Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då således en önskad och af behofvet påkallad lindring i utskylder är lofvad, och vi böra tro, att denna lindring verkligen kommer att ega rum, anse vi, att den bör i första rummet träffa den sämst lottade medlemmen i samhället, hvilket mål vi jemväl tro säkrast vinnes genom l:sta Artikelns bevilinings borttagande; enär denna afgift är till sin beskaffenhet den mest obilliga, såsom pålagd hvarje samhällsmedlem, öm han än icke eger mer än sin blotta arbetskraft och ofta med största svårighet kati förtjena, hvad han oundgängligen för sitt lifsuppehälle behöfver, då deremot millionären i sitt öfverflöd för sin person, genom ifrågavarande afgift, icke vore träffad med högre bevillning, än den fattigaste, ehuru han ovilkorligen måste anses böra i långt vidsträcktare mon bidraga lill statens bestånd; på dessa grunder och då, enligt vår orubbliga öfvertygelse, hvarje skatt bör utgöras, i anseende till hvars och ens mer eller mindre förmögenhet, hafva vi bestridt det af Utskottet fattade beslut, och underställa vördsamt Rikets Högloft. Ständer denna vår reservation mot samma beslut till vidare pröfning.” Lars Larsson från Elfsborgs Län: "Staden Borås, hvilken led genom eldsvåda för omkring 13 å 14 är sedan, har fortfarande njutit så betydliga förmoner från staten, att en hvar icke utan skäl kan anse tiden vara inne att upphöra med serskilde uppoffringar,. i och för brandskadan; icke destomindre har Utskottets majoritet tillerkänt Borås invånare att än ytterligare tillgodonjuta samma lindring uti krono-utskylderne, som föregående Ständer beviljat. Deremot är en dylik förmon afstyrkt för Wenersborgs invånare, hvilken stad för blott fem år sedan totalt ödelädes. Detta samhälle torde destoheldre varit i behof att ännu någon tid vinna lindring uti sina utskylder, som förlägenheten af den allmänna skuldsättningen från denna tid måst låta känna sin verkan, sedan räntor och afbetalning vidtaga.
Ty huru lätt kan det ej inträffa att bränvinstillverkaren, till följd af produkternas mindre goda beskaffenhet, tillfälligtvis uppkommande bristfälligheter å bränvinsredskapen, brännmäslarens oskicklighet eller andra tillstötande oförutsedda hinder, som det är öfverflödigt att här uppräkna, ser sig urståndsati att tillverka det kannetal, för hvilket han sig anmält. Alt Staten, under sådana omständigheter, det oaktadt uppbärer afgiften icke blott i förskott, utan ock behåller densamma hel och hållen, äfven om endast tredjedelen eller någon ännu mindre del af det anmälda kannetalet blifvit tillverkadt för hvarje dygn, är något så upprörande, att jag icke drager i betänkande alt här uttrycka milt ogillande öfver en så beskaffad lagstiftning. Man måste nemligen erinra sig att det icke är en illgerningsman, som drabbas af denna lagens stränghet, utan en redlig, arbetsam och laglydig medborgare, som ingenting högre önskar än alt på ärligt sätt få förtjena sitt bröd och att fritt få förfoga öfver den afkastning, hvarmed en mild Försyn välsignat hans trägna arbete och ihärdiga möda. Då nu ingen annan näring i riket finnes vara besvärad med så oerhördt hårda vilkor och då det gränsar till det orimliga, alt en bränvinstillverkare, som ofta med lanta kapitaler drifver sin rörelse och som, i händelse oberäkneliga hinder för honom inträffa att afverka det bestämda kannetalet, det oaktadt måste erlägga full afgift för ett tillverkningsbelopp, hvilket aldrig kommit honom lill godo, så inser utan svårighet en hvar, att en sådan beklagansvärd näringsidkare lätteligen kan bringas lill tiggarstafven och att han snarare förljenar lagstiftarens deltagande och bistånd än förtryck och undergång. Det sednare utgör likväl . det perspektiv, sorn vår bränvinslagsliltning framhåller för den olycklige, då den understundom straffar honom med förlusten af hans sista tillgångar, 64 Motioner i Bonde-Ståndet. 1863. N:o 47. fastän hela hans fel består deruti att han, till följd af oöfvervinnerliga hinder, ej kunnat producera så stor qvantitet bränvin, sorn han förbundit sig till.
Jag misströstar ingalunda, att ju icke Sveriges Ständer skola i dessa sina bemödanden lyekas. Pä grund af alla dessa, och flere af föreg, med mig liktänkande talare anförda skäl röstar jag för afslag å det kongl, förslaget. Några ledamöter yttrade härtill bifall. Hr Weidenhielm, Ernst Äng.: Uti ett ämne af den riksvigtiga natur, som det nu förevar., torde det vara hvarje representants pligt att, i mån af sin förmåga, lägga en skärf till diskussionen; och endast af denna anledn. har jag begärt ordet för att i korthet redogöra för de enkla skäl, hvarpå min röst i denna fråga grundas. Ehuru jag är långt ifrån alt kunna glömma huru mycket godt och ädelt, som öfver hela landet gifvit echo från delta hus, och ehuru jag hvarken vill eller kan förgäta, att Sveriges Adel ofta varit Sveriges stöd och ära, måste jag dock lika upriktigt bekänna, all nu, sedan Adeln icke mera uteslutande besitter hvarken landets rikedom eller tidens intelligens, jag icke utan en känsla af ovil ja betraktar detta Stånds representations-rätt, på grund hvaraf hvarje medlem, utan att hvarken vara kallad af allmänna förtroendet eller eljest ställa tillförlitlig borgen för värdighet lill sina anor, upträder såsom representant, endast med stöd af tillfällig födsel eller börd; och då härtill kommer det uppenbart rättsvidriga i vår nuvar. grundlag, att ur representationen uteslutes en betydlig del af landets uplysta befolkning, som genom så väl sin samhällsställning som bildningsgrad eger grundade anspråk på andel både i lagstiftning och beskattning, hafva dessa omständigheter i förening, åtminstone underen tid, på mig verkat derhän, att jag, flir undanrödjande af sjelfskrifvenheten och inrymmande i representationen af nyssnämnda nu derifrån biltoga elementer, varit färdig att antaga hvilket representations-forslag som helst, hvarigenom dessa syften skulle kunna vinnas.
Dessutom bör märkas, att K. M., sedan år iSoij, utan anmärka, i constitutionsenlig väg, förordnat så viii om sältet för collvoj-afgiftens utgörande och dess belopp, som anglde anslag och utgifter af couvoj-eassan, samt att, då vid 1828, 1829 och i83o årens riksdag denna cassas, eller numera handelsoch sjöfartsfonden* räkenskaper först lemnades till granskning af R. Sl:s StalsUlsk. och deras revisorer, K. M. bibehöll och alltsedan ulöfvat samma dispositionsrätt öfver dessa medel, som tillförene, så att det hade berott af K. M. att, äfven utan R. St:s skrifvelse af den Febr. i835, förordna 0111 den utsträckning af föremålen för dessa medels användande, som R. St. i samma skrifvelse anmälte, enligt hvad de, såsom orden i skrifvelsen och riksdagsbeslutet lyda, för sin del beslutat. Uppgiften, sorn skulle någon viss lid för fortfarandet af handels-och sjöfartsfondens tillgångar vara bestämd, saknar stöd af offentliga handlingar: och åtskilliga utgifter äro tydligen af den beskaffenhet, alt de lör allmän nytta måsfe på en längre tidrymd fördelas. Anmärkn. emot förklarandet att tolagsafgifterna, hädanefter såsom hittills, böra anses beroende af K. Alts pröfning oclt beslut. Svar: Sedan 180g hafva mångfalldiga beslut öm förändring eller förhöjning af städernas lolag blifvit fattade, utan anmärkn. deremot af föregtde Const.Utskott. Någon af Konung och Ständer gemensamt åstadkommen reglering af tolagen finnes veterligen icke.
Med det sagda har jag dock antydt det förnamsta af inin uppfattning af dessa böcker, begge högst märkliga och ovanliga inlagg i rår litteratur. Det ar intet tvifvel att fru Malling nied dessa arbeten intagit en rangplats bland roman-sedeskildrare, och man niåste lyckönska den forna Stella Cleve att ha tagit sig iiågra ars hvila. Hon har därigenom bestyrkt sanningen af den gainla satsen, att det är särdeles fördelaktigt att reculer pour nzieux sauter. Tysta d .. up, berättelser af Anna Roos {A@wo). Stockholm, Wahlström och Widstrand. En inärkvardigt mogen teknik, behaglig, klar och lngn stil äro de goda egenskaper, som utmärka Alfaros berattelser, ett knippe af Österländska och gamnialnordiska noveller .. Uen ilet mest utniarkaude draget i hennes samling ligger ej liäri, utan i den slöja af mystik, af färgmättad iiröiiiton, som hon ställvis förmatt ge berattelserna och som förlänar dem nigot af den gamla sagomusikens trollkraft. Hon tagit starkt intryck af Selma Lagerlöfs mystiska berättarstil, hon ar mindre subjektiv an sin förebild, men kanske ocksh darför mer klar. Nigra fulländade mästerverk äro ju desstt berättelser ej. Stora, allt för stora, # ro ofta aninens, s % att författariiinan ej iuäktat uttrycka dein s % kraftigt, som läsaren kanske velat, men man förbiser gärna dessa .brister, ty de ersattas at skönheten i sprgket, som ibland får cittrans eller iiiandoliiiens singackord i sitt tonfall, ibland låter den majestätiska orientaliska formviirlden stå fram i sitt halfdrömslif nied valliiiodoft, ökenstillhet och fargqlöll. Osterlandsroiiiautiken blir aldrig gainmal, och liar nutidsdiktare sisoni Hcidenstain och Pierre Loti kännt behofvet att tolka dess drömmande kiinslor, märka vi, att densamma ännu äger besläktade strängar hos oss.
Den, som vill, att till contra-proposition i hufvudsakliga voteringen om den under artikeln ved förekommande rubriken andra slag skall antagas Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut, att nu gällande införselstull derå, 24 sk. famnen, bör blifva oförändrad, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, kommer contra-propositionen att utgöras af Bonde-Ståndets beslut, att den ifrågavarande afgiften bör blifva lika med den, som nu eger rum för utförseln, eller 1 R;dr 24 sk. famnen. l4l:o. Den, som godkänner Utskottets förslag, att införselstullen å ilen under artikeln ved upptagne rubriken andru slag skall bestämmas till 36 sk. famnen, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, antages (l:a alternativet) Ridderskapet och Adelns samt BorgareStåndels beslut; (2;a alternativet) Bonde-Ståndets beslut. Trädvaror, alla, ej specificerade etc. I afseende å rubriken: Alla, ej specificerade ^ mer eller mindre arbetade, derunder inbegripne ej specificerade snickareoch svarjvare-aibetenj med eller utan betsning, målning eller lackering, som för närvarande förtullas efter värde med 33t procent derå vid införsel, hade Utskottet före - Bevillning^-Utskottets Memorial, X:o 30. 41 föreslagit vigtberäkning vid förtullningen och alt för artikeln matte antagas ett stadgadt värde af 2 R:dr 32 sk. införselstull skålpundet; hvilket Presfe-Ståndet ock bifallit. Borgareoch Bonde-Stånden åter hafva väl gillat förändringen i lörtu11- nings-sättet från värde till vigt, men höjt värdet till 3 R:dr och in fö iselsta Ilen till 1 R;dr skålpundet; hvaremot Ridderskapet och Adeln bibehållit gällande Taxas ofvanberörde bestämmelser.
Op. 210. af hrr Holmquist och Varberg, af hvilka i synnerhet Tre duetter för 2 flöjter eller flöjt och violin, af den förre är förtjent af synnerligt erkännande för Carl Kreith, redigerade af Louis Muller. Hvarje IV. det roliga och karaktäristiska sätt, hvarpå han utduett innehåller: Allegro, romans, menuett och rondo. förde sin roll. Hr Varberg har äfven goda pointer, Ruth. men öfverdrifver ofta. Stycket är alltigenom ett förklädnadsstyeke: hr Holmqvist t. ex. uppträder väi Ja, midt på blanka hvardagsförmiddagen i minst ett dussin olika förklädnader, den ena rostängde fru Berg för en gång sin butik till ligare än den andra. Och publiken, som första aftonen var ganska talrik, skrattar och har roligt. grannarnes outsägliga förvåning. Hon var borta » Lifvet på landet », bearbetningen af Fritz Reuters en timme, kanske två, och när hon kom äter, allbekanta arbete med samma namn kommer snart ledde hon ett barn vid handen, en sexårig liB e r ä t t e l s e f ö n I d u n upp på denna scen med hr Holmquist som Onkel ten flicka med gult, gult hår, som glänste likt Br&lt;gsig. af Johan plordling. silke i solen. A denna scen uppträder från och med fredagen i (Forts.) denna vecka direktör August Lindbergs sällskap. BörLångt bort från den stora stadens andra jan göres med Björnsons här aldrig förr gifna 3- sida, från det bullrande Norr, der rutorna i j f e j l n i en stund hörde han sin hustru stänga akts-skådespef » E n handske », hvari hufvudrollerna det gamla barnhuset dygnet om skälfde vid ' ^ b » " ytterdörren till butiken utåt gatan och utföras af fru Julia Håkansson (Sväva), hr Lindberg och fru Boström (hr och fru Riis, Svävas föräldrar) i det samma slog klockan i Maria nio med dånet från Drottninggatans samfärdsström, blef Teater och musik. Ny musikliteratur. Abr. Landquists Ett storstadsbarn.
Jag anser icke de åt.: gärder olämpelige, utan förenlige med Principen af Myntvärdets upprätthållande, som Utskotten föreslagit i afseende på Disconternes Assignationers och Reversers inlösen, nemligen; de förre genast och de sednare innom 5 år, dock som en mera detaillerad plan för Penningetillgången i Rikets från Stockholm aflägsne Provincer och på hvad sätt Lånetjllgån: gar hädanefter kunna blifva att tillgå, då sorn jag hoppas alla BolagsDisconter och Insatts-rättighet af Penningar mot 3 Procent aldrig måw te af Ständer mera auctoriseras, icke ingått uti det Förslag Högloflige Utskotten nuafgifvit; anser jag Betänkandet böra återfemitteras, i den förmodan, att det dröjsmål, som ytterligare härigenom ökar den allmänna förlägen, heten, icke uppväger fördelen af att i ett sam-; manhang få emottaga och kunna bedömma hela Financeplanen, då hvarje partiel åsigt alltid måste göra detta bedömmande mera osäkert och öfvertygelsen om det rätta mera vacklande, Utskotten torde äfven böra närmare upply - Den 17 Martil, e. må sä , huruvida Götha CanalDiscontsDirect'on kari undgå en lika ersättnihgsförbindelse, sorn Malo mö DiscontDirécteurer, i händelse brist förefinnes, Samt hvad del CanalVerket kan anses haft uti Disconteris obestånd, då till arbete^ bedrifvande anvähdts mera än Discontvinsteri och ActieÄgarries samt Statens lagliga och bestämda årliga bidragj hvilka Upplysningar läfa Vara lika vigtiga för Diréctiorierne, i fall dé aro ansvarsfrie, sorn för Riksens Ständer, ifall ett motsatt förhållande äger fum.
R:dr. öre. Trädvaror: af mahogny, jacaranda och andra utländska trädslag, massiva eller dermed fanerade; äfvensom arbeten, försedda med äkta eller oäkta förgyllning . 1 skålp. 15 Artin. Ar arbetet sammansatt af flera trädslag, sker förtullningen efter det slag deribland, som droger högsta tullafgift. möbler, försedda med stoppning, men utan öfvertyg. förtuilas efter ofvanstående bestämmelser, utan förhöjning. försedda med stoppning och öfvertyg, förtullas efter nämnda bestämmelser, med 25 procent förhöjning. Tumstockar; se Instrumenter, handtverks-. Tungspat, omalen; se Sten. oarbetad. malen; hänföres till Färger och Färgningsämnen, ej specificerade. Tusch; hänföres till Färger, ej specificerade. Tulanego; se Zink. Tutia; hänföres under Apolheksvaror. 3 Tänder, konstgjorda; tullbehandlas såsom Varor, i taxan ej nämnda, arbetade. Tändstickor, jemväl af annat material än träd, äfvensom Tändsvamp, närmaste emballagets vigt inberäknad I skålp. 12 Ull, alla slag Fri. Ur: fick-: ... med guldboett I stycke 3 — med boett af andra malerialier 1 stycke — 75 boelter, lösa; förtullas såsom det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå. j skeppskronometrar 1 stycke 10 46 Förslag till Tull-taxa. Qvantitet för Införselstull. Tullberäkningen. Riksmynt. R:dr. öre. Ur: väggoch studsare i foder: af brons eller annan metall, äfvensom af alabaster och porslin 1 skålp. — 75 af träd eller andra slag 1 skålp. 40 urfoder, lösa, lod till ur, äfvensom tornur, eller delar deraf, förlullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå lösa eller oinfattade urverk, eller delar af ur, ej specificerade \ skålp. 1 — Urglas; se Glas Vadd: silkes1 skålp.
Hvad serskilt be. träffar ConstitutionsUtskottets vägiande, att ut. lemna fölberörde Handlingar, må det tillåtas mig erinra, att TryckfrihetsLagens 2. §. 4. Morn. uttryckligen föreskrifver : ”Att Protocoll, hållna hos Konungen i Ministeriella Ärender och Commandomål, eller StatsRådets Protocoll och Handlingar, eller Constitutionsytskottets rörande StatsRådet &c. icke kunna utan Vederbör andes tillstånd till tryckning utbekommas.” Vederbörande vid detta tillfälle lärer väl ConstitutionsUtskottet vara, och fastän jag ej ansett tryckning af oftabemälte Handlingar böra förnekas , kan jag likväl ej finna annat, än att då, enligt Grundlagen, ConstitutionsUfskottet kan samtycka till slika Handlingars utlemnande , och i min öfvertygelse, dec , sorn kan samtycka, äfven kan vägra, ConsututionsUtskottet vid detta tillfälle jemväl haft rättighet att tryckningen förvägra. Friherre Cederström., Jaeob: Jag har instämt m -d de Herrar , som önskat tryckning af ifrågavarande Handlingar. Men då ConstitutionsUtskottets, i anledning deraf fattade beslut ej är af den beskaffenhet, att det kan un. dei kastas Ständernas granskning, hellst Utskottet såsom Ständer här afgör ; och då Ridderskape* och Adeln ej beslutat tryckningen, utan allenast anmält sin önskan att den måtte beviljas, så måste , enär i frågan härom två Den S Maj f. m. Stånd innom Utskottet stadnat emot två , och votering p r Capita lika litet, som Utskottets förstärkande. Kan komma i haga, Målet, en* ligt Grundlager, förfalla. Det gifves vissa fall, der ett bestämdt resultat är oundgängeligen nödvändigt , och då förstärkning af Utskottet eller votering per Capita måste äga rum, men det är också endast i dessa noggrant utstakade fall. I alla andra förfaller frågan. Friherre Stael von Holstein: Friherre Åkerhjtlm åberopar såsom skäl, att ett dylikt
Fördel och Intresse. Men ser man närmare lill, måste man finna, att alla dessa amsen afgiva Ministeriella mål, och huru de skola behandlas, har Coostitutionen, utan att taga connoissance om någon Canzlistyrelse, i 1 > §. föregkrifvit. Endast på Cabinettsväg slutes Förbund med främande makter; endast på densamma, under åberopandet af Rikets väpr-ade styrka, afgQras stridigheter med fremmande magter eller UtRräfvas Rikets rättigheter, till hvilka äfven hörer bibehållandet af erkände och öflige Titulaturer. Då dessa mäst grunda sig på gammal häfd, upplyses förhållandet med dem endast och allenast af Rikets gamla documenter, hvilka förvaras i RiksArchivet och icke af CanzliStyrelsen, som således med detta ärende icke heller gerna kan hafva annat att upplysa, än det som grundar sig på underrättelser af ArchivChefen. Lika litet med bestämmandet af Tractamenten &c. för (diplomatiske Embetsmän, då alla dithörande frågor numera afgöras utan ali Collegialöfverläggning, sedan Kongl. Maj:t har en bestämd summa för MinisterStatens aflöning sig anslagen. 2:0. ’’Canzli-Styreisen har:, att jemt© Kongl. Majus och Rikets CommerceCollegium, med iagttagande af hvad ConsulsReglemen - tet föreskrifver, upprätta Förslag till alle ledige Consuls, Agentsoch HandelsComissariebeställningar, äfvensom att för dem föreslå IfrStructioner, hvilka befattningar förut, enligt Kongl, kungörelsen ensamt tillhört Commerce - 758 Dm i 5 Martii, Collegium. Den utfärdar Fullmakter för alla Copister inom Canziiet och lör CanzliBokhållaren, Constitutorialer lör Postlnspectorerne i Riket samt later genom utdrag af Protocoliet antaga Extra Ordinarie Canzlister och Canzlivaktmästare eller Poster.
Sålunda qvarstår alltid skyddet för de inhemska näringarna såsom ett element i en ändamålsenlig tull-lagstiftning, om än gränsen, hvilken det icke bör öfverstiga, nu kan anses förr uppnådd än som fordom yrkades. Då vinnandet af begge dessa föremål i betydlig mån är beroende af den del af handelslagstiftningen, hvilken består i de med andra länder gällande traetater och öfverenskommelse!’, torde det så mycket mindre linnas olämpligt, alt i sammandrag redogöra för hvad i delta afsende är i sednare tider af vår Regering afgjordt, som i ett allmänt läst blad, i början af riksdagen, en ledande artikel i detta ämne varit införd, rik på falska uppgifter och deraf dragna falska slutsatser. Med få och korta undantag hade under nära ett århundrade, från början af den s. k. frihetstiden, vår tulllagstiftning varit grundad på hvad man kallat merkantilsystemet, d. v. s. på beredandet af det mål, att vi måtte till utländningen försälja så mycket, men deremot från honom köpa så litet som möjligt, och alt i våra handelsförbindelser med främmande länder vi, så vidt möjligt, måtte ensamme spela den activa rolen. Detta framkallade product-placatet, eller förbudet för främmande nationers fartyg alt till Sverige införa ett 3:dje lands producter eller till ett 3:dje land från Sverige utföra våra, äfvensom en följd af samma systeme, ehuru litet tidigare tillämpad, var den s. k. ofria tullen, d. v. s. vanligen stadgandet af dubbel tull för de varor, som med främmande fartyg fin g o ineller utföras. J.ig skall icke här inlåta mig i en undersökning, huru menligt ett sådant systeme, i repressalioväg utöfvadt af de flesta stater mot hvarandra, måste inflyta på allas handel och näringar. Vårt första steg att i tractatväg bereda en återgång från detta ömsesidiga band, var tractaten 1816 ined förenade Staterna af Amerika, hvilken beviljade begge Statermes fartyg, vid varors ineller utförsel ur hvarandras hamnar, fullkomlig likhet i afgifter, dock utan att sträcka denna jemlikhet lill lika rättighet att införa samma varor.
Iiiket8 dä kör8amlade 8tänder kland annat underdänig anliällan derom: att, enär i k.and8erona kunne8 ett 8törre antal 8taten tilllröriga, till en del okegagnade, k^ggnader, 8amt kör 8tat8verket otvikvelaktigt 8kulle uppkomma en ket^d1ig l>68paring, om en del ak de i 8käne8 olrika 8täder förlagda eor^8er, kör livilka 8taten komme att Iielg8ta8 med in^vartering8-er8ättning, linnde till I^and8erona körki^tts8, en körändrad förläggning ak de i 8käne8 8täder inkvarterade tru^p»er mätte vidtag38, 8ä att derigenom omkörmälde i lkand8- erona keklntliga k^ggnader lilekve kegagnade; att, dä 8taden ^8tad ie^e melan andra 8täder linnde körp»1>gta8 att utan ersättning lemna 8tall oell maga8in8-rum till den der8täde8 körlagda 8c^vadron ak Xronp>rin8en8 Ilu8arkegemente, de underkandlingar, 80m ytterligare kunde med nämnde 8tad inleda8 om inkö^ kör 8taten8 räkning ak dervarande 8talloell maga8in8-llu8, mätte Kring38 till 8lut 8edna8t innan id/ji är8 utgäng, dä 8taden8 rätt till åtnjutande ak ränteoell eap>ita1-akl>6talning Longi.
Utskottet, som i det klandrade momentet äfven uptagit Gerningsmän och Sockenhandtverkare på Landet m fl. personer, anser nemligen, att Sockenbyggmästare sällan torde linnas, och att deras befattning då är så litet magtpåliggande, att de kunna med skäl hänföras till minsta Classen. I afseende, ej mindre på hvad inom Borgare-Ståndet, under åberopande af Herr Brovallii reservation, blifvit anfördt emot Bevillnings utgörande af Spannmålshandlare å Landet såsom olämplig, då sådan handel ej skall vara tillåten, än på den i Bonde-Ståndet gjorda framställning, att de, som, ifrån östra delarne af Skåne, tillbyta sig virke emot spannmål, ej måtte såsom Spannmålshandlare beskattas, får Utskottet 34 B nvilln,-Utslits Utlåtande, N:o Cfj, blott erinra, att handeln med Spannmål år fri, samt, rinder åberopande af hvad Betankandet härom innehåller, yttra sin öfvertygelse, att Taxerings Comitéerna nog lära urskilja och till Bevillning uppföra den, som tan anses såsom verklig Spannmålshandlare på Landet. Med hänsigt till den förändring, sorn bär ofvan tillstyrktes, i fråga om Trädgårdsmästare i Städerna, hemställer Utskottet, att i stället för de bär, i förslaget för Trädgårdsmästare på Landet, införda Glassér, måtte bibehållas förra ordalydelsen ; eller ”ii* ka ined dem i Städerna.” Pri". 3o (i$\ 29). Som hvad i denna §. är Stadgadt om Masugnar ordagrannt öfverensstämmer med hvad den, al Rikets Högloflige Ständer antagna, 1,4 Bevillningsgrundeq derom innehåller, kan Utskottet icke deruti föreslå det uti Högvördige Preste-Ståndet af Herr Prosten Svedelius här yrkade tillägg derom, att