Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frö- ^ ken Ingegerd Brovall från Stockholm har från den 1 oktober antagits s o m öfversköterska för manliga afdelningen vid Filadelfias största hospital, r y m m a n d e öfver 800 patienter. (S. T. A. H. Dito m e d t i l l ä g g e t I hvarje välförsedd K N S får härmed vördsamt tillkännagifva, att vid dess fabrik, från densammas anläggande för 25 år sedan, tillverkningen af alla » Hälsovatten&gt; uteslutande sker af d e s t i l l e r a d t vatten aamt att s. k. » Läskvatten » sedan flera år tillbaka uteslutande beredas af vid 95° C. s t e r i l i s e r a d t, således bakteriefritt, vattenledningsvatten. Fabriken, s o m numera i n o m e g e n d o m e n har en diamantborrbrunn, använder därifrån erhållet vatten dock endast till spolning af gård o c h andra lägenheter. Egentligen följde hon inte m e d samtalet mera. » s a d e h a n ». Jag vill försöka göra nytta i v ä r l d e n. H A N S bokhandel. &gt;&gt; — äkta klang i dessa lefvande karaktärsskildringar och äkta färg i dessa naturmålningar. Endast en tullbehandling 1 Vidare genom von Essen &amp; Frick, Mal Kontinentkontoret, Trelleborg, och Stockholm, genom h nare biljetter för resor öfver hela världen tillhandahållas. Svenska rundresebiljetter utlämnas genast utan tillägg af provision. hjulångarme Svea Oermania Xnvperator. Stockholms Resebureau, Tedepot, 1 REGERINGSGATAN 1 Trievaldgränd 2, Stockholm. T i l l s k y d d m o t s m i t t a, såsom difteri, kolera, tyfus m. m. bör man dagligen Aktiebolaget som munvatten använda det af en svensk PER PERSSONS YÄFO. STICKMASKIN, läkare uppfunna preparatet som Drottninggatan, 21 B, Stockholm.
Hvad dessa sednare ämnen angar, kunna dock Utskotten icke annat än, med, förnyadt erkännande af deras vigt äfven i Financielt afseende, åberopa det, sorn i afseende derpå i det förra Utlåtandets sista punct blifvit anfördt; anseendes Utskotten, hvilka fått sig uppdragit att afgifva Förslag till Financernes regiering, det derföre icke tillkomma dem att utreda, och till behörigt ordnande framställa, alla öfriga Samhällsförhållanden, som med Finance-regleringen sammanhänga och på den yttra större eller mindre inflytande; lieldst som Utskotten såmedelst skulle komma att taga befattning med Halstan hvar och en del af Stats-förvaltningen, På grund af allt det, sorn Utskotten sålunda, ej mindre uti deras den 51 Junii afgifne JBe* Banco^Utskottets Betqnlanden, 853 tänkande, med dervid fogade Bilagor, än afven Uti det här förutgående anfort, hemställa alltså Utskotten vördsammast till Rikets JidgloflStänders, bifall följande Beslut: 1:0 Utvexling af verkligt mynt, till inlösande af Rikets Ständers Banques Sedlar, må icke nu företagas, 2:o Af Banquens behållna vinst bör en summa af 266,666 R:dr 32 sk. B:co Transportsedlay årligen afsattas och anslås, att för Banquens räkning inköpa myntbara metaller af guld och silfver, efter den Ipstruction för Banco Fullmägti. ges förfarande i denna del, sorn särskildt varder faststäld; och sorn isynnerhet bör afse, att uppköpet må verkställas å sådan tid , och på sådant sätt, att något annat vigtigt förhållande för Samhället icke derigenom rubbas, och framför allt icke Vexel-Coursen på Utrikes handelsplatser Stegras utöfver det belopp, hvartill den eljest skulle uppgå.
