Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men just dessa ordalag, genom hvilka blott antydes den enkla sanningen, att återbäring och utdelning är omöjlig af medel, till hvilka man ej för ögonblicket har tillträde, innefatta tydligen något helt annat, än medgifvande och beslut. Då jag alltså ej är i stånd att inse, det Rikets Ständer, genom det bifallna Utlåtandet, frånkännt sig rättigheten att granska gamla Passevolance-cassan, och icke heller kunnat erhålla kännedom af något annat sådant beslut, synas mig äfven Revisorerne hafva egt fullt skäl att yrka denna rätt; och anser jag Siats-Utskottet ovedersägligen hafva varit pligtigt att till Rikets Ständers serskilda uppmärksamhet anmäla det förhållande i närvarande ämne, hvilket jag nu haft äran framställa.” Af Herr Prosten Astrand: ”Då gamla Mötes-Passevolance-fonden tillkommit genom Rustoch Rolehållarnes bidrag, anser jag Stats-Utskotlet hafva bort tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Majrt anhålla, det Bihang Ull R. St. Prot. i834> 4 öaml. 1 Afd. 1 Band. 9 jule Häftet. 66 Stats-Utskottets Utlåtande N.o 22. samma fonds behållning måtte få till nya Möles-Passevolance-fonden öfverföras, för att framdeles komma Rustoch Rotehållarne till godo, till en högst billig och af behofvet påkallad lindring i Mötes-Passevolancekostnaden. ” Uti Herr Prosten Stenhammars anförande har Riksdags-Fullmägtigen Anders Jansson från Elfsborgs Län förklarat sig instämma. I öfrigt har reservation anmälts af Herr Friherre Tersmeden, Prostarne Östberg, Svedelius, Nordin, Commerce-Rådet Hemberg, samt Handlanden Andersson och Riksdags-Fullmägtigen Anders Andersson från Skaraborgs Län, Hans Hansson från Bohus Län och Eric Nilsson från Jemtlands Län.
* * * Att i största möjliga korthet gif \ .a ndgra drag, belysande arten och omfilnget af cliakonissomas verksamhet inom deras eget omr9dr, ar andamdiet med dessa rader, ej att skildra det tysta, valsignelserika inflytande de tttöfva inont vdr stad och hela vart land: huru de varda dem, som lida, trösta dem, som sörja, bedja med dem, som förtvifla, huni hela dcrns lif 31 en gtidstjenst. Det hvilar ocksi öfver Krsta en helg~lagsst %mning. Det alvar, soni rider deruppe, detuthyck af dämpad lycka, som förklarar så mdiiga ansigten, det innerliga i syshamns iimgange sinsemellan och det k5rleksfulla i der.as s5tt mot alla, detta tillika med stillheten och orngifningens hänförande skönhet Pter den I~esökande kanna liksom en Hagt &gt;af den frid, som ÖfvergSr allt förStalid&gt;. Bref fran Kristiania till Fredrika-Bremer-Farbundet. q~.innosaksföreningeii höll bankchefen Berner den 2 9 Oktober föredrag öfver * bcfalningrn for quinnors arbetc~. Föredraget kommer att tryckas i * Nyt Tidskrift. och derefter gör.u ' til1 föremil för diskussion inom företiingen. Eder korrespondent hade e j lyckan vara tillstädes vid föredraget. Den 2 7 November h011 fröken Gina K r o g föredrag Ofver qvirrnans rösträtt. Föredraget trycktes genast o c h gjordes n k r a dagar derefter till föremil för diskussion i föreningen. Föredraget r a r varmt, klart och kraftfullt. Saken ä~ teoretiskt s i godt som utdebatterad, något nytt kunde man ju slledes e j vänta a t t A hora; dock gjorde fröken Krogs föredrag intrycket af a t t v a r a ssjelftrnkb och ssjelfkantlti.
För min del kan jag icke fatta en sådan tankegång. Frih. Alströmer: Jag tror mig icke behöfva vara mångordig vid besvarandet af Hr Cederschiölds yttrande; ty om jag skulle framlägga den tankegång, sorn legat till grund för min reservation, tror jag, att den skulle blifva temligen klar för Hr Cederschiöld. Dermed vill jag dock icke uppehålla tiden, emedan det kan ske enskildt oss emellan, och för öfrigt icke inverkar på förev:de fråga. Sedan öfverläggningen härmed an«elts fulländad yttrade Hr Gr. o. Landtm., att ban. på sätt Frih. Alströmer begärt ansåg sig jemlikt 55 § Riksd-sOrdmn pligtig att hemställa om II. o. Ari. yrkade den af Frih. Alströmer begärda men af Hr Gr. o. Landtm, vägrade propos. Härvid ropades starka Nej, jemte några Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han funnit Nej öfvervägande. Frih. Alströmer: Jag förklarar mig fullkomligen nöjd med hvad som nu inträffat, och ber blott alt få nedlägga min reservation emot beslutets innehåll, Jag vill icke begära någon votering. Härefter föredrogs: 2:dra punkten, innehållande förslag till en underd. skrifvelse rörande lagstiftningen i afs:de på dem, sorn omfatta villfarande lära. Hr Cederschiöld, Gust.: Då det ifrågav:de tillägget angtde en underd. skrifvelse är affattadt i sammanhang med sjelfva förslaget, och endast under förmodan att detta skulle antagas, tror jag att sedan detsamma är afslaget, måste man äfven afstå tillägget om skrifvelsen. Jag tror äfven, att en sådan skrifvelse icke lämpligen kan till K. M. aflåtas; och det torde vara svårt att motivera densamma. Då K. JM. redan en gång framställt en propos. i ämnet, och deruti uttalat sina åsigter, skulle det vara i hög grad olämpligt att framkomma med en begäran om en ny propos:s aflåtande. Jag yrkar afslag. Ilr Cederschiöld, Rob. Theophron:
Nämnde Författning anser Banco-Utskottet, i enlighet med hvad Herrar Banco-Fullxnägtige äfven för deras del anfört, kunna , utan äfventyr för Banken, men deremot vid vissa tillfällen med verkelig förmån, till sin verkan upphöra: och att således försäljning af Bankens Fastighets-Panter, då den af ett eller annat skäl blifver nödvändig, må, utan afseende på den Pantsatta Egendomens uppskattade värde, få i Orten lagligen verkställas; under förbehåll , att Bankens säkerhet för dess uti Egendomen intecknade fordran, genom de lindrigaste vilkor, sorn för hvarje särskildt fall kunna af BancoStyrelsen bestämmas, blifver iakttagen och bevarad; med befrielse derjämte för Banken ifrån all, med Banco-Auctioner i föreskrifven vanlig ordning, förknippad ansvarighet. Genom en härefter lämpad föreskrift för Banco-Förvaltningen förmodar Utskottet, att enskilda personers rätt, i afseende på ett skyndsamt och obehindradt utbekommande af deras i Bankens Panter ägande Fordringar, skall blifva fullkomligen iakttagen och bevarad. Stockholm den 18 Juli 1815. På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Stånoeb Ad. Ledamöters dets Ledamöters vägnar Joli. Henning Gyllenborg. vägnar E. A. älmqvist. På Den ? 2 Juli. 3141 På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar O Gust. D. Wilcke. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Dan. Andersson. G. Helsingius. Uppläst hos Samtliga Riks Stånden den 22 Juli. Vördsamt Memorial! Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högv. Prest-Såndet och Vällofl. Borgare-Ståndet hafva, genom Utdrag af deras Protocoll under den 15 och ig sistl.
Med anledning af Ståndens sålunda fattade beslut anser Utskottet sig böra hemställa, att Borgare-Ståndet, som, i likhet med Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet, beslutat lånesummans bestämmande till 25 millioner Riksdaler, jemväl måtte förena sig med förenämnde Riks-Stånd derom att orden »på sätt Kongl. Majit i nåder föreslagit» måtte från ifrågavarande punkt uteslutas, då densamma skulle erhålla följande lydelse: att den summa, som emot Svenska å utländskt mynt utfärdade Statsobligationer skall upplånas till Statens jernvägs-byggnaders fortsättande under nyssnämnde år, må bestämmas till ett belopp, motsvarande Tjugufem millioner Riksdaler Riksmynt; med tillägg af de med upplåningens verkställighet förenade kostnader. Bih. till It. St. Den i sjette punkten behandlade frågan om stadganden och föreskrifter med hänsigt till sättet för upplåningens verkställande har af Ridderskapet och Adeln blifvit till Utskottet återremitterad; men som öfrige Riks-Stånden sammanstämmande bifallit hvad Utskottet föreslagit i denna punkt, och densamma således' är genom tre Stånds beslut godkänd, kan, emot 75 § Riksdags-ordningen, återremissen icke till någon vidare åtgärd föranleda. Den i stycket näst efter sjette punkten, å sidan 23 i Utskottets Betänkande förekommande mening, så lydande: »Hvarjemte de ifrågaställde särskilda föreskrifter »rörande sättet och vilkoren för oftanämude Iåns upptagande samt Utskottets derom »yttrade åsigter torde, i händelse Rikets Ständer godkänna hvad Utskottet härvid »yttrat, tillika böra genom Utskottet meddelas Fullmägtige till kännedom vid behandlingen och afgörandet af de med samma låns upptagande gemenskap egande frågor,» har Ridderskapet och Adeln till Utskottet återremitterat, Preste-Ståndet ansett böra ur Betänkandet utgå, hvaremot samma mening af Borgareoch Bonde-Stånden lemnats utan anmärkning;— Och anser Utskottet, då tvänne Riks-Stånd godkänt hvad Utskottet i denna del föreslagit, sig böra samma förslag vidblifva.
Föredrogs Banko-Utskottets Memorial N:o 38, med anmälan, att Utskottet, som ännu icke fått emottaga någon underrättelse om det beslut, hvari Ståndet kunde hafva stadnat i fråga om det af bemälda Utskott under N:o 14 afgifna Utlåtande, angående decimal-systemets tillämpning på rikets mynt, af sådan anledning hitintills funnit sig förhindradt att till handläggning upptaga de från öfrige Stånden, medelst protokolls-utdrag af den 18 och 22 sistlidne Februari Utskottet tillhandakomne återremisser i ämnet; och fann Ståndet, som under den 15 i Prot.-Utdrag den 10 Juni 1854. 247 nämnde månad beslutat, att med föredragningen af detta ärende skulle anstå, intilldess från Lag-Utskottet hunne ankomma det Utlåtande i fråga om decimal-systemets tillämpning jemväl på rikets mått, mål och vigt, hvilket, med anledning af Kongl. Maj:ts derom aflåtne och till sistbemälda Utskott öfverlemnade nådiga Proposition, derifrån vore att inom kort tid förvänta, någon annan åtgärd icke böra ifrågakomma med föranledande af det nu föredragna Memorialet, än att detsamma skulle läggas till handlingarne. S. D. Föredrogos och biföllos följande Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrivelser till Kongl. Maj:t, nemligen: N:o 55, angående utgifvande af ett sammandrag af stadganden rörande sundhetsvården; och N:o 56, angående huru förhållas bör med egendom, som tillhört den, hvilken längre tid varit borta utan att låta höra af sig. S. D. Föredrogs och till Konstitulions-Utskottet remitterades Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring i 85 § Regerings-formen, i afseende å Tryckfrihets-förordningens egenskap af Grundlag, äfvensom i sammanhang dermed i åtskillige §§ i Regerings-formen och Riksdags-ordningen.
Lcdamöterne borde icke innehafwa andra embeten til förekommande af delade lmsborde förblifwa beständige wid sit kall, beklädas med alt det anseende detsamma til, kommer, och förses med et deremot swarande underhäll. Detta Stats-Räd borde afKonun, gen tilkallas och höras i alla förekommande Regerings-ärender, och deröfwer afgifwa sina utlätandcn. Derifrån borde likwäl undantagas de sä kallade d^binEs-ärender, hwilka böra Konungen ensamt tilkomma. Stats-Rädets tankar borde wäl icke, i händelse af stridighet med Konungens, hindra honom at mälen afgöra, och werkställigbcten efter godtfinnande besörja; men Stats-Rädet ägde i alla fall rättighet at i brolocotlst försvara sin mening, och vt wid Ständernes framdeles inträffande möte densamma tck deras pröfning framlägga. Missa ämnen af en altför wigtig inflytelse pä hela Rikets wäl torde dock finnas behöfwa StatsRädets 8Lncrion, innan Konungen derom kunde ingä i författning; sädana synas mig frä-> gorna om krig, fred och alla stags afhandlinZar med utrikes Makter wara. Men om Riket - Den 17 Mas. I4A ket oförmodadt anfölls med krig, wore af noden, det Konungen ägde full myndighet at til farans aswärjande widtaga utan upstof de utwägar han prcfwade tjenliga. Slatö-Secrcterarne och Stats-Miniftrarire borde inför Ko. nungcn och StiNs-Rädet wara föredragande. Wid walet af Stats-Rädets Ledamöter wore wäl efter min tanka angelagit at bertil mätte utses de skickligaste och wärdigaste personer i särskilta styrelsens grenar, inom eller utom Embcts-clasien, sä att alltid Åtminstone en Ledamot mä wara att tillgå fullkomligt wuxen hwarje del af .i6mjtti8tru,eiormn.
Län tillökas och utvidgas, Ulan ock, att der Veneriska smittan är mera allmän, dessutom inrättas särskildta Curhus, och att de Län, der ej någon af dessa inrättningar finnes, må varda dermed förse elde. De medel, som Kongl. Seraphimer-Ordens Gillet af dess fonder består till Lazaretts byggnadernas underhåll, svara ej mot sådana kostnader; och det på Stat nu uppförde anslag till smittosamrna sjukdomars botande af 8900 R:dr, har 5 54 Den 27 Juli. har ej varit tillräckligt till utgifterna vid Vadstena Curhui-ini ättning, jemte fria Medicamenters betalning vid de öfriga nuvarande Curhusen. Af Eders Kongl. Maj:t hafva, till LänsLazaretternas underhäll under äret 1813 blifvit förskjutne 10,54a R:dr Banco, men kostnaderna till utvidgade eller tillökade lazarettet och Curhus kan, säsotn beroende af tillståndet i hvarje Län, icke med någon visshet beräknas. Riksens Ständer hafva derföre ansett, art det bidrag af allmänna medel, sorn härtill måste göras, lärnpeligast kan bestämmas och utgå inom hvarje Län, på sätt som blifvit antaget och regleradt i Kronobergs Län , hvarest erfarenheten visat nyttan och fördelen deraf, och en tiilräckelig fond kan anskaffas, hvilken kommer art tillhöra Länet och der förvaltas af en säskilt Direction. Då efter den i berörde Län, genom invånarnes till detta ändamål frivilligt åtagne afgift af 3 sk. på hvarje Mantals-skrifven person, i hvarje Län efter I8i3 ärs personal en högst betydlig årlig summa skulle inflyta, skulle möjligtvis, der Lazarettsoch Curhus-inrättningar redan äro i godt skick, en mindre afgift kunna inbringa hvad som fordras, utöfver de medel Kongl. SeraphimerOrdens Gillet af dess medel består och Medica* mentsfonden till fria medicamenter kan lemna.
Deremot skulle det vara ganska svårt, om i fråga om en kyrkobyggnad, eller en utvidgad kyrkogård, eller någon fond till skolinrättning, eller dylika föremål, den allmänna lagstiftningen skulle lägga hinder i vägen för att afsöndra några kappland jord ifrån ett hemman, då ägaren för detta ändamål ville lemna en sådan gåfva. Om inbjudningen är så inskränkt, så instämmer jag gerna i antagande af densamma. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Om den nu i fråga va r. inbjudningen skall så grundligt behandlas, som här synts mig vara af några talare ifrågasatt, sä att en discussion skulle öppnas, till jemförelse emellan R o. Ad:s redan fattade beslut och den inbjudning ifrån PresteSt, som vi fått mottaga; så hemställer jag till Ståndet, hvartill detta 21 11. i o ;4 Dea 3 Mars f. m. skulle leda, och på de grunder, sorn Frih. Cederström anfört, förenar jag inig med dem, som anse inbjudningenböra afslås. Frih. Cederström: Nu mera Annes ej i Sverige biglen och således ej heller precist samma lätthet för presterskapet att skaffa sig och kyrkor testamenten emot aflat; irsén det kan på sotsäng nekas absolution, om ej önskade donationer af jordlägenheter till kyrkorna eller prestgård lemnäs, hvilket ej med samhällets väl är förenligt. Sverige Isar för mycken erkänsla för den reduction, som Gustaf I lillvägnbragte, för att kunna återgå och lättsinnigt återinföra bland Lutherskt presterskap de missbruk, som ibland det Catholska i alla hinder ägt rum. Jag förnyar min begäran om afslag på inbjudningen. Frih. Boye, Ludv.: För mig, som haft den smärtan alt erfara, att R. o. Adis beslut i frågan om hemmansklyfningen på intet vis lofvar den rättelse i 1827 års författning, som allmänna rösten påkallar och tillståndet i landet visserligen redan visar nödvändigheten af, — för mig, som sålunda måste beklaga, att 1827 års författning, som öfversvämma! Riket med tiggare och brottslingar, skall progressivt fortsätta sina olyckliga verkningar i landet, och som Anner alt i denna inbjudning
Me» niorial har vice Talemannen J in Jonason i .Blekingen yrkat lindring i Batsmanslndelningen i Blekinge Län, hvaröfver StåtsUtskottet det utlåtande meddelt, att hos Kongl M, j:t skulle den underdåniga anhållan framställas, det Konni. M;.j-t mätte i Nåder täckas att intill nästa Lagtima Riksdag låta anställa behörig undersökning, rörande ej ut; a dre Bätsmans-Roteringen i Blekingen, ån Rusthållsinclelningen samt • o Soldatoch BatsmansRoteringcn-i Rikets öfriga Provinser, sorn da håde Kongl. Majit och Riksens Ständer kunna blifva i till lulle, att sig yttra i det sammanhang, om och hvad jemkningar dertill kunnat finnas nödiga. Härvid har jag intet att erinra, hvad Blekingen angår, hvarom ftåga blifvit Vackt; men då jag icke sällan funnit, alt man sökt utsträcka Rustoch Rothållares förbindelser; dä jag afven nyligen af ett Oeco» nomieUtskottets Betänkande inhämtat, att på Motioner om Knek)Contracternas efterlefnad, i stället för tillstyrkande för Rothållares utvidgade förbindelser blifvit af Ut* skottet föreslagne: då jag således befarar, att medgifvande af jemkningar icke torde föranleda till Rustoch Rotehållares fördel utan möjligen tiil deras ytterligare betungande; Utskottet äfven i min öfvertygelse icke ägt för hela Riket föreslå fö» renämnda undersökning, enär hvarken Kongl. Den 11 Juli em. 639 Majrt genom Nådig proposition frågan härom i Nåder framställt eller Memorial af någon Riksdagsman dertill föranledt, så anser jig StatsUtskottets , utöfver behöriga gränsör, utsträckta åigärd böra undergå den inskränkning i ett förändradt Betänkande. att hvad icke Blekingen rörer må utesluta*; så att några undersökningar i afseende på den öfiiga delen af Riket icke må före<las.
Det är säkert att den värde ledamotens utmärkta anförande nog ändå blir kändt af allmänheten. Hr Prytz: Sedan nu Hr Rääf sjelf begärt frågans nedläggande och deruti blifvit understödd af Hr von Hartmansdorff samt den således troligen kommer att förfalla, borde jag icke upptaga R. o. Ad:s lid med något vidare yttrande. Jag anhåller också endast alt få fästa uppmärksamheten derå alt Frih. Falkenberg, som först väckt förslaget om tryckning, sjelf erkänt att meningen dermed varit att få en opinionsyttring från Ståndets sida för det 268 Den 18 December f. m. ifrågavar. anförandet. Flere talare hafva redan visat olämpligheten af en sådan opinionsyttring; jag anser den så mycket olämpligare, som den skulle vara högst ensidig, då ingen af de Hrr, sora yrkat tryckning af Hr Rääfs anförande, har ifrågasatt alt jemväl låta trycka de talares anförande, som emot Hr Rääf sig yttrat. Hade man det gjort, så hade sådant åtminstone utmärkt opartiskhet. Jag får fortfarande motsätta mig det ifrågaställa heslutet om tryckning af oflauämnde anförande. ° Ilr Akerman: Då nu Hr Raaf afslyrkt bifall till den ifragaställda åtgärden och jag förmodar att Hr Landtm., på sätt Hr Rääf begärt, behagar lill förslagets upphofsman och de med honom instämmande ledamölerne, hemställa huruvida de icke vid sådant förhållande skulle vilja från sitt yrkade derutinnan afstå, vill jag för det närvar, undvika att vidale förlänga denna diskussion. Frih. Falkenberg: Jag skulle tro att hvar och en här inom detta Ständ får följa sin öfvertygelse i fråga om hvad han anser böra för Ståndet framställas eller icke. Om Hr Rääf af blygsamhet undanbedjer sig den ifrågastälda tryckningen af hans anförande, torde sådant icke böra inverka på andras åsigter i saken. Jag för min del fortfar alt anhålla det Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. på bifall eller afslag å det af mig väckta förslag. O Hr Akerman:
Uppläst hos Ridd. och Adeln den 17 Junst. Preste-Ständet dcn,'l? - Borgare-Ständet d. l? -> Bonde-Ständet den 17 Wordsamt Memoria!! ^ k särffillde fran Hcderwärda Bonde-Ständet den 28 sist!. Maji remitterade Memorialer, hafwa Riksdagsmännen Pehr Nilsson fran Christian» stads Län och Jonas Jonasson fran Calmare Län yrkat, den sörre, att Tjuf, som andra gången stjäl, borde, jemte ett ökat answar af böter eller spöstraff emot första gången, dömas sin frihet förlustig; och den sednare: att första gången stöld owilkorligen borde medföra spöstraff, och itererad stöld anses »ned spöstraff och Lifstids fästningsarbete. Utskottet anser wal ej mindre denna, än andra laster pä sina orter kunna stigit till en sadan höjd, att kraftige medel till hämmande deraf borde wid, tagas, ehuru Utskottet icke finner någon anledning till straffets skärpande, utan snarare, att det antin, gen owillkorligen, eller i brist af botum, föreskrifne bestraffningssätt, af spö och ris sittande, såsom olämpligt och mot sitt ratta ändamål icke fyllest sivarande, borde förswmna; men da detta bestraffnings, satt förekommer i Brottmals-Lagcn allmänt, och är lika olämpeligt i de öfrige fall der det stadgas, sa förutsätter en förändring häraf en allmän öfwersikt af hela Brottmäls-Lagen, som nödwändigt mäste betraktas under en synpunkt, för att achalia likhet i grunderneAf denna anledning, och da en sa all, män öswersigt af Brottmals-Lagens grunder för bestraffningssätten nu icke kan Lag-Utskottet tillhöra, sär Lag-Utskottet wördsamk hemställa, om icke wid nu Den 17 Juni!. nu gällande Lag med Tjufwars afstraffning mä för, bliswa intill desi Riksens Högloft. Ständer komma i tillfälle att inga uti en allman granskning af Brottmals-Lagarne, hwilket, jemte någre Ledamöters särffillde meningar, Riksens Högloft.
Föredrogs ånyo Statsoch Bevillningsutskottens den 3 sistl. October under N:o 85 afgifne, och den 3o i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående Riksdagsfullmägtigen Anders Danielssons motion om befrielse från Bevillning efter 2:dra Artikeln för dem af Skaraborgs och Den 4 November. a43 Elfsborgs Läns Allmoge, sorn icke äro kände för verklig förmögenhet. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Jag får vördsamt begära, att det nu föredragna Betänkandet må ytterligare få hvila på bordet, emedan jag anser detsamma vara alltför vigtigt, att nu afgöras, då så få Ledamöter äro närvarande. Herr af Puke, Erik, förenade sig med Herr Munck af Rosenschöld. I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att detta Betänkande således, enligt 4p §. Riksdagsordningen, komme att ytterligare hvila på bordet. Föredrogs till pröfning Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 17 sistl. October under JNT:o 81 afgifne, och den 28 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande i anledning af väckt motion, om anslag till Flygsandens hämmande i Halland. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: För min del anser jag motionen om anslag till hämmande af flygsanden i Halland vara af den vigt, att den förtjent mera behjertande af Utskotten, i synnerhet som jag trott, att Utskotten åtminstone skulle besinnat, att om man genom ett större Statsanslag kun 48 H. I«* Den 4 November. nät bidraga till flere tusende tunnland jords frugtbarhet och odling, hade man derigenom i framtiden äfven kunnat åstadkomma så väl större Statsbidrag, som ock ett större antal soldater och befäl. Jag vill likväl icke yrka återremiss, enär jag förmodar, att sådant skulle vara förgäfves, utan blott begärt, att detta yttrande må, såsom min enskildta tanka, i protocollet förvaras.