Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s Bank af den 11 Mars 1830 fastställda grunder, upprättat och sammanfattat förestående reglemente; så har detsamma till ovilkorlig efterlefnad och iakttagande intilldess annorlunda kan, i vederbörlig ordning förordnas blifvit af R. St:r gilladt och antaget”. Öfvergår jag nu till instruktionen för BankoUtsk. grundadt på 36 § Reg.F. och 32 § Riksd.Ordn., som öfverlemnar åt Utsk. att författa reglemente för Banken, så lyder den så i 8 §: ”Sädane reglementariska föreskrifter för bankens rörelse och förvaltning, som härleda sig ifrån R. St:s och Utsk:s, under riksdagens lopp, fattade beslut, skola af Utsk. hos R. St. till deras fastställelse anmälas; hvarefter Utsk. bör i ett. helt sammanfatta och utfärda det reglemente, som, efter riksdagens slut, skall vid bankens förvaltning tjena lill efterrättelse”. På grund af hvad jag nu haft äran framföra får jag anhålla om propus., att med afslag pä Utsk:s förslag till voler:spropos:r för nu ifrågavar. punkt, R. o. Ad. måtte besluta, alt som två RiksSländ stadnat emot två, ang:de förslaget lill förhöjning af circulationsförslagel, så kommer denna fråga att vid innevar. riksdag förfalla. Frih. Palmstjerna: Jag är förekommen af Hr Rosenblad, som så fullständigt utredt detta ämne, att jag icke har något vidare att tillägga. r> Hr Akerman: Då jag, både vid det förra betänk., ronde bankens lånerörelse och vid det bär förevarande, fullständigt uttryckt min åsigt, att den nu ifrågavar. lånerörelsen icke borde äga rum, så skulle jag icke önska något högre, än att de värde talare, som gjort anmärkmr emot Utsk:s sätt att behandla frågan måtte hafva rätt och frågan således komma alt förfalla; men jag måste likväl bekänna, att, oaktadt Hr Rosenblads vidlyftiga räsonnemang jag icke kan finna hans åsigt rigtig.
Om dessa summor jemföras med rikets folkmängd vid slutet af ofvannämnde år, visar sig, att vid slutet af år 1845 hvar 514:de, vid 1855 års utgång hvar 623:dje och vid slutet af år 1856 hvar 656:te person i riket varit friheten beröfvad. Antalet af de fångar, sorn under revisions-året dels funnits å allmänna straffoch arbets-fängelserua samt i länsfängelserna och vid Krono-arbetskorpsen, för att förrätta ådömdt allmänt arbete, dels ock förvarats uti enskildt fängelse, för att förmås till bekännelse af brott, samt huru många af dessa under året afgått, äfvensom procentförhållandet emellan antalet nykomna, afgångna och återkomne vid ifrågavarande fångvårds-inrättningar, inhemtas af följande tabell: 1856. Man. Qvinnor. Summa. Af gangne: På grund af Kongl, nåd Efter arbets-tidens slut Efter besparad arbets-förtjenst till bestämdt belopp Efter erhållet laga försvar — 140 — Utgörande, i förhållande till de såsom dömde nykomne, procent 24. 25. 25. och i förhållande till alla ofvanupptagne under året frigifne, procent 24. 31. 25. § 9. Beträffande disciplinen inom fängelserna och Krono-arbetskorpsen, utvisar Fångvårds-styrelsens underdåniga berättelse, bland annat, att antalet af rymningar och de vid revisions-årets slut icke ertappade rymmare utgjort: Vid fästningssamt allmänna straffoell arbetsfängelserna: Vid årets slut Kymniugar. ej ertappade rymmare. för mankön 15. 8. » qvinkön Vid Krono-arbetskorpsen 17. 4. De extra judiciella bestraffningarne hafva utgjort: Vid fästningssamt allmänna straffoch arbets-fäng elser: för mankön 569. » qvinkön 1,011. Vid Krono-arbetskorpsen 320. och har, i likhet med förhållandet under föregående år, största antalet af dessa bestraffningar, nemligen 985, egt rum vid straffoch arbetsfängelset för qvinnor å Norrmalm. 8 10.
