Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad inom Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit anfördt emot Utskottets Betänkande; har Ut» Stats-Vtskottets Eetänkandenl ^7?^ skottet icke funnit föranleda till någon förän* dring uti hvad Utskottet förut och jemväl nu yttrat och föreslägit. Detta allt underställes Riksens Högloft Ständers egit ompröfvande vördsamligen. Stockholm dea 4 Junii 1818; N:r a 8G. Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, öfver Riksdags Fullmägtigen Pehr Bengtssons frän Halland Memorial, angående Tillheds-Uppbörden i Halmstad, Crenom Profocolls-Utdrag af den 23 sisth Mait har Hedervärda Ronde-Ståndet lill Stats-Utskottet remitterat Riksdags - Fullrnägtigen Pehr Bengtsons från Halland Memorial af samma dag, deruti anföres, att, ehuru han skall hafva, i afseende på afskaffande utaf den Tullvedstägt, sorn sker i Halmstad, förenat sig uti RiksdagsFullmägtigens Nils Miuissons^vid Riksdagens början gjorde Motion om slik Tulllägts upphörande uti öfrige Städerné, der den verkställes, hade dock Stats-Utskottet 1 dess härom afgifne utlåtande förbigått Pehr Bengtssons begäran och icke nämnt något om Tullveds - Uppbörden i Halmstad; i anseende hvartill han nu yrkat, att utlåtande äfven härom mätte Stats-U tskottet afförd ras. ljihang lill Riks-St. N-.r "17. z:S■ 173° Stats-Utskottett Betänkanden.
Herr Biskopen Friherre Mörner, att Utskottets förslag, det den -p ermil t er a de karlen inom 8 dagar efter ankomsten till den för sunding, dit lian dr permitterad, skall hafva skaffat sig fö rsvar hos någon godkänd person, vore i den grad hardt, att verkställigheten icke syntes möjlig, knappt tänkbar, äfvensom att förslaget, det värfvad Nummerkarl, om han under permissions-tiden får afsked eller blifver utur Compagniets Rullor utstruken, icke skulle få qvarStadna i den Församling han då vistas, vore nog hardt och obilligt; och trodde Herr Biskopen för öfrigt, att en noggrann efterlefnad af de uti Utskottets Betänkande åberopade General-Ordres af den 26 A pr i 11 1817 borde tillräckligen svara emot det önskade ändamålet. Herr Biskopen Faxe, att, i händelse någon underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:tkomnre atti detta ämne expedieras, alla de olägenheter, hvilka permitterade Soldaters kringvandringar medföra, deruti mätte blifva detaiilerade. Herr Lectoren Arenander, att, utom hvad Utskottet föreslagit, det tillägg borde göras, att den permitterade karlen uti passet uttryckligen förbjudes, att med tiggande och pockande på Allmosor under siri vandring från och till Garnizons-orten ligga Allmänheten till last, och att, om han aer1 med beträdes, sådant måtte få på passet af Bihang till RiksSt, Prat, *8‘7*j8,8j S:de Sami, N;r 107 10S, 046 Besv. och Ekon. Utsi.
Här säges: ”Nöjes den skattskyldige ej åt Taxerings-komitées beslut, rör:de egendoms, lägenhets, verks och inrättningars värden, den inkomst komitéen ansett honom ega, eller den klass, lili hvilken lian lill bevillning efter 2:dra Art. i denna stadga blifvit taxerad, vare lian då berättigad att hos Pröfnings-komiléen i länet söka ändring och rättelse, på sätt 116 §:n här ofvan föresluifver”. Efter här talas om landet så är ordet, ”i länet,” öfverflödigt och det endast behöfva stå, Pröfnings-komitée, ty det står på sätt 116 §:n föreskrif ver, alt besvär frän landet öfver påförd oriktig debitering må hos K. Befh:de anföras m. m. Om någon behagar slå upp 116 §:n skall han finna riktigheten af mitt anförande, och att föreskriften angår Pröfnings-komitéer å landet. Jag får således anhålla om den föreslagna rättelsen. Gr. Gyldenstolpe: Jag kan visserligen erkänna att ordet, i länet, är öfverflödigt, men ingalunda gör det någon tvetydighet, och heldre än att återremittera denna § skulle jag då anhålla att densamma kunde blifva bifallen, helst detta ord stätt i alla föreg:de Bevilln.-förordmr. Men skulle det blifva fråga om återremiss, sä anhåller jag att §:n mätte punktvis föredragas, och endast de Usla mom. återremitteras, men de båda sednare bifallas. Uppå härefter serskildt för första mom. och serskildt för de öfriga momme framstälde propos:r biföll R. o. Ad. ifrågavar. §. §§ 126 till och med 130. Underl. Ridd.Sekret, tillkännagaf att äfven dessa §§ blifvit af Presteoch BondeStm bifallne. Hr Aminoff: Likasom jag vid den 124 §:n, framställde den anhållan att ordet, ”ÖfverStåtlim” bör insättas framför K.
