Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hwad här ofwan är sagt om anspråk pa undantag i stöd af förmögenhet bör äfwen gälla om ansvräk pä undantag i stöd af hördHuru gynnad as södsten ynglingen än mä hafwa blifwit, bö» Den 5 Maji» r4t böra wilkoren för hans befrielse i närwarande ämne wara fullkomligen och i alla hänseenden lika med dem som fordras hos de ringaste medborgare. Som han genom stn börd är minst af alla utesluten frän någon medborgerlig rätt, sä bör han ej eller derigenom wara undantagen frän någon medborgerlig plikt. Det lärer da tmismelsutan för hwarje tänkande man wara klart, att genom legnings rättigheten, om den medgass, skulle upkomma en föcstärkningS-armLe, som ehuru möjeligtwis marerielt starkare, dock genom sjelfwa sältet af fin tillskap» ning, skulle sä ett ondt hos sig intryckt, som mäste gjöra att nöjdhec med tjenste» och. följakteligen en rättskaffens anda och fosterlands tänsta torde hos henne bli ganska swär att finna. Lälom ost 'nu undersöka hmad werka» en sadan rättighet oundrvikeligen skulle hafwa pä Rikets ordinarie och stadig warande annee. Om det är ostridigt, art legnings friheten skulle för de legande af förstärknings ungdomen innan korrt upbringa legorne till ett belopp som ingen annaN än de förmögnare blefwo i ständ att utan största fwärighct betala, ehuru det manskap de hyrde ej bchöfde förbinda sig till mer än blott § ärs tjenst, till hwad odräglig bögd skulle dä ej legorne upstegras för Rustoch Rotehällare, som ärv skyldige art rernckera den ordinarie Krigsmakten, eniedan de soldater de upsäkta Mäste anskaffas ej sök 5 är allenast, uran pä lifstid eller (som är del samma tills de blifwa oförmögne att tjena) swärighelen för Rotehällare att upsäkta soldat är redan rätt 142 Den 5 Maji - betydlig, och legorne mycket dyra.
Sunddelii egentliga embetsförvältning eller tillvita honom begångna einbetsfel och ej eller anfört klagomål öfver hans förhållande i öfrigt, men, i anseende till det ringa värde, han sjelf syntes sätta på sitt kall, och då han icke skulle utmärka sig genom ett fredligt och förekommande uppförande, tillkännagifva den förhoppning att, genom Domkapitlets åtgärd, befrias från en Prestman, som, efter mistadt förtroende, icke mera kunde verka någon uppbyggelse. Och hade Sunddelius, som undfått del af — 63 — detta sockenstämmoprotokoll, i anledning deraf till Domkapitlet inkommit med skriftlig förklaring och deri sökt visa, att allt hvad i protokollet inllutit om församlingens yttrade missbelåtenhet med honom och hans tjenstgöring skulle befinnas emot sanningen och verkliga förhållandet stridande, derföre han ock emot Sockenstämmans Ordförande, som fört protokollet, framställt påstående om ansvar enligt 8 Kap. Missgerningsbalken, hvilken angifvelse, sedan den sistnämnde deröfver blifvit hörd, Domkapitlet till handläggning och afdömande vid allmän domstol hänskjutit. Vid dess till mig i denna anmärkningspunkt afgifna utlåtande hade Domkapitlet, till upplysning angående ifrågavarande skrifvelse af den 28 December 1836, bilagt två från Wireda och Haurida socknar i samma månad till Domkapitlet inkomna ansökningar, att den af församlingen valde Komminister måtte genast få inträda i embetets utöfning, såsom orsak hvartill de sökande från Haurida uppgifvit, att det, i synnerhet forén Prestman, kränkande och menliga rykte, som dit föregått Komministern Sunddelius, under hans dervaro hunnit rättfärdiga sigj dels ock tvenne särskilda till Biskopen aflåtna skrifvelser, den ena af KontraktsProsten, som, jemte förmälan, att Sunddelius genom sitt lefverne skulle göra sig allmänt föraktad och hatadj afstyrkt hans ytterligare anställande till tjenstgöring, sedan vikariatet i Haurida upphört, och det andra af Landshöfdingen i Jönköpings
