Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers egen pröfning vörd* samt hemstäldt. Stockholm d. 8 Nov. 1823. Utdrag af Protocollct, hållet uti B. Högt. Ständers Allmänna Besvärs* och EkonomiUtskott den 8 Nov. 1825. S. D. Med anledning af Utskottets Betänkande 0111 tiden för den nya Ev angel iibokens antagande, inlemnades följande skriftliga an* förande: Besv. och Ekon. Utsh. Betänkanclen. 1483 Af Herr Norström'. ”Jag anhåller få reservera mig icke emot Beslutet i detta Betänkande, som tillstyrker den underdånigste anhållan, att den nya Evangeliiboken icke må till begagnande utfärdas, förrän efter nästa Riksdag, icke heller af någon tvekan om bokens godhet, samt i tidsoch salighetsordningens förbättrade skick under full tillförlitlighet till mer kunniges gifne vitsord, sedan detta är vida öfver min omdömes förmåga; utan emot inledningen till samma resultat att tillstyrka sådant, utan afseende på den redan flere åren förväntade nya Bibelöfversättningen, som är den egentliga källa, hvarutur Epistlar och Evangelier skola hemta sin kraft och styrka, jag mä säga ordagranna lydelser. Alla öfriga, redan efter hand nyligen antagna, religiösa Ritualer afse visserligen hvad den Heliga Skrift lärer och undervisar om, hvilket icke kan förändras af en mer rigtig eller bättre version ifrån grundspråken; men Evangeliiboken består hufvudsakligen af verser, ord från ord tagne ur den Heliga Skrift; att således den förras duglighet förfaller, så snart den sednares ordalydelse förändras, hvadan, och då äfven är sagdt, att ifrågavarande nya Evangeliibok icke är nog redigerad, jag inser hvarken behof siler nödvändighet tillstyrka denna icke fullt utarbetade boks antagande, ty, ehuru kinkigt kan vara få en rätt tolkning af härtill erforderliga grund - 1484 Besv. och Ekon. Utsk.
Indebetou’s 7,160: 77. F. d. Ammunitions-förvaltaren A. F. Ilahrs 36,204: 98. » Regementsskrifvaren C. L. E. Under år 1862 hafva å förutnämnde propriebalanser följande afbetalningar egt rum: å f. d. Kronouppbörds-kommissarien G. H. Hästeskos med 20: 24. » » Regementsskrifvaren C. L. E, Petersons med 40: 41. Till någon erinran å Revisorernes sida har denna räkenskap icke föranledt. Expensmedels-räkmngarne. Öfver expensmedeis-utgifterna för revisionsåret hafva nedannämnde verk afgifvit särskilda redogörelser, af hvilka följande förhållanden inhemtas: (Bil. Litt. U.) — 148 - § 1. Vid granskning af expensmedels-räkningarne för Justitie-statsoch Justitie-revisions-expeditiouerna, Justitie-kanslers-embetet, Hofrätten öfver Skåne och Blekinge samt Gfeneral-landtmäteri-kontoret har förekommit, att samtlige utgiftsverifikationerna till dessa räkningar icke blifvit, på sätt eljest i allmänhet eger rum, af vederbörande attesterade. Dylika attestater saknas äfven å en del verifikationer till Kongl. Sveaoch Götasamt Krigs-hofrättens expensmedels-räkningar äfvensom å Ecklesiastik-departementets Expeditions redogörelse för expensmedels-utgifter till Kongl. Bibliotheket. Vid Kongl. Kammarrättens redogörelse har förekommit, att utgifterna icke, på sätt ske bort, blifvit under särskilda rubriker efter deras olika beskaffenhet sammanförde, hvilken omständighet försvårar granskningen af redogörelsen. § 2. Kongl. Svea Hofrätts expensmedels-redogörelse innefattar redovisning blott för de egentliga expensmedlen, men ej, i likhet med de öfriga Hofrätternas, tillika för adjunktionsmedel och öfriga under revisionsåret till Hofrättens disposition anordnade statsmedel, för hvilka redovisning bör lemnäs. § 3. Bland Kongl.
