Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu får Utskottet blott ur nämnde yttrande gifva vid handen: att skyddstull, i Herr Friherrns tanka , vore ett lika värn för Näringarna som förbud , enär Tulloch Placat-stämpiar utmärka den förtullade, likasom Hallstämplar den inom landet tillverkade varan, och saknaden af sådana stämplar gjorde både tullförsnillade och lurendrägade varor underkastade beslag; att, då de för varu-lossningen beqvämaste platser på våra kuster noggrannt bevakas, vore det lika lätt att upptäcka oloflig införsel af tillåtna som af förbudna varor ; att den om - i6 Bevillnings-U tskotlets Utlåtande N.-o 44' talda controllen, det lurendrägadt gods skulle , genom sin beskaffenhet , upptäcka sig sjelf, vore ingalunda tillförlitlig, då erfarenheten visat, att många tvister härom uppstått, och att häröfver äfven på ed hörde sakkunnige varit af olika meningar. Man antager väl i allmänhet, säger Talaren , ”ju lägre T till i desto mindre retelse till -"Tullförsnillning men, ehuru detta må vara sannt, kunde det icke tillämpas under närvarande förhållanden med våra Fabriker och Näringar, hvilkas oundgängliga behof af skydd gifvit anledning alt förut partielt antaga och än ytterligare föreslå ett skydd genom höga tulla fgi fter * helst en, ehuru dyrköpt, af billigheten påkallad tillåtelse att införskrifva hvad man Verkligen behöfver eller önskar är mindre retande till öfverträdelse an ett totalt förbud, Skyddstull , tili det belopp som nu vore i fråga, trodde Herr Friherren, på det hela taget, hafva samma verkan som förhud ; men den gör möjligt för den, som vill och har råd till införskrifvande afviska utländska varor, att dermed förse sig , och den torde i många händelser väcka inhemska Fabrikanter till täflan och verksamhet.
Vid samma tillfälle utses Suppleanter till lika antal med ordinarie ledamöterna. 3:o. Rösträtt utöfvas och röstberäkning sker vid dessa val enl. Sockenstämmoförordningen. Valbar är hvarje valman, som bekänner den rena Evangeliska läran. Ingen LandtStatens embetsman är inom sitt distrikt valbar. Ingen afsägelse må, utan laga förfall, ega rum. 310 Den 22 November. 4:0. Updraget gäller för 2 år sålunda, att halfva antalet, så väl af Nämnd som Suppleanter, årligen afgår om antalet är jemnt, i annat fall det antal, som är närmast hälften, det ena året en mera eller mindre än det andra. Första gången bestämmes de afgående genom lottning. Afgående kunna återväljas, men ega då rätt att afsäga sig förtroendet. 5:o. Ordf:de och vice Ordf:de väljas af Sockenstämman bland Nämndens ledamöter; ingen afsägelse får antagas. Intet traktamente får af Nämnden upbäras. Godtgörelse för utgifter i och för updraget må dock kunna beviljas. 7:o. Flere Nämnder kunna, med K. Bef:h:des bifall, sammanträda till gemensamma öfverläggningar och beslut; de bilda då en gemensam SockenNämnd under, af dem vald, gemensam Ordf:de. 8:0. SockenNämnden öfvertager alla de bestyr, hvilka nu äro fördelade på särskilda Kommunalstyrelser, såsom Sockenoch SundhetsNämnd, fattigvårdsoch skolstyrelse ; den vakar öfver ordning sedlighet och folkundervisning, bestämmer fattigförsörjningen, afdömer mindre förseelser, såsom brott mot jagtoch fiskeristadgan, ohägn, m. m., upgör konventionen med presterskapet, föreslår aflöning för kyrkobetjening, skollärare, fjerdingsman och barnmorska, hvilka alla stå under SockenNämndens lydnad; tillsätter fjerdingsman ; den vårdar och ordnar underhållet af kyrka, skoloch fattighus, boställen samt öfrige pastoratet tillhörige hus, lägenheter, jord, kassor, magasiner m. m., samt befrämjar i öfrigt allt, som länder till samhällets förkofran och utveckling. Den bör slutligen äfven söka verka såsom förlikningsdomstol. 9:0.
