Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nå- gra år senare väckte hon mycken uppmärksamhet i balletten » Max och Emma ». Den unga dansösens rika anlag utvecklades i synnerhet under en studieresa till Köpenhamn, där hon under åren 1840 och 1847 erhöll undervisning af August Bournonville. Efter återkomsten till Stockholm befordrades hon till premierdansös och erkändes allmänt som en af de förnämsta i sin konst. Hon var publikens gunstling och sågs alltid med stort nöje på scenen. Men redan vid 35 års ålder lämnade hon teatern, allt för tidigt enligt alla teatervänners enstämmiga åsigt. Kärleken till konsten lefde dock alltid hos Charlotte Törner, och hon visade det bland annat genom det allvar, hvarmed hon utbildade flere elever. För öfrigt lefde hon under de senaste årtiondena i ett stilla och lyckligt familjeli f, troget uppfyllande makans och moderns plikter, aktad af alla som lärde känna henne. Hon sörjes nu närmast af man och son. Svenska allmänna kvinnoföreningen Ull djurens skydd hade förliden fredagsafton årsmöte i Hotel Continentals stora sal. Sedan mötet öppnats, föredrogos styrelseoch revisionsberättelserna, af hvilka framgick, att inkomsterna under gångna året uppgått till 4,223 kr. och utgifterna till 2,817 kr. Tillgångarne vid årets slut utgjorde 11,823 kr. MeJlemmarnes antal utgjorde 945. Vid därefter företaget styrelseval återvaldes samtliga de i tur att afgå varande ledamöterna: fruarna J. Varenius och M. A. Engelhardt, friherrinnan E. C. Sundin samt öfverstelöjtnanten L. Bäärnhielm, pastor J. Lindau och skolläraren J. Dahlström. Därjämte tillkännagafs, att under årets lopp styrelsen kompletterat sig själf genom inval af fru N. Signeul efter friherrinnan A. von Hfpken, hvilket godkändes af mötet. Eevisorer ha under året varit fru Sophie M iller och brukspatronen Emil Norstedt. De af styrelsen beslutade belöningarna för välvilja vid behandlingen af djur utdelades därefter.
Snflruction för blifroante $3anco* Utjfottet roit näftinfallante SRifPtag, att iafttagaP och gälla tntillteg DviFetS ©tänter, efter famma UtfFottS hörante, finna gräl att terim äntring göra. §. 3P. om 3iiE^ÄiM< Sill befpacing i DvifPgälbP<SontomP utgifter, f>afn>c QiSi låtit ©eölarneé upp* oeronbe. jnftalla all tillroerfning af 9vifPgälbP>©etlar ifrån ten 1 Dctober fifb litne år, tå Söanfen öppnateP för utroepling af ©ilfroer emot föanco* ©etlar; tocf att te, roit berörte tit, i förråt roarante och tttclöpam te £RtfPgälbP>©ettar må uti bemälte (Sontorp Sagor på manligt fatt ut* och inroeplaé, få länge te icfe äro förjlitna. 71 §. 40. ©etan, till följt af <3Bårt roit tenna SvifPtag fattate beflut
Barthelemy af 1852 års eldsvåda hemsökta innevånare, utan ränta, men med årlig återbetalningsskyldighet af ^del utaf kapitalet. (Beviljadt af Kongl. Maj:t och förskottsvis utbetaldt af Kongl. Stats-kontoret, men ersatt afRiksgälds-kontorets medel, enligt Rikets Ständers beslut vid 1853 och 1854 års riksdag.) (Beviljadt vid 1850 och 1851 års riksdag samt utbetaldt under sistnämnde år.) » staden Lidköping, efter den gamla staden år 1849 öfvergångna eldsvåda; hvilket lån får innehafvas räntefritt till 1857 års slut, hvarefter 6 procent årligen å ursprungliga lånesumman bör erläggas, dervid räntan beräknas efter 4 procent. (Lånet beviljades under 1850 ocb 1851 års riksdag, men lyftades först i slutet år 1854.) » staden Örebro, efter 1854 års eldsvåda, emot samma återbetalningsvilkor. (Beviljadt och utbetaldt under 1853 och 1854 års riksdag.) Transport: 940,364: 22. 4. 1,051,087: 43. 6. 22 Transport: lån skulle en tiondedel, jemte 3 procents, från den 1 November 1846 beräknad, årlig ränta, återbetalas vid slutet af år 1847 och hvart och ett af nästföljande nio år. (Beviljadt och utgifvet år' 1844 utaf dåvarande mindre kreditiv.) till staden Christianstad, dito af 10,000 Ikdr, för understödjande af de handlande och näringsidkare i denna stad, hvilka genom 1847 års eldsvåda beröfvats utvägarne att sin förut idkade rörelse fortsätta. (Utbetaldt från Kongl. Stats-kontoret år 1847 och sedermera, enligt Rikets Ständers beslut vid 1847 och 1848 års riksdag, ersatt utaf Riksgälds-kontorets medel.)
