Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. 1856 §' 1857. 9 Sami. 50 394 Prot.-Utdrag den 3, 4, 6 och 7 Juä 1857. stämdes för hvardera till 800 R:dr Riksmynt; 4:o, i fråga om momentet litt e, af, löningen för Krigs—kollegii Advokat-fiskal bestämdes till 3,500 R:dr Riksmynt; 5:o, i fråga om momentet litt. g, arfvodet för Förvaltaren vid Stockholms utredningsförråd fastställdes till 2,500 R:dr Riksmynt; 6:o, i fråga om momentet litt. k, den del, som innefattar Utskottets i 2 alra rummet gjorda hemställan, skulle erhålla följande lydelse: ”att någon annan förändring i följd af kassornas och fondernas befrielse från sagde afgifter icke må i Riks-staten vidtagas, än att 4:de Hufvud-titelns anslag till skrifmaterialier och expenser m. m. för Krigs-kollegium minskas med 680 R:dr Riksmynt, hvilken nedsättning skall af Utskottet å behörigt ställe iakttagas”; samt slutligen 7:o, i fråga om Utskottets tillstyrkande rörande hela den erforderliga tillökningen i Krigs—kollegii anslag, denna tillökning, med iakttagande af förenämnde förändringar, hvarigenom Ridderskapet och Adeln med tillsammans 3,400 R:dr Riksmynt förhöjt de af Utskottet föreslagna anslags-belopp, beviljades med 75,361 R:dr, i stället för 71,961 R:dr Riksmynt. 4:de och 5:te punkterna biföllos.
19 för premier 500 Riksdaler, hvilka likväl synas vara af behofvet påkallade, icke blott för att tjena såsom en uppmuntran till flit och framsteg, men såsom en utväg för Inrättningens Styrelse att understödja sådana elever, hvilka, ehuru medellösa, nödgas af brist på friplatser bereda sig utväg till afgifts erläggande, naturligtvis alltid under förutsättning, att de derjemte genom flit och berömligt uppförande gjort sig af sådant understöd förtjenta. Under'dessa förutsättningar äro kostnaderna för Institutet beräknade att årligen utgöra 16,750 R:dr, nemligen: Löner till Föreståndare, ordinarie Lärare och Lärarinnor 8,000: — Extra Lärare i musik, ritning, gymnastik 1,500: — Ved och lyshållning 1,500: — Aflöning till tjenstfolk 250: — Mathållning för Lärarinnor, Elever och tjenstfolk . , 12,000: — Materiel och diverse utgifter, . 2,000: — Premier 500: — Summa R:dr 25,750: — Hvarifrån afgår: llel afgift af 25 elever å 300 7,500: — Half afgift af 10 elever å 150 1,500: — 9,000: — Återstår utgift R:dr 16,750: — hvarförutan till inrättningens första ordnande, samt uppsättning af möbler, husgeråd m. m. erfordras ett anslag af 20,000 R:dr Runt, hvilket dock med afseende derpå, att icke liela antalet elever genast kan intagas, utan olägenhet, kan på tvenne år fördelas med 10,000 R:dr hvartdera året. Ehuru vid Institutet de äldre lärjungarne under sista läroåret skulle använda en bestämd tid flir deltagande i de yngres undervisning, är likväl någon öfning äfven i mindre barns handledning utan tvifvel nödig för deras fullständiga utbildning till lärarinnor, och det vore således önskvärdt, om man med den högre läroanstalten kunde förbinda en modd Inkola för mindre flickor, för hvilken den ärliga kostnaden är beräknad till omkring 5,000 R:dr Runt. Då emellertid
Hans mormor, en dotter till kejsar Nicolai I, blef gift med hertig Max af Leuchtenburg, som var bror till änkedrottning Josefina. Prins Pierres fader, prins Alexander af Oldenburg, är således kusin till konung Oscar. Han är bosatt i S:t Petersburg och gift med en prinsessa Romanovsky. Prins Pierre är deras enda barn och född den 21 nov. Till yrket är han militär, löjtnant vid Préobraschenskyska lifgardet. * TjiTT SCHACKPARTI PER TELEGRAFKABEL mellan europeiska och amerikanska schackklubbar är sedan några år tillbaka ingen nyhet, men omfattas ännu med förtjusning och stort intresse Hl M [f l L L VÅR ÄRADE LÄSEKRETS rikta vi en vördsam uppmaning att ihågkomma Idun med insändande af fotografier och teckningar, som kunna vara af intresse för vår illustrationsafdelning. Alla hafda kostnader ersätta vi naturligtvis tacksammast. AMANUENSEN FREDRIK MARTIN. — 6 IDUN 1899, litiskt .förtryck och intellektuelt stillastående. Hon skildrade, hur Finlands finansiella ställning genom myntreformen och statskassans skiljande från Rysslands blifvit allt bättre, hur järnvägar byggts och folkskolor inrättats, skildrade det framgångsrika arbetet på både materiella och intellektuella områden. Finlands folkbildning är nu — ehuru intet skoltvång finnes — särdeles betydande. Inom nästan hvarje socken finnas en eller nere folkskolor, inom hvarje län en eller nere folkhögskolor. Staten har inrättat läroverk för såväl flickor som gossar, och privata skolor åtnjuta frikostiga statsbidrag. Vetenskap och konst uppmuntras genom rikliga stipendier, jordbruket genom fördelaktiga lån åt kommuner och enskilda. Den privata företagsamheten inom alla, för folket och landet nyttiga områden uppmuntras af staten. Så understödjas en mängd väfslöjdoch husmodersskolor för folket. finnes knappast en enda liten stad vid kusten, som icke äger tidningar både på finska och svenska, och inne i landet hafva städerna ofta två finska tidningar. Den finsktalande allmogen är mycket intresserad af tidningsläsning, och ur dess led ha framgått åtskilliga bondeförfattare, såsom Päivärinta, Alkio m. fl.
Stockholm den 4 Augusti 1857. Reservationer: Af Herr Professoren Lindgren: ”Sedan Constitutions-Utskottet genom Prolocolls-Utdrag från de Respective Riks-Stånden inhemtat, att Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet förkastat den i Utskottets Memorial N:o 13 föreslagna grundlagsförändringen, men att deremot Borgare-Ståndet antagit samma förslag till hvilande med en mindre deruti föreslagen redactions-förändring, och att Bonde-Slåndet detsamma i allo godkänt, synes mig Utskottets vidare åtgärd i nu afgifvande Betänkande hafva bort inskränkas till en, —- efter föreskickad anmälan om detta förhållande, som gör all samman jemkning mellan samteliga Riks-Ståndens beslut i frågan omöjlig och således ovilkorligen påkallar en votering i förstärkt Constitutions-Ulskott, — lill Borgare-Ståndet ställd uppmaning, alt, med frånträdande af sin från Bonde-Ståndets föga afvikande mening, sig med delta stånd förena, hvarigenom åtminstone så mycket kunde vinnas, att någon votering om contra-proposition blefve i det förstärkta Utskottet öfverflödig. I dess ställe, har nu Utskottet, sedan det börjat med att förklara oförenliga skiljaktigheter ega rum mellan samteliga Ståndens beslut, (ett förhållande, som är sanni, så vida Adelns och Preste-Ståndets beslut sammanställas med de båda andra Ståndens, men deremot icke är sannt, om endast Borgareoch Bonde-Ståndens beslut afses, hvilka, långt ifrån att vara oförenliga, ligga hvarannan synnerligen nära) tillåtit sig, att inbjuda de båda Stånd, som förkastat det i Mern.
Postmedlen vid sednaste statsreglering upptagne till 575,000 r:dr, hvaraf till statsverket, såsom nettoinkomst beräknats 125,000 r:dr och till postverkets stat och egne utgifter 450,000 i:dr, hafva utgjort brutto: för år 1841 r:dr 604,099: 1842 „ 601.450: 1843 „ 605,537: 1844 . , . „ 609,474: 1845 ... „ 622,071: eller i medium 608,526 r:dr. Enligt hvad Kongl. Maj:l uti Dess nådiga proposition behagat tillkännagifva, har, i afseende på desse medel, företett sig det förhållande, att, oaktadt poslkassans bidrag till statsverket blifvit vid sist hållna riksdag nedsatt ifrån 150,000 till 125,000 i:dr och posluppbörden under de sednare åren fortfarande stigit, den behållna inkomsten för postverket knappast varit tillräcklig för utgifternes betäckande, hvilka i betydlig mån ökats ej blott till följd af utvidgade postkommunikationer, ulan ock af serskilde deraf oberoende anledningar, såsom skjutslegans förhöjning vid skjutsens ombesörjande genom entrepenad, tillökning af postiljonernes antal för befordrande af mera säkerhet vid postforslingen m. n\, hvartill komme, att underhåll och ombyggnad af de för postverket erforderliga fartyg påkallade betydlige tillfällige utgifter» hvartill tillgång skulle komma att saknas, derest icke af postkassans inkomster medel till detta ändamål kunde årligen afsättas; i betraktande af hvilket allt och med hänsigt i öfrigt till de ytterligare förbättringar i postinrättningen, sora redan befunnos eller framdeles kunna finnas behöfliga, Kongl. Bil. till R. St.
