Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På sin höjd skilja sig könen deri, att qvinnan älskar sorgen med en adertonårings kärlek, med begärlighet fångar hvarje budskap om den dystra festens annalkande, och på förhand frossar af dess bittert ljufva drycker, medan mannen dricker sig rusig af dess verklighet; för henne är sorgen en fantasiens lek, som för ögonblicket kan lemnas och återtagas; han döfvas af den iskänkta drycken, och endast sällan förmår han öfvervinna den slapphet i nerverna, som deraf är en följd. Fåfängan har hos qvinnan sin lilla del i sorgens varaktighet, ty huru skulle hon väl vara okunnig om, att ett känsligt och lättrördt hjerta väcker sympatier? – egenkärleken hos mannen, ty hvarföre skulle han glömma, att han förtjenat ett bättre öde? Men det var ej till sorgen vi skulle komma, utan till glädjen. Det gifves tidpunkter i menskliga lifvet, då äfven för glädjens kallelse ingen bildningens ståndsskilnad har något att betyda – de äro barndomens och den besvarade ungdomskärlekens gyllene tider. Rik på förhoppningar sammantränger den sednare ett helt lifs glädje i en sakta hviskning, en förstulen handtryckning; – utan hopp och minne skapar sig den förra en rik verklighet genom att med ögonblickets fröjd fylla timmar och dagar. Nordens sommar har ej mellan morgonens solglans och qvällens milda rodnad tid nog för en glädje så liten, som en docka eller en käpphäst kunna gifva den, då barnets hjerta är dess boning. Derföre tänker sig menniskan så gerna tillbaka till barndomens dagar. Lifvet bjuder hennes hjerta ingen rikare verklighet. Derföre blifva henne hennes barndoms omgifningar de käraste, och det kostar henne möda att öfvertyga sig, att i dem icke finnes något utomordentligt, storartadt eller mystiskt, äfven sedan hon med erfaret öga återsett dem och nödgas i sitt sinne medge, att de för hvarje annan menniska måste förefalla vanliga och alldagliga. Tjugufyra år hade förgått under vexlande skiften, sedan mitt öga skådat barndomshemmet, från hvilket jag skiljdes sju år efter det jag der sett dagens ljus.
Emot hvad Herr Reutersköld sålunda an» fört, har blifvit anmärkt, af Herr C. F. Heykensköld att då Riksens Ständer redan vid 1809 års Riksdag vidtagit Beslut om ReeognltionsSkogarne, och stadgat, huru dermed förhållas skulle; Och Kongl. Majit i stöd af detta Ständemes Beslut utgifva sitt Nådiga Påbud härom, samt i följd häraf. Innehafvare af dylike Lägenheter ingått i verkställighet af de föreskrifter, Författningen derom innehåller; så vöre Heir Reuterskölds motion om desse Skogars försäljning på Auction obehörig, innan ens detta förut härom af Riksens Ständer vidtagne, af Kongl. Majit gillade och vid flere Riksdagar utan anmärkning lemnade Beslut blifvit uppliäfvil; Varandes för öfrigt denna Motion efter Herr Heykenskölds tanka ett aldeles nytt ämne tom icke har något direct sammanhang med Herr vfi Tömts Memorial, och som efter Mo* Stats Utskottets Betiinkanden. 1455 tionstidens slut inkommit, samt slledes icke borde kunna upptagas, utan alldeles förfalla. Herr C. G. Heikensköld har äfven ansett Herr Reuterskölds Motion, såsom för sent irr kommen, böra förfalla, samt har föröfrigt, för att upplysa de misstag, hvaruppå har förmenar Herr Reutersköld hafva grundat sitt Anförande om Helleforss-Verkets skattläggnng, anfört en ornständelig
Jönköpings fängelse blifvit uppmuradt till fönstren i bottenvåningen, hvarjemte reserv-häktet och tvätthus-byggnaden derstädes blifvit uppförde under tak; samt att, sedan från den för Örebro fängelse afsedda plats borttagits åtskilliga derå befintliga mindre byggnader, grundmurar blifvit lagda såväl för detta fängelse, som för fängelset i Wisby. Beträffande de äldre läns-fängelserna samt straffoch arbets-fängelserna, så upplyser berättelsen, att, jemte det de för dessa fängelser erforderliga underhållsarbeten å tak, eldstäder, stängselplank m. m. blifvit, enligt nådigst fastställde byggnadsförslag och stater, verkställde, följande större byggnadsarbeten vid några af berörda fängelser under året utförts, nemligen: hvarest tvätthuset utvidgats och tillbyggnad skett af rum för torkning af tvättade kläder och väfnader m. m.; samt der äfvenledes tvätthuset blifvit tillbygdt med torkningsrum samt försedt med ny ångpanna och tork-inrättning. Revisorerne få slutligen här nedan meddela en på 1857 års hufvudbok grundad specifik uppgift å de för cellfängelsers uppförande intill slutet af berörde år nedlagda kostnader, särskildt för länsfängelset häradshäkten och fängelser i städerna. i Landskrona, der östra stockhuslängan blifvit inredd och fullbordad: i Malmö, der vestra tornet blifvit inredt till förvaringsrum; & Långholmen, & Norrmalm, Länsoch straff-fängelser. Fullbordade: Antal Beräknade celler. kostnader. Kalmar Jönköping 95. 102,000: 50,500: - • Hårads-häkten i Carlshamn, Eskilstuna och Kungsbacka samt vid Södra Möre tingsställe 36,134: 26. 8. Stadx-häkten i Carlshamn, Eskilstuna, Kungsbacka och Sköfde 20,304: 6. 6. Stnteri-ftfversty reisen. Af räkenskapen, hvilken i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskad ulan anmärkning, inhemtas följande förhållande: Debet. Balans från år ISöd: Uppbörd: Utgifter: Aflöning Reseoch traktaments-penningar Inköp af hästar Diverse utgifter .
Såsom omyndig egde den arma dottren ej rätt att sjelf emancipera sig från en sådan omgifning och måste således draga sitt kors med tålamod; kanske ock följa med i förderfvet. Såsom af lagen berättigad att sköta sig sjelf, kunde hon. ehuru ogift, likasom sonen, söka att sjelf bereda sig en egen ställning och ett mindre själsfrätande lif. Gr. Sparre har rubricerat det ifrågav:de förslaget såsom en »efemer idé»; det vore likväl besynnerligt, om en lag, som gjort sig gällande och visat sina förnuftiga följder i Europas mest civiliserade länder, och hvars nytta följaktligen vore så mångfaldigt ådagalagd, här i Sverige skulle anses blott såsom ett förfluget hugskott, som endast upkommit i följd af pressens bearbetningar. Samma talare har påstått, att svenska qvinnorna icke önskade den ifrågav:de myndigheten och att man väl icke borde påtvinga dem densamma. Detta påstående vore i sanning bra djerft. Jag räknar icke så lå bekantskaper bland fruntimmer, men har ännu icke hört någon enda, som icke önskat alt lagstiftningen målte erkänna den rätt, hvarom här vore fråga. Och hvad beträffar det s. k. tvånget, som skulle innefattas i den Kongl. Propostnen, kan jag icke förstå hvari detta »tvång» skulle bestå, då Den 30 September e. m. nemi. den föreslagna lagen medgifver, att om ogift qvinna icke önskar att vara myndig, hon endast behöfver anmäla en sådan önskan, för att få behålla förmyndaren, eller få en sådan för sig ställd. För min del kan jag icke förstå, att denna anmälan skulle vara särdeles motbjudande. Åtminstone vore don i ingen mån besvärligare än, såsom Hr Adlercreutz föreslagit i sin reservation, göra anmälan derom, att hon önskar blifva myndig. Jag skulle fördenskull icke hysa någon särdeles betänklighet vid att bifalla Hr Adlercreutz förslag lika gerna som den Kongl. Propostnen, om icke för den orsaken, att den senare erkänner principen af qvinnans ovilkorliga rätt till myndighet i följd af lag — ett erkännande, som är a i den stora vigt att jag derföre ger min röst åt den Kongl. Piopostnen.
