Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
"Är qvinna hafvande, som dödsstraff eller annan kroppsplikt undergå ”skall; eller Sr fånge så sjuk, att han ej kan sig till döden bereda, eller straff ”sitt utstå; då må dermed uppskjutas, för qvinna sex veckor efter det hon "födt häfver, och för sjuk fånge, tilldess med honom bättre varder.” Ej må ock hafvande qvinna, ellen den spädt barn häfver, undergå fängelse vid vatten och bröd, inom ett år efter det barnet fädt är; utan skall det straff till ensamhetsfängelse förvandlas på det sätt, att mot hvardera af de första sju dagarna vid vatten och bröd svara tre dagars ensamhetsfängelse; mot hvardera af de andra sju dagarna sex; mot hvardera af de tredje sju dagarna nio, och mot hvardera af de fjerde sju dagarna tolf dagars ensamhetsfängelse. Jag har härvid icke underlåtit atL sätta i fråga, huruvida ingen betänklighet hos Kongl. Maj:t kunde uppstå för införande af en så beskaffad tillsats i allmänna Kriminallagen utan biträde af Rikets Ständer. Den föreställning, jag gjort mig, att ärendet kunde i lagförklaringsväg handläggas, har haft sin anledning deruti, att i anseende till de betänkligheter, som måste möta lagens tillämpning i dess varande skick, särdeles efter det fängelse vid vatten och bröd nu mera blifvit det mest använda kroppsstraff, jag ej kunnat undgå att förutsätta, det dels vid laglig pröfning i mål af den beskaffenhet, hvaraf exempel här blifvit framsläldt, och dels vid frågor om eftergifter i nådeväg bekymmersama förhållanden och verklig villrådighet torde yppa sig, men att oundvikliga, alltid enahanda eftergifter i dylika fall synts mig i sjelfva verket innefatta egenskapen af lagförklaring, och åtminstone framför denna icke äga något företräde. Sådana eftergifter uppfylla dessutom icke ändamålet, enär den tid, som åtgår till förfrågningar eller nådansökningar, är förlorad för verkliggörande af den befrielse, som sökes och beviljas.
Den som bifaller Bevillnings-Utskottets förslag, att, vid införandet af utländskt Bränvin af Ris, Socker eller Frugt, eller Arrack, Rum, Cognac och Genever utaf till och med 12 graders styrka, skall, för en Kanna med 2 R:drs värde, bestämmas 32 sk:rs Tull, samt att för En Kanna dylikt Bränvin af utöfver 12 graders styrka, med 3 R:drs Tullvärde, skall utsättas 1 R:drs Tull, röstar Ja. Den det ej vill, röstar Nej. 314 Stats-Uts kottets Vinner Nej; skall genom särskild votering afgöras, antingen ifrågavarande Tull skall utgå efter V. BorgareStandets eller H. BondcStändets Beslut. Med 74 Ja och 4^ Nej besvarades dessa propositioner; cch då Ja vunnit, är det beslutadt, att, vid införandet af utländskt Bränvin af Ris, Socker, eller Frugt, eller Arrack, Rumm, Cognac och Genever, utaf till och med 12 graders styrka, skall, för en Kanna med 2 R:drs värde bestämmas 32 sk:rs Tull, samt att för En Kanna dylikt Bränvin af utöfver 12 graders styrka, med 3 R:drs Tullvärde, skall utsättas 1 R:drs Tull. 8:de Voteringspropositionen förföll härigenom. 