Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sig förbehållet att, i den mån jordeboks arbetet framdeles befunnes, i ena eller andra hänseendet, framkalla behof af särskilt afiönade biträden, derom, på underdånig framställning af Kammar-kollegium, förordna, lör hvilket ändamål nödige medel borde lill Kongl. Maj ils disposition anvisas. Kostnaden för den omlörmälda förstärkningen af Kollegii personal kunde för åren 1858, 1859 och 1860 sålunda beräknas: 1 tillförordnad ledamot och chef för Jordeboks-kontoret skulle i årligt arfvode uppbära enahanda belopp som till lön för yngre Kammar-råd är i Kongl. Majlis Nådiga Proposition den 30 Oktober 1856 angående Stals-veikets tillstånd och behof föreslaget, nemligen Runt R:dr 4,500: — 3 tillförordnade Kamererare i Jordeboks-kontoret, med arfvoden, motsvarande Kamererare-lönen, enligt samma förslag å 3,500 R:dr 10,500: — 6 tillförordnade Revisorer med arfvoden, motsvarande föreslagna Kammarskrilvare-lönen, å 1,000 R.dr 6,000i •— så ali årsarfvodena blefve tillsammans 21,000: — och skulle under år 1858, då arbetet organiseras den 1 Februari oell en månads arfvoden följaktligen afdragas, utgå R:dr Riml 19,250: — år 1859 21,000: - samt är 1860 21,000: — Tillsammans Rimt R:dr 61,250: — Bih. till B. St. Hafi. 2 10 Stats-Utskottels Utlåtande Nio 485. hvartill komme 10,000 R:dr, som borde ställas till Kongl. Maj:ts disposition, för att, i mån af behof, användas till arfvoden för biträden i Kollegii kansli och för ökad vak (betjening.
Då de genom ifrågavarande motioner väckta förslag skulle föranleda till en hufvudsaklig rubbning i nuvarande grunder för stämplade pappersafgiftens utgörande, samt, hvad serskildt beträffar frågan om skuldsedlars skrifvande på stämpladt papper och de af Friherre Alströmer i detta afseende föreslagna närmare bestämmelser, härvid förekommer, att, om det ock kan medgifvas, att så kallade kapitalister böra träffas af en direkt be - Bevillning?-Uls kol leia Betänkande, i\:o 11. 15 skattning till slaten, denna afsigt likväl ingalunda ernäs genom ifrågavarande förslag, enär det nemligen utan tvifvel skulle i 11 lia fia, att kapitalisten, innan ett lån beviljades, skulle på ett eller annat sätt vela alt godtgöra sig af låntagaren för alla kostnader i och för skuldsedelns kartering, hvarigenom hela tyngden af den nya beskattningen komme att uteslutande drabba låntagaren, ett förhållande, som redan på förband kan anses bek raft ad t af den erfarenhet, man eger i afseende på stadgandet rörande bevillnings-afdraget; så, och då det jemväl i öfrigt svårligen blefve möjligt att vid fördelningen af denna beskattning, hvilken skäligen borde bestämmas ej allenast efter lånesummans belopp, utan äfven i förhållande till den längre eller kortare låneterminen, iakttaga den rättvisa, som för all lagstiftning, och ej minst i fråga om beskattning, måste utgöra den hufvudsakliga grunden, liar Utskottet, som vid dessa förhållanden anser den genom meranämnda förslag nu åsyftade beskattning, hvarå en i alla hänseenden tillfyllestgörande kontroll dessutom ej gerna låter länka sig, endast komma att ytterligare betunga den enskilda industrien och menligt inverka på allmänna rörelsens obehindrade gång samt följaktligen molas af allmän missbelåtenhet, funnit sig böra, i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer i detta hänseende förut godkända grunder, afstyrka allt afseende å ifrågavarande motioner. Å en inom Vällofl.
