Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ulan att på något sätt godkänna innehållet af Gr. af Ugglas motion, får jag likväl tillstyrka Ståndet att icke gå lill väga med sådan ofördragsamhet, som Hr von Hartmansdorff yrkat alt Ståndet skulle iakttaga. Vid ett föregående tillfälle, då en reservation af Hr Stjernsvärd afläts, och Hr von Hartmansdorff nekade dess intagande i Ståndets prot., hade jag tillfälle erinra hvad jag äfven nu erinrar, att vid flera föregående tillfällen bar män iakttagit ett fördragsammare sätt, än Hr von Hartmansdorff tillstyrkte och hvad sora, den gången, jag medgifver det, blef Ståndets beslut. Della lillskrifver jag likväl mera tonen i Hr Sliernsvärds reservation, som var något utmanande, efter hvad jag tyckte mig finna, och hvilket måhända föranledde Ståndets beslut, men huru liäldst nu den tonen var hållen, ansåg jag emedlertid att reservationen gerna kunde få i prot. inlagas och förenade mig med Frih. Palmstjerna, som äfven trodde att reservationen väl kunde stå der, hälst den värde Frihm ansåg för säkert att den icke skulle öfvertyga mången om innehållets rigtighet. Jag hyser samma öfvertygelse i afseende å det af Gr. af Ugglas afgifne anförande, och beder det TI. Ståndet låta berörde anförande i prot. inflyta. Det är äfven ett väsendtligen olika förhållande emellan denna och Hr Sliernsvärds reservation, enär Hr Stiernsvärd icke var tillstädes uti det plenum, i hvilket det mål förevar emot hvilket han reserverade sig. Gr. af Ugglas var deremot närvarande, i gårdagens plenum, då hans motion förekom, hvilket gör en väsendtlig skillnad. Gr. af Ugglas: Till följd af Hr von Hartmansdorff sednare yttrande, är jag öfvertygad om, att han icke vidare vill motsätta Den 17 April 489 sig införandet i prot. af min reservation, dä nemi. Hr von Hartmansdorff sade: ”hvarföre passade icke Frih. Raab pä tillfället?”
Krono-brefföringen antingen varder imellan flera nästgränsandeHemman fördelad, eller ock af vissa utsedda personer, emot arfvoden, som af Hemmanen i allmänhet tillskjutas, besörjd, på sätt, som i några de Norra Länen är brukligt; hvarvid det dock borde åligga hvar och en KronoBetjent, som är berättigad, att i och för dess Tjenst affärda skrifvelser med Krono-brefbärare, att af en sådan rättighet sig icke begagna vid andra tillfällen, äo di 7 2G Den g3 Maj. e. m. ärendets vigt och angelägenhet sådant oundgänglig en fordrar, och tillfälle till breis afsändande med ordinarie eiler allmänna Posten icke gifvesj till hvilken ända noga och ordentliga Förteckningar på brefvens antal och innehåll, samt tiden dä de afgå, borde hallas af de personer, hvilka begagna brefbäringen; hvarefter besagde Förteckningar vid hvarje års slut skulle inlemnas till Konungens befallningshafvande, lör att undergå granskning i LandsContoiret, 4:o Från Allmänna Besvärsoch Oeconom ie Utskottet af den 18 Maj, innehållande svar på, genom anmärkningar af Grefve Gyllenborg, Johan Henning, den 5 Maj hos Kidderskapet och Adeln verkad återre. miss af Utskottets Memorial, rörande lorfskärningen i Halland; och har Utskottet ansett sig böra förklara, att enär, på sätt Grefve Gyllenborg anmärkt, Kongl. Majlts högstberörde nådiga Förbud emot flattorfs skärande, alldeles icke sträcker sig till Hallands Län, men Klagandernes Memorial uttryckligt innehåller, att det, sådant oaktadt, blifvit Allmogen i Halland vid vite förbudet, att å deras Hemtnansägor skära torf af tufvor ocb Jjungbevuxen mark, hade Utskottet ansett någon tvifvel så mycket mindre böra eller kunna uppstå derom, att Kongl. Maj:fs Befallningshafvande i Hallands Län vore den Authoritet, hvilken af förekomna anledningar stadgat det öfverklagade vitet, som ingen annan ägt rättighet, att nå'
