Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hernösands Navigationsskola » 123—124. 246. 281—283. 270—272. 188—189. 263-264.) 325—327. 288—289. 291—292. 291—293. 270. 275—276, 278—279. — 333 — Hernösands stifts Konsistorii räkenskaper Hingst-depot, FlyingeHollånderier, StamHospital, Danviks — Norrköpings, Söderköpings, Wadstena, Wisby och Orebro Hospitalspchbarnhus-fonden, allmänna Ilufvudtitel, riks-statens 4:de, anslagen ' derå Bilagorna litt. G. H. och I. vid Husqvarna gevärsfaktori Hvitfeldtska stipendie-jonden Härads-häkten Hästjägare-sqvadrons-fond, Norrbottens Jagtkasse-medlen Jernvåg s-byggnader, Statens Industrioch konst-expositionen i Paris, Sveriges deltagande i Inkomster, stats-verkets, bilagan litt. C. vid Institutet för döfstumma och blinda — Medico-kirurgiska 1 — Pharmaceutiska — Skogs— Teknologiska Intendents-afdelning, Krigs-kollegii, rä - Inventarie-värden v Inventering af de i Rånte-kammaren förvarade säkerhetshandlingar .. Kalmar Navigations-skola Kammar-rättens aktorats-räkning Kansli-styrelsens handkassa Kapital-räkningar, rikshufvudbokens, bilagan litt. A. N:ns 1 och 2 vid Karantåns-kommissionerna i Stockholm, Götheborg och Malmö Karta-sigillata-uppbördén Kleen, J., Öfverste-löjtnant, Kolonien S:t Barthelemys räkenskaper Kommando-expedition, Sjöförsvars-de partementets Kommissariatet, General-krigsKommissariatet, KonvoyBeyisionsberättelsen. Utlåtandena, Konsistoriernas räkenskaper sid. 222—223. 310—320.
^ Inskrifven Senast O: £ Ahlborn, Elin Ahlström, Anna Ahlström, Anna Andersson, Augusta Andersson, Botilda Andersson, Hedda Astrup, Augusta Beckman, Alice Bergius, Hedvig .. Bergling, Vilna Maria Bergstrand, Lilly Björck, Hildegard Björkegren, Anna Maria. Björklund, Alma Sofia Aug. Borelius, Hilma Joh. Ulr Christer-Nilsson, Hanna. Cleve, Astrid Dahlström, Anna Eidem, Pauline Ekberg, Eva Eschelsson, Elsa Polkeson, Maria Forsell, Anna Fries, Ellen Frölich, Elsa Glasell, Anna Granström, Thora Grenander, Gunilla Hall, von, Anna Halling, Elisabeth Hallman, Maria Hammar, Theckla Hedman, Cecilia. Henckel, Agnes Holmgren, Sofia Gustava. Invenius, Fredrika Karlberg, Eva Dagmar Elis. Kruse, Ingrid Mathilda Leijonhufvud, Sigrid Lewysohn. student aflagda år vid examen 87 U. F. K. M. F. 88 •U. — 85 L. M. F. 80 L. K. 84 U. F. K. — 76 u. F. K. 79 u. F. K. — 73 u. K. 87 L. F. K. — 91 L. — 86 L. F. K. — * 88 U. M. F. 87 U. F. K. — 82 u. J. K. * * 83 u. K. — 77 u. F. * * * 90 u. — 85 L. K. K. — 85 u. M. F. 89 u. — 90 U. — 91 u. — 74 u. — 88 u. F. K. M. F. 88 u. — 88 L. — 84 L. — 85 U. F. K. — 85 L. M. F. 83 L. F. K. — 83 U. M. F. * 91 u. F. — 90 u. M. F. 91 L. — 88 L. F. K. — •88 u. M. F. 78 u. — 83 u.
