Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 12 i anledning af väckt fråga, att Norrska Skepp måtte i Svenska hamnar behandlas lika med Svenska Skepp. 64:o om åtgärders vidtagande i afseende på Barna-undervisningen i Landt-Församlingarne. 118 65:o Den 12 November; angående en friare Tackjerns-handel, 66 o rörande åtgärders vidta gande tili Sjön Wenerns bibehållande vid en viss medelhöjd, och till förekommande af dess öfversvämningar in. m. < 67:0 Den 17 om en förändrad Reglering af Hospitals-Inrättningarne i Riket. 68:0 angående ordningen för stadfästelse å, samt lör ändrings sökande uti stängelsel-delningar, verkställde af Landtmätare. 69:0 om Församlingarnes be frielse, i vissa fall, från skyldigheten, att bygga eller underhålla Tionde-lada, m. m. 70:0 i anledning af väckt fråga om utvidgad frihet till Wäder-Mjöl-Qvarnars uppbyggande, med rättighet att derå mala för Tull. 71:0 angående Gottlands Hem mansegares skyldighet, att underhålla Lastagetryggor vid de på Ön varande L.andthamnarÄ ’ 111. m. 72:0 rörande utsträckning i denft Bleking, ka Allmogen förunnade, Seglations-frihet. 76:0 om åtskilliga stadganden i afseende på Husbehofs-brännvifls-bräaningen m. rr. 7.0 rörande Dykeri-Werket. 7.1:0 i anledning af väckt fråga rörande rättigheten till grustägt å andras egor, 760 i anledning af ett gjordt Förslag till beredande af Geometriska Chartona större användbarhet. 1 *9 77:0 Den 17 November; om upphäfvande af Skol-Ordningens stadgande uti 1 Sectionen,5 Cap. 4 §. m. m. 78:0 Den 20 — i anledning af väckt fråga om Sjö- och Stapelstädernes rättighet, att uppbära afgifter för fartyg, som besöka Köpingar och Landthamnar samt der intaga laster.
På grund af hvad jag nu haft äran anföra samt på de flera skäl, som förefinnas, men hvilka det bl ifver alltför vidlyftigt ali i en motion fullständigt utveckla, får jag vördsamt föreslå, alt Rikets Höglofliga Ständer mätte besluta: l:o att Statens stambana från Sjöberg, norr 0111 sjön Salen, bör utläggas i så ostlig rigtning, som omständigheterna medgifva, för att vinna den kortaste förening mellan Malmö och Linköping; 2:o alt med byggandet af den föreslagna jernvägssträckningen emel lan Nässjö och Jönköping må anstå, intill dess stambanan genom Östergötland och norra Småland blifvit bestämd och fullbordad; 5:o att. de medel, som blifvit afsedda för sträckningen emellan Nässjö och Jönköping, eller 2,805,120 Rdr måtte anvisas för Östgötavägens fortsättande; samt 4:o att Rikets Ständer måtte anslå i öfrigt erforderliga medel för stambanans fullbordan genom Östergötland och norra Småland under nästinstundande statsregleringsperiod, och det ehvad jernvägen, enligt Rikets 760 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Ständers blifvande beslut, lior anläggas öster eller vester om sjön Sommen, och i sednare fallet att banan får från trakten af Säby genom Bonadalen en så östlig rigtning som möjligt, för alt kunna framgå emellan sjöarne Stora och Lilla Nimmern ocb vidare åt Eksjö Hofgård. Om remiss häraf till Höglolliga Stats-Utskottet anhålles ödmjukeligen. Stockholm den 50 November löf>2. Johan Eriksson, från Jönköpings län. Af Sven Heurlin från Kronobergs lån, angående en fullständig organisation af straffoch arbetsinrätlningarne i riket. Kongl. Maj-.t liar vid denna riksdag aflemnat förslag till ny strafflag. I sammanhang med granskningen af denna lag böra Rikets Ständer icke underlåta alt tillse, huruvida nu befintliga straffanstalter äro så beskaffade, att de med lagen samverka, samt om så icke i alla afseenden skulle vara förhållandet, derpå fästa andra Statsmagtens uppmärksamhet.