Men då ryktet därom nådde mosterns öron, skref denna än en gång — hon var lika skrifkunnig som talför — och förbjöd Edla och de andra träda inom sina dörrar, sålunda afbrytande all beröring syskonen emellan. (Forts.) * Bort m e d " fruntimret "! K är förleden lästes i Idun en uppsats, i hvilken benämningen » fruntimret » förekom som tilltalsord till en obekant kvinna, såsom ju den allmänna seden är i vår svenska hufvudstad, och det är just mot denna sed eller rättare osed, som dessa rader riktas. Huruvida detta tilltalsord spridt sig vidare uppåt i Sveriges städer och bygder, skall jag ej kunna säga, ty hvarhelst jag eljes har hört det användas, har det blott skett af personer af mycket ringa bildning och som vistats någon tid i Stockholm samt där insupit föreställningen, att det är ett ytterst fint språkbruk. Vi vilja dock alla hoppas, att detta fula spår i vårt språk ej må spridas vidare öfver landet. Ordet fruntimmer är, som bekant, af tyskt ursprung. » Fruntimmer » är en löjlig förvridning af det tyska ordet Frauenzimmer. Detta senare ord var ursprungligen benämningen på kvinnornas rum (Frauen I Tyskland har benämningen på rummet blifvit öfverfördt till dess invånarinnor, men det vore dock, lindrigast sagdt, mindre höfiigt att kalla en hygglig tysk kvinna ett frauenzimmer. I danska språket förefinnes ordet i samma förvridna form som i svenskan, men det vore 1898 kanske ännu mindre rådligt i Danmark än i Tyskland att benämna en hederlig kvinna ett » fruentimmer ». Äfven hos oss skåningar har ordet en lika dålig klang. Det kan gå an i bildadt sällskap att använda ordet i pluralis om hyggliga kvinnor, men i singularis, och » fruntimret » till på köpet — himlen bevare oss! Tänk då, hur det skall stöta alla, som ej genom vana blifvit förslöade för den obehagliga klangen i detta förvridna ord! Men hur har det kunnat vinna burskap bland Stockholms befolkning af alla klasser? Kan det månne vara benämningen » hoffruntimbret », som adlat det gemena ordet och upphöjt det till tilltalsord?
huru mycket af det bilngde stämplade papperet utgör egentlig charta-sigillata, och huru myckel deraf svarar emot förra Cancellie-GebnhreR oeh Sigiilpenningarne. Hvad Utskottet sålunda föreslagit, irnderstäJJes dock vördsamt Riket* lofiige Ständers upplysta pröfning. Stockholm den 17 October i834- I I Bevillnings-Utslcottets Memorial N:o 3j. l N:o 37. Ankom till Exp.-Utsk. den i3 Nov\ Memorial, angående Stadgande i Bevillnings-Förordningen, i afseende å Centonalens öfverflytt ning på allmänna Bevillningen. Cjenom Protocolls-utdrag ifrån Hedervärda Bonde-Ståndet, har Bevillningsutskottet blifvit underrättadt, att Hedervärda Ståndet bifallit Stats-Utskottets uti Betänkandena Nrris 78 och 212 afgifne tillstyrkande: ”att den nu å löner, arfvoden m. m. utgående Centonal-afgiften må öfverflyttas till och uttagas i sammanhang med allmänna Bevillningen. Utskottet har äfven från Högvördige Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet erhållit Protocollsutdrag i samma ämne, och dessutom genom Stats-Utskottets Betänkande N:o 25o inhemtat, att nämnde punkt, angående Centonal-afgiftens öfverllyttning till allmänna Bevillningen, blifvit af Rikets Höglofl. Ständer bifallen, på sätt Stats-Utskottet föreslagit. Då Centonal-afgiften hittills utgått medelst innehållning af En för hvarje Hundrade af löner och arfvoden m. m., samt endast den summa, som i medeltal Centonalen årligen utgjort, å Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel för samma ändamål som hittills blifvit uppförd, och icke förändring i utgörandet, utan endast i uppbördssättet, af Rikets Höglofl. Ständer blifvit beslutad, får Utskottet, till verkställighet af den af Rikets Höglofl.
Detta, tillika med hvad åtskillig© andre Ledamöter inom sistnämnde tvänne Riks-Stånd anfört och yttrat, hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och, hvad först beträffar frågan om afskaffandet af slafveriet och slaf handeln på Ön S:t Barthelemy; så kunde Utskotten i det meddelade, men återremitterade Betänkandet så mycket mindre hafva bordt afgifva yttrande i denna Plåga, som de motioner, angående Ön, hvilka Utskottet mottagit och i Betänkandet besvarat, ej gåfvo dertill anledning, samt då frågan blifvit bos Riks-Stånden väckt först, sedan Utskottens Betänkande till afgörande derstädes föredragits. Då nu likväl serskild motion uti ämnet blifvit hos Yällofl Borgare-Ståndet väckt och till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad, men frågan är af den beskaffenhet, att samma Utskott lämpligen torde kunna den ensamt behandla; så anse Utskotten sig icke böra annat än hänvisa till det Betänkande, sorn Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet kommer att derom afgifva. Mot de i Betänkandet förekommande tillstyrkanden hafva endast, inom Yällofl. Borgare-Ståndet anmärkningar blifvit framställda. I anseende härtill få Utskotten, sorn till vederläggande af samma anmärkningar blott åberopa de skäl, hvilka redan blifvit anförda, hemställa, att dessa anmärkningar måtte föi falla.
Förklaringen den 26 Januarii »786 om Allmänna Brandförsäkrings-inrättningen nu mera en ny utwäg blifwit öppnad för husäga, re, att fa sin brandssada ersatt, och ändamälet för Lagens vswanberörde stadgande således pä annat sätt kan winnås, bör äfwen det owillkorliga i dest föreskrift fä mycket helldre förswinna, som det ar en känd fanning, dels att brandssada icke ersättes efter dest werkeliga wärde, i bet skick de fleste Brandstod^ föreningar nu finnas, och dels att en sadan ersättning wid betydeligare eidswädor icke kan utgöras utan deläaarnes större förlust. Kongl. Majus Nådiga Kungörelse af den r; April 1782 om inrättande af en allmän brandförsäkring, synes äfwen åsyfta en sadan förändring, da den såsom skäl till denna inrättning förklarar, att dest styrka beror -a en widsträcktare sammansättning, och uppmanar Husägare bade i Städer sch pä Landet, att sig häraf begagna, fastän san" ina inrättning stekt uran rubbning af de flere pa LandS - Dea rz Julit. r6i§ kandsbyggden upprättade Brandstedt föreningar, sä länge wederbörande åstunda deras bibehållande. Utskotten hafwa trott ett ytterligare stal till frihet frän LagenS meranämnde stadgande hafwa lillkvmmit genom tiden, deraf beroende starkare Hemmansklyfningar, och uppkomne tätare Bostäder, hwaraf större risque för Brandstodsgifwande i allmänhet nu inträffar, än den tid detta LagenS bud stadgades; af hwilken orsak Allmänna Brandsö» säkrings, fonden blifwit fördelad emellan Släderne och Landet, och de sednare stil/de fran den gemensamma fara för större förluster, som förut war fä, stad wid hela inrättningen och detz delägare.
Ytterligare Utlåtande, bif. af Adeln, III. s. 34i« lagdt till Handlingarne af Prestestandet, III. s. 350. af Bondeståndet, III. s. 356. af Borgarestån. det, III. s. 379. ■Kätnnärfer, om befrielse för, och Rådmän ifrån ansvar för försummelsen att insända DomBöcker. LagUtskottets Utlåtande, återrem. af Prestestån. det, s. 8<). bif. af Bondeståndet, s. 96. återrem. af Borgareståndet, s. 105. af Adeln, s. 112. Ytterligare Utlåtande, afsl. med vidtagande åf särskildt beslut af Borgareståndet, s. 955. deladt af Bondeståndet, s. 980. bif. af Adeln, s. 9Q2. Förslag till jern åkning af Ståndens olika beslut, i anledning hvaraf Prestestandet acced. till Borgare - 88 ståndets beslutj lii. s. 155. bif. af Bondeståndet* III. s. 157. af Ädeln, lil. s. 178. Ladugårdsskötsel^ upplijelpande, om; Statsoch Ekö. nomiUtskottens betänkande, bif. af Presteståndet, s. 580. af Borgareståndet, s. 585- af Bondeståndet, s. 595. af Adejn, s. 696. Lagersvärds, Cl.
M:t ingifna underdåniga ansökningar, anmält, hurusom, i strid med E. K. M:ts och rikets Kammar-kollegii bref af den 28 April 1638 samt Kongl. Resolutionerne den 13 December 1644 och den 9 December 1766, de räntepersedlar, som ingingo uti den, hemmantalsräntan tillhörande, salpeterhjelpen, blifvit uti nämnda län, eller provinserna Småland och Öland, al uppbördsmän och indelningshafvare i så måtto oriktigt debiterade och uppburna, att sådant skett efter markegång, i stället för enligt kronovärdie; och sökanderne, med anledning häraf, anhållit, det E. K. M:t 214 Expeditioiis-Utskottets Fältslag till und. Skrifvelse, N:o 113. täcktes i nåder förständiga uppbördsman och räntetagare att upphöra med den, efter sökandernes förmenande, olagliga öfverdebitering i afseende på salpeterhjelpen, som sålunda dittills ägt rum, så att allmogen i dessa provinser måtte komma i åtnjutande af samma förmon, som hemmansinnehafvare i rikets öfriga landskap, att utgöra ifrågavarande gärd endast med det derför belöpande kronovärdie, utan persedel-förvandling; hvarefter, jemte det bemälda kollegium tillika med öfrige vederbörande blifvit i ämnet hörda, E. K. M:ts och rikets Stats-kontor, uppå nådig befallning, låtit fögderivis upprätta serskilda utredningar, som utvisade att den minskning, hvilken, efter medelmarkegång af de sednasle 10 åren, skulle genom den ifrågaställda förändringen uppkomma uti beloppet af ej mindre de kronan behållna räntor, än äfven hvarje af de för serskilda behof anvisade indelda anslag, komme att uppgå, i de 3:ne länen, till 31,779 r:dr 17 sk.; så har, jemte tillkännagifvande häraf, E. K.
Jag känner ett härad inom Kronobergs län, som hr beläget 7, 8 å 10 mil från läns-lazarettet; och jag hemställer, huruvida de sjuka lämpligen kunna transporteras en sådan väglängd, hvaraf också händer, att detta härad, oaktadt det i förhållande till de öfriga häraderna inom länet utgör nära i folkmängd och kurliusafgift, sällan kan begagna sig af denna annars gagneliga anstalt. Denna fråga torde således relativt till loeala förhållanden böra behandlas och afses, hvarföre jag förenar mig uti hvad Hr Carleson, i strid med Frih. Raab, nu härom yttrat. Frih. Raab: Frågan är af för [mycken vigt, att jag skulle lemna obesvarade de anmärkningar, som blifvit gjorda. Hr von Hartmansdorff har yrkat den ändring i förslaget att, der det nu står: ”lika för aila betalande inom ”samma län,” borde det i stället heta: lika för alla inom samma kurhus-district, likasom att förvaltningen skulle vara gemensam, icke inom hvarje län, nian inom hvarje district. Orsaken till dessa olika åsigter är, alt Hr von Hartmansdorff åsyftar delning af länen i olika dist ricter, och jag, att hela länet skall gemensamt bidraga till kurhus-inrättningarna. Jag utgår från den synpunkt, att om länen först delade sig i större dislricter, skulle sedan strid uppstå inom dessa districler, hvilka härader eller hvilken stad, som kunde vara för smitta mest blottstäld , och deraf åter uppkomma, att socknar och -städer, som äro närmast sjökusten belägna och, i följd deraf, för smitta mest utsatte, blefve från de aodra skiljda och för svaga att underhålla kur - Den 29 Februari f. m. 459 lius, och kunde således icke få sina sjuka kureradc. Fick smittan inrita sig, så kunde den lätt utbreda sig öfver hela länet och blifva lika vådlig för alla dess innevånare. Detta har jag icke ansett mig kunna förtiga och bestrider således Hr von Hartmansdorffs förslog. Ilr von Hartmansdorff:
Nyckeln till korridordörren fins ingenstans. – Om han gjort det sjelf? – Nej för all del. Stolen, som han suttit på är mjuk som ett örngott och mattan en tjock brysselmatta. – Hvem som gjort det? – Ja, hvad vet jag; men nog misstänker jag någon alltid. Ser frun, på festen uppträdde en hypnotisör, och han hade släpat med sig två karlar med misstänkta fysiognomier. Inte saknas det något ännu åtminstone; men man får väl se sig om litet noggrannare. – Emellertid måste jag för den här händelsens skull göra allting sjelf, städa och damma, vara både dräng och piga; ty de andra är det inte värdt att räkna på i dag åtminstone. De äro som »vridna» allihopa, och fans inte jag, så gick det på tok, det är säkert. Hammar, som befarade, att Kristians berättelse nu nått sitt slut, gjorde sig ett ärende ut. Han stötte upp dörren och rusade med väl spelad brådska förbi värdinnan och betjenten, dervid gifvande papperskorgen en törn, så att denna kullstjelptes och innehållet enligt beräkning ströddes ut öfver trappstegen och planen nedanför. – Ack, ursäkta! sade han i höflig ton och böjde sig genast ned för att samla ihop papperslapparne. Han hade försigtigt vändt ryggen mot betjenten, som ej känt igen honom. Upplockningen af papperen gick så hastigt, att ingen skulle kunnat misstänka att hvarje bit granskades särskildt. Hammar behöfde ej heller genomläsa papperen. Orden »E–tuna», »Danielsson» eller »Arnold Lindqvist» antog han nog skulle märkas äfven vid en hastig genombläddring. På ett par minuter var korgen fyld igen. Men ett papper hade Hammar praktiserat ned i sin ficka. – Se så der, sade han och rätade upp sig, nu är skadan godtgjord igen. Det säger sig sjelft, att detektiven under sin morgonvandring med snö tvättat sminket af sig. Men han hade ej hunnit byta ut frackkostymen mot en hvardagsdrägt. När han böjde sig ned efter papperslapparne, veks den uppdragna öfverrockskragen åt sidan och betjenten varseblef hans hvita halsduk. – Nej, se på f–n! utropade Kristian.
JV:s egendoms afträdande mig kunnig Rlef, på god tro varit innehafvare af den fordran, jag nu uppgifvit, och att den icke af svek eller bedrägeri tillkommit, , utan rigtig är, efter thy, som den af mig uppgifven blifvit; så sannt mig Gud hjelpe till lif och själ” Bevakas fordran af Arfvinge eller af Ombud för Kronan, allmänt Verk eller allmän Inrättning, eller af Förmyndare eller Målsman för omyndig eller den der under Målsmanskap står, varde eden derefter 'af Domaren lämpad. Slutligen hafva K. St. ansett sig böra Iros E. K. M. anmäla den underdåniga önskan, att, derest de ofvan framställda förslag lill större eller Exp. Utsh. Förslag till und. Skrif p. 25 eller mindre del varda af E. K. M. i Nåder gillade, de blifvande Lagförändringarne ej må genom serskild Författning kungöras, utan ConcursLagen, sedan förändringarne blifvit deri upptagne, hel och hållen, under den dag, då beslutet derom fattas, å nyo utfärdas; anseende R. St., för deras del, det skola lända till lätthet och reda vid Lagrummens eftersökande och citerande, att paragraphernes numerföljd, i den sålunda blifvande förändrade ConcursLagen, går i oafbruten ordning från början till slut, med bibehållande af den nu varande fördelningen i Capitel; och få R. St. alltså om iakttagande deraf slutligen i underdånighet anhålla, och framhärda etc. IV: o 3ty. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 11 Jan. 183ö« Preste-Ståndet d. 13 Borgare-Ståndet d. 13 —■ — Bonde-Ståndet d. 15 — —•
Föredrogs ånyo och lades till handlingarna Banco-Utskottets den 19 dennes på bordet lagde memorial N:o 63, till svar å återremiss af Utlåtandet N:o 35, angående hufvud-grunderna för en förändrad organisation af Banco-Verket, 55o Trot, TJtdr. d. 26 dug, 1840• S. D. Föredrogos ånyo följande Lag-Utskottets sedan den 19 dennes pä bordet hvilande Utlåtanden: N:o 96, i anledning af väckt motion om stadgande af skyldighet för bördesman att gifva köpare ersättning för af denne erlagde undantags-förmoner. Bifölls. N:o 97, i anledning af väckt motion om inskränkning i allmän åklagares rätt alt anställa åtal å brott emot 14 Gap. 3 Missgeinings-Balken. Bifölls. N:o 98, i anledning af väckte motioner om höters aftjeuande med arbete. Bifölls. N:o 100, i anledning af väckte motioner om utarbetande af enny Utmätnings-författning m. m. Bifölls. N:o 101, i anledning af väckt motion om Magistraters i släderne rättighet alt upptaga och handlägga lagsökningsoch utmätnings-mål. Bifölls. N:o 103, i anledning af väckt motion om ett förändradt lagstadgande, i afseende på försäljning af utmätt gods. Bifölls. S. D. Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 19 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 9 om bildande af undervisnings-anstaller för skeppsbyggeri samt anslag dertill, blef samma Betänkande afslagrt. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens sedan den 19 dennes på hordet hvilande Utlåtande N:> 11, i anledning af vackt motion om inrättandet af real-skolor. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 19 dennes på bordet lagcle Utlåtanden:
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, rörande väckt motion om Vestmanlands Regementes befrielse' frun ArbetsCommendering vid Gotha Canal• Höglofl. Ridderskap^! och Adeln har till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet ä - 488 -Eesv. och Ekon. TJtsk. Betänkandeni terremitterat Utskottets Betänkande af den 17 sistlidne Januari, rörande den af Riksdagsfullrr. ägtigen för Siende och Tuhundra Härader i Vestmanlands Län, Joli. Magn. Vessing, m. fl. gjorde begäran, att Vestmanlands Regemente måtte befrias från att blifva com menderadt till arbete vid Götha Canal; vid hvilket Betänkande anmärkningar blifvit gjorde af: 1:0 Herr Grefve Johan Henning Gyllenborg, sorn ansett Utskottet hafva bort upptaga och vederlägga de Författningars föreskrift, hvilka tala för den yrkade befrielsen; heldst 70 §, uti Kongl. Resolutionen af år 1766 på Allmogens Besvär innehåller, att ingen uppbudning af soldater får ske till enskildt arbete eller enskilda personer till nytta, hvilket ock i förra Resolutioner vore uttryckeligt förbudet, och Kongl. Reglementet af den 11 April 1810 för Götha Canal icke heller bestämdt föreskrifver arbetsskyldighet af Kronans indeldta manskap vid nämnde Canal; hvarförutan Herr Grefven såsom origtigt anmärkt, att Utskottet yttrat sig, det denna fråga icke annorlunda än soia commando-nuU vore att anse; hvaraf således skulle följa, att Utskottet funne en annan tillämpning af Grundlagen i detta afseende böra vara, än Konungen sjelf i Nåder funnit, enär Dess Nådiga Befallningar om indelda soldaters arbeten vid Götha Canal utfärdas genom vederbörande Expeditioner i vanlig Embetsväg, men icke såsom corona andomåh Besv. och Ekon. Utsk. Eelänkanden.
Ja, ja, man KERSTIN. KAROLINA. Prata inte så där, Karolina! ken af, att det ska bli främmande till middagen? Ja, pappa sa' att herr Sundin skulle komma. KAROLINA. KERSTIN. Jag säger ju ingenting, jag! (Paus.) Vet frö- Ingen mer? ­ 71 ­ KERSTIN. Nej, inte det jag vet. jag, för fabrikörn har skickat hem champagne. Det skulle vara hemligt, förstås, för han sa' åt det väl inte vara något smussel, tycker jag. KERSTIN. Jag tänkte, det skulle bli nå'nting storartadt. KAROLINA. mig att gömma buteljerna. Men för fröken behöfver Det var besynnerligt! KAROLINA. beställa glace. Och så skickade han Mari att köpa fågel och KERSTIN. Hvad kan vara meningen med allt det där? KAROLINA. rocken! Och så fin som fabrikörn ä' själf se'n! Nya KERSTIN. utan att tala om, hvart han skulle gå? Ja, jag undrade, jag med. KAROLINA. KERSTIN. KAROLINA. Och hvad skulle han ute så tidigt i morse, Han väntar väl hit någon mera. Nej, vet fröken, det tror jag inte, för, sannin gen att säga, skulle det inte beställas glace för ­ 72 ­ mer än fem personer, precis så många, som herrskapet ä', med herr Sundin till. KERSTIN. KAROLINA. KERSTIN. Men hvarför skulle det bli så festligt då? Det ska väl firas nå'nting, förstås. Men det ä' ingen födelsedag eller namnsdag eller bemärkelsedag som jag vet. (Tänker efter.) Nej, det ä' jag säker på. KAROLINA. som varit, som ska firas, kära fröken. Det kan väl också vara något, som ska bli. KERSTIN. Det ä' väl inte så sagdt, att det ä' nå'nting, och glace! Hvad skulle det kunna vara? Champagne KAROLINA. ä' besynnerligt nu för tiden. Ja, man vet inte. Det händer mycket, som KERSTIN (häftigt). tro! Skulle de kunna... Redan Karolina! (Paus.)
Föredrogos ånyo och biföllos StatsUtsk:s nedannämnde d. 26 sisth Februari och d. 1 dennes på bordet lagde Utlåt.n: N:o 52, i anledn. af väckt motion om anslag af kronotionde till Lekvattnets kapellförsamling i Wermland; N:o 53, i anledn. af väckt motion om anslag af allmänna medel för befrämjande af en forsknings-resa till Island; och N:o 54, i anledn. af väckt motion om ytterligare förräntning eller utbetalning på en gång af det återstående anslaget för Strömsholms kanal och slussverks ombyggnad. Vid förnyad föredragning af StatsTJtskis d. 26 sisth Febr. och d. 1 dennes på bordet lagda utlät. N:o 55, ang:de anstånd med den stadgade årliga ränteoch kapital-inbetalningen å lånet för skolhusets i Nyköping utveckling och reparation, yttrade sig Frih. Raab, Adam Christian: Då ingen annan har begärt ordet i denna fråga, föreställer jag mig att man sammanstämmer deri att bifalla hvad Stats-Utsk. föreslagit. Jag vill visst icke deremot framställa något hinder, enär summan ur obetydlig, men jag ber att få yttra min reservation mot den princip, som man här biträder, att nemi., sedan Ständerna vid en föreg:de riksdag hafva beviljat ett lån eller understöd under vissa bestämda vilkor, man då vid en kommande riksdag kommer tillhaka och begär anstånd med helalningen eller med ett ord, att få ändra en gång bestämda vilkor. Jag skulle föreställa mig att ett sådant prejudikat alltid är oriktigt att etablera, men då summan är sä obetydlig, så anser jag att saken möjligen ur den synpunkten kan få passera. Uppå härefter framställd propos., biföll R. o. Ad. StatsUtsk:s förevar, utlåt. Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s nedannämnde d. 26 sisth Febr. och d. 1 dennes på bordet lagde utlåt:n: