Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att Strump-fabrikalionen i Hufvudstaden, på sätt denna Societels Hufvudman anfört, lider betydligt intrång genom den stora mängd af strumpor, som ifrån Finland till högst låg tull årligen införes, vore ett förhållande, som Halloch Manufactur-Rätten ansåg sig böra vitsorda; och det vore högeligen att önska, det inhemsk industri äfven i denna näringsgren måtte för framtiden icke komma alt stå efter för den utländska, hvartill Finska productionen numera borde räknas. Med säkerhet kunde antagas, alt Fäderneslandet, under ingen tidpunkt tillförene varit så öfversvämmadt af utländska fäbrikater och luxe-artiklar, som under det med år i83y tilländalupne quinquennium; och att den inhemska fabriks-rörelsen och industrien derigenom i mera eller mindre mon lidit, vore Halloch Manufactur-Rätlens, på ofvananförde omständigheter, grundade öfvertygelse, som den vid detta tillfälle ansåg för en pligt alt öppet uttala^ jemte det Halloch Manufactur-Rätten alltså fann sig kunna vitsorda hvad en del af de öfrige Fabriksoch Manufactur-Idkarne anfört om tillståndet af deras yrken. Att Fabriksoch Manufactur-rörelsen i Sverige, i många fall, lill fabrikationens godhet och elegance, för det närvarande vore jemngod med den utländska, och äfven understundom i verkligt värde öfverträfFude densamma, hade i sednare tider blifvit erkändt; likasom det alltid stod fast, såsom en obestridlig sanning, att den hvarken för det närvarande kunde eller troligen någonsin komme att täfla med den utländska i afseende på försäljningspriserne, så länge utländska fabriks-alster få införas emot låg tull, samt kunna införas och jemväl blifva införde ulan all tull förmedelst lurendrejeri och tullförsnillning.
Jag är egentligen förekommen af Hr Edenhjelm, då jag ämnat yttra mig ang:de Kronans handtverkare, och vill derföre till hvad han anfört endast tillägga, att då desse handtverkare, utom den lön, de uppbära af Kronan, äga tillfälle till annan förtjenst, så torde det ej vara för mycket, om de betala livad Utsk. föreslagit. IIr Silfverstolpe, David Willi.: Med anledn. af hvad Hr Edenhjelm anfört, får jag äran upplysa, att af Kronans handtverkare hafva mästarne icke mer än 100 r:dr och gesällerne 90 r:dr. Jag skulle tro, alt detta åtminstone bör gifva anledn. till nedsättning uti den föreslagna bevillningen för dem, 0111 den icke kan helt och hållet försvinna. Dessutom är förhållandet med Kronans handtverkare, att de antagas med tre månaders uppsägning, då deremot enskilde handtverkare hos en privat mästare kunna Den 3 October (. ni. lemna sina tjensler, när de för godt finna. De förre äro således underkastade ett tvång, som de sednare ej behöfva vidkännas, hvilket bör vara ett skäl att ej bestämma deras Devi11ii. alltför hög. Jag skulle derföre vilja föreslå, att K i önans handtverkare ej må blifva upptagne till högre afgift än i r:dr. Gr. Hamilton: ] afseende på Kronans handtverkare är jag hufvudsakligen förekommen af Hr Edenhjelm, som lillkännnagifvit orsaken, hvarför Utsk. ansett dem böra taxeras såsom här skett. Han yttrade nemi., att då de blott arbetade pa förmiddagarna för Kronans räkning, och om eftermiddagen hade tillfälle att arbeta på öfverbeting eller finge särskildt betaldt för arbete, som de då kunde förrätta antingen för Kronans eller för enskildes räkning, så kunde de väl bära en sådan bevillning. Då jag likväl önskar alt så mycket som möjligt lindra den arbetande classens belägenhet, sa vill jag ej motsätta mig den nedsättning, som i denna punkt kan anses böra äga rum, ehuru jag tror den föreslagna bevillningen ej vara öfverdrifven.
