Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domstolen fastställd, må den sålunda dömde Fullmägtigen (T)irecteuren) icke kunna uti befattningen åter insättas, utan genom nytt val af vederbörande Riks-Stånd, De Protocoll, som, rörande denna föreslagna Lag-förändring, blifvit hos StatsRådet och Högste Domstolen förde, varda härjemte bifogade; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kgl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN, A. Thuring* i 6 Biltill K. M. Nådiga Propos. N.o 60. Utdrag af Protocollet öfver Justiticcär enden, hållet inför Kongl. Maj:t i Stats - Rådet å Stockholms Slott den j3 December 182.8. Närvarande: Justitia» Stats-Ministern H. E. Ilr Grefve Gyllenborg. Stats-Råden: H. E. Ilr Grefve Rosenblad. II. E. Hr Grefve Löwenhjelm. Friherre af Nordin. Schwan. Grefve af Ugglas. Justitiae-Råden: Grefve Strömfelt. Isberg. Justitiae-Cancelleren Bergenschöld. Hof-Cancelleren von Schulzenheim. Justitiae-Cancelleren utbad sig i underdånighet, att få fästa Kongl. Maj:ts uppmärksamhet å följande förhållande: Efter slutet af 1823 års Riksdag hlef hos Kongl. Maj:t föredragen en Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse med dervid fogad t Förslag Bil. till K. M. Nådiga Propos. N.o 60. till Ansvarighets-lag för de af Rikets Ständer förordnade Directeurer vid Discont-Contoiren i Götheborg och Malmö; men uppå de skäl, som upptagas i Stats-Råds-Protocollet öfver JustitiEe-ärenden, för den 8 April 1824, ansåg Kongl. Maj:t
N:o 333, med uppgift å Stats-fyllnadssumman samt det för Riksgäldskontorets utgifter erforderliga belopp; bifölls. N:o 334, med förslag till sammanjemkning af Riksståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utlåtandet, Nto 303, angående väckta motioner om vidtagande af nödiga kontroller å användande af städernas tolagsmedel för dermed afsedda ändamål; lades till handlingarne. N:o 335, i anledning af väckt motion om afskrifning af räntan å anmärknings-medel, ådömde förre Regementsskrifvaren P. A. Arell; bifölls. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos å<nyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande: - 534 Prot.-Utdrag den 22 Augusti 1851. N:o 27, i anledning af väckta rhotioner om ändring i de angående fattigvården, samt rörande försvarslöse och kringvandrande personer gällande bestämmelser; bifölls. N:o 31, i anledning af serskilda motioner i fråga om inskränkning uti elier upphäfvande af rättigheten för husbonde att tilldela tjenstehjon husaga: återremitterades; och N:o 32, i anledning af väckta motioner om afskaffande af prygelstraffet och andra extrajudiciel^ bestraffningar inom krigsståndet; återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Memorialer: N:o 333, med uppgift å Statsfyllnads-summan samt det för Riksgäldskontorets utgifter erforderliga belopp; bifölls. N:o 334, med förslag till sammanjemkning af Riksståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utlåtandet N:o 303, angående väckta motioner om vidtagande af nödiga kontroller å användande af städernas tolagsmedel för dermed afsedde ändamål; lades till handlingarne; och N:o 335, i anledning af väckt motion om afskrifning af räntan å anmärkningsmedel, ådöinde förre Regementsskrifvaren, Fältkamreraren P. A.