St. bibliotek den i3 Julii. a Statssamt Allm. Besv.- och Oeconomie-Utskottens Utlåtande N:0 10. nan tid, än den, då isarne voro farbara, vid hvilka tillfällen öboerne skulle åligga att, i likhet med de skjutsningsskyldige å fasta landet, ifrågavarande onus fullgöra. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet, till hvars handläggning desse motioner blifvit remitterade, har desamma, gemensamt med StatsUtskottet, i öfvervägande tagit; och ehuru Utskotten inse och erkänna den lättnad, som, genom Kronoskjulsens borttagande, skulle jordbruket beredas; likväl och som, beträffande Herr Petres och Anders Danielssons hemställan, alt detta besvär måtte genom beting åt enskilde upplåtas, det förekommer, att, i anseende till Ovissheten huru ofta dylika skjutsningar kunde ifrågakomma, och olikheten i del häst-antal, som vid ena oell andra tillfället vore af nöden, många svårigheter utan tvifvel skulle uppstå för entreprenaders lillvägabringande, eller åtminstone så hög betalning dervid fordras, att transportkostnaden genom denna anstalt blefve för Staten vida dyrare, än hittills; samt Herr Petres förslag, att, i berörde fall, ersättningen till de skjutsande skulle, i förhållande till hemmantalet, debiteras hvarje Län, i Utskottens tanka, komme alt röna motstånd i flere orter, der ifrågavarande onus är lättare att utgöra och, efter den vid sista Riksdag beviljade förhöjning i skjutslegan, anses mindre tryckande samt således troligen ej skulle af de skjutsskyldige emot en contant utgift utbytas; alltså anse Utskotten sig icke kunna å motionerne i denna del tillstyrka bifall. I fråga om Kronotransporters verkställande sjöledes, och att Båtsmän måtte marehera, få Utskotten åberopa deras härom under N:o 6 afgifne Betänkande; och som Soldater under tåg icke äro berättigade lill skjuts, lärer något vidare utlåtande, i anledning af Anders Danielssons i berörde afseende gjorde framställning, icke erfordras.
De infordra omnämde Contract efter att StatöiUtskot» tet anmodades granska Conkracter om dek ej kan föranleda att Skaten bör och kan nndwika de reparationskostnader , som uti Utskottets Calculer pä Rikets be» hofwer äro uptagne Lä troligen, Staken undwiker bäve denna kostnaden och akt pensionera Betjeningen, samt i anseende till obehöriga Contra tter med underligqanDe lägenheter, Hennes Majit efter Staten kunde erhälla förökade inkomster. För öfrigt har jag ej attenderat vägra medel anslagna till Strömsholms sch KongS»hrs Kougsgärdar» underhållande. Nyttjas i flutmeningen dä de förre Kongl, och Furstliga samt Haus Kongl. Höghers Thronföljare»g Stater omnämnas i afseende pä öswersiödige Hofmans emplojera,de till framtida besparing «s !2,s7Z O^dr i8 sk. Banco, der uttrycket möjeligen kunde till tjenstgöring nyttas. Jag anhäller akr det ordet inäjeliAcn nrätke utgå emedan dcika ord icke finnes uti Stats Utskottets Betänkande rörande Hans Kongl. Mains och Haus Kongl. Höghet Tronföljd rens Stater, hwilket Betänkande af alla Fyra Srän, den esker ordalydelsen är redan antagit, samt salunda icke olika meningar och uttryck böra kunna af Ständer nyttjas i en och samma sak. Z:o Jag sär ock till min uplyöuing begära tve» ta om Militje-Statens Boställs-L-fia är rcdowisad; i annat sall hemställes ödmiukeligen om icke äfwen den bör stä under Ständers tillsyn och granskning samt om ej Veste medel borde till Riksgälds-Contoiret inflyta om derutur efter reguisirion af Konungen ut» atzigneras till det belopp ärligen som denna CastaS tillgängar kunna wara, men aldeles icke dermöfwer, sä wida Herrar Officerare wid Indelta Regememerne icke häremot haswa att inwanda. 4.0
