Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han hade ställt sig i fönstersmygen med ryggen vänd emot henne; och medan Maria betraktade honom, såg hon det trotsigt tillbakakastade hufvudet så småningom sjunka framåt och den styfva ryggen mjukna och till sist hade hela den bredaxlade gestalten, som stod där, inramad af den gula sidengardinen, antagit ett så tröstlöst uttryck af tung sorg, att hvarken ögon eller ansikte kunnat tydligare förråda hur han led. Starka naturer gömma ofta en kärna af blödig vekhet, och denne man hade mycket däraf. Sådana människor kunna icke undvara den hvila, som ligger i att några ögonblick hvarje dag afkasta den rustning, som eljes tynger deras fjät. Då blir den starke svag och den hårde vek; den världskloke mannen blir en obetänksam pojke, som låter munnen tala allt, hvad hjärtat lägger den på läpparne, utan att det kalla och nyktra förståndet får mästra och granska hvarje ord, som om det vore en utfärdad förbindelse. — Men de blotta icke denna sida af sitt väsen mer än för en enda kvinna. Maria hade hittills alltid föreställt sig sin styffar som en inkarnation af manlig kraft, af en styrka som aldrig kunde böjas. Hon anade icke hur känsligt det var, detta sinne, som viljan och nödvändigheten klädt i pansar, och hon hade aldrig sett honom, som nu, öfverväldigad af rörelse, sådan en människa blir i de ögonblick af sorg, då alla kryckor, alla de yttre hjälpmedel, på hvilka hon eljes stödjer sig, plötsligen falla undan och hon står lika hjälplös emot omständigheterna och lifvet, lika naken, lika hudlöst ömtålig som hon utgick ur sin moders lif. Nu såg Maria för första gången sin styffar i en sådan sinnesförfattning. Förr hade hon beundrat honom som människa, högaktat honom, hållit af honom som den där gjort hennes mor lycklig, men från denna stund kände hon sig i släkt med honom på ett särskildt sätt; från den stunden älskade hon honom. Från den stunden alstrades det också mellan dem en helt annan förtrolighet. Nu hade de en gemensam hemlighet, en gemensam fruktan och en gemensam sorg. Några dagar senare reste Maria med sin mor in till staden, dit styffadern begifvit sig i förväg; han hade velat förbereda den skicklige kirurg, som skulle föra knifven vid den förestående operationen. Alfhild
För en RegementsOffieer af ÖfversteLieutenantseller Majorsgraden, årligen iooo R:dr IT:rB:o 2 CavalleriOfficerare, å 700 R. hvardera i4oo 3 ArtilleriOfficerare, å 600 R. hvardera, 1200 1 FältmätningsOfficer 55o 1 FortificationsOfficer 55o — —■ 6 InfanteriOfficerare, å55oR. hvardera, 33oo 2 JägarOfficerare, å 55o R. hvardera, 1100 till möjeligen behöfliga opåräknade understöd, såsom till Officerares hemförskaffiande, hvilka genom blessu rer blifvit uturståndsatte att tjena, till suppleanters utsändande &c. 900 S:a 10,000 Rdr H:rB:o.
Ännu mer har det andra riket på Pyreneiska halfön, det lilla Portugal, ådragit sig den politiskt intresserade världens uppmärksamhet genom sin morska opposition mot det mäktiga England o c h den spännande situation, s o m i följd däraf hotat uppstå. Det är ej alltid blott för landbesittning och ekonomisk fördel som ett folks passioner komma i rörelse; de historiska minnena kunna ock alstra en ömtålighet, s o m ej tål att på minsta sätt såras. Så var för några år sedan fallet med Spanien, hvilket höll på att komma i konflikt med det mäktiga Tyskland för några polynesiska småöars skull. Så gick det nu äfven, då portugiserna kommo i hetsig uppsvallning öfver det insteg, som engelsmännen beredt sig i det afrikanska Nyassalandet. Hvarken Spanien eller Portugal hafva numera någon nämnvärd kolonialmakt, men minnet af den tid, då de egde en sådan, bevara de med stolthet, o c h de därmed förknippade anspråken fasthållas, äfven sedan hvarje hopp o m deras tillfredsställande längesen är o å - terkalleligt förbi. Portugal har ej längre i Afrika något herradöme, värdt att tala o m, men det har haft ett sådant, o c h de vidsträckta kustländer, hvilka det en gång » tagit i besittning », betraktar det fortfarande som sina. Med stigande förbittring sågo därför portugiserna det britiska sydafrikanska sällskapet utbreda sig i Nyassalandet. Denna känsla tog sig snart på våldsamt sätt uttryck; man hejdade ångfartyg, tillhörande nämnda sällskap, o c h tvang engelsmännen att nedtaga den flagga, de hissat till tecken af territoriel suveränitetDärtill k o m våldet mot de engelska flaggorna i Makolololandet. Ett sådant beteende förekom England, ungefär som o m en kontorist skulle våga att för någon småsaks skull gifva firmans allsvåldige principal ett slag i ansiktet. I en not från Salisbury, den engelske utrikesministern, hotades Portugal med ögonblickligt afbrylande af den diplomatiska förbindelsen, j a, äfven med » därutöfver gående åtgärder », o m det ej lemnade ögonblicklig upprättelse. England förde sålunda principalens språk, o c h som principal kunde det äfven på visst sätt betrakta sig.
Af den beskaffenhet finner jag tillstyrkandet af besigtning på ankommande sjöfolk. 1 synnerhet tror jag, att det skulle vara nyttigt, att vårt eget folk blefve besigtigadt, då det, efter långa sjöresor, återkommer tili Fäderneslandet. Likaledes tror jag, att det, till förekommande af flera smittosamma sjukdomars utbredande, vöre ganska tjenligt, att gamla kläder, sorn på Auction sko a försäljas, först blefvo genom rökning och tvättning, efter klädernas art och beskaffenhet rengjorda. Jag får der-e Den 2 9 Maji. 665 före hemställa, om ej HöglofI Riddersknpet och Adeln skulle finna skäligt, atf, med förkastande af Betänkandet föröfrigt, besluta, att hos Kgl» Maj:t r underdånighet anhålla om Författningars vidtagande för besigtning på ankommande sjöfolk, och tillbörlig rengöring af gamla kläder, som på Auction skola försäljas. Hant Excellenee Herr Grefven och Landt-. Marskalken yttrade, att då Författningar redan utkommit, angående visiterande af sjöfolk, sorn från längre bort belägne utländska orter anlända, samt den sednare omständigheten an-' gående rengöring af gamla kläder, hvilka på Auction försäljas, syntes vara för obetydlig att hos Kongl. Majit i underdånighet anmälas, och böra på Kongl. Maj:ts Befalloingshafvandes särskilta förordnanden ankomma, ansåge Hans Excellenee, med anledning af hvad i detta amne blifvit yttradt, sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade Utskottets Betänkande till sila delar afslå. Ropades jfa. Föredrogs å nyo och bifölls RiddarhusUtskottets den 22 dennes aflitne, och den 27 derpå följde på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande öfver Majoren Henric Adolph Gyllensvans hos Kongl. Majit i underdånighet gjorde ansökning att för Adeliga Åt - 666 Den 29 Maji. tea Gyllensvan få intaga Säte och Stämma på Riddarhuset.
Då emedlertid, såsom Utskottet redan i sitt förra Betänkande anfört, billigheten fordrar, att redskapens egare, så fort sig göra låter, af den belöpande ersättningen komma i åtnjutande, anser Utskottet terminen för betalningen icke böra utsträckas längre, än till den tidpunkt, då, efter hvad ined säkerhet kan antagas, någon svårighet för Riksgälds-kontoret ej möter att medlen utbetala. Enligt den af Utskottet derom föreslagna § i Reglementet för Riksgälds-kontoret, skulle detta verk, i likhet med hvad i föregående Reglementen varit stadgadt, ega att, från den 1 September det ena året till den sista Juni det nästföljande, för bestridande af de kontoret åliggande utbetalningar begagna ett räntefritt kreditiv å Rikets Ständers Bank lill ett belopp af högst 1,000,000 R:dr; och, under förutsättning att Rikets Ständer bifalla den föreslagna §:n, kan, om tiden för liqviderandet af ifrågavarande lösen utsättes till medlet af September månad nästa år, berörde summa fqr ändamålet disponeras, och torde äfven, jemte öfriga tillgängliga medel, blifva fullt tillräcklig, helst, såsom under diskussionerne hos Riks-Stånden jemväl blifvit yttradt, sannolikt är, att en stor del af de beräknade utgifterne icke kommer att * Stats-Vtskottets Utlåtande, N:o 373. .3 utgå.
St. hafva begränsat hvarje lånerörelse inom ett visst maximum, så kunna de influtna räntevinsterne icke användas i lånerörelsen. Icke eller kan man med skäl säga, att de inflytande räntevinsterna böra komma att användas till uppköp af silfver; ty man måste väl icke vilja påstå, att det skall behöfvas en särskild fond eller särskilda sedlar, att uppköpa silfver för. Af dessa sedlar kan man låta förfärdiga vid Tumba så mycket man behagar, oell utbyta dem emot silfver, som väl alltid måste vara värdt lika mycket som papperslump; men icke må man säga, alt penningar behöfva användas till inköp af silfver, ty meningen dermed kunde ej vara annan, än att man skulle i Banken reservera de inflytande räntevinsterne och deremot förminska sedelstocken. Jag har visserligen ingenting emot, att sedelstocken minskas, men det bör ske endast då Bankens säkerhet det fordrar. Också har BancoUtsk. uti sitt afgifna förslag sagt, att i den händelse Bankens säkerhet sådant fordrade, så skulle Fullmäktige vara berättigade att bibehålla dessa medel, — och detta tror jag är tillfyllestgörande, utan att man behöfver inveckla sig i några tvetydigheter. — Hvad afbetalningen till Riksg.cont. angår, så är dermed samma förhållande. Frågan derom har uppkommit endast genom öfverflytlning i Banken från en räkning till eu annan, och om man än säger, att betalningen icke någonsin skall ske på annat sätt, än genom användande af räntevinsterne, så innefattar detta visserligen äfven en minskning af sedelstocken, hvilken jag icke ens anser böra ske, med mindre det fordras för Bankens säkerhet, och för sådan händelse hr det uttryckligen sagt i denna §, att det skall af Bancofullm. kunna verkställas. På dessa skäl tror jag, att Utsk:s förslag är tillräckligt väl moliveradt, och att detsamma bör oförändradt antagas. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Det tillägg lill denna punkt, som Hr von Hartmansdorff föreslagit, anser jag för min del icke kunna deruti intagas, såsom stridande emot ett förut af R. St. vid denna riksdag fattadt beslut. R.
Af samma skäl skulle jag tillstyrka bifall till Hr Lefre'ns förslag om val öfver hela Ståndet, om det icke hade en annan olägenhet med sig, den nemi., att derigenom kommer svårligen den individuella öfvertygelsen att uttrycka sig, derföre att när ruan skall välja med en lista, innehållande a5 namn, så kommer pluralileten af Ståndet att taga antingen den eria eller andra sidans listor; deremot, när man väljer på 5 afdelningar, är det mera troligt, att en hvar följer sin öfvertygelse. Frih. Cederström, Jacob: Otvifvelaktigt måste man medgifva Hr Lefre'n, att då ett hell Stånd samfäldt väljer, en hvar har rättighet att välja på den eller dem, som han har förtroende till; men lika med den siste värde talaren, måtte hans erfarenhet af riksdagarna hafva gifvit honom den kunskap att, i fråga om listor med mångfalldiga namn, svårligen'hvarje ledamot sjelf skrifver sin lista. Dessutom hafva de allmänna valen det emot sig, alt vid hvarje ledighet bland electorerna, härledande sig derifrån, att desse välja sig sjelfva till utsk:s-ledamöter eller att någon bland dem bortreser på några veckor, skall hela Slån - D«n ii April f. m. ■i!9 dels sammanträda för alt lii corpore anställa val, hvilket borttager mycken lid, emedan Slånds-plena och Utsk:s-samnianträden icke få äga rum på samma lid. Derifrån härleder sig inrättningen af bänkniännen, hvilken befunnils nyttig och vida framför den af Utsk. föreslagna förändringen, hvilken jag afstyrker. Gr. Lilljencranlz, Gustaf Fredr.: Om icke redan åtskillige talare hade framställt deras tanke i den an da, som är förenlig med min öfvertygelse, skulle jag ej upptaga R. o. Ad:s tid; men danu så skelt, anser jag mig kunna tillkännagifva, att jag hyser den öfvertygelse, att det af Ridd.Utsk. framstäldta förslag är olämpligt.
Då en Lagtima Riksdag fortfarit Sex månader, räknade från deli dag, då Konungen låtit om Stats-Kerkels tillstånd och behof Rikets Ständer eller deras Stats-Utskott underrätta, må Konungen ega rättighet att, när Han för godt finner, Riksdagen af sluta ■ 11:0 att 80 §. Riksdags-Ordningen måtte förändras sålunda: Då en Lagtima Riksdag fortfarit Sex månader, räknade från den dag, då Konungen låtit om Stats-Verkets tillstånd och behof Rikets Ständer, eller deras Statsutskott underrätta, må Konungen ega rättighet att, när Han för godt finnér, Riksdagen af sluta. Upplöser Konungen Riksdagen, innan Rikets Ständer Slaten reglerat eller någon ny Bevillning ti/l bestämdt bélopp sig åtagit, då fortfare den förra B evilli lingen intill nästa Riksdag. År åter Bevil/ningens hela belopp bestämdt etc. (enligt Utskottets förslag); 12:0 alt, vid slutet af 49 §• RegeringsFormen, må tilläggas följande mening: kunnande, vid sådan Riksdag, Rikets Stunder ej, utan Proposition från Konungen, befat - 6 Conslitut.-TJtsk. Memorial, N:o 75. ta sig med andra åtgärder, än dem, som rora Ståndens enskilda ärenden; i3:o att, i 2 §. Riksdags-Ordningen, må tilläggas ett 2:dra moment, så lydande: Alla i Grundlagen stadgade Utskott böra äfven vid Urtima Riksdag väljas. De skola dock, med undantag af Constilutionsoch Expeditions-Ut skotten, ej sättas i verksamhet, utan sä vidt det för handläggningen af Konungens Propositioner blifver nödigt. Constitutions-Utskottet må dock icke befatta sig ined Grundlags-ändringars föreslående. Urtima Riksdag må af Konungen, när som helst, kunna upplösas, och upphöre genast, om Lagtima Riksdag derunder inträffar; i/g.o att, vid slutet af 49 §•
Jag erkänner lagstiftning för bankers creditrörelse vara bland de mest ömtåliga ämnen, dä ett nyttigt begagnande kan i hög grad underlätta ett lands rörelse, befrämja dess näringars framsteg och välstånd, saint för deni under de svåra liderne Den 7 Augusti. 119 blifva elt välgörande stöd, men deremot missbruk och misstag gifva begge känbara slag. Jag har efter mina forskningars och mitt omdömes hela förmåga sökt. tillegna mig förflutna tiders erfarenhet, och det system, hvartill jag kommit, fordrar visserligen såsom ett ocftcrgilligt villkor för all nyttig bankrörelse, att banken skall alltid vid anfordran kunna infria sina sedlar, men derföre anser det icke nödigt, att sedelstock och metallisk rassa under alta förhållanden skola befinna sig i en viss proportion till hvarandra.
Vid denna Riksdag hafva åtgärder blifvit vidtagna i afseende å Lagstiftningen för bränvinsbränning, — kanske rikliga, jag vill ej bestrida det, men möjligen ock föranledande till stor skada för jordbruket, landets moder - Den 17 Juni f. ni. 235 näring, sami lill prisfall å landtegendomar. Skulle man nu (atla det beslut, att Privalbankerne må om några år uphöra, så blefve derigenom en ytterligare skada tillfogad jordbruket, samt egendomarnes värde otvifvelaktig! ännu mera nedsatt. Då Frih. Tersmeden tydligt ådagalagt, att Filialbankerna ingalunda skola kunna ersätta Privatbankerna, anser jag mig icke böra uplaga R. o. Ad:s lid med några ytterligare skäl i delta hänseende, utan vill jag inskränka mig till att förena mig så väl med honom, som med Gr. Gyldenstolpe, • hvilken föreslagit, att man mätte uttrycka den önskan, det K. M. täcktes tillåta att Privatbankenie, efter nuvar:de oktrojtiders lilländalöpande, finge fortfara. Hr Aminoff, Joli. Fredr.: Här har af en värd talare blifvit anfördt, ali Privalbankerne icke uphöra vid samma tid — och deruti har han rätt — men skillnaden i afseende å tiden är obetydlig, emedan några få Banker uphöra mot slutet af år 1856, och de flesta i medlet af år 1857. Nu är det Privatbankernas ovilkorliga skyldighet, att 18 månader före den tid, dä de skola uphöra med sin oktroj, alt tillkännagifva, om de vilja fortgå med rörelsen, och på den grund söka förlängd oktroj, eller ock uphöra med densamma. Och detta lillkännagifvande inträffar för alla Privatbanker, innan R. St. pä nytt sammanträda lill lagtima Riksdag. R. Sl. böra derföre, och redan vid denna Riksdag vara betänkte, huru dessa Privatbanker skola ersättas, vare af orsak, att de sjelfva uphöra vid oklroj-lidens slut, eller genom en af R. St. föreslagen, och af Konungen godkänd förordn., deruti bestämmes, att Privatbanker för framtiden icke vidare få existera.
Jag befarar, att första mom. af 46 $;n kan möjligen stå i motsägelse med den communal-lag, som nu under riksdagen förekommer till afgörande. Dervid har Utsk. icke, mig veterligen, fått någon bestämd anmärkn emot bestämmelsen, att jag kan vistas i en socken, utan att der vara skattskrifven. Skälet dertill var att icke gifva socknens innevånare anledn. att hindra folk att vistas inom socknen. Om vi nu bifalla hvad Utsk. i denna § föreslagit, och få en motsatt författning en annan dag, så är jag rädd att någon collision derigenom kunde uppkomma. Jag minnes icke ordalydelsen i eommunal-lagen och kan derföre ej föreslå den förändring, som har synes erfordras; men om någon minnes den, så skulle jag önska att vi kunde få detta stadgande i likhet dermed. Jag tror att det kan vara i bevilln.förordn. likgiltigt hvar en person blir skattskrifven, blott skatten går ut. Det blir communallagen, som bestämmer hvar man skall skattskrifvas och här stadgas huru skatten skall gå ut. Detta är två olika saker; men på det ingen stridighet emellan författningarna måtte uppkomma, önskade jag att denna punkt ändrades i öfverensstämmelse med communal-Iagen. Frih. Gederström, Jacob: I afseende på första mom. i 46 §:n tillstyrker jag så mycket hellre, att R. o. Ad. måtte uppskjuta sitt beslut om redaclionen deraf, som fråga är om förändring i legostämmotiden. Om sådan förändring sker, att legostämma kan så väl på landet som i städerna blifva två eller ännu flera gånger om året, så följer af sig sjelf, att denna bestämmelse ej går an. I afseende på det sista morn., så instämmer jag uti Hr Printzenskölds anmärkt!, emot den deri nämnda besvärshänvisningen till kammarrätten.
Eders Kongl. Majlis och Rikets Kammar-Collegium, som denna uträkning skulle verkställa, har, under den 27 Februarii 1824, i underdånighet anmält, det Collegium, i anledning af en ifrån Stats-Contoret erhållen uppgift å TotalSumman af Stats-Verkets disponibla Spannmål, med tillika utsatt serskildt belopp af hvarje slag för hvarje Län, och efter de i Länen genom j823 års Markegångs-Taxor satte värden å Råg och Korn, låtit författa Bih. till R. St. I Saml.j 1 Band. usta Haft. (C.) 7 98 Bil. till K. M. Nådiga. Propos. Uträkning å Medelpriset, såsom blifvande grund för Riksmarkegången å den Penninge-Löntagare för år 1824 anslagna Alloliings-Spannmål af förrberörde slag, men att härvid förekommit, huruledes Uträkningen, med iakttagande af de dervid bokstafligen stadgade hufvudgrunder, kan uppgöras på trenne serskildta sijtt, af hvilka hyart och ett utslår med ett till någon del olika resultat eller Riksmarkegångspris. Sålunda har, då Summan af den disponibla Spannmålen, 81,207 Tunnor i3i K:pr, dividerats med Markegångsvärdet derå, utan Beräkning af det skiljaktiga beloppet emellan Råg och Korn, uppkommit ett medelpris per Tunna af 5 R:dr 18 sk. och nära 11 r:st. När åter denna skilnad emellan Sädes-slagen beräknats, samt beloppet af Råg, 33,674 Tunnor i6y7- K:pr, och af Korn, 47,532 Tunnor 285 K:pr, serskildt dividerats uti Markegångsvärdet derå, har Medelpriset befunnits utgöra 5 R:dr 19 sk. 5 r:st.
Rummet hade hon hyrt ut, och i köket bodde hon och hennes tre barn, af hvilka nu bara den yngsta, en rar liten flicka, var hemma. Fasligt litet med möbler hade hon, men rent och snyggt var det öfverallt, och i fönstren hade hon sina favoritblommor: pelagonier och myrten. När jag frågade efter mannen, så förde hon förklädet till ögonen och började att gråta. »Kära barn», sa jag, »är det så illa, att du redan är ensam?» »Ja», snyftade hon, »men inte som frun menar det, Gud ske lof. Han lefver, men han har rest ifrån oss.» »Se så», sa jag, »sätt nu på kaffepannan så går det så mycket lättare att prata sedan! Bort med tårarna, nu! Jag är riktigt kaffehungrig.» (Det var jag då rakt inte, tvärtom, men det påstår jag, att den människa, som inte kan narras litet, när det behöfs, just är ett riktigt beläte!) Nu fick hon brådtom, ska jag säga! Hon torkade ögonen i en hast, sprang efter grädde och bröd, och så fick jag veta hela historien, medan jag tvingade i mig litet kaffe, ty besynnerligt nog smakade det mig alls inte, fast det var riktigt godt. Ja, hvar och en har sitt kors här i världen och Fias hade inte hört till de lätta. Det säger jag, att om sådana där herrar, som ställer till strejker och sådant där elände, ville tänka på hvad de på samma gång ställer till för hustrur och barn, så skulle de kanske betänka sig två gånger, innan de tog munnen så full. Hvad Fias mann angår, så hade det gått på tok rent i grunden. Han hade mist smaken för arbetet, och hvad är en arbetare då värd! Det var förstås trefligare att uppträda som herre, domdera och prata, och så hade den hyggliga karlen, ty att han var hygglig från början, det vet jag säkert, slutat som supare. Jo så går det, så går det! »Jag arbetade så mycket jag kunde förstås», slutade Fia sin bedröfliga historia, »men hvad tog det. »Värst var, att han bar bort allt ur huset och sålde för brännvin.
åt änkor och barn eller andra efterlefvande meddelar dessutom lifränte-, kapitaloch testaments-försäkringar i olika kombinationer. OBS.! Äfven genast börjande lifräntor. &amp; S6~ All bolagets vinst tillfaller de försäkrade antingen i form af höjda pensioner Undervisning i linnesömnad etter nedsatta försäkringsqfgifter börjas åter den 1 september. Karin Egnér, Hufvudkontor: Strömsborg, Stockholm. Nybrog. KULLE NÅGON hafva lust alt öfvertaga tyg och tillbehör till 2 st. dalkullediäkS ter passande för en 4åring och en 2 åring? Syltburkar af glas &amp; p o r s l i n ^ ^ samt ^) Js^ Svar till » Kullan », Norrköping. N FRISK, verkligt rar, mörk gosse, 4 mån., frågar om en barnlös, barnkär E god familj ville taga honom såsom eget Q barn mot en mindre summa penningar i ett för allt. Svar motses med stor tacksamhet märkt » S. M. », Hernösand p. r. (370) till billigaste priser hos Joseph (370) Leja, Kongl. Meraaitör, stocKi. TNACKORDERING för unga bildade flicX kor, med tillfälle att öfva sig i franska och engelska språkens talande och i matlagning, om så önskas. Adr. Fru M. Iiiittling, 8 Karlaplan, Stockh. (S. T. A. 63240) Inackordering på landet i en bildad mindre familj, i frisk och naturskön trakt af Södermanland, kan från 1 okt. erhållas för ett bät ' re fruntimmer, helst änkefru. Svar till » A. &amp; O. » under adress S. Guma^lii Annonsbyrå, Stockholm. iG. Idun N:r 12 och 13 säljas undantagsvis i lösnummer till pris af 20 öre för bada tillsammans. l:sta årg. Fredagen den 23 mars 1888. B yr å: 8 Sturegatan 8 (ingång från Humlegärdsg. 19) endast Tidningen kostar 1 krona för qvartalet. Annonspris: postarvodet inberäknadt. 25 öre pr petitrad (
Äro ej wittne alt tillgå, och urredt warder, akt Testator intill sin död warit u urständfat^ wiktneN anskaffa; åge Testamentet Lega kraft, sä framt det finnes med egen hand IS9S Den 28 Februari!. hand Skrifwit och understrlfwit. Bortgiswer Någor Fast Egendom, aga ei ina gr om w il koren för dest förivaltning sträcka ^fbrordnandec längre, an förste emottagarens och dest makas lifstid, eller om ägande rätten widare än till utnämnande af Testaments eller Gäfwotagarens nästa efterträdare, uii hwilken sistnämndes hand fastigheten illäder sig egenstav af Arfvejord, hwarmed i allt efter allmän Lag forhälles. Ej eller mä i andra Afhandlingar och Contracter om Fast egendom sädane wilkor inflyta, hwarigenom förwaltningsoch ägande rätten för en framtid widare inffränkes än nu sagt är. Men angäende Städja och Arrende, galle hwad derom serstildt stadgar är.'^ Stockholm den 7 Februarii 1810. PZ Högt. Ridd. och AdelnS Pä Högw. Preste-Ständets Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar Iwistv. Wännerström. U. ^im^vist. Pä Wallof!. Borgare-Stand. Pä Hedcrw. Bonde-Ztänd. Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar L'. bl. Lrevesmiistl. Lric Olofston. ^lr. UloImbsrZtsn. Utdrag af Riksens Högloflige Ständers Lag-Utskotts Protocoll hälllt i Stockholm den 7 Febrnarii r8ro. Sedan