Du hå 'Ulting kan ju dricka der framme. Victor? KALLE. Vill Boman BOMAN. ha' en cigarr? Och du segar? VICTOR. 'Ar Tack, jag 'åller mej te' pipsnugga! du blifvit så skrofstor, så du röker några åf resträtrisen när jag gick från bord i morse. ting ville fäll halt 'a' sej hen kask, 'an med! KALLE. Jag fick ANDERS (till Boman, medan han tar kopparne). 'Ul Ja, 'är hä' puteljen! Det ska'n 'a, hom jag så haldrig sett hen förr. kaften! HULTING (gör ställningssteg i fören). Gu' HANNA. bevara ANDERS. Ja tack! 'Ulting! kom 'it hå hjelp mig te' ta kaffepanna'! HULTING (går öfver åt aktern). BOMAN. HULTING (rörd). Var Tag bröd med håt her, Handers! lugn för det! Hör nu Boman, jag är bara en gammal lumprygg, det vet jag, och inte duger jag mycket till heller, men hjerta har jag i mig, och jäklar i min fysik, det här glömmer jag aldrig! Får jag ta' Boman i hand? när vi kommer hut på Träl'afvet för 'är släpper jag hinte rortaljan, hinte! HULTING. VICTOR. Nu Kalle, KALLE. Ja BOMAN. Ja, Ta' sig nu hen bra klunk, 'Ulting! Tvärt på skifvan! sen hen 'ar hell hi mun, så kan hen slå sig hi prat med flickorna derborta! Det är rätt! (går framåt förn.) inte mej emot! (de ga fram till relingen, der Anna och Hanna sitta.) Hör nu, flickor... HANNA. Det var sant, det! Brödhasken! (stiger upp och går till kajutan, der hon tar korgen.) Kan jag få ställa ner'en hi kajutan så länge, Boman? BOMAN. HANNA. VICTOR. 'Ar du hinte nå'n kärleksvisa, Kalle? Den skulle passa gentilt nu, när hen får sitta bredve syster din. Victor!
Adjö, Viggo. BOTILDA. Får man ingenting alls bjuda kamrern på? KAMRERN. Tack, Botilda jag skall ingenting ha. BOTILDA mysande. Kamrern får åtminstone sitta en stund och hålla fröken sällskap, annars leds hon för galet. Går ut i köket. KAMRERN. Ja, jag vill gerna stanna en stund, om fröken Louise inte har något emot det. LOUISE. Åh! Hur kan kamrern tro det. KAMRERN. Säg bara uppriktigt, hvilket fröken Louise vill. Jag vill så gerna göra alldeles som fröken Louise vill. Kanske fröken Louise helst vill vara ensam? Fröken Louise är nog mycket ledsen öfver att Viggo reser? LOUISE. Ja. Det är så tomt KAMRERN medlidsamt. Kan jag ingenting göra hm! jag menar fröken Louise vet ju Det höres en signal från stationen. LOUISE. Nu gick tåget. KAMRERN. Ja. Tystnad. LOUISE söker att beherska sig. Det har väl varit mycket folk på banken i dag? KAMRERN. Ja. LOUISE. Men nu är arbetet slut för i dag? KAMRERN. Åh nej. Det fins arbete nog för hela eftermiddagen gud ske lof. LOUISE. Tycker kamrern om att arbeta? KAMRERN. Ja. Det är det enda som hjelper, när lynnet är tungt. LOUISE sakta. Jag önskar, att jag också hade ett arbete. KAMRERN. Åh! Kvinnans verkningskrets är hemmet. Fröken Louise's arbete borde vara att göra ett hem ljust och gladt. LOUISE skakar på hufvudet. Jag önskar, att jag hade ett arbete, en mans arbete. Jag förstår så väl, att det kan hjelpa mot sorger och bekymmer om man gräfver ner sig i det helt och hållet, egnar sig åt det med hvarje fiber. ^I tankar.^ Timme efter timme går, siffrorna rada sig upp framför en på papperet ... tanken släpper dem inte för en sekund ... och tiden rinner, utan att man vet, hvart den tar vägen.
Tore ville det förresten lika ogärna som hon, men han sade, att det kunde hon snart få igen – bara han fick arbete. Och det var ju sant. De åto en god middag i feststämning, glada åt att lefva, men återvände strax därpå då Louise var dödstrött, och snart sof hon tungt, drömlös, i den enorma sängen sin första natt i nya världen. Hon vaknade vid en knackning. Bländande solljus strömmade in genom en ljus trasig gardin. Rummet var kväfvande osundt men hon själf stark och fullsöfd, – i Amerika vaknade hon, Tore var där, alla möjligheter voro deras och pengar hade de: allt detta härliga slog genast emot henne. – Louise, sade Tores stämma lågt. – Kommer strax. Men klädningen, skorna – hon måste ha hjälp. – Tore, bed någon komma och borsta åt mig. Ett muntert skratt utanför. – Det aktar jag mig för, du – ge hit ska jag göra det, någon annan »någon» lär du inte få i det här »countryt». Hon räckte kläderna genom dörren, flög insvept i peignoir förbi honom in uti badrummet, han försökte fånga henne, grep efter hennes arm för att kyssa den men lyckades icke. Och så skrattade de båda, skrattade tills hon trädde ut leende och lycklig. – Hvad du är fin, sade hennes fästman sakta och kysste de doftande, kyligt friska händerna. – Jag har kofferten full af kläder, kära du, kom det likgiltigt – men fasligt att inte få upppassning. Efter frukosten måste de åter gå till det lilla rummet. – Vänta ett ögonblick, sade Tore plötsligt tankfull och sprang ned för trappan. Louise satte sig väntande på sängen – det här blef litet tråkigt i längden. Tore kom dock strax tillbaka och låste dörren. Han såg upprörd ut, tog hennes händer och sade med högtidlig stämma: – Louise! – jag har grubblat hela natten, men hvad tjänar det till att grubbla – om vi för en gång skulle våga?! Jag har tänkt hit och dit, men jag tror, att kanske vore det icke till större lycka för dig, om du reste hem igen ... – Reste hem?! hon slet sig ifrån honom och såg med öppen mun, bleknande, in i hans ansikte – hvad i all världen menar du ...
IX. B. 511. A. 530. Portofrihet, angående utsträckt för contractsprostarnes skrifvelser i emhels-ärenden. V. B. 139. A. 162. Posse, II. Posse, Grefve Erik, yttranden. II. 403. VI. 230. VIII. 179. Post, von Ernst, yttranden. Postbevillningen, angående. III. B. 5. A. 79. Post-contor, det Svenska i Hamburg, angående indragning deraf. • — angående inrättande af ett vid Wrigstads Gästgifvaregård. Se Wrigstad. Poslmedlen, angående beräkningen af. Se Sjötullsmedlen. Postskjutsen, dels angående befrielse från eller lindring deri, dels om poslföringens öfverlåtande på entreprenad eller öfverflyttande på reservskjuts-lagen; samt skjutslegans förhöjning. VII. B. 189. A. 222. VIII. E. 118. Prediko-lexler, om upprättande af 2:ne nya årgångar deraf. Premier, angående bestämmande deraf för dem, som anställa försök ali bereda socker af potates. IV. B. 578. A. 595. — för ingifvande af läroböcker för folkskolorna samt läseböcker för allmogen. VII. B. 188. A. 222. VIII. Prestboställen, angående bortarrenderande af. I. 468. R. 545. Se vidare Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 96. Presterskapet, om deras skyldighet att utgöra extra krigshjelp. Se Krigshjelp. Presterskapet, angående förändring af nuvarande löningssätt för I. R. 385. IX. E. 587. A. 594. — angående förändring af nuvarande sättet för dess aflönande, ( 104 ) Biskops-embetenas indragning m. m. Se Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 70. Prestgård, om byggnadsoch underhålls-skyldighet derå.
Instruktion i hvad sorn rörer deras befattning med Stats-Verket samt Usta punkten af Kongl. Maj:ts, den 14 Augusti samma år, utfärdade nådiga Cirkulär-bref; så hafva, på grund af så väl Rikets Ständers ofvan åberopade skrifvelse, sorn Kongl. Majrts nådiga beslut, Revisorerne dels gran - 223 — skat ofvannämnde Låda årens räkenskaper för Serafiiner-Lasarettets fond, hvilka befunnits med ordning och noggrauhet upprättade, dels den 27:de i berörde November månad, — efter det upplyst blifvit, att några af testatorer gifna föreskrifter ej legat i vägen för den äskade granskningsrättigheten i afseende å Lasarettets samtliga medel, — inventerat de fonden tillhörande säkerhetshandlingar; hvarvid inhemtats, att för den vid 1843 års slut uthalanserade behållning, 290,583 R:dr 42 sk. 10 rst., funnos säkerhetshandlingar å ett motsvarande belopp. Större delen af Lasaretts-fondens tillgångar var utlånad mot inteckning i fast egendom; 20,000 R:dr utgjordes af Trenne Barthelemy-fondens, utaf Kabinets-kassan garanterade, obligationer, hvardera å 6,666 R:dr 32 sk; Banko, och återstoden motsvarades af enskilda personers reverser, försedda stundom med Två, stundom med allenast En löftesmäns ansvarighets-förbilidelse. Härifrån gjorde dock ett skuldebref å 6,000 R;dr, löpande med 6 procents ränta, undantag, emedan den förut varande enda borgesmannen för längre tid sedan allidit. Enligt anteckning å reversen, var emedlertid denna uppsagd till betalning i Juli månad nästa år.
Deri intecknade skuldens företrädesrätt framför barna-arf och uppbördsmedel är nemligen, enligt gällande lag, endast vilkorlig eller beroende deraf, att intecknandet skett förr än gäldenären blef förmyndare eller uppbördsman. Olägenheterna af den tysta förmånsrätt, som sålunda kan helt och hållet tillintetgöra verkan af en vunnen inteckning och derigenom så godt som upphäfver begreppet om real-säkerhet, hafva ofta blifvit öfverklagade, och denna klagan blifver allt allmännare och högljuddare vid jordbrukets och industriens framåtsträfvande samt deraf alstrade behof af kapitaler. I följd af denna real-kreditens osäkerhet hafva kapitalerna ock en benägenhet att strömma åt andra håll än dit de företrädesvis borde dragas, eller till landets modernäring, jordbruket, och den jordbrukare, som kan misstänkas för att innehafva ett förmynderskap, — en misstanke, som kan vidhäfta de liesta, ty motsatsen är svår, om icke rent af omöjlig, att bevisa, — ser derföre ofta kasserade värdepapper, som dock borde vara de säkraste af alla. Och är han verkligen förmyndare eller uppbördsman, så är han ock med säkerhet utestängd från de län, som i allmänhet anses vara de fördelaktigaste, såsom amorteringslån eller andra, 12 Lag-Ulskottcts Betänkande N:o 38. hvilka, såsom stående, utlemnas från allmänna kassor mot en modererad ränta, — och detta, oaktadt förmyndarekallet ingalunda alltid är frivilligt, utan föreskrifves af lagen såsom en medborgerlig pligt. Knappt någon del af vår krcditlagstiflning torde derföre, med större skäl än denna, kunna stämplas såsom obillig, — och denna dom, dagligen afkunnad inom det allmänna lil v et, har älven ofta blifvit uttalad inom representationen, som till och med tvänne gånger, nemligen vid riksmötena 1834—1853 samt 1844—1845, fått emottaga Kongl. Propositioner i ämnet.
Fiskeri-stadgan den 29 Juni 1832 innehåller, bland annat, att, der någon rättegande sådant begär eller Konungens Befallningshafvande så nödigt aktar, skall särskildt med afseende å fiske efter lax bestämmas under hvilka tider denna fisk kan, efter erfarenheten, antagas gå från lekplatserna till hafvet eller större sjöar, hvarunder allt laxfiske i vattendraget skall inställas samt all dertill brukad redskap, jemte alla i vattendraget befintliga ålkistor och andra fiskebyggnader, emellertid skola vara tillslutne eller å land upplagde; alltså och då de anmärkta förhållandena, i afseende å laxfisket i Wiske å, kunna och böra i enlighet med gällande författningar och utan Rikets Ständers mellankomst afhjelpas, får Utskottet hemställa, att motionärens ofvanberörda framställningar mätte lemnäs utan afseende. Ant. till Exp.-Ulsk. den 9 Maj 1863, kl, 11 f. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion om öfverlåtelse åt Nysätra socken af lägenheten Ängstorp under hyda kungsgård för inrättande af en s. k. byskola. (I. A.) Uti en hos Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 220) har Riksdagsfullmägtigen Johan Persson från Upsala län erinrat, hurusom, till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 102. 3 följd af det inom flera orter af riket otillräckliga antalet af fasta skolor det ofta vore omöjligt för ungdomen att besöka desamma, enär genom deras aflägsenhet från barnens hem en stor del af dagen måste användas på vandringen till skolan. Sådant vore förhållandet med de inom skolåldren varande, 50 eller 00 barn inom Resta och Åloppe husförhörsrotar af Nysätra socken i Lagunda härad, hvilka barn hade f:dels mil till den vid socknekyrkan belägna skolan och dessutom måste tillryggalägga en väg, som höst och vår vore nästan ofarbar.
Har ej osökt den tanken trängt sig på eder vid äldre personers berättelser om dansen i deras ungdom, att i våra dagar Terpsichores välde vacklade, att vår ungdom ej med den rätta ifvern och hängifvenheten öfvade sig i denna förlustelse. Och hvilken skulle då orsaken vara därtill? Är ungdomen nu mera bekväm än förr? Eller är de gängse dansernas dragningskraft förminskad? Och hur skall denna onaturlighet kunna botas? Ty är det ej onaturligt, att denna unga hjärtans glada och friska förströelse rå- kar nära på i glömska? Vill ni ej göra hvad ni kan för att hindra det? Jo, jag visste nog det. — Men huru? Är nutidens ungdom verkligen så blaserad och bekväm, då fruktar jag, att man måste lämna åt sitt öde både ungdom och dans. Men så illa behöfver det väl ej vara. Är åter den sistnämnda orsaken den verkliga och bestämmande, då skulle en förändring af dansprogram möjligen åter bringa dansandet i flor. Då skulle kanske en snar framtid se dansen gå med samma lust och lif som i forna tider — fastän efter andra melodier. Våra nuvarande dansprogram med den tröttande upprepningen af vals, polka, fransäs, vals, polka, fransäs, med en och annan instucken hambo eller schottisch, ser jag förbytt till ett helt annat, växlingsrikt och skiftande. Ingen af de nämnda tre danserna har försvunnit, men de intaga ej samma allhärskande rum. Prykdalspolskan, skrälåten, bondkadriljen, jössehäradspolskan m. fl. bilda med dem ett trefligt och skiftesrikt program. Jag förmodar, att ni, min läsarinna, har sett den vackra samling danslåtar, som upsalaföreningen Philochoros under namnet » Philochorosalbum » gifvit ut till julen. Dessa glada, växlingsrika melodier äro enligt hvad jag låtit mig berättas af denna förenings medlemmar upptecknade här och hvar i Sveriges bygder.
R:dr 8,482,996: 32. på grund af derstädes medgifven friförsäljning af bröd, kött och dricka, från utgörande af samma afgift befriad, samt befrielsen derifrån numera äfven blifvit medgifven för hufvudstaden, som deruti deltagit med icke mindre än 7,500 R:dr, anser Kongl. Maj:t statens inkomst af salu-accisen vid nu förestående stats-reglering icke kunna beräknas till högre belopp än 3,000: — 28:o Post-medlejij vid sednaste slats-reglering beräknade till 575.000 I afseende å desse medel har emedlertid företett sig det förhållande att, oaktadt postkassans bidrag till stats-verket blifvit vid sistförflutne riksdag nedsatt ifrån 150,000 R:dr till 125.000 R:dr och post-uppbörden under de sednare åren fortfarande stigit, den behållna inkomsten för postverket knappast varit tillräcklig för utgifternas betäckande, hvilka i betydlig mån ökats ej blott i följd af utvidgade post-kommunikationer, utan ock af särskilda, häraf oberoende anledningar, såsom skjutslegans förhöjning vid skjutsens ombesörjande genom entreprenad, tillökning af postillonernas antal för befordrande af mera säkerhet vid postforslingen m. m. Då härtill kommer, att underhåll och ombyggnad af de för postverket erforderlige fartyg påkallar betydliga tillfälliga utgifter, hvartill tillgång skulle komma att saknas, derest icke af postkassans inkomster medel härtill kunna årligen afsältas; vill Kongl. Maj:t, i betraktande af allt detta och med hänsigt i öfrigt till de ytterligare förbättringar i post-inrättningen, som funnits eller framdeles kunna finnas behöflige, föreslå Rikets Ständer, alt, med bibehållande af den förra beräkningen af brutto-inkomsten å postmedlen till 575,000: — Transport R:dr 9,060,996:32. Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. till R. Transport R:dr 9,060,996: ytterligare nedsätta post-kassans bidrag till stats-verket ifrån 125,000 till 100,000
Pehr Oxelberg från Nerike uppläste ett så lydande Dictamen: De Instructioner, som sista Riksdagen gjordes rörande Ståndens Bancooch Riksgälds-Fullmägtige, böra tjena till grund vid afgörandet af närvarande fråga, hvarföre jag yrkar, att de böra uppläsas. Jag anser dessa föreskrifter som en Lag, den närvarande Ständer ej böra eller kunna upphäfva, så vida vi vilja i alla andra ämnen förekomma prejudicat. BondeStåndet har, hvad befattningen med Banquen beträffar, ändteligen igenom sine Respective Med-Ständers afgjorde Beslut vunnit den rätt, som synes enlig med en naturlig billighet, och för att förvara denna rätt, bör ock de tagne Författningar, som samfält blifvit stadgade, Bilaga till Protocolls-Utdrag till Bondeståndet. 181 noga efterlefvas. Väre Fullmägtige äro redovisande och kunna följakteligen ej deltaga i redofordrande öfverläggningar annorlunda än upplysningsvis, och om till den ändan för det närvarande tvänne, en från hvartdera Verket, för afståndet komme att qvarblifva, anser jag det för det enda undantag, som kunde ske, och yrkar jag i följe af dessa skäl, att de öfrige, sedan de förut nämnde tvänne blifvit igenom Ståndets Beslut utlottade eller invoterade, straxt måtte begifva sig åter till Hufvudstaden att intaga den befattning, dem efter skedd kallelse och lemnad Instruction åligger. Denna sak synes mig afgöra sig sjelf, ty då igenom Konungens Nådiga utnämnande förra Talemannen Lars Olsson blifvit insatt för det närvarande i samma värdighet och den värda Ledamoten Hyckert som vice Taleman, och hvardera af desse, sorn otvifvelaktigt äga Ståndets förtroende, lika ostridigt såsom Fullmägtige, en i hvartdera Verket, kunna upplysa alla ämnen, som för det närvarande kan komma i fråga, anser jag deras närvaro som tillräckelig. Härvid får jag endast fästa Ståndets uppmärksamhet dervid, att som båda dessa Verken möjeligen i vissa fall kunna äga någon intim förening, som kunde göra dem båda i redovisningsvägen jäfagtige, att
Stockholm den 30 Maj 1854. STOCKHOLM, f. d. Schnitzen Boktryckeri, 1854. Siats-Utskottets Utlåtande, J\l 158. 1 M 158. Ank. till Exp.-Utsk. d. 3 Juni 1834, kl. 5 e. m. Utlåtande, angående ifrdgastållde extra statsanslag till föremål, tillhörande Civil-Departementets handläggning. (U. A.) I sammanhang med afgifvet förslag till reglering af utgifterna under RiksStatens Sjette Hufvudtitel, har Kongl. Majit, uti Dess Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, med anledning af särskilda hos Kongl. Majit i underdånighet anmälde frågor om anslag dels för vissa år eller tills vidare, dels för en gång, till föremål som tillhöra Civil-Departementets handläggning, och under åbe ropande, hvad allmänna arbeten särskildt anginge, af Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader under den 25 Oktober nästlidet år afgifna underdåniga förslag, hos Rikets Ständer gjort framställning rörande de anslag, .hvilka Kongl. Majit i berörde hänseende ansett böra beviljas; hvarförutan Stats-Utskottet genom remiss från Riks-Stånden till behandling emottagit ett betydligt antal motioner rörande anvisandet af statsbidrag till likartade föremål; och får Utskottet nu angående förenämnde frågor sig utlåta. Reträffande kanaler, slussar, jernvägar, hamnar, samt faroch flottleder: l:o. Återstoden af den summa, hvarmed Staten, enligt Kongl.
Häradets röstegande och följaktligen äfven i dess onera deltagande medlemmar benämndes i dessa tider de, som derstädes »byggde och bodde» eller »besulne voro», hvilket på en tid, då industriella anläggningar å landet icke funnos eller åtminstone ej växte till den mängd och betydenhet, sorn nu, var liktydigt med hemmansinnehafvare. Häraf förklaras stadgandet i 25 kap. 8 §. Byggninga-balken: »alla sorn å landet hemman ega eller bruka, skola vägar rödja och broar bygga»; vid meddelandet af hvilket stadgande man så noga iakttog regeln, att kommunens alla besulne medlemmar borde uti väghållningen deltaga, alt icke den från så många bördor befriade privilegierade jorden, icke ens Konungens gårdar och ladugårdar, undantogos. Då numera å ena sidan, till följd af dels stegrade anspråk på goda vägar och kommunikalionsanstalter, dels den ökade trafik, -dessa industriella verk och inrättningar med det omfång, de numera innehafva, föranleda, och dels ökade arbetslöner samt bristande tillgång på väglagningsämnen, väghållningen blir för den redan hårdi beskattade jorden med hvarje år alltmera tryckande, under det att å den andra sidan ifrågavarande verk och inrättningar blifvit af den betydenhet, att de icke allenast, äro fullt jern lovlige med hemmanen, utan inom många kommuner otvifvelaktig! de största och mest inbringande possessioner, samt deras egare således bäst i stånd att deltaga i de kommunens besvär, till hvilkas förökande de, pä sätt berördt är, gifva anledning, tillkommer det lagstiftningen, att, med afseende å sålunda förändrade förhållanden, bestämma om medlemmarnes inom kommunen deltagande i dessa besvär, heldst då det sker i öfverensstämmelse med i öfrigt för utgörande af dylika besvär antagna grunder.