Ridderskapet och Adeln har jag den 29 sistlidne Julii väckt fråga om indragning af Riksens Ständers Justitise-Ombudsmans-Embete, såsom i min tanke både mindre lämpeligt, öfverflödigt, och ej svarande emot det åsyftade ändamålet. Men då öfverläggningen härom förfallit genom Ridderskapet och Adelns dagen derefter fattade beslut, att med bifall till de o:ne öfrige Ståndens yttrade önskan låta alla frågor om förändring i Grundlagarne hvila till nästa Riksdag, så anhåller jag ödmjukeligen få till Riksens Ständers Höglofliga ConstitutionsUtskott öfverlemna denna min Motion, grundad på följande anmärkningar, med ödmjuk anhållan, det måtte den samma i likhet med Grundlagarnes föreskrift af Utskottet öfverlemnas vid nästkommande Riksdag till Ständernes pröfning. Det var vid åsynen af alla de missöden och olyckor, Riket under sin förra styrelse undergått, som Riksens Ständer vid 1809 års Riksdag, med sorgelig känsla af den fullkomliga undergång, som hotat Fäderneslandets existence, trodde sig böra, till förekommande i en framtid af dylika olyckliga omständigheter, vållade af stora misstag i landets både inre ofch yttre styrelse, utom andra utvägar, äfven vidtaga den, att uti dess nya Regerings-Form inrätta ett Embete, som under namn af deras Justitise-Ombudsmans-Embete skulle under deras inom vissa år utstakade frånvaro vaka öfver Svenska Folkets allmänna och enskildta bästa.
Vägomläggningar Rötning af vattendrag Transport R:dr R;mt R:dr örej R:dr öre J R:dr öre R:dr iöre Transport R:mt R:dr Hus flyttningar Stängsel, 72,086 sträcker, a 76 öre Summa kostnad för sådana arbeten, som bero på markens beskaffenhet . ÖfVerlsy^naden. Skenor, 432,620 sträckfot, å 214 # v. v. per fot Tvärstockar, 72,086 st., å 1 R:dr 25 öre . R:dr per l,000:de Nedläggning af tvärstockar och skenor, 216^260 fot, å 35 öre Tillägges 10 proc. härå för stationer och mötesplatser Expropriationcr. 3| tunnland stadstomten å 10,000 R:dr . 16| tunnland trädgårdsjord, å 2,000 R:dr . 263 tunnland inegor, å 800 R:dr . 66 tunnland utegor, å 75 R:dr Stationer och Vakthus. En lista klassens station i Stockholm . Tre 3:dje klassens stationer vid Giresta, Jädra och Stäket, å 15,000 R:dr . Sju 4:de klassens stationer vid Wreta, Gran, Dyarne, Bro, Barkarby, Bromsta och Sundbyberg, å 9,000 R:dr Vakthus på 6 mil, å 7,500 R:dr . Transport, materiel, maskiner, redskap och telegrafer på 6 mil, å 67,500 R:dr (ökadt med 25 proc.) Litt. C. Giresta—Upsala, 83,600 fot I och för banvallens utjemnande erfordras 41,825 kub.-f:r skärningar och 39,981 kub.-f:r fyllningar.
Jag ätalar ingalunda Befälhafwarens förhällande, ehuru jag intet gillar grunden; Ty efter hans Opinion åligger det honom endast at tilse det Recrfiten är tjenstbar och har af Roten sädane förmäner at han til och med kan bestrida wista smärre extra utgifter, som kunna anbefallas, ifall Roten intet skulle bestä desamma, och destutom en stor del Officerare finnas wid indelta Regementer, hwilka intet hafwa kännedom af de bördor, som trycka Rust - och Rotebällaren, och under stundom intet hunnit förskaffa sig wedcrbörlig kunskap om alla de Författningar, som röra Indelningswerket, hwilken kunskap intet annat än genom tid och erfarenhet kan winnås. De uprättade Contracter upwisas wäl wanligtwis wid de RccrfiteringsMöten som hällas af Regements - Chefen och Landshöfdingen eller i dest ställe af bertil förordnade. Det beror dä pä deste Herrars mer och 846 Deri 9 Augusts. och mindre kännedom om Landet och deras olika Opinioner at ändra eller fastställa et säDant Contract, och wisar dageliga ärfarenhetcn werkan af Compagnie - Befälhafwarens inflytande wid Contractets gillande och de ändringar det wid Recrflterings-Mötet undergår ofta til Rotehällarens ofärd och dest förtryckande. Jag har nämnt at misinöjen hos Soldaten , dä han intet af Roten får sina oftast högst obilliga päsiäenden upfylda, werka oftast den största kostnad och olägenheter för Rust-och Rotehällaren.
