o Att dä Canalen är färdig. Beläget äger utnämna en medlem af Styrelsen deröfwer, hwilken äger att densamma framgent förwalta samt anwända inkomsterne till nödige utgifter och Canalcns framgena underhäll, ritan att Bolagets Directcur åtnjuter annat arfvode än det Bolaget af egne tillgängar will lemna. Ho Att det öfwcrstott, söm af Canalcns inkomster kan uppkomma, till Actieägarne utdelas intill dess det samma uppgår till 5 procent; att derefter Staten erhåller en lika utdelning ä de Allmänna medel, som till Canalcus byggande blifvit anwände; men att om inkomsten skulle stiga derutöfver, densamma Actieägarne tillfaller. 5m Att, om ej inkomsterne första till Canalens underhällande, det icke äliggcr Staten, N. Ständer, eller deras Werk, nägon förbindelse, att dertill pä ett eller annat sätt bidraga. 6:0 Att R. Ständer hos K. Maj:t i underdånighet anbälla, det K. Majit täcktes genom kunnige och owäldige Personer undersöka Canalarbetcts närwarande tillständ, och uppgöra i möjligaste matto tillförlitlige förslag öfwer de kostnader, som till Canalens färdigbyggande kunna ätcrstä, samt läta upprätta Plan till arbctctS fortsättande med den ärliga köstnadssunnua, hwartill K. Maj.-t anser Stas-Werkets närwarande tillständ lemna utwäg; samt att K. Maj:t mä täckas jemwäl läta affordra Canal-Bolagct bestämdt förklarande, antingen att Bolaget will pä förenämnde wilkor ingä; derest R.
Alt ”interessentskap i bytta utgör ett bolag, med lagligen kontraberade rättsförhållanden samt från början frivilligt åtagne skyldigheter, hvarpå hela bolagets framlida bestånd bvilar”, det erkände, såsom utgörande ”hinder för allmänt frögifvande af kolhandeln”, uti uttryckliga ordalag Rikets Ständer i den underdåniga skrifvelse, hvaruti de år 1841 anhöllo om utvidgad frihet för nämnda handel; hvarvid de jemväl förklarade sig ”icke hafva för afsigt alt söka åstadkomma en våldsam rubbning i sådane lagligen bestående förhållanden.” När vi nu ihågkomme, huru kort lid den nya författningen i ämnet varit gällande, så synes redan af detta skäl en ytterligare frigörelse från existerande restriktion, rörande hembud, för närvarande kunna lämpligen uppskjutas. Men jag tror för min del, det man bör noga betänka sig, jemväl för framliden, om hyttelaget någonsin kan helt och hållet upphöra att ega ett anspråk på delegarnes tillhandahållande af den nödvändiga qvanliteten af kol för rörelsens bedrifvande. Jag kan icke medgifva ali skyldighet i detta hänseende vara fullgjord genom delegarnes för hvarja serskildt tillfälle skeende utgörande af byggnadsoch värmnings-åliggandet till hyttan; den sträcker sig, efter min tanke, derutöfver lill omsorgen att åt hyttans verksamhet bereda fortfarande nödig koltillgång. Om annorlunda sker, och bolagen framdeles måste upplösas af brist på skog, till fullgörande af bergsmansrörelsen, så befarar jag deraf bergslagernas största skada, bergsmansfrihetens framlida försvinnande, och det nu sjelfsländiga bergsmans-ståndets förvandlande till kolare under mäktiga bruk — ett icke afundsvärd! utbyte, och för det allmänna bestämdt af skadliga följder, båd# ur ekonomisk och politisk synpunkt. Deremot medgifver jag villigt, att stadgandet i nu gällande författning, rörande sältet för bestämmandet af priset för hembudne kol, innebär en troligen kännbar olägenhet för säljaren, i det att, der denna ej med hyttelageC derom åsämjes, en besvärlig omgång måste iakttagas; den måhända aflägset Bih. till B. St.
