Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
B:ko R:dr 10,000: som uppå Finansoch Ecklesiastik-Departementens gemensamma föredragning blifvit föreslagen, att, oberoende af läroverkens förändrade organisation, tilldelas Stockholms stads undervisningsverk, i stället för motsvarande belopp, som af tolagsmedlen utgått, icke af Rikets Ständer vid denna riksdag äska större tillökning i nuvarande anslag för elementar-läroverken än 3o,ooo: att utgå såsom reservationsanslag, för att, jemte nuvarande tillgångar och den afgift af lärjungarne, som blifvit föreslagen, användas till löner för lärare vid de elementar-läroverk, som blifva inrättade efter de nu godkända grunderna, med rättighet för Kongl. Maj:t dels att använda besparingarna på anslaget så väl till duplikanters aflönande, som till oundvikliga byggnader för läroverkens behof, der andra medel icke finnas att tillgå, dels att till hvarje skolas disposition för dess materiella behof öfverlemna hälften af det öfverskott å afgiften af lärjungarne, som vid skolan uppkommer, sedan den summa utgått, hvilken minst bör erläggas; och ville Kongl. Maj:t derjemte, då de åtgärder, hvilka för skolväsendets ordnande komma att vidtagas, blefve af det omfång, att de icke kunde inom Eckesiastik-Departementet medhin - 3o nas utan särskildt biträde jemväl af personer, som i ämnet egde speciel 1 kännedom och erfarenhet, föreslå Rikets Ständer att tillika å stat uppföra ett årligt anslag af R:dr 3,ooo: att i nämnde afseenden användas. Här jena Le behagade Kongl. Maj:i i nåder förordna, att, intilldess annorlunda stadgas, de, som till lärareplatser vid elementarläroverken befordras, endast inå erhålla förordnanden å sina tjenster, med rättighet att tills vidare komma i åtnjutande af tjensten åtföljande lörmåner; men att med prof och tillsättning i öfrigt skall tillgå, på sätt redan finnes föreskrifvet; och skulle härom Cirkulär afgå lill rikets samtelige konsistorier samt till direktionen öfver Stockholms stads undervisningsverk. 15:o En väsendtlig brist i våra undervisningsverk är saknaden af anstalter för fruntimmers-undervisningen.
Det var hvarken någonting öfversvinneligt eller någonting öfversinnligt i hans lycka, ingenting af det, som älskar att sväfva kring i blåa rymder och som lyfter högt öfver den jord, hvardagslifvet trampar med sina platta fötter; det var icke den fjärilsvingade lycka, som dansar fram genom själen och sjunger, det var en sund hvardagslycka, en solbränd jänta med frodiga kinder och bred mun och ett par bastanta ben att stå på. Under dessa sista dagar hade han varit föremål för en uppmärksamhet, som aldrig förr i lifvet kommit honom till del. Han kände sig smickrad däraf. Hans lilla Jag, som länge bott likt en dvärg i mörkret, såg sig helt plötsligt försatt midt i solskenet och fann med en oändlig öfverraskning, att det endast varit en inbillning, när det trott sig vara en dvärg. Det var ju den medelpunkt, kring hvilken hela denna lysande konstellation rörde sig. Alltifrån den dag, då det blef bekant, att han vunnit Maria Lindenows hjärta och hand, hade människorna verkligen behandlat honom med större aktning. Det hade börjat på Norrbyholm, där han blifvit mottagen med en uppmärksamhet, som det var naturligt nog, att man visade Marias blifvande make, men som i början föreföll honom själf oerhörd. Han vande sig emellertid snart, han njöt däraf, och hans själfkänsla svullnade som hufvudet på ett med vattensot behäftadt barn. — Han förstod icke, att man på Norrbyholm gjort upp för sig ett schema af den man, som skulle vinna Marias hjärta, och att det snart nog skulle uppdagas, om hans bild icke passade in i detta schema. Under de få dagar, han stannade där, blef upptäckten icke gjord — han hade ju alltid Maria vid sin sida. Efter det han återkommit till Aspinge hade själfkänslan så småningom åter blifvit reducerad om icke till sitt forna intet så åtminstone till normala dimensioner.
Om verkliga priset på en kanna bränvin sålunda bör blifva ungefär 1 rdr bko, så kan en sup med vinst säljas för 2 sk., hvilket redan n« derför tages. Medgifves ytterligare på supen en vinst af 8 rst, så blifver utskänkning*- priset ändock ej högre än 4 sk. rglds; och med det priset bör förtäringen väl något minskas, men likväl visst icke omöjliggöras. Då Utskottet fattat ändamålet för den nu tillämnade lagstiftningen ur den synpunkt, att man bör fördyra bränvin et och derigenom minska dess bruk, så har Utskottet dock insett, att detta icke kan ske hastigt eller allmänt. Missbrukets anstötligaste former och de grofsta lockelserna dertill torde böra först angripas; och de ligga uti krog-lifvet. Detta motarbetas utan tvifvel verksammast derigenom, att rusdryckers anskaffande göres lättare och mindre dyrt på annan väg än genom besök på krogen; och Utskottet har tänkt sig ett allmänt införande af minuthandel såsom en hälsosam motvigt mot detta förderfliga krog-lif och lika mycket eller mera mot lön-krögeriet, hvarföre också försäljnings-skatten vid minut-handien bör vara lägre än vid utskänkningen. Detta är skälet, hvarföre hälften, eller 8 sk., blifvit föreslagen för minuteringen af en kanna (§ 17). Det minimum af kanne-tal, som bör läggas till grund för hvarje rättighet att utminutera eller utskänka bränvin, har Utskottet trott böra fastställas sålunda, att, i stad ingen utminuterings-rättighet får medgifvas, der icke inroparen af ny eller den, som bibehåller gammal sådan rättighet, utfäster sig att skatta för åtminston® 2000 Särskilda Utskottets Betänkande, N:o 45. 47 2000 kannor (§ 16). På landet, der afsättningen utan tvifve lblifver obetydligare, kan väl detta minimum icke bestämmas högre än till 600 kannor lör någondera af de i fråga varande handels-rättigheterna.
Den har intet gemensamt med de råa drifterna. Yttrar den sig i längtan att ega – o, då är den icke ren! Dumma, dumma pojke – visste du hur enkelt lifvet vore, om du kunde, om du tordes lefva det på egen risk! Vädret blir allt värre och värre. Vinden sveper kring masterna, böljorna växa derute. Här och hvar skymtas skumhöljda toppar, som glänsa fram i de dunkla vattenmassorna likt spridda flockar af hvita gäss, lefvande, snabbt simmande, oroligt dykande. Molnen på himlen sänka sig alltmer; form och konturer försvinna, allt flyter samman till en tjock, fuktdrypande, mörkgrå filt, som spänner sig lågt öfver hafvet. Nidingarnes tvillingbåk svinner akteröfver i diset. Kustens vågiga klipplinje grånar mer och mer, suddas ut och förtonar. Fördäckspassagerarne sitta på balar och lårar, krypande tätt tillsammans som en skock får i oväder. På akterdäck promenera två herrar af och an, balanserande sina kroppar efter båtens slingringar. De öfrige ha svept sig i tjocka ytterplagg och tyckas möta ovädret med hopplös undergifvenhet. Den unge gentlemannen har dragit sin öfverrock på. Den är gammal och omodern; han lider deraf. Cigarren är släckt. Han ser melankolisk ut. Med stora troskyldiga ögon betraktar han sin romanhjeltinna. Det är som om hvarje drag i hans barnsliga ansigte ville förkunna hans ungdomliga förtjusning, hans naiva beundran. Återigen måste jag vända mig bort för att dölja ett litet smil, som ovilkorligen kommer mig på läpparne. Jag betraktar den unga flickan. Hon är icke vacker, men så behaglig att se på. En späd, outvecklad figur, en smula lång i lifvet och ingalunda harmonisk. Ett smalt ansigte; ögon glänsande mörkbruna som polerad valnöt. – Näsan är för stor, absolut för stor enligt stränga skönhetsmått, munnen kanske också för liten. Men det passar godt i stycke och man skulle icke ha hjerta att önska det annorlunda.
Djeknepenningarnes upphörande, voterar Ja; - 23? Den i3 Julii f. m. Deli det ej vill» voterar Nej; Vinner Nej, komma, med afslag å berörde Utlåtande, Djeknepenningarne att afskaffas, samt ersättning derföre lemnäs Consistorierne från Statsverket, efter det medeltal, hvartill Djeknepenningarne under de sistförflutne 10 åren uppgått. Hvilken Voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Sedan 442> 43 och 44 §§• i RiddarliusOrdningen blifvit uppläste , börjades voteringen klockan n förmiddagen; och befunnos, efter voteringens slut klockan 12 på dagen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 71. Nej — 36. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att StatsUtskottets ofvanberörde Utlåtande således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit. Hans Excellence Herr Grefven och Deri i3 Ju lii f. m. 233 LandtMarskalken tillkännagaf, alt Plenum komme klockan half lill 6 i eftermiddag att fortsättas. Föredrogos ånyo och bi föllos följande StatsUtskottets den 17 sisllidne Junii afgifne, och den 3 dennes på hordet lagde, Utlåtanden: N:o 178. I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss af handlingarne i målet, rörande f.d. Arrendatorn af Gripsholms KungsLadugård, Inspectoren H. Håkanssons underdåniga ansökning om eftergift af obetaldt Arrende. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå ÖfverDirecteuren P. A.
Jag skulle jemväl tro, att Hr Stuart snarare skulle komma till det mål i afseende på tull-lagstiftningen, som han lika med mig önskar, d. v. s. liberalare tull-lagar, om stränga controller medgifvas, emedan prohibilivsystemet då lättare skall visa sin olämplighet, då de brott, som uppkomma genom orimliga tullförfattningar och tullafgifter, oftare skola upptäckas och beifras samt derigenom ådagaläggas, hvilket nu deremot med större svårighet och mindre ofta låter sig göra. Hr Stuart har vidare yttrat, att en tulltjensteman kunde anställa visitation uti den enskilde medborgarens boning och för denna åtgärd vara fri från ansvar, endast han anträffade en obetydlighet, såsom t. ex. en olofligen införd duk af ett par r:drs värde. Så är likväl icke förhållandet, ty beslagaren skall vid undersökning i salubod anträffa gods, som minst är värdt 5o r:dr, annars är det icke förbrutet; likaledes skall det gods, sora anträffas i boningsrum, pröfvas öfverstiga ägarens behof, för att vara beslag underkastadt. I anledn. af hvad Frih. Leijonhufvud anfört, får jag nämna, att jag visserligen medgifver det discussionen emellan de olika åsigterna i dessa frågor lämpligare kun ske i Utsk:n; men, såsom Hr von Hohenhausen yttrat, det vore ganska illa, om blott den ena sidans tankar kommo vid återremissen till Utsk:ns kännedom, och jag har derföre, med Den i April e. ra. 83 den största högaktning för Hr Fri hrns åsigter, understödda af Hr Frilitns lyckliga och öfvertygande framställningssätt, ansett mig höra försöka att icke lenina Hr Frih:ns anmärkntr obesvarade •
Yid detta förhållande, och då Fullmägtige mestadels, äfven före sista Riksdag, vid inköp af Silfver, ersatt transport-kostnaderne, och Ständerne gillat denna åtgärd, är jag böjd att tillstyrka att, så vida säkerhet vinnes att Realisationen genom Lånet kommer lill verkställighet, och så framt Bankens Silfverköps-tillgångar, som med hvarje år blifva olillräckligare, förslå, Banco-Fullmägtige må underlätta Lånet medelst Transport-kostnadens ersättande för det Silfver som, till den bestämda proportionens vinnande, erfordras. A. en annan sida åter, och då Rikets Ständer (RiksgäldsContoirets Reglemente pag. 60) föreskrifvit, att mellangift och provision för Lånets anskaffande, jemte kostnaden för Silfrets fria lefvererancle i Banken, ej må öfverstiga 8 Procent, samt Banco-Fullmägtige således icke under några andra än ofvanuppgifna vilkor och bestämmelser synas äga rättighet att underlätta Lånet, men Banco-Fullmägtige, i det af dem gjorda förklarande att vilja ersätta Transport-kostnaden för hela Lånet och i öfvervägande taga huruvida de derutöfver skulle kunna underlätta Lånets afslutande, efter min öfvertygelse, tagit ett steg, hvartill de ej af någon föreskrift varit berättigade, igenom hvilken egenmägliga handling något i Banco-Verkets Förvaltning kommit i olag, som bör rättas, anser jag Revisorerne, i stöd af a:a Puncten af deras Instruction, böra föreskrifva Fullmägtige, det de ej äga att, till Lånets underlättande, af Bankens medel använda mera än som fordras för att ersätta Transport-kostnaden för Bankens Silfver-behof. Af Herr Öfversten, Friherre Palmstjerna: I afseende på den 3:dje utaf de framställningar hvaröfver Herrar Banco-Fullmägtige begärt Rikets Ständers Revisorers råd, får jag afgifva en från Pluralitetens beslut något skiljaktig mening.
Kungen väljer därtill kunniga, erfarna, redliga och allmänt aktade infödda svenska frälse eller ofrälse män. Statsrådet skall bestå av 9 ledamöter. Nämligen justitiestatsminister, som också skall vara ledamot av konungens högsta domstol, utrikesminister, 6 statsråd och en hovkansler. Statssekreterare äger rätt att delta i ärenden, som hör till deras ämbeten. Far, son eller broder bör inte samtidigt vara ledamöter i statsrådet. Det skall finnas 4 statssekreterare, en för krigsärenden, en för kameral, lanthushållning och bergsbruk, en för drätselverket, inoch utrikeshandel, och slöjder och en för religion eklesiastikverket, allmänna uppfostran och fattigvården. Kungen låter i statsrådet föredragas och avgöra alla regeringsärenden, utom de som rör främmande makter, där han som högsta befälhavare över krigsmakten omedelbart avgör ärenden. Kungen får inte fatta beslut i ärenden om inte 3 statsråd och statssekreterare är närvarande. Alla statsråden måste vara närvarande då ärenden om frågor och förslag till allmänna författningar eller upphävande eller förändringar av de gällande. Protokoll förs över varje mål. Ledamöterna är ovillkorligen förbundna att yttra och förklara sina meningar. Kungen är dock förbehållet att ensam besluta. Skulle någonsin den situationen uppstå, att konungens beslut är stridande mot regeringsformen eller lagen, skall ledamöterna kraftfullt protestera. Kungen äger rätt att ingå förbund med främmande makter, om han hört utrikesminister och hovkanslern. Vill kungen börja krig eller sluta fred, skall han höra statsrådens, ministrarnas, hovkanslern och statssekreterarna. Deras yttrande protokollförs och kungen har att därefter fatta det beslut, han anser vara bäst för landet. Kungen äger högsta befälet över krigsmakten till lands och sjöss. Kungen skall befrämja allas rätt och frihet, såvida de inte stör samhällets lugn eller åstadkommer allmän förargelse. Kungen utser 12 lagkunniga män, 6 frälse och 6 ofrälse, att utgöra konungens högsta domstol. Kungen äger 2 röster i de mål han övervarar. Kungen äger rätt att ge nåd, mildra straff och återgiva ära och egendom som är till kronan förverkat. Kungens beslut skall fattas i statsrådet. Till justitiekansler skall kungen utse en lagfaren, skicklig och oväldig man.
Jag hemställer, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut och godkänna voler.propos. R. o. Ad. beslöt att vidblifva sitt förut i detta ämne fattade beslut samt godkänna den af Ulsk. föreslagna voler.propos. Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 278, i anleda, af erhållne ålerremisser å betänk. N:o 197, ang:de förräntande af Ekeplanterings-cassans medel. Föredrogos och lades till handlingarue StatsUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagde mern.: N:o 279, i anledn. af K. M:s nåd. remiss å Kammarcollegii berättelse, ang:de kungsgårdars och öfrige kronolägcnhelers i Riket förvaltning; och N:o 286, i anledn. af RiksSl:ns skiljaktiga beslut, i fråga om befrielse för Presidenten af Billbergh, Cancellirådet Wallerius, Kammarrättsrådet Winroth och Coutrolleureu Middendorff för ådömdt ersättningsansvar i och för den efter aflidne tullförvaltaren Finér yppade halance. Äfvenledes föredrogs och lades till handlingarne Allm. Besv:soch Ekon.Utsk:s d. 22 dennes på hordet lagda mein. N:o 138, i anledn. af återremiss af utlåt. N:o 136, ang:de väckt motion om tillsättandet af en comité för alt utarbeta förslag till en förändrad nationalrepresentation. Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 23 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 280, i anledn. af väckt fråga om förändring af beskattningen å qvarnar och sågverk m. m. Vid föredragning af StatsUtskis d. 23 dennes f. m. på bordet lagda utlät. N:o 281, i anledn. af väckt motion om hemmantalsräntans upphörande, yttrade sig 336 Den 29 April. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.:
RiksgäldsYérkets tillstånd och förvaltning; 3:o Eccleastik och Militiae BoställsHemmans lösande till Skatte; 4:o anslag å Stat för inrättande af Exercitia?-Esqvadroner vid LifRegementets CavalleriCorpser; 5:o förändring uti Staten för Kongl, Förvaltningen af SjöÄrenderne, och 6;o i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss, uppå Regementsskrifvaren Molins ansökning om utbekommande af Remisslage, 424- 4a5. — om bifall till LagUtskottets Betänkande, om förändring i straffet för dem, som utfärda tryckta eller graverade Assignationer, 425. — om bifall till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande, angående de under SeraphimerOrdensGillet stående fonder, dito. —• rörande StatsUtskoltets Utlåtande, om medel af Staten till Cassern åt Andra GardesRegementet, 426. — angående ConstitutionsUtskottets Memorial om Handlingarnes tryckning i Anmärkningsmälet rörande GeneralOrderne, dito. — beträffande BancoUtskottets Betänkande, om specificerade Förteckningars insändande öfver Assigna tioner, som på Banken utfärdas, 427.— angående Ridderskapets och Adelns Beslut om utseende af en Deputation för alt afresa åt Norrige, 235 till Konungens Kröning derstädes, 427- — om afslag af LagUtskottets Betänkande rörande Invisningar, /p.8. ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, rörande LagUtskottets Betänkande om Policens ställande under HofRättens granskning, 428. — angående nämnde Utskotts Betänkande om hvad till Politiemål rätteligen hörer, dito.— om bifall till Riddarhuslltskottets Memorial om aflöning för RiddarhusKammereraren och RiddarhusFiscalen, under innevarande Riksdag, 429. — om Återremiss af StatsUtskottets Betänkande, angående Gottländska NationalBeväringens aflöning, dito.
Såsom närmare upplysande sättet för de beräkningar, hvarigenom Utskott?» föreslagit, att, vid innevarande års slut, Riksgälds-Contoirets Credit-rörelse skulle afskiljas från allt sammanhang med Banquens, bifoga Utskotten närlagde i sådant ändamål provisionelt uppgjorda Calculer; Och varder så det ena som det andra, jemte åtskillige Ledamöters särskilde tankar, Rikets Höglofl. Ständers ompröfvande vördsamt understäldt. (N:o 24.) Bil. Litt. D. Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande angående Stars-verkets förhållande lill Rikets Ständers Banque. Banquens återstående fordran hos Stats-verket, härflytande från de under åren 1809 och 1812 lemnade lånebiträden , och hittills löpande med 2 procents Ränta, för hvarje år, som qvartalsvis, jemte afbetalningen, erlagfs med 125.000 R:dr Banco hvarje gång, blifver efter skeende afbetalningar , den 31 Decernb. 1823 5,223,026 R:dr Banco. Den stadgade årliga inbetalningen af tillsammans Capital, och ränta derå, blef 1818 nedsatt från 750,000 till 500.000 Rtdr, med afseende på nation6ns re - Stalsoch Banco-Utskottens Utlätanden. xxnr dan dåvarande oförmåga att bära en annars oundvikligen ökad Bevillning. Vid skärskådandet af detta ämne , och med hemtad serskild anledning af åtsk i II i ge till dem remitterade memorialer , hafva Utskotten nogsamt insett , hurusom , långt ifrån att lämpligheten af detta, på ställningen i landet fästade, afseende, kunde anses hafva upphört , Sveriges Innevånares , i synnerhet den jordbrukande Classens , belägenhet för närvarande ögonblick kräfver än ytterligare lindring af dess bördor.
Äfven jag förenar mig i den framställning, som blifvit gjord af Hr von Hartmansdorff, så mycket hellre, som då dessa frågor äro af en stor vigt, det också synes angeläget, att Ståndet vid deras föredragning är så talrikt samladt som möjligt. Jag bar anledn. förmoda, att måhända ett större antal af Ståndets ledamöter aflägsna sig från hafvudstaden under sjelfva helgen, och jag tror således också, att föredragningen lämpligast kan företagas efter Trettondedagen. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., i öfverensstämmelse med Hr von Hartmansdorffs hemställan, bifölle, att såväl Bevilln,-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskrns nu föredragna betänk. N:o 2, som samma Utsk-.s betänk. N:o 3, i anledn. af väckta motioner om ändringar i tullförfaltningarne, och Bevilln.Utsk-.s betänk. N:o 12, ang-.de tullbevillningen, nu ytterligare bordlädes, för att uppföras å föredragningslistan till det plenum, som inträffar näst efter Treltondagjul, samt att dervid förstnämnde betänk-.n uppföras å listan näst efter Bevilln.Utsk:s betänk. Ropades ja. Föredrogs och lades till handlingarne BancoUtsk:s d. 14 dennes f. m. på bordet lagda mern. N:o 30, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. Föredrogos och biföllos BancoUtsk;s nedannämnde d. 14 dennes f. m. på bordet lagda betänk., mein. och utlåt.: N:o 31, med hemställan om löneförhöjning åt nuvar. Kamereraren i Cassa-afdelningen G. VV. Schiitzercrantz; N:o 32, med hemställan om godtgörande af 2:ne från Banken till K.
Och när jag möter Jans Anna ibland bort i skogen, der ho valler far sins kretur, så skrä’r jag inte heller orda, det vet jag. Men ho är e tåcka dålighet, så ho svarer ingenting, utan går sin väg, så en får intnå hugg på’na. Per. Det är för besönnerligt med Erik, son här i huse; jemt när vi säjer någe imot Jan Hanssons, så tar han dom i försvar, fastän han vet, att Jan har gjort far hans så mycke ondt. Stina. Ja, mins du, han påstog te och med en gång, att Torper-Jan bare for med redlighet och rättvise, då han vittna’ mot fader Nämndeman. Per. Jo, jag mins’et nock. Som sagdt var, nånting underligt är det med Erik. Du skull’ se honom ibland, när han kommer frå skogen om aftnera; då är han så spelande gla, att han hopper som en tätting och sjonger på landsvägen. Men så snart han kommer inom dörra här hemme, så är det blankt slut med lustigheta, änna precis som en skull’ slå igen ett stämbol. Stina. Ja, han ställer sej i e vrå och mol-tiger som en eldgaffel, så en kund’ inte locke ett godt ord ur’en med stekt fläsk och potatis en gång. – Men kors! vi står här och prater och glömmer blankt åf majstånga, som vi skulle ställe i ordning. Per. Det var sant, för tusan! Nu är fälle husbond’ gulgrön i syna, för det vi sölat så länge. (De ämna gå; i detsamma kommer Sven Ersson ut ur stugan.) ANDRA SCENEN. De Förre. SVEN. Sven. Men hvar håller ni hus, som jag inte ser te på hele Guds långe aftan? Har ni gjort färdigt allt te midsommersvaka? Per. Nej, majstånga är inte i ordning än. Sven. Nå, så skynd’ er med den då. – Men vänta! såg ni, när ni geck förbi herrgåln, om Patron är hemkommen frå Stockholm? Per. Ja vasstre, han kom hem i förmiddags och hade dotra med sej, och son hans är också hemkommen frå Aklameja i Upsala.