Beväringsskyldigheten, om befrielse derifrån för gifta manspersoner, Jan. I. 4[7> 658. Jan. Jan. II. i5i, i83. — örn medel till befordrande af större afsättning och gagn af, Febr. 3i3, 428, 455, 458, 477- Mars I. i3o. — om förvaringsrum för de öfverblefne exemplaren af, April I. Bihanget, rörande tryckning af några handlingar hörande till, Junii II. 5o2, 555. Billberg, Vice-President, om gratification åt, Julii 5, 77. Björnberg, CommerceRåd, angående; se MagazinsDirection. Björnstjerna, Friherre Magnus, yttranden, Dec. 209. Blomstedt, Hans, yttranden, Febr.627. Maji II. 100. BoklryckeriStilar, om en förhöjd Tullafgift å utrikes ifrån inkommande, Jan. II. i58. Bomullsgarn, om förbud mot införande af Utländskt spunnit, Jan. II. 153. Mars, II. 259. Maji I. 60, 274* Maji II* 'JO» 114. BondeStåndet, dess Deputationer; se Deputationer. — dess ProtocollsUtdrag; se ProtocollsUtdrag. BorgareStåndets Deputationer; se Deputationer. — dess ProtocollsUtdrag; se Protos collsUtdrag. Borgerliga Onera, om Ridderskapet och Adelns deltagande uti; se Onera. BorgenärsEd; se Ed. Borgholms Slott, om inrättande af ett allmänt Arhetsoch Correctionshus derstädes; se Arbete och Correction. Borås, om anläggande af ett SpannmålsMagazin i; Jan. II. 173. Maji II. Mars II. 260. Boställen, om medel till Brandförsäkring af åbyggnader å Boställs jord, Jan. I. ii5.
Ty så säger Herren Herren: Si, jag skall öfverantvarda dig dem i händer, hvilkas fiende du äst, och på hvilka du hafver släckt din lusta. De skola hafva sig med dig såsom fiender, och taga bort allt det du hafver sammandragit, och låta dig nakota och blotta, att din skam skall upptäckt varda, samt med dine otukt och horeri. Detta skall dig ske för ditt horeris skull, som du med Hedningomen bedrifvit hafver, och orenat dig på deras afgudom. Du hafver gångit på dine systers väg; derföre gifver jag dig ock hennes kalk uti dina hand. Detta säger Herren Herren: Du måste dricka dine systers kalk, så djup och så vid som han är; du skall varda till så stort spott och hån, att det skall vara olideligit. Du måste dig drucken dricka af den starka drycken och jämren; ty dine systers Samarie kalk är en jämmers och sorgekalk. Den samma måste du slätt utdricka, och slå honom i stycker sönder, och sönderrifva din bröst; ty jag hafver det sagt, säger Herren Herren. Derföre säger Herren Herren alltså: Derföre, att du hafver förgätit mig, och kastat mig bakom din rygg, så bär ock nu dina otukt och ditt horeri. Och Herren sade till mig: Du menniskobarn, vill du icke straffa Ahala och Ahaliba, och hålla dem före deras styggelse; Huru de hafva bedrifvit horeri, och utgjutit blod, och bedrifvit horeri med afgudom? Dertill uppbrände de sin barn, som de mig födt hade, dem till offer. Derutöfver hafva de gjort mig detta: De orenade min helgedom på den tiden, och ohelgade mina Sabbather. Ty då de slagtade af gudomen sin barn, gingo de på samma dagen in uti min helgedom, till att ohelga honom: si, sådant hafva de begått uti mino huse. De hafva ock sändt båd efter män som utu fjerran land komma skulle; och si, när de kommo, badade du dig, och färgade dig, och prydde dig med smide, dem till äro;
