Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— N:o 69. i anledning af väckt fråga om anslag lill Slockholms Lyceum och Realgymnasium. VIII. B. 391. A. 428. X. U. 464. A. 477. U. 606. É. 607. A. 623. — N:o 70. i anledning af väckt fråga om låneanslag af Staten för den så kallade Hillska skolan å Barnängen. VIII. B. 391. A. 430. — N:o 71. angående föreslagna åtgärder till upphjelpande af sillfisket i Bohuslänska skärgården. — N:o 72. i anledning af föreslagna åtgärder till beredande af lindring i de för Rikets landlförsvar utgående prastationer. VIII. B. 392. A. 430. •— N-.o 73. i anledning af väckta frågor om förändring i grunderna för planpennin-gars utgörande. IX. E. 451. X. U. 356. A. 410. — N:o 74. i anledning af väckt fråga om upphäfvande af skyldigheten för rustoch rotehållare att förse ryttaren eller soldaten med torp. VIII. B. 392. A. 430. — N:o 75. i anledning af väckt motion om anställande af undersökning, rörande åtskilliga rusthållsnummers i Bjäre härad af Christianstads län skyldighet att erlägga kronotionde. VIII. B. 392. A. 430. — N:o 76. i anledning af väckt motion om lista och 2:dra Lifgrenadier-regementenas befi iande från garnisonsljenstgöring i Malmö. VIII. B. 392. A. 430. — N:o 77. i anledning af väckt fråga om befrielse för boslällsliafvare att erlägga skifteskostnader. VIII. B. 392. A. 430. — N:o 78. i anledning af väckta frågor om öppnandet af åtskilliga nya postcommuoicationer VIII. B. 392. A. 430.
Annu saknande den salunda lillförwäntande uplysning eller utredning, har jag derföre tagit wig friheten directe i Riksgälds-Csn, toiretS Kammar Contoir söka närmare underrättelse om sakens förhållande, men derigenom endast erhållit bekräftelse vä osman anförde af Conroirers Ledamot hos Riddcrskapet och Adeln gjorde rillkännagiswande, likwäl med den tillagde förmodan, akt Contoiret icke skulle blifwa i saknad af desi tillbörliga rätt, emedan i sadan vsörwänrad händelse, rättelse derutinnan bör winnås igenom den hos Kongl. Kammar,Rätten skeende revision. Wid sä fatta omständigheter har jag för min del trott bäst wara, att lära ansta med min wida, re forskning af sörhällandek med vfwanomförmälde an» märkte ftlagkige upgifter af bewillnmgenS belopp för Socker, Krut och Alun, till dest de »fran Kongl, Kammar-Collegium och Kongl. Kammar-Rätten begärde uplyöuingar erhällikS och deraf cftarus, om och hwad i anledning deraf, än ytterligare mä blifwa tillgjörcndcs. Men emedlertid och da likmätigt hwad sörberördt är, der blifwit updagadt att Riksgälds Contoiret, oaktadt desi ofelbara generella bestämmelse att upbära och redowisa hela bewillningS afgifken, likwäl hittills ansett sig endast tillhörande, att till redowisning uptaga de bcwillningö medel, som »frän alla wedcrbörande blifwit eller klifwa, jämte derwid följande rcversaler till Contoiret remitterade, men Deremot trott granskningen och revision deraf, huruwida bewillninqs asgiltcn bliswit wcderbörligcn taperad indrilwen och titt desi fulla belopp till Riksgälds Con? toiret remitterad , ankomma pä Kongl. Kammar Rättens åtgärd och handläggning:
Preste-Ståndet d. 16 Borgare-Ståndet d. 16 — ' — Bonde-Ståndet d. 17 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om decharge för Stats-Rådets Ledamöter m. fl. S. A. K. Sedan de i Stats-Rådet förda Protocoll blifvit, i öfverensstämmelse med io5 och 106 §§. Regerings-Formen samt 29 §:n Riksdags* Ordningen, öfverlemnade till Rikets Ständers Constitutions-Utskott, som dem genomläst och granskat; få Rikets Ständer härigenom i underdånighet tillkännagifva och förklara, att, med stöd af 76 §. Riksdags-Ordningen, Stats-Rådets Ledamöters och Föredragandes ansvarighet för sina rådslag och för utöfningen af sina Embeten intill den dag, då innevarande Riks-möte tagit sin början, fullkomligen upphört, samt att under denna frikallelse jemväl inbegripas E. K. M:s Rådgifvare i Commando-mål för Armeen och för Flottan. Rikets Ständer framhärda etc. g 2 Expcditions-Vtskollcls Memorial N-o 433, N:o 433. Memorial, med öfverlemnande af en till Riksdans-Beslutet, Dä Expeditions-Utskottet härhos till Rikets Högl Ständers justering vördsamt öfverlemnar förslag till den §. af Riksdags-Beslutet, hvilken upptager Rikets Ständers, under innevarande Riksmöte, till Kongl. Maj:t aflåtna underdåniga Skrifvelser, med framställningar af deras önskningar i qeconomiska och andra ämnen, får Utskottet vördsamt anföra, att uti ifrågavarande Förslag alla de Skrifvelser af nämnda innehåll, som intill denna dag äro till Kongl. Maj.t aflåtna, finnas uppgifne; men att, sorn flera sådana torde, under loppet af den återstående tiden af Riksdagen från Rikets Ständer till Kongl. Maj:t ingå, §;n alltså icke blifvit afslutad, utan komma jemväl dessa att i sin prdning uti §:n inflyta.
St:s Rank innestående summa; N:o 155, med förslag till voter.propos. för omröstning, i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i fråga om infriande af K. Krigscollegii Artilleriafdelnings skuld till MilitieBoslällscassan i och för inköp af Mariebergs egendom ; N:o 157, i anledn. af väckt motion, att det reserverade statsanslaget af 37,000 r:dr till odlingar å Gottland må ännu i fem år få begagnas för samma ändamål, samt alt 9,000 r:dr deraf må förvandlas till anslag för utlösen af vattenverk, m. m.: samt N:o 158, ang:de en prescriptionstid för liqviderandet af åtskilliga i Riksg.cont:s räkenskaper halancerade äldre skuldposter; Äfvensom följande från Stalssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskm inkomna betäuk.: N:o 37, i anledn. af åtskilliga motioner, dels om släminoböternas nedsättning och fördelning, dels angående slraffböterne för försummad inbetalning af kronoutskylderne i Stockholms Stad. H. R. o. Ad. åtskildes kl. 12 på dagen. In fidem protocolii, Albert Munck. Plenum kl. 10 f. m. Företogs till pröfning Bancoo. LagUtsk:n» betänk. N:o 1, i anledn. af väckte frågor om stiftande af lag för enskilde banker, samt villkoren för dessas rörelse. Sedan R. o. Ad., uppå H. Ex. Hr Gr. o. Landtm:s propos. bifallit, att delta mål finge punktvis föredragas, upplästes såsom föremål för öfverläggningen 1 § af Utsk:ns i detta betänk, afgifua förslag lill lag för enskilde banker. IIr Nordenanckar, Fredr. Wilh. anförde skriftligen:
Vid hvarje fjät, jag tager härifrån, försvinna de. Försvagadt är mitt mod jag blyges för mig sjelf, men saknar kraft till handling. ENGELBREKT. Abilgard! icke sväfvar den unga örnen blott öfver de bergsspetsar, hvarunder han har sitt bo. För honom ligger öppen hela rymden och han pröfvar i den sina starka vingar. ABILGARD. Han återvänder dock! men jag jag får ej återvända! För honom finns en gräns; men ej för menniskoanden. Om den vill verka här i verlden, nog har den fält att verka på. I Tyskland kämpar samvetsfriheten mot Påfveväldets förtryck. Huss besteg bålet; men hans anda har lefvat upp hos hans efterföljare. Egna den heliga saken ditt hjerta och din arm. Det är herrligt att lefva och dö för den lära, för hvilken den store mästaren lefde och dog! ABILGARD (trycker Engelbrekts hand till sitt bröst). Farväl! Jag förmår ej taga afsked af de dina! (ämnar gå.) SJUNDE SCENEN. DE FÖRRE. INGRID. INGEBORG. INGEBORG (häftigt utkommande). Afsked! Hvem skall bort? (fattar Abilgards hand) Du, Abilgard? Du tågar ju med min far? ABILGARD. Nej, jag kan ej tåga mot min egen. INGEBORG (studsar). Du strider då bland våra fiender? ABILGARD. Nej! jag kan ej strida mot mig sjelf. INGEBORG. Du skall bort! nå väl! men da återkommer? ABILGRDD. En gång kanhända. Jag återfinner dig då kanske som maka i kretsen af de dina. INGEBORG. Och du? ABILGARD. Öfver tröskeln träder ungdomsvännen och talar om det förflutna. Det är så ljuft att tala om sin lyckas korta dagar! INGEBORG (skyndar till Engelbrekt och fattar hans hand). Är det du, som jagat bort honom? Nej det 56 har du inte du har ju alltid talt så godt om honom och du med, min mor.
Departementschefen utbad sig att få fästa Kongl. Maj:ts uppmärksamhet derpå, att statens medel hädanefter sannolikt komma att mera än hittills anlitas till ersättningar för jordförlaster genom väganiäggningar, enär, enligt Kongl. Maj:ts nådiga förordning den 20 November 1845 om jords eller lägenhets afstående till allmänt behof, ersättning ej allenast för inegor, utan ock för ali annan mark, som för väganläggning afstås, skall, då Kongl. Maj:t pröfvar sådan anläggning nödig, till jordegaren utgifvas efter fulla värdet och hälften derutöfver, der ej om andra vilkor åsämjes, i stället för att, enligt dittills i ämnet gällande lagstadgande, endast för åker eller äng, som för väganläggning erfordrades, men icke för utmark, egaren hade att erhålla godtgörelse af kronan. I följd häraf och då det nu å Sjette hufvudtiteln uppförde förslagsanslag för jordförluster genom kanalanläggningar, hvilket i riksslaten för år 1842 och åren intill påföljande riksdag upptogs till 5,000 r:dr, samt vid sednaste statsreglering efter öfverflyttning af 2,168 r:dr 44 sk. 2 rst. å annan hufvudtitel till 3,000 r:dr, utom 5,669 r:dr 16 sk. indelda räntor, lemnat en årlig besparing, nemligen, enligt kapitalräkningarne för rikshufvudboken, år 1842 af 2,547 Rdr 6 sk. 10 rst. Departementschefen i underdånighet hemställde om icke Kongl. Maj:t må föreslå Rikets Ständer att förslagsanslaget under titel: jordförluster genom kanalanläggningar. må, i ändamål att derå äfven skall kunna anvisas ersättningar för jordförluster genom väganiäggningar, upptagas, utan förhöjning i beloppet, under titel: jordförluster genom kanaloch väganiäggningar; hvilken underdåniga hemställan Statsrådets öfrige ledamöter biträdde.
Gå vi åter till de första kristna, sedan den något stadfästat sig och blifvit ett samfund, hvem erinrar sig icke då, att affall ingar utdrefvos ur detta samfund och, huru affällingarne för att åter intagas i detsamma, måste undergå 4 särskilda bättringsgrader och för hvarje grad fordrades 1J år och minst 1 år. Föijer man vidare Kyrkohistorien för den tid, då kristna Kyrkan bibehöll sin ursprungliga renhet, så ser man ingenstädes att detta utvisande af och ifrån församlingen uphört, Jag vågar hemställa, huruvida icke rättighet till detta utvisande i vissa afs:den bör kunna ske inom vår Kyrka? Att icke en sådan rättighet medgifves är företrädesvis en af orsakerne hvarför jag för min del vill afslå 1 §. Hvad den 2:dra § beträffar så är jag fullt öfvertygad, att om den antages, den skall leda till det största trassel mellan dissenters och Statskyrkans bekännare. Der står nemi. att »lärosatser, som mot den rena Evangeliska lärans grundsanningar stridande äro, må icke offentligen förkunnas eller på annat sålt, genom tal eller skrift, till de enfaldigas förledande utspridas.» Redan när den Kongl. Propos:n remitterades till LagUtsk. frågade jag hvad menas med ordet offentligen»? Jag ville nemi. att dissenters just skulle åläggas att offentligen, i bestämdt upgifna salar eller kyrkor utöfva sin andakt, och att allt smygande, allt hemligthållande på det strängaste skulle förbjudas. Enl. min öfvertygelse är ingenting så farligt som den hemliga Gudstjenst hvilken utöfvas i ett behagligt skym undan. Just vid denna hemliga Gudstjenst är det sorn sanningen förvrides, sorn passionerne anspelas och som egennyttan spelar hufvudrolen. Är åter Gudstjeusten offentlig så kan Staten vaka öfver det tillbörliga och religiösa monut äfven inom dissenters. Menas ater med detta ord att ingen skulle få vandra omkring från stad till stad, på vägar ocb stigar, och predika, då undrar jag högeligen om denna lag skulle kunna gagna mer att förekomma detta än den som redan förefinnes.
BondeSlåndet d. 13 i berörde månad godkändt, finner Utskottet sig icke kunna till någon ytterligare åtgärd upptaga de anmärkningar, sorn bos H. R. 0. A. blifvit väckte vid ofvanåberopade yttrande, enär frågan, likmätigt 69 §. i Reg.Formen, är alt anse såsom afgjord. E11 Ledamots serskilda mening bifogas. Reservation: Af Hr -von Hartmansdorffj August: Gen örn de aflemnade 2:ne Betyg, det ena utgifvet af Häradsskrifvaren Pehr Öhrling den 8 October 1812, innehållande att uti Norrbottens Län samt Torneå och Luleå Fögderier, alla, som vid försiggångne Bevillnings-Tuxerib - Betänkanden, N:o 34g. i53 gar blifvit någon Bevillning, antingen till skydd för person och egendom eller för behållen Inkomst, påförd I i grund af 1810 års Bevillnings-Författning, njutit afskrifning till en tredjedel för lidandet under sista krig, ehuru sådant i orten ej kunnat observeras för de Egendomar, Verk oeir lägenheter, hvilkas ägare varit å annor ort mantalsskrifne; — samt det andra afUppbördsCoramissarien Straas, som, under den i3 Mars detta år, medelst Utdrag af Taxerings-Längderne för S:t Clarse Församling i Stockholm, intygatl att BergsRådet Friherre Hermelin erlagt uti såkallad Skyddsafgift såsom fastställd Bevillning, efter uppskattning från LandsOrterne för år 1810, 367 R:dr 3 sk. 4r:st,. för år x811, 207 R:dr 16 sk. 8 rist., och för år j8|2 22g R:dr 37 sk. samt att detta blifvit, efter hvad Räkenskaperne utvisa, till fulla beloppet betaldt, utan att någon minskning eller afkortning härvid ägt rum, hvarigenom är, efter mitt omdöme, vitsordadt, att Frih.
Jag får nu uppläsa förslaget , sådant jag anser det ungefär böra blifva, och om någon finner behof af förändring i redaclionen, underkastar jag mig naturligtvis gerna rättelse i detaljerna. Frih. Hamilton uppläste derefter följande: Vid val af ledamöter lill den äldre kammaren utser hvarje Stånd inom ett valdistrict 4 ledamöter, eller tillsammans 20, som sammanträda och samfäldt utse till första riksdagen så mångå ombud som för districtet då skola tili den äldre kammaren väljas, och tili de derpå följande ett ombud utan afseende på stånd. Valbar är den som fyllt 4° år, eller 3o, om han bevistat en riksdag. Frih. Hamilton tilläde muntligen: Jag får vördsamt hemställa till motionären i hufyudfrå - 6 Den i November f. m. gan, Hr von Hartmansdorff, huruvida han, på hvilken modificalionen beror, enär numera icke något nytt förslag här kan komma till öfverläggning, skulle finna sig benägen att ingå på en så beskaffad sammanjemkning, som, så vidt jag kan se, någorlunda svarar emot de olika åsigternas fordringar i denna fråga. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han nu först ville låta uppläsa den punkt i Hr von Ilartmansdorffs förslag, hvilken nu förekomme i ordningen främst lill R. o. Ad:s pröfning, till följe af det föredragningssätt, som R. o. Ad. följt i sista plenum, oell sedan denna punkt i Hr von Hartmansdorff), förslag blifvit uppläst, finge Hr Landtm., på sätt flere ledamöter i förra plenum yrkade, äfven låta uppläsa den punkt i Gr. Spens’s vid Hr von Harlmansdorffs förslag gjorda anmärkn., som angiuge den punkt, hvilken komme under R. o. Ad:s öfverläggning. 7:de punkten af Hr von Hartmansdorff)! förslag upplästes så lydande: "Lednmöterne af deri äldre kammaren väljas för 5 riksdagar. Vid hvarje sådan afgår ^ af hela antalet, eller de 5 äldste af hvarje stånd.
Befallningshafvandes förra berättelse nämd såsom verksam odlare, har till en stor del beredt sig utrymme dertill genom förut skedde och nu ytterligare företagne vattensänkningar och dambyggnader i fyra sjöar, hvilkas utlopp han ägt disponera, och är för närvarande sysselsatt med ett ännu ofulländadt företag, att, genom uppbrytning och murning af en igenramlad mina, som upptäckts hafva fordom varit ledd från malmsjön i säteriet Ånstads ägor under en hög stenbacke, framskaffa vatten tio alnar under sjöns yta, till öfversilning af Lina säteris lägre liggande ängar och till förbättrad drift af Lina qvarnar. Öfversten och Riddaren af Eders Kongl. Majrts Svärds-orden P. J. Hagelstam, hvars vidsträckta odlingar och vatten-afledningar å egendomen Lisma i Huddinge socken äfven omnämnes i förra berättelsen, har under den sednare tiden förökat dem med omkring 120 tunneland, samt betydligt fördjupat och utvidgat kanalen. Öfversten, som för bestridande af sitt jordbruk följer det äldre sättet, att, genom anläggning af jordtorp bereda sig arbetare i mohn af odlingarnes tillväxt, har, utom den mängd byggnader dertill erfodrats, äfven utfört flere mekaniska anläggningar, såLandsh. Femårs-Bcrattelse för Stockholms Lön. 2 IO — som nya sågmjöloch gryn-qvarnar, sorn lemna ulmärkt god tillverkning, och hvaraf mjölqvarnen är med dubbelverk af jern, samt ett linberedningsmachineri af sällsjmt fördelaktig sammansättning. Utom betydliga odlingar vid Udby och Råcksta gårdar i Thyresö socken tillhörige Viktualie-handlanden C. Abrahamsen, bar sedan Udby qvarnar år j831 nedbrunnit, ägaren uppfört ny rymlig qvarnbyggnad af sten och 3 våningars höjd, der 10 par stenar för olika mäld drifvas genom förträffligt inrättad mekanik med dubbel utvexling, hvarmed hissnings-machineri och slipverk jemväl är förenadt; och hvilket för orten och hufvudstaden nyttiga qvarnverk, med skäl anses utmärkt genom föreningen af gagnliga och beqväma anstalter, som vid dylika inrättningar kunna användas.
» inom Bondeståndet Bergsbruksidkande Fabriksidkare Handlande Handtverkare Embetsoch Tjenstemän, Ecklesiastike, vile och Militäre Diverse Ci S:a Eller : Landtmanna-Naringar Stadsmanna-Näringar Tjenstemän och Diverse personer S:a Banko-Diskonten [ i Stockholm. Låne-Kontoren i Götheborg. Malmö. R:dr. Antal. R:dr. Antal. R:dr. Antal. Orebro d:o . Wermlands d:o . Kopparbergs d:o Gefleborgs d:o . Wester-Norrlands d:o Westerbottens d:o . Norrbottens d:o Ostergötlands d:o Jönköpings d:o . Kronobergs d:o . Calmar d:o Jemtlands d:o Götheborgs Stad Götheborgs och Bohu Skaraborgs d:o . Elfsborgs d:o Hallands d:o. Malmö Stad . Malmöhus Län . Christianstads d:o Blekinge d:o. Gottlands d:o S:a Näringar och Yrken: Jordbrukande utom Bondeståndet » inom Bondeståndet Bergsbruksidkande Fabriksidkare Handlande Handtverkare Embetsoch Tjenstemän, Ecklesiastike, Civile och Militäre Diverse S:a Elier: Landtmanna-Näringar Stadsmanna-Näringar Tjenstemän och diverse personer ** S:a I — 53 C. Utlåning och Diskontering genom Handelsoch Närings Diskonternc. 1851 1 1852. l:o. Stockholms Handelsoch Nacings-lliskoiit. Inkomster : Af Utlåning mot hypothek: Behållning på räkning i Depositions-Afdelningen . 27,231 8 s 36,580 9 o Inkomster: Af Ullåning mot hypolhek: Förskolts-ränlor Ofver-räntor Af Diskontering: Kassa-behållning Inkomster : Af utlåning mot bypothek: Förskotts-räntor Öfver-räntor Af Diskontering: Innehållna räntor Behållen vinst Skuld vid årets slut: Rikets Ständers Ranks förlag . Kassa-behållning Af utlåning mot hypolhek: Förskotts-räntor .
De, på sätt 87 §. föreskrifva-, tillkomne Lagar, nemligen Civil-, Criminaloch KyrkoLag, böra således ovilkorligen af Domaremakten tillämpas, då deremot de Författningar, som Konungen ensam äger att stifta, böra, i allmän princip, af Konungen och de administrativa Verken tillämpas. Jag anser derföre ingalunda Konungen vara förhindrad, att, om så nyttigt profvas, till Domstolars upptagande och afgörande hänvisa mål af det sednare slaget, ungefärligen på samma sätt som Konungen i lagstiftningsväg, enligt 89 §. RegeringsFormen, kan öfverlemna åt Ständerne att gemensamt med sig stifta ekonomiska Lagar. Jag hemtar ett ytterli - .6 Den 9 November f. m. gare stöd för denna mening från jemförelsen emellan 19 och 89 §§. RegeringsFormen. Den första innehåller, att Högste Domstolen äger att förklara Lagen i sådane fall, som till Domares åtgärd höra. Skulle nu tillämpningen af de Författningar, dem Konungen äger att ensam, enligt 89 §. utfärda, i princip kunna anses tillhöra Domaremakten, blefve deraf en otvungen följd, att Högste Domstolen ägde att öfver dylika Författningar utfärda förklaringar, hvilket åter skulle slå i öppen strid med 89 §., enligt hvilken denna slags förklaringsrätt tillkommer Konungen. Öm den gränslinie, jag nu sökt uppdraga, skulle vara den rätta; så vågar jag påstå, att få eller inga rättsfrågor i StatsRådet föredragas. Deraf blir åter en följd, att all påminnelse, om deras afsöndring och öfverflytlning på Domaremakten, är öfverflödig. Af dessa skäl afstyrker jag, för min enskilta del, all återremiss, på de grunder Herr Cederschjölds reservation innehåller; men i fall Ridderskapet och Adeln likväl skulle densamma besluta, utber jag mig blott, att detta mitt yttrande må få medfölja till Utskottet.
N:o 26, i anledning af flera väckta Motioner om anslag af allmänna Medel för Arbetsoch Corrections-Inrättningar i åtskilliga delar af Riket; N:o 27, i anledning af gjord hemställan om Ombergs Kronopark» försäljning under skatterätt till de deromkring närmast belägna Socknar j Nm 28 , i anledning af väckt fråga om ett förändradt sätt för Salpeters transporterande } N:o 29, i anledning af yrkad granskning af de , rörande Skogshushållningen i Riket j gällande Författningar, Från VällofL BorgareStåndet* S, D, Föredragas å nyo och biföllos följande Utlåtanden : rto Bancooch Lag-Utskottens, N:o 43, öfver gjorda anmärkningar vid Banco-Utskottets Betänkande, N:o 13 , i anledning af en från Högloflige Ridderskapet och Adela Prot. Utdrag den 2a Maji 182g. 103 remitterad Motion om inställelse af BancoAuctioner, i de fall, der efterlefnad af nuvarande 18 och 19 §§. uti 1818 års Intecknings-Lag kunde för någondera egaren bereda inöjligt lidande i och 2:0 Allmänna Besvärs, och OeconomieUtskottets ; N:o J06, angående väckt Motion om upphäfvande af allt tvång, i afseende på leverans af kol till vissa Bruk ; och N:o 108, angående väckt förslag om medel till uppmuntran för Fiskare att bosätta sig i Bohus-Läns Skärgård * Hvaremot nämnde Utskotts Betänkande, N:o 107, angående väckt Motion om Cöntroller, i afseende på tackjerns godhet, m. m., återremitterades, på grund af dervid gjorda anmärkningar, S. D. Vid förnyad föredragning blefvo, på grund af gjorda anmärkningar, följande jätats-Utskottets Utlåtanden återremitterade : N:o 143, angående Riks-Statens Femte Hufvud-Titcl; fl O 4 Prot. Utdrag den 22 Maji 182g.
Med ett ord, jag fann deruti föga märkvärdighet; men så mycket mera sådan finner jag uti Utskottets Utlåtande, hvartill den gifvit anledning. Att uti det gamla protestantiska Sverige, från en afdelning inom representationen, få emottaga en skrifvelse af så oprotestantisk syftning, kan svårligen undgå att väcka up - 86 Den g Mars e. m. rnärksamhet. Af den enkla frågan om förminskning af några Helgedagar gör Utskottet ett väsen, talar om helgerån, förruttnelse i Statskroppen och mera dylikt, likasom om någon velat angripa sjelfva Gudaläran. För att bevisa dennas oskiljaktiga samband med de ifrågavarande Helgedagarne, gör det en mängd åberopanden ur gamla Kyrkohistorien om Kyrkomöten och dylikt. Jag vill ej följa Utskottet på desse antiquariska forskningar; men, för att vinna en ledning för vårt omdöme om tillförlitligheten af dess historiska upgifter, låtom oss efterse, huru de framställt den senaste händelse det omtalat, den, som både för Utskottet och för oss alla bör vara säkrast känd, emedan vi sjelfve öfvervarat den; jag menar den, då Grefve Hamiltons motion remitterades. Utskottet säger, att då denna motion inom Riddarhuset väckt den lifligaste oro, har Grefven gifvit vika för den allmänna rösten och återtagit sitt förslag om Långfredagen. Yi torde alla erinra oss, att då Grefve Hamiltons motion väcktes, uppstod derom alldeles ingen discussion. När den i ett annat plenum föredrogs till remiss, var Grefven den förste, som fick ordet. Han begärde då genast, att all fråga om Långfredagen måtte ur motionen alldeles uteslutas. Jag frågar då, om det är möjligt att berätta något med verkliga förhållandet mindre öfverensstämmande, än att Grefven gjort detta återtagande, för att gifva vika Den 9 Mars e. m. 87 för den genom oro inom Riddarhuset yttrade allmänna rösten. Äro de citationer Utskottet gjort från aflägsna sekler lika litet tillförlitliga, så kunna vi gerna åsidosätta allt afseende derå.