Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
September 1674» den 20 December 1748, den 12 December ij53, den 21 Juni 1784 och Kongl. Brefvet den 8 Juni 1814» hvarigenom Gillets rättigheter och skyldigheter blifvit sålunda bestämde, att icke någon, utan bemälde Gille, eger fota jern och köpmansgods samt allehanda varor, af hvad namn de vara må, till och ifrån skeppen i Götheborgs hamn, vid båtens och fraktens förlust; hvilket äfven sträcker sig derhän, att ej eller någon godsegare är tillåtet vid sådane tillfällen betjena sig af egne båtar, med mindre Hemförare-BåtGillet, efter anfordran på dess biträde, ansett sig icke kunna detsamma i behörig tid lemna, och bevis derom äfven meddelat; skolande likväl Gillet alltid underhålla så stort antal Hemförare-Båtar, som en tilltagande handel och sjöfart kunna fordra lill utoch inlastande af de fartyg, hvilka från Götheborgs redd Gillets biträde tarfva; äfvensom Gillets rättigheter icke få utsträckas till. deltagande i någon varutransport å Götha Elf, än mindre alt derifrån utestänga de till detta behof serskildt inrättade så kallade Ström-båtar, eller alt hindra Skånska jakter och andra smärre fartyg med sina laster gå förbi Götheborg till Trollhätte Slussverk, Ulla Edet samt Åkers Sluss, allt vid förlust af berörde rättigheter; och skulle den taxa, som Magistraten, i afseende på en sådan bålföring, hade att upprätta, komma alt lända till efterrättelse. Hvad sålunda förekommit, har Utskottet i öfvervägande tagit; och då de rättigheter och skyldigheter, som tillkomma och åligga Hemförare-Båt-Gillet i Götheborg, äro stadgade genom äldre och nyare Kongl.
Slats-Utskoltet, hvilket i afseende på de många och betydliga Statsbidrag, som för likartade arbeten blifvit af Utskottet tillstyrkta, förutsatt, att samma vilkor äfven hädanefter skall varda både stadgadt och vederbörligen iakttaget, finner sig således sakna tillfyllestgörande anledning alt nu jemväl tillstyrka, att Rikets Ständer, oaktadt den förut föreskrifna och uttryckligen åtagna skyldigheten alt utan vidare bidrag af allmänna medel utföra oftanämnde arbetsföretag, måtte, på sätt i förevarande ansökning och motion blifvit begärdt, för detsamma anvisa ett ytterligare bidrag utan återbetalningsskyldighel å lika summa, som det under sistlidet år dertill utbekomna låneunderstödet. Ehuru Utskottet ingalunda bestrider de flera och äfven i allmänt hänseende vigtiga fördelar, sorn de påböijade kanaloch slussanläggningarne förbi vattenfallen i Klarellven och den derigenom åstadkomna oafbrutna kommunikationsleden mellan Wenern och södra delen af Elfdals härad skulle medföra ej allenast för de många betydliga bruken och öfriga vattenverken invid och i närheten af Klarelfven, utan äfven för hela befolkningen inom nämnde härad, finner Utskottet sig följaktligen, med afseende å Rikets Ständers härom förut fattade beslut och nödvändigheten att de med det allmänna ingångna allal fullgöras, såvida icke dervid förekommande särskilda omständigheter kunna anses innefatta giltiga skäl till afvikelse från denna vigtiga grundsats, föranlåtet. 38:o afstyrka Rikets Ständers bifall till det vid denna Riksdag sökta statsanslag för nämnde anläggningars fullbordande. Sedan jernvägs-kommunikation numera erhållits mellan städerna Örebro oell Nora, och då det redan visat sig, att, till följd af den härigenom beredda lättnad för transporterna, varuforsligen till och från den norr om
