Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
• : . , .’i tryckt i MARQtrARDSKA Boktryckeriet, 1819- Lag-l£tskottets Betänkande N:ö ioi. i] N:o lol. Ankom till Exped.-Utsk. den 26 September 1829. Betänkande öfver Herr B. H. Satitessons motion, om ändring eller förtydligande af 6 Cap. 2. och följande §§, i Coneur slagen. -Efter fattadt beslut om återremiss af Lag* Utskottets Betänkande N:o 62, angående ändringar och tillägg i Concurslagen, har hos Vällofl. Borgare-Ståndet Herr B. H. Santesson anfört, att ehuru, enligt så väl 21 §. 2 morni 1798 års Goncurs-Stadga, som 6 Cap. 2 och följande §§. i nu gällande Concurslag, förste Domstols beslut i concursmål skall gå i verkställighet, ändå att det icke vunnit laga kraft, och borgenär ega att mot borgen lyfta den fordran, som honom blifvit tilldömd; så skola dock åtskillige Domare, uti frågor, som emellan borgenärer och syssloman i afträdt bo uppstått, angående fördröjd redovisning för boets tillgångar eller origtig tillämpning af concursdomen, icke Bill. till Riks.St. Vrot. 1828 och 1829. 7 Sani■ I Afd. I. n:le H:t, aidra B.-det. 9 Lag-Utskottets Betänkande N:o ion anselt första instantiens dom i sadan sena* re tvist böra gå i verkställighet, i fall tvisten vidare fullföljes, äfven om sjelfva concursdomen redan vunnit laga kraft; hvaremot andra Domstolar förklarat doms fullbordan, äfven i sådan tvist, böra genast ega rum, hvilket ock syntes desto skäligare, sorn det eljest skulle bero af en tredskande syssloman att, genom misstydning af concUrsd omen, gäcka Taagens föreskrift om verkställighet af samma dom; och vore derföre ett förändradt eller tydligare stadgande härutinnan så mycket nödvändigare, som omförinälde, af de fleste
Det är i anledning af de ordalag, hvarmed Utskottet besvarat min anmärkning om Ståthållarelöner, som jag får förklara, att jag aldrig åsyftat några contanta löner, utan endast indragning af de löneförmåner Ståthållarne äga, och hvilka, rätt använda, skulle minska Slottens underhållskostnad. Nu ser det ut, som jag skulle hafva gjort anmärkning angående indragning af Ståthållarelönerne, utan att Den 2( September e. m. 65 att veta, det de icke hafva några kontanta löneanslag, hvilket likväl ingalunda var mig obekant. Herr Rosenqvist.* Rörande anslagen för åtskillige Kongl. Lustslott, förenar jag mig med hvad Herr Hjerta hos Ridderskapet och Adeln, samt Anders Danielsson i BondeStåndet anmärkt, och anser Utskottet icke hafva nöjaktigt besvarat Herr Hjertås förslag om indragning af en del Ståthållarelöner, Utskottet yttrar: ”att som de af Utskottet ”nu fordrade Räkenskaper för samtelige ”Lustslotten ej upptaga några penningelö”ner för Slåthållarne, borde anmärknin”garne förfalla.” Skall då ej indragning göras å annat, än penningelöner? Månne, såsom Utskottet ansett, hushållningen med Slottsanslagen nått sådan fullkomlighet, att någon förändring icke kunde medföra besparing i den summa af 3o,3t)7 R:dr 2 sk, 8 r:st, som nu årligen åtgår till Sex Kongl, Lustslott? Vill Utskottet, att den, sorn har något slags begrepp, huru reparationer böra verkställas, skall kunna antaga, att en så enorm summa aldrig skall tåla decortering, utan jemn tillökning. Jag yrkar nedsättning å anslagen.
