Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Febr. i845. Preste-Ståndet den 12 Borgare-Ståndet den |5 Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående förlängning af arrendet å Sundbyholms Kungsgård i Södermanlands Län. (Stats.-Utsk. Ull., N:o 110.) S. A. K. Hos E. K. M. har, uti ingifven skrift, en af Rikets Herrar, f. d. Presidenten m. tn. Herr Friherre Salomon Löfvenskiöld} jemte framställning af det betydligen förbät!rade skick, hvaruti den åt honom på arrende upplåtna, i Sundby socken af Öster-Rekarne Härad och Södermanlands Län belägna, Sundbyholms Kungsgård nu befunnes, i jemförelse med densammas tillstånd då den af Herr Friherren tillträddes, i underdånighet anhållit, att E. K. M., täcktes i Nåder förunna Herr Friherre Löfvenskiöld och dess Fru, om, vid Midfastan 1850, då nuvarande arrende ginge till ända, begge eller endera af dem lefva, fortsatt arrer.derätlighet till Kungsgården under deras återstående lifstid; hvarvid sökanden, under nyssnämnde förutsättning, förklarat, att, i fall den sökta förlängningen af arrendet bifölles, icke allenast den af Herr Friherre Löfvenskiöld med betydlig kostnad uppförda caracters-byggningen, utan äfven alla öfriga honora enskildt tillhöriga hus, byggnader och anläggningar samt dessutom åtskilliga serskildt specificerade möbler och husgerådssaker skulle vid nämnde tid till Kungsgården afträdas. Sedan, i enlighet med sökandens tillika gjorda underdåniga anhållan, undersökning blifvit på stället förrättad af E. K. M:s Befallningshafvande i Länet, jemte tillkallade Gode män, hvilka, uti en till E. K. M. insänd berättelse, i hufvudsaklig målto vitsordat de uti Herr Friherre Löfvenskiölds ansökning uppgifna förhållanden, och derjemte i underdånighet tillstyrkt
På grund af hvad jag sålunda i fråga om så kallade Ränte-Coupons nu yttrat, afstyrker jag alltså projectets antagande, såsom, efter min tanka, icke ledande till något godt resultat, hvarken för fastighetsägare eller andra medborgare, utan att på förhand tillkännagifva de olyckliga följder, som den under denna Riksdag jemväl föreslagne Realisation kan oss tillskynda; men jag vågar likväl hysa den förhoppning, att Kongl. Maj:t aldrig bevärdigar Realisationsförslaget med Nådigt bifall, utan uppskjuter det tili en annan tjenlig tid. jag anhåller Vördsamt, att detta yttrande må få åtfölja remissen af Herr Lefréns motion till BancoUtskottet. Herr von Troil, Emil: Örn de så kallade RänteCoupons har jag ingenting att säga, emedan det synes mig, att Herr Rosenblad redan fullständigt utredt den saken; utan är det i anledning af tvänne yttranden utaf Friherre Boye, som jag begärt ordet. Frilierren har sagt, att då man hvarken bör, vill, eller kan öka rörelsekapitalet, som är för litet, bör man genom couponerne fördubbla dess verkan. Jag, för min del, bestrider likväl på det högsta, att rörelse-capitalet ej bör ökas. Det har ej kunnat ske, så länge vi ej ägt annat än pappersmynt> Den 20 November f. m. 23g emedan värdet af myntet aftagit, 5 samma män man ökat numerären, men när realisationen kommit till stånd, blir det en naturlig följd, att allt efter som nationens industri och sparsamhet tilltaga, i samma mån skola vi äfven mot våra producter tillbyta oss ädla metaller från de länder, der de antingen brytas, eller genom handelsförhållanden finnas i öfverflöd. Ett medel finnes likväl att förhindra denna de ädla metallernes invandring, nemligen om man ville använda något palliatif, hvarigenom de blefvo umbärliga.
Herr Aaron och Landtmarskalken gjorde för Ridderskapet och Adeln en berättelse om Hans Lxcetlsnce Herr Grefwe ll,linA8por8, Herr Leneral-^Iajoren Fdlercrentr'8, Herr E>fwersteDieutenanten ^d1er8parre8 och de öfrige 05!werare8 mottagande, samt upläste sit til bemältö Herrar hällne Tal, hwicket med mycket bifall afhördes. Herr keutersijelm, Larl) hemställde til Riddcrskapet och Adeln, om ej bemälte Herrars förtjenster mot Fäderneslandet borde anses af sä utmärkt beskaffenhet, at en medalj borde fläs til förewigande af deras minnen. Begärdes pä bordet. Herr 8j1fver8to!pe, David (indmund, yttrade den önskan, at Hans Axcellence Herr Grefwe k1inZ8j)Oi'8 , Herr Lenera!-klajoren ^d!ercreut2'8 och Herr Efwerste-l^ientenanten ^dlerSparre8 Tal, wid tilfälle af den di8tlnction dem idag blifwit bewisad, mätte genomtrycket komma til Allmänhetens kännedom. Anmärktes, at detta ändamäl skulle tvinnas genom tryckningen af denna dagens brotocoii, hwaruti de komme at intagas. Fri - 44 Den 6 Maj. Friherre IRNchncrant?, joban ^Vilbelm. Min motion lil erhällande af samtlige Riksens Ständers Lanction och Tacksägelse-^llrs88 innehöll de orden: "Anföraren och hwarje werksam medlem af den Wästra Armeen" och afsigten war dä at denna ^.<tre88 ffulle c>LcreterL8.
Handlande • 000 Fabrikörer ... - m - 00 Handtverkare och Borgare i allmänhet - m • 000 Ståndspersoner med flere - ■ ■» 00 Embets» och Tjenstemän som betala 1 procent af lönen - 00 OOOO 3 dito 00 3 dito 00 Handlandes Betjening 1 och för Rörelsen - _ 000 OO Fabriks och Handtverks-Betjening . 000 Enskildte personers Betjening . 00 Diverse personer, som äro sine egne - . » 000 Af Arbets*Classen m 000 OOOO Summa OOOO flåt. Z, till Nj.t 17 i Bihang till RiksSt* Prot*-r8i7_18i8> p» Sami.) Jemförelse af de uti Läns-Sammandragen för åren 1813 , I8M, i8*5 och 1816 utförda vården å Heraman ech Fastigheter på Landet, som innehafvas under ägande rätt ®ch antecknade i TaxeringsLängderne N:o l, jemte Project till jemkning af de derå blifvande minsta värden i hvarje Län, intill nästa Riksdag, Upsala Län • Stockholms Län . Södermanlands Län Östergöthlands Län Gottlands Län Calmare I,än Blekinge Län Jönköpings Län. Kronobergs Län Christianstads Län Malmöhus X/än . Hallands Län • Götheborgs Län, Elfsborgs Län . Skarabergs Län . Nerikes I/än Wermelands Län Westmanlands Län Kopparbergs Län Gefleborgs Län . WesterNo-rrlands Län Westerbottens Län Jemtlands Län . Norrbottens Län Värde å Hemman, som innehafvas under ägande rätt. Medell Värde för förestående 4 år. Aa. till N;o 17 i Bihang till RiksSt. Prof. 1817—1818. 5:fe Sami.) ■-'-V.''.. • Sam 18 - m a n d r a g •Iver - års Bevillning fcr Län. flrt, Sfa. till Vit *7 i Bihang till RiksSt.