9Jlaj:tS nåbiga fpropofttion an* gåenbe foftnabSfri utbelning af fPoft* od) 3nri!cS Stibningar till alla fomtnuner i rifet; 49:o af famma bag, angåenbe fortfaranbe anflag för kantereraren (£. ©aubberg; 50:o af famma bag, angåenbe föreffrifter röraitbe erfättningar i pänbelfe af olpdsfall mtb jernmägStrafifen; 51:o af famnta bag, i anlebning af år 1865 merfftällb reoifton af ©tatS* SBerletS m. fl. allmänna fonberS förmaltntng unber år 1863; Stp. trU 91. ©t. fprot. 1865 & 1866. 10 ©ami. 1 5lfb. 2 Sanbet. 10 (Stifööagö^SScflutet.) 74 Ri!öbagö*33eflut 1866. 52:o af fattima bag, angåenbe ben ©taten tillhöriga, titt Riföarfi» tillförene begagnabe Sftibberftolpeffa egeitbomcn »ib ©fe^psbrott; 53:o af fattima bag, angåenbe åtffiltiga frågor i anlebnittg af ben uttber inttetoaranbe Rtlöbag »erfftällba Statsreglering; 54:o af famma bag, angåenbe regleringen af utgifterna unber RiföftatenS nionbe tjufroubtitel; 55:o af ben 20 i anlebning af $ongl. SSJlajttö nåbiga fpropofition att Sullmeblen fPoftmeblen ©tämpelpapperSafgiften .
Oskulden hvarken trotsar eller blidkar: den lider med tålamod, beklagar den orättrådige och väntar hans ånger. Jag ångra? Jag, som du har förolämpat? Förolämpat Aldrig... Himlen är mitt vittne... Åkalla inte fåfängt dess namn! Frukta Dess vrede! Hans vrede Han är min enda tröst. Han vet min oskuld. Då du mig förtviflar, då du... Jag älskar dig... jag har det alltid gjort... Huru länge vill du vara bedragen af en falsk anledning? Men, om du är oskyldig, hvarföre längre dölja dens namn, som du tillskrifvit? Jag ökte endast din svartsjuka, dina misstankar... jag blottställde för dem ett nytt offer, äfven så oskyldigt som jag. 113 stunder, som tecknade vår första förening... Följ hela min vandel från den, tid, då jag lemnade mina fäders hus att inträda i ditt... och döm sjelf om dina misstankar äro sannolika. Elvire! Hvad makt har du ej ännu på mitt hjerta Hvad sällhet för mig, om du kunde öfvertyga mig att... (efter en paus, med annan ton) Men huru skall jag tro dig, då din egen hand vittnar emot dig Upptäck denna gåta, och allt är glömdt. D IEGO med ömhet. (Han stannar framför henne: hon sitter lutad vid bor det; han ser stinnt på henne, hon med en öm stolthet likasom förd af en ny reflexion:) på honom. Efter en lång paus börjar Diego åter tala, Men vi böra ryckas båda ur detta tillstånd: det är för grymt att kunna fortfara... (med ett tvunget lugn) Det är för mycket äska, efter det du lidit, att du bekänner dens namn som uppväcker mina misstankar... men Religionen och dygden kan emottaga i sitt sköte de förtrycktas tårar och de brottsligas ånger... Det finnes en vördad man, hvars helgade vandel förtjent honom dessa nejders allmänna förtroende och aktning. Låt honom bli medlare emellan oss. Kallad af mig kommer han hit att emottaga din bekännelse, att trösta dig... Han är kommen... Dessa slag äro de tecken,