Af protokoll, som i 1 (1 § omförmäldt är, skall kontrollör, för en half månad i sender, till Konungens Befallningshafvande och till öfverkontrollören insända afskriften hvilkas riktighet kontrollören och vitnet bestyrkt. 8 Särskilda Utskottets Memorial, JK 14. § 18. Kontrollör skall dagligen noga tillse att, under det bränvinstillverkning pågår, icke finnes lönlig öppning för bränvins uttagande å imkylare, afloppsrör, luftrör, graderingsrum eller sprithållare. § 19- Lyktan, sprithållaren och det rum, hvari denna inneslutes, skola vara af kontrollören försedda med lås. § 20. Då bränvinstillverkare erhåller fri tillgång till graderingsrum eller sprithållare, för dess rengöring eller reparation, skall kontrollören vara tillstädes, för att tillse det missbruk dervid icke må äga rum. § 21. Då, enligt 10 § 2 morn., förbränna blifvit från sprithållare till omkokning utlemnad, skall kontrollören noga tillse, att förbrännan varder i bränneriet använd till åstadkommande af det bränvin, hvarför tillverkningsafgift utgå bör. § 22. Då ägare till Större bränneri vill begagna den honom i 18 § af ofvanåbero pade förordning medgifna rättighet, att under de fyra sista dygnen af den tid, un der hvilken han, på grund af skedd anmälan, är berättigad att tillverka bränvin, destillering verkställa, skall kontrollör dervid jemväl tillstädes vara och tillse, att bränvins tillverkning då icke utöfvas. § 23. Kontrollör skall noga förvara graderingsoch mälnings-protokoll, nycklarna till de af honom åsätta lås samt det sigill, han i bränneri vid föreskrifna förseglingar begagnar, så att obehörig person icke må till dem äga tillgång. § 24. Kontrollör gore för hvarje gång han tillfälligtvis lemnar bränneri, hvarvid han anställd är, uti särskildt derför inrättadt protokoll antekning om tiden så väl för sitt aflägsnande, som för sin återkomst. § 23.
M. värdes fullfölja kraftiga förfoganden, hvarigenom helgd återskaffas slutna, men å Danmarks sida hrutna fördrag, restitution af olagligen uppburna tullmedel vinnas samt allvarsamma mått och steg vidtagas, att Danska Regeringen hädanefter åtnöjes med sin (illslandiga rätt efter tractater, sorn, ehuru innebärande en för sjöfarten onaturlig och servil skattebehandling, Sverige, af urgammal aktning för tro och lofven, aldrig svikit. I följd häraf kan jag ej förena mig med liögl. Utsk., som icke velat omfatta denna åtgärd, utan i stöllet dylik och all annan afslyrkt.” Sedan man genondäst denna reservation, är man verkligen böjd att falla i förundran, att icke någon annan af Utskts ledamöter deltagit uti densamma, helst när man vet att dess innehåll till alla delar öfverensstämmer med det väl utarbetade och på talrika facla stödda betänk., som Cornmerce-colltm den 7 Maj sisth år afgifvit. Det är derföre man med tillfredsställelse hört, att 2tne ledamöter af Ekon.- Utsk. här yttrat sin önskan 0111 återremiss, och tillika att de icke deltagit i pröfningen af detta betänk. Detta ämne synes åtminstone för min öfvertygelse vara ett af de vigtigaste, ehvad man afser dess inflytelse på Svenska handeln, eller nationens ömhet om sin egen och Rikets värdighet. Vi hafva stundom sett andra länders Regeringar, endast på klagomål af enskilda individer öfver begångna förnärmelse!- af främmande makters auetoriteter, vidtaga de allvarsammaste och mest energiska steg till vinnande af den upprättelse, som hvarje makts värdighet anses erfordra. Här har icke allenast en taliik mängd af hufvudstadens handelscorps, utan äfven handels-societeterne i Sundsvall, Hernösand, Umeå och Söderhamn samt handlande och skeppsredare i Gefle, Carlshamn, Calmar, Carlskrona, Norrköping, Malmö och Ystad deltagit i dessa reclamationer. Man skulle då önskat och nästan kunnat förmoda, att något mer kunnat under ett och ett fjerdedels år åtgöras, än hvad hittills kommit lill R. Sits kunskap.
