Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj 1841, med godkännande af nämnde framställning, anhållit det Kongl. Maj:t täcktes, icke allenast, så fort möjligen ske kunde, utfärda en sådan förklaring öfver 8 §. i 2 Cap. af 1766 års Fiskeri-Stadga, som öfverensslämde med den mera tydliga och lättfattliga, fastän till sitt hufvudsakliga innehåll lika beskaffade redaction, som igenfunnes i 1 mom. till 23 §. al Cominerce-Collegii ofvanberörde förslag till förnyad Fiskeri-Stadga, utan ock, i sammanhang med den af nämnde Collegium tillstyrkta vetenskapliga undersökning af laxoch strömmings-fisket, låta bestämma begreppen af skärgård, hafs-, skogs , bergsoch sten-stränder samt landgrunds-rätt och, i den förväntade, till sin angelägenhet erkända, förnyade Fiskeri-Stadgan, nödige förordnanden i berörde hänseende meddela. 3 LaZ~ samt Allm. Besv.- och Ekon-Utskottens Betänkande, 2V:o af.
Machinen vore tillgänglig endast 4 dagar i veckan och Betänkande!), N:o 237. 4^ 3 timmar 0111 dagen: att underhållet deraf i flere år icke kostat mera än 4° R:dr firl., utan att hvarken Läkaren eller den sorn kringdragit skifvan afsagt sig besväret, saint att Sportler derjemte med bruket af Eleclriciteten voro förenade. dels oek det yrkande, att det af Utskottet föreslagne belopp borde få räknas rctroactivt ifrån detta års början, emedan, såsom anförd t blifvit inom H. Ridd. och Adeln af Hr Grefve Frölich, David samt Hrr Dahlman och Uggla, Doctor Saeve, hvilken haft en ovanlig framgång i sine Gurer med Electi icitet, hvaribland kunde nämnas det nya resultatet af Electricitetens verkningar, till återställande aftaloch liörsel-förmågan hos Döfstumme, utan arfvode redan länge betjenat den medellösa allmänheten, och att man icke kunde begära, att han skulle än vidare dermed fortfara och ytterligare af egne medel underhålla Mac biri en; utan borde 600 R:dr för detta år anvisas på öfverskotten af StatsVerkets inkomster. Utskottet, som, med afseende på det om den ifrågavarande Inrättningens gagnelighet af SundhetsCollegium lemnade vitsord och då utredt blifvit att inom
Denna förändring anser jag vara en förbättring och ett mål, till hvilket man bör syfta; och jag hoppas, att det allmänna skolverket snart skall komma på den punkt, alt denna förändring kan äga rum, Arme'en behöfver årligen omkring 68, och flottan 6 officerare, att inträda i deras ställen, som med döden afgått eller tagit afsked. Detta gör ett behof af circa ^5 personer för året. öm academien med utrymme för i5o elever, — så många kunna logeras, — skulle blifva förvandlad till en pur praktisk militärskola, och man k unde ställa så lill, att 2 år i medeltal voro tillräckliga för kursens genomgående; så skulle denna inrättning kunna lemna omkring 75 elever årligen, eller hälften af i5o. Skulle man åter anse, att 2 års vistande vid läroverket vore för litet och 2, år vara lagom; så kunde de sålunda utgåendes antal belöpa sig till omkring 60; och dermed vore armedens och flottans behof nära fyldt, och hvad som sedan återstår, voie måhända lagom för den be - 36S Den iS Mars c. m. fordran inom underofficersgraden, som våra författningar tillåta. Jag hör till de conservativns antal, men är icke stationär; jag liar ifrat för läroverkets fullkomnande; jag har gjort hvad jag förmått, och önskar dess fortkomst, men tror icke att det blir som sig bör, innan den förändring, jag antydt, kommit till ständ; hvaremot, att helt och hållet afskaffa en sådan skola som denna, det anser jag vara för fäderneslandet skadligt. Man har klagat deröfver, att flottans unga officerare bildas på samma ställe som landtarmeens: att så sker, är tvertom en fördel, något originelt för Sverige, och vi hafva derföre ofta skördat beröm af utländska sjöofficerare, som besökt inrättningen, och med glädje funnit, att de ide'er, som de i sitt fädernesland sökt införa, nemi. att på ett ställe förena undervisningen i sjö- och landtvapnen, är hos oss 4o år gammalt.
