Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Från Hedervärda Bonde-Ståndet har Allmänna Besvärsoell Ekonomi-Utskottet, under den 8 innevarande månad, fått emottaga ett Protokolls-utdrag med remiss af en utaf Ola Lasson från Christianstads län väckt motion 0111 rättighet för de olika Ilypoteks-föreningame att å de värden, hvartill delegarne hafva belåningsrätt som icke hegagnas, utgifva depositions-bevis m. m. Efter tagen kännedom deraf, har Utskottet funnit detsamma angå ett ärende som ingriper i landets finansiela förhållanden, hvadan Utskottet anser sig icke tillkomma att dermed taga befattning, utan får, enligt 44 § Riksdags-ordningen, vördsamt återlemna ifrågavarande motion och underställa Rikets Högloft. Ständers pröfning till hvilket Utskott den rätteligen hörer. Stockholm den 13 December 1859. Allm. Desv.- och Ehon.-VtskoUels Betänkande N:o 3. 3 HT:o 3. Alik. till Exp.-Utsk. den 17 Dec. 1859, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af föreslagna bestämmelser till minskande af transportsäkandet bland presterskapet. Uti en hos Högvördiga Preste-Ståndet väckt till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har Komminister Åsbrink andragit, att likasom man med skäl fordrade det hvarje embetsoch tjensteman bör åtnjuta sådane löneförmåner, att lian obehindrad af brödbekymmer må kunna egna sig åt embetet, så fordrades ock med rätta, att embetsmannen icke inge anse embetet såsom varande till för sin skull, utan för det allmännas väl, hvilket det tillhör en hvar i sitt kall att främja. För att tillbörligen förvalta ett embete erfordrades dock ej allenast god vilja och goda insigter, utan äfven tillräckliga krafter.
Herr Ribbing: Herr Hierta har ansett nödigt, att målen må varda så väl utredde som möjligt. Häruti instämmer äfven jag.; roen förmodar dock, att sedan Herr Landt-Maiskalken frågat, om Ståndet anser öfverläggningen slutad, och denna fråga bjifvit med ja besvarad, samt pluralitetens mening derefter genom votering utrönd, några ytterligare upplysningar icke kunna erfordras. I 22 Den 7 November f m. Den värde Ledamoten liar äfven nämt, att få personer vid beslutets fattande voro tillstädes. Sådant är deras fel, som gingo sin väg, oaktadt Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum äfven efter slutad votering skulle fortsättas. Herr Hjerta : Herr von Hartsmans dorff liar missförstått mitt yttrande , då lian tror, att jag velat hindra verkställigheten af Ridderskapets och Adelns Beslut. Jag liar inskränkt mig blott dertill, att, enligt 57 §. Riksdags-Ordningen, mitt särskilda yttrande matte få till de öfriga Stånden medfölja. Hvad de af samme värde Ledamot åberopade prejudicater beträffar, får jag anmärka, att vi ej hafva något sådant derpå, att man åsyftat en ändring i tre Stånds Beslut, sedan detta redan blifvit bekant. Sådane inbjudningar hafva skedt, då antingen Protocolls-Utdrag ännu icke ankommit, eller blott ett Stånd afgjort frågan. Det har aldrig förr handt, att inbjudning skedt, sedan tre Stånds sammanstämmande beslut blifvit oss kungjordt genom uppläste ProtocollsUtdrag. Herr von Hartsmans dorff": Om Herr Hjerta behagar efterse data på de från RiksSlånden ankomna Protocolls-Utdrag, rörande Skolväsendet på Jandet skall han finna, att de öfrige Stånden fattat sina beslut un - Den 7 November f rn. ta3 elev elen 1I, i3 och 16 September, hvaremot Ridderskapets och Adelns inbjudning först den 19 i samma månad blef beslutad. Herr Munck af RosenskjöldEberhard:
Hörberg. 1834. Stats-Utslottets Utlåtande N:o 11g. i Nio 119. Ankom till Exp.-Utsk. d. 23 Maj kl. 5 c. tn. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om inrättande på Statens bekostnad af en Arbetsoch Corrections-anstalt inom Götheborgs och Bohus Län. (U. A.) Sedan, vid sistförflulne Riksdag, Fullmägtige för Göllieborgs Stad, af den anledning, att en derstädes, i förening med Stadens Fattigvårds-Inrättning organiserad Arbetsoch Corrections-anstalt, vid tilltagande sysslolöshet och sedeförderf inom den arbetande classen, icke blott saknade utrymme för de personer, som deruti borde intagas, utan ock vore för Stadens invånare högst kostsam, hos Rikets Ständer framställt begäran, att en Arbetsoch Corrections-anstalt, med tillräckligt utrymme, måtte antingen uti Götheborgs Stad eller dess granckap blifva, på Statens bekostnad, inrättad, och Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 11 Januari i83o, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit i Nåder måtte låta undersöka lämpligheten af den utaf nämnde Stads Fullmägtige alternativt förer slagne utvidgning af Stadens Spinnhus, i ändamål att derigenom erhålla ett, efter Ortens behof, afpassadt utrymme för en Arbetsoch Correctionsanstalt för personer af mankönet, samt resultatet af en sådan undersökning, tillika med uppgift å den med tillbyggnaden förenade kostnad, vid nästderpåföljande Riksmöte, Rikets Ständer meddela; så har Kgl. Majit, under den 22 nästlidne Februarii, till Rikets Ständer härom aflåtit Nådig Skrifvelse, och deruti gifvit Rikets Ständer tillkänna, det Kongl. Majit, på de af Styrelsen öfver Fängelsena och Arbets-Inrätlningarne i ämnet andragne grunder, funnit någon utvidgning af Götheborgs
Smulbröd, Ofverblifna bakelser, små- bröd och några få skorpor krossas och blandas med ägg till en tjock deg. Ett spetsglas konjak tillsättes, socker — om så behöfves — samt några hela skållade mandlar. Arbetas på bakbordet och så mycket mjöl iblandas, att degen kan handteras. Rullas i längder, tjocka som två fingrar, läggas på smord och mjölbeströdd plåt och gräddas i varm ugn. Uttagas och öfverpenslas med vatten och äggula samt skäras genast på plåten med skarp knif öfver snedden i långa bitar. Lefver. Stekes i gryta, ungefär en qvart, i flott eller smör. Upptages sedan och skares i skifvor, hvilka åter nedläggas i grytan och fä steka ännu en stund. Såsen afredes med en matsked mjöl, vispad i grädde. Salt, peppar och sirup iläggas efter smak. — Ett annat sätt är att skära lefvern i skifvor, hvilka beströs å båda sidor med litet salt och mycket rifvebröd samt stekas i smör. Under stekningen öfvergjutes den med tjock söt grädde. Såsen uppvispas och spädes, o m så behöfs, samt gifves smak af sirap och ättika för den, som så önskar. Elsa. Smårätter. Kissar. Kanterna afskä- ras på hvetebrödsskifvor, hvilka hastigt doppas i mjölk och stekas i en panna på en sida ljusbruna. Uppläggas; en urbenad anjovis lägges emellan två brödskifvor med de stekta sidorna inåt, de tryckas samman, doppas i mjölken och derefter i rifven ost samt stekas och vändas försigtigt för att sedan stekas å andra sidan, hvarefter de genast åter rullas i rifven ost. Serveras till smörgåsbordet eller som frukosträtt. God pressylta (svar till frågan 247) tillagas på följande sätt: Man tager det väl rengjorda svinhufvudet tillika med halsbiten af svinet samt en bra stor kalfstek, kokar allt tillsammans tills det blir mört. Då upptages det, och svalen aftages.
Om den lag, som öfver ett sekel varit gällande, med tid efter annan tillkomna’ förändringar,' komrne att gälla ännu några år, och derigenom lemnade bättre utrymme för den föreslagna nya lagen att göra sig känd och blifva granskad, vore, efter min tanke, mindre fara häruti, än i så hastig öfvergång till den nya, att den icke vore med tillbörlig omsorg pröfvad. Att den nuvarande tidpunkten vöre den lyckligast valda, för alt antingen gifva de ifrågaställde förslagen kraft af lag eller ock förkasta dem, är ett påstående, som jag icke tilltror mig kunna framställa. Beträffande Kriminal-lagen, är att ihågkomma, hurusom det vid 1844—45 årens riksdag till Rikets Ständer framställda förslag lill ny strafflag väl blifvit till en del af sina hufvudgrunder godkändt, men frågan derom, då förslaget vid 1847—48 årens riksdag åter till Rikets Ständer öfverjemnades, kommit att förfalla. Under dessa förhållanden, — de der antyda äfven å Rikets Ständers sida den åsigt, att några års längre dröjsmål med afslutande af så vigtiga lagstiftnings värf icke i och för sig är att betrakta såsom tecken till likgiltighet för saken, — synes det ej böra klandras, alt Departements-chefen ansett sig ännu icke böra påyrka, att Kriminallagförslaget i dess helhet må till Rikets Ständers pröfning ånyo framläggas. Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 6. 73 Visserligen är det sannt och allmänhare insedt, att nu gällande Kriminal-lag är i stort behof af omarbetning. Mångå beslut af Konung och Ständer, åsyftande alt införa mildare slraffarter, hafva ock förbered t förändringar i lagen. Dessa förändringar voro mindre svara alt vidtaga och älven af mindre ingripande art för straffsystemet i sin helhet, då fråga endast var alt borttaga vissa straff, eller att mildra lagen genom de afflikliva kroppstraffens inskränktare användande; men så snart en ny strafflag skulle uppgöras, blef saken vida mera invecklad och svårlöst. En af de första frågorna, som dervid måste af lagstiftaren afgöras, är: hvilka -straffarler skola i Jagen användas?
1 april 1824 och gifte sig den 28 juli 1847 med mezaa voce förefaller stämman dock något matt godsegaren Otto von Bismarck, hvilken då endast och klanglös. S o m tenor tyckes hr Rothmuhl gjort sig känd som en excentrisk junker, men sevara något midt mellan hr Ödmann och hr Bratbost. dermera blef preussisk ministerpresident, tysk riksEtt aktningsvärdt erkännande, men ej något synkansler o c h furste. 1 sitt äktenskap med furst nerligen lifligt bifall har den främmande gästen Bismarck efterlämnar den nu aflidna två söner, väckt härstädes. Hr R. lär också komma att uppHerbert o c h Wilhelm, samt dottern Marie, som är träda som Lohengrin. gift med tyske sändebudet i Haag, grefve von Rantzau. Idun meddelade redan för tre å fyra år seHvad uppförandet af de båda ofvannämnda undan den bortgångnas porträtt och biografi. der den gångna veckan gifna operorna i öfrigt beträffar, så tages priset alldeles odisputabelt i » Hugenotterna » af fru Östberg, hvilken i drottEn minnesgäfva fran kronprinsessan ningens parti nära nog öfverträflär sig själf. I » Aida » täflade fru Linden (Amneris) o c h fröken har kapten Gösta Florman i dagarne erhållit. Som Labia (Aida) om aftonens pris. bekant hade hr Florman ordnat kronprinsessans &lt;9? vackra monter i den fotografiska utställningen å Industripalatset. Till minne däraf har kronprinssessan låtit till honom öfverlämna en dryckeskanna af silfver med inskription. K. Dramatiska teatern skulle på onsdagen i denna vecka återupptaga Ibsens mästerliga skådespel » Samhällets p e l a r e s o m ej gifvits härstädes sedan år 1881. Vi återkomma i nästa nummer till ett närmare omnämnande häraf. Kvinnors inväljande i fattigvårdsstyrelse utgjorde diskussionsämnet å ett af Fredrika Bremer-förbundet här om dagen anordnadt möte.
Lagerbjelke bar redan visat, huru munga och stora svårigheter förefinnas vid förslagets utförande, alldenstund man nödgats för det allmännas betryggande vidtaga åtskilliga inskränkningar i den allmänna valrätten, hvilket, sedan denna valrätt en gång blifvit erkänd, icke har någon annan grund än godtycket och till följd deraf icke innebär säkerhet för framtida bestånd. I afseende på förslagets detaljer anhåller jag att få fästa upmärksamheten ä den egenhet, som företer sig i stadgandet om valrätten uti förslagets 20 § momme a och b, hvilka lyda sålunda: «) de som inom stadens jurisdiktion äga fast egendom, beräkna T'? röst för hvarje fulla 1000 r:dr upskattadt egendomsvärde till och med 32,000 r:dr; dock må ^ röst tillgodonjulas äfven då den valberättigades fasta egendom i sådant värde ej upgår till 1000 r:dr; b) idkare af handel, fabriksrörelse, handtverk eller annat yrke åtnjuta, då deras årsinkomst ej är upskaltad till 100 r:dr, T'5 röst och för hvarje folia 100 r:dr upskattad årlig inkomst till och med 3,200 r:dr £ röst. Idkare af handel, fabriksrörelse, handtverk eller annat yrke i stad kan således äga 4 röster och, då detta förslag skall innebära lika rättighet för alla på grund af förmögenhet och bildning, men husegare i stad för upskattadt egendomsvärde till och med 32,000 r:dr endast tillerkännes 2:ne röster, synes det mig med rättvisa och billighet föga öfverensstämmande, att borgare i stad skola hugnas med en större rösträtt än som blifvit husägarne tillerkänd. Jag anser det numera mindre lämpligt att framställa vidare anmärkn. emot förslagets öfriga detaljer, hvarföre jag icke eller vill dermed uplaga R. o. Ad:s tid utan slutar med tillkännagifvande, att jag röstar emot förslagets antagande. Frih. Sprengtporten, Jakob Wilh.:
Valda bibelspråk, lämpade efter de delar af katekesen, som böra förklaras, må såsom början till en sådan bibelkäunedom af ungdomen äfven inläras. Dessa språk, redan i de första klasserna så inhemtade under katekesens läsning, torde mången gång under det följande af lärjungarues lefnad kunna blifva för dem en ur minnet framdragen skatt, till varning, vägledning eller tröst. Så har Komitéen ock föreställt sig förhållandet kunna blifva med valda verser ur vår psalmbok, hvilka den metriska formen dessutom torde göra lättfattliga för barnasinnet. Efter en sådan läsning af enskilda valda bibelspråk, som, enl. Komitéens förslag, skulle sluta med den tredje klassen, borde läsningen af N. Testamentet vidtaga och fortgå genom den öfriga delen af läroverket, först efter den antagna öfversättningen, sedermera i de högsta klasserna på grundspråket. Sedan lärjungen sålunda blifvit vand att omedelbart ur sjelfva källan hemta ljus i det kristliga lifvets högsta frågor, skulle slutligen i skolans högsta klasser troslärans grundsanningar, systematiskt ordnade, meddelas efter en tjenlig, icke alltför vidlyftig lärobok, som 108 Den 1 December e. m. enkelt och klart framställde Evangelisk-Lutherska Kyrkans lära 1 dess positiva innehåll och tillika ständigt hänvisade på Skriften. Såsom en förberedelse till undervisning i Kyrkohistorien, har Komitéen, till uptagande bland läroämnen i femte klassen, föreslagit kyrkohistoriska berättelser, hvarmed Komitéen velat förstå en mera åskådlig framställning af personer och händelser, som haft större inflytande på den kristna kyrkans utveckling.» I den läroämnenas fördelning på särskilda klasser, som Komitéen föreslår, anordnas kristendomsundervisningen inom de sju klasserna på följande sätt: Första klassen: Biblisk historia, första och andra hufvudstycket af Luthers lilla katekes, med muntliga förklaringar, valda bibelspråk och psalmer. Andra klassen: Biblisk historia, fortsatt och afslutad, tredje och fjerde hufvudstycket af Luthers lilla katekes, med muntliga förklaringar, valda bibelspråk och psalmer. Tredje klassen: Biblisk historia, repetition, femte hufvudstycket af Luthers lilla katekes, med muntliga förklaringar, samt repetition af samtliga hufvudstyckena, valda bibelspråk och psalmer.