Deremot får jag uplysa den värde talaren, att det stora antal expeditioner, som i och för kronoutskylderne bär i Stockholm den 27 Februari hvarje år af Banken utfärdas, Den 1-i Oktober e. m. 245 förekommer icke ens 4 gånger, utan endast en gång om året. Således synes mig den jemförelse, jag upställt emellan arbetet i Banken oell vid Hypotheksföreningarnas qvartals-sammankomster, icke vara så haltande, som Hr Printzensköld föreställt sig. Men eftersom det är fråga om kronoutskylder, så må jag framställa en annan jemförelse. Månne ieke en Kronofogdes och Häradsskrifvares göromål vid upbörden äro lika mycket trägna, som någonsin tjenstemännens i Banken d. 27 Februari? Jag anser mig på intet sätt af Hr Printzensköld vederlagd. Frih, Tersmeden: Gr. Gyldenstolpe har sagt, att egentliga skillnaden emellan Komiterades och Fullm:ges förslag består deri, att det förra medför en utgift af 30,000 R:dr, hvaremot det sednare fordrade ingen kostnad, men beredde allmänheten samma fördelar. Till en början får jag förklara, att Fullm:ges förslag icke så alldeles äflöper utan kostnad, enär enl. detsamma väggar i Bankens hus skola slås ned, och hvad angår beqvämlighelen för allmänheten, så heror det deraf, huru man ser saken, nemi. om, efter Komiterades förslag, insättningar och attesters utlärdande derå göras på ett ställe, eller, efter Fullm:ges förslag, sådant skall ske på 2 ställen. Komiterades förslag mäste således tillerkännas företräde, helst, enl. detsamma, ett större antal tjenstemän kan indragas, än efter Fullm:ges förslag. Då jag förra gången hade ordet, glömde jag att yttra mig öfver Hr von Hartmansdorffs förslag till propos. Jag instämmer till alla delar med honom, enär det just är den delen af punkten, som fordrar B. St:s beslut. Ropen på propos. förnyades. Hr von Hartmansdorff: Jag vill säga ett par ord. Frih.
Men hofvets damer och kavaljerer ha fint väderkorn för intriger, och skvallret anteciperar ofta. Det är bekant, att kungen ånyo gjort den vackra geheimerådinnan Gabel till föremål för en synnerlig uppmärksamhet; och det är ingen hemlighet, att en viss lifläkare dagligen uppvaktar samma dam i hennes hem. Man har sammanställt dessa fakta – och vågat en gissning; någonting annat kan det icke vara! Ingen kan veta någonting om de tankar och känslor, som besjäla den sköna och stolta geheimerådinnan, när hon mottager monarkens alltigenom höfviska hyllning. Och ingen har sett det strålande uttryck och det ömma leende, hvarmed hon hvar morgon räcker lifläkaren sin hand att kyssas. Då blossar längtan alltid upp inom honom; han vill böja knä för hennes fötter och låta kärleksintrigen börja. Men hittills har han hållits tillbaka af ett mera förfinadt begär att ännu en stund njuta den förkänslans och aningens lycka, som han förnimmer, då han ser hennes själ långsamt öppna sig, liksom en hvit vattenlilja, hvars blomkalk slår ut i solen, genomträngd af dess värme och ljus. Vid denna inbillningens lek smekas hans nerver af mångahanda förnimmelser, rikare och mera sinnesretande än allt hvad han erfarit inför någon af de sköna damer, som hittills hugnat honom med sin gunst, efter en skenfäktning hvars resultat varit på förhand gifvet. Han känner de trollformler, för hvilka, en sådan kvinnlig marionett måste öppna sin famn – lika visst som ett ryck i en bestämd nerv framkallar en bestämd rörelse af en människokropp. – Men den dam, som han nu drömmer om, har han hvarken kufvat med makten af sin vilja eller fångat i hennes egen känslosamhets garn eller bländat med sin lidelses plötsligt uppblossande halmeld! Om hon gifver sig åt honom, sker det stolt och fritt – som en drottning ger sig åt en höfding – därför att han ensam hållit målet inför hennes längtan och ensam förmått fylla hennes själ med sitt väsens värme och ljus. Måhända också därför, att de båda eldas af ett gemensamt högre mål – sitt lands och sitt folks väl.