Den ena efter den andrs fredar sic Saniwete för egna sörebräclsec at hafws brukat undansittgler och återhållsamhet wid Samhällsbördans undcrhjelpande. Hvad werka» dylika mäkk och steg medfört i England, hos et likwäl sa rikt folkslag, är icke okändt. I sjelfwa werkst blir bes?>rttnrng pä förmögenhet, alltid ec a-drag a hwars och ens inkomst, förr eller sednare , för fa mycket som han ef ager i arbetadt Silfwer ak erlägga; ty säljer han för sadan orsak något nödwäadigt bohagstyg eller annan rilhörighet, som nia. sts äterköpas, sa blifiver dest behållning sä mycket mindre der åror. Tager han bertil af sit penningecÄpmrl, sa warder dest inkomst deraf i samma man mmdfkad och tillika förlaget för andra. Sädant synes obetydligt när en enda person betraktas, men utgör mycket pä det hela. Ak ådagalägga huru swär en siik beskattning är at nlstäila med rättwifa, och huru warsamk, moget öswermagande detta amne fordrar, torde ensamt göra tilfyllest, at i anledning af hwad sidst anfördt ar anmärka, det i samma man en afgift pa förmögenhet Drabbar inkomst, sadank, för hwarje r ?roLenr laggd pä förmögenhet, gör för den som upbringar afkastningen til /^'dels Förtjenst, io kr-Laars afdrag dera, och för den som utaf sin Förmögenhet har ; kraLonrs inkomst, gör det 20 kroLcnrr afdrag uppå denna. I menighetens tanka ar det et hnfwud - föremal ivid Beskattning k gemen, ar träffa Penrnnge-karlen. Der är manligen der tal, hwarmed myckenhetcr up> retas emot demj som aro i mera synbarc wälstand än dr flesta. Såsom Lagstisknings-änine fordrar Detta något utwecklande.
Detta har uppnåtts genom att låta hvarje ord, så vidt som möjligt, förtälja dess egen ‘ betydelse medelst citat från den första gången det be-furyiits skrifvet på engelska, ända till i dag, om det varat så länge, eller om icke, till dess det dog bort från språket. D: r Murray har varit mycket omsorgsfull att undvika ett stort fel, som begåtts af alla hans föregångare. Förut befintliga ordböcker innehålla många ord, hvilka aldrig uttalats af menniskoläppar. De forna ordboksförfattarne hop-gjorde ord helt ogeneradt; och deras efterföljare hafva ko* pierat frikostigt. Hädanefter skola alla dessa stumma ord — d. v. s. sådana som aldrig existerat annat än i ordböcker — omsorgsfullt utmärkas som sådana i detta stora arbete, och intet ord, hvilket någonsin begagnats som ett * lefvande ord, skall nekas en plats. Detta ökar antalet af * ord, men motsvarar en ordboks verkliga uppgift — näftili-gen att innehålla, om möjligt, hvarje ord i språket. Som det var nödvändigt att bestämma tiden då språkets historia skulle börjas, faststäldes denna till år 1100, emedan de flesta anglo-saxiska ord, hvilka icke voro bestämda, att fort-lefva, dogo bort inom en generation efter eröfringen. Citaten uppfylla det dubbla ändamålet att framställa historien och^ upplysa om bruket, genom att till öfverflöd och med noggrannhet supplementera redaktörernas slutledningar i texten. Ordet text brukas med flit emedan många af orden behöfva långa artiklar, icke blott för definition utan äfven för att förklara huru de olika betydelserna uppstodo. huru ett begrepp smälte i ett annat, huru ett enkelt och vanligt ord kom att hafva en figurlig bemärkelse. Vi vilja taga tvenne ord som exempel. Aesthetic är ett ord, som nu användes af alla, men få af dem hvilka begagna det, känna till den strid det i Tyskland i förlidna århundradet hade att utstå mellan tvenne filosofiska betydelser — af hvilka den ena antogs i England omkring 1830 — båda skiljaktiga från den man vanligen tillägger ordet.
