Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtm, alt begära att motionen skall remitteras. Detta har jag aldrig yttrat, väl vetandes att R. o. Ad. har för mycken aktning för sin Landtm., att något sådant kuude komma i fråga; men jag har sagt, och del är väl naturligt och klart, att om någon grundlagsvidrig motion väckes, så är det Hr Gr. o. Landtm, som bör vägra remiss, och när en sådan vägran icke derifrån har kommit, sä anser jag icke lämpligt, att någon fråga derom väckes. Hvad åter vidkommer att Frih. Cederström sagt sig icke kunna finna att någon tidsutdrägt skulle uppkomma genom att vägra remiss, så hemställer jag lill Friluu sjelf, om icke sjelfva denna diskussion varit öfverflödig, såvida remiss genast hade beviljats, men icke nog med en diskussion, utan de flesta dylika frågor slutas vanligen med votering, och det veta vi nogsamt hvad tid voteringar här draga. Endast detta bevisar ju tydligt, att frågor om vägrad remiss åstadkomma tidsutdrägt. Jag anhåller om propos. på remiss och tillstyrker att motionen så hastigt som möjligt må af Utsk. affärdas. Hr Gripenstedt, Joli. Äng.: Äfven jag tycker mig ganska väl kunna inse, hvad Frih. Cederström sagt sig icke kunna fatta, nemi. att sådana här diskussioner och deraf följande voteringar medföra större tidsutdrägt, än om man låter dylika motioner som denna så hastigt som möjligt remitteras till Utsk., och lika hastigt der afgöras, för att slutligen gå sitt öde lill mötes, hvarigenom ändamålet i min tanka mycket förr vinnes än om vi här skola strida och votera om huruvida remiss bör vägras eller icke. Då Hr Gr. o. Landtm, äger att framställa propos. på vägran af remiss ä grundlagsvidriga framställningar, så synes mig detta innebära en tillräcklig garanti för Ståndet, så att icke sådan vägran behöfver ifrågasättas, när den icke af Hr Gr. o. Landtm, föreslås, men deremot då genast af Ståndet bifallas. Frih.
Directioner blifvit föreslagne, men på serskild anledning ytterligare underhandlingar i detta afseende blifvit från Banco-Fullmägtiges sida öppnade; så har, hvad Götheborgs Låne-Contor beträffar, en Ordnings-stadga för denna vexling blifvit, med. ömsesidigt begifvande, den 28 Mars i833 antagen och fastställd, hvarefter 3:ne serskilda Remisser, hvardera å 20,000 R:dr, äro dit afgångne och åter till fullo redovisade, samt en lika summa, 20,000, fått såsom nytt förskott lyftas. Med Malmö Låne-Contors Direction hafva deremot Fullmägtige, såsom deras Protocoll för den 29 Augusti i833 visar, ej kunnat förena sig om gimnderne för verkställigheten; hvarföre densamma måst än ytterligare vid det sistnämnde Låne-Cohtoret förblifva uppskjuten. Åtgärder Berättelse af Banco-Fullmägtige. 33 Åtgärder af Banco-Fullmägtige, i samband med Rikets Ständers beslut om en på upplåningar grundad Discontering för den större rörelsen. Upplåningarne i och för denna serskilda Discontering begynte med den 38 Junii i83o, och utlåningarne togo sin början med Julii månad samma år har i Stockholm, samt i Götheborg och Malmö från och med September, enligt hvad ingångne rapporter utvisa. Fördelningen af de på 3:ne serskilda orter, utan möjlighet att erhålla snar ömsesidig kännedom af h varandras åtgärder och verkningarne deraf, upplånade samfällda Fonder, till utlåning genom olika Styrelser på dessa skiljda platser, på sätt att en hvar skulle kunna få sina behof någorlunda fyllda, har icke varit utan sin svårighet.
Beträffande de Utländska Beskickningarnes lika rättighet nied de Kongl. Personerna, så anser jag dem härutinnan komma under samma categori med de sislbemälde, ty i annor händelse gynnas mången att få in varor tullfritt, antingen med eller mot den namngifne Beskickningens vett och vilja; och kan jag ej dela den tanken, som en Ledamot anfört 6 Bil. till Bevillnings-Utskottets Utlåtande} N:o 3o. å Riddarhuset, att ”vära Beskickningar i detta fall bekomma reciprocitet,” emedan våra Beskickningar troligen hvarken medföra eller reqvirera Jern, Bräder eller Tjära, ej eller någon annan af våra export-artiklar. Hvadan jag yrkar, att de Kongl. Personerna samt Utländska Beskickningar malte erlägga tull utan restitution, £ likhet med hvarje Svensk medborgare, för hvad de låta införskrifva för sig eller omgifning.” Af Kerr von Heland: ”.Emot Utskottets beslut, i följande punkter, får jag härmed afgifva min reservation. Hpotheksvarori rörande Tullbestämmelsen vid dessa båda artiklar, Fläskj ( instämmer jag i den reservation, Grefve Hamilton afgifvit. JernHällar £ hafva blifvit tillåtne till utförsel, sedan Utskottet lill af, r| tum, samt; styrkt, att förbud å tackjern må ega rum, hvarige lod. och lödjor,*'' nom ett efterföljande beslut till en del upphäfver* det föregående, ty Bergsmän, som äro intresserade af att utföral tackjern, behöfva blott gjuta jernet i förestående form, då intet hinder möter vid exporten.
Lacles till handlingarna. S. D. Föredrogos anjo Lag-Utskottets den 5 dennes å bordet lagda Utlåtanden och Betänkanden: N:o 82, i anledning af anmärkningar emot Utskottets Betänkande ]V:o 30, öfver väckt fråga derom, att enskild egande rätt bör vika för allmänna ändamål. Ståndet, som bifallit Betänkandet N:o 30, lade Utlåtandet N:o 82 till handlingarne. N:o 83, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 22, öfver väckt fråga om tillägg till 17 Cap. 32 §. Rättegångs-Balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 20 Januari 17/9. Ståndet, som vidblef beslutet, lade detta Utlåtande till handlingarne. N:o 84, i anledning af väckt motion om förklarings meddelande, angående rätta grunden för förvandling till fängelse vid vatten och bröd af böter, som ådömas för sådane stölder, hvilka, enligt allmän lag, ligga i tveböte emot annan tjufnad. Bifölls. N:o 85, i anledning af väckt motion om föreskrifters meddelande, angående verkställighet af spö- och ris-straff. Bifölls. N:o 86, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande j\' :o 23, öfver väckt motion om ändring af 1 mom. i 7 §. af 8 Cap. Ärfda-Balken. Bifölls. N:o 87, i anledning af väckt fråga om förtydligande af Lagens föreskrifter angående oäkta barns rätt att åtnjuta underhåll och uppfostran. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande utlåtanden och memorial: N:o 231, i anledning af de inom 2:ne Riks-Stånd framställda anmärkningar vid Uiskottets Betänkande N:o 69, angående yrkad skattefrihet för inätgterne å Allmänningen Stöpen. Ståndet, som bifallit Betänkandet N:o 69, vidblef sitt beslut och lade Utlåtandet N:o 231 till handlingarne.
Men om Herr limm ästundade att en undersökning mätte göras, huru pä mänga ställen tillgäs med Salpetter-Lefwrrerkngen in natura eller i penningar, trodde Friherre Ltsöl, att en sädan undersökning icke kunde wara ritan sin nytta. Efter nägon öfwcrläggning härom ansäg Ridderskapet och Adeln denna fräga kunna afstadna, och Fritzer - Den iz September. zrg. Friherre 8tsri ätog sig, att häröfver till ett annat kle:um inkomma med skrifleliga upplpSningar och anmärkningar. Justerades följande Utdrag af Protokollet, hältet i NiddcrskapctS och AdclnS klenuni den iz September 1809. Ridderskapct och Adeln bcflöt i anledning af ett Memorial af Friherre lstjan», ^xe.1, att cn dctaillerad Instruktion för Riksens Ständers Ombud wid Uppteckningen af f. d. Konungens Egendom skulle ut» färdas, hwari uttryckeligen borde bestämmas den äkgärd, hwarigenvm drHa Ombud kunna komma till fullständig och säker kännedom af alla i boet befintliga tillgängar, sä i redbarheter, som Dokument af hwad stag som hälst, och skulle Expeditions - Utskottet anmodas, att till nästa klenum denna, pä Frthcrrre Hjertås Memorial, grundade Instructivn projektera; Och skulle dx öfrige Respektive Ständen wänligea anmodas, att i detta Ridderskapets och AMnS beflut instämma. tuprs. Grefwe ^körner, Larl 6abriel. Flera Memorial och Diktamina hofwa hindradt Herr Grcfwen och Landt - Marskalken att föredraga älskilliga ärender som ligga oafgjorda. Detta sätt att gä til wäsa borttager mpcken tid.
Är åklagad Skrift efter åklagarens påstående af så brottslig beskaffenhet, att urbota bestraffning derå följa bör, och Skriftens Författare hörer till det Stånd, att, efter Lag och Författningar, han endast i IIof-Rätt för dylikt brott dömas kan, förvise då Under-Ratt, der namnsedeln blifvit öppnad, saken till HofRättens handläggning, hvarefter med densamma vidare förfares såsom denna Tryckfrihets-Lag föreskrifva'. »Kommer han ej» etc. till styckets slut, utgår. »Angripes uti af Trycket» etc. bibehålies hela Momentet, med uteslutande af orden »der tillmälet är af högre och hårdare beskaffenhet». »I frågor om qvarstad» etc. bibehålles den föreslagna redactionen hela stycket igenom; men efter orden »med qvarstad belagd» tillägges: eller i det fall att Skriften Bilaga R till Mern. N:o 3. 379 ej blifvit enligt 4 § 2 Mom. till Hof-Ganzleren eller dess Ombud inlemnad. Stycket, som börjas: »Varder någon af Trycket» etc., bibehålles intill orden »I de fall då», hvilka, med den öfriga meningen, utgå. De B derefter följande stycken bibehållas, men de 2 sista af den föreslagne redactionen skulle gå ut. Herr Lagmannen Sandberg anförde: Som jag, hvad inrättningen af en Jury beträffar, redan yttrat mina tankar i Borgare-Ståndets Pleno och ej kan gå derifrån, så har jag ej heller kunnat ingå i pröfning af de modificationer och stadganden, som af denna inrättning blifvit en följd; hvilket jag för min del önskar få i Protocollet antecknadt. Beredningens öfrige Ledamöter, hvilka ej förenat sig med pluraliteten om inrättningen af en Jury, hade redan vid början af detta sammanträde yttrat lika tanka med hvad Herr Lagman Sandberg nu anfört. Bilaga R till Mern. Protocoll hållet i Riksens Högloft. Ständers Gonstitutions-Utskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihetsmål den 19 Junii 1812. Justerades
Byggnad och underhållskostnad för kyrka, kyrkoherdeboställe, fattigstuga, sockenstuga, skolehus, Tingsoch . arresthus, brooch vägbyggnad inom socken 6: 36 — Utsäde 2 t:r hvete ii 10 r:dr 20: „ 8 „ råg å 8: 64: „ 2 „ korn å 6: 32 13: 16.— „ 2 „ hafra å 3: 6: „ J „ ärter å 10: 5: 10 „ potates å 2: 20: 128 16 — Summa Summarum 392 78 1 Afkastning af 2 t:r hvete ä 5 kornet 10 t:r å 10 r:dr 100: „ af 8 t:r råg å 5 kornet 40 t:r ä 8 r:dr 320: „ af 2 t:r korn å 5 kornet 10 t:r ä 6: 32 66: 32. — , af 2 t:r hafra å 4 kornet 8 t:r å 3 r:dr 24: „ af ^ t:a ärter ä 4 kornet 2 t:r å 10 r:dr 20: „ af 10 t:r potates å 5 kornet 50 Ur å 2 r:dr 100: 630 32 — Ilöafkastningen utgöres af omkring 40 sommarlass af 25 LU pr lass endast kärrhö, på hvilket, utom hästar, fö- das 10 st. kor, för hvilka utföres en afkastning af 16: 32. per st 166: 32. — Afkastningen af 20 st. får utföres å 2 r:dr per st 40: 206 32 Summa Summarum 837 16 — Då utgiftssumman 392: 18. 1. dragés ifrån afkastningen 837: 16., visar sig ett öfverskott af 444: 45. 11., hvaraf de 16 personer som på hemmanet förcfinnas skola iiemta såväl sina lefnadssom beklädnadsbehof. Frih. von Stedingk, Styrbjörn:
Danckvardt i Protocollet för den 19 i denne månad upplästes i underdånighet till justering, hvarefter tillförordnade StatsSecreteraren i underdånighet föredrog: 9:o Kammaroch Bergs-Gollegiernes underdåniga Utlåtande af den 18 Mars 1822, i frågan, på hvad sätt Ädelforss GuldVerk med derunder hörande Pauliströms Jernbruk samt tillydande hemman och lägenheter i Jönköpings och Calraare Län, i händelse dervarande Arrendator skulle, i den emot honom anstalldc Rät - 322 StatsUtskottets tegan", dömas dess ArreodeContract förlustig, må för framtiden användas, och, i sammanhang dermed, rörande CanzliRådet af Wetterstedts och Assessoren Adlerbrandts sökte införsel i berörde hemman för ägande underdåniga skalterättsfordringär; Hans Excellenee StatsMinistern för Utrikes Ärenderne Hr Grefve af IVeller stedt förklarade sig sorn Broder med en alde Sökande, CanzliRådet af Wetterstedt, i målet jäfvig och afträdde således nu under öfverläggningen derom. Vid öfverläggningen rörande detta mål voro tillförordnade StntsSecreteraren samt StalsRådcts Ledamöter af olika tankar i afseende på frågan, huruvida de hemman och lägenheter till Ädelforss GuldVerk, hvaruti Sökanderne begärt införsel för ägande und. SkatteräUsfordringar, dertill kunde användas och upplåtas; Och yttrade t. f. StatsSecreteraren i underd.: Vid pröfningen af frågan, huruvida hemmanen under Ädelforss borde Sökanderne till ersättning för deras skalterättsfordringär upplåtas, ansåg tillförordnade StatsSecreteraren först förekomma att tillse , hvad verkan Rikets Ständers ofvannämnde af Sökanderne åberopade yttrande dervid må medföra, att nemligen jR.
Om intet civile mäl ätmindstone sick företagas wid Härads Rätten innan det wore förwist frän Förliknings - Rätten, om HäradöRätten, bwaruti en Häradshöfdinge alttid presiderade, sammansattes likasom hittils af Tolfmanna-Nämnd, som ägde at deltaga i Domslutet, Dm Z1 Julli. 609 .Let, men tilökades med twänne Pofiefiionater, walde inom Domsagan, hwilka ägde rättighet, icke at deltaga uti domslutet, men i öfwerlaggmngarne, och at ytterligare bringa parterne til förlikning, samt at fä del af Protocollerne, och at öfwer olagligheter föra talan inför Kongl. HofNätterne eller Iustitiä-Canolern; och om en edswuren och lönad Notarius förde Prvtocollet, fa är det sannolikt och öfwcrensstämmande med niin fullkomliga öfwertygelse, at Rättegängarne skulle i möjelrgasie mon förkortas och inindskas til antalet. I samma mon är jag äfwen öfwertygad derom, at Lagmans - Rytterne , som bittils ej alltid förkortat rättegängar, eller mindstat vmkostnaderne derwid, skulle alldeles blifwa öfwerflödige; och at Long!. Hof-Lätterne skulle med tiden finna sig sä ledige frän göromäl, at äfwen bland dem skulle en mycket betydelig mindskning sä wäl pä Ledamöter, som Tjenstemän kunna ske. I förening med föresiäende anförande, fär jag likwäl yttra den önskan, at, dä Häradshöfdinge bcställningarne aro af sä. mycken wigt sä wäl wid Lagffipningen, der forsta rubriken pä ett n>.äl sä mycket werkar, som i sä mänga oeconomiffa ärender, mätte blifwa wäl lönade, utan nägra sportlar och förses med en bögre rang. Männe en lön af i5vn Nd.
För små oböqvämligheter böra i alla fall icke stora fördelar uppoffras. Den svåraste anmärkning, Söm, öfter1 mitt förthéhahde, kan göras emot Rektors af mig förordade sjelfskrifvenhet, är den, att för härvarande denne tjensteman endast tillförordnas för fem års tid. Afven om dellim ordning skulle komma ätt fortfara, hvilket jag betviflar rätt längé kunna égä rum, så är likväl uti här ifrågavarande hänseende dlägenhetén deraf ej synheidigen stor, hélöt förordnandet i de aldra fléätä fall utan tvifvel blifvér förnyädt, oöh gagnet af Rektors föreslagna ledamotskap dessutom är vida öfvervägande. Jäg öfvergår alltså nu till bestämmandet af den femte Kapitel-ledaniotsplatsen, rörande hvilken häfdens vittnesbörd likaledes är af högt värde och i afseende hvarpå jag tillåter mig att erinra om hvad Domprosten Knös förra riksdagen anförde. “Häfden intygar — anmärker denne motionär — att af de fordne kanonici, som tillika voro kapitulares, flera innehade pastorater i eller nära stiftsstaden och att detta förhållande fortfor i vårt fädernesland äfven efter reformationen, hvarföre ock vid gymnasiernas stiftelse det icke var lektoretna, som blefvo kapitulares, utan i omvänd ordning de förutvarande kapitulares — (af hvilka, såsom nyss nämndes, flera voro prebendarier), sorn åtogo sig ellet ålades att såsom lektorer undervisa vid gymnasierna.
Icke har den blifvit gjord i afsigt att kasta en oförtjent skugga på ett Embetsverk, hvars öppna handlingssätt och af strängt påförda controller begränsade förvaltning, tilläfventyrs äger anspråk uppå ett helt annat omdöme. Friherren, som, i egenskap af Revisor, på Rikets Ständers vägnar och utan någon besvärande anmärkning emot administrationen, granskat en del af detta Verks räkenskaper, skulle, äfven i händelse han ej vore ledd af upphöjdare tänkesätt, säkert deraf känna sig afhållen från framkastandet af en obevisad beskyllning för misshushållning med Statens medel. Icke heller kan den väckta Motionen vara föranledd af någon Friherrens önskan, att erhålla en för sig enskildt saknad upplysning om förvaltningssättet på det hela, eller i någon viss omständighet; ty Friherren vet, att om han derom till Verkets President framställde sin åstundan, skulle Friherrn öfverallt mötas af beredvillighet och det skyndsammaste biträde. Men Friherren, som länge ägt tillfälle öfverskåda ilo Den ag December f. m. Statsmacliinens gång, och dess flere förmodade eller verkliga brister, har tilläfventyrs öfvertygat sig att KrigsCollegium. lika litet som hvarje annan administration af allmänna medel, kan i dessa tider vara undantaget från misstankar eller mindre gynnsamma omdömen, och har således, af beredvillighet mot det Embetsverk, med hvilket lian fordom stått i närmare beröring, velat genom sin gjorda Motion bereda delta Yerk ett nytt tillfälle, att efter ytterligare sträng och noggrann undersökning af dess åtgärder, tillvinna sig nya anspråk på Fri herrens och öfrige Medborgares aktning. Det är ur denna synpunkt jag och mina i ansvaret för förvaltningen delaklige Embetsbroder känna oss skyldige att betyga Friherre Anckarswärd vår tacksamhet för dess tillgörande i denna fråga, och förena oss med Friherren i den önskan, att StatsUtskottet vid verkställigheten af den begärda undersökningen måtte använda ali den noggrannhet och stränghet3 som, då den fullständigt utreder den redovisande Embetsmannens oskuld, bereder honom dess mest älskade belöning, Regerings och Medborgares bifall.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 18 Nov. 1829» Preste-Ståndet d. 18 Borgare-Ståndet d. 20 - Bonde-Ståndet d. 25 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> angående anslag af medel till kostnadernes bestridande för Hennes Maj:t Drottningens Kröning. S. A. K. Att, tili de i och för H. M. Drottningens in - i4 Exp. ye varande ar verkställda hoga Kröning Åtgångna kostnader, R. St, efter erhållna behörigi* uppgifter A dessa kostnaders belopp, anvisat 3i,5oo R:dr Banco, att af RiksgäklsContoiret utbetalas, fa, bos E. K. M.„ R. St. härigenom t underdånighet anmäla. Rikets; Ständer framhärda etc. N:o $44- Uppl. o. gödk. hos Ridd. och Adelu d. 18 No v. 1829- Preste-Ståndet d. 18 Borgare-Ståndet, d. 20 —- — Bonde-Ståndet d. 25 Rikets Ständers underdåniga; Skrifvelse om låneunderstöd till betydande af communication , medelst Ångfartyg, emellan Stockholm och Städerne vid Bottniska Fiken. S. A. K, Mos R. St. bär, med anförande af vigten för de Norra Provincerne att ega en lättad communication med Stockholm samt att Staten äfven deraf skulle i flera afseenden hemta fördel, framställning blifvit gjord derom, att, till byggande af ett Ångfartyg, för alt årligen, så länge årstiden medgåfve, besöka Städerne Gefle, Söderhamn, Hudiksvall, Sundsvall, Hernösand, Umea och möjligtvis äfven Piteå samt derefter återvända tilt Stockholm, oell hvilket Fartyg, försedt med 3:110 Ängmachiner, hvardera af 3o hästars kraft, Fxp. (Jstk. Förslag till tind. Skrif. N;o 244. 15 blifvit beräknadt lill en kostnad af 60,000
Trenne Riks-Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden hafva sålunda godkänt det uti Betänkandet N:o 44 framlagda förslag till Aflönings-stat, tillika med de dervid i Utlåtandet N:o 79 gjorda förändringar och tillägg, med undantag endast af frågan om arfvodet för ett räkenskaps-biträde vid Banco-fullmägtiges Expedition, i afseende hvarå Utskottet får hänvisa till dess under N:o lil afgifna serskildta memorial; hvadan, och som 3:ne Stånds sammanstämmande mening, likmätigt 75 §. Riksdagsordningen, utgör ett RikeLs Ständers beslut, hvarken det af Bonde-Ståndet för bifall till Aflönings-staten fästade vilkor, och ej eller de af Ridderskapet och Adeln gjorde, uti 2:dra och 3:dje punkterne här ofvan upptagne förändringar, kunna till någon åtgärd å Utskottets sida föranleda; men då, jemlikt 73 §. Riksdags-Ordningen, det åligger Utskottet att, der Riks-Stånden i Bih. till RSt.
Det oaktadt har man nu, så att säga, genom ett penndrag velat förordna, att dessa räntor skola efter den och den melhoden förändras utan först inhämta upplysning, om städerna vilja ingå på förän - Den 2 Augusti. 69 dringen, och sedermera huruvida den står tillsammans med de donationsbref, som ligga lill grund för städernas besittningsrätt af denna jord. 17 punkten. Hr von Hartmansdorff: Med åberopande af hvad komiterade yttrat, nemi. ”alt det i flere afseenden skidie leda till lättnad, både i jordebok och räkenskaper, om i de fall då tionden vore utsatt antingen i andra persedlar, än spannmål, eller uti andra sädesslag, än hvaraf densamma i allmänhet inom orten utgjordes, sådant kunde förändras”; har Utsk. föreslagit, att kronooch kvrkotionden då han utgår i annat än säd, skulle förvandlas dertill. I delta fall är det visserligen troligt, på sätt komiterade förutsatt och Utsk. antagit, att enkelhet i räkenskaper och jordebok skulle vinnas. Men månne denna formela enkelhet, denna bokföringsfullkomlighet, att jag så må säga, är hufvudsaken? Månne ej denna består deri, att räntegifvarne på sin sida icke beskattas för högt, och alt kronan, eller räntetagaren å sin sida får sin fullständiga rätt. Hade ej, vid denna fråga, liksom Hr Printzensköld med anledn. af en annan, anmärkt, räntegifvarne bordt blifva hörde, enl. II. St:s uttryckliga begäran vid förliden riksdag? Om det förhåller sig så, som Frih. Cederström nyss påstod, nemi. att alla särskilda räntepersedlars förvandling till smör och spannmål skulle för somliga medföra en högre beskattning, så vore en orättvisa härmed förknippad. Emedlertid lärer det såsom allmän grundsats hafva varit antaget, att ej förändra räntor från deras ursprungliga beskaffenhet, emedan de äro rättade efter hvarje orts näringsgrenar eller efter de alster, som der frambringas. Jag anser följaktligen denna punkt vara af en för räntegifvare vådlig natur. Hr Printzensköld: I komiterades betänk, igenfinnes icke någon uppgift på den egentliga naturen af ifrågavar:de tionde.
Det synes, som skulle en strid uppstå emellan en del af Regeringens Ledamöter och Folkets Representanter; Regeringens Ledamöter, hittills vane att Ständerna, med betygande af sin erkänsla, alltid godkänt deras, genom ConstitutionsUtskottet granskade, åtgärder, hafva funnit det frihets-språk , som råder så väl i Särskildta Utskottets Betänkande, sorn i Grefve Schwerins enskildta yttrande, lika så oväntadt, sorn ock nödvändigheten att genast i tödseln qväfva denna esprit. Några sådana yttranden hafva undfallit en delTalare, som sätta Ständers rätt i fråga i vissa omständigheter. Detta mäste vederläggas; man får tänka på saken; och får jag, i anledning deraf, begära Betänkandet ytterligare på bardet. Friherre Cederström , Ulric , och Ur Spål. 1imer entz, Anid, hegärde likaledes att Betänkandet måtte fä hvila. Herr Friherre of Wetterstedt, Gustaf: Jag går först att besvara hvad som undföll den vätda Ledamoten, som sist yttrade sig. Jag trodde ej att någon strid hade uppstått, eller ens kunde uppstå, emellan Nationens Representanter och Konungens Embetsmän, ej heller att dessa sednare kunde tillskrifvas någon 632 Den 28 Juni. afsigt att, i deras födsel, förqväfva de förras anmärkningar. Hvarje anmärkning, som i laglig ordning göres emot Embetsmännens åtgärder, skola de säkert med frimodighet möta och besvara j och sorn jag icke tror, ej heller kan tro, att någon Embetsmanna-befattning betager utöfningen af Riksdagsmanna rätten , vet jag icke hvarföre en Embetsman ej må fritt lunna yttra sig om hvarje här förekommande ämne, utan att hans yttranden, mer än någon annans, med skäl kunna förtjena benämningen af en börjad strid med Nationens Representanter. I)et är således under åberopande af min obestrideliga rätt att tala på detta rum, som jag nu för några ögonblick vågar utbedja mig Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet.