Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid det af Stats-kontoret upplysta förhållande, att den spanmål, som inhegripes under lönerna för dylika äldre, före år På41 utnämnda löntagare, nu utgör 3,540 tunnor, skulle således till omförmälde spanmåls-ersättning, under antagande, att den vid sednastc riksdag skedda lönereglering blifver definitivt fastställd eller i det väsendtligaste oförändrad, erfordras ett anslag i jemt tal af 14,000 R:dr R:mt, eller 23,500 R:dr mindre, än å nu gällande stat är för ändamålet anvisadt. Enär Allmänna Indragnings-staten, hvars utgifter, enligt den sednast afslutade Riks-hufvudboken för år 1857, då uppgingo till en slutsumma af 336,389 R:dr 10 sk.17 rst. Banko, eller i Riksmynt 504,583 R:dr 83 öre, blifvit vid sednaste riksdag ökad med omkring 130,000 R:dr sistnämnde mynt, men nyssberörda, förslagsvis beräknade anslag till spanmålsförhöjning åt vissa äldre löntagare nu kommer att, hufvudsakligen till följd af desses afgång, minskas med 23,500 R:dr; anser Kongl. Majit, att de ytterligare anvisningar påflndragnings-staten, hvarom framställning här blifvit gjord, icke böra, med hänsigt jemväl till den ständigt fortskridande afgången från samma stat, föranleda till större förhöjning i slutsummans beräkning, än att densamBih. till It. St. Prop. N:o 1, om Statsverket 1859. ma, nu upptagen till R:dr 626,330: — ökas med ett belopp, motsvarande den här ofvan föreslagna minskning å Pensionsstats-summan 8,820: — och dessutom för jemnande af hela Riks-statens slutsumma, erhåller ett tillägg af 2: 12. så att Indragnings-staten i sin helhet beräknas till Detta, med tillägg af Pensions-staterna 482,790: — angifver såsom Nionde Hufvudtitelns summa
I närvarande fall åter har lievillnings—Utskottet försummat till och med att redovisa för de inom de Irenne Stånden gjorda anmärkningar, som äterremisserna föranlcdt, ochj stadnat vid det oformliga resultat, att dels förnya sin förra hemställan, men, med skäl Gillande om framgång häri, ytterligare tillägga, att en Beeillnings-Utskottets Utlåtande .Y.-o 19. del af livad det nyss i sin helhet afstyrkt icke heller må tiil någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. I sin motion hade nemligen Nils Larsson anmärkt liera missförhållanden vid den nya tolagsregleringen och föreslagit en utväg att afhjelpa dem alla; i sin reservation åtnöjde han sig att påpeka ett al de omnämnda missförhållandena och föreslå en utväg till dess afhjelpande. I denna sednare mening öfverensstämde, såsom de förda diskussions-protokollerna utvisa, så väl de talare inom Preste-Ståndet, hvilka yrkade återremiss, som hela Bonde-Ståndet. Man anmärkte nemligen inom förstbemälda Stånd hufvudsakligen att under de år, hvilkas tull och tolagsuppbörd för regleringen lades till grund, hade tullen till Statsverket ingått med 9,527,700 R:dr R:mt, tolagen till städerna med 815,730, hvarjemte afgiflen till Handelsoch Sjöfartsfonden, som under dessa år särskildt utgått med 10 procent af tullbeloppet, blifvit vid regleringen bestämdt till en viss summa 750,000 R:dr, och att således en totalsumma af nämnde trenne summors sammanräknade belopp, 11,093,430 R:dr, borde inflyta på det att Staten, städerna samt Handelsoch Sjöfartsfonden skulle få hvar sitt. Genom förbiseende hade deremot regleringen bibehållit städernas tolag oförminskad för en total uppbörd af 9,527,700 R:dr och beviljat fem procents förhöjning af hvad samma totaluppbörd öfverstiger detta belopp, hvarigenom åt stapelstäderna blifvit gifven en aldrig afsedd skänk på Statens bekostnad.