Och som denna grad af oberoende icke funnits rådlig hos de underordnade, men hos högsta instantsen måste vara lika äfventyrlig; så har äfven högsta instantsen blifvit underkastad tilltal och straff. Nu är det likväl klart, att ansvarighet ej kan göras lagligen gällande, om icke inför domstol; och sifvén Högste Domstolen har således ej kunnat undgå att ställas under domare, för att kunna till ansvar ställas — en domstol öfver densamma har måst inrättas. Denna är imedlertid för sina domslut ansvarsfri, och måste så vara, derest icke kedjan af instantser skall i oändlighet fortlöpa. 22 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-B er ät t el se för år -1849. Yicl fråga om lämpligheten af en sådan ansvarsskyldighet kan icke .afse? hvarje i embetsutöfningen begånget fel, utan endast sjelfva domens åtalande, möjligt ansvar derföre, att denna icke öfverensstämmer med lag och sakens utredda och behörigen styrkta förhållande, såsom orden lyda i regeringsformen, ' ehvad origtigheteu må hafva tillkommit af egennytta, vrångvisa eller blott försumlighet. Ty uppstår endast fråga, huru domen tillkommit, och kan dervid ådagaläggas ett förfarande, som är straffbart i och för sig, med eller utan afseende på domens beskaffenhet; så lärer väl intet tvifvel vara, att ju ett sådant förfarande bör kunna bestraffas. Om t. ex. skäl och bevis i saken varit i laglig ordning framlagda, men, ehuru hufvudsakligen verkande, likväl blifvit i domen förtegade — om domaren sjelf varit uppenbarligen interesserad i saken, men icke jäfvat sig — om han bevisligen aftalt med ena parten att gynna honom eller förorätta hans motståndare — oförsvarligen fördröjt och försummat sakens afgörande o. s. v. — då måste väl en möjlighet gifvas att beifra dylika förbrytelser, äfven begångna af Högsta Domstolens Ledamöter, och en domstol, svarande mot hvad vi nu äge under namn af Riksrätt, således alltid blifva nödig — endast med en lämpligare sammansättning än den nu varande.
Enka och fem omyndiga Barn, vill Kongl. Maj:t nu hafva öfverlåtit till Riksens Ständers behjertande, huruvida dessa bevekande omständigheter må verka förskoning för F,chstedts Arfvingar från utbetalning af oftaberörde Summa, och anledning till densammas afskrifning fördenskull vara för handen. Kongl. Majit förblifver Riksens Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL B. C, Qviding. Konungens Nåd. Propositioner* 141 iV:r 13. tJpplästa hos Ridd. och Ad. d. 23 JDec. 1817. — Preste Ståndet d. 23 * — Rorgare»Ståndet d. 27 — Bonde-Ståndet d. 23 Utdrag af Protokollet öfver Krigs - Äretickt, hållit inför Hans Maj:t Konungen pä Stockholms Slott elen 0 December 1817. JSTnrvarande: Hans Exellelice Justuie-Stats-Ministern Herfi Grefve Gyllenborg. Heras Exellencer Stats - Baden Herr Friherre Fleming. Herr Friherre Lagerbring. Stats - Baden Herr Friherre Cederström. Herr Friherre Skjöldebrand* Grefve Mörner. Ho f-C an t zleren Flerr Friherre af Wetterstedt* Tillförordnade Stats-Secreteraren Qviding. Sedan Kongl. Maj:t, enligt hvad KrigsExpediiionens Protokoll af detl 23 Janbari 1816 utvisar, beslutat att till Riksens Ständer öfverlemna eti dä hos Kongl. Majit i Stats-Rådet anmäld fråga, angående Båtsmans.Rotering* in fotande i Farentuna Härad af Stockholms Eän * hade, fiihang till Riks-St. Usta Sami, Na tg, 20» ,142 Konungens Nåd. Propositioner'. hade, af sadan anledning , projekt till Kongl. Majas Nådiga Proposition härom blifvit författadt, och hvilket tillförordnade Stats-Secreteraren med Kongl. Majas Nådiga tillåtelse, till justering uppläste. Kongl.
