Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inträffar dag, som nu är sagdt, så nära riksdags utgång, att val, som här nedan sägs, ej hinna anställas, uppskjutes mötet till nästföljande år. § 2. Konungens föredragande i Ecklesiastik-ärenden, erke-biskopen i Upsala, de öfriga stiftens biskopar, så ock pastor primarius i Stockholm vare kvrko-mötets sjelfskrifne ledamöter. Öfriga ledamöter utses genom val. § 3. l:o.) 1 hvart stift, så ock i Stockholms stad, skall presterskapet till kyrko mötet välja ledamöter till det antal och i den ordning, som är för kyrkoherdarnes riksdagsmannaval stadgad och vedertagen, dock att hvar prestman är röst-berättigad och valbar. 2:o.) Lärarne vid de theologiska fakulteterna välja inom sig från Upsala två och från Lund två ledamöter. 3:o.) Jemväl skola i hvart stift, så ock i Stockholms stad, lekmän till kyrkomötet ombud välja sålunda: i hvart gäll i ett prosteri utses å sockenstämma af dess närvarande ledamöter, alla med lika rösträtt, en valman, som genom protokolls-utdrag förordnas att på samma ort, dag och sätt, sorn prosteriets presterskap, röst till val af en lekman afgifva, åliggande prosten att vid valet föra anteckning och derefter val-handlingarne, så fort ske kan, till domkapitlet insända, hvaruppå förhålles som med riksdagsmanua-val för stiftet; i Stockholm skall ock hvar församling utse en valman, som ofvan är sagdt, och de valmän inför stadens konsistorium sina röster afgifva, och skall i öfrigt dermed tillgå såsom med kyrkoherdars riksdagsmannaval. § 4. Ä kyrkomöte skall erke-biskopen föra ordet. Är ej erke-biskop till elley är 4 Lag-Utskottets Betänkande N:o 47. han hindrad, träde då i stället den biskop, som efter stiftens ordning honom närmast är i emhetet. § 5. Å första samlingsdagen skola de valde omhudens fullmakter granskas af mötets ordförande och Stockholms valde ombud. Vid denna granskning skola de af Stockholms församlingar utsedde valmännen närvara. Anmäle ock ordföranden hvad honom om ledamöters inträffade förfall veterligt är.
Om derföre R. o. Ad., på grund af de skäl som af flere talare vid ärendets förra föredragning anfördes, skulle finna att något bör åtgöras för att förekomma de missbruk af lagens stadgande som onekligen egt rum, anser jag för min del det af Utsk. afgifne förslaget vara lämpligare än Frih. Wredes, hvarföre jag i sådan händelse tillstyrker bifall till Betänk. Proposition lill bifall å LagUtskis förevrde Utlåt, blef härefter framstäld och besvarad med starka Ja, blandade med Nej; hvarpå Ur Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Föredrogs och lades till handlingarne LagUtskis den 16 dennes på bordet lagda Memorial N:o 31, i ani. af återrerniss utaf vissa punkter i LagUtskis Betänk. N:o 29, om förändring af gällande Konkurslag. Föredrogs och lades på bordet ett från H. BondeSt. ankommet prot.-utdr. N:o 270. ang:de pröfningen af Bevilln.Utsk:s Utlåt. N:o 9, samt innehållande bland annat inbjudning tili de öfriga RiksStin att instämma i ett dervid af BondeSt. fattadt beslut. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskin inkomne Memorial och Utlåt, nemi.: ConstitutionsUtsk:s Memoria] N:o 10, ang:de de af BondeSt., såsom dess gemensamma lanke, framställde anmärkningar vid ConstitutionsUtskis i Memorial N:o 9 föreslagne grundlagsförändringar, rör:de Ri ksStyrelsens förande i vissa fall; och StatsUlsk:s Utlåt; N:o 62. ang:de föreslagna jernvägsstamliniers utförande och dertill erforderliga medels anvisande. Gr. Frölich, David: I ett föregående plenum hade Hr Gr. o. Landtm, den godheten att underrätta oss derom att dagen för de gemensamma sammanträdena var utsatt till den 3 Juni, hvarvid egentligen såsom jag tror den financiela delen af jernvägsfrågan skulle afliandias.