N:o 50, i anledning af väckt motion derom, att, när lör brott sakfälld person, under en tid al tio år, ådagalagt eli olörvilligt uppförande, något omnämnande af den utaf honom begångna förbrytelse icke må i hans frejdebelyg vidare egu rum. Bifölls. N:o 51, i anledning af väckt motion om utfärdande af en lag rörande flottningsoch flodrensnings-väsendet i lliket. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och lades lill handling arne Stats-Ulsliollels Memorial N.o 175, angående verkställd omröstning i anledning af lliks-Slåndens skiljaktiga beslut rörande åtskilliga lill Slats-regleringen hörande frågor. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Ulshollcls: Memorial N:o 58, med förnyadt förslag lill föreskrifter angående Bankens reserv-fond; och Utlåtande N:o 59, i anledning af väckt fråga om inlösen af sedlar å Daler kopparmynt. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoltets nedannämnde Belänkanden och Utlåtande: N:o 162, i anledning af väckt motion om nedsättning af Medicinal-taxan samt om afskalfande af Apotheks-privilegierna. Bifölls. N:o 165, i anledning^ af väckt motion om skyldighet för egare af utjordar elier andra lägenheter utan åsatt hemmantal att deltaga i allmänna onera. Bifölls. N:o 164, i anledning af vackt motion om utarbetande af en allmän sundhetslära för alt på allmän bekostnad tryckas och utdelas. Bifölls. N:o 166, i anledning af väckt motion om förändrade stadganden rörande det afdrag, som, då emhetsoch tjensteman erhåller tjenstledighet, bör å lönen ske. Bifölls. N:o 167, Prot.-Uldrag den 15 September 1860. 705 N:o 107, i anledning af väckt motion rörande befordrings-väsendet för civile tjenstemän. Bifölls.
I den första undervisas i kristendom, skrifning och räkning, i den andra derjemte i historia, geografi och rättstafning, och i den tredje i linearoch frihandsteckning. Inkomsterna utgöras, utom räntor å fonden, af andel i marknadsstånds-penningar och uttaxerade medel af stadens handtverksmästare. t) Slöjdföreningens skola. Vid denna år 1848 till nytta för ortens näringar inrättade skola voro år 1860 anställde 7 lärare, som meddelade undervisning i skrifning och räkning, svenska språket, historia, geografi, frihandsteckning, linearritning samt i naturlära och kemi. Antalet af elever, som år 1848 utgjorde endast 20, har sedermera årligen ökats och uppgick år 1860 till 187. Skolan afser hufvudsakligen att befordra industrien inom orten samt underhålles genom räntor å donerade kapital och frivilliga gåfvobidrag. I sammanhang med undervisningsanstalterna böra följande stiftelser för vetenskapliga ändamål omför mälas: a) Kongl. Vetenskaps och Vitterhetssamhället, hvars stadgar af Konung Gustaf III fastställdes år 1778. Samhället utgifver på trycket sina handlingar, utsätter årligen prisfrågor till besvarande, och, enligt en nyare Göteborgs och Bohus län. Göteborgs stad. Sjukvårdsanstalter. 