Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer anhålla hos Konungen i underdånighet, att de allmänna lagförslag af större omfattning, som Konungen vid en kommande Riksdag kan vara sinnad att till Riksens Ständer framställa, måtte så tidigt vara i tryck färdiga, att desamma kunna till hvar och en Riksdagsman vid inträdes-pollettens erhållande utdelas. 2:o Konungens till Riksens Ständer vid Riksdagen, jemte lagförslaget, aflatna Nådiga Proposition, remitteras i grundlagsenlig ordning till Lag-Utskottet, med den föreskrift, som då af Riksens Ständer beslutas, att någon vidsträcktare granskning af lagförslaget icke erfordras, än den, som föranledes af gjorda anmärkningar eller Lag-Kommitéens här nedan omnämnda utlåtanden. Hvarje Utskottets Ledamot obetaget att anmärkningar i sitt Stånds plena framställa. 3:o Riksens Ständer utsätta motionstidens slut såsom den tid, inom hvilken alla anmärkningar emot lagförslaget höra vara till Riks-Ståndens plena inlemnade, hvarefter desamma till Lag-Utskottet 4:o Då Utskottet finner gjorda anmärkningar, innefattande ändring i lagförslaget vara af den beskaffenhet, att de synas höra antagas, lemnar Utskottet del deraf till Lag-Kommitéen» hvilken eger att deröfver afgifva yttrande, samt dervid tillika uppgifva de, med de ifrågavarande förändringarne sammanhang egande, stadgande:! i lagen, li vil ka, om anmärkningarne godkännas, jemväl böra undergå ändring. Utskottet affattar derefter sitt betänkande och lemnar Riksens Ständer del af Lag-Kommitéens utlåtande. 5:o
Till följd af erhållen nådig remiss å berörde ansökning hade Kongl. Majis och Rikets Stats-kontor, jemte öfverlemnande af Öfver-direktörens vid Landtmäteriet i ämnet infordrade underdåniga yttrande, deruti bemälde Öfver-direktör förordat den underdåniga ansökningen, i underdånighet anfört, att hvad anginge Hackzells anhållan att, med bibehållande af sin kronofogde-pension, undfå pension äfven såsom Kommissions-landtmätare, så enär, enligt Stats-kontorets tanke, icke någon borde kunna för mer än en tjenst uppbära pension å allmänna Indragnings-staten, i likhet med hvad uti det nådiga Reglementet för Civil-statens Pensions-inrättning finnes för denna inrättnings delegare bestämdt föreskrifvet, samt, Stats-kontoret veterligen, tvänne pensioners uppbärande på allmänna Indragnings-staten förr icke blifvit medgifvet utom i ett enda, med det förevarande, ej fullt lika fall, nemligen då Kongl. Majit, jemlikt nådiga Brefven den 9 Februari och 4 Oktober 1855, beviljat Fxpeditions-kronofogden och Länsmannen i Selebo härad af Södermanlands län, A.
De i hjältesagan ryktbare gjukungarne utgöra, såsom härstammande från Slagfinn-Gjuke, en gren af ynglingarne och hafva, i en senare tid, fått tillika med dem benämningen niflungar (nibelungar). Andra ryktbara mytiska ätter äro budlungarne, hildingarne, ylfingarne, amalerna, harlungarne och häklingarne (hegelingarne). Danp, Drotts fader och Halfdans morfader, synes hafva varit budlungarnes stamfader. Hildingarnes stamfader Hilder var, innan Drott förmäldes med Sköld-Borgar, gift med henne och hade med henne sonen Hildeger. Enligt den tyska dikten Biterolf äro ylfingarne komne från samma slägt som hildingarne. Amalerna härstamma från Halfdans fosterbroder och Haddings fosterfader Hamal, son af Hagal. Från Hagal härstammar äfven en annan ätt, häklingarne, hegelingarne, från hvilka lodbrokiderna utgått. Harlungarne utgöra en gren af Sköld-Borgars ätt och ställas på samma gång i nära samband med Brisingamens smeder eller Mimers ättlingar, hvadan de äro fränder äfven till Vidga Valandsson, som på fädernet är af Ivaldeeller ynglingaslägten och har Mimerdottern Baduhild till moder. Fafner (Fáfnir), se Andvare. Falhofner (Falhófnir), en af asarnes hästar. 182. Farbaute (Fárbauti), jätte, Lokes, Byleists och Helblindes fader. 31, 61. Farmatyr, binamn till Oden. Feng, binamn till Oden. Fenja, jättemö. Om henne och hennes syster Menja berättar en senare, efter myten om världskvarnen bildad saga följande: Sköld hade sonen Fridleif, som styrde Danmark efter honom. Fridleifs son hette Frode. Han vardt konung efter sin fader vid den tid, då käjsar Augustus gjorde fred öfver hela världen och Kristus föddes.