ÖfverStåthållareEmbetet i Policeärender, lika så väl som Kongl. ÖfverStåthållareEmbetets Cancellie och LandshöfdingeEmbcte11a, härefter måtte blifva ställd under Kongl. HofRättens granskande, såsom dess ÖfverDomstol, på det att en lidande må äga rättighet att inför HofRätten få klaga Öfver Policekamjnarens förhållande, då han dertill finner sig äga skäl; och torde då HofRätten äfven tillhålla Policiekammaren alt föra ordentliga Protocoller öfver alla, så väl mera, sorn mindre vigtiga förekommande mål, som hittills icke alltid skedt. Jag föreslår derföre, att Policekammarens Protocoller och Domböcker, hädanefter måtte på sätt, som med andra Under Domstolars Domböcker sker, till Kongl. HofRätten inlemnas. En sådan åtgärds vidtagande finnér jag högst nödig; de klagomål, som bland Allmänheten höras öfver Policekammaren må för öfrigt vara grundade eller icke. I förra fallet fordrar den heligaste rättvisa att Menniskor beskyddas mot en, efter godtycke förfarande Åuctoritet; i sednare åter, är det angeläget för upprätthållande af Policens anseende och akt - Den 24 Januarii. 207 ning; emedan dessa för Police-kammaren menliga rykten nu just få sin fart derigenom > att svårigheterna åro kända att mot Policen få rättj i händelse man af den blifver förfördelad. Jag anhåller ödmjukast att detta mitt Memorial måtte få communiceras med de öfrige Respective Riks-Stånden; samt derefter remitteras till Lag-Utskottet. Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade:
Under antagande deraf tror jag icke, att det, såsom flere talare förespegla!, skulle inträffa, att Riddarhuset, vid hvilket man särskildt fästat sig, skulle blifva alltför fåtaligt besatt under riksdagarna. Blifva riksdagarna bestämda till 6 månader hvartannat år, så tillstår jag för min del, att man visserligen skulle vara här hellre 6 månader hvartannat år, antingen från d. i:a eller i5:e October eller också d. 1 November till den 1 eller i5 April, eller ock den 1 Maj, än man är här 12 å 15 månader hvart 5:te år. Tager man kostnaden i betraktande, så är det visserligen min mening, den jag ej skall underlåta att framdeles i vederbörlig ordning söka göra gällande, att riksdagskostnaderna böra utgå af statsmedlen, hvarförinnan dock fordras åtskilliga förberedande åtgärder, framförallt att representationen bringas derhän, alt verkligen kunna anses vara nationens ombud, hvilket icke inträffar under dess nuvar. sammansättning; men i alla fall, huru man än antager, att riksdagskostnaden utgår, så blefve, med undantag af resekostnaden, som utgör den minsta delen, beloppet detsamma, antingen man hvart 5:te år på riksdag 1) c 11 'io Juni f. in. använder i5 mannder, såsom lii(itili 1 Is varit händelsen —• någon gång liar den älven varit i-£- år — eller hvartnnnat nr 6 månader. Samma beräkning gäller för tidspillan; men för livar oell en, som liar hem oell enskilda angelägenheter i landsorterna, är»det högst olika oell af vida mindre olägenhet alt vara från sitt hem vintertiden 6 månader livart-, annat år, emot att uppehålla sig bär livart 5: t c Ar i5 månader med ens. Jag anser denna fråga vara of oberäknelig vigt, och ehuru den i förening med frågan om en icpresentalions-föiändring är oändligen mera maktpåliggande, så synes den mig, äfven skiljd derifrån eller innan en sådan förändring lian äga runi, vara af ganska stor betydenhet.
