Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tillstyrkte således afslag på de väckta motionerna. Då frågan här på Riddarhuset förevar, uplystes likväl ovedersägligen behofvet att för dessa Embetsverk göra något, och då Frih. Palmstjerna här tillkännagaf, att den äskade summan ingalunda var för stor, utan snarare för liten för verkställande af en ändamålsenlig organisation, så förklarade jag då att jag ansåg det rättast all bevilja en sådan summa. Detsamma har äfven nu blifvit af samme värde talare yrkadt och hemställer jag då om icke, på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, ytterligare 4,090 R:dr b:ko, utom hvad som i Betänk. N:o 72 blifvit tillstyrkt, måtte under den tid, som nästa Statsregleringsperiod omfattar, ställas till K. M:s Nåd. disposition, alldeles på det sätt, som Utsk. tillstyrkt och Ståndet nyss godkänt i afseende på Hof-Rätterna. Der säger Utsk.: att ”ställa till K. M:s Nåd. disposition, jemte de vid sednaste Riksdag för innevar:de Statsreglerings-period anvisade 12,000 R:dr, dels den af K. M. äskade summa, rättligen utgörande 9,317 R:dr 40 sk., dels ock ett reservations-anslag af 7,000 R:dr, att utgå under den tid nästa Den 2G Juli. 425 Statsreglering omfattar.” Jag tror, att beslutet här skulle blifva ungefärligen enahanda, så att R. St:r skulle bestämma, att, utom de fyllnadsanslag 7,532 R:dr 31 sk. 11 rst. till K. KammarKolkm och 13,075 R:dr 28 sk. 9 rst. till K. Kammar-R:n, som i Utsk:s Retänk. N:o 72 omförmäles, R. St:r besluta att för hvartdera af dessa Embetsverk 4,000 R:dr ställas till K. M:s disposition under den tid närvar:de Statsreglerings-period omfattar på sätt och under vilkor, som Hr von Hartmansdorff föreslagit.
Jag kan icke annat än beundra Hr Bildts skicklighet att variera de skäl, Utsk:t framställt; men, ehuru jag är fullt öfvertygad att Utsk:t velat göra sitt bästa, tror jag dock att Utsk:t icke tillräckligt känner förhållandena och att det låtit missleda sig af en opåkallad sparsamhetsanda. Hr Bildt säger, att änskönt man icke helt och hållet kan fästa sig vid siffror, måste man likväl taga dem i betraktande. Jag ber att få anföra några ovederläggliga siffror. En representant har gjort sig möda med att uträkna arealen oeh befolknings-förhållandena på båda sidor om de föreslagna vägarne, och dervid har han funnit, att, om Lagaiinien antoges, skulle qvadratmilsantalet på högra sidan blifva 250 emot 153 och således 2/5 Större. Folkmängden på högra sidan skulle upgå till 519,000 och på den andra till 318,000. Om åter B. Sl:r besluta sig för Dea 25 April e. m. S79 Nässjölinien, blifva qvadratmilen pä högra sidan 214 och pä den venstra 189, och folkmängden på östra sidan 457,000 samt på den vestra 380,000. Likväl torde Hrnne erinra sig, att StatsUtsk:t i sitt Betänk, sökt försvara det omöjliga, eller att det vore tvifvelaktigt, hvilkendera af dessa linier komme att gå mest i midten af landet. Nu frågas dock, om icke Nässjölinien är dragen så mycket vester i landet, att den kan anses gå midt derigenom. Hr Bildt har sagt, att spanmålsproduktionen skulle grunda sig hufvudsakligen på den på ena eiler andra linien befintliga åkervidd. Jag vill icke fästa mig härvid, utan medgifver t. o. m. att det må vara lika mycket åker på båda sidorna. Men det är allmänt kändt, att grödans beskaffenhet är mycket bättre på östra sidan, ja ända till 50 proc. bättre.
Med nu antydda förändringar i afseende på föreskrifterna om lid och sätt för prestmötens hållande, synas de kunna utöfva det fördelaktiga inflytande, sorn dermed varit åsyfta dt, för hvilket ändamål Utskottet dock ytterligare ansett berättelser vid hvarje riksdag böra till Presle-Slåndet ingifvas om hvad som förekommit vid rje möten, hvilka sedan näslförutgångna riksdag blifvit hällne. Bemälde Riks-Stånd sattes derigenom i bättre tillfälle att såsom Clerus comitialis öfverskåda kyrkans angelägenheter och således att vidtaga de åtgärder, hvartill det i sin nyssnämnde egenskap kan finna sig befogadt; och beredandet af ett dylikt tillfälle har synbarligen äfven varit afsigten med motionärens framställning, med anledning af hvilken Utskottet således vördsainligen tillstyrker, att Rikets Ständer, för sin del, mätte besluta en sä lydande Förordning; Med ändring af hvad Kyrko-lagen i 25 Kap. innehåller, angående lid och sätt för prestniötes hållande, samt hvad i öfrigt derom är vordet meddelad t j stadgas, att Biskop skall hvart tredje är presterskapet i sitt stift till prestmöte sammankalla ; att Biskopen eger inskränka tiden för den i berörde kap. föres kr ifna disputation; att det o/liga, i Kongl. Cirkulär-brefvet den 15 Oktober 1G96 omtalade förhör med det lägre presterskapet ej vidare nui ega rum; attj utom de i åberopade kapitels 7 § af sedda ämnen, må under gemensam öfverläggning vid mötet komma sådane allmänna, Jör det kyrkliga lifvet vigtiga frågor, sorn af Biskopen eller med hans tillåtelse, framställas; samt att de i sistberörde § Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 44.
IX. E. 3. — Nio 161. angående extra Stals-anslag till föremål tillhörande Landtförsvars-deparlemenlets handläggning. IX. U. 58. A. 107. E. 271. — Nio 162. angående extra Slats-anslag till föremål tillhörande Sjöförsvars-deparlementets handläggning. — Nio 163. angående ifrågaställde extra Stats-anslag till föremål, C 124 ) tillhörande Civil-departementets handläggning. IX. U. 58. A. 107. E. 271. Stats-Ulskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden. — N:o 164. i anledning dels af Kongl. M<rj:ts nådiga proposition, angående låneunderstöd för anläggning af jernväg emellan städerna Orebro och Nora, dels af vackt motion i samma ämne. VIII. B. 79, 171, 237. A. 246. E. 363. — N:o 165. angående extra anslag till föremål, tillhörande Finans-departementets handläggning. IX. U. 58. A. 107. E. 271. — N:o 166. angående extra anslag till föremål, tillhörande Ecklesiastik-departementets handläggning. IX. E! 328. — N:o 167. i anledning af dels Kongl. Majus nådiga proposition, angående de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling samt om förändring i nu gällande sladganden i afseende pä indelde räntors och kronotiondes utgörande och de årliga markegångsprisens bestämmande, dels ock enskilda i samma ämnen väckta motioner. VIII. B. 282, 299, 341. A. 356. IX. U. 4. A. 39. E. 271. — N:o 168. i anledning af väckta motioner om hemmantals-ränlans afskaffande. VIII. — N:o 169. i anledning af väckte motioner om rättighet att köpa skattejord lill frälse samt bildande af en fond utaf de för dylika frälseköp inflytande medel. VIII.
Ty det är samma förhållande med den, som med ett köpmanseller bankirhus; i samma mån en så beskaffad rörelse minskas, i samma mån den inskränkes år från år, i samma mån sjunker ock dess anseende och förtroende; så är äfven med hvilken annan institution som helst, och hvad banken särskildt beträffar, så förglömmer man slutligen att det finnes en riksbank, som har till ändamål att uprätthålla myntets värde. Jag anhåller fprtfarande om afslag å Utsk:ts Betänk. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H. Éxc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels att Utsk:ts förslag måtte bifallas och dels att E. o. Ad., med afslag derå, skulle besluta, att fastiglietslånefonden skall bibehållas vid dess nuvarande belopp, framställde H. Exc. propos. å bifall till Utsk:ts förslag och då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Hr Printzensköld begärde votering. Uplästes och godkändes följande voteris-propos.: »Den som bifaller BankoUtskits uti 4:de punkten af Betänk. N:o 25 gjorda hemställan ang:de fortsatt indragning å fastighetslånefonden, röstar den det ej vill, röstar Hej; vinner nej, afslår R. o. Ad. nämnde hemställan och beslutar, att ifrågav:de fond skall bibehållas vid det belopp, som för densamma vid sednaste riksdag bestämdes». Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 17. Utsk:ts hemställauden biföllos. 7:de punkten. Hr Printzensköld: Sedan E. o. Ad. nyss genom votering afslagit Utskits tillstyrkande i 4:de punkten, skulle jag hemställa, 236 Den 20 J n n t f. tu. huruvida det ej vore skäl att, för erforderlig redaktionsförändring af den 7:de nu föredragna punkten, återremittera densamma, Frih. Tersmeden:
Stridbergs kungörelse, grundad på Konungens befallningshafvandes skrifvelse till herr kronofogden C. D. Berg, åtogo sig Olof Hall i Häggesta att reparera och nybygga murarne för miloch fjerdings stolparne på vägen mellan Lith och Häggenås, samt torparne Pär Wästlund och Abraham Johansson i Norderåsen, att nybygga och reparera fjerdingsstolps murarne på Föllinge vägen, hvilket arbete med det första skulle verkställas och betalning derföre, efter ingifven räkning, af sockenjämnadsmedlen ersättas. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 9:de november 1845. S.D. Efter derom i laga tid skedd pålysning tillfrågades församlingens ledamöter huruvida de funno sig hugade att antaga afskedade fältjägaren Swen Gran i Huse, till sockenskräddare, och afgafs det enhälliga svar, att de så mycket heldre biföllo Grans begäran, som inom församlingen ingen sockenskräddare förut finnes och Gran dessutom, född 1818 9/10, med skicklighet i sitt yrke förena ett sedligt och anständigt upp-förande. Åliggande likaväl honom att innan mantalsskrifningen utverka sig Konungens befallnings-hafvandes försvarsbref. In fidem N. S. Edlund Uppläst och erkändt, intyga på församlingens vägnar. Jonas Jonas son i Heggesta Erik Snygg Kougsta Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 8:de februarii 1846. § 1.
» Iduns salong. » Af Adolf Hellander. — Ur notisboken. — Teater och musik. — Litteratur. E. Namngåta. Ett namn, förkortadt, För feminin. 5 Redskap för köket Ett, två, ja tre. H v a d man på afstand Plär kunna se. Och h v a d på bågen Just strängen är. På gröna gräset En lång hvit rad. Idun Annonspris: Tidningen kostar endast I kr. för kvartalet, med 35 öre pr petitrad (10 stafVelser). IdunsModeoch Mönstertidning För » Platssökande » ocli » Lediga platser » I kr. 65 ö r e; 25 öre. Utländska annonser 70 öre pr petitrad. postarvodet inberäknadt. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å byrån kl. 10 — 11. A l l m. Telef. 1 5 ÖRE (vid kompletteringar). Prenumeration sker i landsorten å postanstalterna, i Stockholm hos red., i boklådorna o c b tidningskontoren. H i l d a Wijk. ffflfjn skön kvinna är (5J) en världsmakt », sä- ger Heinrich Heine, och, bevars väl, vi instämma, vi instämma af fullaste öfvertygelse, ej blott af artighet. Men, det gifves tvä slags skönhet, anmärka vi med vår störste skald. Det gifves två slags skönhet, sköna Hilda: en yttre, den kan konsten efterbilda, en annan, inre, hjärtat mera kär, den är af G u d; hans bästa dikt hon är, en dikt, af änglar som af mänskor läsen,J oeh återskenet är hon af hans väsen. Lycksalig du, som bägge två förent, hvad formen eger skönt, hvad själen rent — beundrad, kär för landet som för staden, en lilja, men med himmelsk dagg på bladen. Hur himlens dotter på sin fader brås I Ja, du är lycklig du — men stackars oss!
Vågföringen af metalleffekter sistlidet år uppgick för Arboga till omkring 60,000 skepp:d, för Köping till föga öfver 40,000 skepp:d. Folkmängden var i Arboga år 1852, enligt mantalslängderna, 2,288 personer; i Köping endast 1,510. Bevillningen af handel m. m. i Arboga 829 R:dr 16 sk.; i Köping 418 R:dr 32 sk. Fartygen voro år 1853 i Arboga 20 st. med 738 läster; i Köping 10 dito med 373 läster. Af alla dessa jemförelser torde kunna med tillförlitlighet dragas den slutsats, att Köping verkligen blefve öfvermåttan gynnadt, om till förbättrande af dess, jemförelsevis så betydligt mindre trafikerade, farled, skulle beviljas det anslagsoch låne-bidrag Stats-Utskottet tillstyrkt, på samma gång Utskottet funnit sig böra för dylikt ändamål så ansenligen, som skett, nedsätta det för Arboga-ån m. m. begärda bidrag till det belopp, som i nästföregående punkt är föreslaget. Man uppgifver väl att jernvägen från Hult till Köping påkallar en större uppmärksamhet å sistnämnde ändpunkt för banan. Men har man icke jemväl hört påstås, att banan må sträckas åt båda sidor, till Stockholm och till Göthe Bih. lill R. St. Då finge ju icke Köping mera hela den betydelse, man i dess egenskap af banans ändpunkt nu vill deråt tillerkänna. Vare sig således saken skärskådas ur synpunkten af den närvarande tiden, eller af en aflägsnare framtids, torde Köpings-åns i sig sjelf visserligen nyttiga och uppmuntransvärda upprensning lämpligen kunna med det ofvannämnde, inskränktare låneanslaget understödjas, helst som Statens tillgångar vid innevarande Riksdag tagas i anspråk för en mängd vigtigare ändamål.» Häruti instämde Herr Bildt, D. G., samt Riksdags-fullmäktigen Anders Jonsson från Skaraborgs län.
3: o De som kommer från Saltsjön med lastade fartyg och skall återvända med last, betalar återresan endast som barlastade. Regler, som härvid lända till efterrättelse. 1 Skeppare och kanalfarare åligger att för slussverkets uppbördsman visa fartygets mätarbrev och connoissement på lasten. Avgiften erläggs i svenskt bancomynt mot kvitto. Skepparen får en passersedel som avlämnas vid slussen. 2 Anser någon sig ha fått betala för mycket anmäls det till direktören vid stationen. 3 Skulle fartyget sakna handlingar som bestyrker fartygets dräktighet, bedöms de på stället. Skulle det visa sig att avgiften blir för hög återställs vad som blivit för mycket uttaget omkostnadsfritt. § 2 Fartygen passerar slussen i den ordning de anmäls och inget tidsspill vid avgiftens erlägganden får ske. § 3 Fartygen får inte stanna längre i kanalen än nödvändigt. De väntar 20-30 famnar från omloppet för att inte sammanpacka sig. § 4 Kanalfarare skall hjälpa till vid slussen och vindbryggan. Slussen är öppen vid dagsljus. § 5 Skeppare ansvarar för att deras fartyg inte är större än att de kan passera, vid vite av 10 riksdaler och ersättning av skadan. De som har brännbar last får inte ha eld ombord under slussningen. Besättningen skall inte heller vara ombord. Då slussens bredd inte tillåter möte skall detta ske på sjön Maren. Slussbetjäningen skall signalera om något fartyg är i vägen. § 6 Skeppare får inte öppna sluss eller vindbrygga utan att slussbetjäning är närvarande. Han får inte heller mot böter inte stöta mot slussportarna med båtshake, uppstår skada ersätter skepparen den. § 7 Slussinspektören och hans betjänter får inte ofredas varken med hugg eller slag eller okvädningsord. De lyder under samma skydd som Kronans betjänter under deras tjänsteutövning. § 8 Denna taxa skall alltid vara anslagen på väggen i slusskontoret och finnas hos slussbetjäningen. Ett exemplar har varje lots som skall betjäna trafiken till och från kanalen. De här stadgade böterna tillfaller kanalverkets fattigförsörjnings inrättning. Stockholm slott den 15 februari 1821 CARL JOHAN
Att, vid sådant förhållande, minska vedanslaget för kommande år vore icke billigare, än alt fråntaga hvar och en annan tjensteman en del af hans lön, så snart det upplyses, att densamma icke helt och håliet åtgått för hans uppehälle, 4:o ~ 309 — 4:o I anseende till Ottenby Kungsgårds afskiljda läge och vidsträckta ängsmarker, hade dess fordna Förvaltare icke ansett möjligt att verkställa höskörden på annat sätt, än genom afslående från en del deraf åt allmogen, sorn förrättade denna bärgning. Samma metod fortsattes äfven de lörsta åren, hvarunder Kungsgården af Stuteri-Öfver-Styrelsen disponerades, men aå , i mån af Stuteriets tillväxt, behofvet af foder ökades, blef man betänkt på medel att undvika dessa betungande uppoffringar. Första försöket att anskaffa tillräckligt antal legda arbetare, för att dermed verkställa inbärgningen, gjordes år 1839, oc^ ^ar » ^ det slog lyckligt ut, sedermera fortsatts. Endast en lägenhet, hvarå, emedan den är sko^beväxt, gräset torkar långsamt samt bärgningen följaktligen är besvärlig och kostsam, måste ännu afbärgas för lott; likväl har afgiften derför blifvit nedsatt från hälften af afkastningen till tredjedelen. Hvad ändteligen beträffar antalet af de dagsverken, som för jordbruket m. m. åtgår, så skulle en framställning om behofvet deraf blifva af allt. för stor vidlyftighet. Stuteri-Öfver-Styrelsen tror sig derföre endast böra i underdånighet fästa Eders Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet dervid, alt den af Kommitterade uppgjorda och af Eders Kongl. Maj:t Nådigst fastställda plan för Kungsgårdens skötsel följes; att möjligaste hushållning är afsedd uti denna plan; och att, om misshushållning med dagsverken skulle ägt rum, sådant ofelbart redan skulle hafva medfört de betänkligaste följder för Kungsgårdens ekonomiska ställning. De Nådiga Remisshandlingarne återfölja.
När hon satt i droskan, räckte hon mig handen, utan att säga något, men med ett svagt försök att le, ehuru hennes ögon hade ett uttryck af bottenlös förtviflan. Du förstår naturligtvis icke de frestelser en affärsman kan råka ut för, men nu är allt upptäckt, och hellre än fängelset väljer jag döden. Jag hade så säkert trott mig kunna bringa allt i ordning. D ö m mig ej för (Qualité Inghilterra) härstädes lagrad sedan 1891. Vid undersökning af handelskemisten befunnen, enl. intyg, fullgod. l-SSnrhiit. UdrlVm. IDUN 308 strängt och » de sista orden voro alldeles oläaliga. Dagen därefter stod det att läsa i tidningarna både om de stora försnillningarna, som Sigrids far gjort från bruket, där han var disponent, och om hans själfmord. Åter ett fall, skref man, där en ansedd och omtyckt man visat sig vara bedragare, som i åratal lefvat på andras medel samt med dem gjort misslyckade spekulationer för att reparera sina egna dåliga affärer. Sådan var alltså den far, lilla finskan älskat och sett upp till med en så blind och barnsligt förtroendefull beundran. Hvilket förfärligt slag för hennes känsliga sinne! Ej under, om det alldeles förvirrades, om lifvet syntes henne outhärdligt och döden, som han sökt, hägrade äfven för henne, som den enda räddningen undan skam och förtviflan. Men kanske hade hon endast för en stund velat söka glömska och hvila från det förfärliga lidande, som marterade henne, hon måste j u ha känt sig alldeles söndersliten både till kropp och själ. Kanske hade hon af misstag tömt flaskan med sublimatlösningen i stället för den med de oskyldiga nervdropparna. Därom fingo vi aldrig visshet. Lilla finskan sänktes ner i den kalla främmande jorden, presten talade några ord om den kärlek, som förlåter allt, och vårens fåglar kvittrade muntert öfver hennes graf. Men i kamratkretsen nämndes Sigrids namn endast sällan under den korta tid, som återstod af terminen, och nämndes det, var det med ett visst föraktfullt medlidande. D e flesta hade sett ned på » lilla finskan » som på ett oförståndigt barn, hvars infall man Redigeras af Sophie Linge.
Principen vid utgörandet af lBlO åts Bevillning var behållen inkomst; man hade genom de finaste definitioner och särskildt tillämpning till förmögenhet af olika slag och personer af olika yrken, sökt bestämma beskaffenheten af de fonder, på hvilka beskattningen skulle falla; men erfarenheten dröjde ej att visa, det inga försigtighetsmått voro tillräckliga mot det obestämda i sjelfva sakens natur. Man erfor snart, att så länge menniskors inkomster variera, blir äfven den deraf till Taxling bestämda del variabel; att så snart denna föränderlighet årligen fordrar nya Värderingsman, skulle äfven desses olika sätt att se och döma gifva beskattnings-grunderna i application en ytterligare grad af osäkerhet; att så länge liknöjdhet och bristande kraft ej sällan är mensklighetens lott, och denna liknöjdhet äfven ofta yttrar sig i frågan om egna angelägenheter, skulle personer gifvas, som af bristande kännedom om egna affairer ej kunde med noggrannhet ge upp dem; men hvad säger jag, man insåg slutligen, att äfven de kunde gifvas, sorn uppsåtligt gåfvo oredligt upp sin förmögenhet, Och följden blef lika klar som förskräckande, att vid summans fyllande den redlige skub le ersätta en del af hvad den mindre samvetsgranne undandragit sig, och sålunda ärligheten betala för sveket. Man insåg vidare svårigheten att till någon del afhjel - Den 11 Maj. pa detta utan införandet af edgång, och i fall denne antogs, den deraf möjliga olägenhet, att blott förbyta osannfärdighet till menederiOtillräckligheten af Bevillningssumman, som utföll mindre än den påräknäts, öfvertygade slutligen om felen i beskattnings-grunderna, och sedan man liksom ytterligare stadgat denna öfvertygelse, genom offentligt utlofvade belöningar åt uppfinname af ett bättre beskaitnings-sätt, be-, slöt och antog man omsider den ännu gällande. 1812 års Bevillning. Principen åter för denna Bevillning, ehuru ej så klart specificerad, blef synbar förmögenhet. Vådan af att se Staten sviken i sitt hopp om de påräknade och för behofven erforderliga inkomster bragte nu till öfverdrift åt ett annat håll.
Maj-s sanelion ä beslutet bör beaäras. Zerr Landt - U7arstalken gjorde härefter propouuon lill oifall a Consil ullons-vtffotkeks hemställan. samt att, enär siiinkelige Riksstånden sig om ekk fli°t bestuk förenat, underdånig anhällan hos Kongl. Majit, vin Desi nådiga sanction dera, mätte göras. Bifölls. Uplästes och lades pä bordet följande frän Oeconomiä-Ukskottet inkomne memorialer: r:o. Ekt as den 28 Justi innefattande en, af frän trennc Ständ gjorde äterremisier, jöranledd ny redaction af Utjkotteis sörflag, huru med saltpeter, tillmerkningen i riket mä förhällas. 2.0. Ett dito af den 10 Juli! innefattande Utskottets betänkande angående föreslagna föran, dringar i mrwarande fängföringsjättel. Widare 426 Den ZO Iulii. Widare uplastes och kades pä bordet Bcwillnings Utstottets betänkande af den Julii, angä« ende tul upbörden; och Samma Utskotts betänkande, af d. 29 Julii,an« gäende afgisterne för bränwins-tillwerkningen m.m, Justerades följande? Wdrag af protocollet, hällit hos Höalofl, Rjddexstanet och Adeln wiv Anima Riksdagen i ärebro den zo Julii 1812. S. D.
St. att till K. M. ingå med und. skrifvelse i ämnet, anmäler jag detta i form af ny motion i anledn. af Utsk:s betänk. och som torde få åtfölja återremissen. Hr Westfelt: Det fägnar mig höra, att Frih. Cederström medgifver Utsk. rättighet att yttra sig i allmänna frågor, äfven om detta yttrande öfvergick hvad en motion kan åsyfta. Så tänkte äfven jag inom Utsk., ehuru jag förblef 35j D c n 17 M »j e. m. i minoriteten i afseende på denna åsigt, nemi. att stadgandet skulle utsträckas till aila bergslager. Frih. Ridderstolpe: Jag är erkänsam för Ulskts åtgärd, och hoppas, då betänk, återkommer, ifall en återremiss nu medgifves,'att det kommer att innehålla en utsträckning af stadgandet till alla bergslager, hvarigenom också belåtenhet skall spridas i skötet af dem alla. Allm. Besvärs och Ekon.Utskts betänk. N:o 24 blef af R. o. Ad. återremitterad!. Ånyo föredrogs och bifölls Allm. Besvärsoch Ekon.- Utskts den i3 och 20 dennes på bordel lagda betänk. Nro 25, i anledri. af väckt motion 0111 anläggande af en köping vid Wrigstad i Jönköpings län. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att, i anseende lili någon längre tids afresa från Stockholm, Hrr Nordenfelt , Olof, af Geyerstam, Gustaf Emanuel, samt Bråkenhjelm, Pehr Reinhold, afsagt sig sina platser i BancoUtsk., samt Gr. Hamilton, Henning Hugo Ludv., sin plats i Ridd.Utsk., men anhållit att det oaktadt blifva vid deras riksdagsmannarätt bi belial I ne; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. härtill behagade lemna sitt bifall. Ropades ja.