Enligt den ifrån Statskontoret lemnade uppgift, hafva fondens nyssberörde inkomster under 10 år per medium utgjort 26,411 r:dr 10 sk. 10 rst., hvarifrån afdragils afkortningar 1,123 r.dr 41 sk, 4 rst. och remisslage 38 r:dr 43 sk. 9 rst., så att behållna beloppet uppgått till 23,228 r:dr 21 sk. 9 rst. Derjemte bör anmärkas, att åtskillige hemmaosränlor samt fyra boställen vid 1848 års utgång ännu innehades af indelningshafvare vid f. d. Adelsfaneregementel, hvilka räntor och boställen, i den mån de blifvit eller blifva lediga, äfvenledes skola till fonden ingå; varande berörde hemmansräntor uti 1848 års räkenskaper beräknade till ett markegångsvärde af 2,293 r:dr 42 sk. 5 r:st. Med ersättning till Invalidhus-fonden för nu ifrågavarande inkomster anser jag böra förhållas, i likhet med hvad Kongl. Majd uti den vid sednaste riksdagen till Rikets Ständer aflåtna proposition om beskatlningsväsendets förenklande föreslog, eller medelst anvisande af el t bestämdt kontant anslag, lämpadt efter hvad räntorna och nu utgående arrenden af de ifrågavarande indragne boställena utgöra efter medel-markegång för sednaste tio åren med tillagd forsellön, och hvilket, hvad serskildt angår arrendena, redan är afgjordt, genom Rikets Ständers vid nämnde riksdag lemnade bifall lill Kongl. Maj:ts ut i berörde proposition gjorda förslag, att sådana arrenden af Statens, egendomar, som äro anslagna till vissa inrättningar och icke äro påräknade alf för dessa inrättningars underhåll in natura utgöras, borde till Statsverket indragas emot kontanta statsanslag; varande erforderliga åtgärder för verkställighet i allmänhet af della beslut beroende på Kammar-Kollegii införväntade underdåniga utlåtande.
177 åeles gifven, enär exempel ej heller saknas af Gorporationer, sorn genom sin förvaltning af främmande medel förorsakat de kanhavaSte förluster} och finner Utskottet, på dessa grunder, så mycket mindre skäl, att tili det Väckta förslaget tillstyrka bifall, som, enligt Utskottets öfvertygelse, de största svårigheter Skulle möta för eihottagandet af en lönlös och i hög grad ansvarsfull befattning. Hvilket dock vördsamt tinderställes Riksens HöglofL Ständers egen pröfning. Stockholm den 10 Februari 1818. Mxksétts tiö&tojt. Ständers Allmänna Besväts» och Ekonomitjishotts Betänkande rörande yrkad jemkning i transportskyldighetert af Tiondeoch Afradsspannet nälen. Ett Memorial i detta ämne af Riksdagsman* nen Eric Svensson från Elfborgs Län har uti RrotocollsUtdrag af den sdra nästlidne Januari blifvit från Hedervärda BondeStåndet till Utskottet remitteradt, uti hvilket Memorial anföres, att den Kronan hesparde Thundén ofta får lösas efter Markegång, och när den in natura måste utgöras, det icke är fråga om att transportera den längre än till närmaste KronoMagazin, hvilket för Tösb<> och Vedbo Härader i Elfsborgs Län icke skall utgöra mer än ungefärligen hälften ä£ Eihang till RiksSt, Pro t. iS»7-*8l8> Anil. N:r SJ, s|* Besv. och Ekon.
(Jag har beräknat den förstnämndes årliga inkomster till 266,066: 32, och den sednare till 133,333: 16, jemte ränta på ränta efter 5 proc.; samt kostnaden för de allmänna skjutföreningarne lill återstoden af inkomsterna). I stället har under samma tid de beväringsskyldige till dessa för försvaret onyttiga legokarlar utbetalt circa 4,000,000 R:dr, hvilka nära nog på skillingen uteslutande blifvit använde lill uppköp af — bränvin. (Ersättningen lill en legokarl upgår nu för alla 5 beväringsåren ifrån 50 till 100 R:dr; stundom derutöfver. Således för 1,600 legokarlar till cirka 100,000 R:dr årligen, oberäknad! Statsverkets utgifter för deras underhäll). u Den i Januari f. m. ringsmanskapet, sedan det till tjenstgöring blifvit upbådadt ega välgrundade och lagenliga anspråk, men hvartill nödige medel saknas, annorlunda än genom nya pålagor: Vadstena krigsmanshuskassa kan nemi. icke för detta ändamål anlitas, utan att på samma gång blifva urslåndsatt fullgöra de nu till stammen utgående otillräckliga pensionerne; — och skulle alla dessa fördelar erhållas utan att i ringaste män belasta hvarken Statsverket eller de skattdragande -— blott medelst erläggandet af rättvisa och föga betungande tillfälliga afgifter af mera bemedlade samhällsmedlemmar. Oberäknadt ofvan anförde fördelar skulle slutligen hvad jag här föreslagit medföra en årlig besparing för Statsverket af minst 5,000 R:dr, motsvarande årliga underhållet för de både onyttiga och ohehöfliga legökarlarne. Anhålles om remiss till förenade Statsoch Lag-Utsk:n.
KamrnarKollegii Utlåtande om förmånsrätt till dem skall tillkomma Kongl. Maj:t och Kronan eller Akademien, och 220 Rdr 17 sk. 4 rsh deponerade 1778, utgöre vissa Akademibönder af bemälte Kollegium ådömd ersättning för dagsverkskostnader vid kungsängarnes afbärgande, hvarförutan ock i räkenskapen blifvit balanserad en bytesbristfordran af i45 Rdr 20 sk. 11 rst., uppkommen emellan åren 1696 och 1699; så ock enär numera hvarken bandiingarne i berörde mål kunna tillrättafås, ej heller några tillförlitliga upplysningar vinnas, hvaruppå Akademiens rättsanspråk å berörde medel kunna grundas, kommer äfven frågan härom att, efter af Akademi-Kontoret i laga ordning till Consisto - — 340 — xiutn ingifvande anmälan för afskrifning, upptagas neli på för Landen varande skäl pröfvas. Med underdånigste vördnad, trohet neli nit framhärda, Stormäk tigste Al lern åd igs te Konung! Eders Kongl. Maj:ts saller underdånigste oell iropligtigste tjenare och undersåter, J. E. B o e t h i u s. Kongl. Akad. a. v. Rektor. J. Thorsander. Christ. E. Fahlcrantz. A. E. Knös. C. J. Almqvist. P. E. Bergfalk, G. Wahlenberg. Isr. Hwasser. L. P. Walmstedt. D. M. Schedvin. ,J. Henr. Schröder. El. Fries. W. F. Palmblad. E. Aug. Schröder. J. H. Haak. Upsala den a6 Februari 1842. Con - — 341 — Consistorii Academici i Lund underd. Utlåtande, i anledning afRevisorernes Berättelse angående granskning gen af bunäs Universitets Räkenskaper, Stormäktigste Ällernådigste Konung!
Besvärsoch Kionomi-lfskollels Betänkande ffl-.o 33, en armé, som ej ständigt är på krigsfot, vid ett utbrytande krig ligger deruti, att kunna erhålla tillräckligt och dugligt befäl, vågar jag föreslå: att Rikets Ständer, med afslag å Utskottets Betänkande, ville besluta, att i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes anbefalla, att de frivillige skarpskyttarnes öfningar under de årliga beväringsmötena så ordnas, att, vid ett inträffande krig, utur de frivilliga skarpskytteföreningarna en stam för en kommande landstorm må kunna bildas och ar méens befäl förökas; hemställande Rikets Ständer i underdånighet, huruvida ej åtskilliga förmåner under beväringsmötcna skulle kunna beviljas skarpskyttar, som vid sina föreningar förvärfva! färdighet i exercis och manöver.» af Herr Börjeson. M Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Juni 1863, kl. 10 f. ii). Betänkande, i anledning af väckt motion om utarbetande af förslag i och för ordnandet af en verklig landstorm. Motion härom är väckt inom Vallofliga Borgare-Ståndet af Herr Ridderstad (N:o 224), hvilken föreslagit att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om utarbetande af ett sådant förslag; hvarjemte, för den händelse Rikets Ständer skulle anse sig dervid böra uttala några grundsatser, motionären ytterligare föreslagit följande: Sammafis. Stals-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskollels Betänkande A-.o 32. 13 » Allmänna stad gauden. § 1. Alla medborgare, med undantag af dem, som äro i krigstjenst eller bland beväringen inskrifna eller äro nödvändiga för den ecklesiastika och civila förvaltningens oafbrutna gång, skola i öfrigt utan afseende på samhällsställning, så vida de ej äro vanföra, vara skyldiga att från 25 till fyllda 40 år tillhöra landstormen. § 2.
Hvarefter Herr Grefven och Lan dt Marsk cilken yttrade, att, ehuru fortfarandet afdiscussionen bäst kunde för Ridderskapet och Adeln ådagalägga, det Herr Grefven och LandtMarskalien icke ansåg den af Friherre Åkerhjelm väckte motion innefatta förslag till ändring eller förklaring af något ställe i Gruudlagarne, emedan Herr Grefven och Landt Marskalken i sådant fall genast vid discussionens början, under tillkännagifvande af sin enskilta öfvertygelse låtit inställa all vidare öfverläggning i ämnet; likväl och då flere Ledamöter yrkat att frågan borde ur en constitutionel synpunkt betraktas, fann Herr Grefven och LandtMarskalken sig böra förklara, det hanjicke kunde dela en sådan öfvertygelse, i följd hvar af, och som den väckte motionen efter Herr LandtMarskalkens omdöme, endast åsyftade åtskilliga ändringar uti serskilde §. §, af RiddarbusOrdnmgen; Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde , att, jemlikt 52 §. af RiddarhusOrdningen, icke allenast Friherre Åkerhjeims ifrågavarande motion utan ock alla de af åtskillig® t 88 Den 27 Januarii. Ridderskapets och Adelns Ledamöter rörande samma ämne i dag afgifne yttranden måtte till Ri ddarhusUtskottet remitteras. Ropades starka Ja, jemte några Nej, Friherre Boije: Jag protesterar emot propositionens uppställning, såsom i min öfvertygelse icke rigtig. Invändningen emot upptagandet mäste först, genom proposition undanrödjas, innan någon proposition till remiss på motionen kan göras; emedan om motionen ej kan upptagas, så kan den ej heller remitteras. Jag anhåller att Herr Grefven oell LandtMarskalken ville lenina den preliminaira propositionen först. Grefve Spens: Hade Friherre Boije inskränkt sig till reservation emot Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, såsom Grund, lagsstridig, ser jag icke att denna reservation kunnat nekas; men då lian nu fordrar en serskild proposition, genom hvars besvarande
Stockholm den 20 Mars 1845. Ank. till Exp.-Ulsk. den 2o Mars, kl. 8 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om reorganisation af Gottlands National-Beväring. Uti en hos Ilederv. Bonde-Ståndet väckt, lill Utskotten remitterad, motion, har Riksdaesfullmägtigen Conrad Romin från Gottlands Län, med hvilken sig förenat Lars Norrby från samma Län, jemte en framställning om Gottlands National-Beväring, dess uppkomst och organisation samt kostnaden för dess underhållande, äfvensom den tunga, som skulle orsakas Gottlands invånare genom denna bevärings utgörande, och hvilken ingalunda Siatssamt Allm. Besv, och Ekon.Utskottens Utlåtande, N;t> 88. 7 skulle motsvaras af den beväringsskyldighet, som Sveriges öfrige provincer linge vidkännas, hemställt, om icke ’en laiti a l i de bördor, hvilka för närvarande tryckte excercis-skyldige Gottländske medborgare", borde till vägabringas, jemte ”en mera passande och tidsförhållanden mera motsvarande atlöningsslat lör de vid Gottlands National-Beväiing anställde Öfveroch Under-officerare samt öfrige till Corpsen hörande embetsoch tjenstemän; hvarjemte motionären för ändamålet medelat följande förslag: "l:o Exercis-skyldigheten vidtager hädanefter från och med 19 och upphörer med 24:de årets ålder, då förflyttning sker till Infanteriet. Infanteristen förflyttas vid 40 års ålder till Pikfoiare-Corpsen, hvarifrån han utskrifves vid sitt 45:te år. 2:o Landets Beväring indelas i 2 Bataillioner, hvarje Bataillion i 5 Compagnier. 3:o Hvarje Compagnie behåller samma antal af ordinarie Öfveroch Under-Befäl, som hitintills; men för hvarje tilläggas på Extra stal, i anseende till möjligen inträffande behof af Infanteriets och Pikforarnes exercis, tre Uuder-Olficerare och sex Corporaler. 4:o
I mägtige ingifna Berättelser från nämnde Verks Revisorer, laar Banco-Utskottet ej kunnat undfalla de för penninge-rörelsen och allmänna Crediten i flera afseenden menliga Verkningar af Malmö Discont-Verks vidtagna method för dess utlåningar, så vidt desamma bestridas uti sådana 3 procents Reverser, som utan penning-insättning äro utfärdade. med påteckning, att vid viss förfallotid (endast i Malmö inlösas, hvilka ej såsom betalning för Fånen emottagas; samt af dessa anledningar äfven i närmaste kringliggande örter löpa med' betalnings-rabatt. Ett Lån system, grundadt på Reverser, hvilka utan insatta penningar och utan behörig äutorisation, af en enskildt Corporation i förråd utskrifvas, men ej i betalning åter emottagas, hvaremot genom Lånens föinskrifna återbetalning i Bancö-sedlar, ständig tillgång fourneras för inlösen af nya i lika ändamål utgifna Reverser, innebär otvifvelaktigt ett missbruk, sorn både gertom Utlåningfens gränslöshet och dess för Låntagarne betungande egen. skap, i dubbelt afseende måste medföra skadlig! följder fös det Allmänna, och som visserligen * 3'.eije Del, jY.tf 43, 44. sin Den 22 Maj. sin man bidrager till den förhöjda penning ren5 ta öch det skadliga ocker, som under en gan-: ska betydlig penning-tillgång, nu mer än förr, öfverklagas. Då emedlertid de mest förstörande följder för närmast liggande orter skulle uppkomma, i händelse en alltför hastig indragning af de sålunda utgifna betydande Lån-summor nu blefve föreskrifven, lärer den yttersta försigtig.’ het i detta afseende vara af nöden. Utskottet tror för dess del, att om till en början alla nya Lån uti ofvannämnde Reverser inställdes, och Directionen deremot för ortens Lån.behof använde de tillgångar, som dels uti Riksens Ständers Bank äro anslagne, dels genom den i 8-§•' af Reglementet medgifna rättighet till privata
Sedan Höglofl. särskildta Utskottet, uti Betänkande den 39 sistl. Maji, förklarat sig icke kunna taga befattning med Riksdags-Fullmägtiges af Hedervärda Bonde-Ståndet, Anders Joachimssons, från Östergöthland, Olof Jonssons och Johan Svenssons, från Elfsborgs Län, samt Nils Håkanssons, från Kronobergs Län, särskilde Motioner om indragning af Biskopars eller Domprostars Lönevilkor; Så hafva dessa Motioner åter blifvit från Vällofl. Borgare-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet remitterade, hvarföre Utskottet nu får deröfver afgifva dess vördsamma yttrande. Motionärerne, som sammanstämdt deruti, att för Religionens vård och handhafvande ej skulle erfordras inom hvarje Stift både Biskopsoch Domprost-Ämbeten, utan att an - Betänkanden. antingen det ena eller andra af dessa Ämbeten borde upphöra, hafva uti sättet alt sådan indragning verkställa, varit något skiljagtige, men dock hufvudsakligen haft för afsigt att vid inträffande ledigheter nuvarande Biskops-Lönerne skulle till Staten indragas och Domprostarne, upphöjde i Biskopliga värdigheten, men med bibehållande af de Domprost-Ämbeten åtföljande Löne-vilkor, äfvensom med någon förbättring deruti, hvarest sådant kunde finnas nödigt, ensamme vara Chefer, hvar inom sitt Stift utan biträde af någon Domprost och utan åtnjutande af särskildt Prasbende, genom hvilken åtgärd Staten förmodades vinna en betydlig tillgång och de skattdragandes bördor kunna lättas.
Bildt, såsom styresman för Stockholms stad, är lifligt intresserad i denna fråga; och ett dylikt intresse hedrar honom mycket; men jag tror, att han går allt för långt. Då man vid en föregående Riksdag beviljat ganska betydliga belopp för sammanbindningsbanan, hade man enligt min tanke bort hålla sig inom de sålunda medgifna tillgångarne. Så har man likväl icke gjort, utan icke obetydligt öfverskridit det först uppgjorda kostnadsförslaget, i det man nu Den 4 April e. m. 61 ansett expropriationskostnaderna med i million öfverstiga det belopp, som primitivt varit till detta ändamål afsedt, och redan för verkställda expropriationer utbetalt 250,000 rdr mera än hvartill 11. St:r derför anvisat medel. Beträffande de 250,000 rdr häraf, hvilka skulle användas till inlösen af den s. k. Bergfalkska egendomen, smärtar det mig att nödgas bemöta några.af de af Gr. Posse lemnade så kallade faktiska upplysningar. Afven jag har varit i tillfälle att taga del af alla de handlingar rörande denna fråga, hvilka varit tillgängliga på Utsk:ts bord, och jag vågar försäkra, — hvilket äfven synes af Utsk:ts Betänk., — att expropriation af denna egendom ingalunda är nödig, såvida R. St:r vidblifva sitt en gång fattade beslut att anlägga ifrågavarande bangård efter den först uppgjorda mindre planen, och hvartill medel förefinnas. Nämnda expropriation blir måhända behöflig först då, när R. St:r bifalla K. M:ts Propos. om utvidgning af den uppgjorda planen till bangård. — Hvad beträffar Frih. Bildts anmärkning, att det vore en misshushållning att ej nu inlösa den Bergfalkska egendomen, emedan egaren eljest komme att inom kort tid betydligt stegra sina anspråk, så ber jag att få erinra, att vi hafva en expropriationslag, som en hvar måste underkasta sig, och som sätter en gräns för allt för högt uppdrifna anspråk. Jag tror således, att denna anmärkning endast kan betraktas såsom ett skrämskott.
Axel: Hur kan du tro, att jag menar hvad jag säger? K o m hit, min lilla förtjusande fågelunge, och sätt dig bredvid mig! Vi ge tidningarna och dagens händelser så mänga som flyger och far. Hilda: Å h nej, du! Så lätt kommer du inte ifrån det. D u har sagt, att jag är ytlig, du. Axel: Jag har sagt så mycket dumheter i mina dar. Kom nu! Hilda: Jag är inte ytligare än andra flickor, skall jag säga dig, och fast jag inte tycker om tidningar, så läser jag allt allvarliga saker också. Axel: Det gläder mig. Hilda: Och fast du tror, att romanerna och dylikt är hara skräp, så kan man allt lära sig mycket af dem också. Axel: Det äro vi alldeles ense om. Hilda: Om man väljer goda böcker förstås! IDUN 1893 299 Axel: H ö r du, Hilda, det skulle vara roligt att se ditt bibliotek. Hilda: Mycket gärna! Jag har bara, hvad som står på den där lilla hyllan, men så är det bra och sunda böcker också allihop. Axel: A c k nej, nog förstå vi hvarandra, du och jag, och ännu bättre skola vi förstå hvarandra, då jag fått öfvertaga faster Emilies roll och blifvit den, som väljer din lektyr — vill du inte öfverlåta den saken åt mig? Axel: Låt se! (läser boktitlarne) - » Mormors hemlighet, öfversättning från engelskan » — jaha, det låter oskyldigt och bra. » Knappnålsbrefvet eller Ldzzys första osanning » — den har jag inte l ä s t. Hilda: Jo, j o, så roligt? Det blir bestämdt mycket trefligare böcker. Axel: Ja, och bättre med, hoppas jag • — snillrikare, värdefullare, med mera sanning, skönhet och djup. Allt beror på, hur man läser, ej hvad man läser, för resten. Vet du, Hilda, det rent af förvånar mig, då jag ser ditt lilla bokförråd, hur du kan vara en så frisk och sund och fördomsfri flicka som du är. Älskar du de där böckerna så mycket? Hilda: Den var mycket rolig. Axel: Jag kan tro d e t. » Ångerfull, öfversättning ». Morfars glasögon ». ' ..
R:dr, hvaraf upkommande besparing bör Riksgälds-Contoret tillgodoföras, och att Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition å nämnde Contor nu må anvisa en summa af 150,000 R:dr, härmed början till upfö rande af byggnad för samma National-Museum bör ske, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer något anslag till ifrågavarande föremål icke att beviljas.» Resultatet af omröstningen har varit 60 Ja och 58 Nej samt 1 casserad sedel. Och som Ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat, i enlighet med ja-propositio nens lydelse. Stockholm den 2 Maj 1845. Bilt. till R. St. Ank. till Exp. Memorial, angående verkställd omröstning öfver 2:ne i Memorialet JS:o 260 omnämnde frågor. Förstärkta Stats-Utskottet har denne dag sammanträdt och anställt votering öfver nedannämnde, i Stats-Utskottets Memorial N:o 260 föreslagna och af samtlige RiksStånden gillade propositioner: l:o Den, sorn bifaller Utskottets förslag, att anslaget för Styrelsens öfver Allmänna Vägoch Vattenbyggnader aflöning må oförändradt bibehållas med 8000 R:dr om året, eller för 3 år, 24,000 R:dr, voterar Ja; Den det ej vill, Nej. Vinner Nej, beviljas det af Kongl. Maj:t, till aflöning af den personal, som erfordras för Styrelsen öfver Allmänna Vägoch Vattenbyggnader äskade anslag, 9,766 R:dr 32 sk. årligen, eller för 3 år 29,300 R:dr. Voteringens resultat har varit 51 Ja och 67 Nej samt 1 casserad sedel; i följd hvaraf och då Nej vunnit, ifrågavarande anslag blifvit bestämdt till 9,766 R.dr 32 sk. årligen eller för 3 år 29,300 R:dr. 2:o Den, som bifaller Stats-Utskottets förslag, att det af Kongl.