Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad de förstnämnde vidkommer, så tror jag att man lägger alltför mycken vigt på straffens afskräckande verkan. Den dygdigc gör det goda för det godas skull; den åter, som mediterar ett brott, tror jag icke afhälles derifrån genom strängheten af det straff, som brottet, om det upptäckes, skulle ådraga honom, och hans •beräkningar torde snarast vända sig kring sannolikheten att blifva upptäckt, eller möjligheten att dölja brottet och undgå allt straff. Vore förhållandet annorlunda, så skulle ju en strafflag vara desto förträffligare, ju grymmare den vore, och skräcksystemet förtjena företrädet för alla andra. Men finner cn sådan 222 D t ii 28 A |> r i 1. åsigt slöt) af erfarenheten? Hvad hafva väl de högtidliga afrättningarne nu verkat till minskning af mord och rån? Hvad hafva de offentligt anställde spöstraffen verkat till minskning af tjnfnadsbrotten ? Svaren på dessa frågor hemtas säkrast från de statistiska uppgiflerne öfver brottmålen i vårt land under de sednare decennierne. Brotten hafva varit i jemnt tilltagande, och om än mångfaldiga andra omständigheter dertill medverkat, så är det dock säkert, att ett felaktigt straffsystem äfven har sin del i detta beklagliga förhållande. Vore det icke så, skulle ej eller denna vigtig* discussion nu upptaga eder tid, mine H:rr; ty i sanning, ägde de afHicliva kroppsstraflen all den afskräckande verkan man velat tillägga dem, fråga om ändring i 1734 års Missg:b. hade då aldrig uppstått. Dessa straff uppfylla således icke sin bestämmelse, så vidt denna är alt från brottets bana afhålla dem, hvilka ännu icke beträdt densamma; de torde snarare i viss mån verka motsatsen, i det alt de förvilda åskådaren, väcka ett oförtjent deltagande för deliiiqvenlen och någon gång en viss beundran för den troltsighet, hvarmed han undergår sitt straff, samt minskar vördnaden för lagen. Men månne då de afflictiva kroppsstraffen kraftigare verka på dem, som dem undergått? Blifva de deraf förbättrade? Afskräckas de derigenom från begåendet af nya brott?
Att tull är en ordnings-anslalt, nödvändig till förekommande af vissa Den 7 Mars c. m. 365 eller otillåtna varors införande till Stockholm, är oneldigt; men denna bevakning torde, hvad beträffar landtmannavaror, som gemenligen å mindre fartyg intransporteras, af behofvet vara mindre på kalladt, utan synnerligast nödig vid utländska eller från utländsk ort ankommande större fartyg, hvars resor äro ställda på vida säkrare speculation, och hvaraf vinsten rikligen ersätter alla med resan förknippade utgifter, — hvilket ingalunda är fallet med landtmanna-producter, som utomdess sällan eller aldrig bestå af annat än inhemska varor, hvarför den ingalunda borde belastas med en afgift till ett verk, hvilket Staten ensamt bör bekosta, helst Stockholms sjötulls-bevakning, med undantag af stora sjö tullen, i jemförelse med landtulls-bevakningen, till sin personal är så ringa, att dervid intet afseende bör kunna göras, men hvartill de med mindre farkoster nu trafikerande genom tullafgift måste bidraga, utan att deraf hafva ringaste nytta, men deremot röna en ofta kännbar tidsutdrägt, hvilken vid landtullarna ej äger rum, utom den verkliga mannamån, som härigenom uppstår för alla kust-och öboer, att belastas med en beskattning, hvarifrån landtboerne äro helt och hållet frikände. Sedan tullen är passerad, anländer man till Stockholms broar eller hamnar, der foten ej får sättas i land, utan erläggande af bro-, hamnoch expeditions-afgifter med hvad flera benämningar dessa afgifter hafva, utan alt någon beqämlighet deremot erbjudes; ty sedan de med öppna båtar trafikerande, somsynnerligast höstetiden, då mesta anledn. till landtmannar-producters transporterande förekommer, — ofia i storm och oväder måst tillbringa nätter och dagar, uppnått denna hamn, erbjuder den ingalunda någon beqvämlighet, ej heller något skydd mot solvärma, regn eller köld, hvilket likväl genom ändamålsenliga och snygga skjuls uppförande i de hamnar, der öppna båtar få lägga till, kunde, utan betydlig kostnad, lätteligen afhjelpas.