såsom använd till en för Rikets Försvarsverk vigtig Inrättning; men då Rikets Ständer biltills icke kommit i tillfälle att pröfva, huru med nämnde Factoris förvaltning hädanefter bör förhållas, samt i allt fall de vid Factoriet gjorda anläggningar, äfvensom dertill serskildt inköpt egendom synes böra lemna någon tillgång för den erhållna lånesummans återbetalning i en framtid, hafva Rikets Ständer ansett sig ickt kunna ifrågavarande afskrifning' bevilja. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. härmed i underd. anmäla, Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 Oclober i834» N:o 162. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den a3 Oct. l834* Preste-Ståndet den a3 (StatsUtsL N:ris 117 och 226, Förstärkta Stats-Utsk. N:o 292,) S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid 1823 års Riksdag af Riksgälds-Contoret* medel beviljat Upsala Academie ett lån af 5o,ooo R:dr, emot 3 procents Uih. till E. St. Prot. 1834- to Sami. t Afd, 33 *58 Expcditions-Utskottets Förslag till und.
StänderS egen förwaltning, att owägerligen samt utan afseende pä vmständighekerne och Contoirets Penningcbehof, under enahanda wilkor till förräntande emottaga Brandförsäkrings-Fonden, synes den RiksgäldsContoiret ätagne förbindelse, att bispringa Allmänna Brandförsäkrings - Werket med Län, sedan alla andra relationer bada Wersen emellan uphört eller bordt uphöra; icke kunnat pä annat sätt förklaras, an att Riksgälds-Contoiret genom ett slikt begifvande likasom stolat köpa sig fri ifrän ofwanberörde pä Contoiret öfwerflyttade styldighet. Enar säledes ä Riksgälds - Contoirets sida något annat stal till antagande af Directionens af Brandförsäkrings - Werket merberörde proposition sig icke Dcn 18 November. ivgz icke företer, än att ju förr desi häldre bespara för RiksgäldslCvntoirct en onödig Ränte - utgift, tyckes »vid afhandlingens afstulande något förbehåll af Herrav Fuämägtige bordt göras, men hwilket nu aldeles saknas, i afseende pä tiden inom hwilken RiksgäldsContoiret stulle befrias, ej mindre ifrån det beswär at haMr. befattning med up^örden och redowisningen af Brandförsäkrings-medlen, än äfven att uran alt ändamål betala ranka för desia »nebel, sedan Contoirec öpver dem icke ägde nägon dispositions-rälkighet.
Till styrko för sistnämnde föi hållanden, har Collegium Nåden vidfoga utdrag af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 2:dra November 1833, som visar anledningen till uppskof vet med fortsättningen utaf arbetet å 1829 år Gevärsbeställning, m. m. samt lefvareringsbeviset å ofvanberörde 600 stycken Gevär, i afskrift, derå gjord anteckning visar, alt dertill hörande 264 stycken laddsloekar först år i836 äro lefvererade. — 104 — Jemväl anmäla Rikets Ständers Revisorer, det Gevärs-Factoriet uppburit, hvardera af åren 1834 oc^ >835, 35oo Riksdaler från KrigsCollegium till bestridande utaf aflöningsoch underhålls-kostnader, dervid väl någon anmärkning icke finnes fästad, men bör dock Collegium derom lemna den upplysning, att årligen någon bestämd speciel Stat för Factpri-Personalens aflöning och för byggnads-underhållet, jemte extra utgifter, icke varit, under för detta Directionens förvallningstid, i Nåder fastställd, samt att det för samma tid ej ålegat Krigs-ColLegium att derom något förslag i underdånighet afgifva, såsom följd hvaraf Collegium först vid emottagande af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Stat för hvardera året, fått kännedom om deruti summariskt intagna berörde belopp, som skolat lefvereras till Directionens disposition och redovisning inför Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt.
