Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 1/j.O, Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 29 Äng. 1829» Preste-Ståndet d. 1 Sept. —• Borgare-Ståndet d. 1 Bondc-Ståndet d. 10 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse _, angående skyldighet för Borgare att i Staden vara mantalsoch skattskrif ven. S. A. K. Genom en inom Borgare-Ståndet gjord framställning, har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derå, att, under innevarande Riksdag, vid tillämpningen af den uti nu gällande Bevillnings-förordning och Författningarne, anBiliang t. R. S:s Fröt. 10ide Sami. 42 330 Exp. Utsi. Förslag till lind. Slrifp. N:o 140, i4i. gående mantalsoch skattskrifning meddelade föreskrift, att hvar och en bör vara mantalsoch skattskrifven, der han största delen af året vistas, olika tankar inom Ståndet uppstått, i afseende på t vänne Ledamöters behörighet att vara RiksdagsFullmrgtige. Till förekommande af * den olägenhet, hvilken sålunda blifvit anmärkt, hafva R. St., som anse det lika litet kunna betagas Stadsborgaren, som hvarje annan medlem i Samhället, att vistas, der nan för godt finner, men ordningen jemväl fordra, att hail för sin person och borgerliga näring är i Staden mantalsoch skattskrifven, beslutit, att ett stadgande om sådan skyldighet för Borgare skall i den blifvande Bevillnings-förordningen intagas; och få R. St. hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, till vinnande af enhet i Lagstiftningen, enahanda ändring må ega rum i de serskildt utfärdade Kongl. Förordniiigarne om mantalsoch skattskrifning. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl, o. godk. hos Ridd. och Adelil d. 1 Sept, 1829.
Ut dr. d. aj Ang. 1823. S. D. Under Justeringen af PresteStåndet9 Protocoll, rörande Bevillnings-Utskottets förnyade utlåtande: No 29, Om de genom Stora SjöTulIs In« rättningen inflytande Bevillnings Medel, anmärktes, att 5'te Puncten i samma Utskotts först afgifne Betänkande N:0 12, innehåller ett Alternativ, hvilket nu till afgjörande företogs, och beslöt PresteStåndet, i anledning deraf, att Tullmedlen böra till BiksgäldsContoiret aflemna', hvarifrån de sedan efter behof kunna till StatsWerket anordnas. S. D. Föredrogs ånyo och Lif olles nedannämde Utskotts Betänkanden, nemligen ; Lagutskottet*; N.o 149» Öfver det till Lagutskottet remitterade Memorial, från BancoUtskottet, angående bestämdt stadgande, huru i sådana fall, då en af Bankens Auction försåld fastighet inropas af förre egaren, vid liquiden bör förhållas. EkonomiUtskottets: N:q 164, Om rättighet för egare af enstaka ' é . Prot. Uttir. d. 25 Äng. 1S23. 771 Iiemman i allmänhet, att till andre Personer , under full egande rätt, upplåta en viss del af hemmanets egorymd. N o 166, Om upphäfvande af Stadgandet rörande uteslutande användande af Ekbark vid de så kallade Engelska LäderGarverierne. N:o 167, I anledning af yrkad rättighet, alt vid skattlagde husbehofs eller légosågqvarnar få försåga så stort antal stockar som heldst, ExpeditionsUtskottets:
D N h hans framgtiq 5il. tiyggad, kczllar han modern till Frankrilze, dit hon anlander den 1 juni ack, endast 17 dagnr fore Waterloo! 0det har slledes %ter i beredskap en profning, den bittraste af alla for modershjiirtat. Hon ser namligen iclre blott sin son for andra gAngen stortscl 6.h maktens tiaaar, ntnn mAste Bfven mlderkasta sig en o&amp;terlrallelig skilsmassa. Den 28 juni 1815 intriiffar clet sista afslreclot. Ett ogonvittne sl-tildim det sB: t17B tunga t t a r f bade Madames iinnu regelbundet sk6n a ansikte. Of ver hennes skdfvmde 18ppar kommo eaclast dessa tre ord:)) Adieu, inon fils! 3 Kejsaren kraniade den ntstriiclrta I~anden, svarando:)) Ma mbre, adieu!)) Ett par veckor senare liimnade hon for a !ltid Franlzrike och begaf sig till Rorn. DBrmed vidtager det tlreclje och sista skedet af hennes lefnacl. Hon clijmer sig liiidanefter till en .fidlst81d: ig tillbakaclragenhet ocll vill b k a so~: gclralzt till sin sista strmd. h l i, hon bar 4.nnu 20 i r att lefva! Ned sin hslfbror, lrardinal Fesch, beboclde hon ett gkimnalt palats, ryluligt nog att lrunna h8rbergera cle medleinmar af familjen, som tid ofter annail slogo sig nocl i Roin pb besbk hos modern. ' Upprqa.de ginger begiirde 11011, ehm: u foi: gafves, at Europas snverii-, ner att f&amp; begifva sig till St. Helena.
