Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likaledes skola penningar eller deras ■värde, som, efter hvad i 3. §. förmäles, blifvit i och för Slafhandel betingade, eller, der de äro använde, deras motsvarande belopp vara förverkade, Afhvad sålunda döraes förbrutet, skall, när åtalet sker vid Domstol i Sverige, hälften tillfalla Konungen och hälften den, som brottet upptäckt och gittat bevisligt göra. Dömes åter till slik confiscation å utrikes ort vid de serskilda Domstolar, åt hvilka Kongl. Ma:jt uti Tractat med främmande magt uppdragit Domsrätt i ämnet, skall hvad Svenska Staten, elter sådan Domstols beslut, tillkommer i behållning, sedan omkostnader afgått, vara Konungens ensak. §• 9- Denna Lag skall icke lämpas lill den händelse, att Svensk undersåte för eget behof begagnar, samt i sådant ändamål köper eller säljer slafvar endast inom det Land, der egande-rätt öfver slafvar är, efter Landets Lag, gällande. x6 Sil• till K. M, Nåd■ Propos. N:o 43. Om tillämpningen af de Straff-Lagar, hvilka funnits nödvändiga till förekommande af en afskyvärd handel med menniskor, icke skall inskränkas på ett sätt, som möjligen kunde förfela det åsyftade ändamålet, i dess allmänna omfattning, torde det ock höra iakttagas, att förbud emot sådan handel afser icke allenast Negrer, utan jemväl alla andra menniskor, som kunde utsättas för slafveri, hvilken utsträckning , emot hvad Justitiae-Departementets förslag innehåller, Högsta Domstolen, jemväl på sådan grund, i föregående förslag i allmänhet antagit. Då menniskans frihet till sin person utgör en ibland de dyrbaraste af hennes naturliga rättigheter, och ett nödvändigt vilkor för utöfningen af de öfrige, måste ock det tvång, hvarigenom hon beröfvns denna rättighet, utan att hafva den förverkat, och hvarigenom hennes person och arbetsförmåga behandlas såsom en annans egendom, anses för ett bland de svårare brott, som emot henne kan föröfvas.
ERIK ANVÄNDER SANO (DET STAD I NÄRHETEN AF Lilbeck, KAN ERHÅLLA KÄNDA ANTISEPTISKA MEDLET, SOM SÄLJES AF FÖR UNGA FLICKOR I EN VERKLIGT GOD FAMILJ ALBERT ANDERSSON I UDDEVALLA, ENSAM PARTITILLFÄLLE FINNES TILL UTBILDNING I SPRÅK, MUS FÖRSÄLJARE FOR SKANDINAVIEN, SAMT AF BOKMÅLNING, SAMT OM SÅ ÖNSKAS I HUSHÅLLET. OCH PAPPERSHANDLARE Mfl. TILL KR. DE BÄSTA REFERENSER. PRIS 650 KR. FÖR ÅR. FLASKA) MEN DET GÖR INTE HÅKAN. L. », IDUNS EXP., STOCKHOLM. (566) SAR JU, ATT HAN FÖRSTÅR ATT PÅ LÄMPLIGASTE SÄTT SKÖTA SIN HÄLSA, AF HVILKEN JU FAMILJENS TYSKLAND. VÄL BEROR, SAMT ATT HAN HAR SINNE FÖR RENLIGHET OCH SNYGGHET. TÄNK HVAD EN KYSS FÖR FLICKOR, SOM SÄTTA VÄRDE PÅGODTHEM FINNAS NÅGRA PLATSER I PENSION, BELÄGEN AF HONOM SKALL SMAKA — utan baciller, DU! » HÄRLIG TRAKT. VIDARE GENOM » W. », QVI» JA DE Ä SKILLNAD, DE Ä SKILLNAD PÅ EN KYSS ... » DINGE. (555) FÖR G A R D I N E R AFPASSADE 41 Drottninggatan 41. hvit JSm GENOM ATT ANVÄNDA F. PauWs Azymoltvål. TILLVERKAS UNDER LÄKAREKONTROLL. SÄLJES Å APOTEK, PARFYMOCH SPECERIAFFÄRER M. (S. T. A. 63785) För höstrengöringen! Aktiebolaget Gardin-Magasinet.
