Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade trott, att R. o. Ad. skulle hafva sparat sin tid, och icke upträdt så allmänt, som skett i denna fråga, synnerligen som jag anser, att man icke kan vägra remiss å Hr Thams motion. Jag anhåller nu emellertid att äfven få yttra några ord. Hade jag icke varit med ifrån början och hört Hr Tham sjelf upläsa sin motion, så hade jag icke trott att han väckt densamma, i fall jag kommit en stund sednare. Jag har 134 Den 12 November. nemi. hört Hr Tham i så vaekra ord tala om tolerans, att han i sanning hänfört mig; men då jag dervid jemfört dessa ord med hans motion, så har jag kommit på helt andra tankar. Hr Tham vill nemi. att Consistorierna och myndigheterna inom Kyrkan skola hafva reda på de skrifter, som af kolportörer kringspridas inom en församling, och han anser detta så mycket nödvändigare, som Statskyrkan eljest skulle komma att lida mehn. Han talar om respekterandet af andras meningar, men häruti ligger väl icke mycken tolerans; tvärtom vill han just genom denna lag betvinga andras meningar. Det är i allmänhet ett bruk inom så väl Kyrkan som Staten, att när man vill komma till något visst mål, så börjar man ganska sakta, och säger, såsom i detta fall, att det är en oskyldig sak om några skrifter anmälas för Consistorierna; men man betänker alldeles icke, att dessa Consistorieläro uptagna af mångahanda göromål, och att om en sådan skrift anmäles, så är deras expeditionssätt så långsamt, att kolportören möjligen skulle få vänta i åratal innan tillåtelsen hunne utfärdas. Tänker jag mig saken i stort, så utfaller den annorlunda. I dag väcker jag motion om att Consistorierna skola ega denna myndighet öfver kolportörerna; nästa Riksdag inkommer en annan, nemi. att Consistorierna skola tillåtas att bedöma, huruvida dessa skrifter få kolporteras eller icke; då erhåiles censurrätten. På detta sätt framskrider man gradvis på förtryckets väg; det är på detta sätt som folket slås i bojor, både i det kyrkliga och politiska förtryckets bojor.
Balken rnedgifver, att de afskrifter af handlingar , sorn vid Domstol företes , må af trovärdiga män vara styrkte , att de med sjelfva hufvudskrifterna i allt äro lika; så hafva Riksens Ständer, på det Eders Kongl. Majus och Kronans rätt ej må, i afseende på Charlas Sigillatas-afgiften, förmindskas, beslut i t i underdånighet föreslå den författning, att de förd rings-ägare, hvilka sjelfva till Eders Kongl. Majus Befallningshafvande inlemna sina lägjökningshandlingar, må äga, att, vid deras ansökan , foga en af trovärdiga män besannad afskrift af de Skuldebref och handlingar , hvarå den fordran, som utsökes, sig grundar; men att i sådant fall fordrings-ägarne, i händelse de ej kunna genom Domstols eller Domares betyg styrka det Skuldebrefvet eller handlingen redan är med behörig Charta-Sigillata försedd, skola vara pligtige, att vid afskrifterna foga Charta Sigillata till det belopp, som svarar så väl emot det hvarmed Originalerna böra vara försedde, som det, hvarå afskriften antingen bort vara skrifven eller dermed belagd; hvilket allt Riksens Ständer till Eders Kongl. Majus Nådiga pröfning i underdånighet öfverlemna. Riksens Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL 4 SAMTLIGE RIIvS-STÅNDENS PROTOCOLL, VID LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM, ÅREN 1828 OCH 182g. Vi ■. -V ; ■:V-V: 1 V : V^ vv'. Memorial, till Rikets Höglofl.
Jag tillstyrker bifall å första punkten af Utskis betänk. Hr Adelborg, Henrik Otto: Hvar och en som varit eller är landtbrukare, vet ganska väl viglen af alt hafva en duglig och redbar fjerdingsman. Utsk. har ganska riktigt lagt vigt derpå. Fjerdingsmännen måste vara ett biträde i alla afseenden åt länsmannen, sorn uti sitt stora district omöjligen kan nagelfara att ordning öfver allt iaktages. Det är således fjerdingsmannen, sorn det åligger att, utom sina öfrige åligganden, lill länsmannen inrapportera oordningar, sorn förlöpa inom hans district, bland hvilka endast må nämnas en, som är ganska allmän och af högst menligt inflytande på landet, nemi. lönkrögeriet på ställen, sorn äro belägne vid de vägar, der henderne färdas från torgplatserne, intaga förtäring på dessa ställen och komma hem druckne oell med sönderkörd redskap. Jag iustämmer således i allo med Frih. Hamilton, att en sådan tjenst bör med lön af statsverket förses; men jag önskade äfven att en bestämd minimisumma måtte anslås, på det alt det icke må hända nu, såsom det på flere ställen varit fallet, att den minst dyr - Den 20 November f. m. 359 legde person antages och att det således blir den sämsta i socken, hvilken kommer alt iklädas delta vigtiga bestyr. På grund af såväl desse anmärkn:r, som dem, hvilka af Frih. Palmstjerna blifvit gjorde, önskar jag ålerremiss till Utsk., på det att det må bestämmas någon viss lön för fjerdingsman och tillika uppsättas elt reglemente för hans bestyr. Ifr von Troil, Samuel Gustaf: Den principfråga, som nu utgör föremålet för R. o. Ad:s öfverläggningar, har äfven inom Utsk:s afdelningar, på hvilka denna fråga blifvit förberedd, gifvit anleda, till ganska långa debatter. Jag tror, att man aldrig skulle kunna komma lill något bestämdt resultat om man ville förklara, antingen alt den ifrågavar. befattningen är af ren krononatur eller att den är rent municipal.
Jag anser målet hafva varit af den vigt, att det förtjent en noga undersökning, och det skulle förundra mig, om, såsom jag tyckte Friherre Wirsén behagade för en stund sedan yttra, Sundell icke skull® äga någon annan utväg att få rätt, än medelst Nådansökning. Friherre Bojie: FältKamreraren Sundell, som sjelf anmält förhållandet hos KrigsCommitéen, har äfven derå bekommit behörigt svar. Grefve Spens, Jacob Melcher: I händelse den framställning af Hans Exceljence Herr Grefven och LandtMarskalkea, huruvida ett af Herr Qviding inlämnadt Memorial behöfde uppläsas eller ej skall anses såsom en proposition, samt Ridderskapets och Adels dertill först lämnnde bifall som ett formligt beslut, anhåller jag, att deremot få till Protocollet an - 476 Den 2 7 Maji. mäla min reservation. Jag anser det icke kunna vara roed ordningsiagarne ölverensstämraande, att genom något slags beslut förneka uppläsning af ett utaf behörig person i behörig tid inlämnadt skriftligt anförande. Hans Excellence Herr Grefven och Landt* Marskalken yttrade, act han endast inför Ridderskapet och Adeln anmält, det Stats-Secre^ teraren Qviding inlämnat ett Memorial, hvars uppläsande, då ämnet vöre fullkomligen utveckladt, Ridderskapet och Adeln sjelf ansett öfverflödigt. Herr Grundelstjerna: Sorn Grefve Spens uti senare delen af sitt yttrande förekommit mig uti hvad jag ämnade anföra, återstår för mig blott, att uti Herr Grefvens berörde yttrande till alla delar instämma. Herr Munck af Rosensköld: Som jag finner Herr Quiding icke hafva anfört något vidare skäl till sitt urskuldande än hvad redan förut blifvit inför Utskottet uppgifvit och der profvadt j hemställer jag, att Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken behagade fråga Ridderskapet och Adeln, om icke Ståndet förblilver vid dess redan tagne beslut, eiler om proposition bör å nyo framställas. Ropades Nej. Friherre IVirsin, Gustaf Fredric:
Transport 3,186,117: 16.— ma alt utgöra, kari ej på förhand bestämmas; men Stats-Contoret förmodar, att den skall fullt motsvara det såsom Sterbhus-A.fgift vid sista Statsregleringen påräknade Belopp, 8,400 Rtdr, hvilket här torde böra upptagas, ehuru sistnämnda afgift, såsom myckket varierande, utgjort för år 1821 R:dr 1 2,658: 20. a. 1822 „ 11,663: 19. q. 1823 „ 9,868:42.5. 1824 „ i5,49.q: 36.5. i8a5 „ 13,594:29.3. 1826 „ 11,772:40.6. Äfven här förekommer, enligt hvad sistberörde underdåniga Betänkande af den 26 October 1827 innehåller, att Lagmans-och HäradshÖfdinge-räntan, eliuru allmännast utgående med 12 sk. af hvarje Matlag eller Hushåll, likväl i några Län af vissa classer med mindre belopp erlägges. R:dr 3,731:47- — sorn, efter afdrag af omkring —^del för Åfkorrtningar och Restantier här tillägges. Lagmansoell Häradshöfd in ge-räntan föreslås alltså att beräknas lill StatsVerkets äldre Andel . R:dr 60,000:—• — Tillökning, svarande e mot Sterbhusafgiften „ 8,400:-—■ Dito genom jemnande af Tariffen . , , 3,3oo: Justitiae-Statens Andel .71,700: — •— 19,000: 90,700: Transport 3,276,817: 16. Bil. till K. M. Nådiga Propos. N.O 2. 4g Transport 3,276,817: 16.— 16:0 Handtverkares Gernings - ören äro vid 1823 års Stats-Reglering beräknade till 1,800
N:o 14 är beledsagadt af en utaf flere ledamöter afgifven reservation, som slutar sålunda: ”att med yttrande i nu ifrågavar. del, må för det närvar, få anstå, och denna fråga blifva föremål för särskild behandling af Statsoch Bevilln.Utskm; dock att, i händelse hinder, som icke berott på Den 20 Maj. 63 R. St. eller Utsk:n att förekomna, skulle möta för en sådan behandling, vid nuvar. stadgande må komma att förblifva”. Jag skulle derföre tillstyrka, alt Ståndet ville, med ogillande af Bevilln. Utsk:s förslag i fråga om 50 §, antaga den nu upplästa reservationen. Häruti instämde FIr von Troil, Sam. Gust. Hr von Hartmansdorff: Afven jag tror att R. o. Ad. bör antaga den omnämnda reservationen, hvilken har följande lydelse: ”Alldenstund, på sätt anmärkt är, förslag blifvit af den till förenklande af beskattningsväsendet samt uppbördsoch redogörelseverket förordnade comité framstäldt, och af K. M. i nåd. propos. till R.
Expeditions-Utskottet bar funnit, att den åsyftade skyndsamheten i ärendenas gång blifvit motarbetad af tryckningen, på det sätt dea Pr os. tJtdr. d. g Dac. /£##, rng hitintills skett, och velat genom det nu afgifna förslaget afhjelpa dessa svåtigheter, I Utskottets tanka Ilar orsaken till förslagets misslyckande varit den, att vid tryckningen af ett band, fortgående paginering liela bandet igenom iakttagits, hvarigenom tryckningen af det följande Memorialet blifvit fördröjd, hvarföre ock Utskottet föreslagit, att hvarje Betänkande skulle tryckas inom sin egen paginering, och att deremot till rättelse hvarje trj ckt Betänkande för sig förseddes rned mimer, l-å detta sätt ansåg ock Doctorn , att, om Expeditions Utskottets Cancellie föistarktes, all möjlig skyndsamhet kunde åstadkommas, och Riksdags - Ordningens föreskrift vore då äfven iakttagen , hvaremot, om hvarje Utskott serskildt aftryckte sina Betänlanden, dessa vid den allmänna rcdactlonen af Riksdagf.Handlingari e, sorn under Espeditions-Utskottets uppsigt bör ske, endast tjente till maculatur, och ökade endast kostnaden, sorn, på sätt föreslaget blifvit, minskades. Doctorn, som slutligen försäkrade, att Utskottet »kulle använda allt bemödande, och hyste hopp att kunna tillfredsställa Rikets Ständer, ville dock ej för sin del motverka en återremiss af Betän2-andet; på det att Utskottet ännu ytterligare jsa Pr*t. Utdrx d, g Dec. zttä mätte komma i tillfälle att taga saken i öfveå* vägande. t Biskoppen m. m. Doctor Vallenberg anförde: Nyttan af ett stadgande, som tillät hvar je Utskott att direct och genast genom sitt Cancellie föranstalta om tryckning af sina till RiksStånden afgående Betänkanden, är alldeles obestridlig. Ståndens
Rummens och möblernas prakt, förhöjd af för tillfället anbragta smakfulla prydnader, ljusens myckenhet, som öfvergjöt det hela med en gyldene trollglans, doftet af de utsöktaste vällukter, samklangen af en herrlig instrumentalmusik, gästernas rika drägter, blixtrarna från de otaliga dyrbara juveler och ädelstenar, som bländade ögat, då det stadnade vid herrarnes rikt infattade värjfästen, knappar och ordenstecken, samt vid fruntimrens diademer, örhängen, halsband, bröstoch armprydnader och gördlar, omvexlingen och ymnigheten af de läckraste förfriskningar: allt stämde själen till glädje, allt lockade sinnena till njutning. Uppmärksamheten rycktes åt så många spridda håll, snärjdes af så många olika föremål, att den hade hvarken rådrum eller kraft att uteslutande fästa sig vid något särskilt, att länge dröja vid samma ämne. Bland den långa raden af skönheter, som med behagens småleende öfverskådade danssalen, – fältet för strider, utan blod, om enväldet öfver hjertan, för eröfringar, som ej kosta andra suckar, än längtans, hänryckningens, trånadens – tvekade de förtjuste ungherrarne i sitt val och vågade ej tillerkänna företrädet åt någon viss; och när de täckaste små fötter, hvilkas näpna form och vackra hull den glesa hvita silkesstrumpan med purpurfärgade kilar syntes ämnad snarare att förråda, än att dölja, och hvilka den tunna sidenskon gjorde ännu mera retande, – när de sväfvade öfver golfvet, som de knappt tycktes vidröra; då flög en elektrisk eld af vällustig beundran genom de manliga åskådarnes bröst, och de äldre åskådande fruntimren voro med välbehag vittnen till en dotters, en brorseller systerdotters, en svägerskas, eller en annan nära anförvandts triumf. Det vore likväl orätt att säga, det ingen i denna lysande samling framför de öfriga fjettrade mängdens blickar.
Jag bestrider helt och hållet denna argumentations riktighet, emedan, såsom jag nyss nämnde, tolagen användes till underhållande af domarecorps, som är ett stalsbestyr, och jemväl lill inqvartering, samt ej heller till enskildt gagn. Tolagen är således en afgift, som upptages af consumenterna till bestridande af allm. utgifter i staten. Huruvida den då kan komma under samma kategori med hamn-, brooch färj-penningar samt andra i an - Den 8 December. 12; svarighetslagen omnämnda afgifter Iemnar jag åt andra att hedonia. Jag vill likväl icke dermed säga, att man nu bör bestämma tolagens natur. Skulle R. St. nu besluta, att den ar af bevillnJsnatur, så fruktar jag, att man i anseende till frågans invecklade beskaffenhet komme i en brydsam belägenhet, då de i följd deraf borde bestämma dess belopp; men lika farligt vore det att stadga, det tolagen ej är af bevillr.tsnatur. Man skulle derigenom tillerkänna Regeringen magt att helt och hållet undandraga frågan den andra Statsmagtens hepröfvande; och då tolagen har så stort inflytande på handeln och consumtionsafgiflerna i det hela samt i det närmåste synes tillhöra bevilln., tror jag det vara bäst att låta denna fråga stå oafgjord, tills målet fått fullkomlig utredning. Då inträffar tiden för den andra Statsmagten att kunna afgifva sin opinion derom, och jag är öfvertygad, att Regeringen ämnar göra det; ty om Regeringen icke haft en sådan afsigt, tror jag icke, att Regeringen hade vidtagit de mått och steg, sorn redan blifvit gjorda för att få målet på redig fot. Jag kan således icke annat än tillstyrka bifall å betänk., i synnerhet då de skäl, Frih. Sprengtporten anfört emot betänk., ej synes mig vara af natur att böra föranleda återremiss, emedan man icke derigenom, att R. St. hos K. M. anhålla, det ingen ökad tolag må äga rum, bundit Regeringen vid regleringen af de förhållanden, som uppstått genom tractaten om Finska handeln.
De Geer, Hans Excellens, Herr Statsrniimstern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderetröipi, Stats-räden: Wallensteen, \ Gripenstedt. \ Ahnqvist, ' ) Ehnemark, Herr B refve Hamilton, / Björnstjerna och \ Malmsten. ) Departements-chefen, Stats-rädet Björnstjerna, uppläste till justering ett. på \ grund af förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension ä Allmänna Indragnings-staten för t. f. förste Bataljonsläkaren vid Elfsborgs regemente, Medicine Doktorn F. U. Kjellenberg, då han från sin innehafvande Bataljonsläkare-befattning afgår. Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt förordna att, i öfverensstämmelse dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflätas. Ex protocollo J. A. Jcedrén. Ank. till Erp.-Utsk. den 24 April 1860, kl. 12 midd. / tionf/1. Jflajitx Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af gjord framställning om ytterligare stals-bidrag till kanaloch sluss-anläggningarne vid Dejefors, eller förändrad plan för fullbordandet af nämnde kommunikationsled; Gifven Stockholms Slott den 15 April 1860. Vid 1853—1854 arens riksdag beviljade Rikets Ständer, uppå enskild motion, för tillvägabringande af kanaloch sluss-anläggningar vid Forshaga och Dejefors uti Klarelfven, derför kostnaden blifvit i en är 1840 upprättad plan beräknad till 190,414 Riksdaler Banko, en summa af 100,000 Riksdaler samma mynt, att såsom lån frän Riksgälds-kontoret mot stadgade vilkor utgå.
Denna beräkning hvilar på ett misstag. Ty om ock de i Statsverkets kassa fr. d. 1 Januari till d. 13 Okt. 1865 influtna tullinkomster med nära 700,000 rdr öfverstigit beloppet af samma inkomster under samma tid 1864, så följer deraf icke, att den under 1865 debiterade tulluppbörden skulle komma att så betydligt öfverstiga 1864 års uppbörd. Hvad som af tullmedlen under ett år inflyter i Statskassan, är nemligen icke liktydigt med hvad samma års tulluppbörd utgjort, enär i kassan kunna inflyta medel, som tillhöra ett föregående års debiterade uppbörd. Detta visar sig ock här hafva varit fallet. Hela 1865 års tulluppbörd liar nemligen, oberäknadt Fyroch Båkmedlen, uppgått till 13,999,174: 72. hvaremot 1864 års tulluppbörd utgjorde . 13,861,859: 88. så att det belopp, hvarmed 1865 års uppbörd öfversteg föregående årets, utgjorde blott . 137,314: 84. Den tredje beräkningen, som äfven kan slå fel, är i afseende på det sista lånet, hvilket, som vi veta, är stäldt på option, och denna optionsandel tror jag går till mellan 5 och 6 millioner Ernt, hvars erhållande således är beroende på långifvarnes godtycke. Den fjerde summan är bränvinsbränningsafgiften, som jag kalkylerat till 10 millioner, ehuru det är troligt, att den icke kommer att uppgå till denna summa, då, som vi veta, det beror på förstärkt Utsk., huruvida afgiften skall bli 75 eller 60 öre pr kanna och det troligtvis blir det sednare. Men derjemte finnes en annan faktor, som icke blifvit tagen i beräkning, nemligen att den s. k. differential-tullen gör att vårt bränvin, vid täflan med den Franska drufspriten, icke kan tillverkas i samma stora skala som hittills; å denna inkomstpost af br än vins afgiften skulle således lätt kunne hända att en brist uppstår af 2 å 3 millioner.
Den, som årligen har eli öfverskott af några r:dr, kan hvarken utlåna dem eller insticka dem i rörelse. Ilan måste gömma sina besparingar flera år, för att slutligen få en fruktbärande summa. En man, som besparar en betyd - Den 7 M»r s e. m. 3G3 ligare summa, lian utsätta den på ränta; men den sammansatta räntan går förlorad. Han måste räkna derpå endast enkel ränta. I den mån som besparingen är stor, kan sammansättningen af räntan blifva större; och då man pä en besparad million kan räkna en trefaIIdig sammansättning af räntevinsten, kan man på besparade 100 r:dr endast räkna enkel ränta och pa besparade 20 r:dr icke räkna någon ränta. Det följer häraf, att om 1 million statsskuld fick förblifva hos medborgarne, lill dess skulden skulle betalas t. ex. under 100 år, och livarje medborgare ärligen aflade den obetydliga besparing, som han enl. amorterings-systemet borde betala till Slaten, hade deraf alldeles icke uppstått den summa af i million, som efter bestämd tid skall betalas. Den hade blifvit så mycket mindre än 1 million, som alla räntorna tillsammantagna. I fall utlåningstiden varit 100 år, hade ihbetälnings-summan derefter gjort föga mer än 5o,ooo r:dr, då i stallet, ifall Staten får emottaga den och behandla den efter amorterings-principen uti ett utveckladt fond-systeme, den uppgår lill 1 million. Uti detta förhållande ligger statsskulds-systemets egentliga hemlighet. Det innebär tillika hela grunden för våra i sednare tider inrättade sparbanker, och bör i en framtid blifva grunden för alla pensions-inrättningar. Fond-systemet kan anses såsom en ofantlig sparbank, der alla nationernas små, och annars bortkastade eller förlorade penningar hopsamlas, för att erhålla penningens accumulerade kraft och bilda capitaler, som på intet annat sätt kunde uppkomma eller samla sig. Detaljerna för verkställigheten synas icke böra komma i fråga, förrän systemet blifvit antaget, emedan detaljerna af utförandet stå i ett så underordnadt förhållande till sjelfva principfrågan, att olika tankar i afseende på dem ej borde i förhand inverka på antagandet eller förkastandet.
Då nu ånyo föredrogs StalsUlskts d. 25 dennes f. m. på bordel lagda utlåt. N:o 229, i anledn. af Hr v. Troils, Emil, motion, att åt Riksg.cont. må uppdragas att årligen upptaga lån emot ouppsägbara obligationer, för att åter utlånas emot inteckning i jordegendom, blef samma utlåt, ånyo Legardt på bordet af Hr Gunther, Carl Gust., samt Frihtna Cederström, Jac., och Boye, Ludv. Vid förnyad föredragning af StatsUtskts d. 25 dennes f. m. på bordet lagda mcraor. K:o 23o, i anledn. af erhållen ålerremiss på StatsUtskts utlåt. K:o i/ja, lät R. o. Ad. bero vid de öfriga RiksSttns i ämnet fattade beslut. Lades till handltna StatsUtskts d. q5 dennis f. m. på bordet lagda raemor. Kto 231 i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtskts utlåt. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Bilagor till Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocoll, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1B23. Sjunde Bandet. STOCKHOLM, Tryckte hos Ojuof Grahn, 1825. rasa Bilagor till Pleni-Protocollet för den x Augusti, förmiddagen. tJerr von Franclen, Augufii Det är möjligt att Lagutskottet haft något giltigt skål till afstyrkande af ifrågavarande motion, men då förundrar det mig, att Utskottet ej anfört detsamma, utan helt enkelt för det, att som Utskottet påstår, i alla öfriga fall finns besvärstid, en sådan äfven bör äga ram vid ifrågavarande tillfälle.
Preste-Ståndet d. 12 ■ Borgare-Ståndet d. 12 Bonde-Ståndet d. ia • Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande Nämndemäns Arfvode för biträde vid Afvittringsoch Skattläggnings-Förrättningar. S. A. K. JCl[os Riksens Ständer har fråga blifvit väckt, att Nämndemän, sorn, för biträde vid afvittringar och skattläggningar, hitintills fått åtnöjas endast med ett tractamente af 8 sk. om dagen, utan ersättning för skjuts, måtte hädanefter för sådant biträde komma i åtnjutande af enahanda resekostnads-ersättning och dag-tractamente, sorn för andra förrättningar dem bestås; Och då Riksens Ständer härvid dels inhemta!, att, enligt E. K. M:ts Nådiga Inslruction för Afvittrings-Rätten i Jemtlands Län, den 8 December 1820, hvarje Ledamot af samma Rätt, under förrättningen, åtnjuter En R:dr om dagen , resekostnaden derunder inbegripen, hvilket tractamente E. K. M:ts Befallningshafvande i berörde Län af Allmänna medel till vederbörande anordnar, dels ock förmodat, det enahanda aflöning blifver, uti den förväntande Afvittrings-stadgan, i Nåder fastställd för Afvittrings-Rätternes Ledamöter uti Rikets öfrige Norra Provincer; Alltså och igo Underdåniga Skrifvelser. då ofvanberörde arfvode af 8 sk. om dagen för Nämndemäns biträde vid afvittringar och skattläggningar icke synes utgöra en, i förhållande till nu varande penningevärde och pris på dags-: verben, svarande ersättning för Nämndemännens tidsspillan och besvär vid dylika förrättningar, få hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet föreslå, att, genom en allmän Författning,’ Nämndemän kunde förklaras berättigade, att för biträde vid afvittringar och skattläggningar , i likhet med hvad dem vid alla private förrättningar bestås, åtnjuta 24 sk.