Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är visserligen sannt; men jag är deremot fullkomligen öfvertygad, att i samma stund som allmänheten blir underrättad derom, att dessa obligationer få ovilkorligen belånas med 90 proc. af capitalbeloppet, största delen af den till publika pappersbelåningen anslagna fond kommer att medtagas endast för dessa pappers belånande. Skulle man i samma stund, som man medgifver en bestämd lånerättighet för såväl meranämnda som accordsamorteringsfondens obligationer, borttaga fonden dertill och använda densamma för annat ändamål, så fruktar jag högligen, att dessa obligationer komma att ytterligare falla i värde, och att således svårigheten skulle ökas för Riksg.cont. att af allmänheten upplåna de för detsammas utgifter erforderliga medel. På grund såväl af hvad jag nu anfört, som af hvad min inom Utsk. afgifna reservation innefattar samt med anledning af det yttrande rörtde detta ämne, Hr v. Troil i sista plenum afgaf, får jag anhålla om afslag å BancoUtskts förevar, betänk. Hr von Troil, Emil: Här har visserligen blifvit yttradt, att det förslag från BancoUtsk., som nu är under öfverläggning, icke skulle innefatta någon ändring eller rubbning uti R. St:s vid denna riksdag redan fattade beslut i afseende på realisationen. Jag får i detta afseende blott Den a Februari f. m. 37 vädja till en hvar, som fördomsfritt och uppmärksamt genomläst BancoUtsk:s betänk. N:o 16 och tagit kännedom om de beslut, R. St. i anledn. deraf fattat. Det beslöts då, att det skulle finnas för lån å Bankens egna räntebärande äldre skuldförbindelser ett creditiv, motsvarande dessa förbindelsers hela sammanräknade belopp, för belåning af öfriga publika papper ett creditiv af Jmillion r:dr b:co, och ytterligare ett creditiv för handelsdisconten, hvars rörelse icke vore grundad på Bankens tillgångar, utan endast pä upplåning, men som för vissa kritiska fall finge begagna ett särskildt creditiv på Banken af million r:dr. Här är icke fråga om annat än att blanda ihop dessa 3:ne creditiv till ett och låta rörelsen gå för gemensam räkning.
Maj:t tagit detsamma under öfvervägande, och dervid funnit skäl att hufvudsakligen »godkänna de åsigter, som af Kommitterade blifvit uttalade. Om nemligen hvarje gagnelig verksamhet till grundval behöfde en säker kunskap, måste detta företrädesvis gälla för dem, hvilkas uppgift det vore att meddela kunskaper åt andra, och syntes således meningarne knappt kunna vara delade i afseende på vigten för ungdomens lärare att vara, håde i theoretiskt och praktiskt hänseende, grundligt bildade för sitt kall. Också hade sedan flera år tillbaka och från olika håll lämpliga anstalter för vinnandet af detta ändamål blifvit föreslagna och förordade. Den sista sltolrevisionen tillstyrkte på det högsta, att någon åtgärd i detta hänseende måtte vidtagas, såsom varande en af de mest magtpåliggande för läroverkens förbättring, och vid de läraremöten, hvilka sedermera flera gånger varit samlade, hade lärarne sjelfva enhälligt uttalat den önskan, att för lärares vid elementarläroverken så väl theoretiska som praktiska bildning läroanstalter måtte inom landet inrättas. I afseende på don theoretiska bildningen hade det visserligen funnits en tid, då den filosofiska graden, med deri erhållna specialbetyg, utgjorde en tillräcklig borgen, att den graduerade skolläraren innehade de insigter, som hans vigtiga kall fordrade. De till nämnde grad hörande undervisningsämnen voro då till antalet vida färre än nu, och sammanträffade äfven huf - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 35 vudsakligen med såväl arten sorn omfånget af de kunskaper, hvilka voro för den blifvande skolläraren behöfliga. Detta förhållande vore likväl i sednare tider väsendtligen förändradt. Den filosofiska fakultetens läroämnen äro numera till antalet betydligt ökade, och många ibland dem, hvilkas stora vetenskapliga värde ingen förnekar, ligga dock antingen helt och hållet utom kretsen af de kunskapsämnen, som i skolan meddelas, eller beröra dem endast med en del af sitt omfång.