Det finge nemligen ej förnekas, att Öfverståthållare^ embetsåligganden vore så många och magtpåliggande, att derest hans uppmärksamhet för mycket droges åt ett håll, sådant sannolikt icke skedde utan att andra, måhända vigtigare pligter derigenom komme att, till skada för det allmänna, stå tillbaka. Häraf leddes jag naturligen på den tanka, att orsaken till den anmärkta bristen i tillsyn och kontroll å den underordnade betjeningen, i afseende på de ifrågavarandes ärendenas uträttande, låge djupare, än i en tillfällig försumlighet hos de öfverordnade, och att densamma vore att söka i någon ofullständighet i verkets organisation, helst likartad brist och deraf härflytande likartade följder kunde spåras jemväl inom andra grenar af Ofverståthållare-embetets verksamhet, såsom i gången af de handräckningsmål, som af enskilda personer anhängigjorts, d. v. s. i utmätnings-, qvarstadsmed flera förrättningar. Angående dessa sistnämnda hade jag väl icke anstalt någon närmare undersökning, för så vidt en sådan skolat ske genom granskning af de utaf Exsekutionsbetjenterne förda diarier, men det vore mig bekant, att icke sällan klagomål förspordes öfver Exsekutionsbetjeningens åtgöranden vid dylika förrättningar, klagomål ej ensamt öfver långsamhet utan jemväl någon gång öfver bristande skicklighet och nit i tjensten. Då jag sökte göra mig reda för orsakerna härtill, förekomme det mig, såsom vore dessa förnämligast att finna i det undantagsförhållande, som ägde rum i hufvudstaden, med afseende på Exsekutionsväsendet.
Till som hon var simpel och grof som en trollpacka och dessutom en dålig natur, en riktig otäcka. Men ögon hade hon, charmanta ögon. Det var dermed han tröstade sig, när han en halftimme derefter somnade in. Charmanta ögon. Så nära han hade varit ... nära den våta, slarfvigt klädda varelsen. Hon ångade så varmt, han kände det ännu. Och hennes hjerta, hvad det slog och klappade. Ögonen drömde han om hela natten, och de tjocka, varma, röda läpparne. Fy, men obehagligt var det hela. Det jagade honom hela natten ... om kamraterna bara visste! En sådan slamsa, som... Nadja klef öfver ett par af gärdesgårdarne, skyndade förbi boden, stallen och fähusen och hade så när sluppit förbi drängstugan, då en röst tilltalade henne. Det var en gammal qvinna, som stälde i ordning der inne. Hör, Naja, sade hon, har ni en säng till öfvers der hemma? Nya drängen har kommit en dag för tidigt, och jag har ingen plats för honom ännu. Andersonskan kan skicka honom hem och fråga mor, jag vet inte hvad sängar vi ha! Han kan väl sofva i ladan för resten, han är väl inte så fasligt förnäm heller, kan jag tro. Hon gick med en knyck på nacken. På något afstånd följde »nye drängen», utan att hon såg honom. Torparbacken såg ut som förr. Kajsas »lifsgerning» hade icke burit stora frukter. Gården var dock nu snygg och ren, planteringen ansad och något utvidgad, förstuarne sopade, ehuru mer förfallna än nånsin. Bland mossan på taket frodades långa grästorfvor, små kardborrs-och hallonbuskar; här och der stöddes väggen af en skäggbelupen stock, trappstegen voro murkna och gåfvo efter vid minsta steg, dörrarne hängde tungt och snedt på rostade och knarrande gångjern. Nadja trampade af sig sanden på den granrismatta mor Kajsa lagt framför trappan, och sprang in. Det knakade och brakade efter henne i förstugolfvet, och med en duns slog hon sig i ro på bänken derinne. Det var bra, att du var hemma, mor!