Ut supra, S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch OeconomiUtskottet: 1) Herr Liljestråles, (fustaf, den 26 sistledne Februari förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående Tijelprotarnes ersättningsskyldighet till Stamrotarne, jemte de af åtskilige Ledamöter, rörande samma ämne, afgifne yttranden, Den 5 Martil. 2i9 2) Herr von Böckers, Carl Johan, den 26 sistlidne Februarii, förmiddagen, på bordet legde Memorial, om åtgärders vidtagande till förekommande af vattenflöden utaf sjön Wenern, 3) Herr von Hartmansdorff*, August, den 26 sistlidue Februarii, förmiddagen, på bordet lagde Memorial, angående undersöknings anställande i afseende pä Eeelesiastirjue och LåroStaterne. 4) Herr von Wahrendorffs, Anders den 26 sistlidne Februarii, eftermiddagen, på bordet lagde Memorial oin jemkning i den vissa hemman åliggande Krono-brefbårings-skyldighet, 5) Friherre Rehbinders, Johan Fredric, den 28 sistledne Februari på bordet lagde Memorial, angående förändring af den för tjenstefolk bestämda flyttningstid; jemte de af åtskilige Ledamöter, rörande samma ämne, denne dag af jfne yttranden, 6) Friherre Rehbinders, Johan Fredric, d. 38 sistlidne Februarii på bordet lagde Memorial, angående förändring af tiden för allmänna landsvägars grusning, i) Herr Tharas, Wollrath, den 28 sistlidpe Februarii på bordet lagde Memorial, angående vissa stadganden i afseende på husbyggnad i Städerne utom Stockholm, Ut supra, 220 Den 6 Murtii, .Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. 10 ani altonen. In fidem Protocolli » O. J. Lagerheim. Thorsdagen den 6 Mardi. Plenum klockan 5 eftermiddagen.
Rikets Ständers år 1858 församlade, deras Berättelse om — R — 215 granskningen al Riksgiilds-Kontorets tillstånd oeh förvaltning: se Berättelse._ Revisorer, Rikets Ständers år 1859 församlade, deras Berättelse om granskningen af Riksgälds-Kontorets tillstånd och förvaltning: se Berättelse. —, Rikets Ständers, för granskande, åren 1860, 1861 och 1862, af Stats-Verkets, Bankens och Riksgälds-Kontofets tillstånd, styrelse och förvaltning, angående val af: VIII. 9, 269, 350, 376; IX. 26. — förrättadt: VIII. 17: 18, 352; IX. 3- Rhodin, Anders, Kronofogde, angående ersättning till honom för kontanta medel, till ett belopp af 1,971 R:dr 71 öre R:mt, som blifvit en Kronobrefbärare genom rån fråutagne och derefter måst af Rhodin återgäldas; I. 116, R. 121; B. II. 333, 378, A. 378: E. III. 119. Ribbing, Conrad, dess yttrande: II. 57. Ribbing, Erling, dess yttrande: VI 37, Riddaretorp, Komministers-boställe, angående ersättning af allmänna medel till innehafvaren deraf för af samma boställe utgående roterings-afgift: B. lil. 206, A. 265. Riddarhus-Direktiouen, angående val af Ordförande och Ledamöter deri, jemte deras Suppleanter: se Val. —, angående en tillämnad donations-fond, att ställas under dess förvaltning: B. IX. 164, 178; X. 14, A. 23. —, angående en af Frökeu A. C. Riddarhusets gårdsplan, angående ordnande deraf; motion af Gretve Gustaf Lagerbjelke: se Motioner.
Om vi hysa misstroende till oss sjeifve, om vi nu sakna anledningar att använda den rättighet, 107 §. lemnar oss , så böra vi ej betaga våra Efterkommande all utväg dertill , genom Grundlagens ändring på det af Utskottet föreslagna sätt. Jag kan ej finna skäl, hvarföre Riksens Ständer skulle öfverlåta åt ConstitutionsUtskottets välbehag äfven den rättigheten , att möjligen kunna förhindra Representationen , att , under skydd af Grundlagen , till Thronen, under form af önskan , framföra' uttrycket af en allmän Opinion , der den vore till : Jag kan <sj afhålla mig att yttra, det ConstitutionsUt* skottet i denna fråga ägt tillfälle att visa en mera sann, en mera lefvande frihetsanda, om dess Betänkande snarare sökt sätta Represen.! tationens önsknings - rättighet i sådana frågor utom allt tvifvelsmål hos dem, som kunna ön-i ska det motsatta förhållandet. Jag finner ingen anledning att göra ConstitutionsUtskottet till en enväldig beherrskare äfven öfver en allmän Opinion, som likväl sällan låtit tvinga sig. Vi hafva innom denna Samling för många Ättlingar af de namn, som pryda Svea Rikes RådsLängd, för att jag skulle behöfva tala om de för. enster, som förenades hos dem, under en tid, då de af Riksens Ständer sattes af och Den 23 Maji. till; men hvarje billig skall i denna sanning linna, huru grundlös den invändningen kan blifva, att skicklige Rådgifvare skulle kunna komma att saknas, om Riksens Ständer blifva bibehållne vid den inskränkta rättigheten, atti underdånighet anhålla om deras endtledigande, när Nationen en gång trodde sig hos dem finna anledningar till sina bekymmer, sitt lidande och sina olyckor. De mäst despotiska Regeringssätt hafva icke mägtat betaga Foikefc Petitions rätten, och Persiens Satraper darra, när Folket inför Monarken klagar; hvartill dä, att i Grundlagens ändrande söka betaga Representationen en förmåga, den ingen mänsklig magt kan hindra Folket att utöfva? Jag anhåller att förslaget matte återremitteras och att 107.