Om då det eller de öfverröstade Stånden alltid skulle vid vigtigare frågor ingå med sin särskilda skrifvelse, så blefve formen för ärendernas behandling särdeles olämplig. Härtill kommer ytterligare den olägenheten, att om då ett öfverröstadt Stånd vid något tillfälle tegat, så skulle man deraf kunna draga den slutsats, alt detta Stånd ansett frågan vara af mindre vigt. Gr. Sparre: Vi böra icke bortblanda frågan, utan hålla oss fast vid densamma. Det är här fråga om en sak, som företrädesvis rör detta Stånd, och hvari detta Stånd företrädesvis kan anses äga insigt och skicklighet. Vid sådant förhållande kan en framställning från detta Stånd icke undgå att ådraga sig någon upmärksamhet af Regeringen. Flerfaldiga gånger hafva särskilda Stånd vid dylika tillfällen ingått till K. M. med särskilda skrifvelser. Då det t. ex. vid sisth Riksdag var fråga om prestgårdsbyggnaderna, så afgåfvo presterna, som ansågo saken röra dem något närmare, en underd. skrifvelse; BondeSt. har äfven vid en föreg:de Riksdag aflåtit en sådan särskild skrifvelse, nemi. i fråga om skjutsen. R. o. Ad:ns mening kan äga ett visst inflytande, emedan en stor del af dess medlemmar tillhöra krigsståndet, och derföre ansåg jag icke vara olämpligt att R. o. Ad. inför K. M. framlade sin underd. tanke i denna fråga. Häraf kan ingalunda dragas den slutsats, att man i hvarje vigtig fråga borde aflåta en särskild skrifvelse; ty orsaken hvarföre jag anser att man bör göra det vid detta tillfälle är, att denna fråga icke allenast är af vigt för Ståndet, utan äfven af den beskaffenhet, att R. o. Ad. bättre än något af de öfriga Stånden bör kunna bedöma densamma. O Frih. Åkerhjelm, Johan Carl: I likhet med Frih. Ter smeden och Gr. Lagerbjelke, anser äfven jag det vara olämpligt, att i en fråga som denna ingå till K. M. med särskild skrifvelse. Gr.
Hvilket allt Rikets Ständer få härmedelst i underdånighet anmäla; framhärdande etc. Stockholm den 25 Oktober 1854. Fxpeditions-Utskottels Förslag till underd. Uppläsl och godkändt hos Ridd. och Adeln den 27 OlU. 18S4. Preste-Ståndet den 28 Borgarc-Slåndet den 31 Bonde-Slåndct den 3 Nov. — Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående inrullande af eli Ecklesiastik-Kollegium. (Allm. Besv. och Ekon.-Utsk:s Bet:de N:o 117.) S. A. Ii. I afseende på de af Ecklesiastik-departementet on^fatlade fjra särskilda föremål, nemligen kyrkoväsende!, den allmänna undervisningen, fattigvården och hälsovården, hafva hos Rikets Ständer framställningar blifvit gjorda, åsyftande att visa behöflighcten af ett nytt embetsverk, benämndt Ecklesiastik-kollegium, hvilket kunde i andra instansen handlägga de ärenden, som tillhöra de tre förstnämnda, och till hvilket hälsovårds-ärendena jemväl öfverflyltades; och äro dervid, till stöd för detta förslag, anförda hufvudsakligen följande förhållanden med berörda olika förvaltningsgrenar: Sedan Konung Carl IX besegrat katholicismens inflytande i Sverige, hade han sökt att, för kyrkooch fattigvårds-ärenders handläggning, upprätta en särskild embets-myndighet, kallad Kyrko-Rad, sammansatt af både andlige och verldslige män. Konung Gustaf II Adolf hade äfven velat inrätta en ecklesiastik öfverstyrelse (Consistorium Geiicrale), som skulle utgjorts af 6 andlige och 6 verldslige ledamöter samt haft, bland annat, lill föremål att förvalta ecklesiastik-verket i allmänhet. Ehuru frågan härom vid 2:ne Riksdagar förevarit och under Drottning Christinas förmyndares samt bennes egen och Carl X:s regeringar ånyo blifvit väckt, hade den dock icke kommit till verkställighet.
