Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Syssloman', för att den uti ett gäldbundet Bo afträdda Egendomen förvalta, måtte strängare förbindas til! redovis. ning af berörde tillgångar; hvarförutan Anders Joachimsson i öfrigt hemställt, om icke Dtjmaré i allrhänhet måtte vid ansvar åläggas, att i de af dem meddelande beslut noga följa de i Dag och Författningar gifna tydliga föreskrifter, samt att icke grunda desamma på godtygko; och har jemväl Herr Borgmästaren E. G. Holm, uti ett till Val 1 oflBorgare-Ståndet inlemhadt Memorial, vackt fråga om sådan förändring af r. Momentet g. §. i 1798 års Concours-Stadgä, ätt de Borgenärer, hvilka icke medgifvit sökt Afträdes-förmon eller Boskillnad, må anses hafva densamma bestridt, hvilken motion Herr Bergmästareri begärt måtte i sammanhang med andra i sammi ämne förut framställda frågor upptagas. Båda dessa till Lag-Utskottet hansjcjutnä Me-‘ morial har Utskottet, så väL på pyssberörde grund, som i afseende derå, att de genom dem åsyftade förändringar hafva med hvarannan en nära gemenskap, funnit sig böra på en gång till pröfning företaga; hvarvid Utskottet för afgifvande' af dess utlåtande ansett lämpligast, att följa '44 6 Maj: följa den ordning, hvartill den ifrågasatte I79I års Concours-Stadga föranleder. Hvad således först beträffar den utaf Herr Borgmästaren Holm föreslagna förändring af r.
Uppå begäran af apothekare-societen har Sundhets-kollegium i underdånighet anhållit, att Eders Kongl. Maj:t behagade till Rikets Ständer föreslå fortfarandet af det anslag, stort 1,000 R:dr banko årligen, som vid sista riksdagen beviljades att till den nu instundande utgå för den i Stockholm stiftade pharmaceutiska läroanstalt; och får jag, då apothekaresocieteten behörigen fullgjort det för anslagets begagnade föreskrifna vilkor och Sundhets-kollegium intygat, att inrättningen omisskänneligen utöfvat ett välgörande inflytande på pharmaciens studium, i underdånighet tillstyrka nådigt bifall å denna anhållan, under anmälan derjemte att någon rubbning i nuvarande stat icke genomlett sådant bifall förorsakas, enär 43 detta anslag, ehuru utgående blott till nästa riksdag, likväl blifvit i den ordinarie staten för Sundhets-kollegium med medicinal-staten å 8:de hufvudtiteln inbegripet. Hvad sålunda blifvit i underdånighet tillstyrkt, täcktes Kongl. Maj:t i öfverenstämmelse med Statsrådets öfriga ledamöters yttrade mening, i nåder bifalla. 25:o. Uti till Eders Kongl. Maj:t genom Sundhets-kollegium ingifna underdåniga skrifvelser hafva professoi-erne vid Cai’olinska medico-chirurgiska institutet anhållit, dels att Eders Kongl. Majit måtte ånyo till Rikets Ständer föreslå uppförande på stat af det vid sista riksdag blott intill den nu instundande beviljade anslag af 1,600 R:dr årligen till lön åt en professor i kliniken för barnsjukdomarne, dels ock att Eders Kongl. Majit måtte föreslå Rikets Ständer beviljandet af följande nya anslag, nemligen: till arfvode åt en amanuens vid kliniken för barnsjukdomar nc
Riksdags Protocoll, böra vid Riksdagens slut, återställa dem till R:gsContoiret, för att, vid andra tillfällen, begagnas; i hvilket fall tillgång blefve på de exemplar, som denne värde Ledamot, uti motionen begärt för LänsSlyrefserne. Slutligen är af Hr von Hartmansdorff, August, yrkadt, att, tili rättelse för R:gsContoiret, R. H. St:r måtte bestämma ett visst antal exemplar af RiksStfindens Protocoll med tillhörande Bihang, som icke må utdelas, utan förvaras i RrgsContoiret till begagnandet vid framdeles inträffande behof t. ex. sex exemplar för hvarje RiksStånd och ett derutöfver för PitgsContoiret eller tillhopa i5 exemplar. Hos H. PresteStdndet har Hr Prosten Forslind fästat uppmärksamhet på det förhållande , att det finnas orter, inom hvilka en complett samling af RiksdagsProtocolIen och dertill hörande Bihang alldeles icke finnas; hvilket är en följd, dels af dessa handlingars vidlöftighet, dels af långsamheten vid deras utgilvande af trycket. D& äro likväl dessa Handlingar icke utan intresse och gagnelighet för samtiden, och blifva onekligen i en aflägsnaie framtid för forskaren af ett stort värde; men de enda ställen, der de nu 5 B. i7 358 Stats-Utskottets förmodligen kunna anträffas utom Stockholm, äro vid Universiteten i Upsala och Lund, Hr Prosten anser derföre det vara icke utur oidning, alt Handlingar, så upplysande vårt Statsskicks utbildning sedan 1809, finnas att tillgå vid alla Läroverk som med liibliothek äro försedde, hvartill högst 16 exemplar erfordras. Och på grund hvaraf Hr Prosten hemställer, att innan dea föreslagne utdelningen verkställes, sexton eremplar för detta ändamål afsättas utaf alla ännu qvarvarande Protocoll och Bihang, för att till de mindre Bibliotheken afleranas. Uti hvilket af Hr Prosten Forslind framstäldte förslag många af Högv. Ståndets Ledamöter instämt. Hos V.
