Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Således hafva, oaktadt bränvinsbränningen skolat, såsom det heter, åtfölja jorden, dock sä godt som oberoende af jordbruk ett icke obetydligt antal brännerier uppstått, hvilka rätteligen äro att a ise såsom fabriker, framkallade af beräknadt tillfälle såväl till inköp af råämnen som till afsättning af bränvin. Kommittéen, som icke ansett behöfligt att anföra innehållet af äldre författningar, rörande bränvinsbränningen i riket, har låtit upprätta och får härvid, under litt. A., i underdånighet bifoga ett tabellariskt sammandrag, som visar alla omvexlingar ifrån och med 1809 till innevarande tid i denna gren af ekonomiska lagstiftningen. Den frihet i handteringen, som beslöts vid 1809 och 1810 årens riksdag, kom i sjelfva verket aldrig att vinna tillämpning. Bland de utvägar, som Kommittéen begagnat lill vinnande af upplysningar i afseende på förhållandet med bränvinsbränningen i olika delar af riket, har varit att derom i skrifvelse från en af Kommittéens ledamöter till åtskilliga ledamöter af Bonde-ståndet vid sednast förflutne Riksdag framställa flera förfrågningar, och har Kommittéen genom de derpå ingångna svar erhållit såväl speciella uppgifter om beskaffenheten af de redskap, som allmogen pä olika ställen till bränvinsbränning begagnar, som ock andra upplysningar om bränvinsbränningen i allmänhet, hvilka bekräfta, hvad ock den årliga minskningen af antalet bränvinspannor synes gifva vid hand och med Kommittéens egen erfarenhet instämmer, att, oaktadt lagstiftningen synnerligast vid beskattningen gynnat de små pannorna, har dock den egentliga husbehofsbränningen, den, som ej afser Bevillnings-Ut&hottels Memorial, N:o 6. någon försäljning af varan, årligen aftagit, under det att bränvinsbränningen liktidigt utvidgat sig dels i mindre verk, skötte såsom binäring vid jordbruket, men uppenbart beräknade på bränvinstillverkning öfver husbehof till försäljning, dels i större verk, drifne såsom egentlig fabriksrörelse.
På den tiden då man i stället för jernvägar oftast måste hålla sig till ”kärlekens vingar”, när man ville förflytta sig från den ena landsändan till den andra fans det någorstädes en viss liten herre, vi vilja kalla honom asessor P., hvilken var så rädd för att åka att han ansåg sig som ”dödsens kattunge” hvarje gång han besteg en vagn; nota bene: om der fans häst för. Men nöden har ingen lag och en mans mod kan trotsa de rysligaste faror, så tänkte asessorn då han begaf sig på långresa från Kristianstad till Engelholm och det med gästgifvareskjuts till på köpet. Vår asessor hade ett litet naturfel, ett obehagligt litet naturfel, hvilket tilltager i oroväckande grad vid hvarje häftigare sinnesrörelse: han stammade. Under det han vid ett hästombyte satt och vederqvickte sina själsoch kroppskrafter med ett glas vin, kom en bekant in på gården och såg genom fönstret den lille asessorn. Det var en spjufver och då han gick förbi det väntande equipaget sade han åt skjutsbonden: ”Hör du, jag känner herrn som skall åka med dig, han är rik som ett troll men vill köra som en galning, om du därför vill förtjena bra med drickspengar skall du bara köra af tusan dj a.” Skjutsbonden menade att kom det icke an på annat vore det ingen nöd och knappt hade asessorn satt sig i vagnen för än den rullade af i dånande fart och ut åt landsvägen så att dammet yrde. Den stackars asessorn hissnade, så att andan ville förgå honom, och trodde sin sista stund vara nära. ”Kö - kö - kö - kör !” stammade han med ångestsvetten på pannan, men afbröts af ”tagelhurrans” i hans och hästarnes öron så fruktansvärda hvin. Förlamad af skräck teg han en stund, men då han hemtat sig något började han åter: ”Kö - kö - kö - kör !” men man susade i det samma utföre en backe så att buskar och träd tycktes ila förbi som rasande; asessorns mun drog sig i spasmodiska ryckningar än mot ena örat än mot andra, men något ord kunde han ej få fram.
P',ar pä itcrre:iii.ss ,.>>>,>>, >, 33:o till Svenska Academien i stället för vex iingsrätten i Banken ,,,,,, Svar på återremiss ,,,,, Sammanjemk nings-förslag och Voterings proposition , , , , , , Omröstnings-resultat , , , ,,,, 34:o till Vitterhets-, Historireoch Antiqvitets Academien 9999999939999999 Svar på återremiss , , , , , , , 999 Voterings-proposition ,,,,,, Svar på återremiss Omröstnings-resultat 3o:o till Academien för de fria konsterna : , , Svar på återremiss , , y,,, , Voterings-propositioner ,,,,, Omröstnings-resultat , , , , ,,,, 36:o tiil Kongl. Bibliotheket ,,,, , , , Svar pä återremiss ,,,,, Voterings-proposition ,,,,,, Omröstnings-resultat ,,,,,, 3/:o till Katur-historiska Kiks-Museum , , , Svar på återremiss ,,,,, 38:o till "Wadstena Krigsmanshus istället för 50. Centonal-afgiften i ,,,,,, , oJ.o till Amuahtets-krigsmans-cassan i stille för Centonal-afgiften ,,,,, 40:° tili Drottninghuset ,,,,,,, hvar pa återremiss ,,,,, 41.0 till Institutet för blinda och döfstumma .
Maj:ts nyssomförmälda beslut, undföll det icke Kongl. Majrts uppmärksamhet, hurusom ibland de flera förslag till ett ordnadt myntsystem, som lid efter annan blifvit framställda, de, som afsett decimalräkningens införande, rättvisligen tillvunnit sig många anhängare, och att, bland åtskilliga härvid uppgifna alternativer, räkne-enhetens indelning i ioo:delar erbjöd väsendtliga fördelar, så väl med hänsigt till enkelhet och lättnad vid räkenskapsföring, enär i all räkning skulle erfordras endast 2:ne kolumner och vid serskilda summors sammanräknande blott behöfde användas enkel addition med de tvänne sista ziffrornas frånskiljande, för att finna det i slutsumman ingående belopp af hvardera myntsorten, som ock i anseende till detta systems öfverensstämmelse med bruket inom de flesta civiliserade länder; men Kongl. Maj:t trodde Sig, det oaktadt, böra lemna företräde åt Rikets Sländers ofvanberörde förslag, enär Hill. till Rik. St. Proposition, N:o 52. detsamma i afseende på verkställigheten syntes vara förenadt med ett, jemförelsevis till fördelarna af förändringen, ringare mått af kostnader och besvär, än införandet af den från förra räknesättet mera afvikande tiooch hundradetalsräkningen. De utlåtanden angående sältet för det vid sislförflutna riksdag antagna myntsystemets tillämpning i afseende på allmänna räkenskapers förändring ro. m., hvilka sedermera till Kongl. Maj:t inkommit, utveckla emedlertid förhållanden, på grund hvaraf det kan antagas, att decimalräkningens införande hvarken åstadkommer betydligare kostnader eller företer andra och större svårigheter, än som skulle uppkomma vid tillämpningen af förstnämnda myntsystem, helst om samtidig verkställighet komme att beredas åt det förslag i afseende på hemmansränlornas föienkling och nya jordeböckers upprättande, om antagande hvaraf Kongl. Maj:t beslutat att vid denna riksdag hos rikets Ständer göra framställning.
Nej! ett physiskt hinder, som absolut motverkar öfvertrådelsen, torde med stor förmånsrätt böra komma under beräkning: och lärer en hvar, som rätt tänker sig in i saken, dela min enskilta undran, hvarföre man icke långe sedan, och innan förutgångna outsägliga förluster ägt rum, helt enkelt bemödat sig att uppfinna ett vål inrättat, öfver målkärlet liggande, flyttbart galler af tråd, som ej allenast verkar, att målkärlet, oberoendejaf Mätarens arbitraira handlag, endast intager en alltid lika determinerad portion spannmål, utan också den moraliska samhällsnyttan, att brottet utestängs från tillvarelse. Blygsamt får jag åran gifva tillkänna, det jag redan för min del uttänkt, huru ett sådant galler, torde kunna sammansättas med förhoppning om ändamålets uppfyllande. Kanske Den 3 Mar tit. 239 framstår härefter någon annan, sorn båttre än jag, vet att construera denna persedel. I alla fal! år föremålet stort och kost naden, att genom försök upphinna det — nästan ingen; hvadan jag alltså af dubbelt skål, vördnadsfullt får anhålla, det ärendet måtte förvisas till vederbörande Utskott, för att deruti yttra sina åsigter, och kanske bestämma, under hvilken authoritet, förslaget nied det snaraste må komma, att till sin användbarhet undersökas, på det jag derigenom sättes i tillfälle, att biträda med verktyget till den jämna Spannmålsmåtningen, och för öfrigt med den kunskap om motsatta fall, hvartill Staten ty värr hittills betali dryga lärpenningar. Herr Marchs von Wurtenberg, Gustaf’. Jemlikt Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning angående inteckning i fast egendom af den j5 Julii 1818 stadgas uti 25 § ; att ”då inteckning förnyas skall; uppvise Borgenär inför Rätten den intecknade Handlingen i Huivudskrift och skrifve
Skall man fatta beslut, af hvilka de följder, jag nyss angifvit, ovilkorligen skola föranledas? Mig synes att man redan under denna Riksdag tillräckligt diskuterat sådana händelser, som skola föranledas deraf, att representanter, sedan de varit här åtskilliga månader, skola kunna uteslutas från RiksStrn, samt, till följd deraf, allt hvad de gjort återgå. Såsom alldeles stridande mot grundlagen och dess anda, anser jag fördenskull att vi genast kunna afvisa detta förslag, l)å den af Hr Wahlfelt och Gr. Lewenhaupt uti ämnet afgifna och vid Utsk:ts förev:de Utlåt, fogade reservation är affattad i enlighet med denna min åsigt, får jag med bemälde Hrr mig förena och instämmer för öfrigt uti den af Hr Sandströmer uttryckta mening. Jag vill icke längre uppehålla R. o. Ad., utan slutar med anhållan att förslaget måtte afslås. Hr Printzensköld, Carl: Afven jag delar den åsigt, hvil ken Hr Sandströmer uttalat, att denna motion är af beskaffenhet att icke böra utgöra föremål för Riddarh.Utsk:ts pröfning ; men då remiss af frågan redan egt rum, hvilket jag anser icke blifvit händelsen, om Hr Gr:n o. Landtm, ej funnit denna motion vara af beskaffenhet att kunna och böra så behandlas, vill jag icke vidare framställa något yrkande uti det hänseende, att motionen egentligen bort af Konst.Utsk:t behandlas; utan förenar mig i den af föreg, talare gjorda anhållan, att motionen måtte läggas till handlingarne. Hvad sjelfva saken beträffar, så, man må säga hvad man vill, om man tager den adeliga värdighetens natur, i afseende på dess tillkomst och de rättigheter, som åtfölja densamma, uti skärskådande, — år denna adeliga värdighet dock ett privilegium, som medför rättigheten att vara sjelfskrifven representant i Riksförsamlingen. Vill man nu stadga qvalifikationer, så har man ock i och med detsamma - ?> en 7 Mari?. samina öfvergifvit de grunder, hvarpå detta privilegium, denna rättighet hvilar, nemi. att, i följd af sin adeliga födsel, vara berättigad till inträde på Riddarhuset såsom representant.
M. med en sådan sktifvelse, Hr Hjärne föreslagit, hvarföre jag anhåller om bifall till lltskss förslag. Gr. Sparre: Jag har aldrig sagt, all K. M. lili Resolutionerna förbehållit sig atl förbjuda bränvinsbränningen, men deremot har jag sagt, att K. M. icke frånkänt sig den rättighet, som bränvinsförorduingen tillägger K. M , atl i högst vigliga fall inställa bränvinsbränningen, och jag påstår, all om K. M. utfärdar en resolution för en person, som derigenom medgifves att idka en näring, och en allmän författning tillägger K. M. rättighet, all under vissa förhållanden inställa denna näring, så lägger denna resolution icke hinder i vägen för K. M. alt utöfva denna sin rätt. Näringsidkaren får begagna sig af den honom lemnade tillåtelsen, intilldess sådana förhållanden inträffa, ali K. M. anser det allmännas väl kräfva inställandet af näringen, d. v. s. att genom näringens utöfvande, lilsmedlen fördyras, och jag påstår, atl om, före utfärdandet af en sådan resolution, man hade tänkt sig del fall jag nu nämnt, och man tillfrågat conlrasignanten, kan det vara K. M:s afsigt, alt genom en sådan resolution afsäga sig en rättighet, som lagarne tillerkänna K. M., att inställa näringens utöfvande, pä det alt undersåtarne icke skola svälta ihjäl, så skulle conlrasignanten hafva svarat nej. Mina fnotståndares här förfäktade åsigt är således stridande emot all tolkning af lag. Frågas nu: Är del skäl alt gynna 6 eller 7 fabri kanter på hela landets bekostnad? Är det skäl att öka det missnöje, som redan visat sig öfver de åtgärder, som representationen i bränvinslagsliftningen beslutil, derigenom all 6 eller 7 personer gynnas på alla andras bekostnad. Jag tror det icke. Frih. Raab: De lagklokes förmåga alt tolka lagar må vara stor, och Gr. Sparres större än mängdens, men jag får bekänna, alt jag icke blifvit af honom öfvertygad.
Hvar som stjäl något af annan under gudstjensten, antingen inne i kyrkan, och annorstädes, der uppenbar gudstjenst hålles, eller stjäl ute å kyrkovall häst, eller hvad det är; ”stånde dubbel tjufsrätt”. Då Rikets Höglofl. Ständer, vid sistförlidna Riksdag, på sätt Deras under den 23 September 1840 till Kongl. Maj:t aflåtna skrifvelse visar, biföllo det af mig hemställda förslag om förändrad lydelse af 41 Kap. 2 § Missgerningsbalken; anser jag mig äga grundad anledning att nu vördsamt förnya samma förslag, så lydande: Angående rätta förståndet af logens stadgande i 41 Kap. 2 § Missgerningsbalken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779, hafva, vid tillämpning deraf, hos Lagskipningen skiljaktiga meningar uppkommit i fråga, huruvida det der omförmälda brott, att locka öfvermaga, egna barn, omyndig, underhafvande, eget tjenstfolk eller inhyseshjon *) Orden: ”ehvad det är litet eller mycket”, införda enligt stadgandet i Kongl. Brefvet den 17 Januari 1741. **) Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, 19 punkten. 24 B. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 11 Juli 1844. att stjäla, ovilkorligen bör, utan afseende på det stulna godsets värde, medföra ansvar såsom för andra resan stöld, eller om, i händelse värdet ej går öfver 10 daler, snatteribot må ådömas. Hvarförutan, i saknad af bestämd föreskrift, ovisshet kan uppstå, angående det straff, hvartill den gör sig skyldig, som andra gången begår sådant tjufnadsbrott, då värdet af det tillgripna icke stiger öfver 100 daler.
Brinck, hvilka, jemte erinran om Karolinska Institutets gagnande verksamhet och hurusom denna undervisnings-anstalt, hvilken numera kunde anses såsom statens förnämsta läkareskola, der lärjungarnes antal årligen ökades, i väsentlig mån bidragit till svenska läkare-korpsens anseende, fästat uppmärksamhet derå, att lönerna för Institutets lärare, hvilka vore lika utmärkta lör nitiska och lyckliga bemödanden i afseende å undervisningen, som för vetenskapliga förtjensler, blifvit föreslagne till lägre belopp, än exempelvis för Professorerne vid Teknologiska Institutet, samt, då delta icke syntes billigt, hemställt, alt Rikets Ständer, vid regleringen af Karolinska Mediko-kirurgiska Institutets stat, mätte anvisa följande lönebelopp, nemligen: för de 4 äldste Professorerne, hvardera R:dr R:mt 4,500, för de 4 yngre d:o d:o , 4,000, • för läraren i medicina legalis , , 2,000, för 6 Adjunkter, hvardera , „ 1,000, Stats-Uts fotte Is Utlåtande N.-o 448. 71 samt dessutom för hvar och eu af Adjunkterne i kemi och anatomi ett arfvode af R:dr R:mt 500, äfvensom ett Inspektors-arfvode å , „ 900; i sammanhang hvarmed motionärerne begärt, all å slaten matte uppföras dels lön ä 000 R:dr för 1 Bibliothekarie, som tillika skulle bestrida Sekreterareoch Arkivariebcfallningen samt föreläsa i medicinens historia, dels arfvoden af 400
Enligt Utskottets förmenande är Manufaktur-diskontens verksamhet af hufvudsaklig nytta genom det stöd och uppmuntran, derigenom beredas åt näringarne, hvilka enligt hvad erfarenheten visat, ännu deraf äro i behof; enär om än vissa svenska industrialster kunna i afseende å beskaffenhet täfla med utländska tillverkningar af samma slag, de inhemska fabrikaterna dock icke i pris ännu uthärda denna täflan med de utländska. Då för öfrigt Rikets Ständer under innevarande riksdag bifallit Banko-Utskottets hemställan, att det Jern-kontoret beviljade kreditiv ä Banken, 900,000 R:dr, hvarå räntan är bestämd tili lika belopp, som å Manufaktur-diskontens kreditiv, fortfarande må pä hittills stadgade vilkor begagnas, samt de inhemska manufakturerna synas vara hvarken mindre i behof eller mindre förtjente af en fortfarande uppmuntran än den inhemska jernhandteringen, hemställer Utskottet att Herr Wallenbergs ifrågavarande motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 11 Juni 1863. Bih. till B. St. STOCKHOLM, tryckt hos a. l. norman, 1863. Allmänna Besvärsoch kkonomi-Utskotlets Utlåtande, N:o 122. i M:ö 122. AnL till Exp.-Utsk. den 10 Juli 1803, kl. lii mield. Utlåtande, i anledning af återrerniss af Utskottets Betänkande N:o ii G. Vid pröfning af ornförmälda Betänkande, i hvilket Utskottet, med föranledande al derom väckta motioner, framställt förslag till ändring i vissa delar af Kongl. Förordningen om Kommunal-styrelse pä landet den 21 Mars 1862, hafva, enligt lill Utskottet inkomna protokolls-utdrag, Riks-Stånden lättat följande, sins emellan skiljaktiga beslut: a) i fråga om 58 § i berörda Kongl. Förordning. Höglolliga Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Preste-Ståndet hafva sammanstämmande beslutat, att mom. Litt.
Dessutom tror jag, att i frågor, sådana som denna, Regeringen bör fredas från den oblida opinion, som möjligtvis kan drabba henne. Gr. vron Fersen: Just af den anledning, att här är fråga om en opinionsyttring af Ståndet, har jag ansett beslut i frågan nu icke böra fattas, på det R. o. Ad. icke måtte blottställas för den förebråelsen, att blott omkring 20 per - Den 2S Augusti. 35g söner varit närvar, vid en opinionsyttring inom étt Så talrikt Stånd som R. o. Ad. Jag förnyar derföre min begäran, att denna fråga måtte få hvila; men jag får hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla, att den måtte få förekomma i nästa plenum. Gr. Horn, Claes Fredr.: På de af Gr. v. Fersen anförda grunder anser äfven jag billigt, att denna fråga blir hvilande på bordet; men jag instämmer uti den anhållan hos Hr Gr. o. Landtm., att denna fråga måtte få först förekomma i nästa plenum. Gr. Frölich förenade sig med Gr. Horn. Hr Silfverhjelm: Då nästa plenum är aamadt till val af fullmägtige uti Riksg.cont. och Ranken, men andra förrättningar, enligt annoncen, äfven komma att äga rum, måste vi väl af den redan publicerade annoncen om val icke vara förhindrade att åtminstone få detta ämne föredraget uti morgondagens förmiddagsplenum, innan valet förekommer. Underteckn. Ridd.Secret.: I afseende på det till val i morgon gjorda anslag anser jag mig böra upplysa, alt anslaget, efter Hr Gr. o. Landtm:s befallning, innehåller, att valen komma att ske vid början af plenum, hvilket således innefattar, att äfven andra mål efteråt kunna förekomma. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Äfven jag instämmer uti de af Gr. Frölich yttrade åsigter. Jag anser det vara alldeles overkställbar! att genom quarantäner inom landet hindra en smittosam sjukdoms kringspridande, icke ens genom quarantäner på hvarje gästgifvaregård.
Som den serskilda Hufvudbok, hvilken häröfver skall föras, redan blifvit i concept författad och ordentligt afslutad för nästlidet år 1828, så har Utskottet, för att på ett ställe lemna en öfversigt af Inkomster och Utgifter, låtit upprätta ett Sammandrag af CassaRäkningarne för åren 1824—1828; tillika med en Specification öfver Skulder, Tillgångar och Fordringar, hvilka till innevarande år 1829 utbalanceras Denna Specification utvisar, att, utom R:g:sContoirets enskilda Fordran af 1,646,000 R:dr, utgjorde den öfriga CapitalSkulden, den 3i December 1828, 136,763 Rtdr i4 sk. 1 rtst., men hvilken Skuld blifvit tillfullo betäckt genom de, i Januarii månad innevarande år, från Banken lefverade i5o,ooo R:dr, såsom 1828 års afbetalning på StatsVerkets Skuld. Utaf förrberörde Sammandrag af CassaRäkningarne befinnes, att till så kallade Lånbiträden åt Götha Canal (Lit. F). 2 B. 1 H. 3 16 Stats-Utskottets samt åt Hjelmare Canaloch SlussVerk utgått R:dr 2,090,000: — - Och likaledes Anslag till Södertelje Canal och till Strömrensningar 575,000: — - Tilllnteressenå 3Proc:ts Lånet äro utbetalte 121,944* 29- 9- När härifrån afdragas influtne Interessen å de , mot 3 proc:ts ränta, utlånte medel 35,918:33.7. Återstår en obetäckt ränte-utbetalning af 86,025: 44* 2- RänteSkuIden, som, den 3i December 1828, utbalancerades, utgjorde . R:dr42)67i; ii-6.
Dom-kapitels-ledamöter och bland desse, så vidt ske kan, antingen Biskop, Domprost eller en lärare i theologie, vid disputation^-akten skola såsom opponenter fungera; 4;o att besagile disputation s-akt må, då speciminanten sådant önskar, få hållas på modersmålet ; 5:o att för bestämmandet af det huf vudbetyg, som skall utgöra grunden för den examinerades competens, sä vidt denna är af lärdom beroende, mätte stadgas, att icke blott de vid pastor al-examen för pastor al-theologie och kyrko-lagfarenhet samt för disputations-prof rat erhållna vitsord, utan ock de special-betyg, som vid prest-examen uti de theoretiskttheologiska lär o-ämnena erhållits, skola tagas i beräkning; 6:o att, utom hvad redan stadgadt är angående pastoralexamen, såsom vilkor för presterlig befordran, ytterligare föreskrifvas måtte, att samma examen skall erfordras för Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 26. 9 för competens till komministraturer samt hospitalsoch fång, predikants-beställningar; börande dock detta icke gälla för dem, hvilka vid författningens utfärdande redan äro prester; och 7:o att besagde examen må hädanefter allmänneligen fä undergås efter ffilda J28 års ålder. Gerna erkänna Utskotten, att pastoral-vård på eget ansvar, strängt taget, icke ens medelst tillfälligt förordnande borde anförtros åt andra, än pastoralier examinerade prestman. Men då för efterföljandet af en sådan regel, om den gjordes till allmän lag, svåra hinder skulle möta, isynnerhet under tider af prestbrist, så tilltro sig Utskotten icke för närvarande att tillstyrka bifali till hvad Prostar ne Mele'n och T rån a:us i berörde hänseende föreslagit. Slutligen torde det tillhöra Utskotten, att inför Rikets Ständer föreslå det öfver gångs-stadgande , som utan tvifvel blifver af nöden, der» est en reorganisation af pastoralexamen i den rigtning, Utskotten ofvanföre aögifvit, blifver företagen.
Naj:t i leader besluta, att vid don förestående 8tatsregleringen Mdig framställning till Rikets 8tänder skulle göras, sä väl om ansläendo sk 1,000 R:dr ärligen till omkörmälde bärovorks bobok, som oek om uppkörande pä Indrsgningsstaten ak ett lika stort anslag kör professor teckersMöU. 12 1:o. Om nns/sA kr/k ^^8-^/llseum. klos IkonZI. Maj:t bsr M^etensbaps-^esdemien underdaniZst ankört, att det kör omlcring 20 är Skörm bildade nstur-bistorisba RiliS-Museum, som till Lmademiens värö blikvit i Möer ankörtrodt, bade Aenom Zäkvor, inböp oell ökss sist sklidne Intendents, krokessor Rrres's utmarbts nit sä tillölists, att öst nu vors mer Lii 1 gänZer större 8» är 1829 oeb, tillika meö ök ökrtill börande tjenstemannens boningsrum, upptoge nära Adelar sk Metenskaps-^esdemiens rimligs lius ä Norrmalm, samt egde, uppskattsdt i penningar, ett värök sk 200,000 R.dr Råneo. I skrikvelse ak öon 29 Oetober 1823, bade Ilougl. Msj:t i bläder anslagit kör omkärmältk Museum 1,300 R:dr ärligen, bvsrak 666: 32 skulle användas till lön ät Intknöknton, 200 L:dr ät Lonservatorn oell 633: 16 till Musei underbäll, oell viö 1828—1830 ärkns Riksdag bade Rikets 8tänöer beviljat oj allenast 23,000 R.dr till inredning ok ^eademiens kör Museum upplätna lins, utön oell, uppä ökroin krsmställd