9:0 Den som bifaller Bevillnings-Utskottets förslag, att för på Svensea tryckta, från utrikes ort införda Böcker, skall bestämmas en införselTull af 25 R-.dr för iooR:drs värde, samt vill, att genom särskild votering skall afgöras, huruvida Svenska, utrikes tryckta Biblar, som inkomma, till Svenska BibelSällskapet gifna, skola få Tullfritt införas, röstar ,1a. Den det ej vill, röstar -Nej. Vinner Nej; skola utrikes på Svenska, tryckta Böcker fritagas från all införselTull. Resultatet af denna Votering befanns vara 76
För hemman, hemmansdel, lägenhet eller stadsjord, i värde från och med 300 R:dr till och med 500 R:dr, må, kokrummet oberäknadt, begagnas en pannerymd af 20 kannor, [jr ett värde öfver 500 R:dr till och med 750 R:dr 25 kann » B B 750 B » 1,000 B 30 B » B B 1,000 B B 2,000 B 35 B » B B 2,000 B B 3,000 » 40 B » » B 3,000 B B 4,000 D 45 B * B B 4,000 B B 5,000 B 50 B » » B 5,000 B B 6,000 B 55 B B B 6,000 B B 7,000 B 60 B » B B 7,000 B B 8,000 B 65 B B B 8,000 B B 9,000 » 70 B B » B 9,000 B B 10,000 B 75 B B B B 10,000 B B 11,000 B 78 B » » )) 11,000 B B 12,000 B 81 B B B B 12,000 B B 13,000 B 84 B B B B 13,000 B B 14,000 B 87 » » B B 14,000 90 B §• v Mer än en brännvinspanna af 90 kannors rymd, eller flere pannor, hvilkas sammanslagna rymd öfverstiger 90 kannor, kokrummet oberäknadt, må icke uti ett verk eller å samma egendom nyttjas. Expeditions-Utskotlets Föi'slag till und. Skrifvelse, N.-o 199.
Senast efter fem år» förlopp, att räkna ifrån den 1 Januarii i8s4 , skall den byggnad, till hvars uppförande Lån erhållits, ;vara uti så fullbordad! skick, atc försäkring derå arti Allmänna Brandförsäkrings-Inrättningen, enligt de för denna Inrättning gällande författningar, må kunna vinnas, vid äfventyr att Länet i annat fall varder genast, efter nämnde lids utgång, infordradt. Transsumt. 10 Morn'. Sa fört försäkring å en byggnad kan erhållas, bör den, genom Låntagarens försorg och på dess bekostnad, anskaffas för minst Tre år, samt Brandförsäkringsbiefvet aflemnas till Committerade, hvilka insända detsamma, jemte Låntagarens förbindelse å Lånesumman, till Kiksgälds-Contoirét. 11 Mom. Skulle en afbränd tomt, innan den blifvit bebygd, ombyta egare, må den nya egaren inträda uti förra egarens rättigheter och skyldigheter. 12 Morn. Då byggnader af sten uppföras, får Lånet innestå utan Cnpital-3fbefalning under Tio års tid, att räkna ifrån den i Januarii i8*4, men;-efter desse Tio årens förlopp, skola Sex procent, beräknade på hela 'Lanesurnrnan, sådan den var, innan Capitalet någon förminskning undergått, inom hvarje års slut erläggas; och, sedan utaf dessa Sex procent först blifvit beräknad Tre procents ränta på den qvarstående Lånesutnman, afskrifves öfverskottet på Capitalet, intilldess detta blifvit till fullo beta 1 d t. Men uppföras byggnader af träd, får Lånet icke innestå, utan Capital-afbetalning, mera, än fem år; att räkna ifrån den i Januarii 1824, efter hvilka fem Irs förlopp,1 med inbetalningen kommer att förhållas på‘enahanda sätt, sorn, i afseende på de andra Lånen, stadgadt är. 13 Mom.