Län hade att bekosta anläggning af nya Kyrkor, vägar m. ra. och således med afseende på deras ringa antal och tillgångar syntes böra i möjeligaste måtto lättas från extra utgifter; äfvensom att detta Län, såsom varande närmast Riksgränsen, erfordrade vida större Häckte, än behofvet eljest skulle kräfva, i underd:het hemställt, om icke på sådane grunder, och enär de fleste Länen i Riket njöto befrielse från att bygga och underhålla LänsFängelserne, den till ifrågavarande Häcktes iståndsältande nu behöflige Summan af 2247 R:dr 37 sk. 8 r:st. och detsammas framtida underhåll må af Statsmedlen bekostas; deröfver K. KammarCollegium och K. StatsCoutoiret afgifvit underd. utlåtande, hvarvid RiksdagsFullmäktige J. J. Rutberg och Lars Nilsson från tnerberörde Län påminnelser i underd:het afgifvit. 2:0 En af K. M:ls Bef:h:de i Jemtlands Län uti underd. skrifvelse af d. 28 Maji 1827 gjord hemställan, att, som Landsfängelset derstädes d. 1 April 1826 genom vådeld blifvit i aska lagdt, hvarefter måst hyras ett privat hus till fångarnes förvar, men hvilket ingalunda svarade emot ändamålet, hvarken i afseende på säkerheten eller utrymmet, och Länets Innevånare, hvilka det ålegat underhålla förra arrestbyggnaden, tryckte af en ovanlig sträng rotering, betydliga Spannemålsskulder och ett hårdt climat voro oförmögne att på sin bekostnad uppföra ett så kostsamt hus, som en mot ändamålet svarande Arrestbyggnad , det måtte ett KronoFängelse af sten med allmänna medel der i Länet, så väl som i de fleste öfrige, få upp - 38^j Stats-Utskottets föras och hvartill ritning samt kostnadsförslag, upptagande en summa af 5017 R:dr 44 s^- tillika blifvit insände, i liyilket ämne K. KammarCollegium och K.