R:dr i månaden bestämda arfvode, åtnjöt, såsom liitkaliad från en aflägsen landsort, ersättning ej allenast för rese-koslnaden, enligt Rese-Reglementet, utan ock för hushyra , med 33 R.dr iö sk. i månaden , hvilken ersättning icke bör kunna komma i fråga för della-Stånds nuvarande, bär i hnfvudsladen bosatte Secreterare; att Herr Landt-Marskalkens oell Herrar Talmännens bär ofvan följda uppgift å sistnämnde Riks-Stånds betjening, upplager i Notarie, 4 Canzlister och i Vaktmästare utöfver den vid sisla Riksdag bos Ståndet antagna Canzlioch Va k t-betje ning; alt den Stals-Utskollel biträdande Kamererare, vid sista Riksdag, erhÖll ett för liela Riksdagen bestämdt arfvode af 1,200 R:dr; raeu då äfven hans tjenstgöring och göromål till hufvudsaklig del bestämmas af Riksdagens längd och möjligheten för Utskottet, att, före slutet deraf, binna företaga granskningen af Statsverkets senast afslutade räkenskaper, har Utskottet ansett, alt jemväl denne tjenslemans aflöning borde beräknas efter samma grund, sorn arfvodena för den öfriga hos Riks-Slånden och Utskotten tjenstgörande personalen; att då de Secreteraren bos Ban.co-Utskotlet vid denna Riksdag åliggande göromål icke synas föranleda till någon högre aflöning för honom, un-för Utskotls-Seerelerare i allmänhet, arfvodel för bemälde Secreterare, hvilket vid sisla Riksdag utgick med samma belopp, som för Stats-Utskottels Secreterare, eller 200 R:dr i månaden, nu blifvit nedsatt lill likhet med öfriga Secreterare-arfvoden; och att, hvad aflöningen för Vakt-betjeningen hos så väl Riks-Stånden, som Utskotten beträffar, Rikets Ständer redan, genom godkännandet af Siats-Utskottets hemställan i Utlåtandet N:o 10, serskildt fastställt denna aflöning lill ett belopp af 1 R:dr 16 sk. om dagen för hvarje Vaktmästare.
Jag tror således, att hvad som Utsk. här framställt är det rälta, nemi. att då de i det K. brefvet stadgade grunderna för afskrifningar befinnas något otydliga, hos K. M. anhålla alt ett fullständigt reglemente mätte derom utfärdas. Jag tillstyrker derföre bifall lill betänk. Den 13 Maj. 569 Hr von Hartmansdorff: Hr Rosenblad har ej bestridt, att penningarne äro R. St;s. Då kommer nästa fråga: skola de i fråga 0111 afskrifning, behandlas annorlunda än Statens medel i allmänhet, eller annorlunda än bankens medel? Ar det icke bankens medel, hvarmed Manufaktur-diskonten rörer sig? Eller hvarifrån har Manufaktur-diskonten fått den? Äro de bankens: så bör deras afskrifning behandlas på samma sätt, som gälla för bankens öfriga medel. Äro de åter statsverkets medel, och det torde Hr Rosenblad få svårt att bevisa: så bör deras afskrifning väl behandlas lika med öfriga statsmedel. Huru går det lill? Hr Rosenblad har redan pekat derpå; det sker genom kammar-rätten. Man bar nyligen i lidningarne sett, och Hr Rosenblad har förmodligen fästat uppmärksamhet dervid, alt ett helt krigsskepp blifvit afskrifvet genom kammar-rättens åtgärd, nemi. del som sjönk för ett är sedan. Det är en allmän regel sora gäller i detta hänseende, all nemi. af hvad kronan tillhörer, vare sig penningar eller saker, får intet afskrifvas ulan underordnade myndigheters och sl ut el igen kammar-rättens pröfning. Skulle lian vara för släpphänd!, så äger advokat-fiskalen att deröfver besvära sig hos Konungen. Men endast i den händelsen kommer frågan lill Honom och Hans rådgifvare, eljest besväras de ej med dylika mål.