Naturen kring Girgenti är mäktig, ehuru enslig, och erbjuder flere storartade utsigter. I synnerhet är man väl belönad för sin möda, om man stiger upp till klippan Atenea, som ligger strax utom staden, skild från denna genom en djup dalsänkning, som, enligt sägen, en af Girgentis forne tyranner låtit spränga för att lemna fritt inträde åt hafsvinden och så medelst begränsa malarian, som på den tiden strängt grasserade i dessa trakter. Vi voro der uppe tidigt en morgon, just som solen steg upp i all sin prakt. Luften var icke fullt klar, men jag vet icke, om det ej snarare var en förtjenst än ett fel. Sjelfva klippan fick mjuka, afrundade konturer, herden vid dess fot, med den toppiga röda mössan och det tofviga svarta håret, såg ut som bergakungen sjelf, och från öfversta afsatsen blef utsigten verkligen sagolikt vacker. Girgentis skrofliga klippor skiftade som den rikaste sammet; fartygens master stucko så trolskt upp ur de mjuka molnslöjor, som sammanbundo himmel och haf, och så småningom bredde en klar, rosenröd dimma ut sig, genom hvilken på afstånd hägrade som en dröm Junos tempel, hvars smärta kolonner glänste i den rikaste solbelysning likt guld. Jag har blott sett en tafla, som i skönhet öfverträffade denna: utsigten från grekiska teatern i Taormina, som kanske är den skönaste Italien har att erbjuda. Af de beryktade grekiska fornlemningarne, den sista återstoden af Girgentis stormaktstid, intager Junos tempel ovilkorligen första rummet, Anlagdt omkring år 500, beläget vid slutet af gamla stadsmuren, som med sina inmurade, nedrasade grafvar ser ut som en katakomb ofvan jord, tjusar det från första ögonblicket genom sitt härliga läge, sin ädla form och genom den flägt af höghet och lugn, som ligger utbredd öfver det samma.
Näst min compliment för Herr Majoren har äran framhärda Min Nådigaste Grefvinnas ödmjuka Tiänare Cronskiöld.» När majoren slutat, ögnade han än en gång igenom brefvet, som om han letat efter en dubbelmening. Så såg han förvirrad på grefvinnan och lade sin hand öfver hennes: — Jag förstår inte. Säg mig, Ulla, är det han? Hon svarade ej. — Om det inte är han, hvem är det då du älskar? — Skrif först svaret på detta bref, och jag skall svara dig? Hon steg hastigt upp, tog det buckliga, inlagda schatullet från den messingsbeslagna byrån och ställde det framför honom. Sedan hon slagit upp locket, satte hon sig åter på sin förra plats. I schatullet låg allt i ordning: det oskurna papperet, bläckhornet och sanddosan i hvar sin fördjupning, gåspennan, lacket, oblaten och sigillet i skåran mellan dem. Han såg frågande på henne, då hon räckte honom pennan, och började formera denna. — Hvad skall jag svara? Hvad är det för en dame du tänker föreslå hans friherrinna? — Mademoiselle Virginie. Han ryckte till. Hon fångade hans blick och höll den kvar. Så sutto de en stund orörliga. — Skall jag — hvad skall jag skrifva? — Hvad tror du jag önskar att du skall skrifva? — Och om jag gör det, lofvar du då säga mig hvem den mannen är, som du älskar? — Jag lofvar det. — Och förbjuda din dörr för Cronskiöld — upphöra att korrespondera med honom? — Om du insisterar, ja. Han tvekade ett ögonblick, doppade så pennan i bläckhornet och skref några rader. Hon hade flyttat sig närmare honom och läste öfver hans axel: »Min bäste Baron! Till svar på Herr Baronens ärade till min Grefvinna, ber jag underrätta att den Fransyska Dame Mademoiselle la vicomtesse Virginie de Fourgeron, tillhörande en förnäm emigrantfamilj —» — Hm! Det var en mycket försmädlig harkling grefvinnan lät höra. — Ja, jag vet.
Dessa Comittéer skola utfärda vederhäftighetsbetyg, som för säkre låntagare medföra lån utan cautionist; då de älven äga säkerhet i revenuen; och då det nu mera har blifvit förödmjukande att begära en borgen. Mindre vederhäftige skola anskaffa borgen af sådan beskaffenhet, att vederhäftighetsbetyg för borgesman medför lånerättighet. Å de låne-reverser Comitéen tecknar vederhäftighetsbetyg, antingen för låntagare eller Cautionist, inlemnade i Banken, äger låntagaren att lyfta större eller mindre summa i hvarje vecka, som afskrifves å reversen med 4 procents ränteafdrag; Lån eller reverser aldrig på mindre summa än 100 R.dr, och alltid jemt 1 ortal. Dessa lån kunna efter min tanka antingen vara stående intill nästa Riksdag j ty att in - Den J>6 Februarii, 819 betala dem Och åter uttaga dem, medförer endast besvär; eller ställas på samma fot, som med lån i ManufacturDisconten 3 eller utlånas mot 4 procents ränta med *clels inbetalning hvart hallt är; alltid med viss stimma å hvarje lån. Kommo under tiden jordbiukare på obestånd, skulle det åligga Konungens Befallningshafvande, att genast låta försälja deras gröda, omsådan lanns, eiler också taga qvarstad å det växande årets; dessutom är Outionisten att tillgå. Detta är blott förslager, hvars antagande eller förkastande, på intet sätt bör hindra att en fond lill jordbruket anslås af nuvarande Disconter mot 4 procents ränta, fördelt å hvarje Province. En commisionair borde i Banken finnas, som, utan arfvode vore pligtig lora correspondance, för att spara låntagare 1 procents ränta årligen. 7:0. Odlings lånefonden, äfvensom hvad årligen inflyter af fastighetslånen, bör få namn af industriefond 3 hvaraf vi torde vara i behof Om näringstvångets fjettrar blifva lossade
Drift uti ärenDenaö banDläggning, tillifa bereöa möjli* gåjie injfränfning uti perfonalen och fåleDeö, utan 0tatenö betunganDe meD öfaDe anjiag, erhålla tillgång till fåDan förbättring af tjenjiemän» trend löneförmåner, att b^ar och en utejlutanDe må funna egna ftg åt en tjenjiebefattning, bär i?ongl. $J2aj:t, meD affeenDe å ej minDre nu omförmalDa, än t öfrigt voiDtagna åtgärDer, leDanDe till förenfling i göromålen, marit i tillfälle att fajtjiällaen np organifatton af 0tatd* kontoret. 92010 Denna organifatton, SXifetä 0tänDer erhålla närmare upplpdning genom ^ongl. $2aj:td uti ©ef fjåropofition angå* enDe 0tatdroerfetd tilljiånD och behof gjorDa ftamjiällning örn bejiäm* matiDet af nämnDa embetdmerfd aflöningd*anjlag, bafma ocf icfe blott förutnämnDa åfpftaDe förDelar funnat roinnad, utan Derjemte befparing uti De för famma embetdmerf hittills erfocDerliga utgifter blifmit bereDD. 0eDan, meD bifall till j^ongl. ®iaj:ts Derom gjorDa framfiällning, om6ffatufIp fknaji förfamlaDe 0tänDer, till bereDanDe af lättnaD för åboer å fronobemman miD förmärfmanDet af jfattemannarätt, ineDgifmtt åt* jfiUiga föränDringar uti förut gällanDe jiaDganDen, hnr fungörelfe Der* om Den 15 ^December 1848 blifmit utfärDaD. UnDer famma Dag hnc ^ongl.
Jag anhåller hos Herr Grefven och LandtMar - Den 8 Maji. a7 skalken om upplysning, huru frågan blifvit afgjord af de öfrige Stånden, ifall ProtocollsUtdrag derom ankommit. Underteknad Riddarhussekreterare tillkännagaf, att någon underrättelse, huru detta ämne blifvit af de öfrige RiksStånden afgjordt, ännu icke till Ridderskapet och Adeln anlänt. Herr Ribbing_, Arvid: Jag skulle önska, att det lemnades Herr Grefven och LandtMarskalken tillfälle att gifva tillkänna, huru Hans Excellence uppfattat svaren på den framställde propositionen till återremiss, innan votering begärdes. Som jag tyckte, svarades först tein ligen allmänt ja till denna proposition; men sedan man hotade med votering, tycktes flere Nej höras. Grefve Cronhjelm: Om detta Betänkande bifalles, skall följden af ett sådant prejudikat blifva, attalia tractamentsoch respenningar beläggas med Bevillning. ProsteTunnan har uppkommit i och för den matsäck, som Prostarne fordom under sine Embetsresor hade rätt att fordra, och hvilken utbyttes mot en Tunna Spannemål från hvarje Pastorat, eller rätteligen för hvarje Kyrka. Den är således i sjelfva verket det samma som tractamentspenningar, hvilka äro specielt undantagne från Bevillning. Det vore i följd deraf inconsequent, att lägga bevillning endast på ProsteTunnorne. 28 Den 8 Maji. Med samma skäl skulle man belägga med bevillning alla Militairers tractamenten och äfven arfvoden för dagen. Jag förnyar derföre min anhållan om återremiss. Hans Excellence Herr Grefve De la. Gardiej Jacob: Jag förenar mig hufvudsakligen med Grefve Cronhjelm, men får tilllägga att, åtminstone hvad Skåne beträffar, äro Prostetunnorne ej blott gifne såsom ersättning för resekostnader, utan äfven för att betäcka kostnaderne af Expeditionen inom Contractet, hvilken ofta är vidlyftig.