Smärre tjufnader, föröfvade af personer inom arbetsklassen, som nödgats sakna den för menniskan oumbärliga grundliga uppfostran i hemmet under de spada åren, och följaktligen icke äga rotfasta grundsatser i det rätta och sanna, äro de oftast förekommande brotten, hvilkas antal likväl, ökadt af nöden under de här ofvannämnda, utomordentligt svåra, missväxtåren 1844 och 1845, sedan ganska mycket minskats. Äfven dryckenskapslasten förmärkes på åtskilliga trakter vara i aftagande, oaktadt den, i alltför beklagligt hög grad, gynnas af vinningslystnaden och egennyttan. Tjenstehjonens löner äro höga och betungande. I vissa trakter af länet uppgå) en fullgiltig bonddrängs lön till femtio å sextio R:dr banko och en pigas till tjugu å tjugufem R:dr, samma mynt, utom kost m. m. Lättsinnighet och njutningsbegär hos denna arbetsklass öfverklagas. — Å landet betalas ett karlsdagsverke sommartiden med trettiotvå skillingar banko och ett qvinnodagsverke med hälften deraf; dock i vissa trakter med något lägre belopp. §• »■ näring av. Jordbruk Allmogen behåller ännu det uråldriga tvåskifteseller trädes-bruket, det vill säga, att den ena hälften af åkern hvilar i ett år och trädes samt dikas, hvaremot den andra är besådd, ungefär till tjugufyra femtiotvådelar med råg, tjugufem femtiotvådelar med korn och tre femtiotvådelar med hvete. På den svagare sandoch moblandade jorden sås dock mera råg, jemte blandsäd och hafra, men mindre korn, hvaremot hvetet der måste utelemnas. Lera, blandad ^ med sandmy 11a och klapper, är dock den i länet allmännast rådande jorden. Af ståndspersoner sås nu mera hvete än förr, och äfven vår-hvete har kommit i bruket hos dessa. En liten särskildt inhägnad del af allmogens trädesåker upptager ärter, rofvor, bönor, klöf - 8 ver, (som börjar att mer och mer vinna bifall), samt potates, hvilken växt allmogen ock odlar i sina täppor och små trädgårdar.
Det föremål hvarpå jag genom den motion jag nu går att väcka, önskar fästa R. o. Ad:s upmärksamhet, skall måhända förefalla mindre betydande om det jemföres med de stora maktpåliggande, som inom dessa murar vanligen afhandlas. Men min fram - Den 21 December. 93 ställning rörer en samhällsklass, hvilken, ehuru hvarken genom sin mängd eller sin sociala ställning i öfrigt inverkande på gången af de allmänna angelägenheterna, ändock i väsentlig mån bidrager till framgången och befordrandet af en hög, .förädlande bildning och hvilken från den stilla undangömda plats den innehafver, kan förmå sprida en glans öfver sin tid och sitt land hvilken ej så sällan blifver ovansklig. Jag menar konstnärerna, hvilkas talan jag inför R. o. Ad. anhåller att nu få föra, dertill upmanad af en varm kärlek för konsten och en liflig önskan att till dess väl och trefnad inom fosterbygden kunna bidraga. Att konstnärs-elementet, i sin egenskap af en vigtig gren utaf den allmänna bildningen, ingär i ett väl ordnadt stalshushäll lärer oss det afseende, som deruppå fästes i alla samhällen, som äro i tillfälle alt på stora och fasta grundvalar ordna sina inre angelägenheter, och hvarest sköna konsten utgör en Stats-lyx af yppersta slag. Ett dylikt föredöme vore visserligen ej att framställa om ej tidsomständigheterna voro sådane, att man äfven här nu borde och kunde göra något för den hos oss — af det allmänna alltför mycket förbisedda sköna konsten. — Konstnärernas öde är hos oss icke alt afundas, smaken för deras alster har hos oss sällan funnits i någon högre eller allmännare grad. Och äfven de förmögnare klasserna hafva med fä undantag varit böjda alt låta sitt öfverflöd bortflyta i helt andra rigtningar än dem, som kunnat komma den sköna konsten till godo. Delta har väl med alla moderna nationer varit mer eller mindre fallet, och Statens eller Monarkens mellankomst har derföre öfverallt behöfts, för att väcka och lifva ett nationell konstsinne.
Man får icke tala om sin lycka; olyckan kan LAGMANNEN. hufva! Hvad skulle det göra; jag är ju född med seger LAGMANSKAN. och onda ögon lura på oss! Akta Dig, akta Dig! Vi ha många afundsmän LAGMANNEN. Men jag har stått mig likafullt. Så fa de göra't; det har ju aldrig varit annat. LAGMANSKAN. godt; han går omkring i byn och säger att vi af Hittills, ja. Men grannen tror jag icke om händt honom hans egendom med svek, och mycket mera sådant som jag inte vill nämna. Det gör visst ingenting när man har rent samvete och ett fläckfritt lif bakom sig. Mig gör förtalet ingenting; jag går i bikt och messa och är färdig lägga igen mina en gång och skåda min domare i ansigtet. Då vet jag också hvad jag skall svara: ögon när stunden kommer för att åter öppna dem FÖRSTA AKTEN LAGMANNEN. Hvad skall Du svara? LAGMANSKAN. ock en fattig syndig menniska, så var jag dock en smula bättre än min granne. Så här: felfri var jag icke, Herre, men. var jag LAGMANNEN. tankar just nu, och de behaga mig ej. Är det kanske derför att mausolén skall vigas i dessa dagar? LAGMANSKAN. Jag vet inte hvarför Du kommit in på dessa Har jag icke alla tänder qvar i mun, är icke mitt hår lika tjockt som när jag stod brud... LAGMANNEN. Kanske derför, ty jag har inga dödstankar eljes. men vi måste ju i alla fall hädan, och som lyckan varit oss huld ville vi begagna oss af förmånen få Jo, jo, Du har fått evig ungdom, Du som jag, ligga i egen jord, och derför bygde vi oss detta lilla grafhus här, der hvarje träd känner oss, der hvarje blomma skall hviska om vårt arbete, våra mödor och våra strider... LAGMANSKAN. samma barn... Ja strider, mot afundsjuka grannar och otack ADVENT LAGMANNEN. till Adolf? Du sade't: otacksamma barn. Har Du sett LAGMANSKAN.
Särskildt briljerar fru Håkansson i Rita Allmers viktiga roll. Filharmoniska sällskapet gaf i måndags sin andra abonnementskonsert i Musikaliska akademien, hvarvid Bachs härliga Matteus-passion utfördes. Det odödliga tonverket gafs visserligen af samma sällskap för fem år sedan, men vi anse det vara alldeles på sin plats att då och då låta publiken förnya bekantskapen med en tonskapelse af så framstående och så bestående värde. Den sällsynta musiktillställningen hade ock fyllt konsertsalongen till sista plats. Utförandet leddes af sällskapets nitiske och skicklige musikanförare, hr Hallen, och länder såväl honom som de uppträdande till all heder. Körerna gingo förträffligt och de förnämsta solostämmorna voro i så goda händer som fru Edlings, hrr Sal. Smiths och M. Strandbergs. Därjämte biträdde fröken Hulting och hr A. Strandberg. Orkesterpartiet utfördes af k. ho / kapellet och orgeln sköttes af hr A. Lindholm. Att ingå i någon närmare redogörelse för det väldiga tonverket nekar oss det begränsade utrymmet. Vi vilja emellertid påpeka, att detsamma uppföres äfven i afton och då i Östermalms kyrka under hvars tempelhvalf dess många skönheter torde ännu mera komma till sin rätt. Oupplösliga band. (Forts.) [jfpifära, k ä r a Ella, » r o p a d e hon oeh slöt mig intill sig. » Alltfrån den stund då Mag^ n u s inte ville ge med sig, så visste j a g h u r det skulle gå. detta har k a n s k e varit orätt af mig, men det h a r endast varit af välmening, hvilket du nog förstår. J a g tycker, du själf skulle ha beredt dig på. nej, n e j, j a g skall inte tala m e r om detta ä m n e oeh fattar mer än väl att det m å s t e plåga dig. o, mon dieu, petite! » Oeh hon fick t å r a r i sina gamla vänliga ögon, u n d e r det hon h å r d t tryckte mina händer. Men jag tror, att hon i det hela var r ä t t belåten öfver en afgörande brytning. » Om du inte kan sofva, så tala till mig, » fortfor hon.
»Så grufligt snällt af herr Jönsson», började jag konversasjonen igen, »att vilja komma och hjälpa oss i vår nöd, och det midt i säsongen till.» »Hä?» sa redaktören och såg lindrigt förvånad ut, men bara helt lindrigt. Det var tydligen en person med stor takt. Det var nästan omöjligt att få honom att lägga i och doppa — och bara en sockerbit tog han och den lade han på fatet! Aldrig hade jag föreställt mig att den sanna kvickheten var så blygsam! Men alldeles förtjusande kändes det. När han väl började doppa, gick det bra, till och med riktigt bra. Vi drack både helan, halfva och tersen. Jag kunde inte låta bli att se att herr redaktören var bra svart om fingrarna, men det kom sig väl af yrket, kan jag tro. Man vet hur bläck sitter i, och tidningsfolk kallas väl inte »bläck-suddare» för intet. Inte ett ord sa han om tidningen. Det tyckte jag var litet underligt, men så antog jag, att han inte ville ta upp ämnet med ett fruntimmer, hvarför äfven jag teg. I dess ställe frågade jag, om han inte vore hågad gå upp på vinden och se på sitt rum. »Ty naturligtvis gör väl herr Jönsson min man och mig det stora nöjet att bo hos oss?» sa jag riktigt hjärtligt, ty jag hade fortfarande en förnimmelse af att han behöfde uppmuntras på alla sätt och vis. »Det — det — brukar jag alltid göra», stammade han. Jag kan inte säga, att jag tyckte det svaret var så ovanligt kvickt — men ovanligt var det. Det lät presis, som om han hade för vana att resa omkring och rädda tidningar! Just i år har Ruffen och jag skaffat oss en Amerikansk kamin att värma förstugorna med, så nu kan man vandra omkring i huset utan att behöfva frukta få sig en lunginflammasjon på halsen. Redaktören tycktes alldeles mer än förtjust åt rummet — eller rättare han tycktes inte förtjust alls. »Åh jag ber», sa han och såg riktigt olycklig ut, »drängstugan är Gudi nog.» »Stockholms kvickaste pänna i drängstugan!» skrattade jag. »Det är för mycken blygsamhet, herr redaktör. I detsamma hörde jag Ruffens knarrande steg i trappan. Jag sprang emot honom och hviskade brådskande:
Skulle riksbankens förmodade tillgångar ej med motsvarande silfvervalutor kunna enskildt fullkomna dessa bankens lånekontors behof, så kunde skillnaden fyllas med tillhjelp af det öfverskott som rikets allmänna kassor nu en längre tid torde få räutelöst behålla, eller oek, inom hvarje provins särskildt, aktieägare inbjudas att deruti till i eller ^ deltaga, äfven med andel uti förvaltningen till sådant belopp; då desse aktieägare komme: n) att med silfver uti banken, innan aktiebref utfärdades, hafva der deponerat samma; b) på det en hvar med en mindre kapitaltillgång kunde äfven deltaga, borde hvarje aktie ej öfverstiga 1000 r:dr b;co i sedelmynt och ingen lick blifva innehafvare af mera än 6 aktier, dock till början skulle en aktie hafva förmånsrätt med sådant tillkännagifvande 6 månader före aktieteckningen; således ett allmänt intresse och deltagande. Remitterades till BankoUtsk. samt communicerades de öfriga RiksSUn. 3. För 60 år sedan ägde possessionaten och den större jordbrukaren för princip att förse sine arbetare med tillräckliga jordägor för torp, alt en sådan familj med 5 ä 6 barn kunde utan anlitande af främmande biträden, då ej alltför svåra missvextår inträffade, tarlligen inom eget hus uppföda, kläda och undervisa dem, tills de hunnit den ålder, att de utur fädernehuset kunde sedliga och skickliga emottagas såsom tjenstehjon; och sällsynt är, att dessas afkomlingar räknas eller synas ibland större brottslingars antal. Icke heller då lemnades så många tillfällen att på kronooch härads-allmänningar anlägga i skogsjord små nybyggen genom intägter m. m. Mängden af dessa nybyggare på försök, med tillkomne barn-konsumenter, blefvo snart utfattige och började uppföda den folkstammen, som nu fått namn af proletärer.
Mrj:fo[ansett de af komBränvinsmitteen föreslagna grunder böra godkännas, så att det, med bibehållande distillering. af den tillåtelse till distillering, som för pharmaceutiska behof hittills varit apothekare medgifven, må sLadgas : a) att hvar och en, som lofligen idkar bränvinsbränning å landet, må under den tid, för hvilken han härtill sig anmält, med samma redskap, som blifvit till bräll vinsbränning uppgifven, utan särskild afgift omdistillera det råa bränvin, lian tillverkat; b) att livar och en på landet boende ägare eller innehafvare af jord, för hvilken han får idka bränvinsbränning, må under den derför icke lofgifna tiden för omdistillering af bränvin till eget husbehof, ulan särskild afgift begagna en panna af högst 4 kannors rymd, kokiummet inberäknade och af den form, som för en panna till bränvinsbränning för husbehof är föreskrifven; c) att med pannor af högst 47 kannors rymd, kokrummet inberäknad t, af hvad form som helst, samt u.ed begagnande af rektifikationsapparnt och afkylningsredskap, men icke af särskilda uppvärmningseller ång-apparater, omdistillering af bränvin, oberoende af rättighet att sådant tillverka, dock icke i förening med eller på samma ställe, som bränvinsbränning, må få utöfvas å landet, efter tillstånd af Kongl. Maj:ts befallningshafvande, och i städerna efter utarrendering för tre år i sender, sedan Kongl. Maj;ts befallningshafvande, hvar i sitt län, bestämt pannornas antal; och borde härför samma pannerymds afgilt, hvarmed, för 6 månader bränvinsbränning i i ista klassen, ulan mäskvärmare är belagd, ulbetalas för första året, vid tillståndsresolutionens utfärdande och sedermera såsom vilkor för handteringens fortfarande, hvarje år, inom December månads slut, för det påföljande året. 38 Kongl. Maj.ts Nåd. Proj>o*iiion, N:o US. Bränvrnsför säljning i minut.
Pensioner för rapellerade Ministrar, Chargö »-'Affaires, Legarionö-Se creterare med flere tillhopa . 5,633 16 — Rdr 98,423 36 — Af denne Summa uphöra och förswinna med detta är ätstillige utgifter till ett belopp af 1,575 Rdr bestående uti Löner och Pensioner för sädane Personer, som under loppet af äret antingen med döden afgätt, eller ock till andre Embeten och Tjenfler blifwit befordrade. Dä nu Stars»Utstorrer stolar för nästa ar förestå Stat för desie utgifter, har hos Stats - Utskottet - l27o Den 22 November. skottet i öfwerwägande kommit, huru som, i Rikets närwarande belägenhet, dä nästan alla Dest rommunicationer med främmande Magrer äro obestämde, mycken besparing ä denne Stat, synes kunna äga rum; men S^atS - Utstottel tror dock att en witz Skak, söre fredsslutet och Rikets Utländske relationers återställande icke kan med någon säkerhet upgöras. — Det synes onekeligt att en stor del af de hitintills wanliqa Missioner kunna indragas, dä antingen detze Riken till sin politiska exiftence förswunnik, eller äro för Swerige af föga eller ingen betydenhet. Och pä siere ställen der endast är alt underhälla Handels - Relationer, skulle blott kunna behöfwas Handels - Agenter eller Charge v'2lffaireS. Hwad sjelfwa TractamemetS belopp angär; sä synes det wara otillräckligt i närwarande tids dyrhet, sädank det i Minister-Reglementer utsättes; men hwad förhöjning deruti kan äga rum, beror af hwarje Mitzions-orts särskildta förhållande. I betraktande häraf, och da politisk» omständigheterne/ nästan hwarje ar ändra sig, har StatSUkffottet ansett sig utur ständ, att nägot witzt i detta afseende kunna reglera. — Utskottet har derföre trott sig böra kill Riksens Högloft.
Dahlmans enka, Maria Sofia Dalman, född Schröder, må å allmänna indragnings-staten uppföras till åtnjutande af en årlig pension af 200 R:dr. ~73:o Uti en hos Rikets Ständer gjord framställning har blifvit föreslaget att såsom en gärd af tacksamhet för den oegennytta, nit och skicklighet aflidne Medicine Doktorn Johan Fredrik Bergström i lifstiden städse ådagalagt under sin mångåriga tjenstgöring såsom extra provincial-läkare i ett vidsträckt och mödosamt distrikt inom Wermlands län, Rikets Ständer måtte åt bemälde Bergströms enka, Jeana Maria Bergström, född Fihlgren, och oförsörjda dotter, Jeana Maria Euphemia, bevilja en årlig pension af 500 R:dr R:mt. Af företedda handlingar har inhemtats, att Bergström, född år 1802, tjenstgjort såsom Bataljonsläkare från och med år 1830 till år 1849 och såsom extra provincialläkare i Arvika distrikt från år 1835 intill sin den 8 Juli 1857 timade död; samt att vid den efter honom den 27 i sistnämnde månad upprättade bouppteckning, boets behållning utgjort endast 423 R:dr 22 sk. 7 rst. banko; och hafva Rikets Ständer, med afseende å hvad sålunda förekommit samt enär tillika blifvit upplyst att enkan Bergström icke uppbär pension ur någon pensionskassa, medgifvit, att en årlig pension, tiil belopp af 300 R:dr må för Doktor Joh. Fredr. Bergströms enka, Jeana Maria Bergström, född Pihlgren, på allmänna indragningsstaten uppföras. 74:o