Cederström; Då jag för min del icke kan finna någon rättsgrund hvarför det ena Ståndet skall hafva olika arfslagar med det andra, så önskar jag bifall till betänkandet. Gr. Mörner: Frih. Cederström har fastat min uppmärksamhet just på ett skäl i Utsk:s betänk., som jag hade tänkt relevera. Utsk. har sagt, att det vore för alt införa likhet i arfslagarna; men deruti har Utsk. misstagit sig, emedan Utsk. alldeles icke infört likhet i testamentsrälten i stad och på landet, utan i den delen bibehållit olikhet, Utsk. har blott salt en olikhet i stället för en annan. Efter Utsk:s förslag skulle inskränkningen för innevånare å landet att bortgifva arfvejord qvarstå, då deremot ingen skilnad göres mellan ärfd eller förvärfd egendom i stad. Dea som bor på landet och icke har något annat än ärfd fastighet, kan icke testamentera bort en enda skilling deraf; men den, som förstört jj:delar af hvad han ärft i stad, han kan af den återstående tredjedelen bortskänka hälften. Jag tror då ej att man kan säga, att likhet är införd, utan blott en olikhet i utbyte mot en annan, och den olikhet, som är före slagen ali införas i stället för det nuvar. förhållandet, åsyftar en förminskning till barns och slägtingars nachdel. Den sorn haft fri dispositionsrätt en viss tid af hvad han ägt, lians rättighet alt disponera öfver sin egendom utöfver lifvets gräns bör så ordnas, att samhällets ändamål vinnes, som är att undvika tiggare och bedragare. Hr Stuart, Carl Gustaf: DA jag genomläste Hetta betänk., fastade jag mig just vid den omständighet Gr. Mörner i sitt sista yttrande anfört, nemi. att premisser och conclusion icke stå tillsammans, enär, såsom skäl för Ulsk:s förslag, blifvit anfördt: ”alt enhet i lagstiftningen vore ett hufvudsakligt villkor för densammas fullkomlighet, samt att den olikhet i testamentsrätt, som i nu gällande lag för särskilda medborgareclasser blifvit antagen, icke vore förenlig med fordran på jemlikhet inför lagen.” Gr.
Endall vifTa all männa grunder för verkllälligheten af repre* fentations - fättet tror jag nu kunna förefkrifvas, hvarvid torde böra förutfättas, att bela Laglliftande Corpfen tillfammantagen ej bör utgöra mindre än goo och ej utöfver 400 perfoner: att i Förila Kammaren vore Landt-Marfkalken och i Andra Kammaren en Taleman, båda efter Regerings-Formens förelkrift till fatl te, Ordförande: att i Belkattnings' - frågor, då Hamrarne voro af olika meningar, en Nämnd likaledes efter Grundlagens föranledande formerades till vederbörligt antal af Ledamöterne i båda Hamrarne uti famina proportion, * forn iakttages vid Utfkotts-valen. Hvad mera M af detaillerna, font i Analogie med RegeringsFormen och Riksdags-Ordningen kan behöfva proviforilkt föreiknlvas, anfer jag få mycket mindre äfventyrlig*:, att det i execution lernnas till Regeringens åtgärd, forn utom det, att alltlämman icke förr än vid Riksmötet kunde definitift för framtiden bellutas, förblifva både Konung och Folk förbundne af Grundlagarne, forn blott nu i frågan om reprefentations-iättet fordra någon färlkild tillämpning, hvilken likväl på intet vis är {hädande emot Regerings-Fonnen, ty denna förutfätter väl på några Rällen efter närvarande Ikick, men fordrar icke reprefentationens fördelning i färfkildte Stånd. Ibland de flere och till en del vifferligen icke obetydlige anmärkningar, lorn kunna göras emot denna eller hvad hällft annan förändring af Reprelentationen, torde det tillåtas mig att här blott nämna en enda. Den angår förvaltningen af Banken, hvilken ftälld under de lärfkillclte
Och då, efter hvad Utskottet varit i tillfälle inhemta, någon för Banken menlig följ 1 icke inträffat, i anledning af den vidsträcktare pröfningsrätt vid tillsättning af en del tjenster inom Verket, som blifvit åt Baneo-fullmägtige öfveriemnad, kan Utskottet ej eller biträda den af Rikets Ständers Revisorer väckta framställning, helst denna endast synes åsyfta en inskränkning i Banco-fulimäkliges omförmälde rättighet. /;j) 1 anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning, till följcf af Advocat-Fiscal en N. A. H eurlins besvär öfver Banco-fuilmäktiges Beslut, i fråga om tillsättning af Banco-Secreterare-tjensten. (ji83c) års Rev. Berättelse, pag. 4f>—4^» oc^ Banco-fuilmäktiges Ber. y pag. 58— 6o.j) Efter det Ådvocat-fiscalen uti Banken, Canzlisten uti Justitise-fördelliingen af Kongl, ulaj:ts Canzli JV. A. Heurlin, hos Rikets Ständers sistlidne år församlade Revisorer anfört besvär öfver Banco-fuilmäktiges beslut, dels af den a5 Januari i838, hvarigenom förordnats, att uti utfärdande anslag till den då leöigvarande Banco-secreterare-beställningen skulle intagas den ”erinran, att den, som till tjensten befordrades, måste, derest han ”förut innehade sj^ssla vid annat Verk, från samma syssla afgå/’ och dels af den i5 påföijde Maj, enligt hvilket Banco-fullmäktige, enär Advocatfiscaien Heurlin, hvilken, såsom sekande till nämnde tjenst, sig anmält, uti sin ansökning gjort det förbehåll, att, i händelse af hans utnämnande till tjensten, honom, pä grund af 5i § i Banco-Reglernentet, af den 26 Mai i835, matie tillåtas att reed Secreterare-beställningen förena en tjenstebefattning
Föredrogs å nyo och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den i dennes på bordet lagde Betänkande, N:o 43, angående indelnings-jemkningen i Blekinge, S. D. Återremitterade Ridderskapet och Adeln Bevillnings-Utskottets den 26 sistlidne November på bordet lagde Betänkanden: N:o 38, med förslag till förändringar i 3:dje och 4;de Artiklarne af BevillningsFörordningen, och N;o" 39, angående städernes salu-accis. % Från II ö g v ö r d i g e Preste-Standet. S. D. Föredrogos å nyo Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 55, med förslag till ändring af 109 §. Regerings-Formen, och 8» §. Riksdagsordningen, i afseende på liden för Riksdags fortfarande: återremitterades med den anmärkning, som förklarades för Ståndets gemensamma tanka, 24 Prot. Uldr. a. 8 Dcc. 1834- att 109 §. Regerings-Formen bör få den lydelse: jemte deran önskan, att Riksdagen måtte fortfara någon viss inskränkt tid} högst tvä månader, hvarå Konungen m. m , äfvensom att i Riksdagsordningens 80 §. samma tillägg: högst två månader, bör införas; N:o 45, med Utlåtande öfver 3:ne Stånds återremisser på Memorialet, N:0 3i, angående Riksdagars återkomst på bestämd tid: Ståndet, som, i afvaktande af det föregående Memorialet^ bade uppskjutit sitt yttrande öfver förra voterings-propositionen i detta Memorial, gillade nu densamma.
Sanningen att säga freqventeras » L a société » minst utaf dem, ty dels är » tobaksrökning förbjuden », » hundar få ej medtagas », lika litet kortleken. Mången tycker, att de stackars gubbarne gerna kunde få åtminstone en oskyldig » priffe » med ett tiondedels öres point och dertill få sin lilla tuting — kanske går det i en framtid, men ännu är allt detta förbjuden frukt. Lika litet som fruarna med sin virkning fått sticka näsan inom herrarnes klubbar, likaså obevekliga äro nu medlemmarne af » L a société »; ty denna är egentligen fruarnas lilla klubb eller, ännu bättre, familjesammankomst, fast än dessa i sina alltid medlidsamma hjertan tyckt synd vara att totalt utestänga de stackars gubbarne, helst då j u medgifvas måste, att äfven de höra till familjen. Inom » L a société » förekommer ibland så kallad prickning eller uteslutning. Har någon af medlemmarne i ord eller handling gjort något, som strider emot föreningens ofvan nämda, tysta principer, inträffar det, att på hennes nästa mottagningsdag nästan inga infinna sig, åtminstone bland de aktiva medlemmarne; och då hon sjelf härnäst uppträder i » La société », är der knapt någon, som ser henne. Detta regleras dock väsentligt af den felandes egen ånger och förbättring. Ett erkändt och rättadt fel förlätes — motsatsen icke. Så äfven vis-ä-vis ungherrarne. » En », som det heter, » uppenbart obotfärdig » får icke en gång tillträde, » till dess han sig omvänder och bättrar ». Ja, än mer — detta gäller ej endast inom » La société »; han är, som man säger, öfverallt » omöjlig ». Ty hvarje medlem i » L a société » genomför på hvarje håll i lifvet sina grundsatser praktiskt. De göra uteslutningar ur sitt umgänge på ett fint, dock fullt tydligt sätt. D e unga damerna vägra på baler att dansa med de herrar, hvars lefnad är, minst sagdt — litet egendomlig. Det märkvärdiga är dock, att proselyter göras i mängd just bland dessa herrar; en efter annan snärjes i kärlekens garn, och för att » få » sin tillbedda måste gunstig herrn först göra sig henne värdig.
S. D. Bifölls Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 219, angående ifrågaställd förändring i formen för Utskottets Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser. S. D. Förstärkta Stats-Utskottets Memorial, N:o 325, angående anställd omröstning i några till Statsregleringen hörande frågor, lades till Handlingarne. 2 Vrot. Utdrag deri io Nov, 182g. Frän Välloflige Borgare-Stån det. S. D. Föredrogos å nyo följande Utlåtanden oclj Betänkanden: 1:0 Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets : N:o 158, i anledning af väckt fråga oin förändring i Preste-Tiondens utgörande på Gott’ land, bifölls; Nto 159, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 24, rörande Kyrkors sammanbyggnad: med frånträdande af det förut i denna fråga fattade beslut, biföll Ståndet Utlåtandet N:o 159; N:o 160, i frågan om sättet att framforsla Kronans Ekevirke: Ståndet, sorn bifallit Betänkandet, N:o 42, 1 detta ämne, gillade det dervid i Utlåtandet, Nto 160, föreslagna tillägg; N:o 16r, angående yrkad oföränderlighet i föreskrifterna om Husbehofs-bränningen, bifölls; N:o 1Ö2, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, Nto 124, rörande väck^ ta frågor om behofvet af Lörre-tillökning för Gymnasiioch Scholas-Läraret Ståndet lät bero vid Betänkandet N;a 124; Fröt.
Man kan hvarken klaga öfver sämre hästar eller sämre uppassning än annorstädes; och då jag gaf mig i samtal med ortens invånare, fann jag en allmän belåtenhet med denna inrättning, sorn genom en förtjenstfull landshöfding blifvit tillvägabragt. Jag tillstyrker bifall till Utskts förslag. Hr Hjärne: Sedan jag med uppmärksamhet nfhört de värda talare,-som hysa en annan åsigt än jag i denna fråga, har jag funnit, att de skäl, man åberopar emöt entreprenadinrättningar, hufvudsakligen äro 2:ne. Man säger, att det skulle blifva endast entreprenörerna, som komme att vinna på dessa inrättningar; och för att deducera denna åsigt har man sagt, att om också entreprenader uppgjordes, skulle likväl de skjutsskyldiga komma att liksom hittills bestrida skjutsningen. Man säger, att entreprenören öfverenskommer med dem, som bo närmast, och att han, då någon resande ankommer, uppbådar dera, med hvilka han uppgjort accord. Detta är det ena skälet. Det andra är, att statsverket skulle komma att förlora genom större kostnadsersättningar för embetsresor, och således blifva i behof af en inkomst, som icke i staten blifvit afsedd. Hvad det första skälet beträffar, hafva verkligen dessa talare haft någon anledning att tro, det Utsk. haft för afsigt att ordna entreprenaderna på sådant sätt, emedan Utsk. i en punkt, som förekommer längre fram i detta betänk., föreslagit, altman skulle stadga, det ett visst antal hästar vid början af hvarje dygn skola vid stationen tillhandahållas, och att de öfriga hästarna ej må vara derifrån längre aflägsnade än ^ mil, samt att den resande kunde få vänta -J timme. Jag har för min del icke trott, att entreprenader borde inrättas på detta Den 17 November c. m. sätt; ty då är det klart, att det Liefve möjligt för entreprenören att uppgöra sådana accord, att han ej sjelf behöfde hålla några hästar, utan kunde grunda hela sin entreprenad på de hästar, sorn, kunde tillhandahållas af de närmast boende bönderna.
Theaterns ekonomiska ställning hafva varit att förvänta; vigtigare torde då vara det faktiska erkännandet, såsom grundsats, af Kongl. Theaterns rätt lill Statens omvårdnad och stöd, samt den derpå grundade vissheten, att Sveriges enda lyriska scen icke skall genom bristande medverkan från nationens sida kunna bringas till ytterligheten att slänga de porlar, hvilka Konung Guslaf 111 en gång öppnade för den Svenska konstens idkare och vänner. Och i sanning redan detta resultat måste anses för stort, af den, som likt mig antager, att intet folk kan ostraffadt lösslita sig ifrån siu tids kultur-former, och att de Sceniska Sång-Gudinnornas landsförvisning ifrån ett gammalt kultur-land, såsom Sverige, skulle vara cn skymf för vårodling samt i egna och i Europas ögon nedflytta oss ibland barbariska eller blott halft civiliserade nationer. Emellertid har tidpunkten för tillämpningen af denna grundsats icke låtit vänta på sig, och Kongl. Theatern befinner sig, efter hvad nogsamt kändt är, för närvarande i en kris, som på det betänkligaste hotar sjelfva dess tillvaro. Under icke mindre än Elfva på hvarandra följande styresmän, d. v. s. under loppet af 40 år, visar verket redan en regelbundet fortgående ärlig Irist. Denna brist kan således icke gerna anses såsom tillfällig, utan måste anses grundad i otillräckliga årliga anslag, ■— ett faktum, som oek vinner bekräftelse, vid jemförelse med de stundom flerdubbelt högre anslag, hvilka utomlands gifvas ål lyriska scener af samma beskaffenhet och omfång, som vår egen. Under nvssförlidne spelår upp - oG blats-Ulskotlels Ullålande JVI 158. gingo Kongl. Theaterns utgifter, enligt till Kongl. Kammar-ratten inlemnad hufvud-räkning, till den ansenliga summan af 340,791 R:dr 91 öre, hvilken siffra således skäligen bör läggas till grund för nästa års utgifts—stat, medan inkomststalen blott visar följande belopp: I fall Kongl.
Då denna inkomst, som vid 1845 års statsreglering beräknades till 6,000 r:dr och under åren 1841 —1845 i medeltal utgjort 5,078 r.dr, under de sednare åren minskats samt är obestämd och på markegångarnes förändring beroende, hafva Rikets Ständer, lika med E. K. M., ansett, densamma nu icke kunna beräknas till högre belopp än . 5,000: 17:o Rotef rikets-af gift af oroterad, men ordinarie ro tering underkastad jord. Enär denna statsinkomst under åren 1841—1845 i medeltal utgjort 27,598 rxlr, har densamma, på sätt jemväl E. K. M. i nåder föreslagit, blifvit utan förändring upptagen till 27,000: 18:0 Sedan Rikets Ständer, på sätt i underd. skrifvelse den 27 sisth September är vordet anmäldt, beslutat, att alla de båtsmans-numer, hvaruti de utsockne frälsehemmanen i Hallands län hafva del, skola ständigt, så i fredssom krigstid, hållas vakanta, med förbindelse och rättighet för dessa hemmans egare att för deras andel i rota me i vakansafgift erlägga endast ? af det belopp, hvartill vakansafgiften för en båtsman i länet uppgår, enligt de föreskrifter och beräkningar, som 1111 följas och iramdeles i behörig ordning kunna meddelas och antagas lill efterrättelse, äf - Transport 4,220,680: m Expeditions-Utskotlets Förslag till und. Skrifvelse, IV.-o 14%.
I^/'o/<ieo5^e^^ o/ker' k^/s/tt/E-De^/omkeme/tts-^^L/rke/', /rattes ,'/r/ö/' //a/rs Lo/rangen r .8ttrtt-/,'a</ctt k/e/r 6 ^r/k' ^8^-7. 5 Hans lixeellevee, Kz/e/me/e// 8lal8-Iläden: Herr friiieire flee/e/^/e-öeer^ Ilerr l^riirsrre /iaZ6^/r/e//cs^ a/' //ee-s i 21i>ttsö/tte//r. Havs fixeeilenee, Herr 1u8liliB-8lals-^livisterv upplästs I uvelercläniZIiel, sia KonZI. I>laj:ts iXäeliZa liefalininZ, uji^rätlaäl försiaZ lili MeliZ kro^osiliov lili lliliets 8t3vder, avZaevele u^^liöravcls 35 L-onunZevs 2:ne röster i IlöAsl 6 Oomsloiev; livarvid, vjijiä 1u8tiliB-8l3l8-Mvi8l6rv8 sami. 8lal8- lläelsts öfriZe f.6elaviöler8 uvelerelaviZa tieivsläiiav, KovZI. klajit täelites nämnde fro^osilion, sadan den linnes della l?roloeoil filaZd, i Mader Zilla; livarjeivle XuvZI.
Införsels-tullen å Socker: Topp-, Kandioch Kak-, har af Ridderskapet och Topp-. Adeln, i enlighet med Utskottets hemställan, blifvit bestämd lill dess nu gällande belopp, 5 sk. skålp., hvaremot de öfriga Stånden nedsatt denna lull, Preste-Ståndet till 4 sk. 6 is t. och Borgaresamt Bonde-Stånden till 4 sk. skålp. Utskottet hemställer att Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden ville frånträda sina sinsemellan skiljaktiga beslut och, lika med llidderskapet och Adeln, godkänna Utskottets förslag. För annat fall föreslår Utskottet följande omröstningar: «) om kontra-proposition: N:o 74. Den sorn till kontra-proposition i hufvudsakliga omröstningen angående införselstullen å »Socker: Topp-, Kandioch Kak-», antager Preste-Slåndets beslut att bestämma denna tull till 4 sk. 6 rst. skälpit, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages till kontra-proposition Borgareoch Bonde-Ståndens beslut att fastställa denna tull till 4 sk. skålp:t. b) i hufvudsaken: N:o 75. Den sorn bifaller Utskottets af ett Stånd godkända förslag, att gällande införselstull å Socker: Topp-, Kandioch Kak-, 5 sk. skälprt, fortfarande skall bibehållas, röstar J a ; Den det ej vill, röstar Nej ; Vinner Nej, antages (Ira alternat.) Preste-Slåndets beslut. i(2:dra alternat.) Borgareoch Bonde-Ståndens beslut. 32 Bevillnings-Utskoltets Memorial, N:o 16. Sir o/j. Spanmål. Såpa. Utskottets förslag att bibehålla införsels-tullen å Sirop, alla slagt vid dess nuvarande belopp, 3 sk. skålp., har blifvit endast af Ridderskapet och Adeln bifallet, hvaremot de öfriga tre Stånden beslutat nedsättning af denna tull till 2 sk. skålp:det.