St. att fatta ett sådant beslut, som nu är i fråga, och det måste likväl tillåtas mig att anse såsom ett slags auctoritet, alt två Stånd varit af alldeles enahanda tanke. Detta mäste gälla något, åtminstone såsom ursägt för dem, som ej kunna fatta grundlagens ordaförstånd i enlighet med den förklaring, som Frih. Cederström deråt gifvit. Sedan saken i öfrigt blifvit så fullständigt utredd af Frih. -Sprengtporten , skulle jag anse såsom en tidspillan att länge vilja upptaga R. o. Ad:s tid med att försöka tillvägabringa en bevisning, som vid fler falldiga tillfällen inom detta Hus blifvit framställd, och likaså anser jag alldeles Öfverflödigt alt ens försöka alt rubba någons öfvertygelse, då hvar och en säkerligen förut har bestämt densamma. Jag önskar blott, alt man kunde komma till ett slutligt resultat, då min önskan är, att R. o. Ad. behagade godkänna de föreslagna voter:s-propos:na, såsom i min tanke den enda grundlagsenliga utvägen alt sluta denna tvist, såsom utgörande den sista och yttersta länken uti vårt parlementariska machineri, hvarförutan jag alldeles icke kunnat fatta denna fråga annorlunda, än att den är, och måste vara af natur alt icke kunna förfalla. Jag föreställer mig möjligheten, mine herrar! af ett sådant förhållande, att vid någon blifvande riksdag R. St. skulle fastställa Statens inkomster till ett så ringa belopp, all de ej lemnade några öfverskott, och alt R. St. icke belastade folket med högre skattebidrag, än som vore nödvändiga för utgifternas bestridande i enlighet med den fastställda staten. Jag föreställer mig möjligheten af, att man skulle kunna komma alt tilltaga dessa afgifter så knappt, att brist komme att uppstå, och då blefve det ovädersägligen ett Riksg.- contls åliggande att tillhandahålla statsverket de erforderliga medlen. När det nu ej kan bestridas, att R. St. hafva anslagit kortstämpelafgiften, tidningsstämpelafgiften och skaltelöseskillingsmedlen till Riksg.cont., och R.
Jag tror mig redan hafva visat tillräckligt mycket intresse för den sak som är i fråga, att jag icke behöft upbära en sådan beskyllning. Hvad detta för öfrigt vidkommer, så skulle all hittills utgifven historia på samma grund kunna kallas en handelsspekulation. Det andra skälet, som Utsk. anfört, är att det »blefve särdeles svårt att, derest arbetet skulle utgifvas så till sägandes under en af R. och Ad. tillsatt myndighets auspicier, bestämma hvad som af de biografiska anleckningarne borde uteslutas eller förbigås.» Utsk. har i detta afseende oriktigt upfattat min motion. Jag har aldrig önskat att, i afseende å arbetets redaction, stå under någon myndighet eller censur. Det är jag som utgifver boken under mitt namn, hvilket äfven utsättes på titelbladet. En sådan censur skulle föranleda till många obehagligheter och tvister om hvad som skulle tryckas eller ej, och genealogierna innehålla en mängd oriktigheter. Jag har inom min egen familj exempel härpå. Jag har 2 kusiner, af hvilka den ene heter Jakob Reinhold och den andre Jakob Herman. För lång tid sedan infördes på genealogierna dessa begge bröders giftermål, men dervid hade man begått det misstaget, att Jakob Reinholds hustru införts på Jakob Herman, och så tvertom. Detta ville jag rätta, men har icke brytt mig om att för sådant ändamål skrifva till landsorten. Ett likartadt förhållande äger rum med slägten Natt och Dag. I sådana fall kunde emedlertid denna censur komma och säga, att det skall tryckas så som genealogien har det uptaget, och derpå vill jag icke ingå. En förläggare frågar för öfrigt icke efter huru boken är redigerad. Han vill visserligen veta hvad den innehåller, och om den kan vara begärlig, men något inseende öfver redactionen utöfvas ingalunda af en förlagsman, helst då utgifvaren förut gjort sig fördelaktigt känd, och det tror jag att jag gjort genom utgifvandet af min Adelskalender.