Maj:ts nådiga beslut den 2 Februari nästlidne år är Stats-Utskottets Utlåtande, Aho 39. 7 vordet förklaradt, att Civil-ledamoten hos Krigs-hof-rätten icke vidare borde åtnjuta i ditintills gällande författningar stadgad andel i de böter, som af bemälde Hofrätt, från och med 1847 års ingång, voro eller blefve ådömde, utan att de bötesandelar, som varit honom anslagne, skulle tillfalla kronan, dock att nuvarande civil-ledamoten Krigs-hofrätts-rådet Gethe skulle, så länge han embetet innehar, åtnjuta ersättning af 80 r:dr b:ko om året; och har Kongl. Majit, enligt den nådiga propositionen, ansett, att denna ersättning, som för närvarande utginge afbesparingarne på riks-statens andra hufvud-titei, borde uppföras på allmänna indragnings-staten under nionde hufvud-titeln. Efter Utskottets tanka, torde ifrågavarande mindre betydliga ersättningsbelopp lämpligast kunna fortfarande utgå af 2:dra hufvud-titelns besparingar, hvadan bifall å förslaget i afseende på summans uppförande å allmänna indragningsstalen afstyrkes. 3:o. I afseende å Krigs-hof-rätten yttrade Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 19 December 1840: att denna Öfverrätt syntes mindre ändamålsenligt sammansatt, då blott en af dess ledamöter måste vara lagfaren; att i ett väl ordnadt samhälle borde finnas så få serskilde domstolar som möjligt, samt att, i afseende på bemälte domstol, fastän varande en öfver-rätt, det missförhållande sig företedde, att dess ledamöter, med undantag af den lagfarne, kunde när som helst ombytas; i anseende hvartill, och jemväl för att undvika stats-verkcts betungande med en öfverflödig utgift, Rikets Ständer i underdånighet anhöllo, att Kongl. Maj:t ville i nåder vara betänkt på införande af sådane förändringar i den militära lagskipningen, i följd hvaraf meranämnde domstol kunde upphöra och dess befattning på Ilof-rälterne öfverflyttas.
Öf verskottet , . 158,147:31. 4- så uppkommer, vid jemnförelse emellan Tillgångar och Skulder, 452 Riksens Ständers den tid, Utredningen i Riksgälds-Contoiret tog sig början, en brist af 925,780: 6.10. Som, under Utredningstiden, till Skulders afbördande, räntefria Förskott fått begagnas i Yexel-Banken samt någon förlust på de balancerade Tillgångarne icke kan visa sig uti Räkenskaperne, så har Räntevinsten, efter afdrag af de härmed bestridde Utredningskostnader, åstadkommit nya tillgångar; hvilken behållna Räntevinst utgjort: För October, November och December månader år 1818 R:d 34,885:14* t. Hvadan sistnämnda Summa, räknad till afdrag från ofvanberörde Rrist, nedsatt densamma, vid 1821 års slut, till 637,867:44* 4* +) Den 3i December 1818 Yar Vexel-Ban lens fordran . Sa^aa: 41- ?• Revisorers Berättelse. 453 Under påstående Revisions-förrättning, är af vederbörande Kamererare författad en förteckning öfver Discont-Verkets Skulder och Tillgångar, den 3o:de September innevarande år 1822; äfvensom Ombudsmannen meddelt en till nämnde dag fortsatt uppgift, i afseende på de fordringar, hvilka bero på indrifning genom hans åtgärd. Uti Kamererarens nyssberörde Förteckning upptagas följande: Tillgångar den 3o September 1822. Utlånings-Summan R:d. q54»23i:43. 1. Fordran hos Utredningen af Malmö f. d. Discont för infriade Riksgälds-Contoirets Obligationer, utfärdade till liqviderande af nästnämnde Disconts Skulder för upplån . 354*7I2*34’w Återstående utdelning på en Riksgälds - Contoirets Obligation, utfärdad för en Malmö Disconts Tre proCents Revers, som tillhört Cassa-behållningen vid f. d.