Den 8 Augusti S. D. ann Borgare-Ståndet för godt att instämma uti Högvordiga Prest-Ståndets genom ankommet oell nu uppläst Protocolls-Utdrag af den 6:te Augusti fattade beslut, att, i underdåniga Skrifvelsen om straffet för åverkan å Skogsplanteringar, borde, hvad frågan om Lppsyningsmäns vittnesrätt i dylika mål beträffar, slutmeningen efter orden: stadnat emot tva sålunda förändras: förfaller denna fråga, jemlikt Regerings-formens 87 §•, hvilket Riksens Ständer bort till Eders Kongl. Majit i underdånighet inberätta. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm.- S, D. Stats-Utskottets gårdagen afgifna och på bordet lagda Memorial, angående tryckning af Allmänna Indragnings-Staten, föredrogs nu åter och bifölls. Ut Supra. Éx Protocollo Carl Magn. Robsahm. Uppläst I103 samtliga Riks-Stånden dsu 8 Augusti. Stormägtigste Allernådigste Konung! Genom Nådig Skrifvelse af den ig sistlidne Juli, har Éders Kongl. Maj:t , i Nåder "täckts föreslå Riksens Ständer, att alla de den förra Kongl. Familjen tillkommande anslag måtte ur Sven - Dm 8 Augusti 4o5 Svenska Stats-Förslagen kunna försvinna, hvarvid Eders Kongl. Maj:t täckts förklara Sig med nådigt välbehag vilja anse, och sa vidt sådant af Eders' Kongl, Majit heror, i Nåder vilja understödja ett steg, hvarigenom Riket skilldes ifrån en utrikes gäld, som alltid är mera besvärlig än en inländsk skuld. Enligt den i följe häraf till Riksens Ständer framlagde utredning, innestår hos Svenska Staten, af den enskilda f. d. Kongl. Familjens förmögenhet, en Summa af 681,419 R:d. 13 sk. 11 rist., hvarå, likmätigt Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse den 11 Januari 1810, är f. d. Kongl.
Ständer behagade finna, tili hufvudsakligt föremål blott alt förtydliga meningen eller utesluta så dane ord och perioder, sorn Utskottet funnit öfverflödige. Endast i 3 Mom. förekommer en ändring i sjelfva föreskriften; den nemligen, att stadgandet det i Stockholm alltid och i landsorten helst det minsta antal ehartor, som med de fastställde stämplarné är förenligt, skall begagnas, enär till en handling flere ehartor erfordras, bör utgå, och skälet till denna föreslagne förändring bar Utskottet hem tat från dess öfver - 6 BtviUniiigs-TJtskotttts Bet. A*» i3. tygelse, att en författning aldi ig bör innehålla föreskrifter, hvilkas efterlefnad icke kan controleras, eller hvilka hvar och en utan påföljd kan underlåta att följa. §• 4- 1:0 I afseende på chartering af Rät1:0 tegångsskriftBr och andre handlingar, —- hvilka vid Publika Verk, Embetsställen och Myndigheter ingifvas eller uppvisas, samt Domar, Utslag, Resolutioner och andre handlingar, som derifrån utfärdas, hänför s dessa Verk och Myndigheter till följande Sju Af Sex Af delningar, nemligen: delningar, nemligen: Första Afdelningen. Häradsoch Bergs-Tings-Rät ter Häradsoch Bergs-Tings-Rätter, samt Rådhus-Rätter i Städer, der Kämnersoch Hall-Rätter, Städernes Kämners-Rätter ej finnas, KämnersCollegier och Förmyndare-Kamrar — och Hall-Rätter, Städernes Collegier - —• — och Förmyndare-Kamrar, Handels-, —. — Handtverkssamt alla sammankom—- ster, der Magistratsperson på embe — tes vägnar är närvarande. — Andra Af delningen. Lagmans och Rådhus-Rätter i de Lagmans-och Rådhus-Rätter, MaSläder, der Kämners-Rätter äro, Magistrater , Consistoriel' samt Nedre gistraler, Consistoriel’ samt Nedre Borg-Rätten. Borg-Rätten.
Jag liar föga eller intet alt tillägga vid hvad den sisle värde talaren yttrade, och förenar mig med honom, jemte det jag förbehåller mig, att här hvar och en må vara fredad lian tillmålen af Frih. Cederström, som icke äro på sitt ställe. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Hur har blifvit sagdt, alt StatsUtsk. hade bort utreda förhållandet med statsverkets tillgångar genom revision, innan Utsk. inkom med något förslag 0111 deras beräknande. Om således denna grundsats blifvit gällande, så hade StatsUtsk., efter mitt förmenande, icke kunnat börja sina egentliga arbeten förr än i Augusti månad under denna riksdag. Jag tror att Frih. Cederström gör lätt, 0111 han skiljer emellan revision och alt skaffa sig en förelöpande öfversigt af de tillgångar, som finnas, och på grund af hvilken öfversigt framställning kan göras lill R. St. 0111 ilen blifvande statsregleringen. Kan den revision, som nu är i fråga, blifva verkställd, så vore det visserligen önskligt, alt den skedde; men då vi känna att revisionsförrällningen vanligen icke hinner fulländas på kortare tid än 3 månader, som grundlagen derför bestämmer, och hvarunder hvarje dag både för och eftermiddagen är att använda för i evisions-arbetet, men StatsUtsk:s ledamöter ännu hafva många andra göromål, måste bevista plena o. s. v.; så synes mig, att, 0111 också riksdagen skulle räcka ännu 4 må' nader, StatsUtsk. likväl svårligen torde hinna verkställa denna revision. Jag vill derföre icke afstyrka saken, men vill hafva nedlagdt delta yttrande lill prot. på förhand, emedan jag fruktar, att man går längre än billigheten fordrar. Frih. Cederström: Jag vill lemna derhän hvad grund Hr von Troil kan tro sig äga för sitt yttrande; att det icke är grundadt, skall jag söka visa. 3o §:n Riksd.- Ordn. innehåller i första morn. dessa ord: ''StatsUtsk., som ''skall beslå af 36 personer, bör granska, utreda och till 11.
Ridderskapet och Adeln har en Ledamot föreslagit, alt den förmon mätte beviljas Banco-Staten, att Discont-Commissarierne, hvars göromål och ansvar genom Handels-Discontens utvidgning i betydlig mon ökats, må berättigas tili uppförande å Discont-Verkets Stat, till högre Commissarie-lön, samt att de föreslagna 10 äldre Commissarie-lönerne må, (utan afräkning för Discont-Commissarierne), få upptagas på Bankens Löne*Stat. Detta förslag, som hos Utskottet till pröfning förevarit vid upprättandet af ofvanberörde Aflönings-Stat, har Utskottet icke kunnat understödja, d.els derför, att, enär Banco-Styrelsen är oförhindrad, då den så finner för godt, att från ett Departement till ett annat förflytta en Bankens Commissarie, det möjligen kunde inträffa, att Bankens Aflönings-Stat vid något tillfälle betungades med 12 äldre Commissarie-löneiv och hvarigenom den af Rikets Höglofl. Ständer fastställda Stat skulle komma att öfverskridas, gamt dels emedan ändamålet med de högre Commissarie-lönerne, eller en uppmuntran åt den yngre Commissarien för flerårig tjenstgöring såsom sådan, skulle förfelas, om de i Banco-Disconteu anställde Commissarier egde 'Bgaico-Uiskottets Utlåtande, IV.-o 7g. alt genast undfå högsta lön; helst det icke är Banco-styrelsen betaget, alten utnämnd Commissarie genast till tjenstgöring i Banco-Disconten förflytta. Med instämmande uti irsta punkten af Majoren Nordenanckars vid det återremitterade Betänkandet fogade reservation, hafva åtskillige Ledamöter inom Högvördige Preste-Ståndet samt en Ledamot inom Högloft.