Och har jemväl till Utskottet blifvit öfverlemnadt ett, i anledning af den ifrågavarande remissen, utaf Herr Friherre Ridderstolpe, Fredric, sedermera afgifvet anförande, afseende hufvudsakligen upphörandet, på försök under ett år, af utgående lull å jern. 2:o Vid remissen från Wallof]. Borgare-Ståndet: a) Af Herr Ekholm, som, med gillande i allmänhet af Committerades utlåtande och förslag, ansett, ali den för flere fabriksoch inanufacturvaror nu föreslagna högre införsels-tull af 25 procent endast borde gälla i arne år, samt derefter nedsättas till i5, högst 20 procent; men att deremot utförsels-tull i allmänhet icke borde bibehållas i andra fall, än då dermed afsåges att hindra export af omistliga bergningsmedel och råämnen, hvarföre den, serdeles hvad stångjern beträffade, borde upphöra, samt att förändrade och mera ändamålsenligt ordnade controller vid tullbehandling och bevakning mätte införas. b) Af Herr Kjellberg, som instämde i Herr Ekholms yttrande. c) Af Herr. Lagergren, hvilken, med ogillande i allmänhet af de grunder, från hvilka Commilterade utgått, framställt följande speciella anmärkningar, nemligen: vid artificiella Blommor; derå den föreslagna införsels-tullen ansetts för låg; vid Larf ter ; hvarom samma anmärkning blifvit gjord; vid Böcker; derom alt sådana, utomlands tryckta på vårt eget språk, föreslagits att tullfritt få införas; hvilket icke skulle vara förhållandet i något annat land; vid Sevill ni hg s - Ut s ho lie Is Betänkande, N:o 21. 9 Vid Läderarbeten , ej specificerade, lackerade , att elen åsätta tullen efter vigt vore för låg och under vissa förhållanden kunde komma att blifva ända till hälften af den å sjelfva rudimaterien; Vid Bomullsväfnad och Gardiner aj målad Bomullsväf, att den förra fått tillgodonjuta en tull af ända till 40S^-> men de senare, till hvilka den utgjorde rudimaterien, endast belagts med io sk. införselstull per U.\
Dä Landshöfdingen, enligt Utskottets förslag, stall förordna någon krono-fullmagtig, drar jag intet ögnablick i rwifwelsmäl, att person ar tillständig och tror således detta gjorda förbehåll wara ett werkeligk öfwerflödz dessutom finner jag ingen ring som hindrar Konungens Befallningshafwande att anmoda Herrar Pastorerne fielfwa söreträda Landshöfdingens ställe. Jag förmodar Ridderstapet och Adeln gillar lltstottets förslag, att åtminstone ett afflag ej blir i enlighet med hwad wi nu hört upläsas. Z anledning af hwad den warde ledamoten som nyst för mig yttrade sig sagt, anser jag mig stylvig lemna Skånes Presterskap den ra twisa, att da, i sölje af den annu warande Bewillnings-förordning jag pä fierfalldiga ställen, bade wid Beredningsoch Taxerings-Commiteerne, ägt behof af kyrkoböckerna och husförhörs-langderne, hasiva de alle warit förde med den största ordning, och lemnat de mest nöjaktige uplysningar; der ar afwen lill stor del i andledning deraf, som jag vnstat fortfarandet af en reglementarisk författning, hwilken i lika män lättat taxeringarne, som den stänkt Stats-caffan en ökad säkerhet, en bestämdare inkomst och en wiffare Amrroll, äer» Den is Augusti643 Zerr Landt Marskalken gjorde proposition kill besäll ä hwad Urlkoilek söreftagit, hwilken proposition med ^a bes parades. Ikplästes och bifölls s Mom. af INstotretS swar pä anmarkningarne wid nu u-ider öfwerlägg» ning »varande artikel» Högloft. Ridderffapet och Adeln älffiljdes klockan g. llt luxr». In sirle m krotocolli 6» Lilversiol^e - Mändagen den ro Augusti Plenum klockan 4 eftermiddagen. Fortfors
Enligt från Riks-Stånden Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag har denna Utskottets hemställan blifvit af Höglofliga Ridderskapet och Adeln afslagen, men af de öfriga tre Stånden bifallen, utaf Högvördiga Preste-Ståndet likväl med tillägg af följande ord vid slutet af Utskottets förslag: »äfvensom meddela de föreskrifter för samlingens förvaring och vård, hvilka Kongl. Majit kan finna lämpliga.» I sjelfva saken hafva således Rikets Ständer beslutit en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t; men då i fråga om formen för densamma någon skiljaktighet förefinnes, är det Utskottets åliggande att föreslå en sammanjemkning af meningarna; och som det ensamt af Preste-Ståndet beslutna, ofvan omförmälda tillägg till den underdåniga skrifvelsen synes Utskottet icke innehålla annat, än hvad som, i händelse Kongl. Maj:t i öfrigt tinner skäligt bifalla samma underdåniga skrifvelse, torde blifva föremål för Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet, utan att Rikets Ständer särskildt derom påminna, helst rättigheten till erhållande af ett exemplar af Svensk Författningssamling i allmänhet är, i fall jemförjiga med ifrågavarande, åtföljd af skyldigheten att för samlingen och dess vårdande ansvara, får, med stöd tillika af de begge Riks-Ståndens beslut, hvilka icke funnit ett dylikt tillägg behöfligt, Utskottet vördsamt hemställa, att samtliga Riks-Stånden ville om Utskottets redan förut i ämnet framställda förslag sig förena. Stockholm den 1 Mars 1866. Bexv.- neli Ekon.-UUkottets Memorial M 66. \:o (»tö. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Mars 1866, kl. 1 e. m.