I stället för hittills as Sockerbruken wid stamp, lingen erlaggd Bewillning of twa runstycken för hwar, js skålpund ToppSocker, skall hädanefter wid stora SjöTullen uppbäras såsom serskild BewillningSafglft, ett runstycke för hwarje skålpund inkommande ratt MascowadeSockcr, men atta runstncke för TerreS och Tetes samt olla andra sa kallade Puder eller hwitå Socker. Wid export till Utrikes ort af Alun, erlägges pä Sjötullskammaren i Bewillning för hwarje tunna 12 , i stället för den Bewillning a 16 st för tuni nan, som förre Förordningen alagt Bruksägaren. Z Art. Gm Taxerm§en ock ändrings sökemder deri sa wäl som om klppbärdcii och Redo, görelsen. i §. Gm nnttlfnmZ till Taxering, TapermZs, mäns wäizande och deras göromäl. i:mo Till Mantalsskrifningen aligger Husbön, derna af alla Ständ j Skader och pa Landet akt a kungjord dag och ställe, innan förrättningens början in dupplo aflemna kydeliga och fullständiga samt undcrskrisna förteckningar pä sig och allt sitt solk; äfwen som pä alla sina der i orken ägande fastigheter, nä. Den 5 Janoaril. ring, rörelse, werk och inrättningar, hwarföre enligt Bewillnings-Förordningens i Art. 2 §. eller SkyddsTariffen, Skatt erläggas bär, med utsättande af namn och alder pä hwarje Mmttalsbar person, såsom ock uppgifwa aga hos honom warande Hyresman, wid 2 R drs bot för den som sadant sörkummar, hwaremot^ Allmogen och StaderneS mindre skriskunnige Jnncwanare aga att sadant wid Mantalsskrifningen mundreligen anmäla. Hyresmannen skola för sig, sikt iolk och egendom iagttaga lika skyldighet här förut stadgad bliswrr.
Under Utskottets öfverläggningar togs detta förslag i allvarsamt öfvervägande, och en otvetydig pluralitet syntes då benägen för införandet af ett dylikt stadgande äfven i vår lag. Frågan derom blef dock uppskjuten, och under Utskottets mångfaldiga öfriga öfverläggningar sluteligen bortglömd. DA det emellertid synes vigtigt, alt icke bredvid en tillåten minuthandel uppkommer en välvillig värd, som utan all rätt till utskänkning, öppnar sitt hus för dem, som vilja tillsammans förtära hvad de nyss inköpt, lärer ett sådant stadgande vara af behofvet påkalladt, och hemställer jag, att det må tilläggas i särskild §, näst efter den 29, och blifva al följande lydelse: Ej må någon tillåta tjenstehjon eller lösa personer, som sjelfva anskaffa bränvin, att samlas i hans hus eller bostad, för att der vistas under bränvinets förtärande. I sammanhang härmed bör straffbestämmelse för brott häremot införas i § 45.» af Doktor Säve, som instämde med Lektoren Sondén i afseende på 2 <§ samt 4 mom. i 24 §. Friherre von Kraemer har hegardt få antecknadt, att, i fall han hade deltagit i förhandlingarne uti förevarande ämne, då detsamma efter återremiss hos Utskottet förekom, och till följd deraf hade egt rött att mot de i ämnet fattade beslut sig reservera, Friherren skulle velat instämma i Lektoren Sondéns reservation. af Herr Henschen: »Då endast förslaget till förordningen, icke de derför uppstäda motiver, komma att utgöra föremål för Ständernas beslut, samt redaktio - 21 nen kan i vissa fall äfven af Regeringen ensam ändras; anser jag mig böra, Utan att bär ytra något om motiveringen, anmärka blott ett och annat i afseende å förslaget. § 4.
Ridderskapet och Adelns Prot, Vt liw d, g October. 1823. rr 53 Adelns tillägg till dess beslut rörande 5:te Puncten af Statsoch BancoUtskottens Betänkande N:o 56 ; men som PresteStåndet under den 27 sisti. Sept. härom redan fattat sitt beslut kunde berörde inbjudning af Ståndet icke antagas. S. D. Instämde] Ståndet i Höglo!!. Ridd. och Adelns tillägg till beslutet rörande Civile Ämbetsoch Tjenstemäns rätt, att vid 65 års ålder taga afsked , med bibehållande af deras löneförmåner oafkortade, i följd af hvilket tillägg de afskedstagande Ämbetsoch Tjenstemännens Löner borde såsom Pensioner å allmänna IndragningsStaten uppföras. S. D. Sedan Stats - och BancoUtskolten, efter anmälan af Fullmägtige öfver Bancoooh RiksgäldsVerken, genom nu inkommit Memorial tillkännagifvit, att Förste ExpeditionsSecreteraren Richert förklarat sig ic! e böra emottaga den kallelse han erhållit, att JnslitiaeOmbudsmansÄmbetet tillträda; beslöt Ståndet för sin del, att lika med Höglofl. Ptidderskapet och Adeln, samt Vällofl. BorgareStåndet, nästkommande Tisdag den 7 dennes utvälja de Electorer, som jemte Electorerne från de öfrige RiksStånden böra utse en annan Riksens Stan. Bihang till R. S. Fröt. 9:de Sami. 67 1054 Fröt. fJtär. ä. 3 October. 1323, ders Justitieombudsman och dess Suppleant. S. D. Sedan Riksens Höglofl. Ständer i dess Förstärkta Statsutskott redan den 24 sistl.
Rätten anbefallas, derest icke wälet befinnes wara af urbota beskaffenhet eller Boktryckaren prökwas äga den ringa förmögenhet at böterne, dä de öfwerstiga 16 R:dal. Z2 Skill., mäste i fängelfe-straff förwandlas, funnit, at denna part til en början naturligen iqenfinnes i Boktryckaren säsom Författarens eller Utgifwarens re-jEenkgnk, har dock Utskottet trodt sig böra upgifwa förslag at sädant tydligare bestämma; och Utskottet har deraf, sä wäl som af mänga andra anledningar, hwilka öfwertygat Utskottet om omöjl-gheten at efter, föreskrifter som wid den wanliga rättegänqs. ordningen äro anwändbara, pröfwa, dels brottsfliahet i allmänhet, dels brottslighets-grader i afseende pä Tryckfrihets-Lagen, ansett sig förbundet at utfinna medel til afhjelpande af de häraf härflytande olägenheter. Under de i detta ändamäl am ( 39 ) anstälde öfwerläggningar, har Utskottet äfwen, efter inhemtav uplysning af de dylika förslag som hos Lon.-kiwkjons-Utskottet wid förra Riksdagen warit i fräga. blifwit ledt til förefläende af et i Swerige helt nytt Rättegängssätt nemligen: brottslighets afdömmande af en Jury eller Nämnd af Eoiwurne personer. Anlcdningarue til et sädant förflag hade det förra Or,8timtions - Utskottet. dä det ej wägade följa sin önskan at genast föreslä detsamma, gifwit i de befattningar som redan förrut ät TryckfrihetS-OommirlLSli warit updragne.
KrigsAkademi, hvilken är att betrakta såsom Tiliämpningsskola, men finnes på Tredje Hufyudtiteln uppförd, kunde komma i åtnjutande af någon andel i det beviljade anslaget, elium Tillämpningsskolornas fullkomnande i allmänhet blifvit bland ändamålen för anslaget upptaget; och då föreskriften i 3o § Riksdagsordningen, att, i händelse, mot Rikets Ständers beslut, de till hvarje Hufvudtitel anslagne summor befinnas dragne till andra ändamål, än dem, som under samma Hufvudtitel höra, anmärkning emot den Embetsman, som en sådan anordning contrasignerat, hör göras, ej betager Rikets Ständer rättigheten att besluta 0111 ett på den ena Hufvudtiteln uppfördt anslags användande äfven för föremål, som tillböra en annan Hufvudtitel; samt arne RiksStånd nu stannat i det beslut, att det ifrågavarande anslagets användande för Tillämpningsskolornas fullkomnande, bör ske utan afseende derå, till hvilken Hufvudtitel de höra; så ansåg Hans Excellcnce detta beslut innefatta ett omdöme om hvad till Stalsregleringen hörer och således utgöra en fråga, hvilken, då två Stånd deri stannat emot två, enligt Hans Excel/ences tanke, stödd på Grundlagens ordalydelse, hvarken kunde förfalla eller på annat sätt behandlas än att öfverlemnas till förstärkta StatsUtskottet, som äger att afgöra alla till Statsregleringen hörande frågor, hvari RiksStånden stannat uti skiljaktiga beslut, som Den 26 Pehr tia rii f. m. icke kunna sammanjemkas. Hans E.xcellence hemställde' alltså, om Ridderskapet och Adelil, med bifall till Högvördige PresteStåndets inbjudning, fann för godt besluta, att öfverlemna den i ExpeditionsUt-* skottets Memorial innefattande fråga till afgörande i förstärkt Statsutskott. Herr Hjertaj Gustaf: Jag får endast erinra, att frågan naturligtvis måste remitteras till StatsUtskottet, för att få Voteringspropositionen uppsatt.
1 sockenmagazinel åter upphör säden, sedan hemmanstribnten en gång blifvit dil inlemnad, alt utgöra den enskildes egendom. Tillhörande kommunen gemensamt, blifver den ock föremål för en förvaltning, som är i tillfälle lemna den ingalunda problematiska sädestillgången sådan tillsyn att förskämning undvikes, och genom utlåning emot ränta åt deläga me" både omsättes och ökas grundfonden, hvaraf, då den uppnått sitt bestämda maximum, öfverskottet, då det ieke in natura öfverlemnas lill fattigvårdsstyrelsen, försäljes och sålunda bereder ett kapital i penningar, hvilket åter i sin ordning förräntas till erhållandet af bidrag lill ulgil terne för fattigvården. Det anmärkes väl, alt då de vanliga låntagarne i magazinet utgöras af de mindre bemedlade och att då räntan beräknas till 4 kappar 23 på tunnan utlåningen innefattar eli oskäligt ockrande, hvars ändamål vore att från de förmögnare i kommunen hvälfva en del af fattigvårdens lunga på de mindre väl lottade; men vili man blott betänka, att, då en hem mansägare saknar utsäde och mäste anskaffa del från annat håll, det är godt för honom att veta hvarifrån i grannskapet han kan erhålla sitt behof, och att sädesprisen om våren nästan alltid öfverstiga höstprisen efter skörden med mera än 12] procent, hvilket motsvarar nyssnämnde ränta eller skillnaden emellan hvad som in natura lånas oell det som in natura betalas, oberäknadi de af kontanta priset oberoende uppoffringar, lian mäste göra för att få spannemåien på kredit, så bör man lätt finna, att anmärkningen icke förtjenar särdeles afseende.
De olyckliga, ja mer än olyckliga följderna af hans vilda otyglade passion, känner ni redan." "Ja", inföll Friherrinnan, "herrans vägar, eller som vi, jordlifvets varelser pläga kalla dem: 'vårt öde', är dock outgrundeligt; denne N. skulle ensam bland den mängd af menniskor, hvilka befunno sig på fartyget, undgå den förskräckliga död, att af böljorna lefvande begrafvas, skulle efter en femårig fångenskap hos ett vildt och ohyfsadt folkslag, frisk och sund öfver land och haf återvända till sin hemort, der finna alla sina älskade vid lif och helsa, för att efter åtnjutandet af denna så ofta efterlängtade sällhet kort derpå falla ett oskyldigt offer för, snart sagdt, neslig mördarehand. Men, vi böra ej ens bjuda till att utforska det dunkla syftet af en så faslig, så ovanlig tilldragelse, måtte endast han, som bestämmer all verldens gång, äfven ingjuta tröst och hugsvalelse i de efterlemnades sörjande hjertan, det är allt, hvad vi böre, hvad vi härvid kunne önska." Med musiken ville det i afton alldeles icke fort; fåfängt anslog jag instrumentet, jag förmådde ej locka derur någon enda glad ton; mitt hjerta var helt och hållet hos den arma Hulda och dess högst beklagansvärda förälrar. I går, huru var det i går? Jo, tidigt, mycket tidigt på morgonen, klockan var nyss fem, uppväcktes jag af Annette, hvilken redan aftonen förut derom var anmodad. Friherrinnan hade nemligen föreslagit en promenad till det vackra Vestanby, hvilket ligger helt nära staden, och hvilket, för att riktigt i möjligaste grad kunna inverka på själ och hjerta, nödvändigt bör beses tidigt en skön sommar-morgon. Åtföljde af Annette, hvilken bar den lilla frukosten, befunno vi oss snart å väg. Ack! ett så gudomligt ställe Emilia!
Det ena, att förklara förslaget oantagligt; det andra, att förklara, att detsamma, sådant det är, måste, i följd af grundlagens föreskrift, hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; och det 3:dje, att återremittera detsamma till Utsk., på det att flera sådana stadganden, som man nu anser icke vara lagliga, måtte borttagas. Hvad angår första frågan, huruvida grundlagen bestämdt föreskrifver att Const.Utsk:s förslag skola hvila till kommande riksdagen, så torde det vara nödigt att erinra oss, att 1809 års grundlag innehöll ett alldeles bestämdt stadgande i detta afseende. RiksSt:n kunde icke på något sätt förändra ett förslag från Const.Utsk. till grundlagsförändring, utan sådant det var af Utsk. framlagdt skulle detsamma ovillkorligen hvila till den kommande riksdagen. Landtm, och talmän kunde då icke göra annan framställning, än att förslaget, i följd af grundlagens föreskrift, skulle blifva hvilande. Detta stadgande var conseqvent och riktigt och förekom de svårigheter och olika tankar, som nu Den 19 A p r i 1 f. m. 153 nu uppstått i detta ämne; men man tänkte sig äfven alt det kunde vara möjligt alt man vid ett förslag al Coust. CJtsk. då i allmänhet framställningen kunde innefatta åtskilliga krister, kunde vilja jemka ord eller vidtaga några förändringar deruti, och man ansåg derföre nyttigt att vid första riksdagen sådana jemkningar mätte kunna få göras. Det var på denna grund som man 1812 föreslog och i8i5 antog det tillägg i grundlagen, att Const.Utskts förslag vid första riksdagen kunde undergå förändringar derigenom, att RiksSltn hvart för sig såsom gemensamma tankar framställde anmärkare vid dylika förslag. Men genom denna tillsats i grundlagens ursprungliga stadgande har en verklig inconseqvens i lagen uppstått; ty då 81 §:n Reg.Frn innehåller, att R. St. icke må vid första riksdagen besluta öfver Const.- Utsk-.s förslag, så har man likväl, genom tillägget uti 56 §:n af samma grundlag, att gemensamma tankar kunna afgifva*, medgifvit att R.