M. med någon und. skrifvelse, för att deri t. ex. begära vissa förändringar i förvaltningen, så söker man vanligen att få sådane förslag afslagna på den grund, att man säger: dessa mål tillkomma icke det eller det Utsk. att utlåta sig öfver, det har ingen rätt att göra sådana anmärkmr, det tillkommer endast Const.Utsk., som läser Statsrädsprotin. Det är ock bekant, att vid den ena riksdagen, då anmärkn. förekommit emot någon särskild del af förvaltningen, det ganska ofta blifvit emot anmärkn. anfördt och såsom prejudicat åberopadt, alt Const.Utsk. vid en föreg:de riksdag lemnat utan anmärkn. mål, som varit af likartad beskaffenhet med dem, som varit i fråga. Af alla dessa skäl anser jag Const.Utsk. hafva gjort rätt deruti, att icke i något fall göra sig skyldig till en uraktlåtenhet, ulan för R. St. anmäla hvad det ansett anmärkningsvärde För öfrigt tror jag icke, att de ledamöter inom Utsk., som i detta fall vunnit pluralileten för sig, varit, om jag får nyttja detta uttryck, nog enfaldiga, för att föreställa sig,- alt Ständerne skulle vilja emot en död man eller emot en sådan embetsman, som redan lemnat Rikets tjenst, tillämpa en §, som icke mera emot dem kunde komma i fråga. Jag föreställer mig endast, att Utsk. ansett det vara dess pligt att uttala ett sådant omdöme, som att den eller den föredraganden i omförmälde fall icke förfarit rättsenlig!, egentligen derföre att Utsk. verkligen icke enligt grundlagen har hvarken något åliggande eller någon pligt alt se på åtgärdernas qvantitaliva beskaffenhet till deras resultater, utan endast på deras rätlsenlighet, och att ingenting i detta afseende kan anses för ringa. Jag föreställer mig att Utsk. ansett, att en sådan anmälan från dess sida skulle kunna hafva inflytande lill den moraliska kraft och verkan, som den för framtiden kan förmå. Detta och ingenting annat anser jag hafva varit ändamålet med Utsk:s anmärkmr. Man påstår, att Utsk. hort på de särskilda fall, som dessa concreta mål angå, hafva tillämpat den 106 och icke den 107 §•
Remitterades till Statsoch Be v i 1JnrsfJtskin. 2:o. I den motion jag nyss tagit mig friheten göra, röride beviljande af anslag för åstadkommande af nödvändiga förändringar in.om vårt folkskoleväsende, har jag efter bästa förmåga sökt gifva skäl för bebofvet af sådane förändringar. Härvid har jag bufvudsakligen blott instämt i förslager, af mera betydande röster inom representationen framställde, och tillräckligt väl motiverade för att kunna godkännas af hvar och en som vill och kan se. Då dessa motioner torde varda remitterade till samma fltsk., still hvilket jag kommer att anhålla .om benägen remiss för dotta, så får jag inskränka ,mig t,ill att blott pprepa sjelfva dp förändringsförslag, hvaruti jag, på grund af inhemtad erfaren,bet, finner m.ig böra instämma, nemligen: l:o Indragning af de mesta, om ej alfa nuv:defolkskolelärareseminarier, samt antingen inrättande af ,ett eller flere nya, fullständigare seminarier, eller ock folkskolelärare-bildningens'förvisande till universiteterna. 2:p Omorganiserande af sjelfva folkskolan, genom inrättande af a) ett större antal småskolor, med lärarepersonal tagen bland för banden varande, för detta kall tjeplige, män och qvinnor inom orterno, .samt V) ett ringare anfal högre folkskolor, .kallade distriktskolor, med lärare frän de nybildade .semineriernp oller .ock från POiversijtetcy. ne. ,3:0 Gr. Tji. Rudenscbölds sättande i tillfälle att bålla ett privat-seminarium. d:o Tillsättande af inspe,kförer öfver fplkskoleroe, förslagsvis fe.m till antalet, sorn genom resor i .orterno och besök i skeforne Skulle utöfva tillsyn .öfver folksk.oleyäspndet inom riket, meddela .erforderliga råd och förbättringar, m. m. De sålunda af åtskilliga motionärpr framställda förslag f,il;l fÖråndringar ipom vårt folkskoleväsende äro af en särdelesgenomgripande art.