Om å ena sidan det verkar förmånligt genom en större tillgång på arbetare, så äroå andra sidan olägenheterna deraf så mycket större, genom derifrån härledt armod, sysslo - 23 löshet och deras onda följeslagare. Inom i eller ^ mils afstånd från mera befolkade städer synes det vara fördelaktigt, att icke sätta någon gräns för hemmansklyfningen, men derutom torde betydliga olägenheter deraf mer och mer uppstå. Några särskilta hemman, anslagne Läroverket, finnas icke. I sednare tider hafva endast tre små jordlägenheter med tillhörande byggnader blifvit donerade till folkskolor efter Lankasterska methoden. Wisby Hospital egde fordom ett betydligt antal goda lägenheter på landet, hvilka till betydligaste delen blefvo försålde år 1763. Dessa upptagas nu under namn af Hospitals-skatter, men fortfara dock att till Hospitalet erlägga årligen räntor, dels bestämda i penningar, dels i persedlar in natura. För Hospitalet göres närmare redo under rubriken helsovård. Statsbidrag: Förhållandet emellan allmänna bevillningen och folkmängdens tillökning har varit: Folkmängds-tillökninjj. — Stats-bidragen, fördelade på 1842 års hela folkmängd, utgöra på personen: å landet 5: 44. — i staden 6: 18. — När missväxt icke inträffar, har Länet mindre svårighet än mångå andra provinser för skatternas utgörande, genom närbelägenheten till afsättliingsorterna för landtmannens produkter, nemligen: utom Wisby stad, lill 10 stycken tillåtna landthamnar, hvarifrån export sker, och bör till det stora antalet bland de skattskyldiges heder nämnas, att de beflita sig om att skatterna i räller'tid utgöra; rester på uppbörden äro derföre obetydliga; dessa rester hafva likväl icke under sednare åren gått i aftagande, Ålerupplifvandet af stämmoböter var rätt behöfligt, ehuru deras belopp är allt för lågt och icke blef fullt rättadt efter skattebidragen.
53 samt att uppgifva förslag till de grunder, efter hvilka kostuaden för utsyningar åt skatteoch frälsehemmansegare samt innehafvare af kronohemman och nybyggen bör af dessa gäldas. I afseende på förslaget till utsyningsförordnirig återstår mig slutligen endast att nämna, att, derest, på sätt jag i underdånighet föreslagit, all den mark, som hädanefter åt enskilde upplåtes, äfvensom förverkade och ånyo upplåtna nybyggen ställas under vilkoret af utsyning genom Statens skogstjensteman, hvad enligt detta förslag skulle stadgas angående krononybyggares rätt till utsyning inom deras afvittrade, eljest bestämda eller endast beräknade områden äfven bör gälla för den åt enskilde personer med inskränkt dispositionsfrihet öfver skogen upplåtna mark. I afvaktan på Rikets Ständers beslut angående de af mig föreslagna förän drade vilkoren för upplåtande af mark till nybyggen, borde den i anledning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den li Augusti 1860 väckta frågan angå ende förändring af nu gällande nybyggesförfatlningar, äfvensom Skogsstyrelsens särskilda förslag att skogstjensteman skall biträda vid syner å krononybygget i hvilka ämnen Kammar-kollegium den 50 December sistlidet år afgifvit underdånigt utlåtande, förblifva hvilande; och likaledes lärer, intilldess att någon erfarenhet vunnits genom tillämpningen af den föreslagna allmänna utsyningsförordningen, samt det blifvit slutligen afgjordt, huruvida skogsstatens verksamhet skall, på sätt jag i underdånighet föreslagit, sträcka sig äfven till hädanefter uppkommande skatteskogar i de norra länen, frågan om en slutlig organisation af skogsstaten böra anstå. För öfrigt anser jag mig så mycket mindre böra tillstyrka, att skogsstatens organisation på en gång genomföres, som, efter hvad Skogsstyrelsens under den 26 April 1862 afgifna underdåniga förslag gifver vid handen, sådant icke utan högst betydliga kostnader och särskilda anslag af de allmänna statsmedlen kunde verkställas.