Beträffande vidare Styrelsens begäran om anslag för en gång af 110,000 Riksdaler till ekonoini-byggnader och ångtröskverk vid Alnarp, åberopade Komitén hurusom, uti dess underdåniga Memorial den 17 Juni innevarande år, rörande de allmänna åtgärder för landtbrukets utveckling och förkofran, som företrädesvis kunde anses böra med statsanslag främjas, blifvit i underdånighet anmäldt, att ladugårdsbyggnaderna vid Alnarp, hvilka vid Institutets organisation mottogos i bristfälligt skick, voro af den beskaffenhet, att de icke svarade mot sitt ändamål och ej långe kunde till begagnande påräknas. Komitén hade sålunda redan vitsordat behofvet af de byggnader, för hvilka Institutets Styrelse nu sökte anslag; men emot de företedda ritningarne och en del andra med byggnaderne samband egande förhållanden framställdes åtskillige anmärkningar, dem Styrelsen för Institutet uti sedermera inkommen skrift af den 6 innevarande månad besvarat, under öfverlemnande af ytterligare en, för frågans utredande bilagd, ritning jemte kostnadsförslag.
Då enligt Utskottets tanke, kommitterades berörde förslag befordrar ordning och reda i räkenskaperne, 13:o tillstyrker Utskottet, att samma förslag må varda af Rikets Ständer godkändt. 7:o Om framtida skattläggningar. 1 sammanhang med beslutet om de nu utgående räntornes förändring blefve, enligt hvad kommitterade erinrat, nödigt stadga, huru vid framdeles skeende skattläggningar bör, i afseende å räntornas bestämmande, tillgå. Då både rättvisa och billighet fordrade, att dervid icke förfares efter andra grunder än att sådana räntor, som framgent åsättas, öfverensstämma med dem, hvilka redan äro öfrige hemman ålagde och derest förvandling ej skett skulle hafva ifrågakommit, hafva kommitterade ansett lämpligast, att då skattläggning framdeles erfordras, räntan först uträknas efter ortens hittills gällande method och det sålunda bestämda beloppet sedermera förvandlas till ny ränta efter samma beräkningsgrund och medelpris, som för de äldre räntornas förvandling varder fastställd. Utskottet, som biträder berörde framställning, 20 Slals-Ulskoltcls Ullålande, N:o 242. 14:o hemställer alltså, att Rikets Ständer må gilla, hvad i afseende på framdeles skeende skattläggningar kommitterade sålunda förslagit. Beträffande åter mjölqvarnar, hafva kommitterade yttrat den åsigt, att dylika verk borde vara från skattläggning undantagne.
Enligt Nådigt Bref af den 15 Mars 1826, hade Kongl. Maj:t godtfunnit i Nåder bifalla, att, utom hvad sednast rörande planpenningars erläggande vid indeldta Infanteri-Regementena genom Kongl. Brefvet den 28 October 1817 blifvit stadgadt, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i de Län, der stridighet om planpenningar ännu kunde uppstå, skulle, såsom Rikets Ständer i underdånighet föreslagit, ega att, i likhet med hvad under den 13 October 1812 blifvit i Nåder förordnad), söka befordra frivilliga öfverenskommelse!- emellan stam-och utrotarne om de ifrågaställde, soldaten tillkommande, förmoners utgörande efter ortens förhållanden och contracten m. in.; hvaremot, beträffande Rikets Ständers underdåniga hemställan om påbjudande, att, der sådan öfverenskommelse icke kunde träffas, vid soldats afgång, den jord, torpet utöfver kneckte-contractet innehade, borde utläggas och till hemmans-egarens disposition återgå, Kongl. Maj:t icke funnit ett så beskaffadt allmänt påbud vara lämpljgt eller nödigt, enär redan, i händelse inkräktningar af soldaten vid deras boställen blifvit gjorde eller göras utöfver det, som i kneckte-contracten eller förordningarne bestodes, Kongl. Resolutionen på Allmogens allmänna besvär af den 28 Juni 1731 uti 5:te punkten föreskref, att utläggning deraf borde ske, och det alltså tillhörde Kongl. Majlis Befallningshafvande att, då någorstädes klagan öfver obehöriga inkräktningar fördes, deröfver, sedan nödig undersökning föregått, i hvarje lall efter förhållandet och omständigheterna sig lagligen utlåta. 12 Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 73. Efter att sålunda hafva redogjort för hvad rörande planpenningar i sednast utfärdade författningar stadgadt blifvit, gå Utskotten att besvara de i ämnet nu väckte motioner.