Ad. eller ett Stand afgjort en fråga, som möjligen med den förra kunde hafva gemenskap, får jag till prot. anmärka, att jag, för min enskilda del, icke kan anse sådant fullkomligen öfverensstämmande med formerna. Jag tror nemi., alt man hvarken kan 3iG Den ao Juni. eller bör, om jag får nyttja ett sådant uttryck, paralysera ett Utskrs åliggande att inkomma med svar, eller förelägga hvilket Utsk. sorn helst att uppskjuta med svar uti en fråga, tilldess Ståndet afgjort en annan, emedan det svar, som från Utsk. inkommer, kan låggas på Ståndets bord att icke afgöras, förrän sedan den frågan blifvit afgjord, hvarmed det kan stå i sammanhang; men att genom en bestämd anmodan eller ett åliggande tillsäga ett Utsk. att icke inkomma med svar uti ett ämne, förrän en annan fråga från ett annat Utsk. till Ståndet inkommit och blifvit afgjord, det tror jag icke vara det rätta och icke med grundlagen öfverenstämmande, emedan jag tror det vara hvars och ens önskan och rättighet att fordra, att ett Utsk. så fort som möjligt inkommer med svar uti ett ämne. Frih. Ehrenborgh: Förekommen af H. Ex. Hr Gr. DeGeer får jag blott yttra, att Utsk. icke lärer underlåta att förse sig med erforderliga upplysningar ur de till Stånden inkommande betänk:n, rör:de såväl brännvinsbränningen som spannmålstullen. Skulle åter sådana upplysningar icke beliöfvas, lärer så mycket mindre dröjsmål i Constit.Utsk. äga rum vid behandlingen af detta ärende. Gr. Horn: Jag nödgas erkänna, att jag vid behandlingen af denna fråga begått ett fel, det nemi., att jag så mycket som mycket som möjligt sökt lämpa mina åsigter efter andras. Jag ångrar, att jag icke vidblifvit mitt första beslut. Jag får dock fästa uppmärksamheten derpå, att hvad här blifvit yttradt är R. o. Ad. tillhörigt, och att det således beror på R. o. Ad. att äfven upptaga mitt förslag såsom dess gemensamma tanka.
Vid mannens frånfälle hade hans efterlemnade enka, Johanna Brigitta Tinnerholm, född Edlund, redan i tretton långa år, likaledes af slag, varit och fortfar ännu att vara bunden vid plågobädden, samt såsom sådan ett ständigt föremål för andras skötsel och omvårdnad. Enligt bifogade utdrag ur bouppteckningen var boets behållning 331 R:dr 97 öre. Mig synes, att enkan efter en man, som såsom Tinnerholm grånat i Statens tjenst, icke bör på ålderdomen och då all arbetsförmåga är henne betagen, lemnäs hjelplös åt nöden och eländet; och vågar jag alltså föreslå, att en årlig pension af 300 R:dr Riksmynt måtte af Rikets Höglofl. Ständer åt nyssnämnda enka varda beviljad. Handlingar, som bestyrka ofvan intagne uppgifter biläggas härhos; och anhåller jag att denna motion måtte till Höglofl. Stats-Utskottet remitteras. Stockholm den 26 November 1862. N. Nordlander. Motioner i Preste-Ståndet 1862. Af Doktor N. Nordlander: Om ytterligare låneunderstöd af allmänna medel till fullbordande af brobyggnaden öfver Umeå eif. Vid utförandet af brobyggnaden öfver Umeå eif, till hvilket företag Rikets Höglofliga Ständer vid sista riksdagen beviljade dels lån och dels anslag, har, såsom ofta tillförene, inträffat, att kostnadsförslaget, ehuru af en mycket sakkunnig person uppgjord t, befunnits otillräckligt samt att till arbetets fullbordan ännu erfordras 32,288 R:dr Runt. Denna brist har uppkommit dels deraf, att passande byggnadssten ej funnits på närmare håll än tre fjerdedels mil och varit dessutom mycket svårarbetad, dels ock deraf, att de till ofvanbyggnaden nödiga bjelkarne ej kunnat erhållas från de vid kusten belägna skogarne, utan tagits till största antalet från Lappmarken, hvarigenom priset å desamma stegrats med nära 100 procent, emot hvad vanligen flottade bjelkar pläga kosta.
med en slägting, efter som du bär samma namn att se en rusig qvinna. Jo, jag känner mig solidarisk med dig såsom som jag, och dessutom är det ännu mig så vidrigt BERTHA. Hvarför är det vidrigare än att se en rusig man? AXEL. ses utan förställning. Ja, hvarför? Kanske derför att ni inte tåla FÖRSTA AKTEN BERTHA. går inte med? Adjö med dig din gamla pratmakare! Du (Går). AXEL (stiger upp, och tar af sig bonjouren för att byta rock). Nej! ANDRA AKTEN. (Samma dekoration som förra akten. Ett stort bord med stolar omkring midt på golfvet; på bordet skrifdon, papper, och ordförandeklubba). FÖRSTA SCENEN. AXEL sitter och målar. ABEL bredvid på en stol rökande. AXEL. Nå de ha slutat middan och håller på med kaffet nu? Dracks det mycket? ABEL. Åhja! Bertha skroderade och var obehaglig. AXEL. är du inte? Säg mig en sak, Abel, är du min vän eller ABEL. N-ja, det vet jag inte. AXEL. Kan jag lita på dig? ABEL. Nej det kan du inte. ANDRA AKTEN AXEL. Hvarför det då? ABEL. Jag tycker det käns så. AXEL. stånd och som man kan räsonnera med, hör du, säg hur det käns att vara fruntimmer! Är det så förskräckligt. Hör du Abel, du som har ett manligt för ABEL (skämtsamt). Ja naturligtvis! Det käns som att vara neger. AXEL. att jag har en passion att söka billighet och rättvisa. ABEL. Det var märkvärdigt. Hör Abel Du vet för går det dig aldrig väl. Jag vet att du är en svärmare och der AXEL. ingenting? Men dig går det väl för du känner ABEL. Ja. AXEL. att älska en man? Abel, har du verkligen aldrig något behof af ABEL. Så dum du är! KAMRATERNA AXEL. Har du aldrig funnit någon? ABEL. Nej. Det är så ondt om män. AXEL.
För Öregrund. L. S. ‘ L. S. JJ.-o 48. F. G. Sturnegk. P. G. Barthelson.' För Södertelje. I^ör Norrtelje. L. S. L. S. Af:o 50. X Cronius. Carl Fr. Norström: För Hedemora. För Lindesberg. L. S. L. S. N.0 52. Carl Fr. Norström. Pehr Zellinger, För Nora. ’ För Eksjö.- i L. S. L. S, N.-o 54. Fr. Åberg A:son. 1X055. Georg Sundblad; ; För Uddevalla. För Askersund. L, S. L. S. 1 A.v 56 ? Den g Augusti 531 AT:ö 56'. Å. P. Malmberg. Svante Planck. För Ulricehamn, För Hjo. L. S. L. S. ÄT.o 58- Svante Planck. För Sköfde, L. S. N.o 60. Jon. Ullberg. För Sundsvall. L. S. N:o 62- E. Q. Nolleroth. För Umea, L. S. N.o 5g. P. G. Lundgren; För Christinehamn. L. S. N.o 61. 01. Hambreus: För Söderhamn, L. S. N.o 63. Carl 1. Örnberg; För Pitea, L. S. KT.-o 64.. Örnberg. N.o 65. E. G.Sturnegk. För Luleå, För Mariefred, L, S. L. S. A.o C6. P. G. Lundgren. P■ G. Barthelson För Philipstad. l. s; jV.-o 68- Jonas Krull. För Alingsåhs, L. S, JV’.o 70. Immanuel Hök. För Kongelf, L. S. För Fahlköping, L. S. iV.-o 6g. C. U. Egge. För Wimmerby, L. S, N.-o 71. E. G. Holm:
Be: änh emden. kens aftagning på utsynta ekar, äger ostridigfc till sin afsigt att uppmuntra och befordra de så kallade Engelska Garfverierna i Riket, för hvilka Ekbarken är ett oundgängeligt råämne, hvilket de genom denna anstalt tlifva försäkrade att i tillräckelig myckenhet och till lindrigt pris erhålla. Denna åsigt af saken, och ändamålet att gynna en loflig och nyttig näring, hafva föranledt det förslag till betänkande, som sedan Utskottets förra sammankomst hvilat på bordet. Med erkännande af principens rigtighet, ensamt och för sig betraktad, skulle äfven jag vara beredd att dertill bifalla, om jag ej trodde, att flera åsigter af denna sak gåfves, och att flere intressens anspråk borde tillika komma i fråga. Dessa intressen äro, dels de enskilda personers, som äga att disponera Ekarne, dels Rikets samt Skogshushållningens i allmänhet, hvartill kunde läggas garfveriet» nas eget, betraktadt under en annan synpunkt. Rättmätigt synes utan tvifvel det anspråk vara af Landtmanr.en, att kostnaden för arbetet både vid barkens aftagande och fless transport till afsättningsorten, bör ägaren godtgöras, om ock intet värde för sjelfva varan skall honom beräknas. Denna ersättning erhålles likväl nu sällan, i synnerhet vid de frän kusterna aflägsna Ekskogar, der i många fall alldeles ingen afsättning för barken gifvas, och aftagarens möda således helt och hållet är förspilid. Enligt LäneStyrelsgns uppgifter i Mai - Eesv. och Elion. UtsJi. BetänJictnden. mö, Christianstad, Kalmar och Carlskrona förlidet år, finnes medelpriset af en tunna Ekbark, på dessa ställen, transporten inberäknad, ej hafva utgjort mer än 43 sk. 5 rst. Efter en i Carlskrona upprättad calcul af en i Skogshandteringen ganska erfaren man, skill* le en tunna Ekbark, från dessa orter transporterad till Stockholm, ej kunna utan ägarens förlust försäljas för mindre än 1 lid. 45 sk., och då densamma vanligen här gäller omkring 1 Bd.
St. 1847. 97 Transport R:dr 4,224,196:32.— hvaraf medium är 98,923 R:dr; och torde beräkningen kunna blifva såsom förut 95,000: 20:o Kontrollstämpelmedlen, beräknade vid sednaste statsregleringen till 10,500 R:dr, hafva bestigit sig: för år 1841 till R:dr 10,735. 184 184 184 184 Medium häraf utgör 10,495 R:dr, hvadan här utföres det sist bestämda beloppet 10,500: 21:o Bältoch lotsmedlen_, som af Rikets sednast församlade Ständer beräknades till 73,000 Då medium häraf utgör 78,003 R:dr, föreslås beräkningen af denna intrad, hvilken fortfarande lärer få till hela dess belopp användas för båkoch lottsinrättningen, till 78,000: 22:o Ersättningar. Men, enär samma medel för år 1845 uppgått ända till 59,008 R:dr, synes beräkningen deraf kunna bibehållas vid det uti nu gällande riks-stat upptagna belopp 50,000: 23:o Observalionsmedlen, vid sista statsregleringen upptagne till 10,000 R:dr, hafva väl uppgått: för år 1841 lill R:dr 15,415. 1842 16,645. Transport R:dr 4,457,696:32.— Bih. till R. St. Prop. till B.