a Men for efte&amp;rlden blef det snart klart, att om dessa forg&amp;ngsm&amp;n iclce l d e vnnnit nigot for egen del, s l hade det hela genom cleras strafraade lyfts till en hogre st %ndpunkt. P % lilcnande siitt har oclrsli, kvinnororelsen gAtt fram8t nled kamp och lidnnde, och ratt nlAngc~ Bro dess offer. Hvacl Br d i mllet? Det 1n8ste - att donla af de offer som gjorts - vara af ingripancle betydelse. Men frsger man sig mecl ski&amp; Imn det d B verliligen yarn af s % stor betydelse for ntvecklingen; att en kvinna sattes vid en liontorspulpet eller vid en telegrafappmat, d5.r annars en man slrnlle ha suttit? Nej, detta ar icke nog som lntl betraktadt. Och i allmBnhet lnHste man siiga, att det kvinliga arbetet visserligen gjort en alrtningsvBrd insats i lrnltnmtveclrlingen, men sltt clen insatsen iclre iir sii stor, ntt den pll nllgot siitt gjol-t epok i s a m h ~ l e t s historia. Det Iran dgrfor ej heller siigus hafva varit milet for ' lzellz rorelsen. Nej, men kvinuororelsen ha: Bstad !rommit riHgot annat, nam ligen en genomgripande f oriindring af den allmiinn n nppf attningen af lrvinnans vasende. Det har forst genom den g l t t in i allmanna meclvetandet, att kvinnun iir en fornuftig och lued mannen fnllkomligt lilsstalld varelse. Hiirigenom komrner Izvinnans stiillning i d7ctenslapet att vasentljgen foriindras, och det ar detta som a.r det epokgorande, och son1 iir clet egentliga res~~ltntet af l~vinnororelsen.
Presle-Ståndet den 31 BorgareStåndet den .31 Bonde-Ståndet den 4 Nov. — Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, angående tullbevillningen. (Bevilln.-Utskds Belänkanden Nilis 8 och 17, Utlåt. N:o 24 samt Mern. Sedan, i följd af nådig befallning, E. K. Maj:ts och Rikets Kommers-kollegium samt General-Tullstyrelsen algifvit underdånigt utlåtande och förslag angående de förändringar och tillägg i åtskilliga detaljbestämmelser uti nu gällande tulltaxa, hvilka på grund af inträffade omständigheter och vunnen erfarenhet, eller för vinnande af större enkelhet i administrationen eller lättnad i rörelsen, ansetts vara af behofvet påkallade, har E. K. Majit uti nådig skrifvelse af den 21 November sistlidet år gifvit Rikets Ständer tillkänna, alt ehuru åtskilliga brister i taxan kunde föranleda till en väsendtligare omarbetning af densamma, tidpunkten dertill likväl icke funnits nu vara lämplig, enär förberedande åtgärder redan blifvit vidtagna för öppnande af underhandlingar om handelsoch sjöfartstraktat med Frankrike, och nödig omtanke således bjöde att icke gä underhandlingarna i förväg genom framställande af förslag till någon större reform i nuvarande lagstiftning, hvarföre E. K. Maj:l behagat endast i nåder låta till Rikets Ständers Bevillnings-utskolt öfverlemna Kommers-kollegii och General-Tullstyrelsens ofvanberörda förslag för alt tjena till upplysning och ledning vid den granskning af tulltaxan, som hos Rikets Ständer komme ait ega rum. Beträffande den för varors införsel gällande tarif hafva ock Rikets Ständer, med afseende å hvad E. K. Majit sålunda i nåder meddelat angående de med Frankrike inledda traktatsförhandlingar, och enär oslridigt är att i förväg medgifua lättnader för artiklar, som från nämnda land bit införas, kunna försvåra utverkandet af motsvarande Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse.
Mot följderna af trädkärls utsvällande och hoptorkande, mot de kanske icke så obetydliga bedrägerier, som härpå kunde grundas, har man i §. 5. Mom. I stadgadt ett snillrikt correctiv genom narar. Antingen skall äfven delta uttagas, eller ock skall man någorstädes stadga narrarnes legala betydelse, och contrahenternes rättighet att äfven derpå grunda en controll, huruvida målkärlet verkligen har laglig form. Utskotten säga, att detta i användandet medför svårigheter; jag tror för min del just derföre att detta Morn. sällan blir åberopadt, om det ock får qvarstå, men det är bättre, att det fins ett bestämdt lagbud för möjligheten af en sådan tvist, än alt 5 §:s i Mom:s lydelse ger anledning till krångel, emedan det ej är afgjordt, hvad controllrätt nararne äga, I §. 9 Mom. 7 synes mig orden ”ellet* 'väga” vara ett misstag, och böra utgå. Samma onödiga tillägg upprepas i det efterföljande förslaget till Förordning på pag. 22 der det står ”till mått eller vigt” och sedan "mätning eller vägningpå det för - 28 Den 14 Augusti f. m. sta stället visar den föregående meningen, och på de två sista den efterföljande, alt frågan är om krönandet af förvaringskärl, och således blott om rymdemål. Pag. 17 i nyssnämnde Förordning böra följande ord alldeles bortgå: ”Della system ”ulesluter för öfrigt på intet sält den fördelning i hälften, fjerdedelen, o. s. v., "hvarvid man i dagliga rörelsen ti 11 vant sig; "allenast dessa i bokföring utmärkas såsom "delar af hundrade med 5o , a5, o. s. v.”— Dessa ord grunda sig i min tanka på en skef åsigt. Folket har icke ti 11 van t sig vid någon fördelningsgrund; tvärtom hafva de derpå aldrig reflecterat; vid vissa gamla storheter hafva de vant sig och kunna ej umbära dem; förordningen bör innehålla anvisning om sältet att med de nya målkärlen uppfylla det behof, som häraf uppstår, men alldraminst sjelf lära dem att i tankan skapa
Ständer, det så väl kustbevakningens fortfarande, sorn de dervid möjeligen nödiga förändringar må öfverlämnäs till Kongl. Maj:ts egen Nådiga åtgärd, sorn, efter inhemtad erfarenhet af hvad redan i detta afseende blifvit tillgjordt, är i tillfälle att lättast finna och säkrast pröfva de mått och steg, hvilka till det med denna allmänna anstalt åsyftade ändamål kunna vara bäst ledande. Dock varder detta, jemte 2:ne Ledamöters serskilda mening, Riksens Höglofl. Ständers eget upplysta ompröfvahde vördsamt under täldt. Stockholm den 4:de Mars 1818- Transumt af Påksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvär s^öcli Ekonomi Utsk otts Prot o coll hållet viel Urtima Riksdagen i Stockholm den /gele Mars 1818. §- ■—- —- <—■ Herr Prosten Rabe reserverade sig, såsom ej kunnande dela Utskottets förtroende till kustbevakningen, den Herr Prosten ansåg mera kostsam, än med ändamålet vore enligt. 330 Besv. och Ekon. Utsk. Betänk andert. Härmed Förenade sig Herr Prosten fia. öls Kolmodin. Ut supra* N:r 72. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsbeli EkonomiVtskotts Utlåtande, i anledning af en inom Uällofl. BorgareStåndeb väckt fråga, om förhöjd tullafgift för Boktryckeristilar, soia införskrifvas. Herr Norström, Carl Fredr., har till VällofL BorgareStåndet ingifvit ett Memorial, som derifrån blifvit till detta Utskotts handläggning remitteradt, och hvaruti finnes anfördt: att sedan Boktryckaren, Directtiren. J. P.
Hamiltons yttrande, flan började nemi med det tlllkännagifvande, alt han ej ansåg rättvisan fordra att äfven BondeSt. sjelf fick tillsätta sin Sekret. Han förklarade derefter, att han instämde till en del i de anmärkn:r, Hr von Hartmansdorff emot nyttan af förslaget framställt; men slutade med del förklarande, alt man icke borde undertrycka ett Stånds uttalade önskan, att ifiågavar. förslag måtte komma under Konungens pröfning. Icke heller delar jag den af flere' talare yttrade åsigt, alt II. o. Ad. bör göra BondeSt. en återtjenst derföre, att sistnämnda Stånd gått R. o. Ad:s önskningar lill mötes uti representationsfrågan, och jag bestrider på det högsta denna åsigt, emedan jag hoppas och tror, att i detta afseende BondeSt. gått icke R. o. Ad:s, utan hela Svenska folkets önskningar lill mötes. Jag får dessutom förklara, alt, om något af MedStånden går R. o. Adis önskningar lill mötes i hvilken fråga som helst, jag likväl aldrig skall tillåta någon förändring i grundlagen derföre, att den skall innebära en återtjenst till detta Stånd. För mig blir enda skälet för bifall eller afslag det, huruvida den ifrågasatte förändringen är öfverensstämmande med rättvisans fordringar eller ej. Vore den det icke, så skulle jag afslå densamma utan afseende å något Stånds uttalade önskan. Dä nu emedlertid ifrågavar. förändring utgör en bestämd fordran af rättvisan, nemi. alt det ena Ståndet försjittes i åtnjutande af lika rättigheter med de öfriga Stånden, så kan jag icke undgå att med min röst biträda förslaget. Det förundrar mig i sanning, att de, hvilka anse förslagets antagande såsom vådligt, icke väckt fråga derom, alt Sekrctme inom de öf - ICC Den 25 Januari f. m. riga Stånden skulle tillsättas jemväl af Konungen. Hade ett sådant förslag varit vid denna riksdag hvilande på R.
Straff-Balken bestämda dagtal, kroppsstraffet, i förhållande till målsegandens eftergift förminskas, samt, i händelse det derefter icke skulle uppgå till jemnt antal af dagar, beräknas, efter den grund, som 5 Cap, 1 §. Straff-Balken, i afseende på förvandlingen af Spö- och Ris-, straff, gifver vid handen} 6. Den 16 December 1820, Bref till Svea och Götha Hof-Rätter; hvarigenom, uppå Justiliae-CanzIers-Embetets hemställan, är vordet erinradt, att som, utom vid de händelser, då i Lag och Författningar särskildte stadganden äro meddeldte, Lagen i öfrigt icke medgifver något annat tvångsmedel för Gäldenär, hvilken saknar tillgång att sin skuld betala, än bysättning, vederbörande altså borde iagttaga, att arbete icke varder denne Gäldenär ådömdt, i annat fall, än då sådant, enligt 16 Cap. Handels-Balken, eger rum; 7. Den 5 September 1821, Kungörelse an^ gående hvad, genom Convention emellan E. K. M. samt H, M. Kejsaren af Ryssland, den 17 Januarii samma år, blifvit öfverenskommet om brottmålens behandling å ömse sider örn Riksgränsen. Underdåniga Skrifvelscr. 479 Då åtskilliga hos Riksens Ständer gjorda yrkanden i afseende på Gäldenärs förpliktande att, vid saknad tillgång för betalning af sin Skuld, aftjena den med arbete, ännu bero på ytterligare pröfning, kunna, vid sådant förhållande, R iksens Ständer icke för närvarande utlåta sig, i anledning af den förklaring uti samma ämne, hvilken E. K. M» genom högstberörde Skrifvelse den 16 December 1820 i Nåder meddelat.
Men här bar för en stund sedan blifvit sagdt, och af en man, med hvilken jag från min barndom varit förenad i den förtroligaste vänskap, hvars varma fosterlandskärlek ingen derföre känner bättre än jag och hvilken jag icke skattar lägre, utan snarare kanske högre, derföre att han nu står här såsom min motståndare — det har blifvit sagdt af honom att, om förslaget bilälles, drabbar ansvaret för dess följder oss, som antagit detsamma. Det är dessa ord och det sätt, på hvilket man velat iivällva detta ansvar på oss, som nödgat mig att nu uppträda. Jag kunde, Mina Hrr! kasta detta ansvar - Den 7 December. 401 svar tillbaka på dem, som konseqvent satt sig emot hvarje förändring, men jag vill det ej; jag föredrager atti stället förklara, det vi ej rygga tillbaka för det ansvaret, och jag tror och är fast öfvertygad, att vi också tryggt kunna bära det; och kunna vi ej bära det ensamma, skulle vi komma att svigta under den bördan, så vet jag, att det Svenska folket, som i djupa leder står bakom oss, skall hjelpa oss att bära den, och alt för våra gemensamma återförenade krafter den bördan icke heller skall befinnas för tung. Ur det Svenska folket har dess Adel utgått och min egen ätt är ej äldre, än att jag godt kan minnas dess ursprung; jag minnes det med stolthet, men jag minnes också de lörpligtelser, som min slägts minnen ålägga mig och hvilkas infriande de nu kräfva af mig. Ett ord blott ännu: man har fruktat att konungamakten genom antagande af det hvilanda förslaget skall försvagas, så småningom undergräfvas, ja tillintetgöras. — För min del fruktar jag det ej. — Det Svenska folket är ett konungskt folk; det har varit det från Hedenhös, och jag tror derföre, att man icke har rätt att antaga, att det under andra representativa former skall blifva ett annat folk. Afgörandets stund rycker allt härmare och det är tid att jag slutar. Jag vill ej tillåta mig att till eder, Mina Hrr! ställa någon uppmaning att gifva eder röst för förslaget.
