Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. nörsembetet föresloge derföre, att ridhästarnes antal må ökas med fern, då 45 lektioner kunde hvarje kadett meddelas; och erfordrades, enligt förslag, härtill: för inköp af 5 ridhästar, jemte sadlar, ridtyg, täcken, m. m. Rdr 2,750: — för hästarnes utfodring, remontering och skoning, stallinventariers underhåll, jemte aflöning för stalldrängar, årligen » 3,452: 5\. Alla ofvannämnda anslagsbehof utgjorde således: Utgifter för en gång: Till komplettering af de för de årliga rekognosceringsöfningarne nödiga instrumenter ... Till komplettering af fortifikations-arbetsförrådet » 557: 50. Till inköp af 5 remonter, jemte sadlar, ridtyg och täcken, m. m » 2,750: — g Årliga utgifter: Till befästningsoch broslagningsöfningar för 200 kadetter Rdr 250: — Till underhållskostnad af de för rekognosceringsöfningarne i skalan V^ooo» behöfliga instrumenter, med tillbehör » 269: 1. Till reseoch traktamentsersättning för så väl det ökade antalet instruktörer, som kadetter ... » 2,250: — Till utfodring, underhåll och skötsel af 5 hästar, med sadlar, ridtyg och täcken » 3,452: 51. (j g21 52 Jag tillstyrker, i anledning häraf, så väl att Krigs-akademiens anslag i Riksstaten Rdr 79,888: 25. måtte hos Rikets Ständer föreslås att tillökas med förestående årliga anslagsbehof » 6,221: 52. hvarigenom anslaget för läroverket skulle blifva Rdr 86,109: 77. som ock att Eders Kongl. Maj:t täcktes, för anskaffning af ofvanstående materiel och hästar, hos Rikets Ständer begära ett extra statsanslag af 5,573 rdr. Allmänna Garnisonssjukhuset.
Gobelinstygn sys öfver 2 eller flere trådar på höjden och 1 på bredden, och då en stygnrad är atslutad, sys den nästföljande tillbaka som stiekstygn eller vändes arbetet och stygnen stickas upp och ned som förut. Dessa stygn kunna äfven sys öfver en tråd på höjden och 2 på bredden. De så kallade Svenska gobelinstygnen likna plattsöm och ligga rakt på öfre och snedt på undre sidan och arbetas efter afräkrade trådar med stygnen i olika riktningar. Konturerna markeras stunstundom med stickstygn. Flätstygn (Tvist) sys med ett stygn öfver 4 trådar på längden och 2 på höjden, samt ett kortare stygn tillbaka öfver två trådar på höjd och längd. Stygnraderna börjas och afslutas med vanliga korsstygn. Dessa stygn användas mycket i stället för korsstygn och kunna sys efter vanliga korsstygnsmönster. Enligt gamla mönster omgifvas ofta de med dylika stygn fylda figurerna med konturer af stjelkstygn i någon mörk nyans. Elvira II. Hushållet. Soppgrönsaker om vintern. Om man planterar korta tjocka persiljerötter och selleriknölar i en djup med fuktig jord fyld låda och placerar denna på ett varmt ställe kan man alltid ha friska grönsaker till sin soppa. Förståsigpåare. Matlagning-. Surstak. Ett stycke innanlår af oxe lägges mellan enris i ett stenkärl, hvarefter så mycket skummjölk påhälles, att det står öfver köttet. Får stå omkring 8 ä 14 dagar. Då den skall användas För det andra vill jag nämna, att min lilla hustru är en f. d. » bättre flicka », som, efter att hafva genomgått ett högre lärarinneseminarium, flere år varit lärarinna i bättre hus, men icke förty — tack vare en förträfflig mors uppfostran och godt » husmors-påbrå » — är väl förtrogen med sin » Kajsa Varg », med tvätt, bak, slagt m. m., som ej så noga kan specificeras, hvarjemte hon syr alla mina skjortor, stickar alla mina strumpor o. s. v., och har hon blott en mycket ung, oerfaren tjensteflicka till sitt biträde.