Jag tror att ett sådant förmynderskap, som det ifrågavar:de, så välment det må vara, likväl, synnerligen i afseende pä denna näring, ofta varit skadligt. Dessutom känner jag, hvad litet hvar af oss bör känna, nemi. att aldrig något bränvinsförbud har kommit, med mindre det har förelupits af rykten, och att dessa rykten ofta kommit utan bränvinsförbud och alstrat ett påskyndande af bränningen, hvilket aldrig eljest egt rum, och föranledt omhvälfningen i priserna, hvarpå spekulanterna i allmänhet vunnit, men icke gerna någon an - 410 Den 1 Juli e. m. nan, och det har bränts lika mycket för äret, som om icke något förbud egt rum. Om t. ex. ett förbud skulle inträffa den 1 Januari, så kan det icke skäligen komma smygandes öfver landet, utan mäste vara promulgeradt 6 å 8 veckor förut, hvilket förut varit fallet, eller åtminstone 5 ä 6 veckor förut och såsom Henne som hafva kännedom om tillverkningen, veta, så gör allt detta, att inom den tiden förökas tillverkningen ganska betydligt. De flesta pannorna ligga vid denna tid nere, men de komma då att under de 5 å 6 veckorna tillverka mycket mera bränvin, än eljest om näringen hade fått löpa fritt utan fruktan för förbud. Det är således icke till förmon för brännerierna, jag ber Hrrme att icke tro det, utan till förmon för landet, som jag anser att hotelsen, såsom jag kallar den, eller varningen, såsom Hr von Hartmansdorff kallar den, måtte utgå ur författningen. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Jag skall icke nu söka utreda huruvida ett bränvinsbrännings-förbud må vara nyttigt eller icke, utan blott uttala min åsigt att ett sådant förbud är en nödfallsåtgärd, som endast i yttersta nödfall bör tillgripas; i detta afseende instämmer jag med Frih. Raab. Nämnde talare har medgifvit att, antingen nu ifrågavar:de ord stå i författningen eller icke, så äger K. M. likväl oförändradt samma rätt att utfärda bränvinsbrännings-förbud.
Vidkommande åter den senare frågan, eller de olägenheter, som genom närvarande Reglering af Postform - Den 2 Martii. 119 gen mellan Norrige och Dannemark tillskyndades de Skjutsskyldige, har Utskottet, af anförde skäl, tillstyrkt, att Riksens Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anmäla den underdåniga hemställan, det den ålagda skyldigheten, att med serskild Post fortskaffa Brefven mellan Norrige och Dannemark och åter tillbaka, måtte hädanefter upphöra, hvaremot öppet tillfälle borde lemnäs, att då Norrska Posten på vissa bestämda tider aflemnas vid närmaste PostContoir inom Svenska Gränsen, densamma då kunde med Svenska Posten till bestämda Orter afgå. Upplästes och lades på Bordet följande af Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomiceUtskotten den i4 sistledne Februarii gemensamt afgifna Betänkanden: i:o Angående Herr K. F. Lindes gjorde Motion, att förbudet emot Bränvins utborgande till omyndiga Studerande, Tjenstefolk, Gesäller och Lärgossar samt Gemenskapen af Krigsmagten äfven måtte utsträckas till alla andra Personer, deruti Utskotten, på upptagna grunder, ansett sig icke äga anledning att till bifall anmäla hvad i ofvanberörde måtto är vordet hemstäldt. 2:0 Angående KronoSkjuts-skyldiges rättighet, att vid HäradsTingen välja de i Kongl. Förordningen den 28 Junii 1809 omförmälte Deputerade; deruti Utskotten, med bifall till 120 Deri 2 Martu.
Olyckligtvis är måhända förhållandet så i många fall; men som princip för en rådslående församling ber jag, att det icke må få gälla. Vi måtte väl äga sundt förnuft och sundt omdöme, så att vi 2 II. 47 3jo Den a6 Februari f. m. omsider må komma på den ståndpunkt, att icke vara i likhet med en vexelundervisningsskola. Så kan visserligen hela lifvet kallas; emedan vi aldrig kunna uppnå den grad af frihet, att vi icke skulle behöfva den ännu högre; men att Representationen skulle sammanträda så okunnig om Rikets ställning och behof, att dessa icke skulle genast kunna uttryckas i sin allmännelighet, anser jag vara att hysa ett nog lågt begrepp om Representationens förmåga. —- Om R. o. Ad. beslutar, att adressförslaget skall läggas till handlingarna, så vill jag fästa uppmärksamheten derpå, att detta icke måtte ske i afsigt att underkänna Bonde-Stts rätt att afgifva adressen. Frih. Cederström: Jag har af ?.:ne ledamöter, Grlne Horn och Frölich, blifvit missförstådd. Jag har aldrig yttrat, att delta förslag skulle, genom det beslut Const.Utsk. fallat, och hvarigenom talmannen måste framställa propos., upptagas som en allmän fråga. Tvärtom, jag har endast åberopat serien af ärendets framgång, för att bevisa, att denna fråga såsom icke behandland af Utsk. icke kunde af Ständerna upptagas till pröfning, och att man således borde finna sig af grundlagen förhindrad att i inbjudningen instämma. Derom har jag yttrat mig. Jag anser icke, att R. o. Ad. kan besvara frågan om inbjudningen med ja eller nej, då lagen förhindrar att upptaga en sådan fråga, med mindre den varit remitterad till Utsk.; och den kan således icke heller blifva en Ståndets tillhörighet, emedan den är och förblifver hvad den varit, en Bonde-St:s.
Största h&amp;mernnde lager af Linne&amp; Bomullsvafnader: Duktyger, Handdukar, Näsdukar, Spetsar, Lakanslärfter. Broderier, Färdigsydda Damutstyrslar, tillverkade B egen syatelier. Priskurant O C? OrcZe~. ~iifi~ntler, zqqy&amp;e " le fill minst 25 kronor, levere~w.~ jXft rid ~iiinrimfe j&amp;rm.iipd1m. cinghitssfntion. Doktor HEDDA ANDERSSON 38 Malmskilndsgatan 88.. Mottagningstid från och ined den 1 Nov. hvardagar 12-2 helgclagar 10- Il f. m. Allm. in. Laderplastik. Alla slags ~rei ' lit~g för liideimplnstilc siiljns Billigast hos - P E R F R O M, Stockholm, R 6 Ildiistersni,aue.e78~~cut~c~a 26 '. OBS.! Si~xiw, kiiiTvnr och skritiskor slipas. - Hygieniska OBS.! Skodon tillverkas för Herrar, Damer och Barn, 1 ' risl) eliint: ~ af Driikt-Hefoi ~iifiirciiiiirreii. Reparationer verkställas väl och på bestämd utlofvad tid. P. GUST. FörestKiidariiiiin: Frö keii H. Crori i us. Nya Huski~llsis~olans Mat sr alar Vestra Tradgårdsga ta n 19. OBS. Särskild matsal för friiiitiiiiiner. x .nT .lG: Akta Undcrtecknadc som nnvsndt Herr Ascl ~ i t s t r t i i h s Collodin uiot liktorntw och Irylknölor, h Sunnit medlet fullt niotsvnr: ~ sitt iiiidan i a, och kunna det derföre hos enhvar till det biista rclroiiiinenclcra. Binidi cicn 3 innJ 1686. O C ~ af 1. Qeijer. A.
Ex. Hr Gr. af Wetterstedts erinran, att min för det föredragna ämnet främmande »4 H* 210 Deri g O c t o 1) c r e. ni. framställning, korsande inkommit i öfverläggning»), får jag blott nämna, att jag, under anhållan örn ordet, utbad mig att få tala uti ett särskildt ämne. 28 § Reg.F. Constit.Utsk:s förslag godkändes till den behandling, 56 § Reg.F. föreskrifver. 34 § Reg.F. Gr. Horn: Till följd af R. o. Ad:s förut fattade beslut, att ur grundlagen borttaga benämningen Statsminister, hemställer jag, om icke R. o. Ad. bör förklara för sin gemensamma tanke, att denna § bör lyda sålunda: ”Statsrådets ledamöter innehafva Rikets högsta väldighet. Ledamot af Statsrådet eller af Just.rådet må icke tillika annat civilt embete bekläda.” Hr Dalman: Jag hemställer, huruvida icke äfven en annan förändring bör äga rum uti ifrågavar. §, i hvilket afseende jag tager mig friheten uppläsa den redaction, som af BorgareSt. blifvit antagen, med hemställan, om icke R. o. Ad. skulle vilja antaga densamma. Den lyder sålunda: ”Ledamöter af Statsrådet innehafva Räkets högsta värdighet, och Just.råd lika med Gen.lieutenanter. Ledamot af Statsrådet, eller af Just.rådet, må icke tillika annat civilt embete bekläda. ” Frih. Boye, Ludv.: Må det ursägtas mig, om jag anser för rent af en barnslighet, att uti ett contract emellan Nationen och Konungen, omfattande de vilkor, på hvilka man vill, att Konungen skall regera folket, inflicka en så usel och ringa omständighet som den, hvilken rang embetstnännen skola hafva. Mig" synes vara bäst att utesluta frågan om rang och låta det bero af K. M., så mycket hellre, som måhända just ett sådant stadgande, som nu föreslås, skulle aflägsna mången man af duglighet, men som icke ägde förmögenhet, alt inträda uti excellence-värdigheten.
(Jeml. §. itt i 1S23 års B.o-Regl. p. 80, oell Statsoch B:o-Utsk. Betänk. Till Rikets Ständers upplysta bepröfvande hemställes allt detta vördsamligen, Stockholm den n Februarii 1850. Anm. Pag. 24, under 6:te p. litt. a, har Afdelning och §, ej kunnat nu utsättas, af den anledning, att Afdelningen i Reglementet, sorti kommer att innefatta stadganden om Bankens Discont-Rörelse, i afvaktan på åtskilliga Riks-Ståndens beslut, ännu icke kunnat sammanfattas. STOCKHOLM. hos Cari. Au. Pihl, i83o. Banco-Utskoltcts Memorial N:0 fiö. i N:o 120. Ånkora till Éxp.-Utsk. den 17 Febr. t83o. Memorial» med sammanfattning af RiksStåndens beslut öfver Utskottats Betänkande, N:o 53, och Utlåtande, JY:ö '82, i fråga om en på Upplåningar grundad discontering för handeln och den större rörelsen jemte förslag tilt jemkningar och O mröstnings-propositioner , för jc2] vidt resultaten af dessa till en del skiljaktiga beslut, ej funnits g fria och bestämda* Un de beslut , sorn, enligt till Bancotjtskottet ingångna Protocolls-Utdrag, från Höglofliga Ridderskapet oell Adeln den 7 December, Högvördiga Preste-Ståndet den 25 och 3o November nasti idet, samt den 5 Februarii innevarande år* Vältofl. BorgareStåndet den 27 sistlidne November och Hedervärda Bonde-Ståndet den 11 och 29 Bih. till Riks. St. Januarii, dels med anledning af Betänkandet, N:o 53, och Utlåtandet, N:o 82, och dels på skedd inbjudning, blifvit fattade, förekomma i vissa hänseenden sådana skiljaktigheler, som måste, antingen genom saramanjemkning, eller vid slutlig omröstning i förstärkt Banco-Utskott, till enhet bringas.