Då, efter hvad Riksens Ständer in-, bemtat, de senare åren, omkring 8,00 R:dr varit odisponerade a de till pensioner för Wesser jade Officerare och Under-Officerare anslagne. 5,500. R:dr, samt några nya Pensionairer å denpa fond, under fortfarande freds-tillstånd och, vid dp nu yarandes afgång, ej torde tillko,mma, hafva Riksens Ständer alltså velat förminska detta anslag till 5000 R:dr årligen. 4:0- Sedan Riksens Ständer, genom underdånig Skrifvelse den 5 Juni; 1818, medgifvit pppförandte på denna Stat af den till Högstsalig fl. M. Konung Carl XIII:s Hof-Stat hörande yprso.nal, har E. K. M., vid reglerandet af Pep-, gionerne för densamma-, likmätigt Rådiga. Bref Underdåniga Skrifvelser. 679 af Jen 27 Martil och 5 Maji 1819, förklarat, att,' »ned tillämpning af de uti Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse den 16 October i8rolagde grunder för Löners oah Pensioners åtnjutande på Allmänna Xndragnings-Staten, samt i anseende till förekomne särskilde skäl och bevekande omständigheter, följande personer, sorn antingen på denna Stat njutit Pension, eller också i och för andra sysslor, på Rikets ordinarie Stat innehafva Löner, borde jemväl, intill nästa Riksdag, bibehålla hvad de vid Kongl. Hof-Staten fått, såsom Pension eller understöd, uppbära, till nedannämnde belopp, nämligen: Kammartjenaren JRemy R:dr 133: 16. — Stall-Bokhållaren, Secreteraren JLind a 00: Concertmästaren C. F, Miiller — »50: Premier Violinisten G. Adam — 133: — —- Violloncellisten C. Megelin — »33: Hof-Stallmästaren Grefve D. Frölich — —i 600: Acteuren , Hof - Secreteraren LHjortsberg — 205: 26. 8.
KOKOK 5IV,1:t8 fVad/ga ^/eZ/ve/ve //// /k//,et5 ^anr/e,-^ / //aga om anr/e/ng o/ Klong/. /oeoec/n/ngen den ,9 /-eoemLee /§2/^ angden/e gennr/eene oo/l -n/Z/roeen /öe //emmanr//l/n/ng vam^ a/vdndo/ng a/ /ood edsö andes /ägen/re^e,- /edn //emman/ 0//venK/oe/- /o/m§ K/o/t den 2/ /annae// /ddo. Oedan Kidet8 8tändeivid 8i8tförllutne KiKdag indemtat, att Kongl. Magt, genom Oirculaire-Kref till 8amtlige I)e88 Ketällning^llatvande, utom i 8tora Ko^- ^0,'rg/ TVaä/Za 7V.0 33 9 Koi)psrl,er^8 I^än, lien 26 Oetolier 1833, föroränst, stt i livsrje lksn en Lomite 8liulle 8smmsntrslls, för stt till lionel. ^Iuj:t sl^ilvs nöcliZe uppl^8- nim;sr ueli utlätsnllen, i träAS om 1>i-Iiolvet af snclra förskrifter rörsnäs Ilemin:li>8><1vfi>in^ 8sint stkönäiiuF sk jorä eller snclis IsAeuIleter frän liemmsu, än <le, 8<>in innefstts8 i lxou^I. IVlsj:t8 äeiom uttsräsäe k^öroräniuA st' clen 19
Riddcrftapets och Adelns sista kicnum hade jag tilfälle afhöra ätffilligs wärde Herrars lika uplysta som Mrlonffa yttranden rörande flera ämnen som äga sammanis hang 146 Den 17 Maj. hang med det wigtiga consiitutlons-arbetet, hwilket nu blifwit et Riksens Ständers Ut» skott updragit. Jag gillar sä mycket mera desta Herrars anföranden, som, wid et sä wigtigt tilfälle som detta, jag anser det wara en pligt för hwar och en Ledamot af de nu församlade Ständer, hwilken kettil känner sia äga erforderlig skicklighet, at med sina kunskaper och sin erfarenhet gä Utskottet i.desi grannlaga och beswärliga arbete pä allt möjligt sätt tilhanda. Med fullkomlig öfwertygelse om de mognaste insigter hos de Herrar och Män som Utgöra detta Utskott, wägar jag likwäl tro, at desta wära bemödanden i et sä ytterst wigtigt och wid sträckt ämne hwarken kunna kallas öfwersiödiga, eller af dem kunna annorlunda än med walbehag anses. Ibland de siera föremäl jag fann hafwa ädragit sig de wärde Ledamöters upmärksamhet, hwilke wid sista klenum wörö wära Talare, saknade jag et, som jag för min del icke kan undgå at i närwarande fräga anse af yttersta wigt. Jag hörde talas om nödwändigheten at ined en lagbunden frihet förena en kraftfull Monarkist Statsform, om nyttan af en förbättrad Riddarhus.Ordning, om en förbättring i lagstipmngcn, som hwar god medborgare icke annat kan än önsta, om nya föreskrifter rörande det Embete som wakar öfwer lagarnes werksiällighet och Embctsmäns upförande; jag afhörde änteligen et förslag til afsägelse af wista rättigheter, hwilka, numera för ost af föga be ty - Dm 17 Maj. 147 tydenhet, stulle, upoffrade, säkerligen bidraga at närmare knyta vet medborgerliga föreningsbandet mellan wärt Ständ och de öfriga.
Skrifvelse med de af särskilda komiterade afgifna underd. förslag angående Kommunalstyrelser. Allmänna llesvärsoch Ekonomiutskottet : N:o 17, i anledning af väckta motioner, angående föreskrifter för Sveriges ombud vid eli för ordnande af mellersta Italiens angelägenheter beramad kongress; N:o 18, i anledning af väckt motion om rättighet för tjensteman att, utan särskild Kongl, tillåtelse, under tjenstledighet vistas hvar han behagar och erhålla pass till utrikes ort för den tid, han visar sig vara af vederbörande myndighet lagligen permitterad; N:o 19, i anledning af väckt motion om lag till begränsande af fångars rätt att förvalta sin egendom och begagna andra medborgerliga rättigheter. 140 D en 18 'Jann ari. lliddarhusUlskoltet : Nio 5, i anledning af Frih. J. G. von Paykulls motion om ändring uti 16 § RiddarhusOrdn. 11. o. Ad. åtskiljdes kl. 3/4 2 e. m. In fidem, 0. Brakel. Onsdagen den IS Januari 1860. Plenum kl. 10 f. m. Just. 6 prot.-utdr. för den 14 dennes och pleni-prot. lör den 10 sistl. Dec. f. m. Uplästes ett från Hr Stjernsvärd, Rudolf, irdemnadt Mein. af följande lydelse : Som enskilda angelägenheter tvingat mig lemna hufvudstaden, får jag vördsamt anhålla, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt. få afsäga mig de platser, jag innehar såsom en af R. o. Adis Elektorer, samt såsom Ledamot i Konst.Utskit. R. o. Ad. biföll1;denna Hr Stjernsvärds anhållan, och anmodade H. Exc. Pir Gr. o. Landtm, såväl R. o. Adis Hrr Bankmän att utse en Elektor efter Pir Stjernsvärd, som ock Ståndets Hrr Elektorer att välja en Ledamot i Konst.LRsk. uti den nu afgångnes ställe, Föredrogos och lades till handlingarne StatsUtskils d. 14 dis bordlagde Meni.
Han brukade lemna sitt hem om morgnarne för att återvända först vid nattens inbrott, han afskydde det för dess eländiga fattigdom och gjorde ingenting för att gifva det ett behagligare utseende. Ett lätt buller från rummet nästintill på venster sida kom honom att spritta till. – Nora är hemma. Det är således inte teater i qväll. Han steg upp, ordnade sin toalett så godt han kunde i mörkret och knackade på väggen till hennes rum. – Jag hör att du är inne Nora, sade han. Har du någonting emot, att jag kommer in till dig på en stund? – Åhnej, det har jag inte, svarade en behaglig qvinnoröst. Hvarken orden eller tonen, hvarmed de sades, läto synnerligen välkomnande; men Arnold var ej bortskämd med mycken vänlighet. Han tog derför hennes svar som en inbjudning och gick in till henne. Nora Gullbrands rum var en värdig pendant till hans eget; men som hyresgästen här var en qvinna, hade det ett behagligare utseende än hans. De tarfliga möblerna voro åtminstone hela och afdammade, en hvit duk låg på bordet, ett par blommor prydde fönstret, några porträtt hängde på väggen och en spetsgardin var draperad omkring spegeln. Den brinnande lampan och värmen från en liten brasa i kakelugnen gåfvo något visst hemtrefligt åt det enkla rummet. Nora satt och sydde på en svart klädning, bitar af kulört sammet och siden lågo framför henne. Af hennes fundersamma uttryck kunde man sluta till att det vållade henne stort hufvudbry att förvandla den gamla, mycket begagnade promenadklädningen till en ny och elegant sådan. Nora var en bländande vacker qvinna. Arnold lemnade redan i sin monolog framför guldsmedsbutikens fönster en antydan om hennes behag och trots han såg dem genom kärlekens allt förskönande slöja var hans skildring ej öfverdrifven. Hennes figur, hennes hår, händer och fötter, hennes rena anletsdrag, allt motsvarade de fordringar, som innefattas i begreppet skönhet. Hon var ung, blott tjugutvå år, men medvetenheten af sin skönhet samt lifserfarenheten från en barndom och ungdom, genomlefvade i största fattigdom, hade låtit hennes förstånd mogna tidigt.
P. A. NORSTEDT & SÖNER, KONGL. BOKTRYCKARE. BIDRAG TILL SVERIGES OFFICIELA STATISTIK KONGL. MALTS BEFALLNINGSHAFVANDES FEMÅRSBERÄTTELSER FÖR ÅREN 185O-I80O. Ny följd. JEMTE SAMMANDRAG, på Nådigste befallning utarbetadt och utgifvet AP STATISTISKA CENTRAL-BYRÅN. —■1 C1*" 1 STOCKHOLM, 1863. P. A. NORSTEDT & SÖNER, KONGL. BOKTRYCKARE. .Lii i . •I '!*ilM . Rättelser och tillägg till fcmärsbcrättelseme. För Stockholms stad: jemför, i afseende på tab. N:o 13, Sammandraget. » Stockholms län: jemför, i afseende på tabb. N:o 10 (kol. 2 och 3) och N:o 13, rättelser och tillägg i Sammandraget. » Upsala län: arealmåttet i tab. N:o 11, kol. 3—9, är tunnland. » Södermanlands län: arealmåttet i tab. N:o 11, kol. 1—9, i en del exemplar utfördt till »tunnland», rättas till »qvadratref». » Ostergötlands län: jemför tab. N:o 9, kol. 9 o. f., för städerne med de rättade uppgifterna i den motsvarande tab. af Sammandraget. » Jönköpings län: sid. 12, rad. 11 står »25,213», läs »35.213», — rad. 19 står »anordnad», läs »ackorderad», — sid. 17, rad. 2 står »årsvinsten», läs »åldersklassen».