Kostnaden härför beräknas, efter 60 öre för hvarje man dagligen eller 219 R:dr om äret lil1 R:dr 22,338: - 676>460. 60 b) Särskilda arvoden och anslag. För General-fälttygmästare-expeditionen . R:dr 4,300 — » Artilleri-brigadernes lnformations-verk » 5,550 — » Skrifmaterialier vid brigaderne . 700 — Arvoden åt 12 äldre Kaptener, utan batteri eller kompani » 7,200 — åt Gymnastik-officerare » 1,500 — åt Officerare och underofficerare vid Fyrverkare-corpsen » 1,900 — åt Verkmästare och handtverkare af tygstatspersonalen » 1,000 — åt Tygskrifvare som hafva uppbörd » 1,200 — åt Krigsarklimästaren » 500 — åt hans kontrollant » 200 — för uppbörd och redovisning af Stockholms gevärsförråd » 600 — åt predikanter vid detachementerne » 500 — för en redogörare vid Fyrverkare-corpsen » 150 — För kokinrättningarne — » sjukvård — » en arbetshäst vid Fyrverkare-corpsen » 255 75. » diverse, oförutsedda behof » 3,500 — 36.855: 75. Summa Rdr 613,306: 25. 103 Bil. X. Uträkning å aflöningen vid Ingeniör-corpsen för befäl och underbefäl med vederlikar samt handverkssoldater, enligt föreslagen ny lönereglering och med antagen tillämpning af jemväl föreslagen ny organisation. fllilitär-staten s General-major och Chef åtnjuter den på Generalitetets stat uppförda Fortifikations-generals-lönen jemte taffeloch furage-penningar. Rdr 5 » » » af andra » » 900 » 1 Hästläkare för pontonier-bataljonen - 1 Vaktmästare samt Att af Chefen disponeras: Till förhöjning af lönerna för kaptener af andra klassen, när de kommenderas att tjenstgöra såsom kompani-chefer
DomareReglen vore ålagdt att tala saktmodiga med dem, som komma till rätta, ändock ej vore betaget att använda stränghet, om han dertill genom rättsökandes egensinnighet och ohörsamhet tvingades, häradshöfdingen förmodade, att den tillrättavisning, han gifvit Svensson, ehuru måhända nog skarp, ej måtte läggas häradshöfdingen till last, såsom hade han trädt sitt åliggande, att hålla domstolen i helgd, för när. Och har slutligen häradshöfdingen hemställt, huruvida Svensson, hvilken ej mindre genom anmärkningarne i afseende å behandlingen af de honom rörande mål, än äfven genom det tillika antydda förhållande, som skulle Gottlands Södra härads innevånare utan undantag hafva att klaga öfver orättvist förfarande af häradshöfdingen, angripit honom till heder och ära, kunde undgå att derför ansvara. Vid öfvervägande af delta allt och då Svensson i siir klagoskrift icke uppgifvit, huruledes eller när häradshöfdingen Kökeritz skulle hafva åtagit sig advokatskap för Svenssons vederparter, än mindre sökt att uppgiften derom genom åberopade bevis styrka, samt någon anledning till ett sådant förhållande ej heller förefunnes uti de hos mig företedda HäradsRättens protokoll, ansåg jag för närvarande laga skäl saknas att å Svenssons berörde uppgift fästa vidare uppmärksamhet. Beträffande åter Svenssons klagan deröfver, alt han skulle hafva blifvit inför HäradsRätten af häradshöfdingen Kökeritz bemött med grofva oqväden, så emedan Svensson, till bestyrkande deraf, företett tvenne skriftliga intyganden, hvilka hufvudsakligen om-förmälde, huruledes häradshöfdingen vid ett tillfälle den 21