Herr 2k ldinteber.!», ^Vilbelm. Herr Lagman von blausrvolils nitiska framställning VIN förhallnings-oräor för Embetsman och andre, wid fiendtlig invasion j et land, der milit-urista förswarsanstalter saknas, kan wiperligen ej mitzbiiligas, Va man kanner, hnru Embetsmanna-atgardcr, alwen fadane som för Landet warit gansta förmanliga under 1828 ars Rysta inkräktning af Gottland, blifwit underkastade nog twetydige omdömen, föranledande til en undersökning pä stallet, hwilken warit mig nadigst updragir, at a lustitiss-Oancelkrs-Embetets wagnar werkstalla. Men jag mä likwäl tiksta, at jag lika litet som de wärde Herrar Ledamöter, hwilka anfört betänkligheter mot en absolut Lag wid dylika tilfallen, kan finna densamma wara lampelig eller nyttig. Sedan ec Land blifwit af Fiende inkräktadt, gäller inga andra Lagar, an dem, hans mer eller mindre mensklighet liiÄsrar, och huru förhallas bör wid Fiendens annalkande , lärer swarligen kunna bestämdt föreskrift was säfvm beroende af omständigheter, hwilka olika til deras beskaffenhet kunna inträffa. At ater o^aujsera en Loiporation af Landets Jnwänare, med rättighet at besluta och at blifwa arlydd, anser jag för Ledamöterne lika som för öfrige Jnwanare wara gansta wadligt. Skiljaktige tankesätt skulle föranleda til sinnenas söndring, i den stund enighet wore af yttersta wigt.
I följd häraf och då dessutom Konungens Befallnmgshafvandes infordrade förklaring tillika med Domhafvandernas utlåtande vitsordade behofvet af den i fråga varande åtgärden, ansåg jag berörda Kungörelses utfärdande, i och för sig, icke utgöra föremål för åtal. Icke desto mindre har jag trott den sålunda väckta frågan vara ett ämne för denna berättelse, emedan den lägger i dagen .en ofullständighet i näringslagstiftningen. Erfarenheten har nemligen visat behofvet af en dylik rörelse, derigenom att talrika Ölstugor och så kallade Nykterhetsvärdshus både i städerna och på landet uppstått. Och när sålunda en ny näringsgren utvecklar sig, får den icke undgå en vaksam lagstiftning, ehvad det gäller att motarbeta eller uppmuntra densamma. Emedan nu denna näring, då den ärligen och ordentligen samt af väfrejdade personer skötes och icke begagnas såsom täckmantel för lönnkrögeri och sedeslösa utsväfningar, kan vara, såsom den ofvanbemälde motionären yttrat, oskyldig samt till och med för nykterhetens befrämjande verksam, och den dessutom för obemedlade och mindre arbetsföra personer skapar en utväg till försörjning, har jag trott densamma icke böra förqväfvas, utan snarare uppmuntras, endast den inrättas efter sådana ordningsföreskrifter, som till förekommande af missbruk kunna finnas nödiga, utan att betunga rörelsens idkare med kostnader för anskaffande och förnyande af tillstånds-resolutioner, hvarigenom en oskälig beskattning kunde tillskapas. 140 I 2 Kap. 3 § Rättegångs-balken stadgas, att ä tingstima skall Häradshöfding och Nämnd tideligen vid tingstad vara. Förr än Rätten sig sätter, skall gudstjenst hållas. Sedan lyse Häradshöfding ting och tingsfrid och läse de stadgar offentligen lipp, sorn allmogen å Tinget kungöras böra. Med anledning af denna föreskrift är det väl som lid efter annan uppläsning af än den ena än den andra Författningen blifvit påbuden. Sålunda är vordet stadgadt, att följande Författningar skola uppläsas. Vid hvarje taga Häradsting: Kongl.