Herr Gahn har i sin ofvanberörda motion, under omförmälande af Lagberedningens af Utskottet nu tillstyrkta förslag till stadganden om underpant, uttryckt den förmodan, att det icke kunde dröja länge, innan näringsidkare, som saknade utvägar att för sitt yrkes bedrifvande belåna sina rudimaterier, redskap och produkter,' skulle komma att göra anspråk på den rättighet, som, om än i inskränkt mån, tillgodokommit andra privilegierade näringar, likväl inskränkt sig till att yrka ett närmare bestämmande af den rätt att ställa underpant för förlag, som nu tillkomme dessa näringar, och en utsträckning af samma rätt i anseende till den egendom, som kunde pantsättas. Motionären anser hufvudsakligen det förhållande tarfva rättelse, att förmånsrätten på grund af intecknadt förlag nu, hvad fabrikerna beträffade, ansåges inskränkt tili produkterna. Det vore dock orimligt, att förläggaren icke ens egde återtaga det råämne och de verktyg, han sjelf lemnat, oaktadt han ostridigt vore berättigad att erhålla den förädlade vara, som deraf och derigenom kunde vara förfärdigad. De författningar, som handlade om förlag för bedrifvande af bergverk, brulc, fabriker och andra inrättningar, äfvensom fiskerier, vore dessutom i behof af förbättring äfven i syfte att åstadkomma en förenkling och sammanföring af de spridda stadgandena; och motionären har derföre framlagt förslag till sådana lagstadganden, som skulle bestämma de näringar, för hvilkas bedrifvande förlag med rätt till underpant kunde lemnäs; den egendom, som sålunda kunde pantsättas; den frihet, som i afseende på ränteaftal vid förlag borde ega rum; den form, hvarunder kontraktet skulle upprättas; den förmånsrätt, som deraf följde; vilkoren derför och sättet för fullgörande af dessa vilkor samt för åstadkommande och bibehållande af nödig offentlighet.
Då dessa utginge successive och vid betragtande tillika af den fördelagliga ställning, hvaruti Riksgälds-Verket sig befinner, torde emedlertid detta kunna, titan någon upplåning å Riksgälds-Contoirets sida, endast med tillhjelp af dess creditiv å Banken, åstadkommas. Äfvenså skulle Statsverket möjligen till någon del kunna undvika att begagna omförmälde förskott och lättnad för Riksgälds-Contoiret vid deras utgifvande uppstå, derest Rikets Ständer bifalla, hvad Utskottet här efteråt, i Råga om vissa förändringar uti uppLördsterminerne, kommer att föreslå. Efter meddelande af dessa upplysningar och då Utskottet anser förslaget, att Riksgälds-Contoiret skulle lemna Statsverket ett stående förskott lill nu ifrågavarande behof, icke vara lämpligt, samt en betydlig summa på en gång derigenom skulle blifva ifrån Riksgälds-Contoirets disponible tillgångar afskild, har Utskottet funnit sig böra vidblifva hvad, i fråga om Riksgälds-Contoirets förskotter till Statsverket för löne-liqvidernes besörjande, är vordet föreslaget. Vidkommande de här förut omförmälde anmärkningarne emot Utskottets hemställan, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet auhålla, ^tt förslag lill conlanle löne-stater för dem, som hittills innehaft Stats-Utskottets Utldtan tej N-o 3z6. in.deMte löner, må varda upprättade och Rikets näst sammanträdande Ständer förelagde; så enär Rikets Ständer icke torde vilja gifva anledning dertill, att anslagen för dessa behof utsträckas utöfver hvad de hittills, under annan form, utgjort samt frågan derom, huruvida skiljagtighet uti lönebeloppen för lika tjenster å olika orter böra ega rum, innefattar ett ämne, sora förut vid uppgörandet af de ifrågavarande förslagen och deras afgörande blifver föremål för pröfning, åberopar Utskottet i berörde ämne lili alla delar dess förra tillstyrkan.
Jag anhåller om propos. på bifall till £:n. 3«0 Don 24 Mors é. m. Hr Olivecrona: Hr Frih. Armfelt har anmärkt, att det icke skulle stå utsatt i 57:de g:n att en rymmande fånge eller häktad person skulle kunna skjutas. Det är visserligen sannt, att det icke står med tydliga ord utsatt, men att konseqvensen eller följden af stadgandet måste blifva den att så kati ske, det tror jag icke kan sättas i något tvifvel. Har jag misstagit mig häruti, så delar jag detta misstag med 2:ne af Högsta Domstolens ledamöter, hvilka tolkat !ag§:n på samma sätt som jag. Vidare har man här talat om en samhällets nödvärnsrätt, som skulle bestå deri, att om en tånge, låt vara alt han endast blifvit häktad på lösa misstankar, begagnar tillfället att fly, så skulle bevakningen ega rätt att an» vända hvad våld som helst för att hejda hans flykt och, otn inga andra medel stodo till buds, följaktligen äfven begagna kasteller skjutvapen, för att hindra honom att lemna platsen. Jag bekänner att detta är en alldeles ny tlieori om nödvärn, som jag icke förr hört omtalas, och jag betviflar att KriminalRättens historia kan upvisa att någon förut upställt en dylik theon. Jag vet icke heller någon lagstiftning i det civiliserade Europa, der detta är hänfördt under begreppet nödvärn, helst, såsom jag förut anmärkt, man hittills alltid tänkt sig ett rättsvidrig! angrepp emot någon såsom den oundgängliga löiutsättningen för möjligheten af allt nödvärn. Man har älven yttrat att olägenheterna skulle blifva alltför stora för bevakandet al fångpersonalen, isynnerhet när den hålles till arbete, om icke en så vidsträckt rätt medgåfves, som 57:de §:n innehåller. Det må nu så vara att olägenheter kunna upstå, då man skall halla straff-fångar till arbete, vare sig vid jernvägsarbete eller vid andra arbeten under bar himmel, men det lärer väl vara Statens pligt, om den vill använda straff-fångar till arbete, att tillse det sådana medel vidtagas, hvarigenom ändamålet kati vinnas.
Den-g April Inrättningar lemna en oafbruten uppmärksamhet. Anledning för Herr General-Dirccteuren eller någon af Kongl. Collcgio-Medico utsedd Läkare att dem besöka, lär sannolikt bero af ifrån någon ort öfwer oordning inlupne klagomål. Följderna deraf blifwa, att ward, Ekonomisk dctaille och Police i det närmaste bero wid Lazaretterne af Läkaren och Syfllomannen, samt wid Hospitalerne af Syfllomännen allena. Jag har dock funnit att wid Lazaretterne, hwarest Läkarne, i kraft af den för dem under den 23 Martii 1798, utfärdade Instruktion, i flere fall dela inseendet med Svfllomannen och honom i hans befattningar conkrollerar, wärdén, kosthållningen och renligheten mera allmänt med nöjagtig sorgfällighet besörjas. Jag bör ej heller lemna obemält att Lazaretts-hjonen allestädes intygade, att Läkaren hwardageligen dem besökte och med ömhet wardade. I Hospitalerne deremot har jag funnit mera olikhet. För ömhet uti ward samt noggranhet att wid makt halla ordning och renlighet, utmärkte sig framför andre, Hospitals-Svfllomannen i Wexiö, Magister Lund. Genom berömwärd omtanke att bespara en del af det Malt, som bestås till dricka för Hospitals-hjonen, och att försälja detsamma till högsta pris, hade han äfwen beredt tillgångar att efter hand förse Hospitals-hjonen med bchöfliga kläder. I Wadstena deremot anfördes af flere Hospitals-hjon klagomal öfwer stundom otillräckelig söda och bristande wärme wintertid. De tillkännagafwo att köttet ibland warit ffämdt: att de, efter öfwer Sillens oduglighet anförde klagomal, nägon tid, i stället för tillförene bestadde 7 marker Sill i månaden, undsatt 24 fl-r Riksg., hwarföre de önskade Den sz April. 6, att blifwa underrättade om hwad, enligt Kongl. Seraphimer-Gillets förordnande, dem rätteligen borde tillkomma.
Upplästes ett Memorial från ConstitutionsUtskottet, af den 20 Juni, hvaruti Utskottet, jemte öfverlemnande af förslaget till den Riksakt - IV, Den 22 Juni* 497 äkt , sorn kommer ätt upprättas imellan Sveå Rikes Ständer Och NorrigeS StorThing, erinrar ätt, i fall den diplomatiska ordningen fordrar, att af denna act tvänne exemplar komma att UfiderskfifvaS, hvaraf det ena på Svehska språket bör i Sverige, det ändra på Norrska Språket i Norrige förvaras, det förra läref, i ena lighét ined det åtföljande förslaget, böra uppå fattas, Och det sednare mutätis mutandis, så ätt Norrige deri sättes framför Sverige, samt ätt samma ordning för underskrifterna bor fåkttagas; Härefter upplästes forsh get till den Riksåct, som kommer att upprättas imellan Svea Rikes Ständer och Norriges StorThing, till bestämmande äf de genom föreningen imellan Sverige och Norrige uppkomna Constitutiohella förhålländen, Détta förslag samt Utsköttets erinran göd* Rändes. Härefter justerades Riksens Ständers iitidérdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t med öfverlemnande af Riksactem Uppbröts Hefrar Electoferrias lista till val äf Ledamöter uti Bevillnings-, Expeditions-, Oeconomieoch RiddarhusUtskotten, till fyllande af några lediga rum, och befunnos dettill hafva blifvit utsedde: Ridd. 0. Ad. Fröt. N:o 6j, fy. / 498 Den 22 Juni. 1 BevillningsUtskottet: N:o 20 Friherre Bonde, Fullmägtig Herr Ugglai Cavlj Kammarherre. I ExpeditionsUtskottet; N:o 713 Herr Cremer, Fullmägtig Herr Grundelstjerna} Axel, Canzlist. •_ 778 Hr Leijonankar, Fullmägtig
Ge - j;o8 Sta ts-Utskot t e ts Bétän landen. heime-Rådet Baron -von Görtz’® Arfvingars sökta. liqvidation oell betalning, för deras Krono» fordringar, skulle afgå till Kongl, Maj:t, at» derom med Arf.vingarne låta liqvidera. Inför Eder Kongl. Majit lära vi icke behöfva erinra: att då Högsta SamhäUs-magten sålunda för snart 60 år tillbaka, bifallit ben liqvidation famillen begärt, och all tvist om föregifven försutten tid till fordringens utsökande i och med detta hufvudsakliga Beslut i sista Instantien för altid blifvit undanröjd, så har något vidare, sedan den tiden icke återstått i saken, än att få samma liqvidation verkstäld, genom fprdringsbeloppets uppgörande och anslagj af nödige medel; hvartill famillen, så längre detta alt berodt af Konunga-magtens välbehag för sin del icke annorledes kunna bidraga än genom sina ofta förnyade underdåniga ansökningar om slut och betalning.
Hamilton har sä enkelt och värdigt tolkat de känslor, af hvilka vi alla äro genomträngda, att äfyen jag ber att få sätta mitt namn bakom hans bland namnen på den vaksamma lifvakt, som aldrig skall öfvergifva sin post vid den blågula flaggan. Frih. Stjernstedt, August Wilhelm: Under den långa diskussionen ang:de nationalrepresentationens ombildning, ville jag icke ytterligare upptaga tiden med att derom uttala mina åsigter, men jag begagnar nu min rätt att till R. o. Ad:ns prot. få förklara, det jag röstat emot det ifrågavarande förslaget, emedan jag delade de farhågor och betänkligheter, som deremot omständligt och sakrikt framhållits, och hvilka jag befarar skola i en snar framtid tyvärr komma att besannas. Hr Rudbeck, Carl Alexander: Då jag svurit den blågula fanan, vill jag öppet tillkännagifva, att jag röstat emot representationsförslaget. Jag instämmer i syftningen af Gr. Hamiltons reservation. Hr Törnebladh, Carl Ottomar: Utan att vilja nedlägga någon reservation mot Höglofl. Ståndets beslut i afseende å representationsfrågan, — ty det är endast framtiden förbehållet att döma öfver följderna af detta beslut, — anser jag mig dock af min pligt, såsom Svensk Adelsman och Svenska folkets representant, manad att tillkännagifva, att jag, på de af Gr. Arvid Posse under diskussionen anförda skäl, voterat nej. Gr. Bonde, Gustaf: Jag får till proht anmäla min reservation mot R. o. Ad:ns beslut i afseende å representationsfrågan. Gr. Sinclair, Carl Fredrik Adolf: Att jag röstat nej, får jag härmed vördsammeligen tillkännagifva. Hr Leijonmark, Ewald Gustaf: Jag ber att få till kännagifva att jag röstat nej. Hr von Krusenstjerna, Edvard Wilhelm: Afven jag har röstat emot det Kongl, förslaget. Hr Bergenstråle, Claes: Jag instämmer i syftningen af Gr. Hamiltons reservation. Hr Kuylenstjerna, Carl Johan Gammal: Som jag röstat nej, anhåller jag få reservera mig mot Höglofl. Ståndets beslut. Hr Edelstam, Carl Fabian:
Majit emot Hushållnings-sällskapets berörda framställning gjorda erinringar, hvilka motionären till stöd för sin åsigt åberopat, ifrågavarande Kongl. Kungörelse den 15 Juli 1859 utfärdats, och dymedelst tillämpning af Kongl. Skiftes-stadgan den 4 Maj 1827, jemväl för Gotland, blifvit föreskrifven, med iakttagande härvid ej mindre af nämnda derstädes redan uppgjorda indelning til! skifteslag, än äfven 12 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 83. lills vidare af, ibland andra, följande föreskrifter, innefattande inskränkningar uti hvad i sistnämnda författning är vordet stadgadt, nemligen: att för skiftesvitsord inom skifteslag på Gotland erfordras, att yrkande om skifte framställes eller biträdes af delegare, innehafvande minst J af skiftesla gets jord; att delegare i skifteslag, som vid förut verkställd laga skiftesförrättning erhållit sina egor så utbrutna eller belägna, att de kunna afstängas och särskildt brukas, samt att skiftenas antal uti inegorna ej utgöra mera än tre, ej är skyldig att i nytt skifte vidare ingå än som oundgängligen erfordras för att bereda de öfriga delegarne så lämpligt och redligt skifte, belägenheten medgifver; samt att när minst § af skifteslagets delegare förena sig orri att låta skogsmarken hel och hållen eller till viss del vara oskiftad, sådant under vissa vilkor är tillåtet. I betraktande af hvad sålunda Utskottet anfört och då uti ifrågavarande författning med afseende å ortens förhållande lämpliga modifikationer äro medgifna vid den föreskrifna tillämpningen af Skiftes-stadgan, får Utskottet, som anser det af motionären härutinnan yrkade uppskof vara utan annat ändamål, än att för Gotland ytterligare aflägsna den tidpunkt, då denna provins kan komma i åtnjutande af de fördelar ett väl ordnadt jordbruk medförer, vördsamt hemställa: att motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 1 Maj 1860.
Diskontverk är vorden verkställd samt någon inbetalning å Bankens ifrågavarande fordringar icke lärer kunna ifrågakomma, hvadan ock desamma vid nästlidne riksdag uteslötos från den § i Banko-reglementet, som upptager Bankens hos Statsverket och Riksgälds-kontoret ägande, inom linien förda fordringar; så torde något hinder för afskrifning utur räkenskaperna af ofvanberörde summor icke möta. § 18- Uti Låneoch Kreditiv-rörelsen utestodo den 29 nästlidne Oktober följande belopp, nemligen: Förlag. Utestående. Obegagnadt. Mot pant af guld och silf-1 ver 536,595 i » d:o af jern m. m. i} Stockholm 3,500,000 681,018 8 10 2,559,668 39 2 » d:o af d:o i GötheborgJ 122,720 J », d:o af faslighet på landet 5,425,512 18 8 1 » d:o af d:o i städerna 6,300,000 840,495 19 7 » d:o af d:o och åter ' 42,277 14 1 betalningsskyldighet i silfver, approximativt 191,714 45 8 J Uti lån till skiften och odlingar . Kommersekollegii kreditiv Utestående. Obegagnadt.
Uppl. o, godk. hos Ridd. och Adeln d. 25 Sept. 1829, Preste-Ståndet d. 28 Borgare-Ståndet d. 28 Bonde-Ståndet d. 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående inköp af Krono-Skatteliemmanet Holm i Norra Helsinglandx för att till boställe för Häradshöfdingen Kronofogden och Härads skrifvarén i samma ort användas. S. A. K. Hos R. St. har, genom väckt Motion, blifvit hemställdt, att, sedan Assessoren Johan Löfling, på sätt ett af honom utfärdadt Salubref utvisar, under förutsättning, att E. K. M. täcktes i Nåder tillåta, att det honom tillhöriga KronoSkattehemmanet, Holm N;o 3, nära i Mantal, linge, till framtida boställen för Häradshöfdingen i Norra Helsinglands Domsaga samt för Kronofogden och Häradsskrifvare!! i Norra Helsinglands Fögderi, inköpas med de medel, som dertill af R. St. kunde varda anslagne, förklarat sig vilja berörde hemman till ett sådant ändamål upplåta, för en köpeskilling, stor 7000 412 Exp. Vtsh, Förslag till und. Skri/v. N:o 173, R:dr B:co, hvaraf, vid ettdera af uppgifne tillfällen, |, eller 4>666 R:dr 3 a sk. borde af Löfling, eller dess rätts innehafvare, få af allmänna medel lyftas, efter det Säljaren af sin öfriga tillgång anordnat 2,333 R:dr 16 sk. B:co, såsom fyllnad i den bestämda köpesumman, R, St., så väl med afseende derå, att Löflings omförmälde erbjudande af dess egendom vore högst billigt, som uppå öfrige härvid förekommande omständigheter, ville den för egendoinsköpet erforderliga summa af Statsmedlen anvisa. Detta håfva R.
Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden hafva bifallit hvad i denna § är föreslaget, dervid Presle-Ståndet efter ordet »Magistraten» tillagt orden: »eller Stads-styrelsen»; och har §:n blifvit af Borgare-Ståndet återremitterad på skäl, som föranledt återremiss af det i § 32 meddelade stadgandet, i fråga om röstheräkningen vid val lill ledamöter i Bevillnings-beredningen. Till följd af det tillägg till § 96, som af Utskottet blifvit föreslaget, lärer det af Preste-Ståndet beslutade tillägg till § 45, få förfalla. Deremot torde, i likhet med hvad vid § 32 är föreslaget, äfven i § 45 böra införas, att grunden för röstberäkningen skall vara densamma, som enligt förordningen oro sockenstämmor är gällande; hemställande Utskottet, att §:n måtte, med denna förändring, varda gillad. 8 47. Preste , Borgareoch Bonde-Stånden hafva bifallit denna § i dess helhet, hvaremot Ridderskapet och Adeln, som gillat f:sta, 2:dra och 4:de momenten, återremitterat 3:dje momentet, på grund deraf att § 41, som innefattar stadgande om ansvar för uteblifvande från Bevillnings-beredning, blifvit återremitterad. Då sistnämnde återremiss icke föranledt till något förändradt förslag från Utskottets sida, samt då nu ifrågavarande moment blifvit af tre Stånd godkändt, torde återremissen deraf icke kunna till någon åtgärd föranleda. § SI. Den utaf Ridderskapet och Adeln beslutade återremiss af denna g, hvilken af de tre öfriga Riks-Stånden blifvit bilällen, har Utskottet funnit icke kunna föranleda till någon åtgärd från Utskottets sida. § S2. Ridderskapet och Adeln samt Borgare Ståndet hafva återremitterat denna § för uy behandling i sammanhang med den förändrade lydelse §§ 27 och 35 Bevillnings-Utskottels Utlåtande JYI 34. 37 kunde komma att erhålla.