Delta vore förhållandet, så väl i den punkt Hr von Hartmansdorff exempelvis anfört, som i flera andra punkter, t. ex. den 20, der littereringen ginge ända till bokstafven k. 3:dje punkten. Förslag angrde det antal af Högsta Domstolens ledamöter, som böra vid måls handläggning t i 11 s t ä d e s v a r a. 22 C:n Regerings Formen. Uti nila mit C sorn hos Högsta Domstolen förekomma, höra minst sex ledamöter tillstådesvara och i af görandet deltaga. Hr Stråle, Nils Wilh.: Det nya förslag lill grund lagS->§. sorn nu är under öfvervägande, har tillkommit på ett eget sätt. Vid sista riksdagen, då förändringen föreslogs, hemställde Const.TJtsk. i sitt första derom afgifna mern., att ingen annan ändring borde, äga rum, än borttagande af de i den gamla ^:n förekommande orden: ”Ej må flere än åtta ledamöter, fyra frälse och fyra ofrälse män, på en gång ”tjenstgörande vara. I alla mål skola minst två frälse och ”två ofrälse ledamöter vara närvarande.” — Anledningen dertill var egentligen den, att man ansåg, att då lagförslag i Högsta Domstolen förekomma till granskning, borde afla ledamöterne, så vidt ske kunde, deröfver yttra sig, och ur denna synpunkt betraktad, skulle jag äfven tro, alt en sådan ändring i grundlagen varit nyttig; men delta förslag, hvilket bilölls af 3 Stånd, nemi. R. o. Ad , Presteoch BondeSttn, gillades icke af BorgareSt., som deremot antog del nu linder öfverläggning varande förslaget, hvaraf följden blef, att frågan gick till förstärkt Utsk , hvarest det sednare förslaget antogs. Det är således icke förrän nu, som den ifrågavar. ändringen förekommit till discussion inom B. o. Ad. Hvad sjelfva förslaget angår, så får man först observera att den gamla §:n är hemtad från Sveriges lag, i afseende på antalet af de ledamöter, som skola deltaga i målens afgörande. Dervid är tillagd en föreskrift att icke flere än 8' ledamöter må på en gång vara tjenstgörande.
Sedan, med anledning af Kongl. Maj:ts Kådiga Remiss af den aq Februarii detta §r, Utskotten, genom till Rikets Ständer afgifvet Betänkande, utlåtit sig öfver Trollhätte Canaloch Slussverksmireclions begäran om ett Lån af Allmänna Medel till ett belopp af Etthundrade Tjugu Tusende Itiksdaler Banco, samt om befrielse för den kommande tiden från åtskiliige avgifter? hvilka af Canal-Bolaget hittills utgjorts; samt, under enhälligt afstyrkande af dem na sistnämnde befrielse, i afseende på det sökte Lånebiträdet, såsom Alternativer till Rikets Ständer framställt de tvenne meningar, hvaruti, vid inom Utskotten anstäld Votering, tvenne Stånd stannat emot tvänne Stånd och af hvilka den första innefattar grunderne hvarföre något Lån af Allmänna medel till Trollhätte (lanai-Bolag icke ansetts böra tillstyrkas, §tats-U t skottets Betänkan déib ai5 öch det andra anledningarne för beviljande af ett djlikt Lån, saint Förslag till fett villkor, söm dervid borde föreskrifva^; Så hafva, vid föredragningen inom de ReSpective Riks-Stånden* Höglofl. Ridderskapet och Adeln, den G Augusti och Högvördige Preste-Ståndet, den 5:le i nyssnämnde Månad, gillat detta Utskottens Betänkande, med godkännande af det andra deruti, på sätt omförmäldt är, förekommande' Alternativ; men Vällofiige Botgare-Ståndét och Hedervärda Bonde-Ståxidet, hvaraf enskilde Ledamöter för öfrigt ömsom yttrat Sig för tillstyrkande af bifall ä det ena eller andra Alternativet* hafva behagat att, genom Protocolls-Utdrag från Välloflige Borgare-Ståndet af den 6, öch från Hedervärda Bortde-Ståndet af den i x Augusti, Betänkandet till förnyad lxandläggxxixxg af målet till Utskotten återremittera, på grund af Anmärkningar* hvilka ansetts förhindra antagandet, så af del ena, soto det andra Alternativt framställda förslaget.
Doctor Hedrén , Prosten Säve, Contracts-Prosten Doctor Björkman, Professoren m. m. Geijer, Från Heder v. Bonde-Ståndet. S, D. Remitterades till Stats-Utskottet ett af Johan August Zetterberg Bih. till RSt. Maj 1840. från Stockholms Län afgifvet skriftligt anförande, i anledning af samma Utskotts Utlåtande N:o 53, angående regleringen af de under Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel upptagne utgifter. Maj 1840 f. m. Från Böglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af de protocoll, hvarigenom Ridderskapet och Adeln underrättades att vid förliden gårdag, jemnlikt 9-7 och 98 §§. RegeringsFormen samt 63 §. Riksdags-Ordningen, anställde val, blifvit utsedde till Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman, IIof-Rätts-Rådet i Svea Hof-Rätt och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden Carl Ludvig Landin samt till hans efterträdare, i fall han innan nästa Riksdag skulle afgå, Lagmannen och KrigsFiscalen Lars Johan Rhodin, fann Ridderskapet och Adeln för godt anmoda Expedilions-Utskottet att uppsätta och till Riks-Stånden inkomma med förslag till de förordnanden, som, i anledning häraf, för ofvannämnde personer böra utfärdas. S. D. Återremitterade Ridderskapet och Adeln Stats-Utskottets den 25 och 29 April på bordet lagde Utlåtanden N:o 42, angående löne-reglering för Land-statens tjenstemän och betjente samt för Förste och Andre Landtmätarne, N:o 43, i anledning af Kongl.
För Tjenstehjon, Hemmansbrukare och Torpare, som med dagsverken utgöra åtminstone största delen af sina skyldigheter till Hemmansegare eller innehafvare, Statfolk samt Handtverks-, Bruksoch Fabriks-arbetare, jemte deras hustrur och hemmavarande barn, skall Husbonde, under den tid, arbets-aftalet gäller, ansvara för försörjningen, så att icke de falla fattigvården till last; dock med rättighet att, om han vill, af deras tillgångar eller arbete åtnjuta ersättning för den kostnad, han sålunda fått vidkännas. 5- 6- Den, som från annat fattigvårds-samhälle intager gift arbetsfolk, eller Enkling eller Enka med barn, skall, utöfver redan stadgad ansvarighet såsom husbonde, så länge sådan ansvarighet fortfar, under fem år, räknade från inflyttningen, enskildt vidkännas en fjerdedel af den fattigvårds-kostnad, som för sådane personer kan komma att utgå, och derjemte, efter allmänna grunder, deltaga i de öfrige trefjerdedelarne af sådan kostnad. §• 7. Den, som åt personer från annat fattigvårds-samhälle upplåter bostäder å sine egor med mindre jordrymd, eller under andra villkor, än som för jordafsöndring under lifsLidsbesilLning äro föreskrifne, vare ansvarig för deri inrymde personers fattigförsörjning, på sätt 6 §.^stadgar. §. 8. Den faltigvårds-ansvarighet, som i 4 och 5 §§. är föreskrifven, må n Lagsamt Allm. Resv.- och Ekon,-Ut skatt ens 'Betänkande , N..-0 5. af Sockueeller Stads-Nämnd kunna eflergifvas, i den mon behof och billighet sådant påkalla. $.9. 1 Morn. Yid utdelande af fatt ig vårds-understöd skall Sockne-Nämnd tillse, att det motsvarar de nödvändigaste behof ven, alltid med beräkning af fattighjonets arbetsförmåga, ehvad den må vara större eller mindre; och ankommer det på Nämnden att, efter som den linner mest ändamålsenligt, antingen anställa fattighjonet till arbete för godtgörelse af understödet, eller åt hjonet öfverlemna att fritt använda sin arbetsförmåga, då understödet i förhållande dertill minskas.