Må hända att det nu ej vöre olämpligt, i någon mon ägna ©ta Seri 4 April t, in. 71 del af den ömhet åt landtmaanen som Fabrikerna hittills ensamt fått åtnjuta} landtmannen behöfver, enligt min tanka hvarken premier eller förbud, men deremot kräfver hans bestånd och förkofran, att sådan import-tull stadgas för de varor han sjelf kan producera, som sätter honom i stånd att rivalisera med hvilken nation som hälst; om denna regel som efter mitt begrepp om handel är både enkel, rigtig och till ändamålet rakt ledande, kunde antagas som grund vid en ny tractats upprättande med Ryssland, så skulle landets Invånare i allmänhet vinna) Handeln blifva fördelagtigare och ingen äga grundadt skäl till klagomål. Om Rikets Ständer beslutade att j detta vigtiga ärende till Thronen frambära gina underdåniga önskningar, är jag öfvertygad, att Hans Maj:ts Konungen med nåd och välvilja skulle gå Nationens önskan till mötes. Jag anhåller ödmjukast att dessa anmärkningar få åtfölja Herr Bruncronas anförande. v' *. ' 7* Ben y April f, m, Bilagor till PleniProtocollet för den 7 April, förmiddagen. » N:o i« Herr af Klintberg, Carl: Jag hade ej tillfälle, att vara tillstädes, då hos Höglofl. Ridderskapct och Adeln fråga förekom om remiss af Herr Grefve C. H. Posses Memorial rörande vissa grunder för en blifvande näringsfrihet5 och jag anhåller derföre vördsamt att nu få yttra några ord i detta ämne. Berörde memorial innefattar dels ett ogillande af det underdåniga Förslag till förnyad Författning angående handtverkerierne, sorn en af Kongl. Maj:t tilförordnad Comittée år 1S16 afgifvit och hvilket nu blifvit af Kongl. Maj:t öfverlemnadt till Riksens Ständers granskning, dels en uppgift af de hufvudsakliga grunder, som Herr Grefve Posse, för sin del, anser mera lämpelige till ändamålet.
Att hans, till Familjen efterlemnade fordringar hos Kronan, ehuru beledsagade igenom ett helt Seculum med ojäfaktiga wittneshörd, ändock bljfwit uppä fläg.evs bekostnad lika länge outredoe och innehällne: att Sonsönerne, Hof-JagmLstaren och Legations-Secreteraren Friherrarne (tt-p-nsej^ru-r, när de nytz till myndiga är wero komne, mtaltes är 1755, af nägre dä warande Riksens Råd till en Aversionshandel af den omyndiga arlen, hwarigenom detze i tjenst nyligen ingängne ynglingar wilkorade sig Friherrligt Ständ samt löste om sysilor med anständig utkomst, emot det, att de afsade sig deras Afs-Pretentioner: att Kronan, ros Den 2Z Augusti. som uti denne Ungdoms handel, hwilken i det hela icke anqeck mindre, än sex millioner, sjuhundrade Tusende och femhundrade daler Silf wermynt, således redan sluppit iwa tredjedelar utaf fordringens tyngd, icke läng tid derefter, och förutan allt »vederlag,fann en ökad lättnad uti ena Contrahentens Legations-Secreteraren Oi-,- xLnstsernL8 död, hwilken satte ett förnyat insegel emot denna slägtgrens alla widare anspräk och förhoppningar: och äntligen att, dä Familjens rättwisa sak — segrande öfwer ett Sekels mörker - framträngde i dagsljuset, bestämdes igenom laga utredningar i?95, Kronans wundna fördel, pä manliga sidan i flägten, utgöra nära fem Tunnor Guld — en winning, som wid jemförelse med hwad Hsf-Jägmästaren QiipenstjeruL, för sin del Njutit äf Staten, borde ädraga sig Hans rättmätiga suckar — och som i sjelfwa »verket, beredde en knapp utkomst till Hans följeslagare genom lifwet. Uppä »nera riktande skäl för Staten, har »val aldrig nägot underhäll blifwck tilldelt en efterlemna!) Maka.
Mars 1861 daterade, med 4 '/2 procent årlig ränta löpande obligationer, återbetalas medelst ett dertill å Riksgälds-kontoret anvisadt särskildt anslag, motsvarande 5 '/.2 procent å lånets hela belopp, eller Etthundrasextiofem tusen Riksdaler Riksmynt; hvilket anslag med 14 StatsUtskottets Memorial J/å 125. oförminskadt belopp kommer att utgå från slutet af Mars månad 1861 till och med slutet af September månad 1899, då detta lån bör vara till fullo återbetaldt; och skall berörda anslag ingå till en särskildt redovisad liq vidö honsoch amortrrinys-fond, hvars behållning skall för det med dessa medel afsedda ändamål allt framgent oförryckt tillhandahållas och användas, så att ränteliqviderna vid derför bestämda terminer varda ovilkorligen fullgjorda samt lånets återbetalning i föreskrifven ordning verkställd. De till nämnda fond influtna medel böra, såvidt ske kan och sagda liqvider medgifva, städse på säkert och ändamålsenligt sätt göras räntebärande. Lånets amortering, hvilken, så snart ett år af lånetiden, räknadt från den 30 Mars 1861, tilländagått, skall vidtaga, bör ske genom uppköp och annullering af för samma lån utfärdade obligationer, såvida dessas allmänt gångbara pris understiger det i dem förskrifna kapital; skolande dessa uppköp, under sådan förutsättning, årligen verkställas till det i uppgjord plan utsatta belopp. Skulle, sedan Tio år förflutit, obligationernas allmänt gångbara pris uppgå tili eller öfverstiga det i dem förskrifna kapital och tillfälle sig icke erbjuda att under pari inköpa de obligationer, med hvilka lånet bör enligt planen årligen amorteras, skall utlottning at obligationer å ett motsvarande belopp, i närvaro af tillkallad Notarius Publicus, verkställas inför Fullmägtige i Riksgälds-kontoret sista helgfria dagen i September månad hvarje år. Härvid utlottade obligationer förfalla till betalning Sex månader efter desammas utlottning. Efter
Jag vill icke bestrida återremiss af delta betänk., så mycket mindre som jag tillhör den minoritet inom Utsk., som ansett löneersättningen vara billig; och jag anser mig böra förklara, att jag funnit SlatsUtsk. hafva gått för långt i sparsamhet eller för långt på den bana, sorn det för sig utstakat, då det vägrat ett anslag, i fråga om att ersätta en tjenst, som redan är gjord åt Staten, och som, på sätt flere ledamöter vitsordat, blifvit väl förrättad. Jag tillstyrker derföre äfven återremiss. Hr Lagerhjelm, Pehl-: Efter de upplysningar, sorn af P. ■esidenten i Götha Hofrätt blifvit R. o. Ad. meddelade uti föregtde plenum, och nu af en f. d. President i samma Hofrätt äro lemnade, äfvensom hvad den siste talaren anfört, anser jag icke tvifvelaktigt, att billigheten kräfver beviljandet af det anslag, som är i fråga, i enlighet med den reservation, som Prosten Åstrand afgifvit. StatsUtsk. synes hafva erkänt billigheten af ersättningen, men synes tillika hafva gjort sig försäkradt derom, att tillgång på besparingarna icke skulle saknas. Erfarenheten torde likväl hafva visat, att besparingarna icke utgöra någon säker bank att draga på; och då behofvet är vitsordadt, så bör det icke ställas på så osäker fot , som besparingarna på andra hufvudtiteln. Jag anhåller derföre om återremiss, och att anslag måtte beviljas, i öfverensstämmelse med hvad Prosten Åstrand ansett lämpligt. Ilr Gyllenhaal, Lars Herman: Innan jag går att yttra mig i anledn af detta betänk, ber jag att få hem - a38 Den 5 Maj e. m. bära min gärd af tacksamhet och erkänsla åt de ledamöter af detta Hus, som understödt min motion. Frih. Leijonhufvud har, i följd af 10 års erfarenhet på den plats jag för närvar, har den äran att bekläda, vitsordat behofvet af de 4 adjungerade ledamöterna. Götha Hofrätt ingick den 3 April 18med underd. hemställan till K.
Utskottet trodde en anhållan derom snarare kunna införas i den underdåniga Skrifvelse, hvarmed förslaget öfverdem - Oen 9 April e. ra. nas, helst det icke vore så rigtigt öfverensstämmande med formen att säga, att Kongl. Maj:t åligger, alt till Ridderskapet och Adela aflåta en ContraProposition i ämnet. Herr von Hartmansdorff: Om man vill saken, så finner man nog de ordalag, sorn äro tjenliga att nyttja. Jag anser det ifrågavarande stadgandet om ContraProposition af Kongl. Maj:t vara nödvändigt, på det man icke mätte gå miste om nödige förbättringar i RiddarhusOrdningen, blott derföre att Ståndet och Konungen ej förstå hvarandra. Yid §. 4^ gjordes icke någon anmärkning. Herr Wirgin: Dä jag förmodar att åtcrremiss kommer att äga rum, får jag vördsamt anhålla, att RiddarhusUtskottet ville taga i öfvervägande, om det ej vore lämpligt att stadga något angående pollettens inlemnande vid afresa från Riksdag, antingen alldeles eller på längre eller kortare tid. Jag tror, att ett stadgande derom vore nyttigt, emedan nu, då Hufvudman eller Ättemän, som för en kort tid uttagit pollett för sin ätt, bortreser, måste alten förblifva ledig under hela den öfriga delen af Riksdagen, om den än räckte ett år. Jag medgifver visserligen, att en lämplig controll torde blifva svår att finna; men om det jag föreslagit anses nyttigt, torde väl något än - I 12 Den g April t. m. damålsenligt correctif för uraktlåtenheten kunna bestämmas. I sjelfva saken får jag föreslå, att 6 veckor vore den tid, efter hvilken en, i behörig ordning, inlemnad pollett blefve ledig att till den jörstkommande af ätten utlemnas, och således äfven möjligen till den, som densamma första gången uttagit. Herr von Troilj Emil:
När du för brist på afsättning har ondt om penningar och således svårt för att inlösa dina utelöpande förbindelser, då skall du utgifva än flere skuldsedlar, på det Den 21 Maj. du må så myckel snarare göra bankrutt. På samma sätt vill man göra med Banken. När han har ondt om silfver, till sina sedlars inlösen, så skall han utlåna än Hera! Jag vill icke närmare inlåta mig i näringsfrågan, ty hon hör, såsom Hr Lefrén yttrat, stå i bakgrundeo; men jag måste dock genmäla ett yttrande. Här är sagdt, att varu-producenten icke må vid svårare konjunkturer sälja sina varor till underpris, eller nphöra att framalstra dem, utan han skall hålla på dem till bättre tider. Jag är icke köpman och har föga dithörande erfarenhet att åberopa; men hör likväl nämna, att under den tid jag varit medlem af Bankostyrelsen har här i Stockholm funnits en handlande, och tillika ledamot af samma styrelse, som hade till regel alt förfara just på det sältet, eller att hålla på de varor han skulle sälja, och under tiden hjelpa sig med jern-lån. Men handeln hade den envisheten ali icke föranleda höjning i jernprisen och köpmannen måste slutligen göra session. När sådant kan hända en handlande i Stockholm, hvilken sitter i Bankostyrelse) och säkrare kan beräkna hurudan penningeställningen är, så kan del desto lättare hända åtskilliga andra, hvadan jag alls icke tror eli sådant sätt att sköta affärer vara det lätta. En annan värd ledamot, Hr Nordenfelt, har talat om, att man borde genom bestämda föreskrifter hindra Bankofullmäktige från olämplige åtgärders vidtagande, då panisk förskräckelse för svårare penningeställning inträffar. Om afseende bör göras på erfarenheten, så får jag säga att om Fullmäktige äro rädda för någon, så är det förde lånesökan de. Dem vilja de följagteligen aldraminst göra emot. De med lemmar af detta hus, h v i 1K a nitälska för näringarne, kunna fördenskull vara fullt förvissade, att Bankofullmäktiges flertal alltid ser på de lånesökandes behof.