Utan att widare yttra än en billig förmodan, att genom en försigtig maniement af de allmänna medlen, sä wäl derigenom, att den ena transactionen i ben andra kan inlöpa, som att Stats,Merkel hwarje Qwarral kan för Tullmedlen med Banquen upgöra liqvid, hwarrill kommer, att nägon tillgäng äswen maite finnas genom den Discont rättighet ä 6c>O,oocr R:d Riksgälds-Comojret hos Banquen äger och fär be - Den iz December. ?6§ behälla, den summa af en million Riksdaler StatS»Ut» skottek af Vanquen begärt kill fyllande afnästkommande ars behof, innan den nya bewillningen inflyter, möjligtwis skulle kunna blifwa öfwerflödig, har Utskottet i alla sall ej kunnat tillstyrka medgiswande af dest utbe» talande ur Vanquen, dä aftven för den samma ingen Ulwäg till Banquens ersättning blifwit föreflagen. I afseende pä de genom Regerings» Formen föreskrifne creditiver, hwilka Stats Utskottet föreslagit, det ena till En Million, det andra till §20,202 R:d instämmer Utskottet fullkomligen i hwad Herrar Full» mägtige deröswer sig mlätit, dock med tillstyrkande, att till Riksens Ständer mätte hemställas, det de nu sjelfwe, åtminstone i afseende pä dek mindre credilivet, i fall det innan nästa Riksdag skulle lyftas, mätte bestäm» ma sältet, huru Banquen för desta utgifter skall blif» wa skadeslös hällen. Slutligen och rörande hwad Herrar BaneoFullmägrige yttrat om inlösen af lesweranteurernefordringar till ett belopp af 1,971,042 R:dr, har wäl Utskottet ansett det samma wärdt den största upmärksamhet, men dock trott sig, dä Riksens StänderRemitz dertill ej gifwer någon direct anledning, derom ej böra i nägon undersökning ingä. Är och dag som förr skriswit stär.
St:r att afslå K. M:s Propos. och bibehålla landstörvisnings-straffet, gör jag mig ingen förhoppning att med en återremiss något kunna vinna, hvarföre jag bestrider den och anhåller om bilall till K. M:s Propos. Hr Cederschiöld, Gustaf: Sedan jag under de allmänna öfverläggningarne haft tillfälle uttala mina åsigter, skulle jag velat undandraga mig att vidare upträda i denna fråga; men åtskilliga yttranden på förmiddagen kräfva svar Till en början kan jag icke underlåta att uttala den smärta och pinsamma känsla, jag erfarit vid de försök här blifvit gjorda att neddraga denna fråga, hvars stora vigt och höga betydenhet alla erkänna, till föremål för spetsfundigheter och advokatoriska invändningar. Pör min del har jag trott ämnet böra behandlas i öfverensstämmelse med dess vigt och värde. Afven uti en vanlig rättegång af större betydenhet, skulle jag icke vilja nedlåta mig dertill, att, genom invändningar i rättegången, undandraga sjelfva frågan hufvudsaklig pröfning. Så mycket mindre nu då frågan rörer en menniskas heligaste rättighet. En talare har påstått sig hafva i landsorten inhemtat allmänna opinionen, och att den vore emot Kongl. Förslaget. Det talas så mycket om denna opinion; men i de flesta fall torde det icke vara så lätt att taga reda på densamma, särdeles i en fråga, som denna, Den 31 Oktober e. m. 307 om hvilken okunnigheten gjort sig helt och hållet falska föreställningar. Man har fattat ordet: religions-frihet, såsom skulle det vara synonymt med frihet från all religion; och denna upfattning har förskräckt en hop fromma, men enfaldiga själar. Då jag i allmänhet tror att hvad man kan hviska, det bör man äfven kunna högt uttala, så torde det tillåtas mig fråga den värde talaren: hvar han funnit berörde allmänna opinion? Har han icke händelsevis hittat den uti en conventikel? Och var denna conventikel behörig uttala allmänna opinionen?
Utom berörde förhållande, hafva Revisorerne icke funnit något vid dessa räkenskaper att erinra; åberopande Revisorerne i öfrigt hvad i nästföregående relation om Mynt-verket förmäles, angående det af Kongl. Stats-kontoret afgifna underdåniga förslag till ny kontrollstadga och förnyadt reglemente för Kontroll-verket m. m. Avesta Mrono^inspeMion. Räkenskaperna, som blifvit granskade i Kongl. Kammar-rätten för begge åren utan anmärkning, hafva icke heller föranledt någon erinran af Rikets Ständers Revisorer. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Koppar. Debet. Sfi. JM. 'S. /S®. i®. ft. Anordning: 1.10. — 1.10. — till Kyrkoherden vid Stora Kopparberget Lever eringar: 578. 456. till Stockholms metall-våg Balans till påföljande året. 92. 9. 18. 81. 16. Kongl. Skoys-institutct. Räkenskaperna, som för båda revisions-åren äro i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning granskade och ej heller hos Revisorerne någon erinran föranledt, utvisa följande förhållande: Debet. år 1852. år 1853. Balans från föregående år: Uppbörd: Credit. Utgifter: Aflöning Hushyra Röjdning Revision af skogs-kartor Reparationer och inventarier Balans till påföljande år: Dess räkenskaper äro för bada revisions-åren i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning och utvisa följande förhållande: Debet. år 1852. år 1853. Balans från föregående år: Uppbörd: Balans till påföljande är: Credit. Balans från föregående år: > 443: 22. Utgifter: Balans till påföljande år:
Mätte framgäng och wälsignelse följa ett folk, 'hwars lagbundna frihet gjör desi ära, hwars dyg, der, i sammanhang med desi uplysning och deri indivuduella rigtningcn till sanning och mennisto-wäl, säkerligen stola nedkalla den Allmägtigcs bcstydd. Utan egenkärlek och utarr förtroende till mitra swaga synkrafler i detta ämne, öswerkemnar jag ödmjukeligen till Herr Grefwcn och Ordföranden och Högloft. Nedersta, pet och Adeln, huruwida något afseende kan göras pä detta mitt yttrande, hwilket i annor händelse, utan ansvräk och utan följder, torde fä förwaras. i Ständets Protocoller. Skulle det en dag blifwa Swcriges olycksaliga lott, att bära ett främmande ok, mätte dä Försynen unna mig den lyckan, att dessförinnan fä njuta den länga roliga hwila, som ej störes af de stormar hwilka rasa kring skifterna, och icke medger en wanrnäglig klagan öfwer mitt Fäderneslands förtryck; och om i «n sä bedröflig händelse annu lemnäs nägon up märk» - Den 16 Äpril. 868 märksamhet ät de vfullkomliga åtgärder, jag under dct« ta Riksmöte lenmat, eller ät min föga märkwärdiga lefnad, mätte dä mitt StändS minnesböcker wittna, att jag med redlig walwilja sökt befordra hwad jag trodt wars rätt och nyttigt för Swcrigcs ära och sjclfbeständ. Herr Grefwen och,Ordföranden gjorde proposition till bifall ä Friherre ifflsminZs motion. Gansta mänga ropade härtill Ja, men Grefwe 6Msr>borZ, llolian HsnninZ, ropade Nej, emedan han ansag Friherre HerninA» önstan möjcligen kunna föranleda till rubbning i Nidderstapeks och Adelns beslut. Herr Grefwen och Ordföranden frägade om Grefwe O^IIendorZ ej stulle wilja frän sitt nekande afsiä.
Härom hafva framställningar blifvit gjorda dels af riksdagsmannen Anders Johnsson från Östergöthlands län samt Eric Jansson och Per Olsson från Stora Kopparbergs län, hvilka föreslagit, att nämnde lega måtte med i höjas utöfver hvad som nu eger rum; vidare har riksdagsmannen Olaus Borjesson från Götheborgs län, med hvilken Anders Andersson från Elfsborgs län, uti särskildt inom Ståndet afgifvet yttrande, instämt, föreslagit en afgift a' 2 sk. banko för enbetsoch 4 sk. samma mynt för tvåbets-åkdon. Slutligen har riksdagsmannen Nils Andersson från Christianstads län, uti dess ofvannämnde motion, jemväl föreslagit: 6:o. Att ersättning för vederbör andes resor i t mbets-ärcndcn ma utgå efter en förändrad beräkningsgrund, så att den ätnjutes endast för det antal hästar, sorn verkligen behöfvcr begagnas. Vid granskning af ofvannämnda flera förslag, förtjenar utan tvifvel i lörsta rummet att tagas i betraktande frågan om jordbrukets fullkomliga befriande från skjutsnings-besväret. Då, enligt hvad Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet vid sista riksdagen erinrat, denna fråga länge utgjort ett föremål för båda Statsmakter - Allm. Besv.- och Ekon.-Ltskottets Betänkande, N:o 89. 13 nas omsorger, tvekar Utskottet ej att uttala den mening, att ifrågavarande befrielse är det mål, hvartill hvarje reglering af skjuts-skyldigheten bör syfta; dock måste man vid utförandet tillse, att detta mål ernås på ett sätt, som icke verkar hämmande på den allmänna rörelsen, enär de hinder, som för denna uppstå, menligt inverka på både allmänna och enskilda hushållningen, och icke minst på jordbrukarens egen. För att helt och hållet befria jordbruket från skjutsnings-besväret, gifves väl en af åtskillige motionärer, nemligen Johannes Nilsson från Malmöhus län. Anders Andersson från Östergöthlands län, ,/.
Regina icke hade alldeles så orätt, att han kanske suttit för ofta vid Stellas hufvudgärd. Han sväljde derföre hennes bannor och lät Regina råda. Nu kom Regina in och anmälde, att mamsell nu gerna önskade sig pastorns sällskap. Detta var naturligtvis ett glädjebud och Erik skyndade sig in. Den bruna kattunsblusen tycktes kläda Stella än bättre än dagen förut, der hon låg eller till hälften satt emot hufvudgärden. Hon var icke mera fullt så blek, hvilket sannolikt var en följd af en lugnande, feberfri sömn; kanske äfven den stärkande, goda buljongen upplifvade hennes lifsandar. Ingenting plågar sjuka så mycket som det ideliga efterfrågandet, huru det nu står till med dem, om de nu känna sig bättre, o. m. s. Ett falskt deltagande kan icke gerna dölja sig för sjuklingens finkänsla; ett falskt deltagande gör den sjuka nedstämd eller retlig, men sjelfva det verkliga deltagandet, sjelfva ömheten kan, i mån af dess alltför välmenta uppträdande i det yttre, förefalla besvärlig. Våra sjukskötare, vare sig af manligt eller qvinnligt kön, böra vara ömma för oss, men denna ömhet bör amalgameras med en god dosis munterhet och raskhet; med dessa ängsliga och ständiga frågor om vårt befinnande böra vi icke besväras. Erik hade varit sjuk en och annan gång i sin lefnad, och af dessa få gånger hade han dragit den slutsatts vi i föregående stycke anfört såsom reflexion. Då han nu inkom, satte han sig väl på stolen bredvid Stella, men sporde henne ingenting. Emellertid sade Stella, liksom hon kunnat ana till hans tankar: – Ja, Erik. Nog är Stella nu bättre och jag börjar åter bli hungrig. Laga åt mig, Regina, åter en kopp af den klara buljongen. Hvad menar Erik nu om min puls? Regina hade trädt ut, skymningen hade trädt in. Erik höll den späda handen i sin och kännde på pulsen, som var jemnare och mera lifaktig. Salsdörren öppnades och in i Stellas kammare störtade med våldsamma steg en man. Han kastade sig framstupa mot golfvet och utfor: – Förlåtelse kan jag aldrig hoppas, men bekänna vill jag.
D, Vid förnyad föredragning af Stats*, Bevillnings-, I,agsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 13 sisth Februari!, under N:o 129, afgifna och, den 17 60 Prot.-Ltdrag den 8 Mars 1830. i samma manad e. m., pä bordet lagda Utlåtande , i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens , under N-o 78 , förut meddelade Betänkande, rörande Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, samt enskilda inom RiksStånden väckta motioner, om förändrade grunder för Legooch Salu-sågars samt Valkoch Stampverks beskattning; fann Ridderskapet och Adeln för godt besluta , att förstnämnda Utlåtande borde läggas till handlingarne, S. D. Då nu å nyo föredrogs Dag-Utskottets, den 16 sisth Februarii, under N:o 165, afgifna och , den 19 i samma månad e. m., på bordet lagda Memorial , i anledning af gjord hemställan om anmodan till Dag-Utskottet, att till Riks-Stånden inberätta, huru den i Utskottets Befänkanden , Ntris 58 och 103, upptagna fråga om ändring i 18 och 19 $$. af Intecknings-Dagen blifvit afgjord m. m.; blef berörda Memorial, på grund af Herr Cederskjölds, Pehr Gustaf, dervid gjorda anmärkning, till Dag-Utskottet återremitteradt.
B. torde anses vara både med lagens innehåll och billigheten mest öfverensstämmande, att när by skall mot by hägna, hvardera uti rågångshägnaden deltog efter oförmedlade hemmantalet , men att grannar emellan i samma by skyldigheten fördelas efter det byamål eller den deiningsgrund, som i byn gäller; samt att stängseln emellan stads-mark och angränsande by måtte utgöras på lika sätt. sorn angående hemman, byar emellan, förut blifvit föreslaget, reen att stadens innevånare skulle ega att öfverenskomma eller Magistraten besluta om stängselns fördelning dem emelian. Summans. Lagsamt Allm. Bese.- och Ekon.-Utskottets Betänkande JV? 38. Dessa grunder för stängselskyldighetens fullgörande vunno ett hufvudsakligt godkännande hos Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-stånden, men Bonde-ståndets fleste representanter voro af den underdåniga tanken, »att med detta ekonomiska ärende hädanefter kunde förhållas på lika sätt som hittills enligt Lag och särskilde stadganden tillgått,» hvaremot samtlige Riksdagsfullmäktige från Blekinge och Kronobergs län ansågo dessa orters fördel bäst och säkrast befordras genom nådigt bifall till hvad Ekonomi-Utskottet föreslagit. Den 9 Februari 1802 utkom Kongl. Maj:ts nådiga Förordning angående stängselskvldigheten, byggd på ofvanomförmälde hufvudgrunder. Såsom man finner af ingressen tili denna författning, ansågs författningen skola undanrödja det hinder, som emot befordrandet och framgången af landets uppodling, »på de flesta ställen i Riket vidhäftar en jordegare, att ensam utan grannars deltagande upprätta och underhålla hägnad och stängsel omkring de egor, som antingen under skog och utmark begripas, eller inom by belägna äro, änskönt de till inegor höra.» Men Kongl. Förordningen den 9 Februari 1802 har visat sig vara lika olämp lig för den större byn, som för det lilla enstaka hemmanet. Till upplysning hvarom man endast torde betrakta följande förhållanden:
Vid sistförflutna riksdag gjorde äfven denna åsigt sig gällande, då Rikets Ständer, som funno betänkligt att föreslå särskilda tjensters inrättande för ifrågavarande ändamål, till arfvoden och resekostnader för folkskole-inspektörer beviljade 30,000 R:dr R:mt årligen; och denna anordning anser Utskottet böra fortfarande vidhållas, såsom ledande till möjligheten att med tjenliga personer och friska krafter upprätthålla folkskole-inspektionen och aflägsna dem, som för befattningen ej befinnas lämpliga. Med erinran slutligen derom, all Rikets Ständer som vid sistlidna riksdag inför Kongl. Majit i underdånighet uttalade den önskan, att, der icke särskilda hinder mötte, hvarje folkskola i allmänhet måtte en gång om året besökas, under nuvarande riksdag fått emottaga nådig Proposition om en ytterligare förhöjning af 10,000 Ridr Ruut för ifrågavarande ändamåls befrämjande och vid behandlingen af åttonde Hufvudtiteln komma vidare i tillfälle att besluta åtgärder för samma vigtiga ändamål, anser Utskottet sig nu böra hemställa, att Jonas Anderssons motion icke må bifallas. Sven Rosenbergs motion går ut på att visa, hurusom, efter det Kongl. Majit föreskrifvit, att folkskolelärarnes minimilön skulle utom åtskilliga andra förmåner utgöra tillsammans 400 Ridr R:mt, utan att dervid blifvit bestämd den tid, som skulle anses motsvara denna lön, följden af en sådan saknad af bestämmelser i berörda ämne blifvit den, att tvister och obehag uppstått, i det att somliga tolkat den nådiga föreskriften sålunda, att 400 R:drs lön blott afsåge åtta månaders undervisning, och att för de öfverskjutande månaderna särskild ersättning borde gifvas; andra deremot så, att 400 R:drs lön motsvarade hela året, och att skolrådet vore oförhindradt att sjelf bestämma undervisningstidens längd.