Till Postkursvagnar räknas a) Posternes Hufvudvagnar på vanliga vägar, och b) Postvagnar för Postbefordringen på Jernvägar. § 2. Omsorgen för anskaffning och underhåll af Posternes Hufvudvagnar på vanliga vägar åligger Öfver-Post-Direktionerne. Hufvudvagnarne till Estafette-, Snäll-, Person-, Godsoch sådana poster till och från jernvägar och landningsplatserne för ångbåtarne, hvilka enligt de - Preussen. 37 ras inrättning tillhöra någondera af dessa kategorier, skola efter regeln byggas och underhållas för den Kongl, kassans omedelbara räkning. Det är likväl öfverlemnadt åt Ofver-Post-Direktionerne, att låta enskilda personer anskaffa och underhålla Hufvudvagnar för dylika mindre kurser. § 3. Hufvudvagnarne äro af följande slag: Postvagnar med 9 platser, » » 6 d:o med 2 kupéer, » » dito i Berlinerform, » » dito med Kabriolet, » » i af starkare konstruktion, » » dito af lättare dito, » » 2 med plats på kuskbocken för en tredje resande; Omnibusvagnar för 8 personer; Godsvagnar för 2 anspann, Dito 1 d:o. Enspänniga Kariol-postvagnar, Estafette-post vagnar. § 7. Anskaffande af nybyggda Kongl, vagnar utbjudes i Tidningarne. §13. Vagnarne skola städse underhållas, till alla delar, i godt skick, rengöras och smörjas. § ] 5. Så vida icke vägarnes ovanligt dåliga beskaffenhet, eller aldeles särskilda omständigheter vålla undantag, fastställes vagnarnas brukningstid, till dess de icke vidare kunna repareras, till minst 18,000 mil på chausséer och 12,000 d:o på icke-chausséer. § 16. För vagnarnes underhåll (oberäknadt rengöring, underreden och leverering af smörjämnen) bestås, såsom maximum, i godtgörelse: På ehausPå icke chausséer. serade vägar. För en Kariol-, Brefeller Estafette-postvagn per mil . 1 Sgr 1 \
Kammarkollegii kungörelse den 1 Februari 1808 och cirkulär af den 23 September 1823, hvartill hört, alt i sjelfva utslaget blifvit inrymdt, huru med dess kungörande och delgifvande borde lillya, derom underrättelse bort för vederbörande O O ' parter genast efter utslagets utfärdande vara tillgänglig, utan att de, såsom landskamereraren i sin förklaring ifrågasatt och förmenat, kunnat hafva behof att albida något särskildt förständigande derom genom kronobetjeningen, en tydning den der i alla fall icke uti förevarande mål finge lända landskamereraren till ursäkt, sedan utslaget, försedt med en mot berörde stadgande!! stridig och ofullständig föreskrift, blifvit af honom godkändt och undertecknadt; och emedan landshöfdinge-embetels ledamöters underlåtenhet och felaktiga förfarande i berörde hänseende haft till följd, att ifrågavarande vägdelnings verkställighet under en längre tid blifvit obehörigen fördröjd; pröfvade Kongl. Hofrätten, med bifall till ad vokatfiskals-embetets framställda påstående och i förmågo af 1 kap. 12 § Rättegångsbalken, rättvist döma merbemälde ledamöter, landssekreteraren och landskamereraren, att, för hvad de sålunda emot deras embetspligt brutit, hvar för sig böta tretiotre riksdaler sexton skillingar; hvarjemte och enär det dessutom, på sätt advokatfiskals-embetet utredt, läge landssekreteraren till last, att han, hvilken det tillhört alt expediera ifrågavarande utslag, utan gällande ursäkt sådant fördröjt och till en del aldeles underlåtit, Kongl. Hofrätten, jemlikt Kongl. Maj:ts förnyade expeditionstaxa den 15 Maj 1821, jemförd med 24 kap. 5 § Rättegångsbalken, fällde bemälde landssekreterare att, för försummelse härutinnan, plikta tjugufem daler med åtta riksdaler sexton skillingar. De hos Kongl. Maj:t å svarandernes sida i underdånighet anförda besvär öfver ofvanberörda utslag äro ännu på nådig pröfning beroende.
Vid den storståtliga enskilda festen under natten, ty det är ej att förtiga att klockan var 12 innan allt på teatern slutats, strömmade jublet ut i skålar, tal, sång, deklamation och verser, och då kunde Lindeberg icke draga sig bort, han blef hyllad i många egenskaper, sist dock hyllad i egenskap af ädel frihetskämpe för sånggudinnorna, om hvilka det heter: Med endast minnen qvar från bättre tider Och sorgens qval i bleka anletsdrag De svenska sångmör under många strider, I landsflykt irrat, se’n ett undantag Af magten påbjöds vara allmän lag. Till hemmet dit de vänas suckar trängde Förblefvo vägarne dock envist stängde. Men nu de hulda sångmör glädtigt dansa In i sitt fosterhem tillbaks igen. Se, friska rosor deras lockar kransa, Och ögats blåa himlar stråla än. En fristad öppnas ... välkomsthymnen klingar, Och nordens genius deröfver svingar. Och du – du kämpe af en jernfast vilja, En man, som aldrig från sin bana gått, Fast svårt det varit vän från ovän skilja, Der afvoghetens hamn i vägen stått – Vid målet njut af den triumf du nått! Snart till din kronas mångbesjungna lager Slå nya rotskott ut i ärans dager. Denna högtidsafton midt emellan tvenne andra stora skiften var den enda som kanske någonsin såg det ständiga lugnet vika från Lindebergs ansigte. Glädjens rörelse var ny för honom. Han böjde sig för dess ovana majestät. Men han böjde sig än djupare inför det majestät, hvars rättighet det är att i dag gifva och i morgon återtaga. Det hade funnits en dag i hans lif, då han varit lycklig. Tredje skiftet. När visar sig mannen störst? Då han bär motgången på rak arm, lemnande vid behof allt i sticket utom sin heder. Den mannen, hvars öden vi följt intill den enda glädjedagen i hans lif, och hvilken slöts vid klangen af glas, sång och jublande hurrarop, den mannen erfor måhända, då han vaknade, hela magten af de allvarliga orden: »Allt under solen är förgängligt.»
Och Jonathan sade till David: Gack med frid, hvad vi både svorit hafve i Herrans Namn och sagt: Herren vare emellan mig och dig, emellan min säd och din säd, till evig tid. Och han stod upp, och gick sin väg; men Jonathan gick i staden igen. Och David kom till Nobe till Presten Ahimelech, och Ahimelech vardt häpen vid han gick emot David, och sade till honom: Hvi kommer du så allena, och ingen man med dig? David sade till Presten Ahimelech: Konungen hafver befallt mig ett ärende, och sade till mig: Låt ingen veta hvarefter jag hafver sändt dig, och hvad jag hafver befallt dig, så hafver jag sagt mina tjenare före der och der. Om du nu hafver något under dina händer, till en fem bröd, få mig det i mina hand; eller hvad du finner. Presten svarade David, och sade: dag hafver ingen menlig bröd under mine hand; utan helig bröd, om eljest tjenarena hafva hållit sig ifrå qvinnor. David svarade Prestenom, och sade till honom: Qvinnorna hafva varit oss ifråstängda i tre dagar, då jag for åstad; och tjenarens tyg voro helig; men är denna vägen ohelig, så skall han i dag helgad varda genom tygen. Så gaf Presten honom af det helga, efter det var intet annat bröd, utan skådobröden, dem man upptog för Herranom, på det man skulle lägga fram annor färsk bröd, på den dagen då han dem borttog. Men der var den dagen en man inne besluten för Herranom, utaf Sauls tjenare, benämnd Doeg, en Edomeer, den mägtigaste ibland Sauls herdar. Och David sade till Ahimelech: Är icke här under dina hand ett spjut eller svärd? Jag hafver icke tagit mitt svärd eller vapen med mig; förty Konungens ärende var hastigt. Presten sade: Den Philisteens svärd, Goliaths, den du slogst i ekdalen, det är här svept uti en mantel bak lifkjortelen; vill du det, så tag det; ty här är intet annat, än det. David sade: Dess like är icke, få mig det hit.