Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet föreslår att öfverträdelse af brännings-förbud bör, i anseende till större eller mindre pannor, straifas i samma förhållande sora ett till tio. Den 15 Juni. Jag för min del anser lagbrottet böra straffas efter en och samma princip 5 förlusten af en större Bränneri redskap och ett större qvantum tillverkadt Brännvin är, då lagen handhafves, redan en större bestraffning på en större öfverträdelse. Jag skulle deremot önska, att en större plikt, ansvar och vanära utsättesför alla som öfverträda ett dylikt förbud, men att ingen skillnad göres på stora eller små pannor, emedan öfverträdelsen är oändligen mycket laitare med dessa sednare, och således efter min tanka ingalunda bör gynnas af ett ringare ansvar. Utskottet anser äfven att förbättrad Brännvins redskap bör beläggas med högre afgifter. Jag hemställer till Höglofl Ridderskapet och Adeln, om ej förbättrade tlilverknings-methoder innebära en national-vinst , och böra en gång i vårt Land vara fredade från lian, som afhugger den allmänna förkofran. Jag anser således detta Utskottets förslag ej böra antagas. Hvarefter Herr Flach yrkade på Betänkandets återförvisande, jemte de af honom gjorda anmärkningar. Grefve Mörner, Carl Stellan, yttrade’: Riksens Höglofl. Ständers Oeconomieoch BesvärsUtskotts nu upplästa Betänkande, rörande Brännvins bränningen, anser jag i flera ämnen väl grundadtj men en anmärkning dervid torde jag få framställa och hvilken kanske för - 314 Den 15 Juni. tjenar någon uppmärksamhet. Höglor]- Utskott tet har insett vådan af Brännvinets' omättliga bruk, samt med en utmärkt sorgfällighet sökt förekomma anledningar till fylleri och deraf följande utsväfningar} men föreslagit, att Kronoåklagaren skall stanna i ansvar, när han, i brist, af fullkomligt laga skäl, ej kan öfverbevisa en instämd part deri brottslighet emot BrännvinsFörordningens föreskrift, hvartill denne sednare blifvit angifvenEn KronoBetjent kan omöjligen sjelf öfvervara alla de tillfällen, der fylleri inom hans district föröfvas.
Den önskan att från Landsorterne få Rid: derskapet och Adelns antal ökadt då nämnde vigtiga sak förekommer, hoppas jag är billig> då vi ha full anledning att förmoda det de i provincerne boende känna säkrare Rikets oeconomiska ställning än hufvudstadens invånare, af hvilka det kan gifvas den sorn nekar all förlägenhet för det han under sina sominarresor ej finner allmogens physionoraier utmäf^ ka svält* . Herr Cederschjöld, Pehr Guftafi Hvarföre jag begärte Herr Frihérre Björnh stjernas motion på bordet, anser jag för miö pligt att redovisa meddelst framställningen af följande anmärkningar. Allmänna grunder för en FinancePlari skulle Utskotten ej kunna uppgifva förrän de stadgat sin idé om planen i alla dess delar: och då kan jag ej inse, hvarföre ej sjelfva planen lika så gerna kunde framläggas i hela sitt sammanhang. Ty att uppgifva några allmänna grunder, innan hela planen voro fullkomligt genomtänkt, skulle vara lika som Den 7 April /, m. ville en Författare trycka innehållet till en vettenskaplig afhandling, innan denna vore utarbetad. Det skulle blifva Riksens Ständer omöjligt att bedöma de allmänna grunderna och deröfver besluta, utan att tillika veta, huru desse grunder skulla tilämpas och utföras. Troligen skulle derföre hvilka på förhand framställde? allmänna grunder sorn helst blifva förkastade; emedan derom borde förena §ig ej allenats alla de hvilkas opinion vore ovillkorligen stridande deremot, utan äfven många, som väl ville sjelfva ändamålet, men likväl trodde sig hellre böra genast försaka det, än äfventyra att sedan blifva öfverröstade, vid bestämmandet af sätt och medel till dess vinnande.
Protokolls Utdrag d. »3 Dec. 18 17. S. D. Remitterades Till StatsUtskottet; i:o F. d. vice Talmannen Jon Jonssons från Blekinge Memorial, angående framdeles disposition af Kungsgården Tullgarn. 2:0 Jon Jönssons från Malmöhus lian Memorial om inrättande af Arbetshus i landscrona eller Malmö. 3:0 Carl Hindricssons från Gefleborgs län Memorial om inrättande af ett SpannemålsMa» gazin i Jerfsö Socken m. m. 4:0 Olof Gudmundsson Hagges från Bohus län Memorial, angående understöd åt Fiskareha inom Bohuslänska Skärgår en. Till Bevillningsutskottet: Sven Pålssons från Christianstads län, samt Anders Ohlssons med fleres från Stora Kopparbergs län Memorialer om Capitationss Skatten. Till lagutskottet. Ett Memorial af BancoFullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs län om utgifvande så väl af ett korrt Sammandrag af Författningar rörande Svenska Jordägares rättigheter och skyldigheter, som ock af en fullständig och systematisk samling af Författningar i samma ämne. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet. 1:0 Ett Memorial af J, A.J. Wessing ifrån Westmanland angående Soldaternes commendeling vid Götha CanalArbete. s:o Olof Månssons från Blekinge, J. M, Protokolls Utdrag d. 2? Decigij. 45? Wesslngs fran Westmanland och Hans Michaelssons frim Gefleborgs Jhan Memorialer om förändring af flyttningstiden för Tjenstehjon. 3:0 Ett Memorial af Johannes Arfvidsson och Nils Svensson fran Jönköpings
Häraf tages anledning till slutvändningen; som rigtar mot Kants verldsberömda ”Förnuft-Kritik” en kort, men qvickt bitter granskning, med det resultat: att om denna Kritik icke är ”die Tiefe des Lächerlichen”, så är hon ”die Höhe des Lachenden”, eller en med berådt mod författad ”ungeheure Satyre, eine Universalparodie, über die Schul-Vernunft”. Skall man deremot anse henne för allvar: då är hon sjelf blott en öfverdrift af den vanliga Skol-philosophi, hvilken hon så förnämt kritiserar, och som genom henne blifvit förrycktare, än någonsin; hvadan hon ock är så långt ifrån att vara originell, att man kan upptäcka solklar Kantianism redan hos Crusius, ja hos Picus och Duns. Öfverhufvud gäller om alla speculationer, theorier och revolutioner: ”nur die Probe macht Probität”; och profvet är just Realkritiken 202. Så har ock samma prof, för hvilket all bländ-metaphysik sjunker tillbaka i sitt intet, jemväl nyligen bevisat nulliteten af de revolutionära abstractionerna ”Frihet och Jemnlikhet”: ty det, som i Frihet och Jemnlikhet är verkligt, kan lika litet, som någon annan verklighet, bestå utan i och genom förhållande, – d. v. s. en harmonisk proportion, en statskonstnärlig mathematik; men enligt den abstracta absoluthetens synpunkt kan ingenting vara mindre ”fritt och jemnlikt”, än just sådant). 6. ”Universalfatuität der Theorieen”. (Denna består deri, att man först i sitt tänkande förtunnar en positif art och act ar lif, en concret verkning, till någonting blott tänkt, och sedan gör denna abstraction till lifvets eller verkningens orsak, grund, slutligen ”absoluta” grund eller urprincip. Visserligen är sannt, att af tänkandet kommer tänkbarheten o. s. v.; men det var just tänkandet och tänkbarheten, som skulle förklaras.
Vidkommande härefter det anslag af 4,438 r:dr 5 sk. 2 rst banko, som Kongl. Maj:t äskat för att dermed af intressenterne uti Gustafs och Carlbergs kopparverk inköpa den rättighet till dagsverken från åtskilliga hemman i Undersåkers, Åhre och Kalls socknar, som blifvit nämnda kopparverk Iemnad, så få Utskotten jemväl, på de af Kongl. Maj,t i nåder uppgifna skäl, tillstyrka, att Rikets Ständer måtte samma belopp bevilja, att från Riksgäldskontoret utgå för att för omförmälda ändamål användas. Derjemte anse Utskotten sig böra hemställa, att Rikets Ständer medgifva det af Kongl. Maj:t gjorda förbehåll, att Kongl. Maj:t må för aflönande af fourirer, gevärshandtverkare och spel i nummer, samt för ordnande i öfrigt af försvarsverket i Jemtland fritt och obehindradt disponera de nuvarande fältjägare-regementets oell hästjägare-korpsens stater anvisade aflöningstillgångar, för så vidt de genom indragningar och afgång kunna blifva disponibla, intilldess, efter det den nya roteringen och deraf följande reorganisationer af hästoch fältjägare-korpserne hunnit utföras, förslag till nya aflöningsstater för dessa korpser kunna Rikets Ständer till pröfning föreläggas.
Bokhållare Revisor Kammarskrifvare Andril Byråen. (Aflöning, Reseoch Traktaments-ersältningar, Pensionering, Kassan, Bokslutet.) Byrå-Chefj Kopist Kamrerare . Bokhållare . Revisor Kammarskrifvare . Krigs-Kassör Missräkningspcnningar Kammarskrifvare . Kassaskrifvare Vaktmästare Expensmedel (förslagsvis) Intendent Förvaltare . Handräckningspenningar (förslagsvis) Expensmedel (förslagsvis) . , Arméens Reservförråd. Summa Sammansättning. Personer. 1 Hästar. 3 Personel-Aflöning och Underhåll. Aflöning. R:dr. 7000 sk. rst. 3600 Upp tåg /Upptagne å tillhoran( ( de Brigader. f 1800 Arliga remonteringskostnaden, skoningen och underhållet af Sadelmunderingen. S l; Summa Landtförsvars-Departementet j | 6 j O b s. Bland personalen ingår 5 Adjutanter i Departements-Chefens Expedition, men hvilka, såsom endast kommenderade till tjenstgöring, upplagas till Aflöning vid de Korpser de tillhöra. h e n. Summa för hvarje person. Sammansättning af och Kostnad för Arméens Profnings Kommiteer. General-Befälhafvare (Ordförande) Inspektören för Kavalleriet (d:o) General-Fält-Tygmästaren (d:o) . Chefen för Ingeniör-Brigaden (d:o) Chefen för General-Staben (d:o) . Brigad-Chefer (Ledamöter) Majorer (d:o) Kaptener (d:o) Generalitetets sammansättning till Personal och Hästar, samt de för detsamma belöpande Aflöningsoch Underhålls-kostnader, oberäknadt traktamente och skjutsersättning under Inspektionsoch Mönstrings-forrättningar. O Personel Aflöning )ch Underhäll 5 E3 es ö 5' a? Aflöning. Årlig fourage kostnad f å stat varai Hästar, (ration ä IC CJ9 —- re B - 09 re m t: 3‘ C/3 “ SS r CI9 7) t person Person:r. Hästar.
Detta medvetande är icke medvetandet om det rena jaget i sig, ty hvarje ändligt medvetande är medvetande om ett bestämdt och förutsätter därför differentieringen af subjekt och objekt och syntetisering genom ömsesidig bestämdhet. Men det rena jaget är i sig identitet af subjekt och objekt. Det är sålunda ett medvetande om det rena jaget såsom bestämdt genom attributet väsendtlig frihet eller såsom det ofvan uttryckts tendens till själfverksamhet för själfverksamhetens egen skull. Denna tendens är, om den tänkes utflyttad ur det rena jaget såsom en på det samma verkande kraft, en drift. Alltså vinnes genom den ofvan angifna syntesen medvetandet om det rena jaget såsom bestämdt af driften till själfverksamhet. Då nu genom den angifna syntesen detta medvetande vinnes, och omvändt detta medvetande icke är möjligt att vinna annat än genom syntesen af det subjektiva och objektiva jaget, emedan hvarje medvetande om ett bestämdt förutsätter differentiering och syntetisering af subjekt och objekt, sätta vi lämpligast för oss såsom uppgift att visa, huru medvetandet om det rena jaget såsom bestämdt af driften uppstår, säkra att genom lösningen af denna uppgift uppvisa den fordrade syntesen af det subjektiva och det objektiva jaget i medvetandet. Hvad uppstår i medvetandet, om driften bestämmer det rena jaget? (Mera stringent: Hvad måste filosofen tänka uppstå i det verkliga medvetandet, om han tänker det rena jaget i det samma bestämdt af driften?) Då det rena jaget i sig är okänbart och måste bestämmas såsom den obekanta identiteten af det subjektiva och objektiva jaget kan detta icke afgöras annat än genom att taga till utgångspunkt endera sidan. Om nu är visst, att jaget från en sida är subjektivt jag, är också visst, att en reflexion måste uppstå. Huru är nu denna reflexion beskaffad. Den kan icke vara en känsla. En känsla skulle uppstå, om driften bestämde det objektiva jaget och denna bestämdhet reflekterades af det subjektiva, då det senare vore beroende af det förra. Men det rena jaget är icke blott objektivt jag, ej heller är det subjektiva jaget beroende af det objektiva, emedan det är identitet af subjekt och objekt.
MyntVerkets egna räkenskaper utvisa, dels vid smältningarne till utmyntning, 748 silfver af endast —-pidels halt till mynttenar användts, dels ock att vid 1,000 de så kallade myntplattornes hvitkokning, hvarvid svafyelsyran löser ut en del af Kopparhalten, serdeles på ytan, erhållits en medelhalt af Silfvermyntet, som, efter den i Räkenskaperne utsatte vigtförlusten, antagen att utgöra endast Koppar, synes vara för hög. Såsom exempel må anföras silfversmällningen N:o 18 den 4 December 1837, vid hvilken — 60 — smältning endast skrot och abguss, som från föregångna smältningar och utmynlningar öfverblifvit oell då undergått prof, är vordet nedsmält. Utaf desse jemte vid smältningen N:o 17 bekomne mynttenar erhöllos 1,499 Skålp:d 75 Ort Riksdalers-plattor (till stycketalet 18,716) sorn efter deras utsatte halt -^ ~-:delar höllö 1121 Skålp:d 81 Ort 30 Korn fm 1, 000 A Silfver och resten Koppar. Genom hvitkokningen upptagas de hafva förlorat 3 Skålp:d 5 Ort i vigt. Vore detta endast Koppar, så skulle 749- halten, derefter uträknad, blifva — ~:delar. — Enligt det uti smälträk 1, 000 ningen angifna profvct skulle halten deremot vara delar, hvarefter vigten af finsilfret också i nämnde plattor finnes utförd till 1,124 Skålp:d 2 ort 17 korn eller 2 Skålp:d 20 ort 87 korn mera än förut och till la vilhel högre belopp Mynt-Verket äfven synes hafva creditera! sig.
Staten i allmänhet lemnar till andra ålderstigne krigares pensionering, huru dessa förut under sin hela tjenstetid nödgats årligen aflemna en betydlig del af sin ringa lön, för att vid afskedstagande åtminstone hafva ett högst torftigt bröd; armeen ser, huru den nu måste tjena med förknappade löner, för att generaler, hvarom nu här är i fråga, må till dödsdagar få besitta sina under verksamhetens ålder förtjenta brödstycken, emedan. Staten icke vill göra nå^ot för deras bergning på ålderdomen, hvarigenom ock armeens indelningar till sin bestämmelse kunde få återgå. Allt delta är i sanning icke ljusa utsigten för dem, som egnat sig åt militär-ståndet; och likväl mäste känslan, måste plig ten mot fäderneslandet hos dem vara lika varm och i lika spänning. Som jag förut yttrat, anser jag inga indragningar för det ifrågavar. ändamålet möjliga, utan hoppas åtminstone af delta Hus, att del lemnar sitt bifall till de 2:ne pensionsrum för generaler, som K. M. hos R. St. begärt. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla hvad Utsk i denna punkt föreslagit. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Frih. o. Landtm hemställde, om R. o. Ad. ansåg att för Generalitetet borde, i likhet med hvad sorn skedde vid förra riksdagen, uppföras en summa af 54.700 rtdr b:co. Bifölls. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla, alt för generalers pensionering borde uppföras 2tne rum, under de villkor som StalsUtsk. i utlåt. ]\:o 202 föreslagit. Hr von Hartmansdorff: Jag fruktar att här är något missförstånd. Här är föreslaget af StatsfJtsk. uti dess utlåt. JN:o 44, att £,f besparade 9000 r:dr skulle bildas 3:ne pensionsrum. Detta lärer väl ej vara Ståndets mening, efter den öfverläggning som här ägt rum. Hi Frih. o.
Befattningen såsom ordningsman uppdrages vanligen ät de bättre och förståndigare ibland allmogen och anses innebära ett hederseller förtroende-uppdrag, som någon gång spanska väl motsvaras; men ordningsmannaskapet kan dock icke hafva betydligt inflytande på samhällsskicket, så länge det saknar den stödjepunkt inom hvarje ort, en ordentlig municipal-slyreise skulle lemna. Kyrkoråden kunna väl i vissa fall fylla denna lucka, då lill deras omvårdnad hörer vidmagthållande af ordning och sedlighet inom församlingarne och de äfven, med Kyrkoherden till ordförande, utgöra ett slags domstolar, berättigade att med offentliga varningar och föreställningar samt äfven, med åläggande af böter näpsa och bestraffa mindre förbrytelser mot kyrko-disciplinen och andre dermed ge - do menskap egande ordningar. Dessa myndigheter, som i allmänhet gjort sig aktade, synas derföre uppfylla sitt föresätta ändamål; men deras verkningskrets är mycket begränsad och torde ej heller lämpligen kunna utvidgas till alla policeärender inom församlingen, oberäknadt de ekonomiska, ehuru de å en del ställen hafva på sin lott sundhetsoch fatlig-policen, de der åter på andra ställen äro splittrade i särskilde afdelningar, merendels under Kyrkoherdens ordförandeskap. Vid sådana förhållanden med police-maglen och då, såsom bär i Länet, nu hysande 224 ä 223,000 invånare, spridda på 114 qvadralmil, dess anseende och verksamhet hufvudsakligen måste upprätthållas på landsbygden af de Eders Kongl. Mai;ls Befallningshafvande direkte underlydande sex krono • u •ii fogdar och tjugusju länsmän, hvilka dessutom hafva en mängd andra, till en del mera vidsträckta åligganden, och hvarförutan endast tre landsfiskaler äro att tillgå i egenskap af allmänna åklagare, må det anföras såsom ett stort och talande bevis på folkets böjelse för ordning och laglydnad, att dessa vigtiga samhälls-elementer äro öfvervägande och allmänna säkerheten större än i flera andra länder, om icke fullkomlig; och den oväldige torde deraf göra slutsatsen: att Läns-styrelsen och dess underordnade söka uppfylla sin bestämmelse äfven i dessa hänseenden.
Besvärsoch Oecon.Utskottet: N:o i43. till sammanjemnkning af RiksSt:ns beslut i en fråga, rör:de bergsoch jernhandteringen i Riket. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 9 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Lördagen den 24 Januari 1835. Plenum kl. 12 på dagen. Upplästes följande från H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, till undertecknad Ridd.Secret. ankomna skrifvelse: Hindrad att uppkomma i dagens valplenum, får jag aninoda äldste närvar. ledamoten af R. o. Ad. der taga klub - Den 24 Januari f. m. »63 ban oell, innan valet förrättas, låta justera pleniprot. för d. 6 Nov. f. m., äfvensom prot.utdr:n för d. 22, samt låta uppläsa de till bordläggning möjligen inkomna betänktn från Utsk:n. Stockholm d. 24 Jan. i835. Ianledn. häraf emottog II. Ex. Hr Gr. Brahe, Magn., kluhhan. Justerades alne prot.utdr. för d. 22 dennes e. m. Gr. Posse, Arv.: Jag anhåller att till prot. få anmäla min reservation emot det beslut, 11. o. Ad. sisth plenidag fattat, ronde 5:te punkten i StatsUtsk:s utlåt. N:o 3g3, och grundar den på förhoppningen, att den tid snart kommer, då Utskts förslag blir antaget. Justerades pleniprot. för d. 6 Nov. f. m.
Vidkommande löneregleringen lör Expeditions-Cheferne i de sex Stats-Ulskollels Utlåtandej N-o "jg. 5 nya Stats-Departementen, hafva åtskillige Ledamöter inom de serskiide tvenne Riks-Stånden bestridt dessa Chefers lämplighet och behöflighet, enär det befarades, alt de skulle blifva ett slags Stats-Secreterare, utan ansvarighet, och Departements-Cheferne deiigénom få tillfälle alt undandraga sig göromålen, äfvensom det blifvit ifrågasläldt, att möjligen flere Expeditionschefer skulle komma alt anställas inom hvarje Departement, och således Staten tillskyndas en betydligt ökad utgift, jemte det förslag blifvit vackt, alt desse tjenste]- borde af Expeditions-Secreterarne bestridas, och anmärkning gjord, att de föreslagne lönerne vore alltför högt beräknade; hvaremot andie Ledamöter af Ridderskapet och Adela samt Borgare-Ståndet ansett, att för desse Embetsman alltför ringa löner blifvit föreslagne, och deruti yrkat förhöjning, dels till 4>°°o Ridr, dels lill 3,5oo R:dr, äfvensom det föreslagits, alt Expedilions-Cheferne måtte erhålla löner oell icke arfvoden, att de måtte få, utom lönen, beräkna 5oo R:dr hyresersättning, samt att yttrandet om deras förut innehafvande löners besparande till Stats-Verket målte försvinna, enär desse löner alltid böra tilldelas deni, som deras förra tjensler förrätta.
Måhända vore extra-judiciel bestraffning i dessa fall lämpligast, enär förbrytelsen mera torde tillhöra Polismagtens be-' handling, än Domare-magtens; men som sådant kunde leda till missbruk, torde ett bestämdt lagstadgande icke vara ur vägen. 376 * Den 3o Mars e. m. Den fredlige och laglydige medborgaren bör visserligen skyddas, så vidt möjligt är, till person och egendom; men detta bör dock icke ske på bekostnad af allmän rättsprincip, och ehuru de olyckliga varelser, hvarom lagförslaget handlar, utgöra Nationens afskum, äro de dock ej satta utom rättstillstånd, och måste, under det förhållande, hvari de genom sina förbrytelser försatt sig, såsom dock ännu varande medlemmar i samhället behandlas. Pä grund af de emot LagUtskottets ifrågavarande Betänkande sålunda gjorde anmärkningar, blef detsamma, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, af Ridderskapet och Adeln till Utskottet återreisitteradt. Vid förnyad föredragning-biföllos följande LagUtskottets den 17 sistlidne Januarii afgifne, och den 16 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkanden: N:o3i. Öfver väckt motion, attKongl. Förordningen den i3 Junii 1800, huru med städsel och lego af jord på landet förhållas bör, må utsträckas till arrenden af jord i städerne. I anledning af väckt motion om förnyande af Kongl. Kungörelsen den 37 Augusti i8a3, angående vederbörandes Den 3o Mars e. m. 377 Sliggande, att tillställa sä väl Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som Presterskapet, förteckningar öfver dem, hvilka för lagbrott blifvit vid Domstolarne sakfällde, eller under framtiden ställde m. m. N:o 33. Öfver väckt motion om förhöjning af afgiften till Kyrkan för förnyadt lägersmål. Upplästes till justering PleniProtocoIlet för den 22 sistlidne December förmiddagen, intill slutet af Grefve Frölichs, David, deruti upptagne första munteliga anförande.
Min öfvertygelse är, alt han derigenom hade mycket mer närmat oss det constitutionela målet, än genom utarbetande af denna Motion, som för öfrigt är ganska genealisk, till och med i sina misstag, men på åtminstone 100 år alldeles overkställbar, Första hufvudpunkten af den totala omstöpning Herr Friherren föreslagit, är den fordran, att all jord skall bringas ,til 1 samma natur. Jag hemställer till den ädle Motionären, om han härvid tagit i betragtande, huru den olika hemmansnaturen utbildat sig. All jord har, ifrån början tillhört icke Kronan, utan enskildte personer under full ägande-rätt. Detta bevisar Svenska Folkets urgamla frihet och Svenska bondens fordna anseende. Bonde kallades endast den, som sjelf ägde sin jord; lian hette man för sig. Hans rättigheter voro vidsträckta, hans skjddigheler voro få och inskränkta. Småningom åtogo sig bönderna att beträda vägfarande man med skjuts och gästning och underhålla Upsala öde. Detta nämnep jag, emedan det utgör grunden till jordens alla närvarande onera och deraf sig härledande olika hemmansnaturer. Jag vill icke upptaga tiden med framläggande af någon öfversigt på hvad sätt Kronooch Skattehemman bildat sig. De hafva icke uppkommit genom en despots nyckfulla befallning, men icke heller genom \ 156 Den 22 December e. m. magtägande Ständers beslut; — de hafva småningom bildat sig. Om jag undantager Säterierna, som helt och hållit hade Adelns anseende till syftemål, så existerar knapt någon hemmansnatur, som icke genom omständigheternas kraf tillkommit och genom omständigheternas kraf bibehållit sig. Den som saknar en fullständig kunskap om dessa naturers olikhet på olika orter, hänvisar jag till Friherre Cederströms Motion. Den skildring han der gör på Uppbördsväsendet, visar bäst, huru djupt han inträngt i den Embetsmanna-befattning, som är honom anförtrodd. Men derföre att oredor finnas, är det icke alltid möjligt, att i en hast och totalt afhjelpa dem.