Bihang till R, Prof. Sami. $4 266 ConstitutionsUtskottets betänkanden. en anstalit, väl icke i sig sjelf ovillkorli. gen nödvändig, men dock tjenande att stärka förtroendet till detta nya och bättre voteringssätt, får ConstitutionsUtskottet, för Grundlagsenlig behandling, vördsamligen öfverlemma det förslag: att i 28 §. Riksdagsordningen, efter orden: ”bereda och utarbeta. ’ må tilläggas: "saint derjemte för hvarje bland dessa Utskott Två Supléanter, som, hvar i sin ordning, inträda i Utskottet, när Ledamot af laga förfall kindras." Stockholm den 14 October 1823. Ankom den 18 October 1O23. Memorial till BorgareStåndet, i anledning af Dess återremiss på förslaget, under N:o 55, till ändring ii 5 §. Riksdags Ordningen. ConstitutionsUtskottets förslag, under under I\:o 55 och af den 24 nästlidne September, till en ändring i 13 Jf. Riks* Constitutions-Utskottets betänkanden 267 dagsOi dningen, för bestänmandet af Universitetens Representanters valbarhet, har den 4 dennes blifvit från Wällöf!. Borgare Ståndet återremitteradt, med den för Ståndets gemensama tanka förklarade anmärkning att, enär ändamålet af’ den Universiteten tillagda representationsrätt varit att enda t deras fårut orepresenterade Ledamöter ‘kulle af densamma komma i åtnjutande, följaktligen blott de Ordinarie Professorer, som icke i egenskap af Kyrkoherdar tillhöra PresteStåndet, böra till Riksdagsmän för Universiteten kunna utses. Sedan representationsrätten blifvit Universiteten collectift, icke Lärarne personel: tillagd, synes det mindre billigt att från valet utesluta de Professorer, som med PresteStåndet äro närmast förbundne, och för hvilka dessutom innehafvandet af PrébendcPastorat icke utgör någon från deras verkliga Ämbete oåtskiljelig förmår.; Och detta uteslutande skulle äfven medföra ansenlig inskränkning i de väljandes och sålunda till Riksdagsmännens underhåll contribuerandes antal.
I anledning af det årets Jubelfest, var föranledt deraf, att jag ansåg denna Jubelfest, äfvensom den föregående af 1621, egentligen hafva haft afseende på den af Konung Gustaf I företagna Reformation medelst Evangeliska lärans införande; och att nuvarande Sekels Jubelfest, till minne deraf, framflyttad i likhet med hvad vare trosförvandter i Tyskland iagttagit till 1817, eller det seculaira motsvarande året emot det, då Doctor Luther förut offentligen uppträdde såsom Reformator, redan var firad, samt en Medaille då deröfver var slagen; så att år 1821 upphört att vara ett Jubelår. Så förhåller det sig äfven. I det vidlyftiga påbud, Konung Gustaf Adolph lät utfärda om Jubelfesten 1621, omtalas i synnerhet Papisterneg stämplingar emot Konungen, Riket och den införda renade läran, samt de vådor, som deraf hotade. Året 1621 valdes likväl för att erinra derom, att hundrade år voro 266 Ben 2i Maji c. ni. jerat förflutne, 6edan Konungens Farfader Kon.; ung Gustaf I, som införde Religionsförändringen snträdde styrelsen af Riket till dess räddande ifrån utländskt öfvervälde. Denna Juj belfest firades på 3 dagar, nemligen den 21 i Januarii, Februarii och Mars månader, medelst 3 Gudstjenster hvardera dagen i Städerna och en på Landet, samt genom offenteliga tal i Upsala och vid några andra Lärosäten. Ingen penning finnes vara präglad öfver denna Jubelfest. Då Jubelfesten 1721 kom i fråga infordrade CanzliCollegium Consistorii Ecclesiastics i Upsala Utlåtande.
Prot.-Utdrag den 30 Juni i860. 495 N:o 18, i anledning af väckt motion om inrättande afen diligens-förbindelse emellan Stockholm och Carlskrona utefter östra kusten. Bifölls. N:o 19, i fråga om förändring af bestämmelserna i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 och Kongl. Kammar-kollegii derpå grundade Kungörelse den 29 i samma månad, rörande företrädesrätt lill besittning af kronojord. Bifölls. S. I).