Nej! DOGMÉR (afsides). Ah! hvad hon är vacker! VALTER (till Alma). Älskade Alma! hvad jag är lycklig att få träffa er! ALMA (rädd). För Guds skull ... tante kunde höra! (de gå). CLARA (afsides). Hvad han är odräglig! (de gå). EVALD (går mycket brydd bredvid Isabella). Det ... det är ett mycket vackert väder i dag. ERIKA (hoppande, till Elise). Hör du Elise du, när vi bli' stora, så ska' vi också prata med kadetter! ELISE (leker med sin ballong). Nej! jag tycker inte om kadetter! Tacka vill jag löjtnanter (de springa ut). ISABELLA (lika brydd). Ja ... mycket ... (de gå). PUDDELKRANS (som hela tiden försökt att få något sällskap, men alltid sett platsen upptagen). Åhå! små krukor ha' också öron! Det vill säga att jag får gå ensam! (ser efter dem) Nej, för fan! min vän Dogmér har två ... det såg jag inte! (skyndar ut efter dem). Fjortonde Scenen. Der går nu hela pensionen ... den har verkligen fått ett förträffligt sällskap Jag såg bara en skymt af min unga kusin ... men huru förändrad var hon inte ... stackars flicka! hon var för god att blifva lik de andra ... men hvad skulle hon väl kunna blifva i en sådan omgifning (Musiken kommer närmare.) Min tants bref skall i alla fall bli mig en god förevändning att få se den der bildningsanstalten på litet närmare håll! (går. I detsamma inkomma en mängd barn och promenerande, som dels stanna, dels skynda ut till venster). HJELM (från höger). 27 BARNEN. Hurra! Nu kommer paraden! (Musiken kommer allt närmare, och man ser på torget nära alléen en massa folk inkomma, somliga springande, andra marscherande i takt; under tiden faller ridån hastigt, hvarefter orkestern spelar marschen till slut.) _______
Säker denne, eller annan f ör"man, att genom hotelser eller öf vertalande ’’tillvägabringa något olagligt accords-aftal, ”miste tjenstetid Detta Förslag, sorn Högloflige Ridderskapet och Adeln, genom remiss den 29 nästlidne Maji, öfverlenmat till Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskoliens handläggning, har hos Utskotten kommit i öfvervägande; och ehuru Utskotten lika med Motionairen anse, att ett stadgande, som hade till föremål, att förekomma de missbruk med tjenste-accorder, hvilkas tillvaro Utskotten ej tilltro sig bestrida, vore af behofvet påkalladt, likväl och då det torde vara så mycket mindre lämpligt att till en sådan Ansvars-lag afgifva Förslag förr, än i sammanhang med, eller såsom till-] hörande, del af den Författning eller Reglemente , som kommer att 6 Lagsamt Allm.fiesv.o.Oec. Uisk. Bet. N:o 62» bestämma hvad i afseende på Tjenste-accorder bör iakttagas , som , i annat fall, det lätt låter tänka sig, ati straffbestämmelserna komma att sakna den nödiga öfverensstämmelse med Författningens öfriga föreskrifter, förutan hvilken de skulle förfela sitt ändamål i egenskap af Lag; då, Utskotten veterligt, något sådant allmänt Accords-Reglemente icke finnes utfärdadt, och hvar1 uti det ifrågaställde Lagförslaget kunde såsom tillägg intagas; då, hvad serskildt angår Mili» tairens accorder, hvarå Motionairen egentligen synes hafva afseende , Kongl. Maj:t förklarat Sig vara i Nåder betänkt ati för de samma låta utfärda förnyadt Reglemente , dervid Kongl. Maj:t, hvars höga rätt det är att öfver detta ämne efter godtfinnande förordna , ej lärer underlåta att mot missbruk af den beskaffenhet, som öfverklagas, foga sådana ansvars-stadganden, sorn af omständigheternepåkallas.och med den förväntande nya, efter tidens kraf mera lämpade, Författningen s Bag-sann Allm.