Justitieråd må icke väljas till ledamot i utskott. Den, af hvilken Riksförsamlingen kan omedelbart fordra redo och ansvar, må ej deltaga i val till utskotts-elektorer eller till elektor utses, men är dock valbar till ledamot i utskott, der redovisning för haus egna embetsåtgärder icke kan förekomma. § 18. Ledamöterne i utskotten utse genom val inom sig ordförande och vice ordförande. Intilldess sådant val försiggått, skall förpligtelse» att sammankalla utskott, bildadi genom val från begge kamrarne, äfvensom ordförandet i sådant utskott, tillkomma den ledamot, som första kammarens elektorer på sin vallista gifvit främsta rummet. I utskott, sammansatt af ledamöter blott från endera kammaren, skall detta åliggande tillhöra den ledamot, hvilken denua kammares elektorer på deras vallista först uppfört. § 20. 1 de tillfälliga utskotten skola ledamöterne inom sig, för hvarje serskildt mål, utse en föredragande, hvilken det derjemte åligger att skriftligen uppsätta utskottets yttrande i ämnet. § 21- I de ständiga utskotten tillsättes sekreterare af ordföranden, gemensamt med vice ordföranden och en tredje ledamot, som af utskotlet dertill blifvit utsedd. På lika sätt, men efter samråd med sekreteraren, antages dessa utskotts öfriga betjening. Om göromålen i Konstitulions-utskoltet påkalla biträde af betjening, hvarom utskottet sjelf eger att besluta, skall tillsättningen ske på ofvannämnde sätt. § 22. Derest göromålen inom något utskott så ökas, alt de anses ej kunna med det vanliga antalet af ledamöter bestridas, må det stå utskottet fritt att anhålla om för - Knnstäulions-Utskottets Memorial, M 7. 47 stärkning; ankommande dock beviljandet deraf pä kamrarnes sammanstämmande beslut, derest utskottet, som förstärkningen begär, består af ledamöter från dem hegge, men i annat fall på den kammare, af hvilket utskottet blifvit tillsalt. § 25. Nar utskottsledamot, genom förfall hindras att sin befattning utöfva, skall af vederbörande elektorer en suppleant utses att ledamotsbefattningcn i utskottet under tiden fullgöra. § 24.
Län har endast uppgått till 656 R:dr 32 sk., hvilka äfven redan äro till fullo liqviderade. Till Skaraborgs Läns undsättning hafva blifvit använde från Kongl. Räntekammaren remitterade 25o,ooo R:dr, deraf intill Julii månad detta år återbetalts 160,337 R:c^r s^- 8 r:st* oc^ ä«nu återstå 89,662 R:dr 38 sk. 4 r:st. Till kVesterbottens Län hafva i undsättningsväg blifvit från Kongl. Räntekammaren remitterade R:dr 45,000: / Siats-Utskottets Berättelse Nio 3ai. och har, med anledning af inträffade missväxter äfven de påföljande firén och deraf föranledd oförmåga att skulderna liqvidera, häraf intet till närvarande tid influtit. Norrbottens Län har i undsättning erhållit dels contant D , , r • i? i r' 66,000: dels af Mugasins-Fondens förråd, spanmål till ett värde af dels ock af Länets Ränteri förskottsvis ' ' Ir‘ — 2,200: 10. 2. Summa R:dr 8g,o4g777~5 hvaraf 35,o93 R:dr 3o sk. blifvit utlemnade utan borsen Mp,? 1* SrSSkUWerne imräffar här Till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den ir December i83o och den 19 Februam i83i, har Kongl. Stats-Contoret till serskilde i Nåder förordnade Comiterade af Creditiv-Fondsmedlen utbetalt ett contant belopp af R;dr 63823* 16 för uppköp af Råg Af denna spanmål, 6,r96 t:r 14 k:r, hafva‘1,000 t:r blifvit använde till Norrbottens
Såsom bevis derpå att denna motionärens åsigt delades af brödrafolket, Norrmännen, har han åberopat ett af åtskillige utaf Sjömansiöreningen i Arendal utsedde kommitterade i ämnet afgifvet yttrande, enligt hvilket, i fråga om nämnde farvatten, nya fyrar ansett* mest behöllige vid Finngrunden, Grundkallegrundet och Svenska Högarne, helst ensamt från Arendals distrikt ej mindre än sex skepp och fem briggar skola under åren 1851 och 1852 vid nämnde grund gått förlorade. Då nu sjöfarten lill de nordliga hainnarne i Östersjön under de sednare åren betydligen ökats och då sjöolyckor, hvarigenom fartyg, lif och gods förspillas, sfi vidt möjligt är, böra förebyggas, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer matte, jemte meddelande af upplysning om förhållandet, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla att, till sjöfartens betryggande, anstalt må fogas om anläggande af följande sjömärken, nemligen: på Finngrunden ett fyrskepp eller en fyr, eller ock ett godt dagmärke, på Grundkallegrundet ett fyrskepp och på Svenska -Högarne en fyr eller ock ett bättre landmärke. Af upplysningar i ämnet, hvilka från Lotsdirektörs-embetet blifvit benäget meddelade, har Utskottet inhemtat, att Sjömansföreningen i Arendal vid början af nästlidne år genom Norrska Marin-departemenlet‘till Kongl. Maj:t ingått med underdånig framställning om åtgärders vidtagande för fyjdständigare ordnande af fyrar och dagmärken på den nordliga delen af svenska Östersjökusten och dervid, bland annat, anhållit att, på de af motionären uppgifna ställen, sådane sjömärken, sorn han ifrågaställt, måtte varda uppförda; men att, sedan Förvaltningen af Sjöärendena blifvit i ämnet hörd och uti afgifvet underdånigt yttrande fästat uppmärksamhet derpå, bland annat, att det icke vore möjligt alt öfverallt förse en sådan kust, som den svenska, med fyrar och sjömärken, samt att, enligt appro - 6 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskollels Betänkande, J\s 9.
Den siste värde talaren har rätt deri, att discussionen öfverskridit sin primitiva gråns; men deremot icke rått uti att göra den så trång, som han synes vilja, Sam - 156 Den, 7 Jpril f. m. ma rått, som Friherre Björnstjerna har att få ett beslut till remiss på sitt anförande, samma rätt har jag att få beslut på min begäran om ProtocollsUtdrag. Och jag vet ej med hvad rått man skulle afklippa ämnet. Den värde talaren misstar sig också då han säger, att jag bestrider tryckningen af Friherre Wirséns Memorial. Det år icke så. Jag begär blott att hela discussionen må tryckas. Den cronologiska uppgift, som Herr Rosenblad gjort om finans-planens behandling vid sista Riksdag, vill jag icke hvar* ken bestrida eller bejaka; men behöfver också, till vederläggning af dess ändamål, icke mera, ån blott åberopa alia de härvarande Ledamöter, sorn bevistade de båda sista Riksdagarne, och säkerligen vittna att finance-planerne vid båda Riksdagarne ej förekommo till slutefiga afgörande förr, ån på sista slutet af Riksens Ständers sammanvaro. Jag tackar Herr Rosenblad och Grefve Lövenhjelm för rättelsen i det misstag jag skall hafva begått i uppfattningen af Friherre Wirséns mening. Jag skall förvissa mig derom genom egen låsning af Memorialet; och förklarar gerna på förhand, att med uppsåt tillägger jag ingen andra meningar, ån sorn jag tror mig höra. Jag får dessutom erinra om den försigtighet jag hade att sjelf framställa tviflet otn min uppfattning. Af Herr Rosenblads skål, hvilka äga många om, år jag ej mera viss på Realisationens bestånd. Visst vore det väl om vi kunde taga oss till vara för flere missvext-år på hvarandra; och om vi kunde taoss till vara för krig ; men som jag icke vet huru man bär sig åt når man tar sig till vara Den 7 April f. ni. 157 N J för sådane olyckor, så kan jag ej anfaga de der skålen.
Då så ej kan ske, anser jag det ej vara någon skam för mig att ej uppfylla hvad jag villkorligt sagt: jag skulle icke en gång an se för skam, att återtaga hvad jag af obetänksamhet yttrat, äfven utan villkor, helst jas ännu innehar den ålder, att jag, äfven inom detta Stånd, kan med heder blifva klokare med hvarje dag. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han ej rätt kunnat höra hvad Hr Munck af Rosenschöld sednast anfort, men hade tyckt sig förnimma, att han begärt, det Hr Landtm, skulle framställa propos. derpå, alt motionen måtte förfalla. Hr Munck af Rosenschöld: Jag anhöll, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa den propos., huruvida R. 4 H. 70 554 Den 28 Mari f. m. o. Ad. bifaller, att min motion må till Ekon.Utsk. remitteras. Hr Lefre'n: Vid början af discussionen, förklarade Hr Frih. o. Landtm., att frågan icke kunde upptagas till remiss, derföre att den var väckt efter motionstiden. Nu hemställer jag till R. o. Ad., om det går an att remittera en fråga, som är väckt efter motionstiden. Jag hemställer till Hr Rosenschöld, om han ej vill gå R. o. Ad:s önskan till mötes, särdeles som ej stor ära kan nedläggas, derigenom att han, mot en pluralitet af hela det öfriga Ståndet, envisas med en sådan flaga som denna. Hr Rosenqvist: Jag har, på grund af grundlagens stadgande, väckt denna motion efter motionstidens slut; men den motion, som Hr Munck af Rosenschöld afgifvit, gaf mig anledn. att väcka denna motionen. Jag hemställer nu, om motionen är grundlagsenlig. Skulle Hr Frih. o. Landtm, finna, att den icke är det, anhåller jag, att Ståndets tanke derom måtte inhemtas.
— Hvad som är påtageligt är det, att inblandandet af Kronans intrader, dess anordnande till andra behof än hvad är ändamålet med en MagazinsInrättning, den Collision JRäkenskaperna derigenom råkat med _ Stafs-Contoirets, och den O 7 svårighet, som möter att dömnra öfver verificationernas rigtighet, äro Hufvud-orsakerna till den öfverklagade vidlöftigheten och omöjligbeten att rätt uppgöra redogörelsen. Härigenom torde nu tillräcklig upplysning erhållits om Magazins-Inrätmingens närvaran, de redogörelse-Method , och lättheten att undandraga sig rei isionens anma' kningar. Äfven lära de reflexioner, sorn medföljde tidningarna lill den 16 sistlidne Maj, vara öfverflödigt vederlagde, så framt det ansåges mödan värdt, att besvara sådana anonyma skrifter , sorn i mindre tjenliga tittryck granska Nationens Hepre.’ sentanters yttranden, för att afskräcka eller åtmindstone nedtysta dem, som våga yrka rättelse i felaktiga Inrättningar eller inritade missbruk, och hvilket kunde strida emot sådana författares enskildta interessen. Som nu detta Verk i sin början kostat Staten en betydlig uppoffring, för hvilken någon nytta bör vara att förvänta; så får jag till Höglofl, Utskottat vördsammeligen hemställa, om 154 Den • 5 Juli. om icke i Dess Betänkande till de Respectiva Riks-Ständen dessa omständigheter böra upptagas; på det Riksens Höglotl. Ständer må besluta om en dem särskildt tillhörig Magazins. Inrättning må på andra grunder förordnas; 'eller, i fall den nu varande framgent skall fortfara, De må hus Kongl. Majrt i underdånighet gifva sin önskan tillkänna om en förbättring i organisation, förvaltning och redogörelse-JMei thode, sådan att den bleive till ändamålet bidragande; Ut supra. Ex Protocollo M. M. Rosbeck. Utdrag af Protocollet, hållet uti Rik• sens Högloft.
Ml kan understödjas; om de till njutning för hwarje Medborgare utsträckte sädana exclusiva, hwilka innebära allmän samhällsrätt; om de förklarade för rena Oeconomiska Lagar dem, som i sin natur icke annat äro. Till deha steg, friwilligt och efter söre 30 - 466 Expeditioner till Riks-Ständen. gången pröfning tagne, äro Riks-Ständen, enligt 114:de §:n Regerings-Forinen, berättigade; och vin Kongl. Maj:t, enligt sin i samma 8 stadgade rättighet, behagade desia Riks-Ständens steg med sitt bifall bekräfta; sä hade wäl Riks-Ständs-privilegierne, i denna egenskap, upphört, men beslutet derom hade undsätt hela den lagliga form, som pä en gäng försäkrar Staten om lugn, och hwarje rättwist bibehället stadgande om helgd. Och hwad innebära nu i grunden de satser jag framställt? Orubblig rättwisa till ändamäl; friwillig eftergift af allt sou» stör andras rätt, och meddelande af hwad de med orätt sakna; eftergiften och meddelandet i laglig form gjorda och godkända; helgd för ägarens, helgd för innehafwarens rätt, men lika och lagbunden atkomsträtt för alla öppen; att ingen näringssängslag rnä genast upphora att gälla för natur af egendom, eller metod af förwärfning; att förut hwarje sädan lag mä hämvisas till förbättring efter owäldiga samhällsprinciper; att förbättringen mä hwila pä detza ttvänne grunder: ä ena sidan för alla gemensam, men regelbunden, förwärfningsrätt, ä den andra full ersättning för hwarje möjlig försämring af ägares eller innehafwares rätt, och pä annat »vilkor ingen rubbning i densamma; omsider, att allt mä pröfwas af Statens i Grundlagen förordnade Myndigheter, och att intet nystadgadt mä gälla förr, än de detsamma lagligt bekräftat. Jag tror ej, att med sädana grundsatser Staten revolutioneras.
Men en ort finnes, den alla närvarande förhållanden bilda till en nederlagsplats för Sveriges spannmålshandel, och der vigten af upprättandet af en sådan utaf sednare årens händelser visats vara hufvudsakligaste medlet att upphjelpa våra mest vanvårdade provinser. Denna ort är Götheborg, hvars för spanmnålsnederlag fördelaktiga läge har företräde för de flesta ställen i Europa. Man vet, att förnämsta afsättningsorten för åtminstone Norra Europas öfverflödiga spannmål är England. Prisen på utländsk spannmål omvexla i detta land högst betydligt, ett förhållande, som troligen kommer att fortfara så länge som närvarande tull-lagar, hvilkas bestånd skyddas af för mägtiga interessen, för att så snart kunna förändras. När t. ex. en dålig skörds resultaler äro kända, stiga prisen, och i samma grad sjunker införseltullen, då sålunda utländska spannmålen lätt täflar med den inländska. De, som då komma först, göra en god marknad. Men som just denna goda marknad föranleder stora importer, måste derigenom prisen åter nedgå, då tullen åter stiger, hvaraf följden blir, att de som komma sist (och i hemorten betalt dyrast) göra dåliga affärer. Jag har sjelf varit vittne till erfarenhetens bekräftelse af detta naturliga förhållande. Jag vistades nemligen i ett land, som är Preussen, rikt på spannmål, under ett år, då dess pris hade sjunkit så lågt, att man knappast visste, hvart man skulle göra af den. Då inträffade missväxt i England, och de, som örn hösten ditskickade spannmål från Stettin, samlade rikedomar; hvaremot de, som först om våren dilskic - Den 5 Maj f, m. kade sin spannmål, spelade bankrutt. För en sådan utskeppning ligger ingen plats så väl till som Götheborg, hvarifrån man kan hinna till England långt förrän från Östersjöprovinserna; och Westergöthlands slätter äro just skapade att frambringa de sädesslag, sorn England behöfver; men de färdiga nederlagen fattas med allt, hvad dertill hörer.
Icke nog att ett Stånds nedläggande af dess röst i mål, der samtliga Stånden, enligt Grundlagen, bora genom sina delegerade handla, paralyserar Tre Riks-Stånds i Grundlagen försäkrade fria yttranderätt; en sådan afvikelse från häfdyunua former skulle ock möjligen ledva till upplösning af 8 Covjtitutions -TJt skottets Memorial N:o 108. Representationens mest oeftergifliga ocli magtpåliggande functioner, om till exempel, vid den i 71 §. Regerings-Formen förutsatta, änskönt oförmodade händelse, att något Riks-Stånd allena sökt undandraga sig deltagandet i den erforderliga Bevillnings-summan, samma Stånd bestämdt vägrade att i förstärkta Stats-Utskottet öfver förslaget rösta. Att en tillstyrkt grundlags-ändring förfaller genom ett Riks-Slånds anticiperade veto, synes visserligen icke, i sjelfva saken, medföra stor våda; men dymedelst rubbas åtminstone den naturliga ordningen af beslutens grundande på röstpluralitet och dessutom kan ett oskadligt afsteg småningom alstra eftertänkligare. Constitutions-Utskottet torde dock framför allt tillåtas den vördsamma erinran, att Borgare-Ståndet redan förut under denna Riksdag öppet eiler tyst frånträdt dess yrkanden om voterings-proposition på ogillande af Grund lags-ändringsförslag, och att Ståndets Ledamöter jemväl den 10 innevarande i förstärkt Constitutions-Utskott röstat öfver tvänne, i Memorial 3V:o 45 uppgifna, inför samtliga Riks-Stånden behörigen justerade propositioner, oaktadt Borgare-Ståndets ogillande mening om ändringsförslagen deri icke varit inrymd. Det är af dessa anledningar, som Constitutions-Utskottet hoppas och vördsamligen anhåller, att Välloflige Borgare-Ståndet behagade de i Memorial JN:o 87 föreslagne voterings-propositionerna till pröfning företaga. Stockholm den 18 Mars i835. Atlkom til'l Eip.-Utsk. den Mars» Memorial^ med föreslående af ett tillägg i 4 S3 mom. Tryckfrihets-För ordningen.
JM 79, i anledn. af vackt fråga om lån till inrättande af en benmjölsfabrik. Frih. af Schmidt, Carl Joh. Georg: Jag får på det högsta beklaga alt min motion rönt så ringa framgång i Utsk., enär ?6 Den 8 4 pr il - jag genom densamma velat sätta en gräns för utförsel af detta nyttiga gödningsämne, hvarom här är fråga. Utsk. har icke ansett lämpligt, att i hufvudstaden anlägges på statens bekostnad en sådan större benmjölsfabrik, som jag föreslagit, och jag får af sådan anledn. uplysa, att jag ansett hufvudstaden lämplig, just derföre att den är centralisationspunkten för landet, och vidare derföre alt den utförseln af ben under sistförflutne 10 åren egt rum ifrån Stockholm. Således skulle denna för landet skadliga utförsel här motas af en sådan fabrik. Utsk. har vidare sagt, att den af mig föreslagna fabriken vore obehöflig, emedan den kunde anläggas med mindre kostnad, och något statsanslag således icke behöfvas. Jag tager mig likväl friheten att fästa upmärksamheten derpå, att jag föreslagit en större fabrik, pä det alt benmjölet skulle kunna säljas till ett någorlunda billigt pris. I fråga om kostnaden för denna fabrik, har jag i samråd med sakkunnig person upgjort en aproximativ kalkyl, hvilken, då den är helt kort, jag anhåller att fä upläsa, så lydande: ”En 6 å 8 hästars ångmaschin med förstorad panna för ånga utom den för maschin-driften nödiga och 2 par krossvalsar med sigtinrättning, utväxling och förbindelse med ångmaschinen; ångrör för ledningen lill felt-extraktionen: varmrör från eldstaden till och omkring kölnor för de med ånga behandlande benens uttorkning, jemte upsättuing och inmurning deraf, lärer icke kunna beräknas till mindre än B:ko R:dr 6,500: Öfrige inventarier » 1,000: Hyra för lokalen pr år » 1,000: Bränsle pr år )) 2,000: 48,000 Lti Ben ä 12 sk ... » 12.000:
Ständer må under detta Riksmöte vidtaga de åtgärder, som kunna vara lämplige , till upphjelpande af de nu nog vanlottade penninglöntagares vilkor , samt stadga en sådan lönförhöjning, hvarigenom ofvanberörde Statens Embetsmän sättas i en mera gynnande författning; hvarjemte jag äfven hos Högvälborne Herr Grefven och LandfMarskalken samt Höglofl. Ridderskapet och Adeln lika ödmjukt anhåller, detta mitt anförande må till vederbörligt Utskott remitteras Remitterades till StatsUtskottet - Herr von Heyne, Georg, anförde till Protocollet följande: Hos det Hedervärda BondeStåndet har vid sist öfverståndne Riksdag fråga blifvit väckt om förhöjd Jordlega eller så kallade Planpenningar för SoldatTorpen vid de indelta Regementerna; i följd hvaraf Kongl. Maj:t, genom nådig skrifvelse den 13 October 1812, anbefallt Herrar Landshöfdingar, att emellan Stamoch HjelpRoarne befordra frivilliga öfverenskommöser om de förmåners fördelande Soldaten äger rätt att af Rotarne erhålla Under medgifvande, att den uti Kongl. Förordn,ngen af den 20 April 1685 bestämda jordlega, x Daler Silfvermynt, visst icke i Deft 20 MaPs. M7 dessa tider äf lämplig, anser jag dock de åtgärder, som, i anledning af ofvanåberopade nådiga skrifvelse, blifvit vidtagne i de trakter af Linköpings och Jönköpings Län, der jag är Rotehållare, ännu mera olämplige. Större delen af StamRotarne hafva låtit afmäta, icke allenast den jord, som för Soldaten vid indelningen är bestämd genom KnekteContrac* ten, utan ock den af Soldaten, tid efter annan, med eller utan tillstånd, inkräktade större jordrymd, som nu nästan alla SoldatTorp innehafva, och hvilken tillsammantagna jo:d blifvit på flera ställen taxerad till 50 å 60 R:dr Banco, och således StamRotarnes pretentioner uppgjorda derefter.