Man har velat förbehålla dess tolkning åt de män, som företrädesvis helgat sitt lif åt studiet af menniskoandens högsta frågor, ulan alt man hittills ansett sig böra ifrågasätta deras behof af något fremmande biträde. Man har ställt lifvets bok öfver discussionen i verldsliga angelägenheter. Man har aktat sig, att inblanda henne deri, för alt icke äfventyra hennes utomordentligt stora värde oell betydelse. Man har trott, att de verldsliga småbestyren borde mätas efter andra grunder, än det högsta, det heligaste i lifvet. För en grundsats, hvars giltighet blott är skenbar, hyser man dock nu ingen betänklighet, att gifva både Bibeln och tempeltjensten till pris åt ett nytt prestadöme, hvars välmening man kan berömma i dag, men hvars afsigter man icke känner i morgon. Inom den borgerliga ordningen, har allt sin tid och sin plats. Det är denna regel, som konstituerar begreppet af lagbunden frihet. Hvad man i detta fall eftergifver af konsideration åt en sjuklig tendens inom det andliga lifvets område, sätter kyrkan, och med henne den borgerliga samfunds-ordningen i fara. Ulsk. har ej heller ”kunnat förbise, hurusom sakens natur påkallat ytterligare försigtighetsmått vid de religiösa sammankomsterna.” Fastän detta yttrande strider emot den förut antagna grundsatsen, att ”ingen annan inskränkning må finnas i religiöst, än i borgerligt hänseende”, bör dock ej förbises, att Utsk. i orduingens intresse, ställt de offentliga sammankomsterna för gemensam andaktsöfning under polismaktens kontroll. Huruvida detta förfogande kan bidraga, alt stärka andakten vid utöfning af ”det andliga lifvets friare verksamhet”, är en fråga, som erfarenheten torde bäst besvara. Uti Betänk, har upmärksamhet blifvit fästad å K. M:s yttrande uti en tillämnad Nåd. Propos. om uphäfvande af Konventikel-plakatet och de stadganden, som i anledn. deraf tillkommit. Detta yttrande hade, efter min åsigt, ej bordt lösryckas ur sitt sammanhang, för att tjena såsom motiv för Ulsk:s förslag.
Raab fästat upmärksamheten derå, att anslag till ett belopp af icke mindre än 1 millin blifvit å denna hufvudtitel tillstyrkta, hufvudsakligast på grund af enskildta motioner. Jag får härvid anmärka, att af detta belopp, som i sjelfva verket upgår till närmare 1,300,000 R:dr. Frih. Raabs misstag härleder sig derifrån, att han fästat sig vid transport-summan å ena sidan af tabellen, och ej vid slut-summan, som förekommer å andra sidan deraf — den större delen utgöres af anslags-summor, beviljade till följd af K. M:s framställning, hvilket lätt utrönes af en hvar, som vill göra sig mödan, att sammanlägga och jemföra summorna. Då jag nu visat, att vederbönde myndigheter för flera år tillbaka blifvit i ämnet hörda, och tillstyrkt anslaget; att K. M. derom framställt Propos. till R. St., att desse beviljat anslaget, ehuru detsamma sedermera icke kommit alt uttagas, samt slutligen, att det af Hr von Hartmansdorff för anslagets beviljande, yrkade serskilda vilkor, är alldeles obehöQigt, emedan det finnes intaget i de allmänna föreskrifter för utbekommande af Stats-bidrag till dylika förelag, hvilka redan blifvit af R. o. Ad. fastställda, så torde R. o. Ad. inse, alt något hinder för anslagets beviljande i formelt hänseende ej förefinnes, hvarföre, och då någon anmärkn. emot sjelfva Den 29 Juni f. m. 527 företagets vigt och nytta ej blifvit framställd, jag fortfarande vördsamt anhåller, det punkten måtte blifva af R. o. Ad. godkänd. Ropen på propos. förnyades. Hr von Hartmansdorff: Hr von Troil synes tänka, att blott Ystad får sitt anslag, så må det gå med grundsatsen huru det kan. Jag är af motsatt mening, och derföre anhåller jag, att ännu en stund få taga R. o. Ad:s upmärksamhet i anspråk.
Kvinnans hår är urblekt af solen, hennes armar, händer, hals och ansikte äro rödflammiga af vind och sol, fingertopparne slitna, så att blott en bit af nagelfästet är kvar, men ögon och läppar le af fröjd vid föreställningen om den blifvande korta feststunden. » V i skola äfven be hit farmor! » » Tack som bjuder! Jag skall säga till henne, hon har nyss timrat mig en tvättbänk och håller nu på att blåna våra gardiner. H o n kom gående hit upp till oss i går och det skall bli lustigt se, o m hon känner igen den af er, som hon i vintras träffade på vägen. » Den gamla infann sig skyndsamt och aftorkade under gåendet sina våta händer på sitt grofva förkläde; fötterna rörde sig snabbt med träskorna, den korta kjolen framvisade ett par solbrynta smalben, sticktrö- jan slöt tätt kring bröst och armar, en rödblå, rutig duk var med sina snibbar knuten tillbaka i nacken och lämnade de skrynk liga kinderna fria; det var ännu samma Adlerbeth. intelligenta och energiska ansikte, som jag minnes från en novemberdag för några år tillbaka. Efter henne tultade en fyraårig flicka, med de ljusaste lockar jag någonsin sett ringla sig kring en barnanacke och med ett ansikte, som i finhet och färg endast kunde liknas vid den lilla kvist vildapelsblommor, som hon bar i sin bruna hand. Innan gumman ens hälsade, befriade hon flickan från hennes små träskor samt eldröda ullstrumpor och lät henne därpå, bäst hon ville, tumla sig i det korta, mjuka gräset på en solbelyst backsluttning ofvanför vårt improviserade bord. » Där uppe finnas inga stenflisor, oeh glasskärfvorna efter stenhuggarnes sönderslagna flaskor har jag plockat bort, » sade hon mera till sig själf än till svärdottern. Så kom hon fram och hälsade. » Nej se o m det inte är hon där, som tog upp ungarna på vägen 1 Ja, det har gått som jag då spådde; de två af mina sonbarn, som då pulsade dag ut och dag in i slask och snö på väg till skolan, ligga på kyrkogården, två af dem äro på väg dit nu, men henne där är jag nu kommen hit för att hämta hem till mig.
Län m. fl.; innehållande desse anmärkningar hufvudsakligen, dels yrkanden om tillökning i anslagen, såsom för ändamålen otillräcklige, dels att Ottenby Kungsgård, i anseende till dess fördelagtiga läge och beskaffenhet för Inrättning af Stuteri, måtte dertill upplåtas, utan afdrag eller minskning i anslaget och alt i sådant afseende de återstående arrendeåren af samma Kungsgård böra inlösas, i händelse inlösandet kan med ringa kostnad verkställas genom accord; samt dels att Anslag icke måtte äga rum, enär ändamålet likafullt skulle förfelas, elier ock utgå, endast till det belopp, som Utskottet föreslagit, och hafva derjemte åtskillige förslag blifvit framställde rörande så väl Anslagets användande som utvägars vidtagande för HästÄfvelns förbättrande och Regementernes förseende med infödde Hästar; hvarförutan Hr. Hel - Betänkande!), N:o 2Öo. 281 singius samt RiksdagsFullmäkiigen Anders Danielsson yrkat, att Utskottet Borde meddela de af Ilr Gripenstedt äskade och i förevarande Betänkande om förmäldte upplysningar rörande Statens Inventarier å Kungsgårdar'ne samt de sednares förvaltning, dervid Anders Danielsson tillika hemställt, att då med Kungsgårdarne åtskillig efterlåtenhet en lång tid skall försports så val i allmänna tillsynen sorn enskilta vården, och således nödigt vore, att R. St:r fästade K. M:ts uppmärksamhet på angelägenheten af att en behörig undersökning i denna del verkställes, Utskottet måtte tillstyrka den underd. anhållan hos K. M:t af R. St:r. rto) Alt Inventering Öfver Kronans på Kungsgårdarne Varande Inventarier och Efiecter anbefalles. 2:0) Att noggrann controll hålles på uppfyllandet af de i Gontracter å KungsgårdsArrenden stadgade grunder. Att de anbefalde oeconomiska synerne å Kungsgårdarne matte ordentligt hållas; och 4:0) Att K. M:t mätte anbefalla K.
Den 2 Mars om antalet af Nämndemän yid Militie-Boställs-Syner; 4. angående Kansli-afgiften vid Ansökningsoch JBesvärs-skrifter i enskilda mål; 784 Riksdags-Beslutet. 5. Den a Mars om betalningen till Inqvatterings-gi fvare tor underhåll till tagande Trupper; 6. om skyldighet att fortskaffa Bref och Order inom Piegimenteria; 7. _ _ _ _ om upphäfvande af Förbudet emot bruk och nyttjande af öfverflödigt Silfver; 8 om Pass-Kontors inrättande i alla Rikets Län; g. _ _ _ _ om ändring i Krono Brefbärin gert; 10. om upplifvande af förbudet emot visse Marknaders början dagen före eller efter någon Söneller Helge-dag; 11. om förhöjning i Tullen å Papper frän Utrikes ort; 12. Den 14 Mårsom Dykerioch BergningsKompaniets befattning dä Skepp i Lotsmans farvatten af Lotsen sättes på,grund; 13. om Skådespelens inställande på tle större Högtidsdagarne och de näst föregående aftnar ; 1 j. _ _ _ _ om de i Riket brukelige Vigtsorters återförande tili enbet ; 15. Den 31 Mars angående stället till Val af Kronoskjuts-skyldiges Deputerade ; 16. Den 1 April om förandrad tid för Vägsyner ; 17. - om förmedlade Hemmans del i Brandstod ; 18. om upphörande af förbudet emot Tröskeslagor utaf Ek ; 19. om Förpassningar för Gar nizons-Soldater, som lidit vanhedrande straff; 50. om upphörande af Kammar - Riksdags-Besl utetl 7«5 Collega befattning med Markegång» - Taxornes granskning i andra fall än då Riks-Markegången bestämmes eller Besvär anföras öfver Deputerades Beslut; al. Den 1 Aptil om en fri Tackjernshandel; 22. - — angående förbättrad reglering af Posterne i Riket samt undanrödjande af vissa olägenheter vid postföringen emellan Norrige och Danmark ; 23. Den 17 April om Gärdesgårds-delningar; 24.
Den 27 October e. m. ken instämma i begreppet härom, utan ändock yrka Proposition, äge han att förklara öfverläggningen hvilande, och förvises målet till ConstitutionsUtskotret hvilket åligger att inom kort förelagd tid, inkomma med motiveradt och bestämdt Utlåtande &c.” Motiveradt lär vilja säga, att roan skall framställa sina motiver till beslutet. Jag tror ickte, att hvarken ConstitutionsUtskottet eller någon annan authoritet, som det åligger att framlägga motiver till hvad den gör, kan inskränkas innom vissa gränser, där déssä motiver skola sökas, Utan hvar som helst den tror sig finna motiver, måste den icke allenast vara berättigad, utan äfven skyldig att framställa dem. Utan afseende orri en remiss eller hemställan uppräknat samma Motiver, måste det vara Utskottet tillåtit att framställa sin tanka. Det är på denna grund, sorn Utskottet, visserligen finnande dé motiver af vigt, som vållat vägran af Propositionen, äfven ytterligare såg igenom de §.§. hvilka angingö detta ämne, och då under discussionen flere af Utskottets Ledamöter med mig funno, att det ej blott var fråga om dessa §.§. utan äfven att 37 §i Regeringsformen kunde komma i fråga, så kan jag ej begripa, hvaruti det stora misstaget ligger, att den 37 §. blifvit åberopad. Då det är fråga om dén Adeliga värdigheten, lärer én hvar vidgå, att, så länge intröHuction ej är lerhmd, är den Ådeliga ätten ej eller upptagen under någon numtiief, Skölden ej här upphängd, eller namnet ins matrikulr rädt, och så länge desse formaliteter ej äro iakttagna, har alla t Ders erfarenhet visat, att något felats. Bästa beviset är att flere Ädeligå ät - Dm »7 Oetober c, m, iot atter, sam ej blifvit introducerade, hafva förlorat! sin rätt, och deras efterkommande hafva ej fått begagna hvad deras Förfäder förvärfvat.
Då likväl största delen af de rustande uppå denna framställning icke ville ingå, men Rikets Ständer, vid påföljda eller 1828—i83o årens Riksdag, under öfvertygelse om nyttan af berörde anstalt, förmodade, att, efter undanrödjande eller förminskande, i hrad möjligt vore, af de olägenheter, dem de pustande af den nya inrättningen sig föreställt, en förnyad proposition i detta afseende skulle af de rustande med större beredvillighet emotlagas, bade Kongl. Majrt, på af Rikets Ständer föreslagne förändrade grunder, låtit uppgöra project till förnyade framställningar till de rustande, dels om inrättandet af Directioner för anskaffning och underhåll i fredstid, vid indelte, beridne och afsutne Rusthålls-Regementen och Corpser, af manskapets beklädnads-, remtygsoch bevärings-persedlar samt, vid Cavalleriet derjemte, af sadelmunderingar och hästbeslag, dels om en serskild passevolance mellan krigsfonden och de rustande, till beredande af lindring och bestämdhet i de utomordentliga kostnader, som för de rustande under ett fälttåg vore oundvikliga, hvilken sednare framställning skulle göras endast till rusthåU larne vid de Regementen och Corpser, hvilkas samtliga sqvadroner och compagnier på den förra ingått.
Ord och Bild, den förtjänstfullt redigerade, vackra månadstidskriften, utgifves äfven under år 1895 efter i det närmaste oförändrad plan och kan med skäl rekommenderas för sitt gedigna innehåll och sin vårdade utstyrsel. Det förra årets sista häfte är till större delen ägnadt åt Gustaf-Adolfsminnet. Efter en titelsida, tecknad af David Ljungdahl, följer Frithiqf Holmgrens dikt » På Gustaf Adolfs dag ». En utförlig, helgjuten och koncist formad framställning af Gustaf II Adolf som historisk personlighet är författad af Harald Wieselgren och rikt illustrerad med porträtt och vyer. Konungens likbegängelse skildras efter nya källor utförligt af G. A. Ossbahr. Under rubriken litteratur ger Allén Vannérius en framställning af den danske filosofen Harald Höffdings verk och betydelse, illustrerad med Höffdings porträtt. Häftet afslutas med dikten » Blanka vapen » af E. N. Söderberg. Planschbilagorna utgöras af den franska må- laren Dagnan-Bouverets » Madonna », s o m var utställd på Nationalmuseum 1890 och då väckte stor och berättigad uppmärksamhet, samt ett från Skotland till utställningen å Nationalmuseum anländt porträtt i helfigur af Gustaf II Adolf, till skrifvet Frans Porbus d. y. och af konungen skänkt till general Alexander Leslie. Detta porträtt har icke förut varit afbildadt i något svenskt arbete. Prenumeration å den all uppmuntran värda tidskriften kan ske såväl å posten som i boklådorna. Nordisk revy, utgifven af Erik Thyselius, är en nyhet för året på den periodiska litteraturens fält, hviiken torde äga ganska stora betingelser att förvärfva en vid läsekrets. Nordisk revy sträfvar att inom den sammanhållande ramen af modern frisinnad grundåskådning samt af frigjordhet i formelt hänseende både från steril akademisk högtidlighet och publicistisk slentrian bereda de olika skiftningarna af våra dagars frisinnade tankeriktningar tillfälle att gifva sig uttryck äfven inom tidskriftslitteraturen, för att därigenom i sin mån medverka till förmedlande af den idéernas brytning och den kännedom om nutidens tankar, ledande personer och företeelser, som äro nödvändiga förutsättningar för ett lifligare pulserande andligt lif.
Den stora embelsmannaskicklighet, sällsynta arbetsamhet och samvetsgrannhet, som, i förening med ett anspråkslöst sätt alt vara, utmärkte Hr Törnebladh under alla de mångfaldiga och vigliga befattningar han i lifstiden beklädt, vitsordas icke blott af alla deni, hvilka lill honom slått i något embctsförhällandc, utan äfven bekräftas af det hedrande vitsord, som innefattas uti vår nyligen bortgångne stora Konungs förklarande d. 5 Jan. 1843, dä K. M. tillät denne sin trogne tjenare, att afträda från embetsmaunabanan, nemi. ”att dä II. M. erinrade sig den mer än ett halft århundrade långa embetsmannabana, som Hr Tönebladh tillryggalagt, deu osvikliga rättrådighet som städse utmärkt hans domareåtgärder, hans nitfulla hängifvenhet för fäderneslandet, hans bepröfvade trohet, hans medlande karakter; kunde K. M. ej annat än med ledsnad se honom afgå frän del vigtiga embete, sorn utöfvar det högsta inseendet ä lagskipningen i riket.” Det enda som störde Hr Törnebladhs lugn vid aftonen af hans lefnad, var åtankan pä deu bekymmersamma ekonomiska ställning, hvari hans bortgång skulle försätta hans enka och barn. Men jag vägar hysa den förhoppning, atlR. St. skola med ädel värma antaga sig den gamle förtjente emhetsmannens i betryck varande familj; och jag uther mig derför alt vördsamt fä föreslå, det Enkefru Törnebladh och hennes oförsörjda dotter Fröken S. E. Törnebladh mätte af R. St. uppföras pä allin, indragningsstaten för åtnjutande af en årlig pension i deras lifstid af tillsammans (iött r:dr 32 sk. b:co.
Hon tillade, att de säkert bråddes uppå sitt fäderne, och att Prins Hatt månde vara en mycket fager ungersvenn. Såsom nu ’moders-hjertat alltid är ömt’, lät prinsessan locka sig af hennes falska tal, och huru det ena ordet gaf det andra, bekände hon omsider, att hon icke rätt visste om prinsen vore vacker eller led, ty hon hade aldrig sett honom. Härvid föll drottningen henne straxt i talet med stor ifver, slog ihop händerna, och beskärmade sig högljudt öfver prinsen, att han kunde hafva något doldt för sin egen hustru. »Och,» sade hon, »må jag väl säga, att du är mycket olik andra qvinnor, då du icke skaffat dig besked härutinnan.» Ja, slutet af deras samtal blef som man kunde vänta, att prinsessan glömde sin mans varning, yppade allt hvad hon visste, och sporde sin styf-moder om råd, hvad hon skulle göra för att få se sin man. Detta var just hvad drottningen hade väntat. Hon lät derföre icke länge bedja sig, utan lofvade utfinna någon hjelp, innan de skulle skiljas åt. Det stod så några dagar; brölloppet led till ända, och konunga-dottern begynte längta till sitt. Som hon nu skulle fara, tog styf-modern henne afsides, och sade: »här vill jag gifva dig en ring, ett eld-stål med flinta, och ett ljus. Om du nu önskar se din man sådan han rätteligen är, skall du stiga upp om natten, slå eld genom ringen, och tända ljuset. Men bara akta dig väl, att du inte väcker honom ur sin sömn!» Ja, prinsessan tackade mycket för gåfvan, och lofvade göra allt såsom hennes styf-moder lärt henne. Derefter skildes hon vid sina fränder, satte sig upp i karmen med sina tre barn, och se’n bar det åstad, så hon visste inte ordet om förrän de voro vid den gröna busken. Der steg hon ur, och gick ned.
Således synes det mig riktigt att begagna ett ord, som betecknar den nya saken, det nya begreppej. När man vet till hvilken grad juristerne anse sig bundne af ordalagen, så är det fruktansvärdt, att om ordet ej inflyter i morn., skola tvister upstå. Om de hänskjntas till domaren, torde han icke anse ett aftryck gälla lika meden afskrift. Då jag icke kan inse hvarföre man skall blottställa vederbör:de affärsmän för det trassel, som möjligen upkommer derigenom, att man icke antager BorgareSt:s beslut, anhåller jag, att R. o. Ad. malte, i afseende på l:sta room:t, godkänna det af BorgareSt. beslutade tillägg, men bifalla Utsk:s förslag till det sednare mom. Gr. Lagerbjelke: Om en person skulle företaga sig att skrifva ett bref till en annan, samt han behöfde 2:ne exemplar af det - 254 Den 3 November f. m. samina, och han genast skrifver det första exemplaret med bläck, på hvilket lian sedermera lägger ett annat papper, hvarigenom således det första förvandlas till 2:ne, så hemställer jag om icke båda dessa exemplar snarare kunna inbegripas under det af Utsk. framställda ordet afskrift, än att kalla det aftryck. Alt vidare ingå i en närmare detaljerad framställning af den linguistiska betydelsen utaf ordet aftryck torde vara onödigt, äfvensom jag tror mig hafva visat, alt allt hvad behöfs, redan finnes uttryckt uti ordet afskrift. Efter serskildt å första mom:t framställde, med blandade Ja och Nej besvarade proposir först till bifall utan förändring oell sedan till bifall med den af BorgareSt. beslutade förändring, blef den förnyade proposm till bifall å samma mom. ulan förändring besvarad roed starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande; och blef sedermera äfven 2:dra mom:t af R. o. Ad. bifallet. § 7- Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att denna § blifvit af BorgareSt. återremitterad. Gr. Lagerbjelke:
„ Åtskillige Ledamöter af R. o. A. emot qvittencer arne Ledamöter af PresleStåndet Betänkan den, N:o 355. Uti R.-gsContoirct förvaras: 361 Completta exemplar Defecta dito . 6. Bokhandlaren, Magister Wiborg emottagit till försäljning, raen hvarföre redovisning ej kunnat S:a ex. 5oo. Under förmodan, att utaf sistberörde i5o exemplar af 1823 års Bihang, största delen är och blir oförsåld; och att häraf skulle, med tillägg af hvad som finnes uti RrgsContoiret, kunna erhållas till R. H. St:rs disposition minst 100 completta exemplar af nyssnämnde Bihang till RiksStåndens Protocoll vid 1823 års Riksdag, har Utskottet skolat vördsamt föreslå och tillstyrka: att uti R:gsContoiret afsättas, för att derstädes för - ut) Sex (6) exemplar af samtliga RiksStåndens Protocoll, på hvilka, enligt ofvanstående uppgift, tillgång finnes. b) Till disposition af ÖfverStåthåliareEmbetet i Stockholm samt LänsStyrelserne, ett exemplar för hvardera, eiler tillhopa 25 exemplar af sådane RiksStåndens Protocoll, hvarpå uti RrgsContoiret finnas tillgång; och likaledes 25 exemplar af Bihangen till RiksStåndens Protocoll vid 1817 och 1818 årens samt i8a3 års Riksdagar, c) Till disposition af de mindre LäroVetken, hvilka med Bibliotheker äro försedde, ett exemplar för hvartdera, eller tillhopa sexton (16) exemplar utaf erhållas t5o. varas: 262 Stats-Utskottets de uti nästföregående punkt oraförmälde, tryckta RiksdagsHand lingar, ti) Alt hvad som, efter den sålunda skedde afsättningen och utdelningen, öfverblifver utaf RiksStåndens Protocoll må hållas till disposition af det RiksStånd, hos hvilket Protocollen blifvit förde.