Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts befallningshafvande dervid i underdånighet anhållit om rättighet att utaf dessa undsättningsmedel få, utan gemensam ansvarighet eller säkerhet för återbetalningen, utlemna till de behöfvande 10,000 r:dr, Kongl. Maj:t likväl, enär det af Rikets sednast församlade Ständer till sådana undsättningar anslagne belopp redan förut var till behöfvande inom andra län disponeradt, endast kunnat till understöd, utan betalningsskyldighet, anvisa en summa af 600 r:dr. Dock som Kongl. Maj:ts befallningshafvande, på hvars uppmaning åtskillige församlingar, emot gemensamt betalningsansvar, begärt mindre undsättningssummor, för att tilldelas dem, hvilka icke kunde erhålla del af de i allmänhet utlemnade låne-understöderne, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält, hurusom de bland länets invånare, som på sådant sätt bisprungit de mest behöfvande inom socknarne, dessutom måst lör egen räkning skuldsätta sig, ej allenast hos det allmänna för erhållna undsättningslån, utan äfven, i anseende till desse låns otillräcklighet, hos köpmän och andre enskilde personer, hvadan det skulle blifva högst tryckande för den nödställda allmogen att, jemte afbördandet af dess egna skulder, uppfylla de, af medlidande, ingångna betalningsförBili. till It. St.
Dito LagUtskottets Betänkande, YII r. s 545 — 553, bif. af BondeStåndet, ix s 431. Underd. Skrifvelse, X 1. 5374—379. i5a Justitia; Ombudsmannens Suppleant, om inkallande af, att emottaga ämbetet. Stats-, och BancoUtskottens Memorial om. Bancooch RiksgäldsFullmägtiges Beslut, IV /[. s 63a — 658, lagdt till Ilandiingarne af BorgareStåndet, IX s 1029, af Adeln, JX s io4o. >—. — lön, om förhöjning i; Motion, remitt. tili StatsUtskottet, lis i369, 1370. StatsUtskottets Betänkande, IV 6. s 21 — 24» bif. af PresteStåndet, IX 3. s i5a, af BondeStåndet, IX 3. s 171, af Adeln, IX. 3. s 202, — •— val, om, och af dess Suppleant, X 1. s 34i. RiksdagsBcslutet, §. 48. JägeriBetjeningens, om den lägre, boställen må befrias från extra Rotering, VIII s 862, 885. — Väsendet. Särsk. Utskottets Betänkande, IX s 170. K. Kalkugnsafgift på Gothland, I 1. s 836. KammarCollegium. Särsk. Utskottets Betänkande, XI s 175—i83. — satt på två Divisioner, I 1. s 36. •— Rätten. Särsk. Utskottets Betänkande, XI s 196 — 201. om aflöning för, Fond till, I 1. s 841. Kammer erar en, angående förhöjning uti en 153 andre, i LäneBanken tillagd gratification; BancoUtskottets Betänkande, VI i.
Ja! nu, i lifvets Maj, den späda telning böjen, Nu rigten denna stam! af åldern hård en gång, Han gäckar eder vård och konstens sena tvång. En åldrig seglare, kring bygdens lugna vikar, Sin lärling småningom med böljorna förlikar: Att, när, mot hafvets rymd, han lägger ut från strand, Ej styret svika skall en oerfaren hand, Och stormen slunga kring den ankarlösa slupen Bland tusen dolda skär, och hvälfva den i djupen: Det ljusnar mer och mer. Snart i en högre sfer Den unga anden röjs af kunskapens begär. Ur gruset småningom han lyfter fria vingen Upp mot begreppens rymd — och massorna af tingen Ta form och färg och lif, och ordnas till en verld Och solen träder fram och börjar dagens färd. Det är ej denna sol, som öfver qvalda länder Ur heta stjernans krets sin middagsvigge sänder, Och torkar blommans dagg, och qväfver kraft och mod: Att speglas i en dagg af tårar och af blod, Och nödens enda kraft på otacksamma fårar, Och plundrarns enda mod bland värnlösa och dårar ... Nej! sådan hon gick upp för verldens gyllne tid, Gick, morgonrodnande och leende och blid, För en Arcadisk dal och, helsad af dess sånger, Såg mödor utan qval, och glädje utan ånger. Du, Barndom! än en tår jag åt ditt minne ger, Och hjertat suckar tyst: du kommer icke mer! Du kommer icke mer, med blommorna i håren, Och löjet på din läpp, och lekarna i spåren ... Men, skall du äfven fly en djupt förkastad bygd, Du, oskuldssälla frid! och du, de spädas dygd, Du, helga menlöshet i känslan och begären! Skall du ock evigt fly från jordens landamären? Dröj, goda engel! dröj, till mulna åldrars tröst! Bevaka menskans rätt, beherrska hennes bröst! Sjung, skaldmö! sjung ditt hopp! Till inga dogmer svuren, Tag läror i ditt bröst, och toner af naturen: Och dör din stämma bort, en suck i stormars gny, Så höj en tröstfull blick mot bättre dar, som gry!
Reservationer r Herr af Lefre'n: ”Utskottet har, med få undantag, tillstyrkt Ri kets Ständer antagandet af det system för Rikets blifvande silfveroch koppar-mynt, sorn jag, i derom afgifven, och till Utskottets handläggning remitterad motion, föreslagit. Jag har således intet skäl att i sjelfva saken afvika ifrån hvad Utskottet sålunda tillstyrkt; men jag afviker i fråga om formen ifrån Utskottets lanta. Delande Utskottets åsigt, att Banco-Vtskottets Betänkande N:0 7. sjelfva mynt-enlietens bestämmande till skrot och korn utgör, i stöd af ng §. Regeringsformen, ett Konung och Ständer gemensamt tillhörande lagstiftningsärende, kan jag icke i samma §. hemta grund lill den åsigt, att bestämmandet af mynt-enhetens underafdelningar och multipler äfven skulle tillhöra bägge Statsmagterne. Denna senare åtgärd anser jag tillhöra Konungen ensamt, såsom varande ett oeconomiskt mål, och tror derföre, alt denna del af beslutet bör, ifrån Rikets Ständers sida, antaga formen af önskningsmål.” Herr Helledaji: ”Emot Utskottets antagande såsom grundsalts, att Ständerne ega gemensamt med Konungen utöfva lagstiftande-rätt, i afseende å bestämmandet af landets mynt-enhet, med dess fördubblingar och afdelningar, nödgas jag mig vördsamt reservera. 79 §. Regeringsformen innehåller, ”alt Rikets mynt till skrot eller torn, det vare sig till förhöjning eller åfslag, ej må ega rum utan Rikets Ständers bifall; Konungens rätt att låta slå mynt dock oförkränkt.” Emot bestämda ordalydelsen eger Utskottet ej att förklara Grundlagens ord och för bedömandet, huruvida den tolkning Utskottet gilvit åt nämnde Grundlags §. är öfverensstämmande med ordalagen, måste undersöJkas hvad med skrot och korn förslås.
Då alla ärender slutligen kunde af Konungen pröfvas, och de öfrige StatsRådets Ledamöter skulle dem öfvervara, samt controll och ansvar i Constitutionen äro bestämda för StatsRådet, så anser jag icke något missbruk för myndighet eller inflytande böra genom nämnde Styrelsesätt uppkomma. För öfrigt fordras en vidlöftigare undersökning af ämnet, än den jag hunnit anställa, för att i hela dess vidd derom fälla omdöme, och jag har derföre endast framställt en och annan anmärkning, hvartill så väl Utskottets Betänkande som discussionen i dag föranledt. Det skulle för det stora ändamålets vinnande vara af vigt, om Riksens Ständer kunde nu fastställa några hufvudgrunder, på hvilka den blifvande Committeen kunde bygga sitt förslag, särdeles i fall fråga blir om några förändringar i Constitutionen, hvilka jag likväl anser alldeles icke, såsom man yttrat, hehöfvas så hufvudsakeliga, att någon rubbning i dess grundvalar åstadkommes. — I afseende på detaillerna tror jag, att Committeen bör äga fria händer att afgifva sitt förslag, och att, likasom den nuvarande LagCornmitteen redigerar civila och brottmåls-lugarne, Den 2*2 Maji. 347 samt föreslår organisation af de Domstolar, som skola handhafva dessa Lagar, bör den ifrågavarande Committe'en redigera våra economiska, med flere, författningar, och i sammanhang dermed föreslå organisation af de Embetsverk, som skola handhafva dem. Sammanträde med LagCommitte'en blir så mycket mera nödvändigt, sorn åtskilliga economiska ämnen borttagas ur den nya Lagboken, och måste således af den blifvande Committeen behandlas. — Då Ridderskapet och Adeln icke torde vilja nu antaga Betänkandet oförändradt i hela sin vidd, och det icke kan, på sätt några Ledamöter yrkat, endast till en del bifallas, efter som det första gången är under öfverläggning; så lärer Betänkandet böra återgå till Utskottet, som derigenom komme i tillfälle att besvara de nu gjorde anmärkningar, hvarefter Ridderskapet och Adeln kan, då målet återkommer, efter godtfinnande derom besluta. Grefve SpensJacob Melcher:
Räntegodtgörelse 5 p r o c. I landsorten boende torde hänvända sig direkt till banken. I Regeringsgatan I. O Bäst! Sparkasseräkning För att få sit Kaffe riktigt godt (G. 83588) Iduns Qrebro Kex till k r. 16: 4 5 p r från mina fabiker m e t e r gratis franeo Generaldepot för Sverige, Norge, Danma och Finland. Bruksanvisning medföljer hvarje burk. 1 6: 4 5 pr meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m. m. (cirka 240 olika kvalitéer o c h 2,000 olika färger, mönster m. m.) pr robe » kr. Profver o c h katalog omgående. — Dubbelt p o r t o till Schweitz. G. Seansbergs Siden-Fabrik, Zurich. (K. &amp; K. Husmödrar! piller m piller) fe Sydfrukter, Nötter, Valnötskärnor, i n l a g d a Frukter, Köttkonserver, Delikatesskinkor (3 — 4kg.) efterkraf billigast från Frukt-Import-Magasinet, Grönsakstorget 1, Göteborg. samt genom de större Järnhandlare i Skandinavien och Finland. Priskurant gratis och franlrn — i vackra sorter från i S E N E N K E L, pålitlig och barnkär flicka erhåller nu till 1 juli plats i familj för att tillse en gosse om 3 år, samt deltaga uti inomhus förefallande göromål. Porträtt och rekommendationer önskas. L ö n 100 kr. Svar till Fru A. Gislow, Gislaved. t902) PLATSANSKAFFNING hos vänliga, hänsynsfulla husmödrar såsom hushållsbiträden för arbetssamraa, väl uppfostrade flickor. Förmånlig anställning i Stockholms närhet för en bildad flicka kunnig i enklare matlagning till trefnad och nytta. Vidare m o t tvenne porton. För Husmoderns Själfbjälpsbyrå: Kaptenen Ernst Bosseus, Jularbo. D A L A R Ö. L Ä R A R I N N O R, Värdinnor, Affärsoch Hushållsbiträden få goda platser geNorra Inackord.-Byrån, Mäster Samuelsgatan 62, Stockholm.
Stockholm den 10 Juni 1848. Ank. till Exp. Etsk. den 13 Juni, kl. U e. in. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majds nådiga skrifvelse till Rikets Ständer med öfverlemnande af roteringsverken för den tillökade ordinarie båtsmans-roteringen. Sedan Kongl. Majit till Rikets år 1840 församlade Ständer, för fastställelse i nåder öfverlemnat de af Kongl. Majit i nåder gillade båtsmans-roteringsverk för åtskilliga län, men Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 15 Juni påföljde Staissamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskoltels Utlåtande N:o 51. 17 år förklarat, att Rikets Ständer ansett sig böra uppskjuta med pröfning af och utlåtande öfver den nya roteringen, intilldess densamma öfver hela riket hunnit att försiggå; så har Kongl. Maj:t, med tillkännagifvande, att sådant numera egt rum, samt att alla båtsmanshållet rörande roteringsverk inkommit och blifvit granskade samt af Kongl. Maj:t för Dess del i nåder godkände, genom nådig skrifvelse den 8 Oktober sistlidet år, JV2 2, till Rikets Ständer öfverlemnat för fastställelse samma roteringsverk, som upptager för indelningen 20 hela samt 15 styckade rotar, och för roteringen 420 hela samt ^ styckade rotar, deruti lik väl inberäknad halländska tillökade ordinarie båtsmansroteringen, utgörande 295 hela samt styckade rotar, i afseende å hvilken sistnämnde rotering, för så vidt den angår de utsockne frälsehemmanen, Kongl. Majit aflålit serskild nådig skrifvelse till Rikets Ständer.
Ad. behagade bifalla Utskrs sista tillstyrkande ang:de anhållan till K. M. om underrättelses meddelande till fullmäktige i Riksg.cont. om tidpunkterna för medlens lyftning. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då nu så väl utlåt. N:o 435, som de under särskilda litt. åtföljande utlåttn blifvit för R. o. Ad. föredragna, han för sin dei ansåg att all den föredragning i afseende på extra-statsreglei ingen, som af dessa utlåt:n kunde föranledas, blifvit af Hr Landtm, verkställd, och att man således komme att öfvergå till andra ämnen. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, uppläste följande: Jag reserverar mig mot hela det beslut, hvarigenom en extra riksstat blifvit beviljad. Jag gör det icke derföre, att jag ej anser någon del af de företag nyttiga, för hvilkas utförande medel uti extra - statsregleringen blifvit anslagna, utan i första rummet, emedan jag anser det vara mindre välbetänkt och högst opolitiskt af R. St., att utan andra garantier än dem, hvilka de hittills erhållit, bevilja mer än det aldra nödvändigaste åt en Regering, hvilken låtit så förstå sig som den närvarande. Jag inser visserligen, att man med de anslag, man beviljat för åtskilliga företag, afsell att öka välståndet i landet; men man hade dock i första rummet bort se till, huru man kunnat minska de öfverdiifna skatterna, innan man ville på indirect väg återställa det välstånd, hvilket man på direct väg förstör; detta sednaie synes mig åtminstone vara ett mindre vanligt sätt att tillvägagå; man kunde snart derifrån ledas till den slutsatsen, att de beskattande fruktade för att minska skatterna, emedan de trodde det vara alt äfven minska välmågan i landet, liksom vår Regering ansåg sig ej böra och troligen fann sig ej kunna anföra andra och mera talande bevis på ett tilltagande välstånd, än ökade skatter och öfverskotter i statscassan.
Hon är en fet, stor menniska. Och skulle man kunna få tala med henne? Bara hon inte tar illa upp? Hvad än! Gå bara rakt in, till höger från porten och sedan första dörrn. Mari gick. Hon kom in på gården; såg trappan, uppför hvilken hon skulle gå, och dörrn och fönstren. Hjertat började bulta och fötterna ville inte gå framåt. Hon stod en stund vid väggen och försökte lugna sig. Sedan tvingade hon sig att gå den väg, som Hanna anvisat henne. Hon torkade sorgfälligt sina fötter på granriset framför trappan, steg långsamt uppför och gick in. Hon kom i ett slags farstu, med hvit gångmatta på golfvet. Åter måste hon stanna en stund; hon var så rädd, att hon knapt vågade andas, och darrade som af frossa. Hvarje åder bultade som med tusen hamrar. Hvad skulle hon säga? Det hade hon ännu inte ens kommit att tänka på. Hon försökte tänka efter, men fick inte tag i någon början. Ångestsvetten trängde fram på hennes panna. In måste hon gå i alla fall, det måtte då aflöpa huru som helst. Farstun hade två dörrar. På vinst och förlust gick hon fram till den ena, tog i låset och öppnade, mycket sakta och varsamt. Hon kom in i ett rum, der det fans ett piano, ett bord vid fönstret och stolar. På ömsesidor om dörren hängde öfverplagg på väggarne. Hon hvarken hörde eller såg någon menniska. De främmande sakerna omkring henne gjorde henne rädd, de liksom hotade henne och det kändes, som om hela rummet med stränghet hade bedt henne gå bort. Hon ämnade också redan draga sig tillbaka, men märkte i det samma i andra ändan af rummet en dörr, som stod på glänt. Hon hostade... Mjuka steg hördes; på tröskeln visade sig en svartklädd fru, stor och fet. Det var helt säkert hon. Mari började. Hon visste inte riktigt, hvad hon sade, men frun tycktes ändå förstå hennes afsigt, eftersom hon kom närmare och började betrakta henne med granskande blickar från hjessan till hälen. Mari försökte ännu framstamma, att hon nog skulle betala och att frun ingalunda behöfde tvifla derpå. Men hon hade en mycket söndrig kofta, och fruns ögon tycktes upptäcka alla hålen.
I länder, som endast hafva råämnen att aflåta, särdeles då dessa fordra stort utrymme, så 24* - Den ig Junii e. rn. sorn trädvaror och torr fisk, hos våra grannar i Norrige, och der nästan alla förädlade varor skola hemtas från utländningen, såsom förhållandet var i Norra America, innan det började skydda den inhemska varuförädlingen, der behöfver man förhålls vis allid flera fartyg, för att utföra råämnena och återhämta de förädlade varorna, än i ett land, hvarest råämnena förädlas och förbrukas utan att utföras. Den inhemska konstfliten och välmågan kunna således vara ganska ringa, fastän både sjötulls-inkomsten och sjöfarten äro betydliga, och derpå är icke blott Sverige, utan ännu mera Norrige, talande bevis. Utskottet har ock, istället för att visa, huru de utoch införda varorna förhålla sig lill hvarannan, lemnat oss en Tabell (N:o 6) öfver de derföre influtna medlen. Penningen är alltid behaglig, och utan tvifvel angenämare att skåda, när man icke vet, hvarifrån han kommer, än om Utskottet hade genom en uppgift på sjelfva varorna, visat oss, huru mycket smör, kött, talg, med flera varor, som vi sjelfva kunnat, frambringa, eller umbära, bidragit till ifrågavarande tullmedels belopp. Utskottet har visserligen erkänt, att våra inhemska näringar behöfva skydd mot utländningens medtäflan; men det har begått det felet i sätt och medel, att anse blott eli enda, eller höga tull afffter, böra begagnas. Men det förhåller sig Den 19 Jun i i c. m. med egennyltan, såsom med hvarje annat ondt, att icke ett enda botemedel är ofelbart, under hvad förhållanden som häldst; utan flera olika måste, efter omständigheterna, begagnas. I sådant afseende finnas, utom tullafgifter, förbud, strängare beslagsförfattningar, rikligare straffbestämmelser, o. s. v. Dem förutan, går det med Tullarméen, såsom med hvarje annan här, hvilken saknar reser ve, att när linien är genombruten, så är allt förloradt.
Således kommer genom General-Sammandraget af alla Taxerings-Längder öfwer hela Riket att utredas: r:o Hem - Den 11 October. 6Z l'.o Hemmans och Stads-jordens uppskattade wärdén ester sina Clasier och grader öfwer hela Riket. 2:0 Hivad Summa Bewillningen hade utgjort, om den blifwit uttaxerad endast ester Skydds-afgift, eller om den twertom endast ester Tariffen N,o 1. utgätt. z:o Huru högt den behällna inkomsten af enskild Egendom samt af Embete och Tjenst hwar för sig blifwit ansedd. 4:0 Beloppet af den till betalning fastställda Bewillningen efter Tariffcrne N:ris 1. och 2. samt af Embete och Tjenst hwar för sig; hwarförutan General-Sammandraget jemwäl utwisar de efter 2. Ari. erlagde ätskillige Vewillnings. afgifter, tillika med summan af Allmänna Bewillningen efter hwarje Art. serskildt, och efter begge tillhoparäknadt. Upptllt I>o; 8sniko1. MK5-<iea rz k>Nod«r igiv, Wördsamt Memorial. ^bällrst. Vorgare-Ständet har under dm 29 näsiledne September till Vewillnings-Utskottet remitterat ett anförande af Herr Stads-Majoren, vice Talmannen Westin, om utsättande af 64 Den n October. Den ri October. af en prisfräga, att ivid nästa Riksdag besvaras, angäende en förenklad method till Bewill. ningens utgörande. Ehuru de nu antagne grunder för Bewill. ningens erläggande icke allenast äro till sin billighet och rättwisa godkände, utan ock, e ter bmad Utskottet trop, pä ett deremot svarande sätt kunna werkställas, sä snart Förordningen behörigen handhafwes, tiviflar dock Utskottet icke att ett sädant Bewilluiugs.
Den Den i5 Juli i', m. föi fällning, som nti är föreslagen, upplager så val det förhållande, all trupp provianteras i qvarter, som det då trupp erhåller proviant af Kronan, hvarvid likväl kokning sker uti qvarteret. Allt sådant är iakttaget i det lagförslag, som, efter livad jag nyss nämnde, ligger hos K. M. till dess nåd. pröfning. Jag tillstyrker afslag å betänkandet. Hr von Troil, Emil; Utsk. säger sig hafva funnit, att nu gällande tåg-ordning hehöfver förbättras, och har derföre inkommit med förslag dertill. Det är visst ganska berömligt att, der brister finnas, söka åstadkomma reformer, incn man måste då tillse, att förändringarne blifva förbättringar och icke sämre än hvad som redan finnes. Jag befarar likväl, att det sednare skulle blifva fallet, om det nu föredragna förslaget antoges. Ulskts förslag innefattar den utväg för tågande trupps förplägning, att länsmännen skulle anskaffa provianten och derför godtgöras enligt räkning, hvilken metod säkerligen innan kort skall befinnas falla sig alltför dyr, då desse tjenstemän ofta torde sakna tid att med tillräcklig omsorg handhafva detta ekonomiska bestyr, om man ock allmänt kan antaga fullkomligt nit och oegennytta, hvilket dock, i betraktande af dea menskliga svagheten, torde synas något tvifvelaktigt. Tili följe af dessa anmärknrr tillstyrker jag afslag pä betänk., och skall med mycket nöje lemna min röst till hvarje nyttig förändring i tågordningen, då detta ämne förekommer till R. Sits afgörande, till följe af de redan vidtagna åtgärder, hvarom Kauimar-coilegii President lemnat upplysning. Frih. Raab, Adam Christian: Icke heller denna gång uppträder jag för att försvara Utsk:s betänk., utan instämmer med dem, som yrkat afslag derå.
Bankens Brand-anstalter hafva, vid den dermed i Revisorernes öfvervaro anställde öfning, befunnits i det goda skick, att Revisorerne ansett sig äga skäl att deröfver förklara sin tillfredsställelse. Vid den verkställda Revisionen af Bankens Räkenskaper hafva Revisorerne fästat uppmärksamhet å följande omständigheter: 1:0 Skrifmaterialierne, som uppgått i832 till - R:dr 6,228: 10. 5i och „ „ „ i833 „ - „ 4,478: 5. 4. samt a:o Koslnaderne för prenumeration å Tidningar, utgörande år i83a R:dr 522: 4°- — och 18 33 „ 555: 4* — Dessa omkostnader synas Revisorerne, såsom nog dryga, tåla någon nedsättning. 3:o Särskild aflöning för den Banco-Commissarie, sorn förer Räkenskaperne med Kongl. Myntet, hvilken aflöning utgjort: i83a - - R:dr 312: a4- — 1833 „ 300: Detta arbete har synts Revisorerne kunna verkställas af Bankens Tjenstemän utan serskildt arfvode, hvadan utgiften torde böra indragas. Rå, enligt Jen upplysning, sorn under granskningen Blifvit, Revisorerne meddelad, Revisionen inom Wexel-Banken skall inskränka sig till hopsummering, men en så beskaffad gransknings-åtgärd synes öfverflödig, hafva Revisorerne ansett det böra hero på närmare undersökning, huruvida icke de derföre bestämda tjenster må kunna förflyttas på Indragnings-Stat.
Majit den 20 December 1825 meddelat nådig ”Instruktion, hvarefter Kommitterade, till förrättande af den beslutade jemnkningen af extra roteringen i riket, hade att sig i underdånighet rätta,” i hvilken Instruktion föreskrifves, bland annat: att roteringsförrättningen skulle länsvis förrättas; att, som extra roteringen endast borde träffa så kallad privilegierad jord, samt derifrån följaktligen borde skiljas alla hemman och lägenheter af Krono-skatteoch Frälsenatur, hvilka, enligt författningarne, voro underkastade ständig rotering, så skulle vid förrättningarne, från upptagande i extra roteringen, uteslutas: l:o alla sådaae hemman, som, efter roterings-verkets införande, blifvit af öde upptagne och skattlagde, och hvilka, i följd af deras natur, borde vara ständigt roterade; Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande., N:o 48. 5 2:o öfverskjutande delar af sädane förut roterade hemman, som i roteringsverket voro roterade för mindre mantal, än hvaraf de, enligt Jorde-boken, bestode; 3:o alla inom
Betänkanclen, 6i(j tull, och alla, då de med främmande skepp, här införas, en förhöjning af 40 procent. Vid noga jemförelse af alla dessa förhållanden, kan Svenska Handelsintresset icke genom den nu varande reciprocitetens beskaffenhet anses vara lidande. Sluteligenhvadreciprociteten uti Skeppsoch Lästumgälder angår, såerlägga Svenska skepp i Engelska hamnar betydligen mer än Engelska i våra. Man kunde såsom orsak dertill anföra dyrheten af materialier, dagsverken och andra omständigheter, som göra underhållet af hamnarne, Båkarne, Lotsverket m. m. kostsammare i England än i Sverige, hvarföre äfven dessa umgälder, såsom beroende af lokala förhållanden, äro på olika ställen olika; men. det beror helt och hållet af oss sjelfva att i denna del införa en noga reciprocitet; ty hvarje Lands Styrelse är ostridigt berättigad att föreskrifva de villkor, under hvilka den tillåter besök af främmande nationers fartyg. Att Svenska Styrelsen hittills ej förhöjt dessa umgälder för främmande till fullkomlig likhet, härrör väl förnämligast deraf, alt en sådan reciprocitet skulle vara oss sjelfva skadelig, och minska antalet af främmande skepp, hvilka, ehuru de påstås göra intrång i vår sjöfart genom det de afhämta vissa fäderneslandets produkter, icke anses göra det genom afhämtandet af de öfriga; och flere patriotiske män, som nu yrka reciprociteten i Skeppsumgälder för de utländska fartyg, som exportera våra Ö20 Eesv. och Ekon. Utsk. Betänkanden-, trädvaror, skulle säkert finna densammå skadelig för vårt handelsinteresse, vid eXporten af jern och andra Svenska produkter.