Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet ansett sig ej kunna eller böra före varande, dess befattning ej tillhörande, anmärkningsfråga till vidare pröfning upptaga. Stockholm den ro April i£>r8. Consbibutions - Ubshobbebs Memorial med ebb albernabifb förslag bill ändring i 4 §' Regerings-Formen. Vid pröfningen af ett till Constitutions Utskottet inkommet förnyadt förslag, att i 4 §. Regerings-Formen måtte, i stället för orden »Frälseeller Ofrälsecc införas »Frälseoch Ofrälse,« äfvensom i sammanhang dermed, af en inom Utskottet gjord motion att dessa ord matte ur g. alldeles uteslutas, hafva Ut - CoTist. UtsJi. Betärikanden. 3y skottets Ledamöter en hälli gen ansett förändring i nämnda §. böra äga rum, men ej kunnat om någotdera af ändrings-projecten sig förena; i anledning hvaraf, till utrönande af pluralitetens tanka, omröstning med slutna sedlar blifvit allmänt yrkad och behörigen anställd. Och som härvid Två Stånd stadrtat mot Två, får, enligt 38 Riksdags Ordningen, Constitutions Utskottet, nied upptagande a£ de särskilta meningarna , alternatift tillstyrka följande förslag tili ny redaction af ofvanberörde Regerings-Formens 4 §• Konungen äger att Konungen äger att allena styra Riket på allena styra Riket på det sätt denna Regedet sätt denna Regerings-Form föreskrifrings-Form föreskrifver; inhämte dock i ver; infämte dock i de fall, här nedanföre de fall, här nedanföre stadgas, underrättelse stadgas, underrättelse och råd af ett Statsoch råd af ett StatsRåd, hvartill KonunRåd , hvartill Konungen kallar och utnämgen kallar och utnämner kunnige, redlige ner kunnige, redlige och allmänt aktade, och allmänt aktade, infödde Svenske Frälinfödde Svenske Män seoch Ofrälse Män af den rena Evangeliaf den rena Evangeliska Läran, ska Läran.
- Koti ja Yht&amp;sknnta, 1892, n r I - Xylmae, 1891, n i 13-18 - Kvad vi d, lW1, ii P 47-42, 1898, n r 1-4 - Kviudaii og Sanifuudct, 18t) l, ii s 12 - The englislinroman ' s review, 1892, ii r l - Xhc wnmm ' s juninal, 1891, lir 45-52, 1892, II r 1, 5 ' Dentsche Hansfrauenzertung, 1891, n r 47-52, 1892, n I 1 1 23, 24, 1892, n r l, 2 - FraneiibeLuf, Lehrenn, 1891, n r 5, 6, 8 - Le clioit Till Fredrika-Bremer-Förbundel insanda bö6kéi; Akdefniska bokhmiielii, Upsidit: J A Zundell, St! k i s t a - dom odi kultmr i srd ined hvarandia dm R. Bladel &amp; C: o: E I; ptr~q7 /, S \, &gt;tt prt Iivitt. T~I~I~JO, stora elefanten - Sommardngai ho5 minior - ililder iir c h l+ ' rdsaiBes lif - Ldla Rudhattdii blb. Bonnier: Stiidentfo~eirinc~ii Terd,iiidts sii18ukt iitei1, 3.3 - 37 - C Bzsfedt, P i fnmkuingsfaid - A KlzttcXuulstrot~~, Tie minadeis dag - Carl Bladr, (lustaf l v a w och haiii ~rirntiil,i 7i G ' ' Leijolzsköld Oxe~zsf ' ie~na, Konungens kapare. - J. C: v. Ifofsten, Hos Tant Klara.