Re~isorer Ii af va \ .arit: II iii.ac !sh~filing A. Liinclfa.ll, frii E. Odelberg och. fröken A .. 13ossaiicles; snmt q.e~~iso~; sstq~~~Iea~~te~ *: doktor IlT. Svedboin, re~risioiissek~et.e.rme W. U1jpströi-n och fi ' u S. H7isiiig. ~ ö ~. ~ c ~. : riksaii tilmwieii Hilclem ' A.rsber~tteIsou för 1804 ntgif ves i. iuern iiii vanligt sniminntriiiiigd iorin l$ griiud dlrnf att Förbiiiidets tiolirsberiittelse siiiiitidigt ntgihes. brand, fru Adlersparre, f r ~ i ~nlraiwärcl, fröken ForseU och d: r Nyström, sai1-t.t stp~deu ?2ter: hofinteiidenten. Börtzell, fröken Hj elineriis och frölieii. Ulrich. Utskottet liar under året sammantraclt 12 ghiger och styrelsen 7 gånger. Ciafvor. Förbuidet har som va~iligt afven under det ghngna aret lifligt sökt verka för I&lt;viiinaiis deltagande i det lioliiiniiiiala lifvet. Sålunda anordiindes. på hösten ett talrikt besölit möte för a t t (lidatera läinpligheten af livi~mors invälj ande i fat tigvårdsstyrelser, 11.vartil.i laglig rättighet redan 1889 b e d j ats Iie~ine, meii Iivarifr&amp;~i hon dock fortfarmicle ph grmicl af hafclv~i~ina föriloniar Iiklles utestäi~gcl. Orclföraiiclesl&lt;a~~et sköttes.
Slutligen har Olof Lindström från Westerbottens län sökt utveckla, hurusom det i anseende till olika sedvänjor och lokala förhållanden på olika orter vore omöjligt och skadligt att, i fråga om stängselskyldighet och egofrid, stifta en lag, som vore passande för hela riket, samt derföre föreslagit, att hvarje län måtte få bestämma lämpligaste sättet för egornas fredande och stängselskyldigheten inom länet; samt att verkställigheten häraf mätte öfverlemnas till för ändamålet valda Läns-kommittéer, till dess, i enlighet med Rikets Ständers vid förra riksdagen yttrade önskan, Läns-nämnder blifva inrättade, hvilka derefter borde öfvertaga berörde angelägenhet. Utskottet kan, af lätt insedda skäl, icke biträda ett så ovanligt förslag, emot hvilket, derest man ock antoge, att landet kunde undvara en gemensam lagstiftning i ett så vigligt ämne som det förevarande, i allt fall endast torde behöfva erinras, att inom olika orter inom ett och samma län, ja inom en och samma socken, förete sig enahanda anledningar till olika lagstiftningar, som motionären ansett innefatta tillräckligt motiv för ett förslag om särskild lag för hvarje särskildt län; af hvilket skulle uppkomma ett tillstånd, som förtjenade hvarje annan benämning utom den af lagbundet. Till följd häraf torde Lindströms motion af Rikets Ständer ogillas. Stockholm den 14 September 1860. Reservationer: af Herr Grefve Taube, H. A., samt Riksdags-fullmägtige Gustaf Larsson och Matts Rersson från Stockholms län, i fråga om yrkadt upphäfvande af Stängselförordningens 4:de §, samt af den sistnämnde jemväl beträffande Utskottets beslut att tillstyrka rättighet till nedtagande vintertiden af hägnad utmed allmänna vägar. Stockholm, tryckt hos Sam. Sammansatta Laysamt Allm. tiesv.- o. Ékon.-Ut skottets Betänkande N:o 35. i mT:o 35. Ank. till Kxji.-Utsk. den 4 Okt. 1860, kl. t e. m. Betänkande, » anledning af vackt motion om rättighet för utländsk man att i rikets stapelstäder drifva grosshandel och idka större fabriksrörelse m. m.
Det grämde henne inte längre, att hon blifvit lurad, och det hade hon j u inte heller blifvit. Hvar fjortonde dag skulle hon j u få sina knifvar och saxar slipade, och de skulle rista in hos henne det angenäma minnet, att o m det finns skärsliparfruar, som äro så fina, att de ha dolmor med snörmakerier och blå och gula plymer i hatten, så finns det också fattiga skärslipare, som ha någonting fint i sina ärliga, bla ögon. (Illustratör: Jenny ifyttröm.) Det suckar doft ifrån djupéjl, / ' Det knakar i ise,ns tyshd^- ' / / Och dagens brand Nyss släckte sin,-sista gnista V i d slottsfasade ' n. ' I. stigande skymnings skuggor Ä r modersaningen ' klädd, Och darrande rädd Går bönens suck: » Gud skydde Det späda lifvet! » Då brytes plötsligt en stråle Mot isig rutas bly I n i den s k u m m a k a m m a r Med skär och mystisk ljusning. I kvalda modershjärtat Den väcker en stämning ny, Och hastigt fly De tunga tankarne hän F ö r sällsam tjusning. Förvisst v a r det julens stjärna, Som steg v i d fästets rand, T y den allena förmådde Så mäktigt tygla natten! Förvisst en ljuflig hälsning Ifrån en fjärran strand, F r å n himlens land Ett heligt sändningabåd Öfver mörka vatten! Och se: s o m piltens öga H o n möter i samma stund Fullvaket mot sig g l i m m a I blåa stjärneglansen — - Ej förr hon såg det sådant (Illustratör: Jttiiii / Xi / vtröm.) Men fuller tycks jag förnimma, Att Herrans kraft är när, H a n s stjärna skär M å n d lysa alltjämt d i n väg I lifvet och döden! » I kväll står Betlehemsljuset På nytt v i d fäsfets rand I klarhet, ofördunklad A f trenne sekelnätter.
Likaledes blef, wid förnyad föredragning, bifallit Bewillnings-Utffottets i förmiddagspienum pä bordet lagda Memorial, rörande belöningar för till uppgifwande förslag tillBewillningens utgörande. Upplästes Lag-Utffottets utlätande af den 9 Octcber öfwer Borgmästaren dlen86U8 Memorial^ afseende pä säkerheten af köp, hwaruti Utskottet bemställer att desi i afseende häruppä, föreflagne Lag-förändring mätte till pröfning wid nästa Riksdag fä uppskjutas, saint densamma emed, lertid fä underkastas Allmänhetens granskning. Lades pä bordet. Upplästes Lag-Utffottets, uti Memorial af den 5 Ociober, innefattande utlätande öfwer Herr kMnner8tAM8 Memorial, rörande den till förordnande Lag-CommitW-ens befattning och göromä>, premiers utsättande för de bäst utarbetade Lag-projecter m. m.z förklarandes sig Utffot - Den iz October. 459 Utskottet icke anse si,a äga anledning till annat yttrande än det Utskottet wid sistledne Riksdag afgifwit i sitt betänkande af den i April!, angående Lagarnes urffiljande, förenkling och förbättring, hwilket, enär det dä icke skall blifwit till Kongl. Majit i underdånighet eppedieradt, Utskottet tillstyrker mätte i sammandrag säsom en Riksens Ständers Underdåniga önskan hos Kongl. Maj-.t wid denna Riksdag anmälas. Lades pä bordet. Uppä hemställan af Herr O^llengkölll och derä gjord proposition af Herr Bäron och LandtMarskalken, bifölls att storleken pä den i dag beslutne Medarlle öfwer Högsalig Kron-Prinsen Oall ^u^u8t skulle blifwa lika med storleken af den som präg'ades i anledning af Hans Kongl. Höghets utwaljande till Thronföljare. Justerades följande: Utdrag af Högloft.
Reglementets föreskrift är lill stipendium kompetent, måste vid stipendii-utdelningen lemnäs utan afseende, har Direktm hemställt, om icke uti förenämnde reglemente, i st. f. ofvanberörde kunskapsfordringar, bör införas, alt sökanden skall förete betyg öfver af honom nöjaktigt genomgången fullständig Studentexamen. Utsk., som vid läsningen af Direktms prot. inhemta!, att, vid flera tillfällen, dels lediga stipendier icke kunnat tillsättas i anseende dertill att någon sökande, som i öfrigt genomgått fullt nöjaktig, ja till och med berömlig Studentexamen, likväl i nugot af de för kompetens specielt utsatta ämnen, t. ex. Philosophi och Naturvetenskaperna, saknat vitsord om godkända insigter, dels ynglingar med i det hela högre kunskapsmått fått vid tillsättningarna stå tillbaka för mindre utmärkta, som kunnat prsestera de i vissa ämnen fordrade adprobationsbelygen, oaktadt de i öfriga ämnen varit underhaltiga, har således funnit Direktms ofvanberörde hemställan väl grundad, och får i anleda, deraf och i enl. med Di rektms förslag tillstyrka: Att hädanefter betyg öfver nöjaktigt genomgången fullständig studentexamen må i afseende på kunskapsfordringar innefatta kompetens, för erhållande såväl af de i Adliga Ka dettskole-fonden anslagne akademiska stipendier, som af stipendier å Bergénsljernska fonden; dock sä att i öfrigt det för sökande till de s. k. högre stipendierna stadgade vilkor om trenne Professorers intyg, att de idka studier för erhållande af någon akademisk grad, må qvarstå. Och torde i följd deraf och då betygen öfver studentexamen icke, såsom förr varit brukligt, sammanslås i ett summariskt vitsord, utan gifvas särskildt för hvarje klass af examensämhen, på sätt Direkt, jemväl föreslagit: stadgandet att vid ansökning om Riddarh.-stipendier bör bifogas ett efter anställd examen af någon publik Lärare vid 348 Den 23 Februari f. m.
„Ser du puppan der“, ropade en gosse, „ser du hur den rörs? Månne det blir en kålfjäril?“ „Kanske blir det en malfjäril, eller en harkrank“, sade en liten. „Åh, hvad du är dum“, sade gossen och tog med detsamma en lång spindelväf ifrån en buske och rullade in puppan helt tätt på alla sidor deri. Och fjäriln låg fängslad i sina band, de voro fina, nästan osynliga, men de voro så många, de slöto så tätt, och huru hon än ryckte på skalet och skakade på vingarne, så kunde hon ej göra sig fri ur puppan, ty den bands af spindeltrådarne. „Se, se“, ropade en liten flicka, „skalet har remnat, ser ni hur granna färger der synas? Hvilken vacker fjäril det måtte vara! Skynden, tag bort spindelnätet, att den kan veckla ut sina vingar. Ack, hvad det blir roligt att äga en så vacker fjäril!“ Spindelnätet afvecklades, men ack i fåfäng sträfvan hade fjäriln krossat sina vingar. Ett stoft blott låg inom skalet, och en ful, döende insektkropp. Vid Insjöns strand. Vid insjöns strand badade en ung flicka sina hvita fötter. Yrande perlor stänkte skimrande omkring henne, der hon satt skrattande och plaskade i det glittrande vattnet. Hastigt slöt hon sin glada lek och det lilla hufvudet sjönk, med ett uttryck som nästan liknade tankfullhet, ned mot den nu alldeles stilla hvilande vattenspegeln. Åter log hennes öga, och åter framskymtade hennes perlhvita tänder då läpparne åtskildes af ett leende af välbehag, i det hon såg sin bild så nära i vattnet. „Sjöfru du, sjöfru du“, ropade hon bort öfver den blånande sjön och från fjerran svarades henne liksom med hotande röst „du, du“. „Ja, ja, du är stolt du“, gycklade åter den femtonåriga och likväl måste du smycka dig med siden och perlor och lyckas knappt ändå att fånga en yngling; men ser du, om än tio ville fånga min mörka lock, om än tjugu ville kyssa mina hvita fötter, jag skulle blott skratta åt dem; springa bort och vara fri – fri“.
Nådiga proposition, förande Stats.Verkets tillstånd och behof, gjorda framställning, angående indelta Arméens Boställen, begär att få fästa uppmärksamhet vid ett föihållande, som, i den händelse Boställena varda bibehållne, i Motionairens tanka, synes i hög grad förtjena rättelse, den omständighet nemi., att 20 §. af 1770 års Förklaring öfver 1752 års Boställs-Ordning, obestämd i sin ordalydelse och olika tillämpad af Domstolar och Embetsverk, hittills ofta framvisat den påföljd, att en Officer vid ett indeldt Regemente, vid tillfällen af befordran eller transport till annan beställning, fått uppbära, för ett och samma år, inkomster både af det Boställe han lemnar, och det han tillträder, och så - Stats-s:t AllmBesb.o.Oec,.Utsk. Utl,N'.s 16,17. 15 dant på bekostnad af en kamrat, som under tiden fått tjena utan inkomst* Utskotten hafva, efter pröfning af denna framställning, stannat i den öfvertygelse, att som ifrågavarande ämne eger gemenskap med hvad Allmänna Lagen i 16 Cap. 5 $. Jordabalken, jemfördt till 5 Cap* 12 §. samma Balk, stadgar om rätter fardag å jord på landet, samt berörde Lagrum, jemte de flere dermed sammanhang egande Författningar, icke någon förändring undergått, kunna Utskotten till haad af Herr Freidenfelt, i afseende ä Militice-Boställens tillträdande, serskildt hemstäldt blifvit, icke tillstyrka Rikets Höglofl. Ank. till Exp.-Utsk. d, 29 April 1829. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om uppförande af en MagazinsByggnad i Thorshälla. Till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oe'conomie-Utskottens gemensamma Utlåtande i6 StatssamtAllm.Besv,o. Oec-Utsk. Uti.
Att ännu tala om utländska capitaler ansel* jag alltför tidigt; åtminstone har sådan förutsättning icke ledt mig, då jag opinerade för de solidariska bankerna, helst jag skulle anse det vara vådligt, om på de större handelsplatserna actiehanker uppstode, grundade på utländska capitaler. De kunna finnas i dag, men vara borta i morgon, och det är altså icke på sådana capitaler, jag ville bygga en creditrörelse, som kunde understödja realisationen. Jag tillstyrker antagande af Gr. Frölichs förslag. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum skulle komma att fortsättas på e. m. kl. 6. Hr Lefren, Joli. Pehr: Jag delar åsigter med dem, som tro, att statsbankens sedlar äro lika med silfver. Jag vill icke ingå i undersökning, huruvida grundlagen med orden: "som för mynt i Riket må erkännas,” afser ett positivt bud eller en tillåtelse. Emedlertid äro dessa sedlar nu lika med silfver. Jag skall härefter öfvergå till en sida af ämnet och tillse, om privatbankernas skyldighet alt inlösa med silfver skulle medföra en så stark silfveruttagning från banken, att realisationen deraf kunde afventyras. Icke någon banks sedlar kunna gå i rörelsen, så vida denna ej fordrar den quuntitet mynt, som sedlarna representera. Om således det befintliga representativa myntet icke är för rörelsen tillräckligt, kunna nya banker uppstå och drifva en ökad sedelrörelse. Lyckligtvis äro vi nu så långt komna, att vi äga en barometer, hvarefter vi kunna bedöma, om den löpande sedelmassan är för stor eller icke; ty om privatbanker uppstå och utsträcka sina sedelutgifningar utöfver rörelsens behof, så kommer följden deraf att synas på statsbanken; och långt ifrån att det är skadligt, är det tvärtom nyttigt att hafva en sådan barometer, för att komma från den villfarelse, att rörelsen kan uppehålla huru mycket sedlar sorn helst.
S9Jaj:t, till bilägganbe af Den fönbring, font upp#om ‘»renent** peté aflöning fornmit emellan fpreftetjfapet och 5111 mogen pa ©»ottlanb, i anlebning ^ ©»»tant»', af Den fiftnämnbeé tiD efter annan gjorba prfanDe, om neDfättning i tionben famt änbring i fättet att utgöra betnälbe ^refterjfapé aflö# ning, i SftåDet behagat inhemta ‘SBåt tanfa öfver De grunber, hwar# på ett af ^ammar#£ollegium till (IriDtgheternaé afhielpanbe uppgjorbt förflag hvilaDe; och efter Det s$refle#@tånDet, viD Denna 0iiféDag, för fin Del icfe velat, genom åberopanbe af Deh privilegier, motver# fa en företagen reglering, hvaraf behofvet och förbelarne voro af båba ©taté#9ftagterna erfänba; h<*froe genom unberbånig @frtf# velfe af Den 1 ^December fiflförflutne år, fåfom (2öår gemenfamtna 83i&. tiri 91. ©t. ^)rot. 1834 & 1835. 12 9tifébag3sä3ejTutef. mening, t unDerDånigljei fbvElavat, Delö att $3rioilegterna icfe må ligga t wägen för
§ 2 Till sockneombud för Rödön och Näskott för uppgörande af priskuranter för den blifande markegångssättning å dag som af kronofogden utsättes äfvensom för val af deputerad i och för nämnde markegångssättning kallades gästgifvaren Johan Larsson i Häste. Rödöns socknestuga som ofvan. In fidem. J. Kerfstedt P. L. Å socknemännens vägnar: Nils Nilsson i Kälen Eric Nilsson i Tomte. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 217, ÖLA. Protocoll hållet å allmän sockenstämma i Rödön d. 4 dec. 1859. § 1 Till reviderande af prestgårdsbyggnads-räkenskaperna invaldes för Rödön, kronolänsman H. Larsson. Rödöns sockenstuga som ofvan. In fidem. J. Kerfstedt P. L. Å socknemännens vägnar: Johan Larsson Häste Nils Nilsson i Hufvulsvik. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 217–218, ÖLA. Protocoll hållet å allmän sockenstämma med Rödön och Näskott d. 12 feb. 1860. §1 Till ledamöter i årets taxerings-committé invaldes: Af ridderskapet och adeln: Herr ryttmästaren Schröder och commissions lantmätaren herr O. Tideman. Af ståndspersons classen: V. commissions landtmätaren herr L. I. Staaff och krono länsman herr H. Larsson. Af bondeståndet: Hemmansegaren Olof Larsson i Tullus och gästg. Johan Larsson i Häste § 2 Till plog-fogde för Undroms och Öfvergårds snöplog-lag invaldes bonden Grels Bengtsson i Öfvergård. För Silje och Trusta plog-lag bonden Pehr Jonsson i Silje. Protocollet justeradt samma dag. Rödöns sockenstuga som ofvan. In fidem Carl Hemmingsson i Nyland J. Kerfstedt Måns Pärsson i Trusta. 158 Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 218–219, ÖLA.
Genom dessa framställningar har fråga blifvit väckt dels om tiden då infiutne medel böra göras till nytt kapital, dels om huru stor ränta skall omyndige tillgodoberäknas, dels ock om beloppet af förmyndares arfvode. I dessa delar skulle nemligen för närvarande olika förfaras; och lagen vore härutinnan antingen obestämd eller ofullständig. De förslag, som i omförmälde hänseende blifvit framställde, äro: Johan Johanssons: att ränta å omyndigs arf bör beräknas till 5 procent och hvart tredje år göras till nytt kapital, samt att förmyndares arfvode i lag måtte bestämmas till 20:de-penningen af alla omyndiges inkomster; deruti Johan Persson, så vidt tiden, då ränta bör göras till nytt kapital, angår, instämt; samt Anders Gustafssons: att infiutne medel må läggas till kapitalet efter det tre månader förflutit sedan medeln kommit eller kunnat komma förmydaren till handa, så vida det 6 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 85. ej kan visas, att iian derförinnan gjort dem fruktbare, äfvensom att förmyndare-arfvode i allmänhet ej må uppgå till högre än 20 proc. af inkomsterna. Efter pröfning af hvad sålunda blifvit föreslaget, instämmer Utskottet med de motionärer, hvilka ansett, det man, vid förbättring i förmyndareväsendet, bör fortgå på den år 1845 beträdda banan, i den rigtning samma motionärer anvisat. Om det göres lill en pligt, hvad då lemnades såsom en rättighet, samt för pligtens utöfning gifves bestämda föreskrifter, synes man ock kunna uppnå det åsyftade dubbla ändamålet: att vinna säkerhet i förmyndarevården, utan att behöfva bibehålla den omyndige medgifna tysta förmånsrätt hos förmyndare. På denna väg torde man äfven slutligen komma derhän att bildandet af ordentliga förmyndare-kamrar inom kommunerne kan för sig gå; men derför är tidpunkten ännu icke inng.
Då en ledamot sagt sig hafva anmärkn:r att göra vid betänk., men ej velat framställa dem, emedan betänk, skulle redan vara bifallet af 3 Stånd, men derjemte upplyst blifvit, att ett af dessa Stånd bifallit med förändringar, hvilket åter är olagligt, och Utsk. således ej är förhindradt att upptaga en återremiss från R. o. Ad., sä önskar jag, att den värde ledamoten ville framställa sina anmärkn.T, för att R. o. Ad. må pröfva dem. För min del har jag ej haft tillfälle genomgå detta vidlyftiga betänk., men det vore besynnerligt att i massa framställa ett så vigtigt ärende till bifall. Om riksdagen slutas, innan något nytt förslag hinner inkomma, så blir det gamla reglementet gällande. Hr Stuart: Utsk. lärer, i händelse af återremiss, ej meddela annat svar, än att 3 Stånds redan lernnade bifall till detta betänk, utgör ett R. St:s beslut. I anledn. af hvad en talare yttrat, anser jag mig böra upplysa, att det förra reglementet efter denna riksdags slut ej vidare är tillämpligt. Riksg.cont:s styrelse skulle i sanning komma uti en högst kinkig och bekymmersam belägenhet, om den icke erhölle någon annan ledning vid verkställigheten af R. nu församlade St:s beslut, än det vid förra riksdagen utfärdade reglemente. Det återstår således ej nu någon annan åtgärd för R. o. Ad., än att antingen bifalla Utsk:s betänk, eller låta bero vid de öfriga RiksSt:ns dertill meddelade bifall. Hr von Troil: Jag har blott velat upplysa Frih. Cederström, som undrat, att man i en klump velat afgöra ett så vigtigt betänk., att alla deri förekommande beslut tillförne varit R. o. Ad:s pröfning underställda, och att frågan numera blott angår redactionen för att undersöka, om Ståndets beslut blifvit rätt uppfattade. Hvad tiden beträffar, får jag tillägga, att om R. o. Ad. anser en återremiss nödvändig, kan densamma ännu hinna besvaras. StatsUtsk:s mentor. N:o 47° klef af R. o. Ad. bifallet.
Hvad beskaffenheten af det på sistnämnde vilkor till lefvererin" con * C traherade Utländska Ekvirke beträffar, innehålla Contracterne, att den bör vara fullgod men ej sämre; och äro priserne, af circa R:dr B:co per Cubikfot, i förhållande till hvad som blifvit betaldt för inhemskt Ekvirke, hvilket vanligen är af mindre godhet och dimensioner, ej att anse såsom utomordentligt höga. Då i öfrigt något serskildt Anslag af Medel ej blifvit äskadt för verkställandet af de ifrågavarande Contracter, och deras afslutande, i Utskottets förra Betänkande blott upplysningsvis omnämdt, innefattar en förvaltningsåtgärd , som ej på förhand, utan först då deraf föranledd Utgift till granskning förekommer, kan af StatsUtskottet eller R. St:rs Revisorer fullständigt bedömas, har Uskottet ej någon åtgärd i detta afseende att för det närvarande hos R. St:r föreslå. Men då, enligt hvad Utskottet förut, på grund af K. Förvaltningens af Sjöärenderne uppgift, tillkännagifvit, en längre tid förflutit, sedan inventering i Flottans Ekvirkes Förråder ägt rum, så att den påräknade behållningen möjligen kan vara ringare, hemställer Utskottet, att R. H. St:r hos K. M:t må i underdfhet anhålla, alt sådan inventering må i Nåder anbefallas, och behörig controll ,öfver Vederbörandes redovisningsskyldighet dervid iakttagas. 248 Stats-U tskottets I afseende på den af Hr Hemberg anmärkle betydliga Coursskillnad å den i K. Propositionen uppgifne skulden för utländskt Ekvirke får Utskottet enl. K.