3 3 Läskevatten brygdt kolsyradt Sockerdricka, Champagnedricla, Ghampagnelemonad, Hallonoeh Fruktlemonad. jämte Belltelef. 1197- ^ S » och Order p r post eller telefon expedieras omgående. WF~ Allmtelef. 64 77- Tillverkningen kontrolleras a f Professor Severin (bredvid I I L d j e serien af Öfre Italien. min väfskola i Linköping mottagas elever i såväl enkel som konstväfnad samt handarbeten. Under juni, juli o. augusti kan väfkursen pågå å landet. Bref besvaras pr omg. A d r. : Fru Fredr. Wallenberg, f. Ström, A n n a Högman Svea-Salen) rekommenderar sitt Från och med den 1 till och med den 7 j u n i: Alperna. Abonnementskort, gällande för 8 besök, kr. Hvarje söndag nytt program. Order mottages God pr telegraf, I post och telefon och expedieras I | skyndsamt.) I s o m m a r kunna unga damer få treflig hostad och god inackordering vid Hjo Vattenkuranstalt hos doktorinnan M. L. Tengstrand (adr. till I juni: Upsala, sedan Hjo). Jolin. [1905] extra förtjänst kan erhållas genom att samla begagnade frimärken. Jag betalar för 1 0 0 st. tjänstefrim. (blandade) kr. Olsson, 1865] Persg. [1854] E n ung lärarinna, som studerat tyska och engelska språken utomlands, önskar tillbringa sommaren på någon naturskönt belägen egendom. [19-10] G - l ö m o j ^ b o r t, att O. Borås, säljer prima helylle marinblå Gosstricotkostymer från 3 till 1 0 års för 3: 7 5. Priskurant å yllevaror sändes franko. Henrik Gahns äktaAseptin-Tvål, som besitter samma goda egenskaper som Henrik Gahns berömda A m y k o s, rekommenderas som en särdeles helsosam toalett-tvål. Säljes i välförsedda detaljaflärer. Hvarje stämplad stående tvål är med vidfabrilesmärJee. Aktiebol.
| Hedervärda Bonde-Ståndet har till detta Utskott remitterat ett af Mksdagsfullmägtigen Anders Andersson från Skaraborgs Län ingifvet memorial, hvaruti, på anförde skäl, hemställes, att, i sammanhang med regleringen af utvägar till näringarnes biträdande med lån, enskilde personer i Rikets stapelstäder, synnerligen de på vestra och södra kusterne belägne, måtte tillåtas belåna ritorr eller torkad, samt brandförsäkrad och i tjenli»e magasin upplagd säd, under iakttagande i öfrigt af de vilkor, sorn derföre kunna blifva stadgade. I anledning häraf får Utskottet vördsamt anföra, att, som Rikets Ständer, genom lemnadt bifall till Banco-Utskottets Betänkande N:o 16, så vult det rörer ifrågavarande ämne, dels afslagit motioner, hvilka åsyfta att utsträckafBankens lånerörelse till belåning äfven af spanmål, dels beslutat, att cassa-creditiv må af Baneo-styrelsen, under vissa vilkor, beviljas åt associationer, som på större handelsplatser kunna sig bilda, för att, medelst upplag och belåning af Svensk spanmål, underlätta och beforda exporten deraf genom spnnmålens vårdande och beredande till afsättlig handelsvara, sedan dylika associationer visat, att de erhållit af Kongl. Majit fastställde R.eglementen; alltså har Utskottet ansett Anders Anderssons ifrågavarande motion icke böra till någon åtgärd å Utskottetss sida föranleda. Stockholm den a3 Augusti 1834- Allm, Bcsv. och Oecon.-ZJtskollets Memorial JY:o 113. Ankom till Exped. Utskoltet den 20 Augusti. Vördsamt Memorial, angående återlemnande af remitterade motioner 0111 prorogation af innevarande Riksdag. Genom utdrag af Vallöf]. Borgare-Ståndets Prolocoll för den i3 och i5 dennes, soia i går kommit Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet tillhanda, har bemälde Riks-Stånd lill detta Utskotts behandling remitterat; 1:0