Voro dessa brustna ögon, detta vanstälda ansigte, dessa kalla och stela fingrar, som vidrörde hans, voro de verkligen en lefvandes? Var det icke snarare en vålnad, ett spöke, som lutade sig öfver det sista pappersbladet, som han skrifvit och som låg framför honom? Pennan raspade emot papperet; nu var det gjordt; hon hade skrifvit sitt namn, årtal och dato under den bekännelse hon dikterat. — Om denna förfärliga syndabekännelse är sann, om samvetsqvalen bragt er att förtro den åt mig såsom herrans tjenare, så är det väl er önskan och förhoppning, att af mig få förlåtelse och aflösning? — sade prosten högtidligt, då hon reste sig upp. Qvinnan log, ett sällsamt hemskt leende, men svarade ingenting. Hon vände sig om, böjde på hufvudet, liksom till afsked, och gick emot dörren. Den gamle prosten satt som förstenad; han såg hennes svarta klädning som en liksvepning släpa på golfvet, såg dörren öppnas och kände det kalla luftdraget fläkta i sitt hår och släcka det flämtande ljuset. Han ville resa sig, han ville skaka af sig den sällsamma förlamning, som beherrskade honom, men i det stället förlorade han helt och hållet medvetandet, och alltsammans försvann i vanmaktens natt. Mamsell Petronella trippade så tyst, som hennes högklackade tofflor tilläto, öfver salsgolfvet på söndagsmorgonen för att icke väcka sin bror. Han sof förmodligen ännu, efter man icke hörde något buller i hans sängkammare, och hon visste att han suttit länge uppe qvällen förut. I detsamma inkom den lunsiga huspigan helt bullersamt genom dörren. — Tyst, du väcker prosten, — sade Petronella förebrående. — Åh, var det likt det! — utropade flickan helt högt på sin breda skånska dialekt, och berättade sedan, att prosten ännu var qvar i sin studerkammare och troligen blifvit sjuk, ty han låg orörlig på golfvet. Den förskräckta mamsell Petronella skyndade ned i flygelbygnaden och fann sin bror sanslös liggande framför spiseln. Dörren hade varit öppen, rummet var iskallt, ljuset nedbrunnet och elden ovårdad och släckt.
Tuna den 29 Sept. 1811. Jonas Jonsson. Tillika inlemnades en attest, som upplästes, så lydande: Att någon Får-afvel eller Schäffer! på Lindö ej varit underhållen för något öfver 30 år» allenast de som Ängsvaktaren derstädes födt, utan höet till större delen derifrån årligen bortförts , blott nu endast i några år, sedan fårhuset blef uppsatt, några får af innehafvaren Den 7 Juli.. 883 blifvit ditförskaffade, kan af undertecknade bestyrkas. Hasta den 30 September 1811. Jemte åberopande af hvad den 20 sistlidne September blifvit emot Jonas Jonsson anfördt, förmodade Bruks-Inspectoren Christjernsson att Jonas Jonssons föregifna sjukdom mera tillkommit igenom dess sanningslösa andragande emot Herr Bruks Patronen von Wahrendorff än af verklighet, enär Jonas Jonsson icke möjeligen kunde leda detta andragande i bevis; och ehuru den nu ingifna och af 4 personer undertecknade attest tycktes vittna, det skulle någon får • afvel under 30 års tid vid Lindö Krono - Lägenhet icke vara underhållen, lärer dock icke derpå kunna fästas något det mindsta afseende, enär flera, enligt vederbörandes förordnande haline osconomiska besigtnings, Får alltid Varit till finnandes af sådan race, som icke underhålles af en Ängsvaktare, hvilken det dessutom icke är tillåtet att äga några kreatur vid Egendomen, utom dem fot jjeri Bruks-Patrons räkning äro honom lemnade;0ch trodde Inspectoren i öfrigt, att om nagon uppmärksamhet skulle kunna fästas vid -^°nas Jonssons uppgift, hade han , i händelse af ^träffad sjukdom, som nu icke är på något sätt Styrkt, bordt hos Krono Ombudet, eller KronoBetjeningen i orten, derom göra anmälan, med förteckning på alla de personer, som, om bri* Ärby Lars Nilsson. (Bomärke.) Eric Olsson. (Bomärke.) Jon Andersson. (Bomärke.) Olof Pehrsson.
Kvinfolk ä’ som ormar, om man slår dom i bitar, så rinner bitarna ihop, å så spottar å fräser dom igen, å huggs med, bara dom kan komma åt. – Han skrattade sitt låga, tysta skratt och gick, tydligen mycket belåten med att ha fått sista ordet. En afton ett par veckor senare var gumman rent oresonlig. Far skulle följa med en af grannarna, som hade ärende till handelsboden, belägen en mil bort, och gaf befallning att hon skulle gräfva upp fårorna i potatislandet invid stugan, medan han var borta. Aldrig ett ord sade hon emot, men tog gräfvet och började bearbeta jorden med en sådan fart, att stånd efter stånd vände sig i vädret. »Dug’ ni då inte till så pass som att hålla ett gräf i näfven», skrek far ursinnig genom dörren, medan han vred söndagsduken kring halsen. »Dug’», sa gumman argt. »Ja, just dug’», sa far än argare. »Ä’ ni inte belåten, så laga ni får nå’n an». »Nå’n an! Liksom jag inte hade nog af er. Håll gräfvet rätt, säjer jag». »Jag håll’et så rätt jag kan. Armarna ä’ ju rakt bortvärkta af gikten, vet jag». »Gikten! Gikten! Aldrig hör jag annat än gikten. Ja, när vår Herre skapte kvinfolk, då visste’n då rakt inte va’ djäkelstyg han skulle hitta på. Håll gräfvet rätt, ditt –» Resten höll han visligen inne med. I detsamma flögo åter två potatisstånd med sin knappt knutna frukt i vädret. Far blef mörkröd i ansigtet, slängde söndagskläderna i en vrå och ryckte gräfvet från gumman med en sådan fart, att det höll på att gå henne på samma sätt som potatisstånden nyss. »Hvad dug’ ni till», kom det mellan hvart hugg. – »Att stå och gapa. – Titta hit, om ni ens dug’ till det. – Flyger dom i vädret – hva?» »Ä’ ni färdig?» frågade i detsamma grannen, som fin och pyntad, med en bränvinskutting i handen, gick förbi på väg till båten, som skulle föra dem till boden.
Palmgren, Pehr, f. d. Löjtnant, angående pension åt honom; motion af Herr Edvard von Krusenstjerna: se Motioner. Pansar-plåtar af Svenskt jern, om anslag till försök för utrönande af dels dylika plåtars förmåga att emotstå skott, och dels lämpligaste konstruktionen af refflade gjutna jernkanoner till fartygs bestyckning: I. 486, 493, E. 493; B. II. 208, 232, 235, A. 235, E. 324. Paykull, Carl Samuel, dess yttrande: I. 131. Pedagogier, i anledning af väckta motioner dels att alla sådana måtte, under vissa vilkor, förklaras för elementar-läroverk, dels att pedagogien i Laholm måtte förändras till ett högre elementar-läroverk: B. lil. 629, 634, A. 634. Pension å Allmänna Indragnings-staten, angående sådan för konstituerade andre Bataljons-Läkaren vid Svea Artilleri-Regemente Fredrik Adolf Zettergren: 1. 46, R. 46 (se vidare Statsutskottets Utlåtande N:o 153, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel). angående sådan för Magazins-förvaltaren oeh sjukhus inspektoren vid Gottlands National-beväring, Gustaf Lindström: I. 46, 11. 46 (se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel). — —, angående sådan åt Adjunkten vid Wexiö högre Elementar-läroverk Magister Sven Sandberg: III. 276 (se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde HufyudTitel). — p — 181 Pension å Allmänna Indragnings-Staten, angående Musik-läraren vid Malmö Elementar-läroverk H. J. Tengvalls uppförande till sådan efter erhållet entledigande: II. 172, 180, R.
Antagandet föranleder visserligen något ökadt besvär och en ringa portoutgift för de låneinrättningar, som diskontera och de, som infria vexlarne; men dessa omständigheter böra, hvad Rikets Ständers Bank och dess Låne-kontor angå, icke utgöra binder för förändringen. Derest, emot förmodan, någon Filial-bank skulle vägra att, utan provision, åtaga sig inkasseringsbestyret, komme den ort, der sådan Filialbank finnes, att gå i mistning af de fördelar, som andra orter bereddes. För öfrigt får Utskottet åberopa de skäl motionären anfört, och hvilka ådagalägga bebofvet af förändringen. Till ytterligare befrämjande af vcxlars diskontering är minimisumman nedsatt från 250 R:dr till 200 R:dr och don bestämmelse utesluten att vexlar å kortare tid än 30 dagar ej få diskonteras. Genom iakttagande af dessa förändringar, skulle ifrågavarande föreskrifter erhålla följande uppställning, som härmed undcrställes Rikets Ständers bepröfvande: - 31 :o. Mom. 1. Diskontering tillätes allenast af vexel, som är ställd i Svenskt mynt på högst 6 månader, dragen på inom riket bosatt Svensk undersåte samt inrättad i enlighet med den i vexellagcn af den 23 Augusti 1851 stadgade form och behörigen accepterad. År acceptanten icke bosatt å diskonteringsorten eller i Stockholm eller å ort, der Lånekontor eller Filial-bank, hvarmed öfverenskommelse om provisionsfri inkassering kunnat träffas, bar sitt säte, skall å vexeln uppgifvas namnet på en å diskonteringsorten boende person, bos hvilken betalningen vid förfallo tiden tillhandahålles. Mom. 3. Diskontering af vexel å lägre belopp, än Tvåhundra Riksdaler är ej medgifven. Jemf. § 159.
Som StatsVerkets tillgångar äro påräknade för bestridandet af många och angelägna Utgifter och således icke medgifva något Anslag deraf till det af Herr Lagmannen Ståhle åsyftade ändamål, anser Utskottet sig ej eller till K. H. St:rs bifall kunna understödja bemälte Herr Lagmans förberörde Förslag. Betänkande, i anledning af Herr August von Hartmansdorffs och Herr Friherre Fredric Ridderstolpes motioner, den förre om ut - 74 Stats-Utskottets delning till II. R. o. Ad:s Medlemmar af R. o. Ad:s tryckta Protocoll vid 1817 och i8r8 årens samt 1828 års Riksdagar, och densenare, angående öfverlemnande till hvarje LandshöfdingeEmbete af ett exemplar af så väl nyssnämnde Protocoll, sorn af de 3:ne öfrige RiksStåndens Protocoll vid ofvanberörde 2:ne Riksdagar jemte Bihangen till desse Protocoll. (Rgs-A.) H ds H. R. o. Ad. har Hr August von Hartmansdorff föreslagit, att, som R. o. Ad:s tryckta Protocoll vid 1817 och 1818 årens och vid sisth eller i8a3 års Riksdag äro till RiksgäldsContoret aflemnade, nfimnde Protocoll måtte genast bland R. o Ad:s Medlemmar utdelas; äfvensom i sammanhang härmed Hr Friherre Fredrik Ridderstolpe hemställt, att, till hvarje LandshöfdingeEmbete måtte öfverlemnas ett exemplar af icke allenast alla fyra RiksStåndens Protocoll vid ofvanberörde 2:ne Riksmöten, utan ock af Bihangen tillsamma Protocoll; hvilka motioner blifvit, jemte de af åtskilliga värda Ledamöter afgifna yttranden i dessa ämnen, till Utskottet remitterade.
Autoriteter infordra säkra och fullständiga upplysningar om de vidare hinder, som må kunna ligga i vägen emot Skiftes-Stadgans tillämplighet i Rikets alla Provincer, samt uti de orter, der dess användande pröfvas möta vigtiga hinder, hvilket, i Högvördige Preste-Ståndets tanka, i synnerhet måste inträffa i alla större skogsbygder, samt i Nåder låta verkställigheten af ifrågavarande Stadga hvila, och i följd deraf påbjuda de i samma orter pågående under tvist varande Skiftens inställande. Från Välloflige Borgare-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Banco-Utskottets Utlåtande, N:o 64, med anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial, N:o 33, om antagande på Bankens Stat af en i byggnadsyrket erfaren person, i afseende på Bancohusens Underhåll och vård, m, w., fann Borgare-Ståndet för godt att förena sig uti det beslut, som Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Bikt till R.-St. Trot. 1828 och 1829, ^S-amUi B andt J>;dje Häjt* 12 go Fröt. Utdrag den 27 Julii 1829». Preste-Ståndet, i Anledning af Memorialet N:o 35* fattat.
Robsahm. S. D. Borgare-Ståndet, som bifallit Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets först afgifna Betänkande om afhjelpande af vissa kostnader för Roteoch Rusthållare, lät nu bero vid hvad Utskottet uti sitt öfver anmärkningar dervid hos tvänne bland de öfriga Respectiva Riks-Stånden under den tgtdeJuli meddeldta, Ben 23 på bordet lagda och nu åter föredragna ytterligare Memorial sig utlåtit. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. B. Den 27 Juli. 237 S. D. V id förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets under den 2 3 Juli afgifna samt sedan den 26 Juli på bordet hvilande Betänkande, angående bränningsoch consumtionsafgifternas utgörande från och med nästkommande år 1816 intill nästa Riksdag, fann Borgare-Ståndet: att då, vid fråga om Städernas ägande och ännu begagnade rättighet till Bränvins-tillverkning, två af Riks-Stånden stadnat emot två; så måste ovilkorligt denna fråga förfalla och saken förblifva i det skick, den är och hittills varit, på sätt 75 §, Riksdagsordningen och 89 §• Regerings! ormen före skrifva, utan att Städernas berörde rättighet kan blifva underkastad någon slags vidare pröfnings-åtgärd vid detta Riksmöte; X följe hvaraf Borgare-Ståndet nu godkände det alternativ till beskattning, sorn Bevillnings-Utskottet på det sättet föreslagit, att personai-afgiften i Städerna beräknas af hvarje i Staden mantalsskrifven person till 6 runstycken eller för 80 personer, som nyttja en 50 kannors panna, till 40 skillingar; Och blef Betänkandet i alla öfriga delar af Borgare-Ståndet godkändt; hvarom de respectiva Med-Stånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn.
Utdrag af Protocollet, hällit inför Hans Kongl. Mast lili Riksens Högloft. Ständers Hemliga Utstött wid Riksdagen i Norrköping den 8 Junii i8c»s. S. D. Förehades Expeditions - Bokhållarens wid Ulrednings Obligaiions - Departementet, e. 6. Uuli1au8 och Controlleuren derstädes 8ck,en berg» lngifne ansökningar om den ändring uii de usta Rivforernes öfiver Riksgälds - Werket, Fultniaqlige nid Riksgälds^Contoiret kemnade föreffrift, at! de sökande maga hugnas med bibehållandet af de» ras Den 12 Zebruarii. 445 ras Löner samt äknjutande af lika befordrings-rätt med den öfrige Riksgälds-Contoirets Betjening. Efter öfwerwägande af berörde ansökningar anlag Hemliga Utstötte! de sökandes begäran, an, se. dan siuteliga inlösen af Utrednings Cominisiions-Obligationer för sig gött, wid deras innehafde Löner warda bibehällne, sä mycket mindre kunna bifallas som Bokhållaren I(ublau och CoMrolleuren SckenberA lika med alla andre, som blifwit förordnade till Extra Arbeten emot Lön eller arfwode, som wid förrättningens eller arbetets sint uphörer, haft sin tjenstetid för sig bestämd, och säledes icke mera än de till Lönernas ätnjmande uköfwerden tid arbetet pästär, kunna wara berättigade; men för öfrigt fann hemliga Utffottet, det Zu mägtige wid Riksgälds Löntoiret böra Bokhållaren UulUau och Controlleuren Sclmnberk wid första inträffande ledigheter inom Riksgälds-Löntoiret befordra till Lön och tjenst pa lVerketS Ordinarie Stat, efter deras älder, sticklighet och förtjenst, utan att någon annans rätt derigenom förfördelaSHwarom Protveolls Utdrag till LullmägtigeS efterrättelse och de sökandcS förständigande skulle meddclaS. lär Supra.
XJtlåtandet i anledning af l/väckt fråga om underhållande af Hallsnäs Bro. Uti en hos Hederv. Bonde-Ståndet väckt, till Utskotten remitterad, motion, har Riksdags-Fullmägligen Anders Johan Sandstedt från Jönköpings Län anfört: att, vid en år 1684 hållen ekonomisk commission blifvit beslutadt, att den i Westra Härad af Jönköpings
Och får jag vördsamligen anhålla, att denna min framställning får till vederbörligt Utskott remitteras, för att, i sammanhang med <le öfriga motionerna i samma ämne komma under pröfning. Remitterades till Bevilln.-Utskottet. Frih. Sprengtporten, Jacob Wilhelm, uppläste följande: Uti en tidpunkt, då fosterlandsvännen gläder sig åt ett allmänt uppvaknande sinne för vetenskap, odling och 1 H. tö i38 Den 12 Februari i f. m. konst, och då nitiske och upplyste medborgare gerna förena sina bemödanden att i olika riktningar bereda samhällets utveckling och förädling, hyser jag mindre tvekan att vidröra ett, härmed nära beslägtadt, föremål, som hitintills fått stå tillbaka för andra anspråk och behof, hvilkas uppfyllande varit af en mera materiel och befallande nödvändighet. Ehvad tankar den ene eller den andre kan hysa om Stockholms rikedom, och om dess invånares förbindelse att af egen förmåga, genom byggnader och allmänna företag, bereda Hufvudstadens anseende och förkofran, lärer dock ingen finnas, som med likgiltighet betraktar, om Sveriges Hufvudstad i odling framgår med tidehvarfvet, eller om den stadriar bakom de bemödanden, som i alla tider gjorts och göras äfven af de minsta Folk och Stater, för att åt deras hufvudstäder gifva det skick, den prydlighet och en fullkomlighet i nationella inrättningar, sorn på en gång talar till det fosterländska sinnet och för utländningen ofta utgör den måttstock, hvarefter Nationens läge på den allmänna verldsbildningens scala bedömes. För att befordra detta föremål i de delar det rörer allmänna byggnads-företag i Hufvudstaden, har jag icke bort underlåta att fasta uppmärksamheten å det stora hinder, som möter alla stadens egna omsorger i denna del, så länge Statsverket ä sin sida icke äger någon säker och varaktig tillgång att användas för ett sådant föremål.
Den af lagstiftaren anbefaklta Protocollstryckning, utgör således nu som förr, enda communicationsmedlet, emellan Folket och dess Representanter, enda garantien för Folket, end* handet på Representanternes egoism, Når jag tänker tillbaka, och påminner mig hvad jag så ofta, äfven här, hört sågas om onyttan af Protocollstryckning, när jag erinrar mig huru det gått med tryckningen af förra Riksdagens Protocoller, når jag vet att hvad sorn skedt både för att fullborda tryckningen af förra Riksdagens Protocoll, och för att möjliggöra en båttre ordning med tryckningen af den innevarande Riksdagens, har behöft motioneras af enskilda män , och år till större delen frukten af ett sjelftaget ombudsmannaskap; når jag ser att vi redan i Protocollernes tryckning åro en hel månad tillbaka, så befarar jag att jemväl detta'af lagstiftaren auetorisej rade communicationsmedlet, eller rättare denna anbefallda redovisning, skulle kunna komma att »udergå någon förändring, 5i6 Den 19 Martil. Visserligen är det en tillfredsställelse för Representanten, når han vet att hvad han talar för Folkets rått och bästa höres, icke allenast af dem inför hvilka* utan äfven af dem, för hvilka han talar. Representanten, orri han klart uppfattat begreppet af Representant, torde dock alltid finna medel att åter varma sitt hjerta, om han känner det vilja kallna; han torde veta att förblifva sitt kall trogen intill ändan, om ån han skulle sakna ali yttre uppmuntran, eller siuteligen få otack till lön. Men det år för Folkets skull som Protocollstryckning år anbefalld; det år en tröst för Folket att Stinna tro; det år ett stöd för den constitutionella frihetens bestånd att det tror på Riksdagsmanna samvete. Sedan sista Plenidag har jag också blifvit spökrädd.
På sista tiden gjorde hon sig särskildt bemärkt för sitt energiska deltagande i den engelska rörelsen Ett vackert föredöme. 1 Hyltinge atled nyför kvinnlig rösträtt och för kvinnans politiska likligen 74-åriga jungfrun Charlotta Larsdotter vid ställighet med mannen. Torp, s o m med det lilla hon förvärfvat rikligt omhuldade folkundervisningen i sin bygd. Förutom gåfvor af skolmateriel skänkte hon strax före sin död till den m i n d r e folkskolan å Hyltinge 125 kr. till inköp af en kammarorgel. Afvenså lät hon, innan I » hushållspennillgfrågail » inga. fortfarande talrika insändare, af hvilka vi skola fortsätta att medfolkskoleväsendet blef så väl ordnadt som nu, på dela fM urral i nästa nummer. egen bekostnad anställa en riktig lärarinna vid samma skola. Ur notisboken. * &amp; &amp; P ^nedsättning Begär i ^ priskurant I Teater och musik. » Helgon e ' ler vansinnig? », Echegarays berömda drama, uppföres å k. operans scen torsdagen innevarande vecka. Det är den framstående skådespelaren hr Emil Hillberg, som föranstaltat denna representation. Till förmån för Frimurarebarnhuset gifves långfredagen som vanligt Haydns odödliga oratorium » Skapelsen ». Solopartien utföras af fröknarna Karlsohn och Hulting samt hrr Lundqvist, Sellergren och Lemon. Matiné gifver, som förut nämnts, söndagen den 2 april (Påskdagen) operasångaren Axel Rundberg i Berns salong. Denna matiné lofvar att blifva synnerligen intressant, icke endast för de många och framstående artister som medverka, utan äfven för dess utmärkta program. Detsamma innehåller nämligen 14 nummer, af hvilka icke mindre än 10 st. äro nya för vår publik.