Lagsaint Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 27. 1 N:o 27. Ank. till Exp.-Utsk. d. 1C Åug. 1851, kl. 6 e. m. Betänkande„ i anledning af 'vackla motioner om ändring i de angående fattig vården samt rörande försvarslöse och kringvandrande personer gällande bestämmelser. I dessa ämnen hafva vid innevarande riksmöte motioner blifvit vackte: Hos Högloft. Ridderskapet och Adeln; af Herr Grefve Liljencrantz, G. F.; af Herr Friherre Cederström, C. R.; af Herr Ribbing, A. ; af Herr Hedenstjerna, IF. Hos Högv. PresteStåndet: af Herr Doktor Björkman; af Herr Doktor Sandberg', af Herr Kontrakts-prosten Holm, och Herr Doktor Säve', af Herr Kontrakts-prosten Söderberg; af Herr Kontrakts-prosten Tegnér; af Herr Prosten Arosenius; af Herr Prosten Melén; Bih. till R. St. Brot. 1850—51. 7 Sami. 2 Afd. 8 Höft. 1 2 Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 27. af Herr Prosten Cnattingius; af Herr Lektor Wallman. Hos Heden. Bonde-Ståndet: af Riksdagsfullmäktige .4. W. Uhr, och Johan Lekberg från Orebro Län; Erik Eriksson frän Westmanlands Län; Ber Pålsson från Christianstads Län; Johannes Johansson, Daniel Danielsson och Petter Mårtensson från Jonköpings Län; Petter Gabrielsson från Kronobergs Län; Petter Claesson från Elfsborgs Län, samt J. Samuelsson och Anders Nilsson från Calmar Län. Dessa motioner, jemte i anledning deraf afgifne anföranden, hafva blifvit remitterade till dels Lag-Utskottet,dels Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, dels ock båda Utskotten gemensamt; och få Utskotten, som desamma gemensamt handlagt, utlåtande öfver de gjorda framställningarne nu afgifva. Vid den granskning
Af Lieberdtska fonden 150: — Diverse inkomster 3: 37. Balans till år 1866: Skuld Summa Kredit. Balans från år 1861: Skuld Utgifter Mathållning Medikamenter Aflöning Värmemateriel Tvätt kostnad Premieoch instrumentfonden Lieberdtska fonden Lifstidsräntor och intressen Inventariers underhåll Reparationer Onera Skrifmaterialier Diverse utgifter Afskrifning Balans till år 1863: Kontant behållning •••• 5,653: 51. Fastigheters och inventariers värden 203,533: 92. Säkerhetshandlingarne befunnos, vid anställd inventering, i god ordning — 176 - § I Med ifrågavarande inrättning, anlagd genom en af insamlade gåfvor bildad fond och ursprungligen endast afsedd för fattiga barnaföderskors vård, förenades vid slutet af förra århundradet en undervisningsanstalt för medicine-studerande och barnmorske-elever, hvilket föranledt behofvet af årliga anslag utaf allmänna medel, utgående för år 1862 med ett belopp af 1,472 R:dr. Vid sednaste riksdag blef detta anslag likväl ökadt med 9,500 R:dr under vilkor, att fri bostad Jnoni Barnbördshuset skulle upplåtas åt en Amanuens och åtta medicine-studerande. Ar 1858 förlädes inrättningen till Kungsholmen, hvarest en ny byggnad blifvit för densamma uppförd med en kostnad af 200,000 R-.dr, hvartill staten bidragit med en jj:del eller 50,000 R:dr. Antalet medicine-studerande, som under år 1862 tjenstgjort vid allmänna Barnbördshuset, uppgick till 65; och utgjorde barnmorske-elevernas antal under samma år 52. Stockholms allmänna Barnhus. Utaf räkenskaperna, hvilka blifvit med anmärkningar granskade i Kongl. Kammar-rätten, inhemtas följande förhållande i afseende på inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1861: Uppbörd: Arrenden och hyror 19,899: 57. Frälseräntor och tomtören 473: 29. Kronotionde och halmstädja 42,785: 44. Stockholms
Betänkanden, gea deröfver den 5o:de April 177g, böra forstås så, att dea som en gång lidit straff för inbrott, men åter för andra gången i afsigt ett stjäla, dermed beträde», skall utan afseende på värdet af det dervid tillgripne, i 00b för sjelfva inbrottet vara förfallen tili de i 1775 års Brel utsatte 2tne års arbete, mannen å någon Kronans Fästning, och qvintan i Tukthus; —• samt Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den gtte December 1821 angående hvad genom Konvention emellan Kongl. Majtt samt Ryska Kejsaren dea 17 Januarii samma år blifvit öfverenskomma t, om brottmålens behandling å iimsesidor om Riksgränsen. Som Utskottet funnit att förr berörde af Kongl. Maj:t meddelte Förklaringar och vidtagne Stadganden , dels varit föranledda af utrönta olika fattade begrepp, om Elgens och Författningarnes behöriga tydning och tillämpning, dels ock erfordras för ats bestämma hvad, till fullkomnande af La» gens föreskrifter, bör iagttagas, samt således varit nödvändiga till befrämjande at enhet i Lagskipningen; så har Utskottet ansett sig böra till Riksens Högloft. Ständer hemställa, att de såsom Btändig Lag jnå antagas. Detta varder dock tillika med ett särskildt ProtocollsUtdrag innefattande en Ledamots reservation, till Riksens Högloft. Stånders vidare pröfning vördsamligen öf* yerlemnadt. Stockholm den ax Junit 1825. LagUtskottets Bctiinkanden. 5^3 Utdrag af Protocollct, hållet hos Rik. w/j' Höglo fl. Ständers Lagutskott den gide Jann 1825. S. D.
Län, hvarmed methoden för Öland vore i det närmaste lika, enär, under det att efter förstnämnde method J mantal i berörde härader erlägger för godt mulbete marker smör, hvaremot, efter samma method, någon ränta för mulbete af annan eller sämre beskaffenhet icke är stadgad, af | mantal på Öland utgöres i utmarksskatt omkring 9 kappar spanmål, på grund af hvilket sistnämnde förhållande och då vid undersökningen blifvit utröndt, dels att ifrågavarande utmark allmänneligast vore af svag beskaffenhet och bestode af stenbunden sandoch grusjord, hvarå endast ett magert mulbete erhålles, så att odling der icke kan med fördel verkställas, dels att marken efter en följd af år, sedan upplåtelsen skedde, ännu vore i samma skick, som tillförene, och äfven för det mesta läge öppen, emedan kostnaden för hägnad och stängsel öfverstege fördelen af markens infredande samt, i betraktande deraf, att Kongl. Majit, vid hus - Bil. till Stats-Utskottets Utlåtande, JY.-o 64. 11 hållningens reglerande med flere andra kronoparker, i Nåder tillåtit, att på derintill belägna hemman, åt hvilka mulbetesrätt varit af gunst och nåd förunnad, desamma må fördelas, utan att någon afgift eller tillökning i hemmanens räntor dervid komme i fråga; Kammar-Rådet ansåge sig böra i underdånighet hemställa, det Kongl. Maj:t i Nåder täcktes tillstädja, att utmarksskatten på Öland måtte för framtiden alldeles upphöra. Efter det omförmälde undersöknings-protocoll och underdåniga utlåtande blifvit af Kongl.
Min afsigt vore att i början af juli månad 1878 lemna Sverige i en för fart bland is särskildt byggd ångbåt, som provianteras för högst tvenne år och som, utom en vetenskaplig stab af fyra eller fem personer och fyra i Norge förhyrda fångstmän, är bemannad med en sjöofficer, en läkare samt högst aderton man underbefäl och manskap, helst frivillige från Eders Kongl. Maj:ts flotta. Kursen ställes i början till någon lämplig hamn på Norges nordkust, hvarest kol intages. Härifrån ställes kosan till Matotschkin-sundet på Novaja Semlja, hvarest gynsamt tillfälle inväntas till passerandet af det Kariska hafvet. Sedermera fortsättes färden till Dicksons hamn vid Jenisejs mynning, som jag hoppas kunna uppnå i första hälften af augusti. Så snart omständigheterna det medgifva, fortsätter expeditionen härifrån färden i den öppna vattenränna, som Obis och Jenisejs vattenflöden ovilkorligen måste bilda längs med kusten till Kap Tscheljuskin, möjligen med några mindre slag åt nordvest för att se till, om ej någon större ö förefinnes mellan nordliga delen af Novaja Semlja och norra Sibirien. Vid Kap Tscheljuskin möter expeditionen det enda ställe på den föreslagna vägen, der något fartyg ej framseglat, och detta ställe anses kanske med rätta som det svårast passerbara under hela nordostpassagen. Då Prontschischew 1736 i små, med otillräckliga hjelpmedel byggda flodfartyg nådde några få minuter från denna Asiens nordvestligaste udde, borde det dock för vårt, med alla nutidens hjelpmedel utrustade fartyg ej möta några allt för stora svårigheter att segla fram härstädes, och i så fall hafva vi sannolikt temligen öppet vatten mot Beringssund, som borde kunna nås innan slutet af september. Om tid och isförhallanden det medgifva, vore det önskligt, att expeditionen under denna färd gjorde några slag mot norden för att tillse, om ej land förefinnes mellan Kap Tscheljuskin och den Ny-Sibiriska ögruppen samt mellan den sistnämnda och Wrangelsland.
N:o 58, i anledn. af väckt motion om ändring i 6 cap. 5 §:n Rätteg.-b:n, samt K. förordn. om Stockholms stads styrelse af den 12 Dec. 1672. Föredrogs ånyo LagUtskts den 20 dennes på bordet lagda betänk. N:o 5g, öfver väckta motioner om upphäfvande af en del särskilda domstolar. 8 H. 57 45o Den jj Juni c. m. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Här är föreslaget, all 11. St. måtte förnya deras und. skrifvelse om vissa särskilda domstolars upphäfvande. I den förra skrifvelsen föreslogs, ”att bergstingsrätters, samt grofveoch bergsrätters ”domsrätt i alla de bruksoch bergshandteringen rörtde tvi”ste-, brottoch utsökningsmål, hvilka genom K. förordn. ”den 17 April 1828 blifvit öfverflyttade från Bergs-colltm ”till Svea Hofrätt, måtte uppdragas åt vederbör, allm. un”derdomstolar. ” Jag befarar, att om Hofrätterna , för deras domslut i dessa mål, icke hade någon ledning af sakkunniga underdomstolars utslag; så skulle det för Hofrätterna blifva svårare, än det hittills varit, att rätteligen afdömma Sådana frågor, der det erfordras kunskaper i sjelfva bergshandteringen eller i bruksrörelsen, för att kunna med säkerhet afgöra hvad som är brott eller icke. Huru skall en domare, som t. ex. icke har någon kännedom om sättet att drifva en masugn, kunna bedömma, om dennas gång blifvit förderfvad genom de arbetares vårdslöshet, hvilka dermed haft befattning, eller genom deras uppsåtliga felaktighet under handteringen? Jag tror det vara nödvändigt, att sakkunskap i möjligaste målto finnes inom sjelfva domstolen, såvida man vill hafva rikliga domslut. Jag kan således icke annat än afstyrka de särskilda domstolarnes upphäfvande, så vidt det angår bergstingsrätterna. Ytterligare är föreslaget, att de academiska domstolarna äfvenledes skola upphöra.
» Ack, kära gamla nattrock! » utbrast Ida, i det hon kastade sig ned öfver nattrocken .-i.L ' -; ai ' w:iiL^! och pressade sin kind emot den, » jag kan inte beskrifva, hvad jag känner för dig, det är otroligt, att man kan känna så för ett dödt ting. Jag både ä ' skar och hatar dig. » » Huru säger du barn, huru? » utropade fru Björk, som stod bredvid, » hatar du nattrocken. Jag förstår inte, hur man kan säga någonting så enfaldigt, hvad menar du därmed? » » Ja, det kan jag precis inte säga, » svarade Ida med en drömmande blick. » Det är så inveckladt. Jag hatar nattrocken, därför att den gör mig så ondt, därför att det känns, som om vi aldrig, äfven se ' n mamma gjort en ny, skulle kunna göra oss lösa från den. Jag känner, att den kommer att bli ett spöke för oss, ett sådant där kärt gammalt spöke, som tomtar ikring om kvällarne, sedan man lagt sig, och hindrar en att somna med alla minnen det berättar. » Ida böjde sig ånyo öfver nattrocken, och några minuter därefter hörde modern, hur hon sakta snyftade. » Kära lilla barn, huru är det? » hviskade hon och sökte fömå Ida att upplyfta hufvudet, » du gör mamma ledsen, hvarför gråter du? » Ida såg upp och vände sitt ansikte mot modern. Sat ^ a g g o t Hon - 6a3Sat ocH å t a l a t Hon teSt vat, &lt;£j.uj ?ua j; ötHoppnt.ngat » ttanSa » ett, J n n a n Set d n tag öSe 9TLen » HåSat 3nn&lt;xn Hon » ötiSe Se SoSe.
Getter. £■? 1.3 S Sc*» * o o Efter Art. § 2. eC O ”1 r l 3* “ t ‘psS B. ° Si'c3 ^ S'2g crp 2-. aq‘ j-j hörande till viss näring. *7 S Personer e Oj O -P* C cn < é.l • p: i Summa. Jordeboks och HeramantalsRäutau. Mantalspenningar. Kronotionde. Summa. Afrad. rotering Pastors. ötaas-i-reoikantens och Kyrkobetjeningens. Summa 1 SÖ^jl •ing. ra &CC. bidrag. ÖSTERSUNDS STAD. Hu«- och Tomter . 91 Tid. Tid. Tid. Tid. St. T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r t St. St. St. St. St. St. St R:dr sk r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. Ridr sk. r. Ridr sk. r. R:dr sk. r. Ridr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr, sk. r. Ridr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. Ridr sk. r. Ridr sk. r. Ridr sk. r. Ridr sk. r. Ridr sk. r. Jord . Anmärkning. M. yon T Ö R N E. F. W. JONSON. I . I - • - v , • • • t :<i :■■■. - • ' i jBerp Frälse hemman Frälse Säterier köpt, Augments hemman Soldat - Krono hemman • Krono Nybyggen med Frihetsår Krono Skatte hemman • • - Dito särskilt under Bruk, Skatte derå åboerne hafva besittningsrätt Krono Skatte Rusthåll. Dito Militiae Boställen Civila Boställen
Af dessa skäl, och då deri omständigheten, att de fleste under senare åren inrättade Banker grunda sig på delegarnes solidariska ansvarighet, synes undanrödja ali betänklighet, att en ovilkorlig föreskrift i denna del skulle motverka enskilde Bankers uppkomst, hafva Rikets Ständer ansett Actie-Banker med sedelutgifniugs-rätt hädanefter icke böra få bildas och, på sådan grund, upptagit endast Banker med solidariskt ansvarige Bolagsmän uti det förslag tili lag för enskilde Banker, Rikets Ständer härmed i underdånighet öfverlemna; och få Rikets Ständer, jemte underdånig anhållan om E. K.. M:s Nådiga stadfästelse derå, hemställa, det genom serskild kungörelse måtte förklaras, att hvad Kongl. Kungörelsen den 14 Januari 1824 stadgar, angående enskilde Banker och Disconter hädanefter skall gälla endast, i afseende på sådane Banker, som redan äro inrättade, hvilka vid deras privilegier, under den derföre återstående tiden, må orubbade bibehållas, derest de ej sjelfva önska att före samma tids utgång få deras statuter förändrade till öfverensstämmelse med ofvanberörde Lag. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 2 Juni 1841. ■784 Expedilions-Utskottets Förslag till und. SkriJvelsej N.o 353, Forslag till Lag för enskilda Batiker. 1 §' Bank-rörelse, med rättighet att utfärda tryckta eller graverade Credilsedlar, må utaf enskilde personer, endast i förening till Bolag, bedrifvas, efter dertill af Kongl. Majit meddeladt tillstånd, vid ansökning hvarom böra till granskning och stadfästelse bifogas ej mindre de för Bank-Bolaget uppgjorda grundreglor och utlånings-reglemente, än äfven profblankelter till Creditsedlar, och ankommer på Kongl. Maj:t att, efter pröfning, huruvida Bankinrättningen kan vara för landet fördelagtig eller menlig, det sökta tillståndet bevilja på högst Tio år, eller ock förvägra.
Anförtrodd en befattning, der jag har tillfälle erfara, att inga eller förvillade begrepp om rätt och pligt som menniska och samliälls-medlem, att försummad vård i barndomen, att saknade goda efterdömen under ungdoms-åren, bristande uppmuntran och efterhållning till arbete, till allvar och flit i dess utförande, till stadigt lefnadsätt och oförändradt yrke, tillskapa sedlöshet, lättja, böjelse för ostadighet och krinstrykande, vantrefnad, elände, förakt för eget väsende, tiggeri och brott hos en stor Den i5 December e. m. mängd af den ungdom, som uppväxt bland vära arbetande folk-classer har jag ansett för en pligt, att, utom den, jag och de personer, sorn mig biträda i eftersynen öfver Rikets Fängelser och förvaltningen af dess Correctionslnrättningar, dagligen söka uppfylla, jag menar detta ondas afhjelpande, äfven väcka uppmärksamheten på de medel, som, efter min tanka, skulle bidraga till dess minskade tillskapande. Utaf omkring 4>3oo fångar af alla slag, som nu i landets Fängelser och CorrectionsInrättningar förvaras, består en högst betydlig del af ungt, arbetsfört folk, som, i egenskap af gesäller, lär-gossar, fabriksarbetare och handtlangare i flere slags arbetsyrken, förut varit använde till näringarnes nytta och således äfven till landets. För fabrikanter och handtverksmästare, måste delta förhållande vara lika skadligt, som det i afseende på samhället och menskligheten är beklagansvärdt. Hufvudsakliga orraken till dessa, tillen del fordom nyttiga arbetares förfall ligger i de vanor de insupit under deras frihets-tid. Att dessa vanor i allmänhet varit skadliga, lärer ingen betvifla, och att deras elaka art härflutit af hvad jag nu här förut anfört, är min Öfvertygelse. Men då jag yttrar denna öfvertygelse, är det ingalunda för att påstå, att den försummade vård och eftersyn, som varit dessa menniskors lott, vittnar om nå - 256