Kommerse-kollegium då skall, efter 9 månaders förlopp och sedan derom sex veckor förut blifvit tillsagd t, till Banken återbetala hvad som derå är vordet lyfta dl; och 3:o att, för de å kreditivet uttagna summor, Banken eger att beräkna 3 procent årlig ränta, som, enligt deröfver uppgjorda li qvider, vid hvarje halft års slut, till Banken inbetalas, vid äfventyr att, i annat fall, kreditivet. anses uppsagdt. Jemte förmälan, att det kreditiv, stort 900,000 R:dr R:mt, Rikets Ständer vid sistförllutna, likasom vid hvarje föregående riksdag allt sedan år 1818, afBankeos medel upplåtit till Jern-kontorets disposition, fortfarande visat sig vara af verklig nytta för jernhandteringen i riket, samt alt de för kreditivets begagnande föreskrifna vilkor städse blifvit behörigen uppfyllda, har, uti väckt motion, Friherre Alströmer, C. J. 0.. föreslagit, att berörda kreditiv måtte på samma vilkor som hittills få, till och med nästkommande riksdag, af Jernkontoret innehafves. I betraktande, bland annat, deraf, alt den afkomst omförmälda kreditiv lemnar Jern-kontoret, skall särskildt redovisas och användas lill rön och försök med hvad mera som till jern-industriens framgång och förkofran kan lända, samt följaktligen är vorden afsedd till befrämjande af ett allmänt nyttigt ändamål, har Ut skottel, med instämmande uti motionen, ansett sig böra hemställa, att föreskriften i 147 g af Banko-reglementet måtte oförändrad få tjena till efterrättelse: 14:o Det vid 1817—1818 årens riksdag
Räntekammaren inlevererats, på vederbörlig inkomst-titelsconto med alla de upplysningar, som karakterisera posten, men å Kongl. — 301 — Räntekammarens conto endast med summariskt angifna kännetecken, såsom, utom datum och mot-contos benämning, endast levereringsmannens namn. e) I allmänhet taget, bör, inom första veckan af hvarje månad, andra noteringen vara vei’kställd för den föregående månaden. f) Specielt böra, vid hvarje veckas början, conti med Kongl. Ränte kammaren för. den föregående veckan vara klara och uppsummerade; hvarefter, på det Expeditions-Bokhållaren måtte ådagalägga, att han troget följer med sin tid, och kontrollen mot Kongl. Räntekammaren måtte blifva ständigt verksam, Expeditions-Bokhållaren medelst anteckning constaterar riktigheten af Kongl. Räntekammarens vecko-rapport, med fullständig utredning, i händelse difference skulle förefinnas, öfver anledningarne dertill. Upplysning öfver differencerna förskaffar sig Expeditions-Bokhållaren genom kollationering mot Kongl. Räntekammarens banko-räkning. g) Efter hvarje qvartal, regelmässigt — men oftare, om så behöfves,— bör noteringen å hvarje anslagseller utanordnings-conto kollationeras mot Kongl. Stats-Kontorets special-anordnings-böcker, hvarefter erforderliga rättelser i oriktig notering företagas, äfvensom uppkomna besparingar och brister till besparings-fondernas conti öfverloras; börande å anslagens conti särskild plats, på lämpligt afstånd från anordningseller anslägs-beloppen, för dessa öfverföringar utses. Expeditions-Bokhållaren påtecknar special-anordnings-böckerna, att allt är riktigt. h) Vid samma tillfälle bokföras äfven de i special-anordnings-böckerna kalkylerade besparingarne och bristerna på anslag, som af andra förvaltningar handhafvas, äfvensom på de under Kongl. StatsKontorets förvaltning stående natura-spanmåls-anslag, hvilkas värde för öfrigt icke i hufvudboken ingår. i)