Kungörelsen den 3 November 1848, vore anvisadt för godtgörandet af ej mindre de för bestridandet af dessa kostnader erforderliga medel, än de ränteutgifter, sorn upplåningen af samma medel komme att medföra, hvarförutan enahanda vedergällning, som med hänsigt till allmänna bevillningen vore bestämd, blifvit beviljad för ifrågavarande skattebidrags debitering och redovisning. Då nu hela beloppet - Stats-Ulshotlels Ullålande, JUS 61. 21 loppet af de till utgående för hvartdera af åren 1848 och 1849 påbjudna, fastän först under nästföljande år influtna, skattebidraget redan i 1848 och 1849 års räkenskaper afräknats å de, utaf Statskontoret från Riksgäldskontoret reqvirerade och utbekomna, krigsrustningsmedel, så följde häraf, att de intill dessa års slut upplupna räntor, jemte ofvannämnde taxeringskoslnader, hvilka af skattebidraget för samma år skulle ersättas, måste uti räkenskaperna och liqviden tilläggas det till Statskontoret utbetalda och derföre samma verk påförda kreditivbeloppet. Utskottet, som funnit den anmärkta påföringen i Riksgäldskontor räkenskaper öfverensstämmande med de af Fullmäktige, till stöd derföre, åberopade stadganden, får således hemställa att densamma måtte godkännas. 24:o. Angående betäckningen af källar ehv älfv en invid Riksgäldskontorets hus. (Sid. 86 i Fullmäktiges berättelse.) I sammanhang med beslutet om försäljningen och borttagandet af de mellan nämnde hus och Riddarholmskanalen uppförda tvenne uthusbyggnader, förordnade Rikets sednast församlade Ständer, att de källarehvalf, hvilka befunnos under en del af norra uthusbyggnaden skulle, vid dess försäljning, undantagas och för Riksgäldskontorets räkning bibehållas, samt förses med en i samma plan som den öfriga gården, liggande ändamålsenlig betäckning.
Kinsey, borgmästareembetet, men när nytt är utmärkt passande för en koloni, stor val skulle ega rum, uppställdes fem namn på listan, och rymlig, omkring 10 m i m s väg till sjön, och i stället för en man blef fru Salter föreslag, n så att ingen af de små obevakad o c h ensam till borgmästare. Man skrattade åt skämtet, som man uppfattade som ett förlöjligande af kvinnoförspringer dit ned. Gossarne ligga i salen, eningen. Mrs. Salters vänner beslöto då att slå flickorna på den rymliga vindskammaren. fienden med egna vapen. De agiterade för valet, i Första morgonen fingo barnen sofva ut det de berömde mrs. Salters intellektuella och moraliska fördelar och detta med sådan framgång, att efter resan, men i dag v o r o vi i ordning hon erhöll tre fjärdedelar af alla röster. Fru Salter med frukosten kl. 8,30. Efter förrättad mormottog denna underrättelse vid tvättbaljan och förgonbön med sång vid vår lilla orgel, gingo vi klarade sig beredd att antaga valet, om man ärligt kl. 11,30 ned till badstället, o c h kl. 1 intaga ville hjälpa henne att verka för stadens bästa. Detta lofvades, och fru Salter sköter sitt ämbete med förde sin middag. Kl. 5 aftonvard o c h kl. 7 stånd och ej utan värdighet. Samhället är helt litet, gröt o c h mjölk eller hvad man kan finna och borgmästaregöromålen lemna den rörliga kvinpå. — » nan tillräcklig tid att sjä.f sy alla kläder åt sig och Härefter följa nu några rent privata medsina barn, att se om sin man och väl uppfostra barnen. En interwievare skildrar henne äfven gandelanden, hvilka ej kunna intressera våra ska noga: » Mrs. Salter är mera smärt än korpulent, läsarinnor. I stället meddela vi här nedan med mörkgrå ögon och vågigt, blondt hår; hon är af bildning af en liten plankarta af själfva af ett lifligt, energiskt temperament och talar sakbostadsbyggningen, som följde brefvet. Denrikt och med värdisrhet.
December r8o5 medgifver af lönebiträde af Kyrkorna åt Barnmorskorna får utgå, har likväl ingen sådan utgift härifrån utgått. Kyi koherden härstädes bebor boställe, hvarföre han ej heller erhåller hushyra af Kyi kan. Kyi ko-Inspektorer finnas icke. Angående Räkenskaperna för Frillestads Kyrka. På grund af Kongl. Maj:ls Nådiga Rtmiss af den 12 sistlidne Februari å transumt af Rikets Ständers år 1 1 församlade Revisorers öfver Stats-Revisionen algifna Berättelser, få vi, såsom Kuratorer för Frillestads Kyrka, härmed i underdånighet afgifva följande Utlåtande: 1:0 Det olver skott af hvad Kongl. Distr uklionen den 12 April 1 815 tillåter en Kyrkas Syssloman, alt af Kyikans kapital oförräntadt inne - hålla, har, då sådant i Frillestads Kyrkas Räkenskaper befinnes, ej kunnat utlånas af brist på vederhäftig låntagare. För närvarande finnes ej sådant öfverskott. 2:0 Inventarieförteckning har årligen jemte Kyrkoräkningarne afgifv its å allt Frillestads Kyrkas ägande inventarium. 3:o Den afgift af Två Tunnor korn, sorn årligen af Frillestads Kyrkas tionde utgår lill förbättrande af Frillestads Skolmästares lön, grundar sig på Kongl, Majlis Nådiga beslut af den 12 Mars 1836; hvilket blifvit oss förständigadt genom Konungens Höga Befallningshafvandes i Malmö Bref af den 3o Mars samma år. Angående Räkenskaperna för Hesslunda Kyrka. Landshöfdirige-Embetet i Malmöhus Län och Biskops-Embetet i Lunds Stift hafva, uti skrifvelse af den 3 sistlidne Mars, på grund af Ed ers Kongl.
Hvpotheks-föreningar utan hvarje annan kredit-inrättning som helst, med undantag af Hypotheks-banken, kunde komma att tillämpas äfven å jord, som tillhörde på landet befintliga fabriksoch kanal-inrättningar m. fl., hvilket icke rimligen kunde vara meningen eller ändamålet med samma föreskrift. Hvad i omförmälda måtto blifvit anmärkt innefattar icke annat, än som Utskottet vid ärendets föregående behandling omsorgsfullt pröfvat, på sätt det återremitterade utlåtandet jemväl gifver vid handen. I detta utlåtande, äfvensom i Finans-kommittéens betänkande är, enligt Utskottets öfvertygelse, med tillfyllestgörande skäl ådagalagdt, att skyldigheten för så väl de Hypotheks-föreningar, hvilka hädanefter bildas, som redan befintliga dylika föreningar i afseende å framlida i Sammans. Statsoch Banko-Utskottets Memorial Jt? 40. upplåningar att ingå såsom delegare i Hypotheks-banken, och i sammanhang dermed förbudet för andra kredit-inrättningar, än Hypotheks-banken allena, att utgifva tryckta obligationer, grundade på säkerhet i jordegendom å landet, utgöra nödvändiga vilkor för den ifrågavarande nya organisationens ändamålsenliga utförande, likasom att det, till befästande af dessa obligationers kredit, är oundgängligt alt Hypotheks-banken förses med en af Statsverket lemnad grundfond, genom hvars anlitande för Bankens ändamål, under derför af Utskottet uppgifna vilkor och förbehåll, äfventyr eller förlust för Staten ej kan befaras komma att uppstå.