Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad specielt angår detta betänk., hvars uppförande på listan till snart afgörande jag begärt, så har jag äfven förutsatt hvad Hr Rosenblad upplyst om, att denna fråga kan blifva en gång till bordlagd, och särdeles vigtigt är det att denna fråga kan skyndsammeligen förekomma och votering i förstärkt Utsk. derom äga rum, emedan StatsUtsk., intilldess den blifvit afgjord, är förhindradt alt kunna lill R. St. inlemna riksstaten och de ganska få ännu återstående frågorna af statsregleringen, hvilket åter hindrar Bevillu.Utsk:s arbeten. Då skyndsamhet i detta afseende är af mycken vigt, har jag således afj Hr Rosenblads framställning icke funnit någon anleda, att afstå från min begäran. Hr Rosenblad: Ehuru vigtigt det kan vara att på skynda riksdagsärendenas afgörande, så är det ändock nödväudigare, att R, o. Ad. med full sakkännedom må kunna Den i5 Maj f. m. bedomina frågan vid dess afgörande; öfverväga huruvida de voter:s-propos:r, som StatsUtsk. möjligen i sitt sednare utlåt, kan hafva föreslagit, äro vigliga eller icke, o. s. v. Jag får således förnya min anhållan, alt R. o. Ad. måtte besluta alt icke företaga detta betänk, förrän det blifvit tryckt uldeladt bland Ståndets ledamöter. Då delta varit iakttaget i mindre vigtiga mål, bör det än mera iakttagas i de vigtigare, och bar sedan 4^5 riksdagar tillbaka varit en antagen praxis. Uppehållet kan icke blifva mera än på sin höjd 3 eller 4 dagar, och kanske hafva vi det redan innan nästa plenum. Är det kort, som man sagt mig, så måste det så mycket lattare kunna inkomma. Jag vidblifver således min tanke. Hr von Hohenhausen: Om Hr Rosenblad hade fä stat tillit till hvad som blifvit sagdt, att delta betänk, är ganska kort, så hade han funnit att nu såsom fordom alltid, och som alltid måste ske vid slutet af en riksdag, man mäste göra sig besvär alt ingå i Ridd.cancelliet och genomläsa målet.
Hr Printzensköld, Carl: Med afseende derå att tiden är så långt framskriden på aftonen, vågar jag hemställa om icke R. o. Ad. ville besluta, att efter denna votering åtskiljas. Hr Gr. o. Landtm, yttrade i anledn. häraf, att tiden visserligen vore långt framskriden på aftonen, men tyvärr äfven på riksdagen, samt att då de på föredragningslistan återstående målen, hvaribland synnerligen Bevilln.Utsk:s mern. N:o 23 fordrade skyndsam behandling, icke mera än en gång blifvit bordlagde 72 Den 13 Juli. och således ytterligare kunde läggas på bordet, Hr Landtm., på det icke flere dagars uppskof med deras afgörande må kunna uppkomma, ansåge föredragningen böra fortsättas, då det blefve beroende på Ståndets ledamöter, huruvida de förekommande målen borde ånyo bordläggas. Upplästes till justering och godkändes följande förslag till votens-propos.: Den som bifaller det af StatsUtsk. tillstyrkta lånebidrag af 20,000 r:dr till Westerås stad för dervar. hamns utvidgande och förbättring, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. förenämnde lånebidrag. Vid voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer : Ja — 6. Nej — 13. 4:de punkten, ang:de öfriga återremitterade punkter af betänk. Lades till handlingarne. OSFG'; . VTMUffl Föredrogs, men lades, på begäran af Hr von Troil, Sam. Gust., Gr. Lagerbjelke, Gust., m. fl. ledamöter, ånyo pä bordet nedannämnde i gårdagens plenum första^ gången bordlagda mern. och utlåt., nemi. från Bevill n in gs-U t skotte t: N:o 23, i anledn. af RiksStms olika beslut, ang:de tullbevillningen; Constitutions-Utskottet: N:o 23, med förslag till ändringar och tillägg uti 11 mom.
Jag delar ej Utskottets förhoppning, att det moraliska onda, som exemplet inom hållstugan mcdförer hos allmogen, skulle genom den nu föreslugne utväg förekommas, emedan jag befarar, att största delen af entrepreneurernes drängar och skjutsgossar, hvilka under tjenstetiden vid Gästgifvaregården kunna fullkomligen inöfva sig i kroglifvets vanor, skulle derifrån ej sällan utgå bland allmogen, såsom moniteurer i osedlighet. Dessa åsigter, hvarpå jag stödjer min reservation emot Betänkandet, hafva hos mig alstrat den öfvertygelse, att å flere orter, måhända de fleste, är förändring af vårt närvarande skjutsväsende ej af hehofvet påkallad, och att, der den behöfves, bör den tillvägabringa» genom fri villiga öfver - Allni. Besv. och Oeconcmic-Utskottets Utlåtande N:o gg. 21 enskommelser inom reservoch liållskjutslagen, men ej framtvingas genom en för entrepreneurer höjd skjutslega.” Af Peter Jonsson från Jönköpings Län: ”Emot det beslut Högloft Ulskoltet fattat, rörande hästarnes tillhandahållande inom | mil nära Gästgifvaregården, nödgas jag reservera mig, af orsak, att ett sådant beslut gör det omöjligt på flere glest bebodda ställen i Riket för en entrepreneur att påtaga sig skjutsen, eller blifver kostnaden för de skjutsnings-skyldige så betydlig, att de nödgas qvarstå i deras nuvarande betryckta ställning. Då nu reservskjutsen ofta måste uppbudas på § mils afstånd och någon gång derutöfver, så föreslår jag, att entrepreneuren får hafva åtminstone hälften af hästantalet till skjutsning, på \ mil från Gästgifvaregården.
[9 5] 30 Malmskilnadsgatan f j - j T " &gt; " | 1 St verldsberömda, prisbelönta [134] GUSTAF HOLMBLOMl KAPP FÅBBIKs 3 8 Vesterlånggatan 3 8 | Nedra botten, I o. 2 tr. upp. n [207] |L ti Köttextrakt husmödrar, för tillredning på få minuter af en utmärkt och välsmakande buljong. Bruksanvisning å hvarje burk. Finnes hos alla specerihandlande. [210] Landsortsboar kunna få hvarjeh. uppdrag utförda genom undert. Se annonsen i n:r 14 af Idun. Postadr. : Engelbrektsg. Telegrafadr. : Ströms, Stockholm. [170] Maria Ström, född Klockhoff. erhålles billigast genom abonnement i 17 Fredsgatan 1 7. Hattblommor, såväl utsökt eleganta som enklare, till billigaste priser. För återförsäljare betydlig rabatt, hos billiga priser. J. G. HAMMAK, Praktisk! @ » i ^ Försöken Th. Winborg &amp; C:is i Stockholm tillverkningar af Stor värmeförmåga Brinna luktfritt. Briljant belysning. m e d 2 vekar 12 k r. Fullkomlig belåtenhet gaianteras hvarje köpare. [220] Rathcke, ^ g k l Q r. J. Consum-Chokolad m. fl. Oxtorget 6, 2 tr. upp. för Mesost JV. JP. Jensen. delikatess Min nya priskurant öfver rikhaltiga förråd a f alla slag plantskoleartiklar är nu utkommen och tillsändes franko. Helsingborg i september 1888. K Stockholms Nya Handelsskola, 6 28, goda qvalitéer. 14 Lilla Vattugatan 14. i e. P r i m a H l En undervisningsvan lärarinna med goda vitsord söker till hösten plats. Franska språket har studerats utomlands. Upplysningar å Fredrika-Bremer-Förbundets byrå, Stockholm. Doktor Carl p i e n s b u r g STOCKHOLM, Mera välsmakande och billigare än de flesta andra ostsorter, bör denna delikatess derför ej saknas i något hushåll. Säljes hos specerioch viktualiehandlande samt i parti hos J. B.
Han hade kommit ut på en klippa, som smal och tvärbrant sköt långt ut från land. Hafvet var där – rundt om, hvart han vände blicken – öfverallt var hafvet. Tomas visste icke själf hur länge han stod där orörlig som en bild och stirrade ut öfver vattnet. »Märta!» mumlade han för sig själf. »Märta, Märta.» Hafvet öfverröstade honom. Han kände läpparna röra sig, men hörde intet. »Märta! » ropade han slutligen med ansträngande af sina lungors yttersta kraft. Och häpen, förfärad öfver att höra ljudet af sin egen spröda och tonlösa röst tunnt som ett knifblad skära genom dyningarnas brus, vände han om, darrande i hela kroppen och med en blick, som letade efter gömda lönmördare i hvarje snår, sökte upp gångstigen och kom springande tillbaka till den vik på andra sidan af ön, där båten låg förtöjd. Han gick icke genast ombord, ty han kände att han icke kunde sofva. Han satte sig på en sten och lät blicken glida, än ut öfver fjärdarne, än ned på ångbåten, en liten underligt hopkommen människoleksak, som låg inklämd där nere mellan klipporna och speglade sig i det mörka, grönklara vattnet. På öfverdäcket rörde sig två gestalter i skarp afskuggning mot den gulröda aftonluften. En kraftig man – två mörka ögon, ett svart skägg – och en mjuk slafvinnegestalt med ett blekt ansikte. Det var hon som talade, och han hörde på – oroligt, otåligt, medan han flyttade kroppens tyngd öfver från det ena benet till det andra, stack händerna i fickorna och åter tog dem bort. Hvad talade hon om? Hennes röst lät gråtfärdigt bedjande och dock behärskad – som om hon erinrade honom om ett löfte ... något gammalt löfte, som han kanske helst ville glömma ... Och han vände bort hufvudet och mumlade något, medan hennes blickar oafvändt hängde vid hans mun ... Så gingo de in, och det blef tyst. Klockan hade blifvit elfva. Tomas steg ombord, gick ner i aktersalongen och lade sig halft afklädd på en soffa. Han låg länge vaken, ty han tänkte på Märta.
Boyes uppmärksamhet på, att de första §§:na i förslaget nogsamt bestämma hvad som är uppror, och de påföljande §$:ne hvad som förstås med upplopp, nemi. om sådana folksamlingar äga rum, utan att det uppsåt ådagalägges, sorn qvalilicerar gerningarna till uppror. Också syntes mig, när jag vidare följde Frihtns anförande med min uppmärksamhet, att Frih:ns mening gick ut på, att man borde lemna 6 cap. Missg.btn oförändradt, och endast föreslå en lag mot upplopp. Den värde talaren, sorn sist yttrade sig, har gifvit tillkänna orsaken hvarföre så icke skett; man har nemi. funnit, att de straffbestämmelser, som förekomma i 6 cap. Missg.bln, icke äro afpassade efter nuvar. tidsförhållanden och icke sådana, att då fråga uppstår om ny lagbe - Den i5 Juli f. ra. slämmelse, desamma kunna bibehållas, hvarföre äfven denna del af frågan blifvit i förslaget upptagen. Den hufvudsakligasle anmärknm i afseende på principen, som Frihtn gjort i öfverensstämmelse med dess i comite'en yttrade särskilda mening, afser också, att förslaget till denna lag skulle omfatta straffbestämmelser för myndigheter, som vid sådana tillfällen missbruka sin makt och begå förbrytelser. I sådant fall hade lagen blifvit något annat än hvad den är, nemi. ej allenast en lag mot upplopp och uppror, utan äfven en lag mot tjenstemäns förseelser; och delta tror jag icke bör sammanblandas. T det nya lagförslaget, som jag, oaktadt Hr Frihtns anmärkt!. , ännu en gång tager mig friheten åberopa, likasom tiel blifvit fiberopadt i den K. propostn, finnes ock en särskild afdelning, som visar hvad som egentligen är fel hos tjenstemän, och huru de skola bestraffas.
Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 3 Julii 1834- N:o 7. Antom till Exp.-Utsk. d. i3 Julii. Betänkande, i anledning af väckta motioner, dels att den afgift, som till Svenska Kyrkan i London erlägges för fartyg, hvilka besöka Stora Britanniens ham nar, mätte upphöra, dels ock att nämnde Kyrka måtte försäljas. Uti en inom Vällofl. Borgare-Ståndet väckt motion, som till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet blifvit remitterad, har Herr Olof fitjk hemställt, att de afgifter mätte upphöra, som af Svenska Skeppsrederien erläggas för underhållandet af Svenska Kyrkan i London, och hvilka afgifter utgå på det sätt, att för fartyg, som lossa eller lasta i London, betalas 3 pence per läst, samt, då fartygen besöka andra hamnar i de förenade Konungarikena England, Skottland och Irland, 2 pence per läst; till hvilken framställning Motionairen anfört följande skäl: att SkeppsCapilainerne sällan skola tillåta sitt folk att besöka nämnde Kyrka, af or* sak att densamma vore omgifven af flere näringsställen, hvilkas värdar ofta öfvertalade matroserne till rymning; att
St. i allmänhet beslutit, att hvarken någon återbetalning af förut afbördade Bytesbristskulder till Kronan eller någon eftergift af de ännu oguldne kommer att éga rum, i utan att liqvidationen så väl af dessa senare, som af Kronans egna lika beskaffade skulder bör i redan stadgad ordning fortgå, R. St. alltså för deras del icke funnit sig kunna bifalla Majoren Backmans förrberörde ansökning. Rikets Ständer framhärda etc. #76 Exp. UtsL Förslag till otid. Skrif v.. N:o ig7, UppL o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 21 Oct. 1829. Preste-Ståndet d. 21 Borgare-Ståndet d. 23 Bonde-Ståndet d. 23 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse J angående arrendet af Ottepbj Kungs-Ladugård på Öland\ S. A. K. Hos E. K. M. har Arrendatorn afOttenbv Kungsladugård på Öland, Landshöfdingen och Ridd. Axel Adlersparre, i underdånighet klagat deröfver, att E. K. Maj:ts och Rikets KarnmarCollegitim, genom Utslag den »3 sisth Februarii, gillat och fastställt E. K. Majrts Befallningshafvandes i Calmar Län den 13 Sept. förlidet år meddelade beslut, hvarigenom Landshöfdingen för underlåtenhet, att, i öfverensstämmelse med föreskriften i i5 §. af det., om ifrågavarande KungsLadugård, den 2 a Januarii 1812, på 3o års tid utfärdade ArrendeContraet, ställa borgen för arrendeskyldigheternas uppfyllande under io år, blifvit förklarad samma arrende förlustig, med skyldighet att Kungsladugården och tillhorigheter nästa fardag derefter afträda samt dessutom ansvara för den förlust, Kronan vid Kungsladugårdens bortarrenderande kunde komma att för den återstående arrendetiden vidkännas; anhållande klaganden, på anförde skäl, Exp, Utsh. Förslag till uncL Skrif v.
Majits Nådiga skärskådande och Beslut innan någon betalning kan egarumti följd hvaraf ock Atfvingarne efter Riks-.Rådet Grefve Gyllen - stjerna,. Sta ts - U ts kott ets Betänkanden, 515 stjerna, under den 18 Kebruarii 1731 kos Kongl. K ammär-Collegiurn gjort anmälan om liqvid tor hvad hart skall hafva haft att fordra af Staten; men då någon sådan ej kunde erhållas i nan Kongl. Maj:t i Nåder behagade restituera de fatalier, som till slike K onofordrir g irs utsökande förelagde blifvit, anhöllo Arfvingarn.e derom hos Kongl. Majit genom underdånig ansökning dea t Julii 1740; hvaröfver Kammar CollegiUm den 13 November samma år afgaf dess infordrade u ,- derdåniga utlåtande, deruti Colleg'um dels ifrågaställde gilltighetee af denne fo dran, enär det Vore mycket ovisst om de medel Konung Carl Knutsson vid dess afresa förde med sig utur Riket, blifvit tagne Utur Riksens Caséa samt lika osäkert om icke Konung Carl Xllite sedermera, och innan dess afmarche till Ukiaine hade låtit ill vederbörande utbetala de af Staden Randig Uppburne penningarne, dels ock åberopade de om slike Kronofordringars utsökande gifne föifattriingar jemte den i allmänna Lagen bestämde prsescriptionstid af 30 år, samt på sådane trunder afsiyrkte fat Iierries restitution; i anledning hvaraf ansökningen vid föredragning i Rådkammaren den 14. April 1741 blef afslagen. Deruppå slikte arfvingarne först 1762 ock vidare vid 1766 års Riksdag att genom Riksens S änders åtgärd undfå liqvid för detta fordrinps-belopp, hvarvid enligt det nu till hufvudsakligt stöd för ansökningen åberopade 4 Samt, 4 Band, 33 5 i 4 S la l s-TT t stolte f s B planka n d c n.
När härtill lägges värdet af tillkomna 20 t:r 25 k:pr spanmål af helodine kronotionde, förslagsvis å 6 R:dr tunnan, upplagen lill . R:dr 91.375: 30. — 20 t:r 25 k:pr. 124: 33. samt titelns nuvarande belopp så uppstår en summa af . 91,500:15. 1,038,200: - Majds Nåd. Prop. till It. St. 1847. hvaruti ingå förslagsanslag till ett belopp af 36,998 R:dr 32 sk., och hvilken Kongl. Maj:t beräknar såsom anslag å liks-statens åLtonde hufvud-litel för ständiga behof. Härförutan erfordras för föremål inom Åttonde lmfvud-litelns område särskilda anslag, dels för en gång, dels för viss bestämd lid, till nedannämnde belopp: Med anledning af Rikets Ständers förnyade underdåniga framställning om angelägenheten af liks-arkivets skyndsamma oell behöriga kompletterande med så kalladt "'registratur’’, föreslår Kongl. Maj:!, att till bestridande af kostnaden för regislraturets utskrifning inom de särskilda afdelningarne af Kongl. Muj:ts Kan/di, så väl för den förflutna tid. för hvilken sådant registratur saknas, som för kommande år, ett anslag af 2,000 R:dr örn året må varda af statsmedel anvisadt att lill en början intill nästa riksdag, eller under tre år, utgå med tillsammans R:dr Enligt chefens för riks-archivet underdånigst gjorda hemställan, äskar Kongl. Maj:t ett anslag af att för en gång beviljas lill reparationer och bokhyllors uppsättande i en del rum i riks-archivets hus, samt för ytterligare inredning deraf.
Utskottets Betänkande , angående väckt fråga om förändring i de^ antagne grunderne för bestämmande af arrende-afgiften å Militaire och Civile Tjenstemäns Boställen; Och lann Borgare-Ståndet, som redan bifallit Utskottens förut i desse mål afgifne Betänkan-; den , någon anledning sig icke förete, att samma Beslut frånträda. S. D. Vid nu åter skedd föredragning a£ Banko-Utskottets förnyade Betänkande N:o 42 „> i anledning af de inom ä:ne Riks-Stånd gjord© anmärkningar uti frågan angående specifficerade Förtekningars insändande öfver Assignationer, som på Banken utfärdas , fann BorgareStåndet godt förblifva vid sitt den 7 sistlidne April uti detta, mål fattade Beslut , hvarigenom Banko-Utskottets förra Betänkande i målet är vordet ogilladt, med förklarande derjemte , att Borgare-Ståndet ansåge de hitintills gällande Författningar böta bibe2 hållas , hvadan således ofvanberörde Betänkande; endast lades till handlingarne. S. D. Lät Borgare-Ståndet sig å nyo föredragas från Constitutions-Utskottet inkomne dels den 30 sistlidne April oclt dels den 8 uti inne-; varande månad, härstädes på bordet lagde Meinorialer , nemligen: 1. Af den 24 April, angående tillstyrkt ändring af ätskillige $.§. i Grundlagarne uti hvad Prot. Utdr. d. 13 Maji 1818* som angar föreskriften om en Voterings-Sedel* afläggande. 2. Af den 20 April, angående föreslagea ändring uti 29 §:n Riksdags-Ordningen. 3. Af den 1 Maj ,. med förslag till andrin* gar uti 107 §:n Regerings - formen och 29 §:n Riksdags-Ordningen; Och blefvo desse 3:ne Rörslag, emot hvilka något icke var att erinra, af Borgare-Ståndet antagne, att, i öfverensstämmelse med 56 §:n Regerings - Formen , hvila till nästa Riksdag, för att då till afgörande förekomma.
Maj t om ändring i 24, Kap. 4. och 5. §. §. Byggninga-Balken, angående Brandstod. Sedan Allmänna Brandförsäkrings - Verket blifvit inrättadt, kan det icke förvägras den , som antingen enligt stadgandet i 2,}. Kap. 5. §. Byggninga-Balken är skyldig att gifva Brandstod eller uti serskild inom Häradet eller Socknen afslutad Brandstodsförening ingått, att, orri lian för sig förmånligare finner , uti nämnda Allmänna Verk försäkra större eller mindre del af den vid Hemmanet eller Egendomen varande åbyggnad. Riksens Ständer anse häraf böra blifva en följd, att Hemmanseller Egendoms-innehafvaren, när lian begagnat denna anstalt, och ehvad han tagit försäkring å hela Abyggnaden eller någon del, icke vidare är pligtig att fullgöra hvad berörde 5:te §. föreskrifver, men deremot ej heller berättigad till den ersättning för afbrända hus, sorn föregående 4. §. utstakar, och att lian äfven eger sig öppet att frånträda den Brandstodsförening, hvaruti han förut kan vara delegare. Dock, emedan i Allmänna Brandförsäkrings-Verket icke lemnäs försäkring å lös egendom, men åter sistnämnde 4. §. förmår, att Hemmans-åbo, vid timande eldskada, skall njuta ersättning för bortmistad säd, foder och den Boskap, sorn till Gårdens bruk tarfvas, hvarom jer»- Underdåniga Skrifvelse*, väl oftast i Brandstods-föreningarne öfverens-’ kommes, finna Riksens Ständer denna rättighet för ifrågavarande Hemmansoch Egendoms-innehafvare, likasom lians motsvarande skyldighet att i jemlikhet dermed deltaga uti gäldandet af en sadan lösöre-ersättning till andra brandska.' dade, böta oförändrade bibehållas, så vida det icke mot de träffade och stadfästade Brandstodsföréningar strider.
Prop. till JK St. 1847. 81 Kongl. Majits uppmärksamhet å otillräckligheten <t 1’ dessa bildningsocb sjukvåidsanstalter både lör de unga låkarnes fullkomligare undervisning genom en vidsträcktare klinik neli lör länds' samt akademiens behof af läkarevård lör deras sjuka; (hervid direktionen anmält, att, lill undanrödjande af de beklagliga olägenheter, sorn .saknad!, utrymme å dessa sjuk vårds-inrättningar nn medför, direktionen vore betänkt att enligt upprättad ritning låta påbygga gamla lazare! Isbusel i Lund neli förse detsamma med tvänne flyglar; alt till detta byggnadsföretag, jemlikt kostnadsförslag, erfordrades en summa af 62,125 R:dr, oberäknad den för inventarier, i följd af sjuk vårdsanstalternas utvidgande, behöflig» summa af 14,776, eller tillsammans 76,901 R:dr; men alt då direktionen, sorn genom Sorgfällig hushållning under föregående åren samlat eli kapital, stort 33,344 Ridr 21 sk. 4 rist. biko, häraf, i anseende tili de vid åtskilliga donationer fästade vilkor, icke. egde att fritt använda mera än 10,376 Ividr 36 sk. 2 rist., direktionen funne sig föranlåten i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit ville bereda institutum clinicum och länslazarettet i Lund ett amorteringslån af sjuliofem tusen Riksdaler banko, alt utgå i lie delar med 25,000 Ridr den 1 Juni åren 1848, 1849 och 1850, mot förbindelse för direktionen öfver nämnde sjukvårdsinrättningar, att å kapitalet erlägga ränta till .tre för hundra om året, och att med högst två för hundra årligen kapitalbeloppet återgälda. Kongl. Majit, som anser förenämnde ifragaställda lånebidrag behöflig», öfverlemnar lill Rikets Ständer, huruvida, på sätt Kongl.