Fortsattes ytterligare och slutades föredragningen af Stats-Utshottets Utlåtande JM 51, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Fjerde Hufvudtitel, dervid Ståndet i de delar, hvarom härnedan förmäles, stadnade i följande beslut: 44, 45, 46 och 47 punkterna: biföllos ; 48:de punkten: mom. a), innehållande tillstyrkan till det för uppförande af ett exercishus vid Carlbergs läroverk af Kongl. Maj:t äskade anslag 38,000 R:dr; af slogs ; morn. b), deruti Utskottet hemställt, att de för uppförande af ett sjukhus vid nämnda läroverk m. m. begärda anslag icke måtte beviljas; bifölls; 49:de punkten bifölls; I sammanhang med 50:de punkten, deri Utskottet hemställt, att det af Kongl. Prol.-Uklrag den 3 Mars 1866. 189 Majt begärda anslaget till kasernbyggnad för Svea artilleri-regemente icke måtte af Rikets Ständer beviljas, föredrogs ett från Borgare-Ståndet ankommet protokollsntdrag för den 1 i denna månad, 141, innefattande inbjudning till MedStånden att biträda Borgare-Ståndets, vid behandling af förevarande punkt, fattade beslut, hvarigenom, med bifall till punkten, förklarats, det skola Rikets Ständer ingå till Kongl. Maj:t med underdånig anhållan, att det af enskilde motionärer framlagda och till Stats-Utskottet aflemnade samt i dess Utlåtande omförmälda förslag till kasern för Svea artilleri-regemente måtte underkastas Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, och att Kongl. Maj:t måtte till nästkommande riksdag afgifva nådig Proposition med tillhörande kostnadsförslag och ritningar till ett kasern-etablissement för Svea artilleri-regemente, förlagdt på höjdsträckningen emellan Fredrikshof och Lifgardets till häst kasern eller någon annan lämplig och i närheten af exercisfältet belägen plats; Ståndet biföll punkten och antog inbjudningen.
Vill en jordägare befria sig ifrån alla afgifter, sä står det ju i hans makt; vill han åter sjelf öfvertaga någon del, så är han dertill oförhindrad. Jag tror man gör bäst uti att låta jorden ensamt bli föremål för beskattning och låta sättet för densammas utgående bero på öfverenskommelse mellan jordägaren och arrendatorn. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, fästade Gr. Lagerbjelkes uppmärksamhet derpå, att Doctor Björkmans motion åsyftade, alt bevillning må erläggas af arrendatorer, men ingalunda afsåg, att nedsättning i jordägarens bevillning för fastighetsvärdet skulle äga rum; hvadan det syntes H. Ex. svårt att, i anledn. af ifrågavar. motion, komma till det beslut, som Gr. Lagerbjelke föreslagit. Gr. Lagerbjelke: Då Hr Gr. o. Landtm, anser, att af Doctor Björkmans motion ej kan bernias anledn. lill mitt förslag, får jag derifrån afstå. H. Ex. Den 30 November e. m. 585 H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade härvid, alt han visserligen ansåg, att Gr. Lagerbjelke kunde, i anledn. af Doctor Björkmans motion, hafva sig öppet att sjelf i den fråga han framställt, väcka en motion; men att denna i sådant fall borde remitteras till Utsk. och särskildt behandlas. Propos. till bifall å Utsk:s i anledn. af Doctor Björkmans motion afgifna yttrande Lief härefter framställd samt af 11. o. Ad. med ja besvarad. 23:dje punkten, ang-.de beskattningen af spermaceti-, stearinoch vaxljus-fabriker; 24 punkten, ang:de bevillningen af grufvor och gruf nelof ter; 25 punkten, ang:de classificalionför advocater och sakförare pä landet; och 2ö punkten, ang-.de Riksdagsmannen Anders Janssons motion om upphörande af bevillning för masugnar. Hvad Utsk. i dessa punkter föreslagit, hemställt och yttrat, blef af R. o. Ad. bifallet. 27:de punkten, ang-.de lliksdagsm.
Be tän 1; a n d eri. plar till Kongl. Stats-Contoiret insändes, -vunnits större säkerhet samt myCken lättnad och skyndsamhet i arbetet: att, genom de likaledes häraf föranledde regleringar af detaille räkenskap erne liar den förut bestämde ordning i rakenskapsocli redogörelse-verket, hvilken af tillkomne skatter eller andre inträffade förändringar var rubbad och försvårad, blifvit återställd på ett efter sådane ändrade förhallanden lämpadt sätt, som medförer närmare Controll å medlens förvaltning och, disposition: att uppbörden och levereringen af btats-Verkéts inkomster, kort efter den vid uppbörds-årets slut den jo:de April för det furflutne året skeen e summariske redovisningen, eller såsom för åren 1821 och 1822 verkstälts uti påföljande Juli Månad, kan genom sammandrag öfver de inkommande iäsndt-räkenskaperne utrönas i Kongl. Stats-Contoiret, som vidare är i tillfälle att folia gången häraf; samt att, då Rikshufvudböken, sä snart Special-Räkenskaperne hinna blifva insände, såsom nu föreskrifvet är till October Månad, kan företagas till afslulning fötdet föregående året, Stats-Verkets tillstånd följakteligen må kunna för Riksens Ständer, eller Deras Revisorer, framläggas under det nästföl. jande årets lopp, såsom nu för 1821 skett, vid början af nästlidne Juli Månad, i följd hvaraf Riks-hufvudböcker ifrån åren 1822 och 1823 kunna vid Riksens Ständers Revisorers nästa samnianträde vara afslutade och aflemnas; hvarförutan till egenskapen af denna Riks-hufvudbok Stats-Utskottets Betänkan deri. 4gi hörer, att densamma visnStats-Verkets stallning vid 3.-ne serskilde terminer af året, nemligen, dels vid Calén ,er-3rets utgång, dils vid uppbördsårets slut den 30 April och dels viel Bäkenskapstidens förlopp den 31 Augusti, aarnt att denne Hufvudbok är lätt fattlig, klar och tydiig, och sålunda i allaliänseen ien väl ordnad; hvilket, i anseende till c!e nästan oberäknelige svårigheterne att sammanföra och i redig form af Bäkenskap bringa så skiljaktige redogörelsers öfver särskildte slags uppbörder, otvifvelaktigt förtjena! ett i samma man större afseende, som sjelfva Boken eger värde och vigt före både Styrelsen och Nationens Ombud, Då nu tillämpningen och fördelarne af den Boksluts-Metod, Kongl. Stats Contoiret uppgifvit, äro genom det utförde och granskade Biksboksluter för 1821 Sdagalagde; och denna plan, på sätt 1820 års Revisorer, vid anställd jemförelse och undersökning äfven af det efter den ifrågakomne Andre Metoden uppgjorde Bokslutet, utrönt och i deras tryckte berättelse till Dikets Ständer närmare beskrifvit,
»Ni har en så vacker röst», fortsatte han. »Den är som ett gammalt, gammalt minne.» Han låg orörlig, med sänkta ögonlock som om han lyssnat efter detta gamla minne, och hon vågade knappast draga andan af fruktan att störa honom. Men plötsligt reste han sig upp i sängen, lyfte upp sitt lama ögonlock, räckte sin hand fram emot henne och drog henne till sig. Han såg på henne, länge, som om han granskat hvarje särskildt drag i hennes ansigte. »Stilla! Stilla!» sade han sakta. Säg ingenting och rör dig icke. Också ditt ansigte väcker samma minne till lif, och mitt gamla, dumma hjerta börjar klappa med samma stickande förnimmelse af smärta och glädje, som förr då jag var ung och frisk — —» Han sjönk tillbaka mot hufvudgärden; ögonen voro åter slutna, men öfver hans liflösa ansigte låg ett vekt och drömmande uttryck utbredt. »Jag minnes det lilla englahufvudet med det rhenvins-glänsande håret — den bleka, stillsamma, sorgsna flickan, som jag såg der nere under Nordsjöns vatten — ensam vid ett fönster i ett af den drunknade stadens menniskotomma hus Hvad heter du?» Hon visste icke rätt, om han talade till henne eller till den andra, drömgestalten, som hon kände från en af Nordsjö-cykelns dikter; men hon såg på uttrycket i hans ansigte, att han väntade på svar och hon sade, sakta: »Mina vänner kalla mig Margot.» »Så vill jag också kalla dig.» Åter igen låg han stilla några minuter; hon satt och stirrade på hans ansigte, i hvars nästan omärkliga skiftningar hon redan tyckte sig kunna följa tankarnes spel. Det drömmande uttrycket bleknade så småningom bort, munvinklarnes linier började röra sig och kröktes uppåt — åter igen gled Mefistofeles’ leende fram öfver det bleka Kristusansigtet. Detta leende var icke elakt och icke skadegladt; det var endast medlidsamt och spotskt; det var blott en reaktion mot hans egen känslosamhet — det var åt sina egna ungdomsdrömmar, han log.
försöker dyrka slumpen med beräkning, det borgarblod i ådrorna, det är hemligheten 169 GROT (skrattande, till Torsten). det ingår i kontraktet. Ja, nu skall jag inte Dick har rättighet att öfva sig på mig störa herrarne, jag måste i alla fall upp på byrån. Jag vet inte, hur det är med skafferiet annars skulle det vara mig ett nöje att om du ville komma till middagen. TORSTEN. jag vill endast tala några ord med Richard. Tack, men jag reser om ett par timmar, GROT (ser oroligt på dem). ber om min vördnad till frun, hoppas hon mår väl? TORSTEN (ser på Richard, som vänder sig bort). Jo tack, Helena mår bra. GROT. dörren igen.) Du kommer väl upp på byrån sedan? (Går.) Ja, mjuka tjänare då! (Går; tittar in genom Ja, då ska jag inte störa! Adjö, jag RICHARD (med ansträngd liflighet). ärade morbror, ett riktigt praktexemplar af Det är en högst intressant människa, min en människa utan hållpunkt. Han är som de där vattenväxterna, som simma på ytan utan att En tvekamp. 170 vara rotfästa någonstans. Och så är han så härligt, så cyniskt uppriktig. Han är som genomskinligt glas, man ser hela mekanismen inom honom, man kan i hvarje ögonblick peta på driffjädern, hur var det nu vi kallade den? Själfuppehållelsedriften, hva? Ordet är något för långt, det skulle vara kortare, på något annat i min nästa artikel. mera brutalt. Jag får lof att försöka hitta TORSTEN. Ja, du skrifver satirer numera? RICHARD. satiram non scribere, sade redan den gamle Juvenalis, och som jag har en medfödd ovilja för allt, som är svårt, så skrifver jag satirer. TORSTEN. Något barnsliga sådana. RICHARD. Men får jag lefva, så hoppas jag kunna göra dig heder. Hvad vill du mig egentligen? TORSTEN. söka dig? Skulle jag då inte kunna vilja endast beNå nå man blir inte mästare på en dag. Hvad skall jag annat göra! Difficile est