Horn, Claes Fredr.: Jag hade velat fästa Hr Giinthers uppmärksamhet derpå, att den begärda ytterligare bordläggningen icke kan vägras; men i öfrigt förenar jag mig med honom derom, att inbjudningsfrågan må blifva den första, som i nästa plenum företages. R, q. Ad. beslöt, att detta mål skulle blifva första föredragningsämnet i nästa plenum. Likaledes föredrogs Frih. Palmstjernas d. 22 dennes på bordet lagda anförande, ang:de sättet att verkställa R. o. Ad:s beslut, rör:de a:dra och 5:te punkterna af StatsUtsk:s utlåt. N:q 39?, H. Ex. Hr Gr, o. Landtm, förklarade, att, till följd af R. 0. Ad:s i sista plenum fattade beslut, att detta mål skulle afgöras i sammanhang med BondeSt:s nyss föredragna och ånyo bordlagda inbjuda., Frih. Palmstjernas anförande nu äfven komtne att blifva hvilande. Vid förnyad föredragning af Bevilln.Utsk:s d. 29 dennes e, m. på bordel lagda utlåt. N:o 52 i anledn. af erhållen återremiss i vissa delar af memor. N:o 49 med för - Den 3i Januari. »79 slag till sammanjemnkning af RiksStms olika beslut, ang:de stora sjötullsbevilln., godkände R. o. Ad. såväl den nya, af Utsk. föreslagna 66:te voter:spropos:n, som de rättelser, Utsk. föreslagit i 22, 42 och 4^ voter:spropos:na. Ånyo föredrogs Exped.Utsk:s d. 24 dennes på bordet lagda memor. ]NT:o 19, med öfverlemnande af nytt förslag till underd. skrifvelse, ang:de ändring af 4 och 5 §§ i 17 cap. Ärfdab:n och 3 § i 8 cap. Jordabm samt om upphäfvande af K. förordn. d. 19 April 1762.
Ett rationalistiskt betraktelsesätt skiljer sig från ett empiristiskt i filosofien däruti, att enligt det förra den gifna verkligheten fattas såsom ägande sin princip i en i sig bestämd enhet (förnuftet), enligt det senare åter såsom alltigenom relativ (sinlig) och därför saknande hvarje dylik enhet. I öfverensstämmelse härmed skiljer sig en rationalistisk etik från en empiristisk därutinnan, att den förra fattar det goda såsom ett i sig bestämdt godt (förnuftigt godt), oberoende af och egande makt öfver människans lif i sinnevärlden, den senare fattar det goda såsom alltigenom relativt (sinligt), bestämdt af människans sinliga natur. Rationalismen sönderfaller i tvänne arter: dogmatisk och kritisk. I den förra fattas det i tänkandet gifna innehållet såsom förnuftigt, hvarvid tänkandet fattas såsom upphöjande innehållet till själfbestämdhet och för-sig-vara, vare sig detta innehåll i sig själf är med tänkandet adæqvat eller icke (historiskt exempel Plato i dialogerna Sofista och Parmenides, Spinoza och Leibnitz); i den senare åter fattas det för människan gifna innehållet såsom förnuftigt endast, såvidt det på grund af sin egen natur har själfbestämdhet och för-sig-vara (historiskt exempel: Kant, Fichte, Jacobi, Schleiermacher, Hegel, Boström). I öfverensstämmelse därmed sönderfaller den rationalistiska etiken i dogmatisk och kritisk. Den förra fattar det, som för den själfmedvetna viljan faktiskt ter sig såsom ett godt, ökar dess aktivitet, såsom ett förnuftigt godt, hvarvid den själfmedvetna viljan är en specifikation af tänkandet inom den dogmatiska rationalismen i allmänhet (historiskt exempel: Spinoza); den senare fattar det för viljan gifna innehållet såsom ett förnuftigt godt, såvidt det i sig själf har förnuftig karakter (historiskt exempel: de ofvannämda kritiska rationalisterna). Det är det sätt, hvarpå i denna etik, grundlagd af Kant i den moderna filosofien, den moraliska känslan och driften bestämmas såsom förnuftiga, som här föreligger till undersökning.
Herr Kongl. Hof Pfedikanten Rans. Herr Doctor Stenhammar. H err Pi osten Hasselrot. Herr Prosten Mellgren. Herr Lagmannen , Borgmästaren och Riddarea Sandber g. Herr Grosshandlaren Lamberg. Herr Rådmannen Bager. Jlerr Assessoren och Riddaren de Maré* Herr Borgmästaren Nolleroth. Herr Borgmästaren Ekstrand. Och af Bondeståndet: Per Jonsson. Bengt Scensson. Jonas Nilsson. Jon Jonsson. Anders Nilsson. Sven Palsson. §. i. Justerades Protocollet för den 7;de dennes. §. a. TJpplästes Herrar Revisorers CantzliFördelnings Protocoll af den n innevarande månåd, sorn innefattar resultatet af de hufvudsakliga upp - 39.8 X)en 8 Mars'. Upplysningar J sorn CantzliFördelningen under den vekställande genomläsningen af Kongl. Difectioris Protocoll för år 1310 och de deri i* beropade, upplysningsvis jemförd© handlingar, inhämtat om jDirectionens Förvaltning underlopp fet af nämnde ar. 3. tJppläsies Herrar Revisorers Räken»skaps-Fördelnings Profocoll af den 12 i denna månad, sorn jemte åberopande af dels deri intagna och dels i försegladt Convolut dervid bilag-a de Änmärknings-anteckningar, Upplysa hvad Herrar Revisorer å denna Fördelning, under dess iinda dittills fortsatta, men då vilkorligen slutade förrättning, kunnat, med afseende till tidens inskränkthet och Kammarrättens oreviderade Magazms-D irectionens räkenskaper för år 1 8 x o, inhämta om Directionens Räkenskaps-Verk och förvaltning under sistnämnde år, Hvad så val af dessa, söm af de i Plena och på Herrar Revisorers håda afbets-fördelningar hållna Protocoll, som af Directionens till Herrar Revisorer afgifne berättelse, sammandragas och inhämtas kunde, skulle, jemte den af Herrar Revisorers Rakenskapg-Fördelning i dess Protocoll för denna dag tillstyrkte och nu allmänt bifallne underdåniga hemställan till Kongl.
Hvad vidkommer anmärkningen, att, uti ersättningen för nämnde räntor, forsel-lön icke blifvit beräknad; så enär rättighet lill dylik förmon medföljt indelningarne, har Utskottet ingalunda ansett densamma kunna vid beräknandet af ersättning för bär ifrågavarande räntor och tionde-spanmål underkännas, hvadan ock Utskottet hänvisat till de uti mom. lit. b., i afseende å ersättning till löntagare, stadgade grunder. Med afseende å de i båda nu omförmälde frågorne gjorde erinringar, har dock Utskottet ansett sig böra föreslå den ändring och förtydligande, att här ifrågasatte indragning af räntor och krono-tionde verkställes, så vidt ske kan, med innevarande års slut, men annars med nästa års utgång, samt att den föreslagne ersättningen beräknas på lika sätt och efter enahanda grunder, som uti momentet litt. b. stadgas, och således med iagttagande af förfaltnings-enlig forsel-lön å spanmål; hvaremot Utskottet i öfrigt anser sig icke kunna någon förändring i detta moment föreslå.
^ % ^ % la. LINDHOLM, Öster-Våla, radiatorsmör! KÖTT särskildt: 5) Dekorationstyger, afsedda till gardiner, drapperier, väggbonader, broderier o. d. Stilfullast och mest eleganta äro de enfärgade dekorationstygerna i moderna, dämpade färger — uttränga nu de brokiga vämader, som förut varit moderna. I vanliga handeln förekommande vara är ovaraktig och i regeln arsenikhaltig. Vi garantera hållbarhet, färgäkthet och fullständig arsenikfrihet. 6) Sportoch Jakttyger. I handeln ha förut ej förekommit jakttyg, som lämpat sig för svenskt klimat. På begäran af mänga spoitmän och jägare ha vi nu, efter deras råd och anvisningar tillverkat ett tyg, som man anser motsvara anspråken. 7) Sofsäckar för militärer. Sedan vi tagit kännedom om i utlandet förekommande modeller ha vi, efter samråd med för saken intresserade militärer konstruerat en själfständig modell, som erkänts som fullgod, och tillverka sofsäckarne af tyg, som fullt motsvarar anspråken i ett nordiskt klimat. Adr. för planschupplagan, 3 kr. för den vanliga upplagan. Prenumerera på prof från det nya kvartalet! Undervisning i linnesömnad meddelas af Karin Egnér, Nybrogatan 53, i b. (S. T. A. 63794) om Salubrin-inandninga hosta-, halsbröstkatarrer. Vid talrika försök har det befunnits, att inandning af Salubrin visat sig so] godt medel mot och I och för dylik användning ha visat sig lämpligt och i många fall behöfligt med särskilda inandningsapparater, ning å dylika apparater jämte beskrifning om deras användning tillhandahålles gra försäljare af Salubrin. Eslöf. D P. HÅKAJTSSOV, Fil. Doktor, Kemist. nu inkomna, eleganta damartiklar h o; K. Husmödrar! Spara D a m e r n a s är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning 1 Huru göra en verkligt stor besparing?
Sedan alla inlagor ingifne blifvit , skola de tillstädes varande Borgenärer med hand å bok denna Ed svärja: ”Jag N. N. svär vid Gud och Hans Heliga Evangelium, att jag, innan ansökningen om NN:s egendoms afträdande mig kunnig blef, på god tro varit 68 Dag UisÅotkt* Betänkande N;o 62.’ innehaf vare af den fordran , jag nu uppgifvit, och att den icke af svek elter bedrägeri tillkommit, ilian rigtig är , efter ty, som den af mig uppgifven blifvit; sd sanni mig Gud hjelpe till lif och själ.” Bevakas fordran af arfvinge, eller af Ombud för Kronan, allmänt Verk eller allmän Inrättning , eller af Förmyndare eller Målsman för omyndig eller den der under målsmanskap star; varde eden derefter af Domaren lämpad, Slutligen får Utskottet till Rikets Stanners godtfinnande hemställa, om icke, i fall de af Utskottet i delta Betänkande framställde förslag till ändringar och tillägg i ConcursLagen till större eller mindre del af Rikets Ständer antagas och till .Kongl Maj:ts Nådiga pröfning öfverlemnas, Rikets Ständer må hos Kongl. Majit anmäla den underdåniga önskan, att, derest Rikets Ständers förslag af Kongl. Maj:t i Nåder gillas, de blifvande lagförändringarne ej må genom serskild Författning kungöras, utan ConcursLagen, sedan förändringarne blifvit deri upptagne , hel och hållen, under den dag, då beslutet derom fattas, å nya utfärdas. Bil. till LagTJiskottets Betänkande N:o 62. 69 Tvänue ledamöters serskilda meningar bifogas. Stockholm ilen 4 Maji 1S29. Reservationer: af Herr Lagmannen Gyllenhaal , angående 3 Cap. 5 j$. ConcursLagen. Att förläningar eller pensioner må kunna för gäld tillgripas, ian jag för ruin del ingalunda tillstyrka.
Jag har i mitt anförande tillkännagifvit den behandling jag önskar, att min motion måtte få. Den är fullkomligt grundlagsenlig och jag anhåller, att den måtte få behandlas på ett med Grundlagen öfverensstämmande sätt. Uppå Den G Maj e. m. 529 Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad., att det af Hr Stjernsvärd uplästa anförande finge remitteras till StatsUtsk. samt kommuniceras de respektive MedStm. Uplästes ett af Frih. Stackelberg, Berndt Oscar, inlemnadt så lydande Mern.: Under vördsam anhållan att icke dessmindre få vidblifva min riksdagsmannarätt, har jag härmed äran afsäga mig förtroendet att vara Suppleant i Höglofl. Bevilln.Utsk., enär mina öfriga åligganden i Statens tjenst icke lemna mig tid att ifrågavar:de updrag fullgöra. Efter härtill af R. o. Ad. lemnadt bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Elektorer, att vid deras nästa sammanträde utse en. Suppleant i Bevilln.Utsk. efter Frih. Stackelberg. Fortsattes pröfningen af Sammansatta Be vill n :s-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s Betänk. N:o 2, ang:de vilkoren för bränvins tillverkning; och förekommo nu Utsk:ns yttranden i fråga om nedannämnde §§ af förordningen, ang:de vilkoren för sådan tillverkning. § SO. Hr von Axelson, Georg Julius: 1 :sta mom. i denna g innehåller: »Denne Kontrollör, som antages särskildt för hvarje termin, hvarunder bränvins-tillverkning är tillåten.» Deri förekommer ett utländskt ord som är tvetydigt, emedan det kan betyda såväl en som två månader. Afven skulle kunna hända att en Kontrollör, som är utnämnd för en termin af 2:ne månader, skulle, om bränvinsbränningen instälies, kunna göra anspråk på aflöning äfven för den andra. Om dylika anspråk hittills förefallit är mig obekant, men då de likväl kunna göras, anser jag dem böra förekommas.