St. ansett, att någon rubbning i nu tilläfventyrs gällande contract, hvarigenom dispositionsrätt af betet kunde vara upplåten åt annan person, än den som nyttjade skogen, icke borde ega rum; hvaremot, i afseende å recognitions-skogarne, något hinder för inträdande af det föreslagna förhållandet icke syntes möta, enär de’-, mulbetesrättighet, som å dessa skogars områden af vissa jordegare eller boställs-innehafvare utöfvades, och dervid de, genom Kongl. Kungörelsen den 4 Febr. 1811, blifvit bibehållne, äfven då recognitions-skogarne tili skatte försåldes, endast grundade sig på gammalt Éxpeditions-UtskoUels Forslas, till und. Skrifvelse N.-o 3i2- bruk, deruti E, K. M. och R. St. vore obetaget att gora en inskränkning af den ringa betydenhet, hvarom nu vore fråga; hvarvid dock borde tillses, att något menligt inflytande derigenom ej uppstode för de hemman, hvilkas mulbeles-tillgång endast eller hufvudsakligast grundades på ett sådant begagnande af recognitions-skogarne. Och få R.
Hvad hon gjorde, var i allmänhet väl afvägdt, väl planlagdt och utfördes med seg energi. H o n var hvad man kallar en » karaktär », och därtill en nobel karaktär. Trots sitt nästan ständigt glada yttre, var hennes sinne prägladt af djupt allvar och sträng själfkritik, hvilket under konfirmationstiden tog sig uttryck i svåra strider af tvifvel och oro. Ä n n u kort före konfirmationen var hon så tvekande och oviss, om hon ville gå till nattvardsbordet, att hon var nära att vägra, men hennes slutliga af görande blef att gå. Med kännedom o m hennes samvetsgrannhet kan man ej betvifla, att, när hon så gjorde, skedde det af öfvertygelse om att handla rätt. Många år efteråt sade hon sig likväl ej äga IDUN — 2 — 1899. full klarhet, om hennes handlingssätt i själfva verket varit rätt eller icke. Af dogmer och ortodoxi hade hon föga, men af verkligt kristlig anda så mycket mer. Med kristlig anda menar jag att vara genomsyrad af kärlek till alla sina medmänniskor, utan anseende till personen, och därigenom blifva fördragsam, förlåtande, förstående och verkande till andras gagn. Och detta allt var hon i en alldeles ovanlig grad. Hennes syn på lifvet och på människorna var allt utom trång. H o n begärde alls icke, att andra skulle tänka och tro som hon, handla som hon, begärde hvarken snörrätthet eller likformighet, tvärtom — hon kunde förstå de mest olika naturer och lifsuppfattningar och såg till det goda hos hvar och en. Om hon ogillade något och tyckte sig böra göra en anmärkning, kunde hon göra den på ett absolut osårande sätt — mången gång i skämtsam form. - — då orden åtföljdes af ett skälmskt, blidt leende, där godheten lyste i de tindrande bruna ögonen. Visserligen kan ingen dödlig vara felfri, men en person — mänskligt att döma — så fri från fel och svagheter som hon är en sällsynthet. Hon var kanske för god, för uppoffrande, och det kan understundom onekligen vara ett fel, då man därmed kan skada andra, men det är j u under alla omständigheter endast ett för långt utsträckande af de ädlaste egenskaper och således icke fel i egentlig mening.