S D. 3)^ed det i Wällofllge Borgare, Stan, dets Protocolls-Utdrag för den 8 i denne manad beslutade förbehåll, att innan nasta Revision öfwer Stats - Den 10 Augusti. szs Stats-Werket, »309 och föregående arens Räkenffaper mage wara behörigen afsiurade och reviderade, samt Revisorerne såmedelst beredas tillfälle, alt inhämta den wid i8>o ars början warande balance, skulder, tillgångar och afkortningar; aktade BondeStandet ffäligt, att till alla delar instämma. Ut supra. kx krotocollo, 6. Lii likman. Utdrag af protocollet, häll et hos Heder, wärda Bon-e-Srändet wid Urtima Riksdagen i Orebro den io Aug. 1812. S. D. (Ehuru Ståndet ager den öfwertygelse och den äfwen genom Protocolls-Utdrag den 5 dennes uttryckellgen tillkannagifwit, att fragan om förbud emot införsel af Utländskt Bränwin, Romin och andra dylika starka Drycker, innefattar en Reglementarisk anstallt, som Kongl. Majit allena tillhörer och Bonde-Ståndet ej eller kan föreställa sig, att Kongl. Majit, som i Nader funnit Jnhamska Branwlns-tillwerkningen böra inskränkas, skulle pa famina tid, som den utöfwades, tillåta införskrifning af Utländskt Bränwin; will Bonde-Standet likwäl, i anledning af Högwördige Prest-Ståndets anmodan, genom nu ankommit Protocolls,Utdrag, förena sig i den underdåniga anhållan hos Kongl. Majit, att införandet af Utländskt Bränwin och andra dylika starka Drycker ma förbjudas; sa framt icke Kongl. Majit af högst wigtiga skäl, skulle sädant någon gang i Nader tillåta, kält supra. Lx krotocollo. 6. Lrinkman. Ut. s;6s Den 10 Augusts.
H:dr 11 sk. 6 rst. af ett, år 1839, meddeladt förkott å en lefverans. Enligt Kongl, brefvet den 5 Mars 1846, skall summan, i afbidan a blifvande tillgång hos gäldenären och kautionisterna, fortfarande balanseras, oell beror för öfrigt utredningen häraf på anmälan, när dessa personer med döden afgått. 3:o hos Expeditions-sekreteraren Loo, 336 H dr 32 sk. 4 rst., för ett år 1821 från Stockholms Utredningsförråd erhållet parti ull. Beloppet balanseras i afvakta» på blifvande tillgång hos gäldenären; och har vid hällen undersökning detta år utrönts, att tillgång för gäldande häraf ännu saknades. 4:o år 1831 förskjutna reseoch traktamentskostnader till ledamöter i en krigsrätt, för behandling af ett mellan Kapitenen Gyllenram och Fältkamreraren Nygren — 103 — anhångigt mål, 434 R:dr 3 sk. 10 rst., hvilket belopp kommer att, enligt Kongl. Krigskollegii beslut den 4 Maj nästlidet år, till afskrifning befordras. 5:o hos aflidne Regements-qvartermästaren vid Westerbottens f. d. fältjägareregemente von Essens konkursmassa, 132 R:dr 44 sk. 8 rst., för felande persedlar i förrådet å Gumboda lägerplats. Sedan numera utredt blifvit, att någon ersättning härför icke är att för Kronan förvänta, är beloppet för närvarande på afskrifning beroende. 6:o hos Kongl. Spanska regeringen, 9,909 R.dr 26 sk. 10 rst, för utredningspersedlar, som år 1814 blifvit lemnade till ett i Götheborg varande detachement af Spanska trupper.