Anslaget är så mycket mindre farligt att bevilja, i enlighet med hvad StatsUtskottet föreslagit, som öfverskottet, i fall något sådant blir, kommer att qvarstå. Jag tillstyrker alltså bifall till Utskottets förslag i denna punkt, så mycket häldre, som erfarenheten visat* att ändamålsenligt ökade Tull-utgifter öka Tull-inkomsterne, och det synes mig angeläget, alt försätta Tullverket i det skick, att man derigenom kan påräkna betydliga Stats-inkomster, så att det i en framtid blir möjligt lätta Stats-bidragen från annat håll. 78 Den 28 September e. m. Herr Skogman j Carl David: Den ut-» giftssumma, som anslås till Tullverket, har tvenne föremål, det ena att aflöna tjenste-* männen dervid, och det andra att bestrida öfrige förvaltningens omkostnader. Becjge delarne äro underkastade förändringar. Till år i8a3 års Riksdag uppfördes på RiksStaten bland inkomsterne endast netto-behållningen af Tull-uppbörden, och utgifterne ' bestriddes af inkomsterne, utan att vara på RiksStaten upptagne. Vid 1823 års Statsreglering uppfördes utgifterne för Tullverket calculationsvis på Stat, hvaremot äfven brutto - inkomsten förslagsvis beräknades. Det är således likgiltigt, om 4°°>ooo eller 450.000 R:dr, ja äfven om mindre än förstnämnde belopp, på Stat uppföras; emedan de nödiga utgifterne i alla fall måste i främsta rummet af brutto-uppbörden utgå. R:dr nu mera erfordras, i stället för de i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition förslagsvis upptagne 4°o,ooo R-'dr, härrörer af fortfarande förändringar med Tullverkets personal och afgående tjenstemäns uppförande på IndragningsStati ett förhållande som måste fortfara, intilldess Tullverket blir fullkomligt organiseradt, men hvilket äfven minskar utgifterne i samma mån, som de på IndragningsStaten uppförde personer derifrån afgå. Det förefaller mig utan allt ändamål, att vidare tvista i denna fråga, då det endast är en förslagssumma, hvarom Den 28 September e. m. 79 Utskottets Utlåtande i denna punkt handlar.
Kampen om ställaldrig vara vänner mer. Jag vet ej hur det är, men det förefaller mig ningen har kommit emellan oss, derför kunna vi BERTHA. ser att den dugligare segrade i kampen. AXEL. Kan icke ditt rättvisa sinne böja sig, då du Du var icke den dugligare! BERTHA. Juryn måtte ha tyckt det ändå! FÖRSTA AKTEN AXEL. än jag! Juryn? Men du vet väl att du målar sämre BERTHA. Är det så visst det! AXEL. betade under gynsammare omständigheter än jag. Du hade icke ritarbete, du fick gå på atelier, du. hade modeller, och du var fruntimmer! BERTHA. Ja, nog är det visst. Men för öfrigt, du ar Jo, nu får jag höra det, att jag lefvat på dig... AXEL. det, om du ej går och talar om det sjelf. BERTHA. Oss emellan, ja, men verlden får icke veta mig, hvarför lider du ej af att en kamrat, en manlig kamrat, gått in med mindre meriter. AXEL. Åh det har verlden redan fått veta. Men säg tagit er med kritik utan på känn, och derför har jag aldrig tänkt öfver vår ställning mot hvarandra. Nu när skon klämmer till, förefaller det mig som om vi icke vore kamrater, efter som jag kan erfara det som om ni ej hade här att göra. En kamrat är en mer eller mindre lojal konkurrent, dan vi gjorde drabbningarne, och nu när vi Jag måste tänka efter. Ser du vi ha aldrig vi äro fiender. Ni ha legat bakom buskarne medukat bordet, slår ni er ned som hemma hos er! KAMRATERNA BERTHA. gonsin? Åh fy! Ha vi fått vara med i strider nå- AXEL. icke kunnat. På vårt område der du bryter in, Ni ha alltid fått, men ni ha icke velat, eller skulle tekniken gå igenom hela sin utveckling och fulländas af oss, innan ni kommo fram. Och nu köper ni seklernas arbete för tio francs i timmen på en atelier och för pengar som vi med vårt arbete förvärfvat. BERTHA. Nu är du åtminstone inte ädel, Axel! AXEL.
I afseende å dessa anmärknings-frågor anse Revisorerne sig böra meddela, dels att såsom Wadstena hospitals fordran af Kapitenen Rosenblad utbalanseras uti 1855 års räkenskap, ej mindre arrendeafgiften för år 1853, än äfven fyllnads-afgifterne för åren 1854 och 1855, samt dels att aflidne Sysslomannen Callerholms balans blifvit år 1855 i räkenskapen afskrifven. § 3. Uti Wisby hospitals räkenskap för år 1855 utbalanseras, såsom handelsbokhållaren Törners skuld, 955 R:dr 15 sk. 9 rst, deraf kapital 400 R:dr och återstoden upplupen ränta; men någon åtgärd för dessa medels indrifning eller skuldens afskrifning synes ej vara under revisions-åren vidtagen; hvilket Revisorerne ansett sig böra anmärka. § 4. Af det å riks-statens 8:de hufvudtitel uppförda anslag till hospitalers och lazarettet underhåll är ett belopp af 13 R:dr lti sk. tilldeladt Örebro hospital, men - 203 — finnes dock icke funder något do ra af revisions-åren taget till uppbörd uti nämnde hospitals räkenskaper. § 5. Vid sednaste riksmöte blef från 6:te hufvudtitelns anslag för jordförluster genom kanaloch väganläggningar till ofvannämnde anslag under 8:de hufvudtiteln öfverflyttadt ett belopp af 1,205 R:dr 6 sk., utgörande ersättning för Söderköpings och Norrköpings hospitaler genom Götha kanals anläggning frångången jord; men räkenskaperna utvisa, att detta belopp icke under år 1855 kommit Serafimer-ordensgillet till godo. (Rönnowska testaments-fonden.) § 6. Af fondens räkenskaper, utan anmärkning granskade i Kongl. Kammarrätten för båda revisions-åren, inhemtas: Debet. Balans från föregående år: Inkomster: Credit. Utgifter: Balans till påföljande år:
Att Fagerlins holländska interiör köptes, var nära nog sjelfklart Det var ett gediget konstverk, som var värdt allt beröm det fick. Men nu egde museet förut dels mer än nog af dussel-dorfska genrer, dels tre holländska interiörer af Fagerlin. Och hans nyaste tafla visar alls ej på något nytt utvecklingsskede hos konstnären. Taflan är likväl bra, all aktning för den — mer än aktning till och med — och den behöfver aldrig skämmas för sig. Men frågan är, om vare sig konstnären eller den skola han tillhör, ytterligare bchöfde representeras på museet, då dettas svenska afdelning ju är afsedd att visa prof på det bästa, svenska mästare kunnat åstadkomma inom de olika riktningarna, lika väl som inom olika konstgrenar. Jag begär ej företrädesrätt för det franska måleriet — måla hur du vill, blott du målar sant och bra — men man har väl ratt att fordra, det ej den ena skolan skall favoriseras framför den andra, derför att en eller annan, målare eller lekman, ej vill eller kan se den enes betydelse gent emot den andre. Staten bör vara höjd öfver dylikt Det har den också varit de senare åren, och derför är dessa årens inköp värda allt erkännande. Ett par medelmåttiga franska taflor hade vi förut — och ett par utmärkta. Nu fingo vi prof på fransk skulptur, fransk genre och fransk aqvarell — allt samman af gedigna konstnärer. Men hvad betyder det till qvantiteten mot allt, hvad vi ha af diisseldorfsskola? Af sådan finnes ju en embar-ras de richesse, som gör det förlåtligt, att konstälskaren brummar, till och med öfver inköpet af en god Fagerlin. Det är inte fråga om att inte Nybergs porträttskizz — Viktor Andrén vid sitt ritbord — är bra målad, och hade vi sett den hänga uppe på den afmålades atelier, der det var meningen att den skulle hänga, sä hade vi alla tyckt det var roligt att titta på den lilla duken. Men nog blefvo både målaren och modellen förvånade öfver att så oförmodadt bli upphöjda, den ene till mästare och den andra till föremål för en museitafla.
Den 9 Sept. 18I7, uppå Gastaf Gun staf ssons från Jönåkers Härad af Södermanland underdåniga ansökning, angående skyldigheters att underhålla Qvarsebo Farja. 334 SfiutiticvOmbudsm. Embete Berättelser. 22:0. Den 15 October 1816, uppå Riks* dagsFullmägtigens från Ofveroch NederTor* nea samt Carl Gustafs Socknar underdåniga ansökning , att Allmogen derstädes måtte få lefverera sina Eäntepersediar till KronoFogden i orten. 2 3'o. Den I4 Januarii 1817, uppå RiksdagsFu-Ilmägtiges ifrån Stora Kopparbergs Län underdåniga ansökning om befrielse från Mantalspenningar erläggande af dem ibland Allmogen , som hafva fyra Mantalsskrifna eller mini deråriga Barn. 24:0. Af d. 29 April 1 8 17, uppå RiksdagsFullmägtiges från Hallands och Christianstads Län underdåniga ansökning om tillökning i Skjuts* legan emellan Gästgifvaregårdarne Karup i Halland och Margretetorp i Skåne. 85:0. Den 14 Jan. 1817, uppå RiksdagsFullmägtiges Lån Västeroch Norrbottens Län underdåniga ansökning , att Allmogen derstädes , utan särskilt afgift, måtte få begagna de A vid deras hemmans land och strand befinteliga fiskelägen. Ater ifrän Handelsoch Finans-Expeditionen, Den 13 November. 36:0. Af den 18 December 1811, uppl BorgareStåndets vid 1809 års Riksdag underdåniga ansökning örn inskränkning uti Allmogens •rättighet, att försälja egen och grannars hem* foians-afvel m. m. 27:0 Den. 18 December 18II, uppå RiksdagsFull mägtigens för Falkenbergs Stad vid. g.810 års Riksdag gjorde underdåniga ansöki Justitia Ombad sm.
Men att från en inkräktare återtaga sin egendom, eller undanrödja, hvad som med våld blifvit denna egendom påfördt, är ej att »panta något till sig». Ty man hvarken pantar till sig elier »tillgriper», hvad man sjelf äger. Det är våld på annans egendom, som skall afstyras, för att upprätthålla landsfreden. Det våld, som erfordras för blotta återtagandet af hvad våldsamt blifvit alhändt eller inkräktadt, är hvarken olofligt eller i lag förbudet, ehuru dermed visserligen icke urskuldas det våld, som vid återtagandet föröfvas utöfver hvad fördetta syftemål är nödigt. Väl öfvervägadt, torde det vara klart, att hvad som är för allmän fred och säkerhet farligt, icke är den handling, hvarmed endast en annan våldsam handling afstyres. Det är i denna senare, som vådan finnes; och om den, som till dess hämmande användes, icke dertill inskränker sig, utan urartar till nytt, opåkalladt våld; så är det derigenom, men icke genom det första våldets hämmande, som denna handling blir ett störande af allmän säkerhet. Bedrager jag mig icke i dessa rättsbegrepp och detta ordaförstånd af lagen; så kunde saken, i det skick densamma afgjordes, icke lagligen få annan utgång, än att den tilltalade skulle, såsom icke jordägare, fällas eller såsom jordägare frikännas, derest ej visas kunde, att husets uppförande skett med hans bifall eller eljest lagligen tillkommen rätt. Således, då äganderätten honom icke bestriddes och hvarken hans bifall eller eljest vunnen rätt (ej ens meddelägarnes bevisligen gifna bifall) åberopades, var frikännelsen deraf en laglig följd. Ett fällande domslut kunde rättsenligt ej hvila på annan grund, än att han antingen icke föregifvit eller ock ej kunnat styrka någon äganderätt, eller förneka ett honom förutan gifvet och lagligen gällande samtycke. Huruvida äganderätten var honom bestridd, visar sig icke i utslagets uppställning.
Ståndet nyss anförde tillkännagifvande, har antagit, så kunde StatsUtsk. icke tillstyrka annat än afslag till ifrågavar. punkt; men dä på grund af 56 § Riksd.- Ordn:n en ledamot af Rorg.St. begärt, just för det angelägna ändamålet af vågbrytares uppförande, ett lönebidrag af 25,000 r:dr, så har Statslltsk., i ani. deraf, afgifvit särskildt tillstyrkande ntlåt. under N:o 195, hvilket redan i ett föregående plenum lärer vara af R. o. Ad. bifallet. Det af Hr von Hohenhausen omtalade angelägna ärendet är således af Ståndet, i den mån förberördt är, vordet behjertadt. Kan det väl vid sådant;förhållande med skäl förväntas, att Ståndet skulle ytterligare bevilja för samma ändamål ett lill ännu vida högre belopp ifrågasatt anslag, utan återbetalningsskyldighet ? Häruppå skulle i min tanka, vara så mycket svårare att ingå som StatsUtsk. lärer förskaffat sig upplysningar af chefen för styrelsen öfver vägoch vattenbyggnader, hvilka gifvit vid handen, att det är egentligen berörde vågbrytare, som för hamnbyggnadens bestånd företrädesvis och verkligen är behöflig; hvaremot den öfriga delen af arbetet, kan utan fara för det helas tillvaro; tills vidare anstå. Jag tror således, att, med afseende jemväl på statsverkets knappa tillgångar numera, och med hänsigt till det understöd, som för ändamålet redan lemnats, och hvarmed motionären synts anse det angelägna ärendet väsentligen befrämjadt, när beklagligen statsmedlen ej äro i det blomstrande läge att medgifva annan utväg, R. o. Ad. torde lämpligast förfara genom att stadna vid det beslut Utsk. föreslagit; och får jag alltså vördsammast tillstyrka att bifall måtte lemnäs till ifrågavar. punkt af Ulsk:s nu föredragne betänk. Den 14 Juni f. m. 45 Hr von Hohenhausen: Frih.