Sedan, med anledning af Rikets Ständers vid 1823 års riksdag gjorda underdåniga framställning i enahanda syftning med förenämnde motion, Kongl. Maj:t under den 17 Mars 1824 förklarat Upsala domkyrka berättigad att bibehålla ifrågavarande 124 domkyrkotunnor, anförde Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 11 Juli 1834, att “som den ifrågavarande spanmålen ursprungligen hört till den tionde-säd, hvilken inom hvarje stift varit anslagen, dels till presterskapet, dels till kyrkans och de fattiges underhåll, och densamma ännu, efter reformationen, ehuru inbegripen i den kronan tillfallna tionden, likväl blifvit under namn af afkortning, jemte den så kallade vinsäden, som tillföll hvarje kyrka, undantagen ooh domkyrkorna förbehållen; så funno Rikets Ständer det vara i sakens natur grundadt, att samma spanmål tillhörde hvarje stift, liksom vinsäden hvarje församling, och att således, när Hernösands stift från erkestiftet afsöndrades, de domkyrkotunnor, som förut tillföllo det sednare, efter den tiden bort tillfalla det förra; och då derjemte i betraktande toges, å ena sidan, att vid den tid, då dessa domkyrkotunnor blefvo anslagna, domkyrkor funnos i alla stift, och å den andra, att de som så kallades, efter påfvedömets tid ej skiljde sig från de öfriga genom annat, än att de tillhörde sätet för den andeliga styrelsen inom stiften, kunde i Rikets Ständers tanka rättigheten till ifrågavarande tionde icke frånkännas Hernösands kyrka, på den grund, att hon icke hade namn af domkyrka, och att dess pastor icke kallades domprost, enär hon likväl lydde under biskop och dom-kapitel, samt i allt Staissami Allm.
Frih. Wrede, Fabian Jacob. Serskildta Utskottet: att inträda under den ordinarie ledamoten J\s 70, Gr. Horn till Rantzien, Fullm. Frih. Raab, Adam Christian, beviljade 14 dagars ledighet, räknad från och med d. 4 innev. månad; JV* 2,090. Hr Adelborg, Anders Otto. Hr Adelborg: Hindrad af åtskilliga resor, dem jag under denna månad mäste företaga, kan jag icke hafva den äran alt emottaga den plats uti Serskildta Utsk., som nu blifvit mig updragen. Öpnades jemväl Hrr Elektorers listor vid val af Suppleanter för Utsk:s ledamöter; och hade dertill blifvit utsedde i Stats-Utskottet att inträda under den lid af trenne veckor, räknad från och med d. 29 sisth Mars, JVs 279, Frih. Wrangel af Sausis, Fullm. Frih. Cederström, Rudolf, tjenstgör såsom ledamot; JVa 282. Frih. Rudbeck, Reinhold Carl Gabriel. Bevill nings-Utskottet: efter JVs 1,630. Hr Reutersköld, Adam Didrik; JVs 213. Frih. Armfelt, Magnus. Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: efler JU 381. Frih. Hjerta, Fredrik Philip; JU 2,248. Hr af Forsell, Fullm. Hr von Francken, Georg Wolfgang. Uplästes ett af Gr. Wrangel, Fredr. Ulrik, inlemnadt sålydande Meni.: Undertecknad anhåller, att i anseende lill trägna göromål få afsäga sig sin plats som ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. med bibehållande af sin Riksdagsmanna-rätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Uplästes följande af Frih. Stackelberg, Berndt Oscar, inlemnade Mern,:
Domhafvanden i HäradsRätten, såsom ansvarig för detta origtiga beslut, derför blifvit af AdvocatFiscalsEmbetet tilltalad inför Kongl. HofRätten, som, genom Utslag den 19 Januari sistlidna år, med åberopande af grunderna i 1 Kap. 12 § RättegångsBalken, fällt honom, att, förden anmärkta och erkända förseelsen, böla Sexton R:dr 32 sk., samt icke allenast godtgöra Kongl. Maj:t och Kronan koslnaden, för Hygrells qvarhållande i häckte fyra dagar, med 23 sk. 4 r:at., utan äfven ersätta hans lidande med Tre R:dr, allt Banco. Af Hardemo HäradsRätt hade, genom Utslag den 5 Mars i835, Torparen Jan Hansson Björk från Hanberga ägor, för första resan hustjufnad till värde af 4 ^:(ir Banco och annan stöld till belopp af 11 R:dr, blifvit, uuder åberopande af /yo Kap. 1 § och 42 Kap. 1 § MissgerningsBalken, Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, Kongl. Brefvet den 20 December och 5 Kap. 4 § StraffBalken, dömd att böta hustjufnadens sexdubbla och öfriga stöldens tredubbla värde, med tillsammans 57 R:dr eller, vid saknad tillgång till dessa böter, i stället straffas med tjuguåtta dagars fängelse vid vatten och bröd; hvilken bestraffning, jemte den honom äfven ålagda uppenbara kyrkoplickt, gått i verkställighet.
Jag tror att det kunde vara interessant, att jemfö-, ra detta uttryck med samma Utskotts yttrande 1818. Då framställdes, huru Lotteriet ett år 1816 gifvit förlust och huru det på de 9 månaderne af 1817, icke gifvit mera än 13,000 R;dr, samt per medium blott 50,000 R:dr. Jag kan nu ej på ziffran bestämdt uppgifva inkomsten, men jag har velat nämna detta, för att visa, att det således blott är de sednare åren som Statsutskottet menar. Men så är det med omdömen, de ombytaB ofta efter de sista tillfällig* Deri ii Augusti f. m. heter, som på dem haft inflytande. Man dömer efter ögonblickets intryck, ej efter saken. Jag förenar mig således uti Herr Montgommeries yttrande, att Ridderskapet och Adeln nu, likasom förra Riksdagen, måtte upphäfva Lotteriet, utan afseende på de 3 andre Ståndens beslut. Herr Grefven och Landt Marskalken gjorda proposition till bifall af StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande. Ropades Ja och Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMar/kalken hemställde, nm Ridderskapet och Adeln behagade afslå Utlåtandet. Ropades starka Ja, jemte några Nej. Herr Grefven och Landt-Mar skalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Företogs till pröfning Bevillningsutskottets den 31 sistledne Julii under N Den f i Augusti f. m. Betänkande, rörande de genom Stora Sjötullen inflytande bevillningsmedel. Grefve Lagerbjelke, Axel, uppläste följande; (Se Bilagan N:o 4.) Herr Lefrén, Johan Pehr. Ridderskapet och Adeln har nu å nyo fått tillfälle, att inhämta Bevillningsutskottets tankar i detta vigtiga ämne.
Byggn.b:n,” kan jag likväl icke instämma i hvad Frih. Cederström, Jacob, yrkat, ulan förenar mig med Hr von Hartmansdorff och öfrige talare. Jag tror, att här är fråga oro huruvida man bör fästa mera afseende på enskilde personers fördel än på socknarnes. Det åberopade lagrummet lyder sålunda: "Prestgård skola ock alla bygga efter gårdalalet: men sätesoch ladugårdar, sä ock afhyste rå och rörs hemman varén der frie före. 1 prestgård skall vara stufva med tvä kamrar, kök, brygghus med bakugn, bod med dubbel botten och loft, visthus, lada med tu golf och loga, fähus och stall: alla till den storlek, som särskildt derom stadgadt är. Dessa hus, och ej flera, äga socknemän med tak och innanredet kyrkoherden färdiga antvarda, och vare han sedan skyldig, att hålla dem vid makt med egen kostnad. När de af ålder och bruk och ej af prestens vanrykt förfalla; då skola socknemän dem bygga och Den 23 December. 643 bättra på deras kostnad, och må verke å prestbolet ägor tagas, om der tillräcklig skog är. Tarfvar prestgård, efter dess ägor och lägenheter, flere hus; bygge och uppehälle prest dera sjelf, eller gälde det som brister”. Häraf synes, att det i sjelfva verket är socknens skyldighet att hygga prestgård, men att, sedan den är bygd, åligger det presten att densamma underhålla. Om han ej fullgör denna skyldighet, eller gör det till sämre eller bättre grad, blir det i sjelfva verket en socknens angelägenhet, dä, i fall han gör det dåligt, socknen snarare kommer att uppbygga nytt prestebol. Således skulle jag tro, att något reglemenlerande härutinnan väl kan behöfvas, enär, om det beror på presten sjelf att bättre eller sämre vårda byggnaderne, skulle socknarne i det fallet ofta komma alt snart nog få uppbygga nya kyrkoherdebostaden. Jag begär, lika med Hr von Hartmansdorff, återremiss, på det alt
Majit gjorde sig förvissad att Riksens Ständer med glädje och tillfredsställelse skulle omfatta detta förslag och genom deråt bered-‘ villighet att det verkställa svara emot den Fur■tes rättmäfiga förväntan, som, af en högre hand. kallad att fullborda de värf ödet ej unnade Prins Carl August att öfverlefva, ansett för sin. heligaste pligt att mana Nationens tacksamhet från den närvarande till den bortgångna förtjensten, från känslan af dagliga välgerningar till minnet af förflutna. Och befallte Kongl. Majit att Proposition i ehlighet härmed, skulle till Riksens Ständer expedieras. ' Ex Protocollo Knut von Troil. Kongl. >jO Konungens NedPropositioner, Kongl, May.ts Kådiga Proposition till Riksens Stunder, angående uppförandet af en minnesvärd öfver Svea Rikets utkorade Kron-Prins, Carl August, på Qvidinge Hed i Skåne i Gifven Stockholms Slott den 9 December 1 Si 7> Hos Kongl. Maj:t har Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t vilie till Riksens nu församlade Ständer göra Nådig Proposition otn uppförandet af en minnesvård på det ställe af Qvidinge Hedd Skåne, der Svea Rikes utkorade Kron-Prins Carl August den 28 Maj 1810 slutade sin bana. KonglMaj:t, sorn uti denna Hans Kongl. Höghets framställning igenkännt ett nytt uttryck af Hans Kongl. Höghets ädla tänkesätt och som med Hans Kongl Höghet lifligt delar omsorgen att åt minnet af Prins Cari Hugu st egna en gärd af sin och Nationens erkänsla, vill nu till Riksens Ständer öfverlemna att, i enlighet med hvad Hans Kongl. Höghet föreslagit, på det ställe af Qvidinge Hed i Christianstads Xiän , der Hans Kongl. Höghet Prins Carl August slutade sin bana, låta uppföra en minnesvård, som för närvarande och kommande slägter skall vittna örn Svenska polkéts kärlek och saknad. KonglMajit gör sig förvissad, att Riksens Ständer med glädje och tillfredsställelse skola omfatta - Konungens Nåd. Propositioner.
Gelaredsgrenen att bevisa på hvad grund de blifvit under adeliga ätten N:o 1 intagne samt om det icke förblir dens eller deras skyldighet som vilja göra dem det rummet stridigt, att bevisa det de icke lagligen ega denna rättighet. Detta sednare torde dock blifva svårt, ty om det finnes något dokument eller Ridderskapet och Adelns beslut, som berättigar Gelaredsgrenen till sitt nu innehafvande runi kan man möjligen en gång få reda derpå, men att bevisa det ett sådant icke finnes eller ens aldrig funnits torde numera vara nära nog omöjligt. Då frågan således till följd af sin natur svårligen utan kanske årslånga undersökningar kan fullständigare utredas och det äfven är möjligt att efter dessa undersökningar man ej kan komma till större visshet än den man nu redan eger, får jag till Höglofl. Riddarhus-Direktionen vördsamligen hemställa det Högloft. Riddarhus-Direktionen vid först inträffande riksdag till Höglofl. Ridderskapet och Adelns eget afgöraude må hänskjuta 82 fragen hurevida icke de nuvarande innehafvarne af adeiga ätten N:o 1 må lå behålla sin representationsrätt för denna nummer.» Rörande detta ämne inhemtade Riddarhus-Direktionen vidare : att, enligt Kongl. Kungörelsen den 10 Augusti 1762, hvarje å Riddarhuset introducerad ätt blifvit a lagdt, att, vid förlust af säte och stämma på Riddarhuset påföljande Riksdag, före den 25 December 1764 till Riddarhus-Direktionen ingifva tydligen författade genealogier öfver sin familj och dess härkomst, hvilken termin, enligt Kongl. Kungörelsen den 25 Februari 1765 ytterligare utsträcktes till den 25
N:o 27, i anledning af Kongl. Maj:fs nådiga proposition, angående eftergift af ett kronan tillfallet dana-arf efter aflidne postmästaren A. Wallvik; bifölls. N:o 28, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående eftergift af ett kronan tillfallet dana-arf efter enkan Helena Maria Hansdotter; bifölls. Och N:o 29, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående eftergift af ett kronan tillfallet dana-arf efter husmannen Nils Hansson Modig; bifölls. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades följande Kongl. Maj:ts nådiga propositioner lill Rikets Ständer: af den 28 December 1850. Angående låneunderstöd till utvidgning och reparation al domkyrkan i Wexjö: Bih. till R. S. Prot. 1850 $ 1851 9 Sami. 16 122 Prot.-Utdrag den 22 Januari 1851. Angående låneunderstöd för uppförande af Lasarettsoell Kurhus-bvggnad i Warberg; — låneunderstöd för återuppbyggande af Lidköpings nedbrända kyrka; — upplåtelse af kronan tillhörig jord, lill hamnanläggning vid Wadstena slott i Östergöthlands Län; — upplåtande till Domkyrkan i Calmar af arrende inkomsterne af jordlägenheter, tillhörande Calmar f. d. fästning; af den 10 dennes: — upplåtelse af jord ifrån trumslagare-bostället vid Kalmare regemente, Lilla Okna, N:o 2, i Jönköpings
Beslöts det bör denna § ifrån förslaget utgå. Prot.-Utdrag den 16 September 1854. 433 I öfriga här icke uppräknade §g och momenter, blef Lag-förslagét, enligt Bankooch Lag-Utskottens Betänkande Nto J, af Ståndet godkändt. Frän [Iederv. Bonde-Ståndet. S. D. På framställning af Peter Gabrielsson från Kronobergs län, beslöt Ståndet, att vördsamt och vänligen inbjuda Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. BorgareStåndet, att förena sig uti det vid föredragningen af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande Nto 20, i anledning af väckta frågor om ändring i de, angående fattigvården i Riket gäilande föreskrifter, af Bonde-Ståndet fattade beslut, angående 14 g 2 mom. i samma Betänkande. S. D. Föredrogos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottens Betänkanden: Nto 23, i anledning af väckte motioner om ändringar i de angående allmänna beväringen gällande föreskrifter, dervid Ståndet lät bero vid hvad Utskottet i första punkten hemställt och lade densamma till handlingarne ; godkände punkterne 2, 3, 4, 5 och 7; samt afslog 6tte punkten under godkännande af Johannes Nilssons motion, hvarjemte Ståndet beslöt, att underdånig skrifvelse skulle i detta ärende till Kongl. Majtt aflåtas; och Nto 25, i anledning af väckt motion om meddelande af lagfart och fasta å åboers besittnings-rätt till de under bruk skatteköpta hemman m. m., som bifölls. S. D. Föredrogos Konstitutions-Utskottets nedanföljande Memorial till Rikets Ständer, nemi.: Nto 47, med utlåtande om Kongl.
Ridderskapet och Adeln förenade sig i Preste-Ståndets beslut samt godkände den föreslagna voterings-propositionen. 6i5 Fröt. Utdr. d. 16 Sept. 1840. De föreslagna voterings-propositionerna godkändes. Denna punkt återremitterades, i anledning af dervid gjord anmärkning. Gusta punkten. Den föreslagna voterings-propositionen godkändes. S. D. Vid föredragning af Preste-Släudets under den 11 sistl. Augusti gjorda inbjudning till Med-Stånden alt instämma uti Preste-Ståndets, i sammanhang med 32 punkten uti Stals-Utskottets Utlåtande N:o 202, fattade beslut, rörande ordställningen af Utskottets tillstyrkande i afseende på anslaget af 9,000 R:dr, att användas till ersättning åt inqvarlerings-gifvare, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att vidblifva sitt förut i denna fråga fattade beslut. S. D. Vid föredragning af Expeditions-Utskottets Memorial N:o 11, i anledning af gjorda anmärkningar uti Utskottets förslag till underdånig skrifvelse N:o 64, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med frånträdande af sitt förut fattade beslut, nu godkänna det med memorialet åtföljande under N:o 90 afgifna nya förslaget till underdånig skrifvelse i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om medels anvisande till gevärs-fabricationen. S. D. Vid föredragning af Preste-Ståndets den ll:te sistlidne Augusti till Med-Stånden gjorda inbjudning, att förena sig uti Ståndets rörande 6:te punkten af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 213, eller frågan om anslaget för Naturhistoriska Riks-Museum, fattade beslut, fann Ridderskapet och Adeln, hvars förut i ämnet fattade beslut är med Preste-Ståndets alldeles öfverensstämmande, inbjudningen icke erfordra annan åtgärd, än alt läggas lill handlingarne. Från Ilögvörd. Preste-StÅndet. S. D.
Jag anser mig böra vördsamt tillkännagifva de grundsatser hvilka jag följt då jag motsatt mig tull-lindringarnes afskaffande, äfvensom skälet hvarför jag reserverat mig i delia afseende. Jag är fullkomligt öfvertygad om att tull-lindringarnes bibehållande i betydlig mån bidragit till Svenska haudelsmarinens förkofran och skeppbyggeriernas årligen tilltagande verksamhet. Del är bekant för dem som gifvit akt på sednare tiders handel, att handelsmarinens styrka de sednare åren betydligt tillvuxit och jag anser bland andra skäl dertill äfven böra räknas tull-lindriogarnes bibehållande. Enahanda förhållande kan tillämpas på skeppsbyggerierna. ^Varfven hafva ökats i betydlig mån och ökas ännu årligen. Afven de bättre klasserna skynda sig att skicka sina söner till skeppsvarfven för alt lära dem skeppsbyggeri; man tätlar om att vinna inträde som elever vid skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona, och jag är öfvertygad om att i följd deraf skeppsbyggeriet skall i en framtid komma att utgöra en icke obetydlig industrigren i samhället. Dessutom hafva fartyg, som de sednare åren blifvit byggda och som blifvit så konstruerade, att de kunna göra snabbare expeditioner på de Trans-atlantiska farvattnen, blifvit eftersökta i alla haf i och för frakthandeln, och måhända står Svenska handelsflottan och Svenska sjökaptenerna högt, om icke högst, i afseende på möjligheten att för godt pris och med säkerhet begagnas lill transporter på Trans-atlantiska haf. Det har icke varit möjligt att drifva Svenska skeppsbyggeriet lill den höjd, dit del f. n. hunnit, äfvensom att hoppas dess ytterligare förkofran, om icke detta skydd funnits, åtminstone i betydlig mån (det måste man medgifva mig), i lull-lindringarne, eller i en half tull för Trans-atlantiska alster. En talare har utförligt och med talang framställt några satser mot tull-lindringarnes bibehållande, det måste jag tillstå; men jag kan likväl icke gilla alla dess satser, och således icke underlåta att uplaga till besvarande något af hvad han anfört, så godt jag förmår.
Frågan huruvida någon eftertänklig svårighet möter för LagmansRätternas anskaffande, torde nu böra vidröras och besvaras; hvadan jag får förklara, att jag icke finner någon betänklighet härvid förete sig, hvarken i afseende på verkställigheten eller i anseende till följderne. Alla föreskrifter, som, i följd af denna förändring, erfordras, kunna gifvas genom uppdragning af fem eller sex rader; ty dessa föreskrifter behof - Lagt) t skot teti Badak,nidén. ssr Va endast innefatta: ijo att från HäradsPsätt vädjes med Tolf skillingar i alla tvistemål till HolRätt, och för öfrigt isgUages eler* vid hvad nu är stadgadt angående Måls fullföljande från LagmansRätt, endast med uteslutarde af Lagens föreskrift om Lagmans» Rätts Doms fullgörande. 2:0 Att HofRätten må, då, i dit vädjade Mål, någon ytterligare Syn ejler Besigtning, än den. Harads» Rått verlmälöt, erfordras, låta, genom en dess Ledamot, heldst Referenten i Saken, göra en sådan Syn eller Besigtning, med, biträde ef vederbörande Nämnd i Orten j och gro att Äfoch TillträdesSyner å Lands» Jiöfdiogeboställen, som nu tillhöra Lagmännen att verkställa, skola hädanefter förrättas af Håradshöfdingaroe. — Icke elier kan någon förökning i HofFiätternes göromål, sorn fort} enar afseende, blifva en följd af LsgmansRätternea upphörande; ty ingen Part, vid närvarande förhållanden, som har en Sak af någon betydenhet och tror sig deri vara till sia rätt förnärmad, åtnöjer sig med en LsgmansRäus
I betraktande af dessa omständigheter, och då hvarje åtgärd, hvilken, i likhet med ifrågavarande pensions-anstalt, är egnad att på ett mera verksamt sätt befordra sjöfartsnäringens utveckling — hvilken näring måhända hittills icke blifvit af Staten lika frikostigt understödd som åtskilliga andra — redan i denna egenskap påkallar det allmännas behjertande, och då detta måste i vida högre grad blifva händelsen, när man betänker, att den duglighet, kraft och fosterlandskänsla, sorn derigenom i fredstid kunna vinnas åt handelsflottans manskap, skola i farans stund öka rikets försvarsstyrka och värn, enär nemligen, enligt Kongl. Kungörelsen den 13 November 1860, allt det till rikets handelsflotta hörande sjöfolk, som är å sjömanshusen eller i Magistraternes rullor inskrifvet; så ock sjökaptener och styrmän, äfvensom maskinister å ångfartyg, äro pligtige att under krig tjenstgöra å Eders Kongl. Maj:ts Flotta från och med året näst efter fyllda 20 år, till och med det år, då 35 års ålder uppnås; hemställer jag i underdånighet, att, som för åstadkommandet af pensions-anstalten med förutnämnda antal pensionsrum, till det af Komiterade föreslagna pensionsbelopp, erfordras en årlig inkomst af 74,000 R:dr Rimt, Eders Kongl, Majit må finna skäligt i nåder föreslå Rikets Ständer att, till fyllande af hvad som, med beräkning af förut angifne inkomster, ännu brister i omförmälda summa, för tillgodoseende af inrättningens behof måtte af statsmedel anvisas ett belopp af 25,000 R:dr R:mt årligen. L afseende på tidpunkten, då såväl detta anslag, som bidraget från Flandelsoch Sjöfartsfonden skulle taga sin början, förekommer emellertid, att någon utbetalning deraf, åtminstone under den nästinstundande statsregleringsperioden icke torde vara nödig.