Deremot vill jag bjuda till att hindra, att icke deruti må inflyta någon inbjudning lill PresteSt. att förena sig med R. o. Ad., än mindre att i detsamma motivera R. o. Ad:s afslag af Utsk:s betänk; utan må detta prot.utdr. helt simpelt innefatta detsamma, som vanliga prot.utdr., nemi. ett tillkännagifvande, alt R. o. Ad. afslagit Ulsk:s betänk. Hr von Hartmansdorff: Jag är förvissad, att de Hrr ledamöter, som i hufvudfrågan äro af annan mening än pluraliteten, kunna göra mångfaldiga variationer på samma thema. Det blefve alltför vidlyftigt om en hvar af dem skulle blifva ämne för särskild öfverläggning. Jag hemställer derföre till Hr Gr. o Landtm, att propos. snart måtte göras, ty genom tidsutdrägt kan det lyckas att tillintetgöra hela frågan. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle, att Högv.PresteSt., på sätt Hr von flartmansdorffs nyss uppläste förslag innehöll, skulle inbjudas att instämma i R. o. Ad:s ronde ifrågavar. del af LagUtsk:s betänk. N:o 31 fattade beslut. Ropades starka ja, blandade med många nej, hvarefter H. Ex. förklarade, det han trott sig finna, att R. o. Ad. med öfvervägande ja besvarat denna propos. 370 Den 14 December f. m. Frill. Cederström, Anders och Gr. von Seth, Bror, begärde votering. Hr von Hartmansdorff: Det skulle kunna hända, attman vållade oss 2:ne voteringar, med mindre Hr Gr. o. Landtm, täcktes i samma propos. införa, att en deputation genast skall afgå, i händelse detta förslag af R. o. Ad. bifalles. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att förslag till voler, propos. i öfverensstämmelse med Hr von Hartmansdorffs nu gjorde begäran skulle blifva uppsatt. Frih. Cederström, Thure Fedr.:
Visserligen komme hela jerntillverkningen och en stor del af spanmåien att, för besparing i transportkostnaden, endast kortare stycken föras på en längs segelleden löpande jernbana tili de vid Mälaren och Hjelmaren belägna släder; men sorn den ökade afsättningen äfven måste åstadkomma en I i fl i ga re affärsrörelse med såväl dessa upplags-orler som hufvudsladen, skulle en större person-trafik komma all uppstå och begagna jernvägen. Vidare syntes vara att antaga, att då den betydligaste delen utaf hufvudstadens dagliga behof af födoämnen hitlördes på axel från de nära derinvid i norr och nordvest belägna orterna, skulle denna tillförsel på jernbana kunna ske under alia tider af året från vida längre båll eller ända från Westmanlands och norra Upplands inre delar. Härtill komme dessutom, att. enär allmogen just under den tid, eller vintern, då seglalionen på Mälaren vore hindrad, behöfde föryttra största delen af sina landtmannavaror, skulle den förmodligen, såvida transport-afgiften på jernbanan bestämdes till måttligt belopp, hellre än all i städerna inom orten till nedsatt pris alyttra dessa varor, oaktadt a Islå udel, begagna jernbanan för desamtnas transporterande lill Stockholm, der de omedelbart kunde till exportören försäljas. Hvad Nerike särskildt belrälTade, syntes det synnerligen maktpåliggande, att en stambana blefve ledd öfver Orebro, emedan denna stad, såsom belägen vid vestra ändan af rikets mest lifliga inre segelled och närmast otngifven af särdeles fruktbara sädes-orter, och, pä längre afstånd, af rika bergslager, utgjorde medelpunkten för en högst betydlig rörelse. Från Örebro skulle en jernbana icke kunna framdragas i en för landet mera förmånlig riktning än öfver Svartå lill Hjulö, hvarvid densamma komme att genomskära den fruktbara Nerikes slätten. Stais-Utskottets Ut/ålande N:o 62. 2:> släden.
N:o 8, om Grundlagsändringar, åsyftande dels förändring i föreskrifterna rörande Riks-styrelsens förande i vissa fall, dels utvidgad tjenste-tillsältningsrålt för sådan Styrelse, sorn i Konungens ställe i vissa fall förer regeringen, dels Grundlagarnes bringande till närmare öfverensstämmelse med Riks-akten af den 6 Augusti 1815; samt N:o 10, om ändring i 72 § Regerings-formen, angående inlösen af Rikets Ständers banks sedlar. Från Högt. Prestc-Ståndet. S. D.