Maj:t infordrat underdånigt utlåtande af Sundhets-knllegium, som uti afgifvet yttrande på anförda skäl i underdånighet tillstyrkt nådigt bifall till den af Apothekare-societeten gjorda underdåniga .framställning, så har vid underdånig föredragning af detta ärende E. K. Maj:t, då Farmaeeutiska Institutet, om ock ursprungligen en enskild anstalt, likväl mäste anses vara af en vidsträckt allmän nytta, samt dä slutligen angeläget vore, att ej Carolinska Medico-chirurgiska Institutets laboratorium upploges af elever, som för detsamma vore främmande, och Apothekare-societeten för beredandet häraf dels inköpt tomt, dels tillskjutit bidrag till inredningen af nytt laboratorium, så att ytterligare anspråk å dess medverkan för ändamålet, än hvartill densamma sig erbjudit, ej torde kunna göras, beslutit föreslå Rikets Ständer beviljandet af ifrågasatta län å 50,000 R:dr för uppförandet af ofvannämnda byggnad. Ehuru någon framställning i detta ämne icke förekommit uti E. K. Maj:ls till Rikets Ständer alldina nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, hafva Rikets Ständer, sedan Chefen för Finans-depariemenlet uti skrifvelse till StatsLtskottet tillkännagifva, att uteslutning af bemälde punkt ur den nådiga Propositionen, der den bort inflyta, skett af missförstånd, funnit sig böra vid sålunda upplysta förhållanden olvanberörda i Statsråds-protokollet fullständigt framställda ärende till pröfning upplaga, och anse för sin del Rikets Ständer lika med E. K. Maj:t, sådana om släu - Expeditions-lits kot tets Förslay till underd. Skrifvelse A:o i97. 217 ständigheter vara för handen alt Staten icke bör undandraga sig alt lemna Farmaceutiska Institutet det understöd, som erfordras för verkställande af ifrågavarande byggnadsföretag, hvarförutan denna inrättning svårligen kan komma att utveckla en fullt ändamålsenlig och gagnande verksamhet.
(Går in i sitt fängelse.) FÅNGVAKTAREN. Vi äro dödens, om ni längre dröjer! Gå in i det der hvalfvet. I dess skuggor Er ingen ser. OLOF KLAESSON(gömmande sig). Välan, du blinda slump, Var än min vän! Än är ej tid att dö! Fjerde Scenen. FÅNGVAKTAREN. HERTIG KARL. Amiral SCHEEL. Senare EN OFFICER. HERTIGEN. Det är således här du låtit sätta In Daniel Hjort? SCHEEL. Det var hans egen önskan. Så snart vi honom löst ur kedjorna, Han störtade ur hvalfvet upp och ville, Knappt hörande de ord jag lugnande Till honom ställde, bort från slottet fly, Till dess han slutligen gick in uppå Att hit i tysthet draga sig tillbaka. Uti det ljusaste af rummen här Han väntar nu att få Ers Nåde se. HERTIGEN. En sällsam sägen har du mig förtäljt Om honom och dock sannolik. Den väcker Stolt fröjd uti min själ, på samma gång Jag borde förebrå dig, att du så Beräknande begagnat denne yngling. SCHEEL. Ers Nåde! HERTIGEN. Nog, jag vet hvad du vill säga. Gif hit den ring, du emottog af honom Och som jag fordom skall hans fader skänkt. SCHEEL(ger Hertigen ringen). Här är den. HERTIGEN(emottager den). Ja, jag känner den igen. Allt tvifvel om hans sägens sanning flyr. Hvad minnen väcker denna ring ej upp! När den jag gaf, jag var ännu helt ung, Och icke drömde då jag om den lott, Jag var bestämd till. Djerfva tankar bodde Dock redan då hos mig, varm kärlek till Min faders stolta verk, vår svenska frihet, Den friska plantan, knappt till knoppning hunnen; Och ofta knöt jag maktlös vredes hand, Då mina äldre bröders vankelmod Och legda prester och hersklysten adel Det stora verket skakade till fall. Det kom min tid. Den kom som stormen kommer Och såsom stormen skall jag rensa norden Från allt det qvalm, som ligger i dess luft, Från allt det grus, som samlats på dess jord.
Hvad den första afdeln:n, som rörer förfalskningsbrott, vidkommer, har Utsk. hufvudsakligen följt K. M:s förslag och deri förefinnes egentligen endast en afvikelse derifrån uti sak, beståen - 76 Den 3 December e. m. de deruti, att då K. M:s förslag innehåller olika straffbestämmelser för förfalskning af inoch utländskt mynt, likasom af inoch utländska myntrepresentanter, har Utsk. deremot ansett båda dessa förfalskningsbrott böra lika bestraffas. Härom kunna meningarne vara delade. K. M:s förslag är grundadt på Lag-beredningens, men jag erkänner, att äfven der funnos utmärkta ledamöter, som hyllade Utsk:s åsigt, och på sådan grund anser jag mig ej böra vägra min medverkan till Utslcs förslags uphöjande till lag. Detta är den hufvudsakliga förändringen af K. M:s förslag, som Utsk. vidtagit, och de öfriga olikheterne äro blott omkastningar i redaktionen, som bero af tycke och smak och icke böra utgöra någon giltig anledning till förslagets förkastande. Jag får dock erkänna, att jag icke med tillräcklig upmärksamhet medföljt Gr. Sparres anförande för att veta, huruvida. Hr Gr:n fästat upmärksamheten vid ett tryckfel, som insmugit sig i 4:de mom. af 14 §. Jag har nemi. icke föreställt mig att det varit Utsk:s mening, att den der bestämda strafflatitud skulle vara så stor, som från 6 månader till 10 år, utan förmodar, att ordet månader genom skrifeller tryckfel kommit i st. f. ordet år. Beträffande 2:dra afdelmn, som, handlar om bedrägeri och annan oredlighet, äro de af Utsk. vidtagna förändringarne mera väsendtliga, men jag vill för min del medgifva, att jag anser det vara en förbättring, att Utsk., jemte de straffarter K. M. föreslagit, infört straffarbeten och enkelt fängelse. Jag har icke heller något deremot, att Utsk. afdeladt brotten i särskilda grupper, på det att de i den sednare gruppen uptagna förseelserna må kunna lindrigare anses och blifva prffiscriptibla.
NidLerffapets och Adelns bifall till sä wal Högloft EkonomiUtskottet sanet Stats - och Bewillnings -Utskottets Betänkande, i anledning af mitt Förslag om en nödig och mera allman Lakarc-wärd pä Landet samt wid Armeen och Flottorne, som Borgareoch Bonde-Standen, redan till alla delar gillat Ekonomi-Utskottets Betänkande, tift och med' Prcsie-Ständet, utom all tjensteärs beräkning för medicinska examina, 'som detta Ständ afflagit. Beträffande Stats-och Vewillnings-Utskottens Förslag, sä hoppas jag, det sa mycket tattare äfwen bifalles, som det icke medför nägon tillökning i Bewiftningen, och hcrnstallan till Konungen att af den 9 Hufwud-Titeln i Riks-Staten öka Medicinal-Fonden i hwad Han finner nödigt, är sä mycket naturligare, som Åkerbruk och Näringar icke lara kunna trifwas och uppmuntras, utan de arbetandes hälso wärd. Herr Grefwe n och Landt-Marskalkcn, gjorde proposition till bifall ä detta de förenade Utskottens, i anledning af Allmänna Besvärs <- och Oeconomie - Utskottets af Ridderffapet och Adeln förut gillade Betänkande, rörande detta ämne, gjorda Förslag; hwilkcn med Ia Lesw.irades, e Föredrogs Z nyo och bifölls Stats-UtstottetS den 3L Mars pä bordet lagda Memorial, rörande disposition «f Flyinge och Dalby KongSgärdar till Hof-Stallmästaren Grefwe IkroUoU intill nästa Lagtima Riksdag emot en Arrende-Summa af 3000 Nd. ärligen. Före - Genom Circulair-Brcf till Conflstorierne i Riket af är 1,736. Den 2 April.
Förshget vann för tillfallet ingen framgång, men den tanke, det innebar, kunde icke falla. Vid. l 8 5 9 - 6 0 års riksdag beviljade rikets stanner anslag till upprättandet af högre läi-+rinneseiniiiarium och vid påföljande riksdag äfven till inrättandet ' af en med seminariet förbunden öfningsskola, statens normdskola för flickor. Däremot hafva hittills alla försök strandat att förma riksdagen att bevilja anslag till inrattandet p&amp; offentlig bekostnad af högre flickskolor. Men on1 a n sålunda inga offentli@ flickskolor kommit till ståmd, k m det dock ej sagas, att de bemödanden, son. i detta afseende gjorts af regeringen och af enskilda personer, varit utan frukt. Den vid riksdzigzarim förda dislsussiolien har utan tvifvel bidragit såväl att klargöra frågans vikt och betydelse som att ELdagzalagge .behofvet af statens hjälp i en eller annan form, och resultatet däraf har blifvit d e t, understöd $t redan befintliga flickskolor, som år 1874 första gången beviljadt å extra stat till ett belopp af 30,000 h.; sedan öfverflyttats till ordiimrie stat och srniningom ökats, tills det vid 188 2 ars riksdag bestamdes till 70,000 kr .. Att emellertid denna summa redan då var otillräcklig, var klart för hrar och en, som iiågot sysselsatt sig med denna fråga. Redan vid sistnämnda riksdag väcktes derföre motion om att det af regeriugen begärda anslaget mitte utgå med 1 0 0,O 0 0 kr. i stallet för med 70,000, och vid de tre följande riksdagarna väcktes motioner i - samma syft.e. Dessa afslogos *) Separat-aftryck af denim artikel lim utdelats till ka,iiirnsnas ledsinöter fy5gau om förliöjdt anslag till flickskolorna förekoin inför riksredsii .i~z~znn c1 a g en. Dnqny.
Linköpings gymnasii—bibliothek, grundlagdt och förökadt genom 17:de och 18:de seklets samlande och forskande nit, utgöres för närvarande af 25,000 volunmer, deribland 1,000 valda manuskripter och bref af inoch utländska män, dessutom öfver 100 permbref från 14:de och 15:de seklet, samt en icke obetydlig myntoch medaljsamling. Denna dyrbara kollektion, näst efter Kongl, bibliotbeket i Stockholm och de båda universiteternas i Upsala och Lund, den största och värderikaste i fäderneslandet, är en frukt af enskilda lärdomsidkares mödor och uppoffringar. Men just af detta skäl synes staten böra draga försorg derom, att en så dyrbar skattkammare måtte blifva för ali framtid tryggad till sin vård och brukbarhet, hvarigenom en skyldig gärd af aktning och tacksamhet för ädle stiftares verksamma nit bevisas. Att lärdomens förråd, med urskiljning samlade och ordnade, äro af stor nytta för vetenskapen och forskningen i ett land, är obestridligt; och Riksens Ständer hafva alltid omhuldat dessa inrättningars noggranna eftersyn, hvaraf höglofliga Utskottet äfven nyligen visat prof. Linköpings bibliothek har nästan alla år blifvit hedradt med besök af frejdade utoch inländska män, och sednast sistlidne sommar af fäderneslandets nu lefvande berömdaste historiker, som der tillbragte nära 3:ne veckor för att samla upplysningar för sina historiska arbeten. Så uppmuntrande sådant må anses för stiftelsen och hedrande för dess stiftare, så förödmjukande måste det ock vara för dem, som hafva pligten att efterse och vårda den, om nödige medel och utvägar saknas dertill. Huru en tillbörlig vård skall beredas 52 Stats-Utskoltels Utlåtande, M 89. för della bibliothek genom en löneinkomst, som dertill är anslagen af 258 R:dr, lemnar jag åt hvar och en att rättvisligen bedömma.
Sedan Högloflige Ridderskapet och Adeln den 29 sistlidne Maj bifallit StatsUtskottets Betänkande. angående förändring af nu gällande Beklädnadsförordningen, vid hvilket tillfälle jag var hindrad att vara närvarande, anhåller jag, att, i afseende pä frågan om ersättning till Rotarne för hvad de förmycket utgifvit sedan [812, få till Högloflige Ridderskapet och Adeln, vördsammeligen hemställa, om icke, då SfatsUtskottet uti det först afgifne Betån_ kandet inedgii vit, att Rotarne ve* keligen varit lidande, underdånig anhållan hos Kongl. Majst kunde göras 011 behörig undersökning för att utröna, i hvad mohn Rotarne fått vidkännas dry; gare utgifter i och för beklädnaden, än hvartill de genom KneckteContracterne varit förbundne, samt att Kongl. Majit, i fall anleda ning derefter förekomme, att Rotarne verkligen varit högre betungade ån vederbordt, täcks Den 3 Junii. tes låta tillse, att de blifva förhulpne till den ersättning dem lagligen kan tillkomma; hvilket tillägg till det förra beslutet kunde uti expeditionen iagttagas, i händelse detta förslag vin> ner Högloflige Ridderskapets och Adelns bifall. G, W. Hamilton. Lades på bordet. Föredrogs å nyo StatsUfskottets den 26 sistlidne Maji afgifne, samt den 5 dennes på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af den berättelse som de till StatsBanco och RiksgäldsVerkens öfverseende förordnade Revisorer afgifvit öfver StatsVerkets Förvaltning och Räkenskaper åren 1812, till och med 18»5. Grefve Mörner, Adolph Göran: I anledning af de anmärkningar, som af Riksens Ständers Revisorer blifvit gjorda, och i del nu upplåste Betänkandet finnas anförde, rörande StatsMedlens förvaltning, utbeder jag mig ait få lemna en korrt förklaring, angående dispositionen af medlen under 9 Hufvudtiteln.
Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Meroorialer, Betänkanden oell Utlåtanden: — N:o 29. i anledning af väckt motion om inrättandet af en pensions-fond för handels-flottan: B. 1. 574; II. 6, 47, A. 47. — N:o 30, i anledning af väckt motion rörande manufakturdiskontens upphörande: B. I. 574; II. 6, 120, A. 120. — N:o 31, ianledning af väckt motion oin tillägg till 5:te §:n i Kongl. Förordningen, angående allmänt ordnande af Presterskapets inkomster, den 11 Juli 1862: B. II. 198, 207, 211, A. 220. — N:o 32, i anledning af väckt motion om periodiska undersökningar af helsotillståndet i fosfor-tändsticks-fahriker, till förekommande af sjukdomen »Fosfornekros»: B. II. 198,207, 221, A. 221, E. 324. — N:o 33, i anledning af väckta motioner, angående dels skyldighet för Post-Verket att ansvara för enskildes lös-väskor och dels förhöjning i afgiften till postförare för dylika väskors forsling, m. m.: B. II. 198, 207, 221, A. 225, E. 324. — N:o 34, i anledning af väckt motion om upphörandet af expeditions-lösen för kontrakteller protokolls-utdrag rörande leveranser för Kronans räkning: B. II. 198, 207, 225, A. 225, — N:o 35, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 5, angående uttjente
Dessa » boxes » bestå numera i drickspengar, och slaktareoch bagardrängar, mjölkbud, tidningspojkar, lykttändare m. fl. infinna sig denna eller följande dagar för att få sina » Christmas Boxes ». Men hvad som mest utmärker julen i England är dock ett ständigt växande deltagande för nödställda likar. De otaliga barmhertighetsinrättningarna sända före jul omkring sina upprop om hjälp, och stora summor fela ej att inflyta. ' » Christmas Dinners » och » Teas » samt förlustelser af mångfaldiga slag gifvas i all synnerhet för ålderstigna och barn. Alla föreningar, alla hospital, arbetshus och många skolor o. s. v. hafva sina » entertainments »; få försumma att göra något för att under denna glädjens fest hjälpa,fröjda och omhulda dem, hvilkas lif annars kanske eger högst få glada stunder. Och detta är ju den ädlaste julglädjen — och det bästa sätt att » fira julen ». f / i ^^yonungslig gåfva jtiar fallit i gyllene brand nyss på hans lott. £De ädlaste kryddor i ' österland XHl öfverflöd har han fått. fj \ len sägnen förtäljer: llomstren små, ' Som. herdarnc strött öfver krabbans strå, ^De fägnadc mest hans öga. ^Haii mäktar ren med sin späda hand J) em föra mot barnamund. %tt strå, förvissnadt från hedens • sand, förgylldes ydvart i samma stånd: blad blef grönare, blomstren, nyss Så bleka, rodnade under hans kyss " Och doftade mera Ifufligt. Quds heliga blick till hjärtegrund, ' Tivar gärnings väsende går. ^N~u reses hans krabba kring jordens rund, ^Han tusendens hyllning får. ' Och, • liksom i sagan undrets glans J^örskonade herdarncs enkla krans ' Och halmen i guld förbytte, ' Så gifver han huldi välsignelse åt ^Den ringaste gåfva än, " ftians makt förgyller det vissna stråt ' Och skapar kärnor igen.