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att de skäl, som en ledamot, Herr Crusenstolpe redan anfört, vore i Hans Excellences tanka så grundade, att Hans Excellence, utan att för egen del tillägga något ytterligare, ansåg sig endast böra hemställa, om Ridderskapet och Adeln biföll, alt pröfningen af ConstitutionsUtskottets memorial med förslag till ny TryckfrihetsFörordning nu finge fortsättas. Ropades Ja. Fortsattes pröfningen af ConstitutionsUtskottets den 3o sistlidne September under N:o 5i aflåtne, och den 5 derpåföljde October e. m. på bordet lagde, Memorial, med förslag till ändringar i TryckfrihetsFörordningen och lill ny redaction af samma Grundlag. § 8. 2:0 Ministeriella Handlingar samt Diplomatiska personers enskilta anteckningar eller berättelser om Ministeriella ärender må ej utgifvas eller utbekommas, utan Ko59 H. 2t* 3a4 Den 3i Jan u ar ii e. m; nungehs tillstånd, derest de höra till ett sednare tidehvarf, än för minst Femtio är tillbaka; Ej heller enskilta Bref, utan deras tillstånd, sorn dem skrifvit och emottagit, så framt Brefven ej vore i något Rättegångsmål nödvändige; Ej heller några åt publik vård anförtrodda Deposita af Skrifter och Handlingar, utan deras tillstånd, hvilke derom förordnat, så vida icke samma Deposita, utan bestämd tid för deras förvarandej minst Femtio år förblifvit i allmän vård. Den häremot bryter, bote Femtio Riksdaler. Vid detta moment gjordes ingeri anmärkning. § 8. 3:o Uti hvad Rättegångsmål, som helst, må en part väl tillåtas att, äfven innan Dom eller Utslag fallit, genom Tryck kungöra Inlagor, Anklagelse och Besvär; men honom åligge tillika, att, i sammanhang dermed, ofördröjligen trycka vederpartens förklaringar, jemte den del af Protocollet och öfriga handlingar, som Domstolen pröfvar för sakens fullständiga upplysning oundgängligen nödig.
Herr 2ibsr, d! ki rillapsts r 8c,pstslLU8, anhöll at i anledning af detta lvlomorial fä gör» et andragande, som dermed äger gemenskap, och jämte detsamma kunde blifws hwilande pä bordet, hwarester han fortfor: Ingen kan mera lifligt an jag känna de flerfaldiga anspråk, som Hrns Kongl. Höghet Hwti» gen af Södermanland har uppå Nästenens, och söljakteligen uppä Riksens Ständers erkänsla. Ds aro i min tanka för stora och lysande at böra, eller ätmindstone at behöfwa äberopass dä fräga blott är om en gälds betalande, four derigenom lilkommit, ' at den för H.ms Kongl. Höghet uti godt mynt anslagna och efter dest höga börd och wärdighet lämpade Stasssumma, igenom et försämradt myntwärds och upstegrade warupris, icke annat kunnat ätt blifwa otrlräckelig. Det wore icke rättwist, icke vist ligt, at denna tärande skuld ^värdeligen betungadö och med det samma mindstade Hans Kongl. Hög» 11L 9ZZ KetS tilgängar. Men, Höglollige Ridderffap oH Adel, detta stal är äfwen högst talande för Rikets andra Arf-Furste. Samma orsaker halma uti hans huShällning bort göra samma werkan. Långt ifrärr at frilkta Högloft. Ridderskapets och Aoelus ruisthag, hoppas jsg hafwa gistat deras böjelse och önskan, dä jag til lika hågkomst i ödmjukhet anmäler Len Hans Kongl. Höghets Hertigens af Östergöthland Hofhållning asamkade gäld; hwilket jag sä mycket tryggare wagar göra, som återställandet as Hans Kongl. Höghets, til allman oro, sä mycket sörswagade hälsa torde göra en kostsam utrikes resa nödwändig, och dcstutom detta »vedermäle blef»ve det första af denna art, som Hans Kongl. Höghet finge af Riksens Ständers kärlek och til gifwenhet emottaga.
Den Kanoniercorpsen nu åliggande bevakning med 6 poster vid Stockholms station anser Komitén icke heller utgöra något hinder för corpsens upphörande, då denna bevakning synes utan svårighet kunna på annat sätt bestridas och det äfven skulle kunna ifrågasättas, huruvida manskap vid den ålder, som de fleste vid nämnda Corps, i sjelfva verket är lämpligt för bevakningen af flottans dyrbara materiel. Genom en minskning i Kanoniercorpsen vunnes visserligen en besparing, men då skulle fortfarande en del af flottans underofficers-ämnen sakna den utbildning för det egenteliga sjömanskapet, hvilken det för flottans personal i allmänhet måste mer och mer blifva af väsendtlig vigt att erhålla, och något egenteligt skäl att bibehålla 2:ne corpser för bildandet af flottans Underofficerare, då desse lika väl kunna erhållas från en enda, synes hädanefter ej vara för handen. Komitén får alltså underdånigst föreslå, att Kanoniercorpsen må indragas samt den besparing, som derigenom uppkommer, användas att öka Matroscorpsen och till aflöning åt de Första Klass Matroser, hvilka, sedan Kanoniercorpsen blifvit indragen, kunna varda kommenderade till tjenstgöring vid flottans station i Stockholm, för att derstädes tjenstgöra såsom förhandskarlar vid förekommande sjömansarbeten och till Underofficerare befordras. 37 Hvad Skeppsgossecorpsen beträffar, har Komitén ej funnit anledning föreslå någon förändring i nuvarande förhållanden. 1 afseende å Båtsmanshållet har Komitén tagit i öfvervägande, huruvida icke detsamma, med hänseende dertill, att den nya flottan enligt Komiténs förslag skulle bestå af ett mindre antal fartyg och erfordra mindre talrik bemanning, än den nuvarande, lämpligen kunde med värfvad trupp eller bland kustbefolkningen enrolleradt manskap ersättas eller åtminstone till antalet inskränkas.
Sig böra föreslå härtill nödiga medel. skola med den mängd särskilda undervisningsämnen och så stort antal lärare, som den ifrågavarande, der i följd af tillfälliga anledningar under vissa tider särskilda ämnen måste drifvas både längre och med större lärarekrafter än under andra, dels ock med afseende å önskvärdheten att skolans ordnande i den nya lokalen fått taga sin början, innan en del special-anslag definitivt bestämmas, anser Kongl. Maj:t emellertid mest ändamålsenligt, att en del af de i staten förekommande utgifter såsom till lärare, ordningsmän, med flere, icke nu fastställas annorlunda, än till vissa belopp lör de särskilda ändamålen i deras helhet, och att sedermera, tills vidare, efter det skolans Styrelse till Kommers-kollegium afgifvit förslag lill stat för hvarje år, en sådan stat för året fastställes. Efter öfvervägande af hvad i ärendet förekommit, vill alltså Kongl. Maj:t härmed föreslå, att nedannämnda belopp må vid årsanslagels beviljande tagas i beräkning, nemligen: Till Föreståndaren lön R:dr 4.000 hvresersättning „ 1,000 Till Kassaförvaltaren „ 400 Bibliothekarien „ l.OOC Matrikelföraren „ 1,20C Predikanten „ 300 Sekreteraren „ 300 Ordningsmän „ 4,000 Öfverlärare „ 27,000 Underlärare „ 6,200 Biträdande Lärare , 5,50C Tillfälliga löreläsningar „ 400 Machinist „ 1,000 Förste Vaktmästare-lön „ 600 för renhållning „ 300 Andre Vaktmästaren „ 400 Två Portvakter „ 400 Gaslysning „ 10,000 Brännmaterialier „ 7,000 Vattenförbrukning „ 500 Bibliothek och samlingar „ 1,500 Undervisningsmateriel „ 5,000 Inventariers underhåll „ 1,000 Diverse utgifter 5,000 Summa R:dr 84,000 Kongl. Maj:ts Nåd, Proposition N:o 70. 19
Husbonde anfware för sttt Tjenskefslkö personliga Skpdds-afgift efter Tariffen t7l:s L; hwaremot Bewillning för Egendom eller Bihang» IU. B, N.o g, 6. be» Z4 Den 11 October. dehöllen Inkomst bör Tjenst, lejonet stelf p^ föeas och af -et samma erlägg.s, utan minskning af d H genom gåsbonden utbetalte personliga Skpdds-afgift, hwilkcn derjemte bor utgä, säsom swarande mot Tjenstehjonets lön och underhöll, som deremot wid beräkning af dest serskilda inkomst icke uppdagcs. Likaledes ock dä i. Mom. stadgar, att Caracteriserade personer, som ej hafwa nägon inkomst, Tjenst eller Näring, Taxeras lika med obemedlade Ständspersoner, men sädane i Minimi. Tariffen ej finnas uppförde, anser Utskottet nödigt, att pä det olika grunder wid deras Taxerande ej mä komma att följas, nägon witz afgift för dem utsättes, och har Ut. stöttet funnit den böra bestämmas i likhet med den afgift som i Minimi-Tariffen är utsatt för Personer, med hwilka ve närmast lunna jemsö, ras, samt att säledes under Artiklen Ständspersoner pag. 67 mä införas följande: Ständspersoner, obemedlade utan Embete och kläring s2 R:dr. i Tre LIatz-r s j Adr. 4 §.
Medeltiden af hvarje spädt barns vistande inom Barnhuset, dagar 71. Barn öfver ett års ålder: Vårdade från förra året 73- Intagna 73. Medeltal per dag inom Barnhuset 55,5. Medeltiden af hvarje barns vistande inom Barnhuset 80,4. Utomhus hafva dels i hufvudstaden, dels i landsorten underhållits 2,285. I saknad af erforderlige handlingar äro nu församlade Revisorer, lika litet som 1859 års Revisorer, i tillfälle att meddela upplysning, huruvida under revisions-året några åtgärder, rörande förre Kamereraren J. E. Bloms balans, möjligen blifvit vidtagne utöfver Seni, som i 1858 års revisions-berättelse ömförmälas. « 3. Vid Revisorernes besök å allmänna Barnhuset, då jemväl de denna inrättning tillhörande säkerhetshandlingar granskades och befunnos i behörig ordning, inhemtade Re - 220 — visorerne, bland annat, att dervarande polikliniska anstalt, hvarest Barnhusets läkare vissa timmar dagligen utan afgift meddela dem, sorn sådant begära, råd och upplysningar rörande behandlingen af barnsjukdomar och deras botande m. m., under revisionsåret varit mycket anlitad, äfvensom att Hof-apotliekaren Sprinchorn samt Apothekarne Kindstrand och Keyser fortfarande kostnadsfritt utdela medikamenter åt de mest behöfvande af patienterne och sålunda i väsendtlig mån bidraga att bereda framgång och bestånd åt denna nyttiga sjukvårds-inrättning. Upsala Kongl. Universitet, Räkenskapen, granskad i Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar, visar för hållandet med inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1857 : Tillgångar: Kongl. Akademiens egna medel 133,826: 2. Diverse donationers och fonders dito 296,581: 50. Akademiens egna medel: Stats-anslag 214,861: 2. Diverse donationers och fonders medel — 59,753: 77. Balans till år 1859: Skuld : Akademiens egna medel Summa 1,678,587: 92. — 221 — Ored i t. Balans frun år 1857: Skuld:
Är han min man, han hvars vidrörande jag aldrig mer skall fördraga? Är han min man, han som vill svärta mitt rykte för hvilken sqvallerkäring som vill höra på. ”Ingen utan döden”, har du skrifvit i din ring, skrifvit det trots min invändning, den gången – du – då du trodde spelet vunnet. Och du har rätt, ty först i döden skall det bli ett slut på kampen mellan mig och dig. Hvar framgång är ett hugg i ditt ansigte. Vid hvart nederlag för mig skall du sitta och le i din landsortsvrå. Har jag bestulit dig, jag som efter lag eger hälften af boets egendom! Har jag det – du öfver hvars smutsiga mutor jag velat skäms ögonen ur mig! Har jag bestulit dig för det jag sparat af de penningar du slösade på mig så länge min kropp var så kärnsund och ung! Har jag det, du, som gått baklänges och hållit för mina ögon med lögn efter lögn för det jag ej skulle få se din rätta gestalt! — Skulle det nu vara bra om jag afsade mig lagens alla rättigheter, sedan jag sjelf blifvit utplundrad på allt hvad jag en gång egt? All glädje, all lycka i lifvet! – Hå nej. Jag har böjt mig för samhällets lag; af denna samma lag fordrar jag godtgörelse. Stackars gamle man ändå! Jag är inte bättre än han. Gud i himlen, hvarför kan jag inte vara god, fast jag är fattig! Hvarför skall jag inte kunna vara lugn. Det gör mig ondt att jag inte kan hålla af någon. Jo, jag känner det liksom om jag kunde, men ändå Nej, jag tror de flesta äro lika kalla och egoistiska som jag, men de våga icke göra sig reda derför. Eller säger jag kanske detta för att bedraga mig sjelf? Om jag håller af någon, så skulle det väl vara af min kamrat. Men hur kan jag då tänka något sådant som om Final? Derför att jag har ingen tro på den. Tron är hans, och derför känner jag det som borde han bära dubbla ansvaret. Ja. Så är det. Men det är en oädel tanke – ful, smutsig. Åh, du borde blygs. Jag har mindre tro på Axels konstnärliga förmåga, eller rättare på hans erfarenhets räckvidd, än jag vill erkänna för mig sjelf.
Förslags.puncterna E, F och G stå i nära inbördes beröring 5 puncferna D och P äga oskiljaktigt sanåmanhang. Se Bih. q Sami. Mern. Ridd. och Adelns Prot. den 22 Fehr. 183°> P* — och den 13 Mars 1830, p. — Preste-Ståndets, d:o, 13 B. p.* 74, 15 B. p. 136. 12 Coust it utionsUtskottets Memorial N;o i. Bonde.Ståndets dro, XO B. p, 117_ 121, II B. p. 240. 2:o Redactions-förbättring, med hänsigt till förbudet mot rådplägning _i Konungens öfvervaro. Regerings-Formen. §• 55* irsta Perioden. Ej må Riksens Ständer i KonunEj må Riksens Ständer i. Konungens öfvervaro öfver något ämne begens öfvervaro öfver något ämne sluta. rådpläga eller besluta. Riksdags-Ordningen. §. 27- irsta Momentet, sista Puncfen. Och som Riksens Ständer, jemlikt Regerings-Formens 55 $., ej äga att i Konungens öfvervaro något besluta, må ingen rådplägning härom (Utgår;, å Riks-Salen hållas. Se Bih. 3 Sami. Mern. Ridd. och Adelns Protocoll den 5 Febrtiarii 1830, p. _ Preste.Ståndets d:o, 14 B. p. 353, Borgare-Ståndets d:o, 6 B. p. 579 oc^ 685- Bonde-Ståndets d;o, II B. p. 12 f. 3:0 Ändring, jemkning och tillägg i föreskrifterna om Grundlags-frågors behandling. Constitutions Ut sköttets Memorial N:o i. 13 Regerings-Formen. §• 56- Sednare Momentet.
Och, som Utskottet, efter granskning af de i afseende ä sistberörde lån utredde förhållanden, »funnit någon ytterligare godtgörelse icke eller för dem kunna vinnas, får Utskottet, vid sådant förhållande, hos Rikets Ständer vördsamt tillstyrka, att upplupna obetalde öfverräntorne å nedan upptagne lån måtte få afskrifvas till följande belopp, nemligen: å 22 st. lån, tillhörande allmänna diskont-fonden i Stockholm, med banko R:dr 10,857: — 5 r:st; ä 2 st. lån, tillhörande fonden för publika pappers belåning, med R:dr 280: 3. 6., samt å 19 st. lån, tillhörande allmänna diskont-fonden i Götheborg, med R:dr 4,525: 47. 9. Slockholm den 16 Augusti 1851. 12 B ani o-Utskottets Utlåtande, N:t> 84. Ank. lill Exp.-Utsk. d. 10 Aug., kl. 8 e. ni. Utlåtande ofver J. F. Collins ansökning om afskrifning af straffränta ä ett Banko-dis kontina. Hos Utskottet liar förre Hattmakaren, nuvarande Tull-inspektören J. F. Collin anhållit oin afskrifning af återstående öfverränlebeloppet § ett af honom, mot borgen af numera aflidne v. Pastorn Per Leulmårk i Banko-diskonten upptaget lån, stort 500 R:dr; samt till stöd för denna ansökning anfört, att löflesmannen begagnat det ifrågavarande lånet, hvilket Collin lill kapitalet betalt och att Collin. sorn till sin samt familjs uppehälle endast bade att påräkna en ringa lön af 500 ii:dr, komine alt af andra borgenärer försättas i konkurstillstånd, derest ieke den införsel, diskonlverkel egde uli Collins lön, finge upphöra.
För öfrigt är det siraff man vill sälla i st. f. den uppenbara kyrkoplikten, eller valtenoch brödstraffet, elt ibland de olämpligaste som linnas; ty om det efter lagens bokstaf tillämpas på en person, som skall undergå 28 dygns valten och bröd, sii är hans helsa för lifstiden förstörd, och sålunda har händ t, alt vid tillämpningen af ifrågavar. stralf vanligtvis insmyga sig sådana underslef, sorn dem Hr von Hartmansdorff omförm.ill; oell på hvilkeldcra sältet slralfet tillämpas, är det lika olämpligt. Afven i händelse vatten och bröd vore ett lämpligt straff, så skulle likväl, om den uppenbara kyrkoplikten vid tjufnadsslraff bortloges, komma alt användas samma stralf för ijufnader som för en mängd högst olikartade förbrytelser, af hvilka en del alldeles icke äro vanärande, hvilket vore särdeles olämpligt. Att deremot kyrkoplikten borttages för åtskilliga andra fall, der den nu finnes, anser jag vara fullkomligt likgilltigt. Jag tillstyrker derföre antingen bifall lill betänk, sådant del nu är, med den förändring, som i Hr Ccderstråles reservation är föreslagen, eller ock afslag derå, och anser fullkomligt likgilltigt hvilkeldera beslutet R. o. Ad. kommer alt fatta, enär i båda fallen uppenbara kyrkoplikten kommer att vid stralf för stöld bibehållas. Gr. Horn, Claes Fredr.: Af dem som har åliggandet att bevaka den allmänna säkerheten, och som hafva tillfälle att i arresten och bland de brottsliga studera både deras karakter och brottens karakter i allmänhet, af dem bör man icke, i närvar. lid och under inflytelsen af den gamla criminal-lagstiflningcu, vänta alt de skola tillstyrka förmildring uti straffen. Jag kan åtminstone icke för min del tillstyrka en sådan mildring, innan vi lyckats att få en annan brottmålslagstiftning och ett Deri 2 November e. m. 55 annat straffsystem för våra fångar. Så länge det gamla i detta afseende är qvar, så anser jag det vara i högsta måtto vådligt och högst oriktigt, ali i något fall mildra straffen.
Besvärs anförande i brottmål, V. 52. ang. inskränkning af Exclusiva Privilegier» V. 57. Skrif. Register, 51 1Skrifvelse, Riksens Ständers und. till Kongl. Majit, angående Kronotionde Spanmålens leverering för Stora Allmänna Barnhuset i Stockholm, V57. ang. Arbetstvång vid Lagsökning, V. 59. ang. bevis till bestyrkande af Sjukdoms för fall, V. 61. äng. Varggårdar och Varggropar, V. 62. ang. Lösen i mål, som röra Fattigvården, V. 63. — . äng. Handelsoch Segkitions frihet för invå narne i Skäne och Blekinge, V. 66. ang. lindring i Beviilningen för Uddevalla Stad, V6S — ang. understöd för Carlskrona Stads Fattig vårdsoch Arbetshus - inrättning, V. 69. ° ang. Grundlagsfrågorna, V. 728. ang. Gernings ören , V. 731. äng. tillökning i de Kongl, och Furstl. Hof vens Statssummor, V. 734. _ _ ang. dito ät Hans Kongl. Höghet Prins Oscar i handels^ af dess förmälning, V. 736. — äng. Dag.tractamente för Nämndemän vid privata förrättningar, V. 937. ang. Lösens tecknande å Kongl. Majit Do mar och Utslag, V. 9F9. — ang. Landsvägarnes utvidgande, V. 991. ~ — ang. Luderplatser och allmänna Skallgångar, V. 992. —. — ang. 994- —. — ang. Kreaturs utsläppande å andras ägor vin tertiden , V. 99?. ang. Skuldebrefs exefcutiva påföljd, V. 997. — .— ang. Svanshamrars anläggande, m. m, V. 999- ang. rättighet för Allmogen, att försälja si na varor i öppna bodar, V. 1002. ■*_. — ang. Lösen för Utslag i anmärknings-mal, V. 1003.
Herr Riben, Carl Wilhelm: Jag tror, att om Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes tillåta, att uppläsningen af RiddarhusUtskottets Memorial, som väl blifvit börjad, men icke alldeles fulländad, får fortsättas till slut, skall Herr von Hartmansdorff finna sin anmärkning besvarad. Upplysningsvis vill jag dock nu nämna, att det project till förändrad Riddarhusordning, som RiddarhusUtskottetframställt, och hvarom nu är fråga, har i sjelfva uppställningen mycken likhet med det förslag, som af Ridderskapet och Adeln godkändes vid 1823 års Riksdag. Sedan Utskottets Memorial härefter blifvit till slut uppläst, företogs pröfningen af hvarje §. särskildt. §. ,. Herr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold: Då det nu förevarande ämnet i Riddarhusutskott var under öfverläggning, hindrades jagen längre tid af sjukdomsförfall, att vara närvarande. Jag hade likväl redan uti Utskottet yttrat den mening, att alla de obehagligheter, som uppkommit derigenom, att det af Ridderskapet och Adeln vid sista Riksdag uppgjorde förslag till Riddarhusordning icke i sin helhet af Kongl. Majit gillades, utan endast styckevis antogs, skulle Den 9 April f. ra. 7 förekommas derigenom att det nya förslag, som nu vore i fråga, uppställdes så, att det blef omöjligt sammanblanda de nya och gamla §§. Denna mening blef icke rådande i Utskottet, hvarföre jag, ehuru förmätet det kan synas, har försökt mina krafter att på egen hand utarbeta ett sådant förslag till Riddarhusordning, som jag anhåller att nu för Ridderskapet och Adela få uppläsa, enär jag, såsom jag förut nämt, varit af sjukdom hindrad att föredraga det i Utskottet. Hvarefter Herr jBråkenhjelm uppläste följande: §. i.