Men jag påminner derjemte att, under samma öfverläggning, General Lefrén kort förut yrkat, att åt beväringen skulle under 2, helst 3 år gifvas 20 dagars öfning, hvarefter talaren ansåg att inom 2 ä 3 veckor beväringen skulle kunna till verklig krigstjenst införlifvas med den stående armén; ett yrkande, med hvilket han följande dag återkom. Något stöd uti General Lefréns åsigter har Hr Frih. Klinckowström således ej. Hvad åter de krigshistoriska fakta angår, har Ofverste Rosensvärd påminnt att enstaka händelser, sorn af tillfälliga omstädigheter, demoralisering, m. m. kunna förklaras, ingenting bevisa, samt att dessutom öfning af de uppbåd Frih. Klinckowström omnämnt ingalunda, före strid, varit så ringa, som talaren uppgifvit. Han kunde beträffande de af unga konskriberade till betydlig mängd bestående Fransyska arméerna år 1814, och dessas segrar hafva tillagt, att Napoleons namn i och för sig var en makt, och att hvarhelst han personligen uppträdde, tvekan och osäkerhet i ledning uppstodo hos motståndarne. Vill man anföra krigshistorien, bör man se dess lärdomar i stort, och hvad vittna de då om, än en föga öfvad national - 88 Den 7 Maj f. m. beväpnings stridsförmåga. Uti Frankrike, under de första revolutionernas krig hvad finner man? Enstaka segrar visserligen, till stor del vunna med de gamla soldater landet före revulutionen egde, men utan fullföljd och snart efterträdda af motgångar. Mer än en gång var republiken nära sin undergång och räddades hufvudsakligen genom motståndarnes inbördes afund, bristande sammanhållning och senfändiga strategie. Uti Tyrolen, ett land så lämpligt för guerilla-kriget, och med en befolkning så fosterländsk och dertill besittande öfverlägsen skjutskicklighet, huru länge kunde Hofer uppehålla landets resning emot Napoleon.
1 anledning af det i 23 punkten framställde förslag, rörande indragning till statsverket af de till allmänna verk och inrättningar samt kyrkor och fromma stiftelser indelta anslag, bar blifvit anmärkt, att, i följd af en sådan indragning, det komme att af riksförsamlingarnes godtfinnande helt och hållet bero, huruvida större eller mindre del af förenämnde anslag blefve lill sina ursprungliga ändamål använda; att, i händelse statsverkets financiella ställning råkade i obestånd, ifrågavarande vigtiga institutioner svårligen kunde undgå att deraf betydligt lida och möjligen kunde till sitt bestånd äfventyras; att den föreslagna indragningen vore stridande mot presterskapets privilegier och således icke kunde utan vedcrbörandes begifvande till vä— gabringas; att de olägenheter, hvilka, enligt hvad uti herr von Troils reservation funnes antydt, skulle förorsakas genom militiestatens räntors uppbörd genom kronofogderne, äfven komme att, i enahanda fall, inträffa i afseende på de akademierna anslagna räntor, hvadan och då akademierna egde sina egne under statens kontroll ställde uppbördsmän, hvilka de i allt fall ej kunde umbära, akademiernes hela uppbörd ansetts böra genom sistnämnde uppbördsmän fortfarande besörjas. Serskildt har uppmärksamhet blifvit fästad å den betydliga förlust, hvilken skulle tillskyndas Lunds Stals-Ulskoltets Utlåtande, IS':o 512. 21 akademi genom indragning till statsverket af dess tionde. Enligt meddelad officiel uppgift hade nemligen under åren 1858 —1847 markegångspriserna i Malmöhus