Sttaj:t i ttåbetoäg återffänft, bet ffatt åligga toeberBöranbc fpoflttätt etter Sörebragaube fjoö Jfongt. 9ttaj:t att f>å enat;anba fått beront mebbeta unberrättctfe. 76 3tit8bagS*33efIut 1863. § 75. 5Då, unber ben nära tjanbelöberöring, font uppftått mellan be ©lattbinaöifla länberna, otägenbeterne af ftiljattiga beftämmelfer t affcenbe å mått, mål, migt od) mpnt inom be färffilba rifena mib flera tillfällen mifat fig, t)afme 2Bi, nnber ben 25 fiftlibne 3ult, i unberbånigljet auli alli t, att åtongt. 501 aj:t, efter mertftällb unber* fölning od) utrebning genom fallmtnigc män, tätfteö i nåber mibtaga be åtgärber, forn lunna feba till antaganbe af ett gemenfamt fi)fieut för mått, mål, migt cdj mi;nt inom be tre ©lanbinatuffa rifena; i fammanl;ang ^marmeb 2öi tillita Ijern* ftäUt, att Äongl. 5ölaj:t täcfteö låta uti en förorbtting fammanfatta alla nu gällanbe ftabganben om mått od) migter jamt beraö juftering odj arfmobet berför. § 76. 3 öfmerenöftämmelfe meb 89 § 9tegering§ Stilctö allmänna ^uö^ållning jamt bentteb gemenffap ägaitbe inrättningar od) författningar, forn oct uti åtflilliga aitbra ämnen, utom l)mab t)är förut är närnnbt, Ifoö jfongl.
Beslöts, att af fattig-cassan skulle nedanskrifvne utfattiga tilldelas följande belopp, nemligen transp 10 Per Ersson i Storgård 3 r.d.r Olof Jönsson i Storhögen 1 Hans Pärsson i Backegård 1 P. Sebrelius i Kougsta 3 Ingebor Pärsd:r i Storgård 1 Brita Jonsd:r i d:o 1 Måns Wikholm i Munklfloh. 2 P. Öbergs hustru i Huse 2 Hans Snygg i Österåsen 1 Ingebor Hansd:r i Österåsen 1 Maria Ersd:r i d:o 1 Olof Ståhls barn i Stafsgård 1 Maria Mattsd:r i d:o 1 Erik Isakss. i Österåsen 1 16 transp 10 transp 20 16 transp 20 16 transp 24 16 Lars Granbom i Österåsen 1 And. Anderss.i Andersgård 1 Karin Knutsd:r i Häggesta 1 f. kyrkvakt. Jonas Olss. hustru 2 Erik Öst i Högarne 1 Brita Nathanaelsd:r i Kyrkbyn 1 Måns Qvicks hustru i Österås 1 Kerstin Larsd:r i Kougsta 1 transp 24 16 s:ma b:co 29 16 Häggenås sockenstuga, ut supra. In fidem N. S. Edlund 1840 den 24 junii uppläst offentligen i Häggenås socken-stuga och erkänd intygas på församlingens vägnar Olof Olofsson i Jonsgården Erik Svensson i Nygård Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma uti Häggenås sockenstuga den 27 september 1840.