Själfförfärdigade fjädergarnityr. En hvar vet, huru dyrt ett riktigt vackert fjädergarnityr är, och nu då dessa äro så moderna, hvad vore då kärkomnare till julklapp åt de kvinnliga medlemmarne af familjen ä n just ett dylikt, helst d å man med en ringa kostnad och besvär själf kan tillverka detsamma. Material tages, till de hvita, af våra ankor, gäss och till de svarta eller brokiga af tama höns. Tillverkningssättet är mycket enkelt. Sedan man vikit en 14 cm. bred gasremsa dubbel, tråcklas och pressas den samman, för att göra densamma jämnare och stadigare. Därefter tager man de s m ä fjädrarne (dunen) en om sender, sticker det lilla skaftet genom gasen och fäster den på afvigsidan med en fin nål, i samma ord ning som de sitta på fågeln, fast mycket glesare. Om detta göres omsorgsfullt och m a n vid valet af fjädrarne lagar så, att m a n får de finaste och yfvigaste dunen, kan ett sådant hemmagjordt fjä- dergarnityr fulltut jämföras med den i handeln förekommande utländska varan, som i hållbarhet lämnar mycket öfrigt att önska. Prisbelönade bland de insända bidragen till Det går lättare än mången tror, om man själf » Iduns julklappsbasar ». granskar och utväljer de fjädrar m a n önskar, medan de sitta kvar på fågeln. Till hvita garnityr böra endast de fina snöhvita Japansk väggduV med plattsöm. Det 36 cm. breda och dunen, som sitta under vingarna, a n v ä n d a s; men 47 cm. höga midtstycket på den 104 cm. långa samt till de svarta kunna med fördel användas de i grönt93 cm. breda duken sammansättes af gula band i åtblåttsvart skiftande ryggoch halsfjädrarne på skilliga nyanser; banden kastas tillsammans, och den svarta spanska eller cochinchina hönan. därpå sys sedan ett mångfärgadt plattstygnsbroderi Ett utomordentligt vackert och originelt fjäderi japansk stil. Tyget till den omgifvande, 6 cm.
Derföre, då de hitkommo, utan all fördröjelse, dagen derefter satt jag för rätta, och hade mannen före. Då åklagarena kommo före, båro de ingen sak fram, den jag hade tänkt. Men de hade någor spörsmål med honom om sina vantro, och om en som kallades Jesus, den död var, och Paulus stod deruppå, att han lefde. Men då jag icke förstod mig i sakene, sade jag: om han ville fara till Jerusalem, och der stå till rätta derom. Och efter Paulus hade skottsmål, att Kejsaren skulle känna om hans sak, lät jag förvara honom, tilldess jag kunde sända honom till Kejsaren. Då sade Agrippa till Festum: Jag ville ock gerna höra mannen. I morgon, sade han, skall du få höran. Dagen efter kom Agrippa och Bernice, med stor ståt, och gingo in på Rådhuset, med höfvitsmännerna, och de yppersta i staden; och vardt Paulus efter Festi befallning framhafder. Och sade Festus: Konung Agrippa, och I män alle, som med oss tillstädes ären: Här sen I den mannen, om hvilken hele hopen af Judarna hafver bedit mig, både i Jerusalem och här, ropandes att honom borde icke lefva länger. Men jag fann honom intet bedrifvit hafva, det döden värdt var; Men efter han sköt sig till Kejsaren, så aktar jag ock sända honom. Men hvad jag skall skrifva herranom om honom, det visst är, hafver jag icke; hvarföre hafver jag nu honom här fram för eder, och mest för dig, Konung Agrippa, att när derom ransakadt är, må jag hafva hvad jag skrifva skall. Ty mig synes orätt vara att sända någon fången, och icke dermed gifva saken tillkänna, för hvilka han anklagad är. Då sade Agrippa till Paulum: Dig tillstädjes, att du talar för dig. Idun Idun med Modetidning och koFRITHIOF HELLBERG. (midt för Kungsträdgården.) lorerade planscher kr. Idun m. Modet, utan kol. pl.
Order frhn it~midsi~rten ntförns mot efterkraf. Alm. Till Fredrika-Bremer-Förbundet insänd periodisk litteratur, Nordisk tidskrift, n: r 5-6. - Svensk tidskrift, n: r 7-10. - Ord och bild, n: r 5-9. - Tidskrift för kristlig tro och bildning, n: r 4-5 - Läsning för liemmet, n: r 3-5. - Läsning för folket, n: r 2, 3. - Hemåt, n: r 7, 8. - Pedagogisk tidskrift, n: r 5-10. - Svensk lararetidning, ii: r 24-44. - Verdandi, n: r 3, 4. - Slöjdiindervisningsbladet, n: r 6, 7. - Helsoviiiinen, ii: r 7-19. - Jordemodern, n: r 4-8, 10. - Justitia, n: r 1-17. - Mya boklianclelstidningen, n: r 23-44. - Svensk bokliandelstidning, n: r 23-44. - Svensk miisiktidning, n: r 13-17. - Idiiii, n: r 23-44. - Kainraten, n: r 12-21. T Linnea, ii: r - Finsk tidskrift, 6-10. - Folkskolans barntidning, n: r 24-33. n: r 6; 1-4. - Hemmet och sarnliallet, n: r 8-10. - Nyl~ende, n: r 4-16. - Til moralens frenme, n: r 6-10. - Evad vi vil, n: r 21 - 29; 34-44. Kvinden og Samfiindet, n: r 6-9. - Lend a Hand, ii: r 6;. - The englisliwoi.ilanls review, n: r 3-4. - The woinan ' s journal, n: r 21-42. - The review of reviews, n: r 6 lo.
D. i öredrogos ä nyo och biföllos följande Stats-Utskottets d. 19 och 20 Juni pä bordet lagrie Betänkandet! af cl. 9, 14 och 17 nästföregående , nemi. 1:0 Angående Assessoren v. Sclianfz’s Memorial om Kronorentornas utgörande i persedlar och varor i stället för penningar. 2:0 I anledning af Friherre Wrangels Memorial, angående Beyillningens jernnare fördelning, in. m, 3:0 Angående bestämmandet af någon fond J för qtt dermed ersätta Svenska Medborgares genom uppbringningar lidna förluster. 4:0 Innehållande Utskottets Berättelse och Utlåtande om Riksgälds-Verkets styrelse och förvältning sedan 18) 2 års Urtima Riksdag, samt detta Verks nuvarande tillstånd, i anseende till ^tilder, tillgångar och fordringar, Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe S. D. t oljande Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 19 Juni på bordet lagda Memorial, af den 1 och 18 nästföregående, blefvo af Ridderskapet och Adeln bifailne, nemligen: 1:0 22 Juni. 1:0 Angående utstakandet af en viss betalningstid för skulder, 2:0 I anledning af Riksdagsmannen Sandstens Memorial om skyldigheten till Varggårdars och fVarggropars underhållande. 3:0 Angående utvidgad Handels - och Seglationsfrihet för Innevånarne i Skäne och Blekinge, 4:o Angående Randsvägars utvidgande, 5:0 I anledning af gjordt påstående om oinskränkt frihet till svedjande, - 6:o Angående rättighet till svedjande för Skatte-, frälse och Krono-Skatte-Hemmans åboe? inom Kronobergs Rän, 7:0 Angående rättigheten till Husbehofs-qvarpars anläggning, 8:0 Angående rättighet till sandtägt och timmers huggande till vägbyggnader. Ut Supra.
Kontraböcker, post m. m. Summa kronor 1,272: - Inventarierna, bestående af räkenskapsböcker och skrifmateriel, äro ej upptagna i något värde. Fröknarna A. Roos och A. Fabricius hafva med uppoffrande nit och mycken skicklighet skött sjukkassans registrering och ekonomiska expedition. Stockholm den 27 januari 1888. Carl Nyström. Fondernas ställning inses af följande af kassans ordförande utarbetade redogörelse. Fredrika-Bremer-Förbundets sjukkassa hade den 3 1 december 1887 följande fonder: Försäkringsfonden 263: - Donationsfonden . 102: - Reservfonden . 4 6 6: - Understödsfondens iterstod . ______ 172: - till följd hvaraf sjukkassans kapital utgjorde. - 1,003: Vid början af Ar 1888 är &amp; ledes sjukkassans ställning Försäkringsfonden . Donationsfonden Reservfonden följande: 263: - 102: - 638: - 15 Då medlemmarnes antal vid årets slut endast var 97 af de 157 antecknade och sjukhjelp utgått med 1 5 9 kronor, kan kassans tillsthd anses vara tillfredsställande. Stockholm den 23 Februari 1888. P. G. Rosin. Revisionsberättelsen lyder som följer: Undertecknade, utsedde till Revisorer af Fredrika-Brerrier-Förbundets sjukkassas räkenskaper för å r 1887, få härmed anmäla, att vi granskat samma räkenskaper och genomläst styrelsens protokoll. Revisorerna få vitsorda att samtliga räkenskaper äro klart uppstälda och förda med god ordning. Kassaförvaltarens af oss granskade berättelse till styrelsen utvisar, jemte inkomster och utgifter, kassans ställning vid årets slut. I afseende ii delegaren N: o 5 9 förekommer, att hon, som efter uppnådda 35 å r vunnit inträde i kassan, fått erlägga inträdesafgift med 5 kronor och årsafgift efter 14 kronor i stället för att samma afgifter enligt stadgarne bort utgå med 6 och 15 kronor. Deremot har del.
Vore Bankens ställning rätt ordnad, skulle dess vinst betäcka dessa creditiver. Genom en klok organisation af Bankens styrelse och förvaltning skulle Bankens credit snart bringas derhän, att dess silfverfond städse ökades i ett större förhållande än dess sedlar. Om i verldshandeln för soliditet och redbarhet kända namn stöde i spetsen för Bankens förvaltning, skulle de för henne icke sakna credit på alla platser, der de enskildt ägde sådan, och denna skulle, begagnad af i sådana affärer kunniga, bereda allmän vinst i bredd med dessa enskildas deraf jemväl enskildt växande credit. Då Bankens tillstånd ej är hemligt, och utländningen finge se i spetsen för hennes rörelse redbara och solida affärsmän, komme Bankens vexlar säkerligen icke att vägras till emottagande, då de vexlar, som på henne med rätt dertill droges, blefve genast inlösta. Derigenom blefve det omöjligt att vidare på Börsen idka coursvingleri och skaffa sig betydlig vinst genom några skillings högre eller lägre pris för vexlar å utländskt mynt. Man behöfde endast, vid behof af vexlar, vända sig till Banken, der man alltid vore säker att kunna erhålla sådana. Denna, en af Bankens egentligaste functioner, är den mest lucraliva och minst vådliga af alla. Innan jag slutar mina anmärkningar, anhåller jag att få fästa uppmärksamheten på behofvet af att i den lag, som i förevarande ämne kommer att stiftas, må uteslutas aliade 4 H. 27 lie Den i3 Mari f. m. småaktiga bestämmelser i afseende å Bankens lånerörelse, som ligga till grund för sista Riksdagars beslut. Det finnes ingen förnuftig grund för bestämmandet af ett visst riksdalerstal såsom det högsta, en person äger till låns upptaga; säkerheten, som kan lemnäs, bör ensamt bestämma den. Nu får man icke innestå i Disconlen för mera än 6000 R:dr såsom låntagare och 6000 R:dr såsom cautionist. Det är klart, att en sådan summa är för den egentliga rörelsen obehöflig. Den s. k. större rörelsen äger en belåningsrätt till högst 20,000 R:dr på en låntagare. Tänk hvilken summa!