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade instämma i Hederv. BondeShs beslut, om inskränkning till vissa städer af rättigheten att införa grof ull, samt i följd deraf bifalla sednare alternativet af Utskis i fråga härom afgifne förslag. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå II. Ex. tillkännagaf, det han funnit ja hafva öfverröstat nej. De öfrige punkterne af Bevilln.Utsk:s mern. N:o 35 blefvo utan diseussion af R. o. Ad. bifallne. Företogs till fortsatt pröfning BancoUtsk:s utlåt. N:o 44, öfver de inom RiksSt:n gjorde anmärkn:r vid betänk. N:o 29, med förslag till en i vissa delar förändrad reglering af Bankens lånerörelse m. m.; hvilket utlåtande till och med 50 § blifvit pröfvade under de sednaste plena. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller, att R. o. Ad. behagade, med uppskjutande tills vidare af punkterne 51 och 52, först företaga punkten 53, der fråga är om ett visst förhållande mellan den metalliska cassan och sedelstocken. Skälet härtill är, alt jag vill yrka ett visst förhållande i detta afseende. Om Ståndets beslut derom icke fattas förr än §§ 51 och 52 förekommit; så befarar jag, att öfverläggningen om dem blifver både långvarigare och svårare än om man börjar med § 53. Jag vet väl, att mitt förslag röner motstånd; men tror dock att saken, om denna ordning följes vid föredragningen, blir hastigare afgjord. Denna ordning har äfven inom BorgareSt. blifvit följd. Hr Skogman, Carl David: För min del har jag ingenting emot den föredragningsordning, som Hr von Hartmansdorff föreslagit.
Yid sådant förhållande och då den södra linien, sålunda förenad med en bibana, skulle kunna tillgodose, jemte länets allmänna, jemväl bergslagens särskilda intresse, har Utskottet, som. på grund af hvad om skogarnes tillstånd i vestra Wermland blifvit upplyst, icke kan åt den emotsedda vexeltrafikcn mellan bergslagen och vestra Wermland inrymma någon större betydelse, ansett sig böra — vid jemförelse mellan det norra alternativet i förening med en bibana till Norum och det södra i förening med en bibana till Ölme — dess hellre gifva företrädet åt det sednare, som den norra sträckningen, med en antagligen mindre persontrafik, och med en godstrafik, hvars öfverskott sannolikt varder ganska obetydligt, skulle blifva Staten 1,150,000 Riksdaler dyrare i anläggningskostnad; vidare vara besvärad af svårare krökningsoch lutniugsförhållanden, hvaraf åter skulle vållas en med 2,500 Riksdaler förhöjd trafikkostnad för hvarje tåg, som dagligen året om fram och åter passerade denna bana; och slutligen jemväl förutsätta tvänne bibanor, som icke utan betydligt ökade bidrag af Staten skulle kunna åstadkommas, under det att, om södra sträckningen antages, endast en sådan bana kunde till anläggning ifrågasättas. Antingen således dessa alternativa linier betraktas i och för sig sjelfva eller i förening med möjligen blifvande bibanor, finner Utskottet öfvervägande skäl tala för den södra sträckningen, hvilken, i samma mån som den norra linien må för jern handteringen och trävaruhandeln inom länet vara något mera fördelaktig, komme att medföra motsvarande större förmåner åt den jordbrukande befolkningen och åkerbruksintresset, hvars målsmän lika varmt förordat den södra sträckningen som bergsbrukets idkare velat åt den norra gifva företrädet.
Vördsammast anhålles om remiss af denna min motion till Höglofliga Stats-Utskottet och att Utskottet må från Kongl, Civil-departementet begära och derefter granska frågan rörande handlingar, hvilka i allo styrka mina gjorda uppgifter. Stockholm den 11 November 1865. Sv. Trägårdh. Af Herr Trägårdh, Sv., angående statsbidrag till stadén Oscarshamn för utlösning af tomtöre-af g älden till egaren af de hemman, från hvilkas område stadens utmål är afsöndradt. Vid sistlidne riksdag väckte dåvarande representanten för staden Oscarshamn en så lydande motion: ”Genom Kongl. Brefvet den 19 Augusti 1844 erhöllo innevånarne i dåvarande köpingen Döderhultsvik ”till befordrande af rörelsens vidare utveckling och hastigare tillvext samt betryggande af köpingens framtida bestånd”, rättighet att förvärfva full och medelst lagfart befästad eganderätt till den från frälsehemmanen Kikebo, Humlekärshult och Nynäs upplåtna mark, som då utgjorde köpingens område, äfvensom till den jord, som till köpingens utvidgning ytterligare erfordrades, hvarvid jemväl i nåder föreskrefs, att köpingens utmål, genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Calmar län föranstaltande, skulle, efter undersökning af dertill förordnad landtmätare, på karta läggas samt till byggnadstomter, torg, gator o. s. v. indelas, samt att en årlig afgäld 92 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. N:o 39. af alla dessa lägenheter fortfarande borde till vederbörande hemmansegare utgå, hvilken afgälds belopp skulle på öfverenskommelse med samma hemmansegare bero. Enligt af Kommissionslandtmätaren N. Landgren den 24 Maj 1845 upprättad och af Kongl. Maj:t den 18 Februari 1846 i nåder fastställd karta utgöra byggnadstomternas arealinnehåll 978,370 qvadratalnar och den till torg, gator och andra allmänna platser indelade mark 517,48 6 qvadratalnar, eller tillsammans 1,495,856 qvadratalnar.
Efter noga undersökning, hwaraf det härrörde, at det inre i klock-stapelen war swigtande under ringningarna, befans det komma deraf, att wiggarne under bjelkarne woro multnade och inre muren, hwarpå underslaget hwilar, något sjunken. Hwarföre beslöts, att wiggar af ek skulle undersättjas och sten skärfwor indrifvas millan muren och underslaget. Nästa tisdag utsattes til denne reparation, hwartill fordrades 6 arbetare och 2 par dragare att framföra utsökt tjenlig sten. För at från röta förwara både sochnstugu byggningen och fönster-bågarne i sochnbyggningen i prästg(årde)n, fann församl(ingen) nödigt, att nästa sommar skulle den förra åter rödfärgas och de sennare med oljefärg utwendigt åter bestrykas. Emedlertid skulle de härtill erforderliga materialier anskaffas. § 5. Uppå nyligen erhollen anledning, frågade Prosten sexmännen, om de wisste, at någon i höst hadde inflyttat i sochn, för att sittja i hus? Sexman i Prästorp anförde, at en nyl.(igen) gift hustru från Lerbo, som förr tjent i Valla och hwars man nu tagit tjenst i Sköldinge, hadde flyttat till Sandstug.(an). Församl(ingen) kunde icke bewilja hennes begäran, att här i sochnen sittja i hus, af den grund, at hon bör socka sig husrum i den sochnen, der hennes man tjenar. Torparen i Sandstug(an), närwarande, tillsades, att ej hysa henne. Sexman i Löpsjötorp angaf, att en afskedad ryttare från Simonstorp, Carl Ridder, hade med hustru och barn trängt sig in i en backstuga på Fäboda ägor. Församl(ingen) påstod enhelligt, at denne Ridder såsom en orolig man ej skall hysas i sochnen. Sexm(annen) tillsades, att i 2 mäns närwaro säja honom detta och afwisa honom med de sina ur sochnen.
Besvärsoch Oeconomie-Utskottens gemensamma Betänkanden i frågan om en Posteller Eorvagns inrättande å de större Landsvägarna, fann Prest-Ståndet för godt att gilla hvad Stats-Utskottet rörande detta ämne yttrat. Ut supra. Ex Protocollo ,7, U. Almqvist, S. D. Vid ytterligare föredragning af BancoUtskottets Utlåtande, i anledning af de vid Utskottets Memorial rörande Malmö Di scont gjorda anmärkningar , pröfvade Prest-Ståndet skäligt att med bifall till hvad Utskottet i öfrigt yttrat och tillstyrkt för sin del besluta att hos Kongl. Maj:t i underdånighet må anhållas, det täcktes Kongl. Maj:t låta igenom behörigen tillförordnad Actor anställa laglig undersökning om Malmö Discont - Directions förhållande i afseende på berörde Discont-Verks förvaltning. Ut supra. Ex Protocollo J. V, Almqvist, Den 22 Juli, 2075 S. D. JJå Statssamt Allm. Besvärsoch Oeconoinie-Utskottens gemensamma Utlåtande om uppmuddring af Clara och Fateburs Sjöarna samt Rörstrands och Carlhergs-vikarne nu å nyo foredrogs, beslöt Frest-Ståndet att, med ogillande af Allm. Besvärsoch Oeconomie-Utskottets hemställan , bifalla Stats-Utskoltets yttrande. Ut supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist, 8. D. Med anledning af Bevillnings-Utskottets Memorial af nästl. gårdag, beslöt Prest-Ståndet anmoda Uag-Utskottet att skyndsammast inkomma med Project till den förändring uti Borgenärs Eden vid Concourser, hvartill den föreslagna Bevillnings Stadgans 2 Art, 6 j Mom. kan föranleda, Ut supra. Ex Protocollo J. U. salmqvist, S. D. Återremitterades Bevillnings - Utskottets yttrande i frågan om öfverlemnande till Kongl. Maj:t, att efter sig företeende omständigheter förhöja Sjö-Tullen. Ut supra.
Penningame för den Säd, som med Contant löses, och som efter detta Förslag skulle, lomma att till Magazins-Pirectionens Cassa från orterne öfverremitteras, borde dock genast till Stats-Contoiret öfvejplemnas, så att någon rubbning i afseende på medlens disposition af detta Verk genom den förändrade ordningen ej uppstod; Likväl och som Magazins-Directionen efter Författningarne äger rättighet att upptaga all Ränte Säd in natura och derföre godtgöra Inrättningens organisation, i 5 59 Stats-Verket efter det Länets markegångspris, hvarest lösning med penningar ägt rum, syne* och Magazins-Pirectionen böra få åtnjuta det öfverskott, sorn, utöfver s.gde pris vid eit eller annat tillfälle kan komma att inflyta derigenom att Lösnings prisen på grund af Kronans options-rätt understundom kan till högre belopp än Markegången, blifva bestämde, dels i förhållande till de i orterne gångbare pris hvarföre Spannemål kan köpas, dels 'ock efter resultaten af anställande upphandlings Auctioner för de restskyldiges räkning, och synes MagazinsD irectionen, som, då den af förekommande skäl måste medgifva Sädesskattens lösning nied penningar, oftast är nödsakad, att för den således uppkommande brist i erforderlige Spannemåls-Qvantiteter, så till Staters underhåll som till andre behof, upphandla Säd till gångbart pris, så mycket häldre böra få åtnjuta ifrågavarande förhöjning, som Stats-Contoiret ej lärer kunna hafva att påräkna inkomsten för Spannemals-skat ten efter annan grund än markegångs. pris, men Magazins Fonden i annat fall skulle komma att vidkännas förluster som icke inträffa när rättigheten till Spannemåls-räntornes infordrande in natura helt och hållit begagnas. För hvad som Magazins Fonden sålunda skulle tillgodo komma blefve nödigt att serskild räkning uppgjordes och att beloppet deraf under behörig Titul i Hufvud-Böckerne debiterades, Stats-Utskoftet bar nu efter bästa öfvertygelse sökt vördsammast framställa alt hvad
Då Irgens kraft och medborgares säkerhet beror derpå , att verkställande magten med drift och skyndsamhet fullgör sina åligganden , och det vore af yttersta vigt för samhället , att denna magt icke tillåter *ig afvikelser fran detta hufvudändamål för dess till» varelse , tnen det likväl, vid betraktande a£ förhållandet härutinnan, visade sig, att detta ändamål icke alltid uppfylles, i ty att en icke obillig klagan skall ega rutn öfver det vid Lands-Cancellierna nästan allmänt nu vedertagna vidlyftiga expeditionssätt i Utsökningsmål , hvilket förorsakar, att sökande par « ter, under förklaringars och påminnelsers infordrande , måste vänta flera månader innan väg hinner banas för ett enkelt beslut i en klar nchfostridig fråga, har Ri ksdagsv Fullasägtigen Hett jCarl Levton, till förskämt - Lag Utskottets Betänkande N:o I4fj. 5l mande af denna klandervärda tidsutdrägt , hvarigenom tillfälle ej sällan beredes en tred. skande gäldenär att gäcka de kraftigaste förbindelser och borgenärers rätt, hos Vällofiige Borgare-Ståndet föreslagit, att Stdndet mätte till Kongl. May.t framställa underdånig anhållan om befallning till samtlige Chef erne för Lands-Cancellierne i Riket, att noggrannt ställa sig till efterrättelse föreskriften i 4 Cap. 2 §. UtsökningsBalken , samt att Expeditionerne icke md onödigtvis uppehållas medelst författande af Utslag med lång rubrik, men att i stället Resolutionen korrt och tydligt tecknas pd ut sök - ningshancllingen, sådana serskilde händelser likväl derifrån undantagne, der sakens beskaffenhet påkallar ett vidlyftigare expeditionssätt. Denna till Lag - Utskottets behandling öfverlemnade motion har Utskottet förehaft.
På sådant sätt återstodo af de till Schlegel försåide Hemman, utom de 9| Mantal, som Grefvinnan De la Gardie lemnade i Vederlag, endast 15ig Mantal, hvilka sammanlagde i6o|:deis oförmedlade Frälseoch Skatte-Frälse-hemxnan, som ännu äro i orten kände under namn af Schlegelska Köpegods, och de enda, som följagtligen nu kunde vara ifråga att återlösas, för närvarande egas icke vetterligen af någon Schlegels Arfvinge, utan dels af Allmoge, dels af 'Adelsoch andre Ståndspersoner, som alla äro Svenske män, deraf någre innehafva desse Hemman under faststälde Fidei-Cornmisser och de andre på lagligen utlyste Utmätnings-Auctioner, eller genom andre köp, som med Lagfart och Fasta blifvit försäkrade, dem åtkommit, och egarne till de af desse Hemman, som vid upplåtelsen 1652 varit Krono, disponera sådane Hemman med lika full. komlig rätt och frihet, som andra Frälse-henlman, hvarföre äfven å någre af dem besittningsrätten blifvit till annan person afhänd , och Hemmanen på sådant sätt till Skatte-Frälsehemman förvanlade. 1 afseende på frågan om beloppet af den löseskilling, som för desse Hemman i händelse af deras inlösen till Kronan , skulle komma att erläggas och hvarpå förmånen af samma inlösen hufvudsakligen beror, befinnes att Löseskillingeti, beräknad i samma mynt, som för Köpeskillingen uti 1652 års
Ridderskapet och Adeln biföll Kongl. Maj:ts i ämnet gjorda, af Utskottet tillstyrkta, framställning, men afslog hvad Utskottet i öfrigt löreslagit. Andra punkten. Utskottets hemställan bifölls. JM 177, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående reseersättning och dagtraktamente till ordföranden och ständige ledamöter uti de nämnder, åt hvilka reglering af presterskapets aflöning, i enlighet med Förordningen den 11 Juli 1862, anförtros, samt om anslag till skrifbiträde åt dessa nämnder. Utskottets hemställanden biföllos, 670 Prot.-Uldrag den 21 Oktober 1863. M 178, i anledning af Kongl. Muj:ts nådiga Proposition, angående anvisande af medel till betäckande al kostnaden lör iståndsättande af åtskilliga broar å den så kallade Carl Johans vägen i Jemtland, m. m. Utskottets första tillstyrkande bifölls, men dess sednare hemställan afslogs M 183, i anledning af väckt fråga om inköp af Medicine doktor N. P. Hambergs samlingar af naturoch konstprodukter. Med afslag å Utskottets hemställan, beslöt Ridderskapet och Adeln för sin del, att en summa af 9,000 R:dr skulle ställas till Kongl. Maj:ts disposition, på det att Kongl. Maj:t, derest Kongl. Maj:t så pröfvade nyttigt, måtte kunna å tid och på de vilkor, Kongl. Maj:t funne lämpliga, för Statens räkning inlösa den ifrågavarande samlingen. M 186, i anledning af väckt motion om landshöfdirige-residensets i Göteborgs och Bohus län förflyttning från Göteborg till Uddevalla, samt anvisande af medel till derför erforderliga byggnader. Bifölls. M 189, i anledning of väckt motion om anslag af allmänna medel till inrättande vid Höganäs och Torekow af stationer för lifräddningsanstalter, m. m. Biföll». M 190, i anledning af väckt motion angående statsanslag för uppresande af en minnesstod åt Arkiatern Carl von Linné. Bifölls.