Vore det då icke bättre alt den skyldige sjelf an-> skaffade och till sistnämnde komité ingåfve betyget. 428 Den 14 Maj f. m. Jag anhåller ali denna anmärkn. måtte fä åtfölja ,deu begärda återremissen. Hr Aminoff: Den anmärkn. som siste talaren framställt, gifver mig anledn. att begära återremiss å denna §. Och i hopp att sådant medgifves, underställer jag Utsk:s bepröfvande, om ej §:n vid dess förändrade redaktion kunde blifva indelad uti flere mom:r, än som nu är händelsen. Hr von Hartmansdorff: I den händelse Ulsk. vid förnyad pröfning af denna § skulle vidhålla hvad jin finnes deri stadgadt vara, rörande de af mig omnämnda bevisen, så hemställer jag, att något ansvar måtte åläggas protokollsföranden, om han underlåter att i prot. anteckna att sådant bevis blifvit företedt, på det den skattskyldige må ega någon säkerhet att hans sak tagits i öfvervägande och att Pröfnings-komitéen derom erhåller kännedom. Det händer som oftast att saken verkligen varit under pröfning hos Taxeringskomitéen, men som ingenting derom i prot. uptagits, har icke heller vederbörlig rättelse egt rum. Hr Printzensköld: Då den näst föreg:de §:n blifvit återremitterad, så torde det visserligen vara lämpligt, att den nu föredragna får samma behandling; men att densamma skulle innefatta ett sådant stadgande, som det Hr von Hartmansdorff upgifvit, i hvad angår anskaffandet af de omnämnda bevisen, kan jag för min del icke finna. Der står ingalunda att omsorgen för deras anskaffande tillhör Taxerings-komitéen, utan endast att, om nedsättning skall kuuna ega rum, så måste bevis anskaffas, om del ena elter andra förhållandet.
Makar, oeniga, om deras inställelse hos domcapitlet till varningars erhållande. Se Domcapitel. Malmö stad, angående öfverlåtande af mark, tillhörande Malmö f. d. fästning, lill. I. 410. R. 494. II. B. 243. A. 288. E. 498. — angående lån för reparation af S:t Petri kyrka i. Mandelgren, N. M., om rese-understöd åt honom för afteckning af historiska märkvärdigheter. I. 208. Manderström, Friherre Ludvig, yttrande. V. 140. Mannerskantz, Carl Axel, yttranden. I. 328, 418. II. 125. Mannerstam, Fredrik, yttrande. I. 471. Mantalspenningar samt folkskoleoch falligförsörjnings-afgifter, angående förändring i vissa delar af föreskrifterna för utgörande deraf. V. B. 139. A. 162. Manufacturdiscont-fonden, angående nedsättning af räntan och förlängning af återbetalningsliden för lån derur. Marin-soldater, om utfärdande af förbud emot deras permittering. II. B. 243. A. 289. Marknader, angående upphörande eller inskränkning deraf. II. B. 243. A. 289. Marstrand, angående stadens utseende till etablissement för vestra sjöförsvaret. I. 43. R. 104. II. B. 86. A. 95. E. 134. ( 97 ) Matlag, angående dels bestämmande af hvad dermed bör förstås, dels ock om ändring uti Kongl. Kammar-Collegii kungörelse den 20 Juli 1830, om sammanläggande af hemmansdelar under olika nummer i samma skifteslag. VIII. 13. 168, 176. Å. 181. Medalj öfver aflidne Professoren m. m. E. G. Geijer, angående prägling af en.
St:r, funne, att serskildta omständigheter kunna föranleda till undantag ifrån samma allmänna stadgande, samt uppå de för Ekelund sig företedde serskildte skäl, fann godt i Nåder bifalla, det han skulle äga afgå med Pension, svarande mot hela dess indeldte Lön; trodde K. StatsContoiret sig likväl böra tillika vitsorda, det KammarRättsRådet Selling under sin mångåriga tjenstetid i egenskap af Lands - Kamererare, utmärkt sig för skicklighet, nit och drift i sine skyldigheters fullgörande jemte det han för öfrigt genom utgifvandet af ofvannämnde Arbeta åstadkommit en gagnelig ledning i LänsKammarVerket, samt alltså syntes förtjent af Nådigt afseende på dess förevarande underd. An 27 - 418 Stats-Utslottets sökning, i synnerhet sorn lian ifrån början af dess tjenstetid och under största delen deraf, af då gällande Författningar haft anledning göra sig det hopp, att vid 70 års ålder äga rättighet till hela Lönens bibehållande såsom Pension vid afskedstagande!. Med afseende å hvad sålunda anmäldt och utredt ]) 1 ifvi t samt då enahanda undantag från tillämpningen af 1819 års Författning, som II. St:r af före,komne skäl förut medgifvit, äfven uti förevarande lika beskaffade Pensionsfråga synes böra äga rum, får Utskottet til Istyrka , att Ka mm a rit ät I sRå det m. ni. M. Selling må hos K. M:t i underd:het anmälas att vid afskedstagande! komma i åtnjutande af Pension å Allmänna IndragningsSlaten , svarande emot hela dess å Stat innehafvande LandsKamererareLön. N:o 88- Utlåtande öfver de hos Högv. PresteStåndet samt Yällofl. BorgareStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 48, angående Aflöningen vid innevarande Riksdag för RiksStåndens och deras Utskotts Secreterare, Canzlier samt VaktBetjente.
Hela qvantiteten af till statens jernvägar använde räler har hittills blifvit tagen från England, Till följd hufvudsakligen af för den Engelska rälstillverkningen dåliga — 116 — konjunkturer, men äfven deraf att den Engelska fabrikanten vant sig vid de stränga fordringar jag, efter samråd med kunnige personer, ansett mig böra uppställa med afseende å tillverkningssättet, har priset betydligt nedgått från hvad det var under de första byggnadsåren, eller från £ 8 pr ton till £ 6 10 sh. pr ton, hvilket sednare betalts för de stora leveranserna under åren 1860—1862, och hvilket gör för ett skeppund viktualievigt. omkring 19 R:dr 50 öre. Ehuru det var allt skäl att vara belåten med rälsleveranserna från England och ehuru jag förgäfves sökte att från Svenska verkstäder erhålla dessa leveranser till antagliga priser, ansåg jag likväl frågan om rälstillverkningen inom Sverige vara af den betydande vigt för jernvägarnes och den Svenska jernindustriens framtid, att särskilda omkostnader borde nedläggas för vinnande af tillförlitliga upplysningar, angående möjligheten af en sådan tillverkning inom landet, desto mera som opinionen bland jernhandteringens handhafvare och bland representanterne vid de sednaste riksdagarne varit den, att räler borde inom landet kunna tillverkas för jemförelsevis antagliga priser. Hvad man isynnerhet ansåg vigtigt att få utrönt var, huruvida genom ett lämpligt val af råämnen och tillverkningssätt det Svenska jernets kända bättre egenskaper skulle kunna medgifva en förminskning af rälernas vigt och massai förhållande till längden, utan att styrkan och uthålligheten derigenom blefve underlägsen de Engelska rälernas, dels huruvida de bättre egenskaperna bos det Svenska jernet kunde gifva ett högre värde åt de förbrukade rälerne. På grund häraf gjorde jag min underdåniga framställning af den 23 Maj 1860, om tillsättandet af en Kommitté af sakkunnige män för att låta vid någon Svensk verkstad tillverka en erforderlig qvantitet räler af Svenskt bergmalms-tackjern och med dessa räler samt med dem af Engelsk tillverkning anställa jemförande försök.