Alen då enl. K. AI:s Nåd. stadga och påbud af den 20 Mars 1735 tiden för stiftets genomresande är utsträckt till 4 å 5 är, synes i sjelfva verket kostnaden, fördelad på år, ej blifva synnerligt känbar. Lika litet synes mig det motiv gälla, som Utsk. byggdt på ”det ålagda vistandet vid Riksdagar, som måste af Biskoparne sjelfva bekostas”, enär denna utgift, en gifven följd af sjelfskrif ") ”Episcnpi, qui prffisunt pani et coeleris venalibus rebus, qum civitalum populis ad quotidianum victum usui sunt”. Justinian! Dig. Lib. L. Tit. IV. Den 23 Mars e m. 489 venheten, tillfullo ersättes af besparad representations-kostnad i hemmet. Jemte tionden utgöras Biskoparnes hufvudsakliga inkomster af prebende-pastoraterna. De i församlingens inre lif djupt och menligt ingripande följderna af detta löningssält lia redan af en värd talare Hr Adelborg, blifvit sä väl och fullständigt ådagalagda, ätt jag härvid endast får hänvisa till hans yttrande. Då för länsstyrelsernas chefer, hvilkas representations-kostnader ej borde understiga chefernas för stiftsstyrelserna en lönereglering blifvit fastställd, enl. hvilken den årliga, normala lönen bestämts till 4,500 Il:dr, synes en reglering af Biskoparnes inkomster äfven vara af behofvet påkallad, så mycket mer som derigenom en vinst bereddes för flertalet af Biskoparne sjelfva, för pastorer och lägre presterskap, samt hvad som här mest bör tagas i betraktande för försaralingarne i sin helhet. Ett hinder emot ifrågavar:de lönereglering torde man vilja finna i 4 § af Presterskapets privilegier af d. 16 Okt. 1723, der det heter, att ”Biskopar skola oförändradt behålla sina tionden, Prebéndesocknar m. m.”
Så förgingo några år, under hvilken tid grefven ofta reste bort, men frånvaron var aldrig långvarig; under tiden blef Constance moder till en dotter, och när den lilla Anna var två och Konstantin sju år, dog mamsell Dublance, som en längre tid varit sjuklig. Ehuru Constance, under en närmare bekantskap och kännedom af hennes åsigter om lifvet, ej kunde skänka Dublance sin fulla aktning, var hon dock hennes enda sällskap, ett slags beskydd inför verlden. Grefven hade under guvernantens sista sjukdom varit bortrest; återkommen öfverraskades han synbart vid nyheten om hennes död. Icke utan en viss oro, sporde han efter hennes sista ögonblick, om hon då haft sinnesredighet, och syntes lugnad när han hörde, att hon först yrat, sedan varit mållös. Icke då, men väl efteråt, kunde Constance tyda de oroligt forskande blickar, hvarmed han under dessa frågor iakttog henne sjelf. Några dagar sednare, lemnade han sin fru en större penningsumma, och beredde henne på en längre skilsmessa; ty den stora egendom, han egde nära polska gränsen, fordrade hans personliga närvaro; ett år kunde säkert gå om, innan han kunde komma tillbaka. Denna underrättelse var henne så smärtsam, att hon bönföll att få resa med, såsom en ersättning, att hon försakade namnet af hans maka inför verlden. «Dess dom bekymrar mig föga. Jag följer dig under hvad namn du finner för godt,» sade hon. Rörd af detta bevis på hennes uppoffrande ömhet, afböjde han det dock, ty vägens längd och barnens späda ålder gjorde det «ogörligt.» Mera än ett år hade gått förbi, och Constance hade endast erhållit tvenne bref; i det sista hade han sagt sig vara så öfverhopad af göromål och rättegångar, så väl med grannar som med dem, som förvaltat hans egendom, att hans återresa till Petersburg ännu var obestämd. Detta var antagligt nog; men det förekom henne som låge något oförklarligt svalt i uttrycken, hvilket ej bådade något godt.
1,492 R:dr 7 öre såsom utdelning i Simzon Köchs konkurs och urarfvabo, samt 918 R:dr 26 öre i särskilda poster, som tid efter annan blifvit af Dahlgren sjelf allemnade, och att länet, hvarå upplupna räntan den 31 sistlidne Januari uppgick till 1,782 R:dr 35 öre. är vordet vid 1855 års revision öfverfördt till Låne-kontorets osäkra fordringar; tilläggande Direktionen, att under den långa tid, lånet utestått, Dahlgren icke förmått derå göra afbetalningar till större sammanräknadt belopp, än ofvannämnde 918 R:dr 26 öre, hvilka, på sätt han uppgifvit, måste antagas hafva utgjort hvad han på sin kommissions - (lanko-Uukoltets Ull ätande .M 23- II rörelse kunnat inbespara, enär vid de undersökningar, som hos honom under denna tid blifvit hållna, andra tillgångar till skuldens gäldande icke förefunnits, samt att några kraftigare åtgärder för liqvidens åstadkommande under sådane omständigheter ansetts icke böra vidtagas, emedan de skolat medföra afbrott i Dahlgrens verksamhet, hvarmedelst Låne-kontoret skulle gått i mistning af den enda återstående möjligheten att genom mindre afbetainingar, som af honom i män af tillgång blifvit villigt erlagde, få skulden småningom nedsatt. Vid detta förhållande, och då, med afseende på Dahlgrens numera framskridna ålder och derigenom aftagande verksamhet och arbetsförmåga, ringa utsigt är förhanden, att han i framti len skall kunna bereda full liqvid för ifrågavarande lån, och det af sådan orsak torde vara fördelaktigare för Låne-kontoret alt med uppoffrande af upplupna räntan antaga det framställda anbudet och sålunda nu få det återstående kapitalet på en gäng godtgjordt, än att låta liqviden af hela lånet till kapital och ränta blifva beroende af en lång och oviss framtid, derunder ytterligare kostnader för lånets bevakande varda erforderliga; samt den omständighet, att
Stats-Råden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld. Chefen för Landtförsvarsdepartementet. Statsrådet Reuterskiöld, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts den 3'l sist lid ne Mars fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majlis nådiga Proposition till Rikets Ständer, an gående Krigs kollegii ombildning till en Armée-förvallnmg; och läcktes Kongl. Majit, enligt Slals-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla nämnda förslag, samt förordna, att, i enlighet dermed, nå dig Proposition, sådan den finnes detta protokoll bilagd. skulle till Rikets Ständer afgå. Ex profocollo K. E. Kindblad. 4 Kongl. Majlis Nåd. Proposition NI 105. Utdrag af Protokollet öfver Landl/örsvars-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stals-Ilädet å Stockholms Slott den 31 Mars 1863. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Sfalsminrstern, Herr Friherre De Geer, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström, Stats-Råden: Herr Friherre Gripenstedt, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld. Statsrådet, Grefve von Platen, anmäldes vara af sjukdom hindrad att tillstädeskomma. Chefen för Landtförsvarsdepartementet, Statsrådet Reuterskiöld, anmälde i underdånighet handlingarna i frågan om Krigs-kollegii ombildning till en Arméeeller Krigs-förvaltning, nemligen: ö 7?’ O a) Det af Koiniterade den 26