Butler och Lessley yttrade på en gång sitt bifall och sina anmärkningar åt lady Hamilton, som kände sig förvånad och harmsen öfver denna lilla scen, som betydligt afvek ifrån den bestämda ordningen, och som tillkommit i hennes egen salon, men utan hennes medverkan, på samma gång äfven hennes regelräta och passiva sinne var en smula rubbadt och förvirradt af den frimodiga och djerfva själfullheten i Astleys sätt och sång. Hon visste icke rätt, hvad hon skulle säga om denna okonstlade naturlighet, som aldrig förr kommit under hennes bedömande och alls inte tillhörde det vanliga sällskapslivets repertoir; men som både Butler och i synnerhet Lessley voro kompetenta domare i dylika saker, så tog hon sitt parti att förena sig med dem, i stället att opponera sig, helst Cameron lyckligtvis strax derpå reste sin väg. — Arabella älskar dig Cameron, jag är nästan säker derpå! — sade Lessley på hemvägen, då Butler lemnat dem och de voro ensamma. Astley svarade ingenting, men en glödhet sky for öfver hans panna, som kaptenen lyckligtvis icke kunde se i den djupa skymningen. Han hade aktning och vänskap för Lessley, men det föreföll honom plågsamt att ens nämna den sköna enkans namn, då han deremot helt ogeneradt kunnat prata om sin tycka hos den vackra fransyska markisinnan. — Jag är nästan ledsen att hafva fört dig ut till dem. Arabella är en besynnerlig qvinna. Jag har sjelf en gång brunnit för henne, men jag tillstår, att jag aldrig velat hafva henne till hustru. — Och hvarför? — inföll Astley med illa dold häftighet och rörelse. — Du älskar henne? — Det vet jag icke ännu. Lessley fäste på honom en forskande blick och fortfor: — jag vill icke hafva en hustru, som väcker allas begär, en qvinna, hvars skönhet är af denna art, som jag lika litet kunde skydda för männens passionerade blickar, som jag skulle kunna skydda mitt hår för flugor, i fall jag insmorde det med sirap. Arabella passar för ett harem, men icke till hustru åt en ömtålig och nogräknad engelsman. Det är troligt, att Orientens qvinnor hafva detta utseende, efter de äro beslöjade.
Hvad det åter beträffar, att man med försigtighet bör gå till väga vid utfärdandet af beslutet om tullafgiftens förhöjning, så kan Representationen blott framställa sin önskan härom till K. M., på hvars pröfning det sedermera beror att, i den mån försigtigheten bjuder, lemna verkställighet åt R. St:s önskan. Med anledning af hvad jag nu haft äran upplysa, och då betänk, dessutom blifvit af 3 Stånd bifallet, får äfven jag tillstyrka bifall å detsamma. Frih. Boye, Ludv.: Då den förste värde talaren, som begärde återremiss af betänk., förklarat oss, att han godkänner principen och icke begär annat, än att vi måtte eftersinna nödvändigheten att gå gradvis tillväga, har han framställt en sak, åt hvilken jag gifver så mycken aktning, att jag icke vill tala deremot. Jag medgifver, att ämnet är ömtåligt; men det torde tillåtas mig yttra, att långtifrån att lägga någon entrave på Regeringens förmåga, underlätta vi densamma, då vi gifva åt Regeringen ett medel mera, att, till understöd för sina negociationer, åberopa Nationens genom alla 4 Stånden uttryckta enhälliga önskan; jemte det Regeringen qvarstår i full utöfning afsamma magt som i andra önskhingsmål. Med förbigående af de öfriga, vill jag derföre blott lasta mig vid tvenne af den värde talaren framställda skäl; det ena Var consumenternas behof, det andra Nori iges behof. I förra afseende! anhåller jag, att R. o. Ad. mätte taga i Öfvervägande den rättmätiga förebråelsen , som länge varit gjord lahdibruksyrket, nemi. att det sysselsätter sig och ahvander sina krafter för mycket för SädesprodUctionen och för litet för boskapsskötseln. Men då man å ena sidan gifver rätt åt den förebråelsen, såsom Sanningsenlig, kan man å ändra sidan icke underlåta att medgifva, att så länge de Finska bahdlande undersälja Svenska producentens Varor i hufvudstaden, så länge skall denna förebråelsen hafva ingen verkan på joidbrukarne.
Skrifvelse, iX:o 144. het och sättet att deni anskaffa beroende minskning af sjöförsvarets nuvarande personal samt jemkning i aflöningsbeloppen; vid hvilket förhållande E. K. Maj:t bland nu inkomne framställningar om nja aflöningsarislag eller tillökning i redan beviljade, icke fästat afseende å andra än sådana, som funnits vara slödda på billighet och, i fall de beviljades, icke inverkade på nuvarande personal-organisationer, uti hvilka för öfrigt, innani om den nja sjökrigsmaterielens beskaffenhet blifvit närmare beslutadt, någon väsendtligare förändring icke kunde ega rum, ehuru E. K. Majit icke deraf funne Sig förhindrad att dvlik förändring under tiden genom tjensters indragning förbereda. a) Åt de hos Förvaltningen af Sjöärendena anställde Irenne kammardrängar har E. K. Maj:t äskat löneförhöjning med 50 Ridr för hvardera, hvarigenom deras löner skulle blifva till 500 R:dr bestämda. [ enlighet med hvad Rikets Ständer förut, vid reglering af utgifterna under Riksstatens Fjerde hufvudtilel, i afseende å Krigskollegii kammardrängar medgifvit, hafva Rikets Ständer den nu äskade lönetillökningen med tillhopa ISO R:dr beviljat. b) Såsom en skälig godtgörelse till Sekund-chefen, Majorerne och Adjulanlerne vid Flottans M ar in-reg emen te för utgifterna vid underhållet af de hästar, hvarmed bemälde officerare måste i och för tjenslgöringen vara försedde, har E. K. Majit, efter den för Arméens värlvade regementen godkända grund, begärt: för Sekund-chefen 2 rationer, „ 2 Majorer, å 2 rationer 4 dito „ 2 Adjutanter, å 1 ration 2 dito tillhopa 8 rationer, å 270 R:dr för hvarje, med 2,160
Öfre BorgRätten i Stockholm. Konungens Högsta Domstol> der målen föredragas genom JtistftieRevisiönsExpe* ditionen. RevisionsSaker, ifrån Hofoch ÖfvefRätter fullföljda' 181. ' ' 199. ' 192. 346. Skiftesmål, ifrån ÄgodelningsRätterna genom besvär r » » inkomna lii. 102. 144. 107. Besvärsoch Ansökningsmål, hvartill äfven räknas af ♦ ÖfverRättér, om lagförklaringar elfer af andra orsaker gjorda hemställanden *). KabinettsÄrenden eller sådana mål, söm omedelbarlir * r * ' gen inför Kongl. Af dessa mai, hvilka, enligt hvad i mina förra EmhetsBerätfelser omförmäles, utan åtskillnad af deras beskaffenhet emottagas och föredragas, samt derföre, sammanräknade, uppgifvas, äro ungefärligen en tredjedel civila; hvaremot de öfriga, såsom brottmål, rätteligen bort ibland sådana här nedan beräknas. Brottmål. Domstolarne å Landet. 1838. Gäckeri med den offentliga Gudstjensten eller dervid å- stadkommen förargelse 22. 25. Förgöring genom förgift eller annorledes. försök till så- dant brott 7. 4. 3. Utan uppsåt eller af olycka vållande till annans död . 43. 45. 51. Barnamord, vållande till barns död, hvarom 16 Kap. Missgerningsbalken handlar 18. 26. Könsförbrytelser, som i 56 till och med 59 Kap. Missgerningsbalken omtalas . 9. 15. 19. Tidelag eller uppsåt dertill „ 6. 7. 7. Mordbrand 4. 1. Edsöresbrott och andra gröfre fredsbrott 12. 23. 25. Hvaraf begångna *) af Mankön 2,013. 1,805. 1,797. af Qvinnkön 361. 389. Mindre *)