Dito till Prosten P. Wallgren, för utdikning af Burge myr i Ekstads socken på Gottland, emot dito dtio, Dito till Bruksägarne O. Forssell och E. Häggström, för utdikning af Svartbergs och Nybruks myrorna i Säfvar socken af Westerbottens Län, emot dito dito, Dito till Carlstads Stifts Domkapitel, för utvidgande af Läroverken inom nämnde Stad, emot 3 proc. årlig kapital-afbetalning och 3 proc. ränta, sedan lånet, som utbetaldes i December 1841, under 5 år innehafts räntefritt Dito till Carlskrona Stads Pastorat, emot 5 proc. årlig inbetalning, deraf 3 proc. skola beräknas såsom ränta å kapital-återstoden Dito till Kongl. Stals-Kontoret, för inlösande af de med åtskilliga Landshöfdinge-beställningar förenade ac/torder, emot inbetalning, af 6 ptoc. årligen utaf de infriade ackordernas belopp, af hvilken inbetalning 4 proc. ränta för den efter hvarje liqvid återstående lånesumma beräknas, Hos Hjelmare-Kanul och Slussverks-Bolag, motsvarande beloppet af den bildade reparations-fonden för nämnde Kanaloch Slussverk, „ åtskilliga Kollektörer vid f. d. Nummer-Lotteri-Inrättningen, . „ Lands-Kamreraren Selling för 2:ne förskingrade Brudgåfvovinster För bestridda kostnader vid utförande af målet, angående Värderingsmannen vid f. d, General-Assistans Kontoret aflidne Juveleraren S. J. Wessbergs balans (Godfgjorda år 1844) 1 anledning af den, emot ställd säkerhet, beviljade förnyelsen af en förleommen Riksgäldssedel, R:dr till Ull-Diskontfondens förstärkning, emot 4 proc. ränta, dock med afdrag af de med
4,000: — » orbnanbe od) uppftällning af Sftatnrl)iftoriffa Stifémufei famtingar 15,000: — » öfanbe af fantma mufei palcoontologiffa farn» lingar 3,000: — » loårbanbe od) itnberl)åll af 9tationalmufet 1,500: » artiften sJi. ©tanbctgrcn, för merfftäUanbe af refor inom ritet i odj för fortfatt aftednanbe af fprfttga monumenter 1,500: » titljografen 6. 3. ^Diltmar!, för fortfatt ut* gifmanbe af ptandjcmertct: "©mertge, aqbarelt* litljografter odj tontrpd" .. 800: » fortfatt utgifmanbe af plandjetoerfet: "Sorbna odj nänoaranbe ©merige" 400: » gjutning t brönö af fProfefjor SJlotinS grupp "23ättcfpännarc" 20,000: » bibrag för uppföranbe af en ntj bpggnab för Upfata tjögre elementarläromerf 40,000: SPlif SbagS Sill bibrag för uppföranbe af en np bpggnab för ©arlftabö ljögre elcmentarläromerl 40,000: — )) bito af bito för SBencröBorgö bito 30,000: — )) utmibganbe af etementarläromerlöBpggnaben i (Sljriftianfiab 10,000: — » uppföranbe af en np bpggnab för SBcftertoilö elementarläromerl 17,500: — )) föränbring
Upplästes följande från Hans Excellence HofCancelleren Herr Friherre af Wetterstedt ankomne skrifvelse: Enligt StatsSecreterarens för Kongl. Handelsoch FinanceExpsditionen till mig afgifne anmälan, har Kongl. Majrt i Nåder täckts vidtaga nedannämnde åtgä>der och beslut, i anledning af följande Riksens Ständers underdåniga skrifvelser, nemligen: 1) Angående ytterligare underdånig anhållan om RiksHufvudbokens afslutande. Efter inhämtade underdåniga uppgifter har Kongl. Maj:t funnit någon annan åtgärd, i afseende härå, ej för närvarande kunna äga rum, än att Kongl. Majit åt Dess JustitiaeCancelier i Nåder uppdragit, att följa detta ärende med Dm 29 Maji. 51) I dess Embetes uppmärksamhet, och tillse, det Kongl. Majits härutinnan redan vidiagne nådiga beslut blifva till verkställighet befordrade. 2) Om Magistrats-personers förordnande till uppmätning och stämpling af Bränvinsredskap. Hvad Riksens Ständer härvid i underdånighet hemställt, har Kongl. Majit i Nåder gillat och bifallit, hvadan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande blifvit, genom Circulairebref, till underdånig efterrättelse, härom förständigade. 3) Angående Medel till kostnaden för Högstsalig Hans Majit Konung Carl XIII:* begrafning. Riksens Ständers, i afseende härpå, fattade beslut, har blifvit Kongl. Maj:ts och Rikets StatsContoir, till kännedom och efterrättelse, i Nåder meddeladt. 4) Om en årlig Pension för BergsRådet Friherre Hermelin. Kongl.
Byggninga-Balken, dels uti Kongl. Förordningen den 20 Februarii 1764, och Kongl. Kungörelsen den 28 December 1822, angående strömmars och sjöars upprensning, lemna tillräcklig ledning för bedömande i hvarje serskildt fall af så beskaffade rättsfrågor, anse Utskotten något ytterligare stadgande icke erfordras, utan tillstyrka, att motionen äfven i denna del må afslås. 4 Lag• samt Allm., Bes v.- och Oecon.-Utsk:s Betänkande N:o ip. Fastän Utskotten således icke kunnat godkänna de af johannes Andersson framställda förslag, hafva Utskotten likväl insett behofvet af en förklaring öfver 4 och 5 §§. uti ifrågavarande Kongl. Förordning. Det är i 4 §. sista mom. stadgadt, att delegare, som i kostnaden till vattenverks utrifning eller ändring icke vill deltaga, är både berättigad och skyldig att för sin andel i vattendränkt jord af öfrige delegare emottaga lösen, eftersom den, med afseende på jordens värde före vattnets afledande, af mätismän bestämd varder. g:te §. innehåller, att värdet af vattenverk, som utrlfves eller lösas skall, med dess inventarier och tillhörigheter, eller af den del, som genom försämring bortgår, likasom af den jord, hvilken enligt föregående §, bör inlösas, skall, efter noggrann undersökning om verkets beskaffenhet, enligt allmänt gällande grunder för värdering af fastigheter, i penningar mätas och utsättas. Vid jemförelse af dessa stadganden torde anledning förefinnas till en sådan tydning, att egare till vattendränkt jord ovilkorligen skulle vara pligtig att taga lösen derför i penningar. Denna tolkning, ehuru skenbart rigtig, öfverensstämma, efc ter Utskottens tanka, likväl icke med andan i Författningen, som velat stadga Lag för uppkommande rättsförhållanden grannar emellan, då den ene önskar, genom vattens afledning, förbättra egor, och den andre vägrar att deltaga i kosfnaderne derför, men alldeles icke haft för afsigt att åstadkomma någon förändring i 4 Capitlet 9 §.
Som bekant har man i landsorten vid val af kvinlige skolrådsledamöter ej följ t Stockholms och Göteborgs exempel och valt lärarinnor, utan kvinnor af annan samhällsställning. Af flere skäl torde detta vara ganska naturligt. För det första finnas på landsbygden högst få lärarinnor att tillgå, då man väl ej i början torde komma att rösta på folkskolelärarinnor. Att invälja en valbar folkskollärarinna möter likväl intet hinder; mer än en folkskolelärare på landet är medlem af skolrådet. Men det torde ej förnämligast vara bristen på, lärarinnor, som på landsbygden vändt kommunernas upp+) Vi kunna ej underl8tit att phminna om, hurusom kvinnorna i en finsk stad förliden höst genom att sh mmgrannt som möjligt infinna sig vid stadsfullmiiktigvalen lyckades beherrska dessa och blaud stadsfullmiiktige invälja man, hvilka på, sitt program friimst skrifvit arbetet för nykterhetssaken. marksamhet på andra kvinnor. Af gammalt har p&amp; flere af våra större bruk och egendomar skolorna omfattats med varmt intresse af egarnes hustrur och vuxna döttrar. Bi kanna mer än en husmoder p&amp; landet, som varit skolrkd, om icke till namnet, sk dock till gagnet. Om nu i en kommun finnas sådana på förhand för skolorna varmt intresserads kvinnor - enkor eller andra myndiga kvinnor -, så är det ju ganska naturligt, att en kommun med sitt val träffar just sådana. Och hos dessa sjalfva torde ej den bland de stora städernas kvinnor förekommande rädslan för det offentliga upptriitdandet, låt vara i en liten krets, förefinrias som hinder att mottaga valet. I de flesta fall torde nämligen skolrådets maaliga. medlemmar höra till dessa kvinnors ngoda vänner och trogna grannarn. Vi äro förvissade om, att den ratt som lagen nu tillerkänt dessa kvinnor att egna sig å t folkskolans tjänst, skall göra dem alltmera skickliga att ataga sig skolrldsbefattningen, enär denna rätt skall hos dem röda kalislail @ F alasvar, si % a t t de med bibehiillande af det gamla intresset al gå framat i arbetsduglighet och verkliga insigter.
R:dr måtte varda å ordinarie stat uppfördt, att från början af nästa statsregleringsperiod årligen från Statskontoret utgå, men återstoden anvisas å Riksgälds-kontoret att derifrån utbetalas med 250.000 R:dr vid slutet af innevarande års första qvartal och 240,000 R:dr efter ingången af år 1864. b) af Herr Stjernsvärd, G. i/.5 som (i motionen N:o 266) enär, enligt hvad det den nådiga Propositionen bifogade Stats-Råds-protokoll gåfve vid handen, -ett belopp af en million R:dr erfordrades för att betacka en å Konungens civillista uppkommen balans, men det af Chefen för Finans-departementet föreslagna sätt Slals-Vlskollels Ullålande N:o gs. 17 »ätt för afhjelpande af denna balans syntes motionären icke vara nationen värdigt, föreslagit, att det erforderliga beloppet af en million måtte på en gång ställas till Hans Majit Konungens disposition, i egenskap af extra anslag åt Hans Majit Konungen för betäckande af en uti dess civil-lista uppstådd balans. Derjemte har, i likhet med Grefve Mörner, motionären hemställt, att det ordinarie anslaget till Hans Majit Konungen måtte ökas ifrån 630,000 till 800,000 Riksdaler Riksmynt årligen. c) af Herr Cederschiöld, R. Th.. som (i motionen Nio 267), då någon tvekan ej kunde antagas uppstå, att ju den i hof-förvaltningen uppkomna bristen borde af Rikets Ständer fyllas, funnit det vara både klokast och Rikets Ständer värdigast att på en gång anvisa den summa af 800,000 Ridr, som för bristens betäckande erfordrades.
Då man törnade mot stolen, stötte denna mot soffan och soffan mot sängen, hvilken slutligen med en vresig jämmer gaf en dof stöt i den hvitstrukna träbeklädda väggen Ett vackert gammalt pendelur i rococo, hvars nervösa pickande fylde det tysta och kvalmiga rummet, var det enda, som berättade om det välstånd, hvilket familjen en gång egt, men nu förlorat. Den välmenande gamla gubben lyfte allt emellanåt sin hand till örat som en lur för att höra bättre. Hans minne var ytterligt försvagadt; alla årtal och namn hade gått förlorade, och endast genom långsamt sökande och genom inblandandet af långa betydelselösa berättelser från sin ungdom lyckades han framleta rapsodiska erinringar från Oberst Gustaffsons besök. Medan han talade, tröttade han emellertid sig sjelf, och hans utmattade tanke förmådde ej längre särskilja och beskrifva de oklara dimsyner, som han börjat uppväcka. Ridån sjönk ända till golfvet. Mycket blef det alltså ej jag fick veta om Oberst Gustaffson. Då han stannat med sin flakvagn framför det gamla huset der nere vid vattendraget, hade en gumma med uppkaflade ärmar och näsduken bunden om håret samt med sopkvasten i hand putsat den höga stentrappan. Det var, som jag redan berättat, lördag, och på lördagen städar och fejar hela den renliga alprepubliken från dagningen till skymningens inbrott. Den trötta gumman, som ej haft en ledig stund på hela dagen, var vid mycket vresigt lynne. Oberst Gustaffson steg upp för trappan bakom hennes rygg och frågade i en kanske något sträf ton, om stadtamtmannen var att träffa. Gumman svarade snäsigt och utan att vända sig om, att han ej var hemma. Oberst Gustaffson frågade nu i ännu sträfvare ton, om icke åtminstone stadtamtmannens fru kunde råkas. Gumman sopade ännu ett par tag med kvasten, vände sig slutligen förargad om och betraktade den okända gästen. Slutligen stötte hon den uppoch nedvända kvastens skaft i stentrappan som en ceremonimästare stöter med sin staf samt bad med några kärfva, onådiga ord Oberst Gustaffson stiga in och vänta. Hans väntan blef mycket långvarig.
Men att yttra huruvida den bör närmare förenas med Lotsverket, eller om Tullbetjeningen i de lägre graderne bör utgöras af de slags tjenstemän, och desse få deslags skyldigheter och rättigheter, som motionärerne påstått, anse Utskotten vara detailler, i hvilkas pröfning de ej böra inlåta sig. Svårigheten att controllera Tulluppbörden, emedan inkomsterne äro tillfälliga, och tullförsnillning måste inför domstol bevisas, innan den kan antagas hafva 382 Stats-Utskottets Betänkanden. egt rum, gör det mera än eljest nödvändigt, att löna tullbetjeningen sä, att den eger sin utkomst af den lön kronan består. I annat fäll är det fruktansvärdt, att tullinkomsten blifver så mycket mindre, oell att den otillräckliga aflöning, hvarmed Tullpersonaien är försedd, redan -hos bss verkat tilt skada både för de näringar, som af Tullbevakningen skola skyddas, och för statsverket, som af Tullen skall hemta en af sina betydligaste inkomster. Af sådan grund, och för att på det närmaste förena Tullbetjeningens förmon med Statsverkets, tillstyrka Utskotten, i likhet med hvad fordom egt rum här i riket, och med hvad Kongl. Majit förordnat i Norige, att 'hitom en viss ständig lön på stat, hvarå afdrag för möjligen minskade Tnll-intrader ej borde ega rum, Tullpersonaien måtte erhålla bättre, och sin hufvudsakeliga, aflöning genom vissa procent af uppbörden , färre der den vore stor, och tvärtom i motsatt händelse, så att beloppet allestädes blefve ungefär lika, samt att proportionerad andel af sådane procent jemnväl. måtte tillkomma den lägre tullbetjeningen, ” på hvars vaksamhet i första hand uppbördens belopp ej litet beror.
Detta Embete är indeladt i Irenne afdehiingar, af hvilka den första har befattning med hvad soto angår 'sjelfva personalen; den andra, toed Administrationen och Materielen, saint utgöres som hittills af Förvaltningen af Sjö-ärendeha; den tredje toed hvad sota rörer sjö-cömtounicatioJier vattén-byggnadér, éanaler och strömrenshingar, sjö^chartie-verket, sjömätningar, mechaniska och andra scientinque inrättningar och förslag, m. to., sorn, utan att omedelbarligen tillhöra Flottan, likväl med Sjöförsvaret hafva det närmaste Sammanhang: Och äro dessa äfdelningars serskilda befattningar härmare bestämda och sins emellan åtskiljdå genom de reglementariska föreskrifter, som Kongl. Maj:t i detta ämne utfärdat. 1 anledning af Rikets Ständers vid sista Riksdag i underdånighet gjorda hemställan hm nedsättning i vissa fall af de genom Förordningen den 20 Junii 1820 bestämde Lotsoch Båk-afgifter, har Kongl. Maj:t, som funnit Rikets Ständers hemställan grundad, ansett Sig så väl deraf, söm toed afseende på de sedan 1820 med främmande Magter till förmon för Svenska sjöfarten på utrikes orter ingångna Tractater, föranlåten, att i berörda ämne, med upphäfvande af hvad ditintills varit stadgadt, utfärda en Förordning hvarigenom jemväl ett enklare beräk - y8 Kongl. Maj.-is Nådiga Berätt. N.-o 1. ningsoch liqvidations-sätt för afgifterna är antaget. De i och för sjöfartens säkerhet företagna hydrographiska mätningar och undersökningar hafva årligen fortgått, och äro i Norra Bpttenhafvet ända till Riksgränsen fulländade, och chartor deröfver connecterade.
St:r beslutat, att RiksgäldsContoiret skall tillhandahålla Styrelsen öfver Stuteriinrättningen ett penningeförskott af högst Trettio fern Tusen (35,000) R:dr, att, efter behöriga reqvisitioner, i mån af behofvet, lyftas, dock alltid i jemna Tusen Riksdalertal, under vilkor, att de lyftade summorne med löpande Fem proctts årlig ränta utaf StatsAnslaget återgäldas, i sådant förhållande, att hvad som t. ex. lyftes år i83o återbetales till en fjerdedel, jemte upplupne räntan, hvarje af de nästpåföljande fyra åren, hvad som lyftes år i83i, likaledes till cn tredjedel hvarje af de nästpåföljande åren o. s. v.; så att alla de (lyftade summorne äro med ränta återguldne sednast år t834j hvadan utaf StatsAnsIaget bör innehållas och till RiksgäldsContoiret aflemnas hvad som hvarje år i Capitalandel och ränta erläggas bör, enligt dea uppgift derå, som från RiksgäldsContoiret varder StatsContoiret meddelad. Dock är af R. St:r härvid fästadt < 46 ) det förbehåll-, att K. M:t i Nåder bifaller ofvanomförmäldte vilkor samt derom låter Fullmäktige underrättas; livarförinnan något förskott icke får af R.‘gsContoiret utbetalas. * Fjerde Afdelningen. Crcditiv-Anslagen. §• 61. Den summa, som, enligt 63 §. RegeringsFormen, bör afsättas och anslås, att, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan Han StatsRådet in pleno hört och R. St:r sammankallat; och hvilken summa blifvit bestämd till Två Millioner R:dr, utbetales af Banken. — För det belopp, sorn kan komma att i Banken å detta så kallade Stora Creditivet lyftas, skola Fullmäktigei RiksgäldsContoiret, å R.
Utdrag af Viillofl. Borgare-Ståndets Protocoll, hållet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den S. D. S tats-Utskoffets Betänkande af den 21 Juli, som den 23 lades på bordet, i anledning af några af Rikets Ständers Revisorer år 1813 väckta frågor, rörande redovisningen för StatsVerkets medel, föredrogs nu å nyo oell bifölls, med förklarande af den synnerliga erkänsla, hvartill Ståndet kände sig förbundet emot Herrar Revisorer för deras noggranna och uppmärksamma granskning, hvarigenom blifvit löranledt inrättandet af den Riks-Bok öfver Rikets inkomster och utgifter m. m., hvilken man nu med säkerhet bör hoppas att snart se fullbordad, och hvilken ofelbart vid Stats-Verket och deröfver blifvande Revisioner skall medföra en ordning och ledning, som hittills varit saknad; Och ville Borgare-Ståndet vördsamt och vänligen inbjuda Respectiva Med-Stånden att häruti med Borga re-Ståndet instämma. Ut supra.
S€n anförda skäl, får Utskottet sitt redan afgifna utlåtande vidblifva. Stockholm den 26 Maj 1854. 2l2 Stak-Utshoifeh Utlåtande, N:o 133. Jknk. lill Exp.-Ulek. i. 99 Maj 1Sö(, kl. 6 e. ». Utlåtande, i anledning af er haline återrcmisscr å Utlåtandet N:e 56, angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om eftergift till förmån för Carlstads stads-för samlin g af Kronans rätt till ett efter när ing s-idkcrskan Johanna Emilia Hollander fallet dana-arf t A) Förenämnda utlåtande, deruti Stats-Utskottet afstyrkt Rikets Ständers bifall till så väl Kongl. Maj:ts ofvanberorda Nådiga framställning, sora väckt motion om anslående af en del af dana-arfvet efter närings-idkerskan Hollander till en i Filipstad, bildad barnvårdsoch arbets-inrättning för fattiga flickebarn, liar af Ridderskapet och Adeln blifvit bifallet, men är af de tre öfriga Riksstånden återremitteradt, hufvudsakligen på de skäl, att tillförene under en längre tid gjorde ansökningar om eftergift af Kronans rätt till dana-arf alltid blifvit af Rikets Ständer bifallne; att sådant företrädesvis borde ega rum till Förmån för det samhälle, den aflidne vid dödsfallet tillhört och der han samlat sin förmögenhet; att närings-idkerskan Hollander i Carlstad samlat sin förmögenhet och der aflidit, samt att dana-arfvet efter henne blifvit af Carlstad hegardt tiU understöd för dess fattigvård, samt för ett välgörande och allmänt nyttigt ändamål; hvarförutan inom Borgare-ståndet ett mindre antal ledamöter yrkat, att, i anseende till förevarande dana-arfs betydligare belopp, en del deraf måtte få komma ofvannämnda barnavårds-inrättning i Filipstad till godo.
»Den 17 mars 1879 gick jag, åtföljd af dr Kjellman, ut med en släde och 5 man, hvaribland en inföding såsom vägvisare, till det i närheten af Taffelberget liggande rentschuktsch-lägret, i afsigt att der söka erhålla färskt renkött. Expeditionen var utrustad med två dagars proviant, tält, madrasser och päskar. Ren-tschuktscherna träffades 11 engelska mil från fartyget. På en höjd furmos här tvenne tält, af hvilka det ena för tillfället var obebodt. Det andra beboddes af tschuktschen Rotschitlen, hans unga hustru och ett annat ungt par, hvilket senare, så vidt jag förstod dem rätt, var på besök och egentligen hade sitt hem i Irgunnuk. Omkring tälten, som voro betydligt mindre än dem vi dagligen sågo vid kusten, lågo en mängd slädar uppstaplade på hvarandra. Dessa slädar skilde sig från de vanliga hundslädarne derigenom, att de voro betydligt större och bredare i gången. Medarne voro klumpiga och tillyxade af groft trä. Vår framställning att få tillbyta oss renar afslogs genast, ehuru vi såsom bytesartiklar erbjödo bröd, tobak, rom samt till och med ett gevär. Såsom skäl för sin vägran uppgåfvo de, att renarne denna årstid äro för magra för att nedslagtas. På en några tusen fot från oss liggande höjd sågo vi ett femtiotal renar gå och beta. På eftermiddagen blefvo Kjellman och jag inbjudna i tältet, hvarest vi tillbragte en timme i deras sofrum. Vid vårt inträde påtändes lampan, hvilken var fyld med sältran; såsom veke användes ett slags mossa (Sphagnum). Värdinnan sökte göra vårt vistande i tältet så angenämt som möjligt: hon hoprullade renhudar till hufvudkuddar och beredde oss plats, så att vi fullt utsträckta kunde njuta en väl behöflig hvila. I det yttre tältet tillreddes af den andra qvinnan qvällsvarden, hvilken bestod af kokt sälkött. Vi erbjödos välvilligt att dela deras måltid, men då vi ej hade smak för sälköttet, afböjde vi deras anbud under förevändning att vi nyss ätit middag.