41 arbetsordning, besörjer genom sina ledamöter offentliga föredrag i ämnen, som ligga inom dess verkningsområde, kostnadsfritt för åhörarne. b) Naturhistoriska Museum, stiftadt af Vetenskaps och Vitterhets-samhället, år 1833. Genom en dervid bildad särskild förening af korrespondentmedlemmar och enskildes täflande nitälskan för saken, har denna stiftelse vunnit synnerlig framgång. Vid slutet af år 1860 väcktes förslag om anläggande härstädes af ett permanent industri-museum, i förening med vetenskapliga och konstsamlingar, deraf berörda naturhistoriska museum skulle utgöra en integrerande del. Då emellertid detta förslag ej förr än år 1861 kunde bringas till verkställighet, faller alltså redogörandet derför inom nästföljande femårsperiod. c) Läkare-Sällskapet, utgörande en af ortens Läkare-korps stiftad förening för läkarebildningens främjande. Stadens
H3 fe fe *co Su O o ^2 c3 S T3 TJ ^ ^ r* CA G G ^ <D C .2 — 'co "3 .2 o c a5 rf ■¥. S o fl “ H ^ c/j G r a3 o H3 <U n? CA w V oj rf 'O O 05 W « OQ *ö a> .§ «ö 7, -*-> G> C/j C/j o co 05 i—« 05 Öl O co — co CO L CO rf co co I 05 O CO © »o 05 :i c/j W £> > G CO <D , ^ g Co -« :5 co G M £h S<1 <o_ o b r g rf 1 ‘ '"S °" a3 *t3 *"""' cö c/j cö pq rO :cö -4-3 C/j A CD ^ O GG fe d c/j G G cö G cc G S GO ro <| :cö . ~ ^ -§ S15 O 1/3 fe <D HO HO ^4-1 G CD G P, Gu o 3 h-j -4—> O Gu CD ÖJ) O CD rQ «*-. c3 c/2 HO U-< G a d CD G +J o • r-H G *co *+J c3 S o G .SP O o <D HO CD 2 fe CO* rC 64. 1 rf CO di o td d tb 05 co 05 p 05 05^ id c5 cd d co" Ol CO o co r—H GO oo pi" fl'» iO d >d i-H GLj —4 co rf d tu ^ i d rvé HH ^4 : fe <D <D > G G (D qq <D 03 HO > :a3 5 fcCHO n c C G nP b td} Ph g 2 o S 1—1 G 00 d oö •te ro so G c+0 ^3 c Sr ° >• *G PPc^o G Vi ^ ^.22 g> .2 S oc3 rr a) öd G <D S 2^ *" «
De böra undervisas i läran om de svårare farsoter, som ibland husdjuren kunna förekomma, och de kraftiga åtgärder, som till deras hämmande böra vidtagas; om svårare, mera sällan förekommande åkotnmor eller skador och de Medicinska och Chirurgiska medel, att dem bota; om HästBoskapsSvinoch Fårafvelns handhafvande; samt i Veterinär-lagfarenheten. Dem tillätes äfven, att under Lärarens tillsyn sjelfve förrätta förefallande operationer och att biträda vid praktiken, både i staden och på landet. Denna afdelning lemnäs för öfrigt så mycken ledighet, som möjligt, för att recapitulera, hvad den förut lärt och att bereda sig till examens undergående. Skall en sådan undervisning kunna oafbruJ ten lemnäs, så böra minst 16 Elever ståndigt vara vid inrättningen, så mycket hellre, som tredje afdelningen af undervisningen ensam vanligtvis sysselsätter 8, och dessutom Elevernas antal stundom kan minskas, igenom sjuk - 72 Dtn 5 Julii c. mt lighet ibland dem, eller, hvad oftare händer, igenom yttre skador, för hvilka de dagligen i smedjan och stallarne utsättas. Finnes icke detta antal, så måste undervisningen på vissa afdelningar tidtals afstanna och kan dessutom ej blifva åtföljd af så säkra resultater, som den blifyer, når den uti förut omnämnde ordning kan meddelas. En annan följd deraf blifver äfven den, att Eleverna i sådant fall, måste uppehålla sig längre tid vid inrättningen, för att kunna genomgå hela lårocoursen, och att äfven tiden blifver dubbelt lång, innan så många Hofslagare och Djurläkare kunna danas, som Riket behöfver, och att således den hufvudsakiigaste nytta, hvarigenom Veterinär-Inrättningen kan godtgöra Staten den kostnad, som på densamma användes, igenom den af Utskottet föreslagna inskränkningen af fri-elev-platserna, skall fördröjas, om ej till stor del tillintetgöras.