OH har Utskottet desto mindre nu ägt tillfälle utarbeta ett Förslag till utredande af grunderna för denna skilnad, som den egenteliga swärigheten just häruti ligger, hälst seda,t rätt bestämde kännemärken för bäda deste arter as Lagar äro funne, tillämpningen deraf bör, utan något sörutgänget upräknande, kunna wara gansta lätt wid hwar/e förekommande särskild fräga. Dä frägor upstätt, om ett gifwet mäl borde af detta eller af Hög^, loff. Oeconomieoch Beswars - Utskottet behandlas, har Lag-Utskottet dels följt ofwannämnde nog allmänt räs dande öfwertygelse, dels ansett för Oeconomistt hwad som, ehuru i allmänna Lagen intagit, likwäl synts wara af mera kocal eller temporair beskaffenhet, hmil» ket wäl är att anse säsom ett mera provisoriskt förfarande, men till äfwentyrs den enda regel att sölja intill dest de grunder blifwit bestämdt upgifne, hwarpä den i Regeringsformen augifna stilnad egenreligen bör hofwa afseende. Den 6 Fprii. 22L Widkommande dernest det, som om Lagarnes revision och förbättring ar yrkadr; sä är det otwifwclaktigt att de fläste Classer deraf tarfiva förnämligast förenkling till deras yttre form, för att af Allmänheten kunna rätt fattas och tillämpas, och nägre äfwen nägon förbättring till deras innehöll genom, efter tidens stick afpassade, närmare bestämmelser, tillägg eller ändringar.
Ej må det sedan öppnas der ej Rätten finner för sig nödvändigt att upplysning deraf söka, eller sådan upplysning äskås af annan, hvars rätt derå beror: öppnas i detta fall bouppteckning; varde den, då upplysningen inhemtad är genast åter förseglad. 15 §. Har den döda lemnat efter sig egendom på flera orter: varde uppteckning å hvarje ort hållen. Om sådan särskild uppteckning skall anmärkning göras i bouppteckningen å den ort, der den döda sitt hemvist hade; och anses förty denna hufvudbouppteckning ej slutad förr än de särskilda uppteckningarna hållna äro. Då hufvudbouppteckningen till Rätten ingifves efter hvad i 13 § stadgadt är, skola de särskilda uppteckningarna tillika aflemnas./ 16 g. Ej må Rätten i pröfning af boupptecknings beskaffenhet ingå, utan att klander derå göras af sterbhusdelegare eller annan rättsegande i boet. 17 Ar bouppteckning ej hållen inom tid. som i 2 eller 3 § sägs, och finnes den, sorn boet i vård häfver, dertill vållande; vare han skyldig att gälda den skada, soni af försummelsen kom. 18 £. Finner Rätten att i något bo uppteckning fördröjes; foge då anstalt att boet upptecknadt varder. Dröja sterbhusdelegare att bouppteckning, inom rätt tid sedan den förrättad var, ingifva; hålle Rätten deni ock dertill. 19 g. Egendom, som ostridigt hörer annan till, så ock allmänna verks eller en skilda personers handlingar skola från boet emot bevis, utlemnas till den, sorn eger att sådant fordra. *) Det af lagberedningen här begagnade ordet “hemgift11 utbytes mot “hemfölid11, hvilket förekommer i 16 kap. G.B. ' Motioner i Borgare-Ståndet 1862. J\@ 120. 245 20 g. Förfares egendom eller tager skada, genom vållande eller försummelse af den, ä hvilken boets vård ligger; gälde denne allt åter.
Hvar och en allmän fråga, som första gången i något Stånd förekommer, skall, så vida ej Ståndet enhälligt genast densamma till vederbörligt Utskott förvisar, ligga på bordet till nästa Plenum, då Remiss bör ske; dock stånde hvarje Ledamot öppet att öfver samma mål sig yttra, hvilket hans yttrande äfven skall till Utskottet remitteras. Ej heller må, med undantag af Grundlagsfrågor, nya ämnen af Riksdagsmän väckas, sedan En månad, från Riksdagens början enligt 27 § lilländalupit, så vida icke sådana frågor af redan fattade beslut, eller redan upptagna ärenden, eller under Riksdagen inträffande händelser, omedelbarligen föranledas. § Skola Riksens Ständer tillsätta Förmyndare för en omyndig Konung och gälle detta val, såsom Riksens Ständers beslut. Nu händer alt Riks-Stånden ej inom Tre dagar, sedan de å Rikssalen afhört den i 26 § omförmälda Berättelse, åsämjas om Förmyndarnes antal; kunna tillsättas. l:o Hvar och en allmän fråga, — yttra, hvilket hans yttrande, derest detsamma inom tre dagar derefter skriftligen uppsatt till protokollet aflemnas, skall åtfölja remissen till Utskottet. Om en ovägerligen fattas. Intet ärende — Tio dagar frän Riksdagens öppnande enligt 25 § tilländalupit, så vida omedelbarligen föranledas. 62. Skola — Nu händer att Riks-Stån den ej inom Tre dagar, sedan Riksdagen blifvit öppnad, åsämjas kunna tillsättas. Konstilutions-U'Iskottets Memorial iM 2. 31 § 63. l:o. Till följe af Regerings-Formens 96 § skola Riksens Ständer, vid hvarje Riksdag, förordna en för Lagkunskap och utmärkt redlighet känd man, att såsom deras Ombud, hafva tillsyn öfver Lagarnes efterlefnad af Domare och Embetsmän behörigen fullgöra. 2:o. 3:o. 4:o.
St. rättighet att begära entledigande af Konungens rådgifvare, så måste de väl äfven hafva den inskränktare rätten, som innefattas i den vidsträcktare, nemi. att fästa upmärksamheten på att om den banan fortfarande beträdes, så kan den medföra olyckor för riket. Hr Bråkenhjelm: Den siste värde talaren anser allmänt väl vara det enda villkoret och den enda gränsen för Coust.l;tsk:s verksamhet. Är 1809 hade man litet friskare minne af det der allmänna välet, nemi. Välfärds-Utsk. För att något närmare bestämma gränsorna och vådorna, som Hr Cederschiöld icke kan inse, skall jag med några exempel söka »plysa förhållandet. Om det t. ex. skulle hända att någon ledamot inom ett Stånd väcker en upenbart olaglig fråga, t. ex. väcker fråga derom att R. St. skulle uphäfva ett Regeringens eller domare-maktens beslut, hvad blir följden — att Talemannen, Landtmm förekommer en sådan orimlig sak. Om också hela Ståndet skulle yrka densamma, så blir följden ingen annan än den att ConstUtsk. får afgöra, huruvida grundlagen medger det eller icke. Men om Const.Utsk. har oinskränkt motionsrätt och dess förslager alltid ovillkorligen skola föredragas för R. St:n, hvem är det då, som skall afgöra, huruvida detta Utsk. gör rätt eller icke, då det griper in i domaremaktens, i regerings-maktens rättigheter? Detta förfarande gränsar så nära intill tyranni som möjligt, och är derföre som jag yttrat mig något varmare än måhända en eller annan ledamot kanske skulle hafva önskat; men jag finner att proceduren 368 Den 10 Slaj, f. m. gränsar sa nära intill tyranni, (jag ber att få detta ord i prot. för min räkning) att min innersta fosterlandskänsla har blifvit nprörd vid genomläsning af den ifrågavar. framställningen af Const.Utsk. Ilr Lagerhjelm: Jag har med mycken upmärksamhet"'åhört den framställning, som af en värd talare här blifvit gjord. Den har ostridigt sina sidor.
Hans Excellence TIerr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition till återremiss af StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla berörde Utlåtande. Ropades starka Ja jemte några Nej. 28 H. 3 34 Den 12 Juni i f, m. Grefve von Hosén’. Jag får begära Votering, så framt återremiss ej beviljas. Grefve von Schwerin: Jag vill ej be strida återremiss, om votering derigenom undvikes. TIerr Rosenqvist: Jag bestrider återremiss af ifrågavarande Utlåtande. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att sedan votering blifvit begärd, finge Hans Excellence föreslå följande voterings-proposition: Den, som bifaller StatsUtskottets Utlåtande i frågan om understöd af StatsMedlen till Götheborgs Stads Fattigvårdsinrättning, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses berörde Utlåtande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Sedan , 42, 4^ och 44 §§• 1 RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan 11 förmiddagen; och befunnos efter voteringens slut, klockan £ till 1 eftermiddagen, sedan en Voteringssedel Den i a J u n i i f. m. 35 / blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, röslerne hafva utfallit sorn följer: Ja —• io5. Nej — 29. I följd hvaraf, och sedan det öfver Voteringen serskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Landt-Mars kalken förklarade, att StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit.