Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under åberopande af förhandlingarne vid sednaste riksdag rörande denna fråga samt med tillkännagifvande, att, innan den nya Bevillnings-stadgan af Kongl. Maj:t utfärdades, Kammar-rätten uti infordradt underdånigt utlåtande utförligt ådagalagt vigten och nödvändigheten deraf att formuläret N:o 7 gjordes mera fullständigt, hvartill Kammar-rätten äfven afgifvit förslag, har motionären, då det förslag, som af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet för deras del antogs och af Kongl. Majit sedermera stadfästades, vore alltför summariskt, och deremot det andra, eller det hvarom Presteoch Bond#-Stånden sig förenade, måhända alltför specifikt, ansett sig, för att bereda den skattskyldige nödigt skydd mot godtycklig beskattning, men också på det att ordningen inom uppbördsväsendet och kontrollerna derå måtte bibehållas oförminskade, böra yrka, att nytt, med Bevillnings-stadgans föreskrifter noga öfverensstämmande förslag till formuläret N:o 7 måtte, med ledning af förhandlingarne vid sednaste riksdag och de upplysningar i ämnet, som derefter tillkommit, af Bevillnings-Utskottet upprättas. Vidare har af Herr Stuart blifvit föreslaget, att i stället för nuvarande formulär måtte antagas sådana af hufvudsakligen den lydelse, som Presteoch Bonde-Stånden vid sednaste riksdag beslöto; hvarförutom Herr Friherre Sprengtporten framställt angelägenheten af inkomsttaxeringens specificerande, så framt eljest § 38 i Bevillnings-stadgan, sorn berättigar den skattskyldige att 14 dagar innan taxeringskomitéens sammanträde få del af den honom påförda bevillning, skall uppfylla sitt ändamål samt den skattskyldi ges rätt att klaga icke blifva illusorisk. Med anledning af dessa motioner har Utskottet ansett sig böra erinra om de skiljaktiga beslut, som af Riks-Stånden vid sednaste riksdag fattades i fråga om ej mindre formuläret N:o 7, än ock formulärerna Niris 8, 9, 13, 14 och 15, hvilka sednare stå till det förstnämnda i nära och oskiljaktigt sammanhang.
Skulle Rikets Ständer gilla dessa åsigler, så får jag vördsamt föreslå : a) att skatten för fabriksbrähning må blifva 2 skillingar Banco per kanna, så länge produetionen ej öfverstiger det maximum, som fabriken tillföljd af sitt jord värde, enligt nedan bestämda grunder, har rättighet alt tillverka ; b) att medelst fabrihsbränning, sorn bör fä verkställas med hvad slags redskap, som helst, och ega rum der jordegendomens taxeringsvärde uppgår tili 4,000 R:dr Banco eller derutöfver, må få afverka» hälften så många kannor bränvin, som taxeringsvärdet utgör i riksdalerlal; således för 4,000 R:drs. taxeringsvärde 2,000 kannor, för 5,000 R:dr taxeringsvärde 2,500 kannor, o. s. v.; samt c) att för all den större afverkning, sorn fabriken, utöfver den i för hållande lill jord värdet bestämda bränvins-bränningsrättighet, vill, åstadkomma skattas dubbelt, eller 4 skillingar Banco per kanna.” Äf Herr Frosten Berg.”
Stats-Utskottets Ii et auli anden. 5:0 Attur Manufactur-Discont-Fonderi hädanefter ej måga utgå Lån eller försträckningar till sådane behof * som för Fabrikerne årö fremmande. I sammanhang härmed , har hos Ekonomi-Utskottet , söm forst behandlat ärendet, under öfvervägande kommit en, af Herr Lenning gjord samt till detta Utskott ensamt remmitterad, motion* att Staten måtte inlösa dd nu befintlige Fabriker, i händelse grundetne för nu gällande importlagar skulle förändras; och, efter noga profning af hvad dessa motioner innefatta, får Ekonomi-Utskottet vördsamt anföra* det Utskottet, beträffande 1 puncten eller orri anstalter för Schåferiers anläggande och förbättring * fullkomligt delar Herr Hiesleiters öfvertygelse, om hyttan och angelägenheten deraf att Får-afveln inom Fäderneslandet befordras, på ett åndaihålseniigt Sätt, hvilket, i Utskottets tänka, säkrast sker om productionert äf grofulligä får i Synnerhet uppmuntras, emedan det egenteligen åro dessa Fårarter, söm trifvas och fortplanta sig i det nordiska kallare Climatet. —- Utskottet finnér således de af Herr Hiesleiter föreslagne anstalter får detta ändamål förtjena all uppmärksamhet; mert då det tillika år kändt, att Kongl. Maj:t långt för detta egnat en särdeles Nå - Ståts-Utskottets Betänkahden. l\Z5 'dig omsorg för den grofulliga Får-afvelns befordran genom Fem anlagde Schåferier i Jemtland och för den finulliga, genom Schåferiet å Flyinge Kungsgård i Skåne; anser Utskottet någon vidare åtgårdj i afseende på Herr Hiesleiters motion i denna del icke vara behöflig, ån att Riksens Stander i underdånighet anhålla, det Kgl.
Just. Omb.ns Emb.-Ber d. \ Nov. 1828. ställan, sora uti denna Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse innefattades, och att Hans Maj:t i Nåder gillat hvad GeneralAdjutanten sålunda hemställt. 26. — af den 23 October, angående lindring uti Inqvarterings besväret för Städerne i allmänhet, samt serskilt för Malmö, Warberg och Wadstena. 1824 den i3 Januarii föredr., och remitterades målet till Krigs-Collegium och Stats-Contoiret, alt sig deröfver i underdånighet utlåta. 21. — af den 24 October, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Befälhafvarens för Lifoch Hus-Troupperna underdåniga Memorial, rörande anslag till Reparations-kostnad å Svea Lif-Gardes Casern. 1823 den 25 November föredr.; och som Kongl, Maj:t fann Regemetets anhållan om penninge-tillskott för detta ändamål billig, och att Regementet icke borde betungas med den till islåndsättande af Casernen erforderliga kostnad, ville Kongl. Maj:t i Nåder tillåta Secund-Chefen, att med förnyad underdånig anmälan i detta afseende uti vederbörlig ordning inkomma, då Kongl. Maj:t ville i Nåder pröfva, huruvida denna Bil. t. B. St. Just. Omb.ns Emb.-Ber. d. 4 ~\'ov. 1828. 21 utgift borde utgöras af Statsverket, eller af Stockholms Stad. 28. — af den 24 October, angående den verkställda granskningen af Wadstena Krigsmanshus-Cassas räkenskaper. 1824 den i3 Januarii föredr.; och skulle hvad Rikets Ständer sålunda anmärkt och anhållit rörande råkenskaps-sättet och redovisningen af ifrågavarande Krigsmanslius-medei, genom utdrag meddelas KrigsCollegium till afgifvande af underdånigt yttrande, hvarjemte Kongl.
Efter det E. K. M:s och Rikets Ktmmar-Co legium, äfvensom Fullrnägtiee i Rikets Ständers Riksgälds-Contor häröfver blifvit hörde, samt ansett Bankens vätt till liqvid för ifrågavarande fordringsanspråk numera vara försuten, hvarvid dock Fullmägtige i underd. tillagt, att fordringsbeloppen, i händelse de till betalning lomme att godkännas, syntes lämpligen kunna godtgöras af Bytesoch Reductions-medel, som till Kongl. Stals-Contoret ingå och upptagas bland Inkomster i Riks-staten ej påräknade; har E. K. M., under den 18 sistlidne Januarii, med förklarande, det E. K. M. ansåge Rikets Ständers Bank icke, såsom Kammar-Collegium och RiksgäldsContorets Fullmägtige förment, hafva förlorat sin rätt och talan rörande nu ifrågasatte fordringsposter, derjemte i Nåder funnit godt, med anledning af hvad nämnde Fullmägtige i öfrigt anfört, i afseende på frågan om dessa fordringars godtgörande, alt öfverlemna liandlingarne lill Rikets Ständers Stats-Utskott. Rikets Ständer hafva, rörande tillkomsten och beskaffenheten af förevarande fordrings-anspråk, af liandlingarne hufvudsakligen inhemtat: 4 Expeclitions-Ulskoltels Förslag till und. I afseende på Öfverstc-Lieutenanten Silfversparres kronofordran* att E. K. M , genom Nådigt Bref den 3 November 1747» gifvit Fullmägtige i Rikets Ständers Bank tillkänna, att Rikets Ständer, med gillande af Beduclions-Com missionens derom giPna Utslag, pröfvat rättvist fastställa frami. Öfv. Lieut.
59 (tillägg i de 2:ne sista perioderna, förvandlade till ett 2:dra mom.) Bifölls. K) Riksdags-Ordningen §. 73., 1 period. Bifölls. 21:o Föreslaget tillägg, rörande minimi-anlalet af närvarande ledamöter i Constitutions-Utskottet, när det med Riksens Ständers rätt besluter. Riksdags-Ordningen §. 38, sista perioden. Afslogs. Förslag till ändringar i Tryckfrihets-Förordningen. Angående tillstånds-bevisen för utgifvandet af periodisk skrift. §. 1, 4 mora. Bifölls. 23:o Angående Boktryckares och Namnsedels-Attestanters ansvar i vissa fall. §. 1, 6 morn. Bifölls. 24:o Angående egande-rätten till tryckt skrift. §. 1, 9 mom. l:sta punkten. Bifölls. 25:o Angående ansvar för underlåtet utsättande å tryckta skrifter af Boktryckarens namn, årtal och tryckningsorten. §. 1, 10 mom. l:sta period. Angående ansvar för skrifters föryttrande, å hvilka Boktryckares namn, årtalet och trycknings-orten ej äro utsatte. §. 1, 12 mom. (tillägg vid slutet) §. 4, 4:de mom. l:sta perioden. Bifölls. 2'7:o Angående upphäfvande af förbudet mot tryckning, utan vederbörandes tillstånd, af Riks-Stånclens Protocoll. §. 2, 4:de mom. l:a undantags-punkten. Bifölls. 28:o Angående skrifters conliscation. §. 2, 4 mom. Bifölls. 29:o Angående Confiscalions-påföljd för smädliga uttryck om Rikets’ embelsoch tjenstemän i och för embetet. §. 3, 8 mom. Bifölls. 3:o Angående ansvaret för lögnaktiga uppgifter och vrängda framställningar till allmänhetens förvillande och förledande. §.3, 12 mom. Bifölls. 31 :o Angående qvarstads läggande å skrift, då åtal genom allmän åklagare anställes. §. 4, 3 mom.
Jag tillstår, alt jag anser till och med ett lindrigt frånvikaude ifrån formen i denna fråga vara så alldeles af ouiständigheterne påkalladt, alt man svårligen kan detsamma undvika, helst det lärer vara för hvar och en inom detta Hus bekant, att både 56, 81 och 83 §§ äro så väsendtligen olika, alt det beror på hvar och en att åberopa antingen det ena machineriet eller det andra, alltsom man behagar motsätta sig framgången af representationsförslaget eller icke. Det är just i följd af det tillstånd, hvaruti sjelfva det machineri befinner sig, med hvilket man skall tillvägabringa en grundlagsförändring, som jag anser det vara nödvändigt i afseende på sak och slutresultat att, på sätt jag gjort, föreslå en liten afvikelse ifrån den 56 §, dock utan att vidtaga någon afvikelse ifrån den 81 §, hvaruti det icke talas om nödvändigheten att R. St. vid hvarje riksdag skola stanna uti ett gemensamt beslut, att hvila till afgörande vid nästa riksdag, då sådant befinnes rakt omöjligt. Händelsen gör således nu, att jag har ansett mig numera genom de omständigheter, som inträffat, vara föranlåten att glömma bort den 56 och att vidhålla den 81 §, hvaremot Frih. Cederström nu endast yrkar, att den 56 § skall vidhållas, hvilket en hvar torde minnas är en af honom föga älskad paragraf. Så synes mig också de Herrar göra, som yrka återremiss. Vid så beskalfadt läge af saken inom detta Stånd, anser jag det visst icke vara inconseqvent handladt af mig, om jag sätter dit den mellanmening framför conclusionen, att ”R. o. Ad. vill, jemte återremiss af ärendet, för sin del härigenom afgifva den förklaring etc.” Genom tillsättning af denna mellanmening finner man således, alt äfven jag mätte beqväma mig till en återretJiss, men till en återremiss, som har för ändamål att åtminstone gifva tillkänna, att man icke har glömt det stora huf10 H. 55 434 Den 9 Maj. vudändamålet, som var att vinna vid en kommande riksdag.
D. X_TppIästes oell bifölls Stats - Utskottets nu ankomma ytterligare Betänkande af detf 28 Mars, rörande den till Biksdags-kostnadens bestridande anslagna Summa. Ut Supra, Ex Protocollo Olof Werlin, S, D. Efter uppläsande af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets ankomna utlåtande, af den r8 Maj månads slut, fann Hedervärda Bonde-Ståndet, lika med Utskottet, att, sedan Kongl. Maja, medelst Kungörelse af den. gite innevarande April, behagat i Nåder tillåta, att husbehofsbrän ningen ina, under nästföljande månad fortsättas, någon vidare åtgärd i detta ämne ej tarfvas. Ut Supra, Ex Protocollo Olof Werlin, S. D. Vid ytterligare föredragning af Lag-Utskottets sista Pleni-dag på bordet lagda Betänkande - Den 24 April, 379 de, af den 11 April, 1 anledning af Friherre Cederström? Memorial om ändring i förvandlings» sättet af böter till kroppsstraff, rn. nr., fann Hedervärda .Bonde-Ståndet för godt att detta Betänkande till alla delar bifalla; hvarom de öfriga Respectiva Stånden skulle meddelas vördsarmoch Vänlig underrättelse. Ut Supra, é . Rx Protocollo, Olof Werlin, §. D. "Upplästes ett från Höglofl.
IX. B. 520. A. 594. — N:o 345. med förslag till 3:ne §§. af det nya reglementet för Riksgälds-kontoret. IX. B. 495. A. 594. — N:o 346. med förslag till aflöningsoch pensions-stater för Riksgälds-kontoret. IX. B. 496. A. 594. — N:o 347. i anledning af återremiss å en punkt i memorialet N:o 323. IX. B. 496. A. 594. — N:o 348. i anledning af skiljaktiga beslut, rörande inhägnandet af den obebyggda platsen emellan Riksgälds-kontoret och Riddarholms-kanalen. IX. B. 520. A. 594. — N:o 349. angående öfverlemnande lill Kongl. Maj:t af det nya reglementet för Riksgälds-kontoret. — N:o 350. angående den uprätlade nya Riks-staten. — N:o351. med förslager till sammanjemkning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i åtskilliga delar af utlåtandet N:o 340, i anledning af väckta motioner, dels i fråga om ändring uti redan bestämda vilkor för den af Rikets sednast församlade Ständer lemnade garanti i afseende på anläggningskostnaden för en jernväg emellan Örebro och Hults lastageplats vid Wenern, dels ock angående ifrågaställd utsträckning af denna jernvägsanläggning till Köping. — N:o 257. angående verkställd omröstning i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till slals-regleringen hörande frågor. (Se Stats-Utskottets Memorial N:o 257.) VIII. B. 595. A. 621. IX. E. 3. A. 270.
Ullsorterings-, värderingsoch magasins afgifter 1,896:46. 4. Hyresmedel . 447:20. — Bidrag af manufaktur-medlen, enligt Kongl. brefvet den 9 November 1836, Skulder: l:o Till Manufaktur-diskonten för lemnade förskott, kapital 13,010: ränta ... 381: 1. 4. 2:o Till Kongl. Kommerse-kollegii Statistiska kontor för lemnade förskott af influtna tulloch konfiskations - medel 13,391: 1. 4. 4,487: 7. 8. Kapital-slut öfver Gamla Ull - Itebet. Balans från år t853. Skulder: I:o Till Manufaktur-diskonten för lemnade förskott, kapital 13,010: ränta 381: L 4- 13,391: 1. 4. 2:0 Till Kongl, lvommerse-kollegii Statistiska Kontor för lefnnade förskott af influtna tulloch konfiskationsmedel 4,487: 7. 8. Utgifter år 1854: Aflöning till Ull-kontorets tjenstemän och betjening. 2,751:32. — Dito til! Resekostnads-ersättning till Direktör Hofman Bang för åren 1853 och 1854 1,553:20. 6. -> j j - 03 g Ränta till Manufaktur-diskonten för lemnade förskott 423: 31. 6. Balans till år 1855. Tillgångar: l:o Säkra fordringar, hos Ull-kontoret i Norrköping 121: 4. 3. » Rikets Ständers Bank, å räkningen N:o 7, behållning 22: 3. 6. Agrell. - 25 — diskont-fonden för år 1854. Vredii. Balans från är 1853. Tillgångar: 1: o Säkra fordringar, hos Ullkontoret i Norrköping 311): 5.11. » Rikets Ständers Rank, å rijkningen N:o 7, behållning 44: 25. 5. Inkomster år 1854:
Hemligheten i denna värld, som är Offenbachs, är för det första, att där sker öppet och klart, allt hvad som eljes plägar döljas bakom kulisserna. Det finns ingen som blygs öfver sina skurkstreck, därför att ingen misstänker sin granne för motsatsen, och ingen begär några illusioner om sin egen person. Och just att allt hvad som sker fritt och öppet öfver hela världen, endast täckt med den lätta slöja, som uppfostran i lifvets skola snart lär oss att genomskåda, en slöja, hvilken här icke ryckes undan groft och brutalt, utan endast liksom på lek lyftes och vändes, ungefär som när en dansös visar sig så att säga barhalsad från olika synpunkter – detta är den stora charmen hos denne upptäckare af lastens, bedrägeriets cch de äfventyrliga bofaktigheternas outsägliga lockelse. Man är medbrottsling i alltsammans, och man behöfver hvarken blygas för sin granne eller för sig själf. Det är som på en hemlig orgie, där under rusets inflytande brutaliteten synes adlad af champagnens skummande öfverdåd. Brusande, lekande, lockande och nervkittlande njutning, där allt beror på, att hvarje så kallad ädel känsla uppträder decolletée, och där man skriker af förtjusning, därför att anständighetens gräns visar sig tänjbar som ett cirkelrundt jätteband af kautschuk, hvilket kan spännas rundt kring ekvatorn. Som eko af mina dagliga beska tankar kittlar denna trolska musik mina sjuka nerver, den lockar med förföriska toner som glittret från ett vattenfall, hvilket förlorar sig i ett osynligt djup, den försätter min själs fibrer i en inre dallring af vällust och hån, den befriar mig från alla skrupler, all tyngd, all sentimentalitet, och när den brusar öfver i en sjudande cancan i den stora final, då alla maktens representanter i yrande dans fira återvaknandet af sin omätliga, otroliga och nästan öfvernaturliga förtrolighet, då ljuder detta för mina öron som depravationens, den allmänna, själfmedvetna, åt sig själf och lifvet gapskrattande depravationens, hänsynslöst stormande triumfgallopad.
Under åberopande af hvad uti Stats-Råds-protokollet öfver Landtförsvars-ärenden för den 14 dennes i afseende å denna Korps förekommer, äfvensom af förslaget till dess aflöning, föreslår Kongl. Maj:t, att Korpsens nuvarande anslag 12,426 R:dr B:ko eller 18,639 R:dr Riksmynt må förhöjas med 15,061: — varande uti förslaget angående General-Stabens reorganisation afsedt, att Topografiska Korpsen skall i den nya General-Staben med hela sitt blifvande anslag ingå. sirtilleri-Stabcn. Enligt det rörande denna personal afgifna och af Kongl. Majit gillade förslag, skulle nuvarande anslaget 2,800 R:dr B:ko eller 4,200 R:dr Riksmynt tillökas med 2,200: — Ofver-Iiommendants-Expeditionen i Stockholm. Enligt det uppgjorda och af Kongl. Majit gillade aflöningsförslaget för denna Expedition blifver en tillökning utöfver Riks-Stats-anslaget behöflig till belopp af 4,238: 75. härrörande hufvudsakligen af saknad tillräcklig aflöning för Kommendanten i Stockholm samt af bristen på anslag till arfvode åt Öf ver-Kommendanten, hvilket sednare väl under nuvarande förhållande icke erfordras, men för framtiden icke kan umbäras. Härförutan bör rationsersättning för den hithörande personalens 4 tjenstehästar, i öfverensstämmelse med de härför nu i allmänhet bestämda grunder, utgå från anslaget till furagering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar. Kommendants-Staten. Då med Rikets fästningar flera förändrade förhållanden egt rum sedan Kommendants-Staten vid 1829 och 1830 årens Riksdag bestämdes, påkallas en nära nog ny reglering af denna stat.
Ständer hafva utan betänklighet hittills bekräftat den rättighet, dess Konungar sedan sekler utan våda för friheten utöfvat, alt dels i ett Stånd nämna sjelfskrifna Riksdagsmän, dels i ett annat nästan obegränsadt kunna tilldela ärftlig representationsrätt. Den lagstiftande magten är lika delad mellan Konung och Ständer. Dessa utöfva ett ej obetydligt moraliskt inflytande å Regeringen, genom deras granskning af Dess åtgärder, och kunna väl ej tillsätta, men, hvad som är lika verksamt, nära nog, åtminstone indirecte, afsätta Rådgifvare, just derföre att de biträdt eller ledt den Konungsligå viljan. Vid fråga om sammansättningen af en ny Representation, sorn genom sjelfskrifvenhetens upphörande, gör en stor rubbning i nuvarande förhållanden, synes det mig af vigt att söka bibehålla samma jemnvigt, som hittills, Statsmagterna emellan, och jag ser alltså i Konungens rätt att nämna vissa Ledamöter i en Öfre Ramare, ej annat än ett piaerogati v, gifvet Constitutions-UtskoUels Memorial, JV.o 26. 5 till ersättning för ett fråntaget, i fullkomlig öfverensstämmelse med hvad nu eger rum i alla länder, der en ny samhällsordning i sednare tider är iuförd, vare sig att sjelfskrifvenheten upphört eller ej.” Af H<rr Stjerngranat, G. : ”Det förslag lill representations-förändring, som Utskottet går att afgifva, har jag i allmänhet biträdt, dels emedan jag i alio gillar den hu/vudgrundsatts — den af val, Ståndsoch Classvis —, hvarpå förslaget blifvit bygdt, dels emedan jag anser förslaget, så som det på denna grund blifvit uppgjordt, vara, i möjligaste måtto, rättvist, i hvad angftr de nuvarande Ståndens förhållande till hvarandra; — billigt, med afseende å upptagande i “representationen af sådana medborgare, som hittills stålt utom densamma; — verkställbart, utan våldförande af någons hittills egda anspråk, utan öfverflödig inskränkning vid tillmälandet at nya rättigheter. Delta allmänna instämmande torde dock få anses icke innebära ett fullkomligt godkännande af förslagets alla detaljer.
Om hwad redan förut dlifwlt begärdt, att Friherre /^stetfvärci och Grefwe klörner framträdde till Protocollct och bfwerenskomme om redactionen, trodde han att Ridderskapct och Adeln snart om denna § kunde förenas. Sedan detta skedt, lät hans Gxcellence Herr Grefwen och Ordföranden uppläsa den npa redactio. nen sä lydande: ester medlen emottagit: Och äge StatS'Utstottet äfwen efterse räkenskaperna ä alla de medel Stats-Lontoiret till wederbörande werk och behof utaösignerat» samt inuti Momentet ordet skal! i stället för äge. HanS Excel lener Herr Grefwe kuut b saknade ännu allt hwad han andraglt rörande ben spcciella revisionen. Han önskade att den af detta allmänna stadga,ide e) mätte inskränkas, och att hädanefter som hittills densamma af Kammar. Rätten mätte komma att förrättas. Grefwe körner trodde att derom lämpkll. gare i den 77 L kunde stadgas. Hans Excellencr förklarade att bet wore honom likgiltigt hwar rtk sädant stadgande infördes, allenast ej den conscquence kunde dragas, att Kammar.Rätten ej finge eller behöfde förrätta der» speciella revisionen. 4453 Den 19 October. Hans Exccllcnce Herr Grefwe» och Ordföranden gjorde derefter proposition pä detta Moment med dm redaction som ofwanfdre är anförd. BifbllS. Zi § BiföllS. Z2 § BiföllS, jemte Utskottets tilläggning, dolk att nr det sistnämnde utgör orden: InstructionenS utfärdande och ZZ §- Herr Kl v k g t Ir anförde strifkeligen följande:
Att en utsträckt klyfning och jordafsöudringar bereda en ökad folkmängd är visserligen en sanning; men i samma mån som denna tillökning af menniskor skall söka sin bergning på så små jordlotter, sorn blifva af 5 å 6‘00:dels heraman, bör man lätt kunna fatta omöjligheten för innehafvaren att försörja sig derpå. I denna uppgift är ingen öfverdrift, ty flera exempel kunna åberopas att klyfningen på många ställen gått så vida, som sagdt är. Länet kan framvisa ända lill ^ig mantal med 1\ kapplands rymd för hus och gård m. m. Under ett sådant förhållande kan med skäl befaras, alt en folkmassa uppkommer, som biifver i den belägenhet att den snarare larfvar understöd af det allmänna, än att den kan lemna det understöd åt det allmänna, som med skäl och billighet kan påfordras af sjelfegande hemmansåboer. På de grunder vårt beskatlningsväsende befinnes, är denna gränslösa sönderklyfning så mycket mera oförenlig, som skattläggningen stödjer sig på det öfverskott, som kan hemtas af jordens afkastning. JNär nu delningen går öfver den gräns, att egaren afjorden ej kan hemta ens underhåll åt sig sjelf, än mindre åt hustru och barn, svnes en sådan tillökning i folknummern ej vara af särdeles nytta, ty nöd och brist ibland de flera är vida sämre än ett tarfligt välstånd hos ett färre antal, som eger styrka att sig försörja och lill staten kan erlägga de ntskylder, som tillhöra jorden. Man må förgäfves söka bortblanda det verkliga oell af enstaka uppgifter och spetsfundiga satser draga slutsatser, som i sjelfva verkligheten ej visa sig: man må förgäfves söka skäl der skälen ej förslå; tv slutet blir ändå del, att fattigdom och elände, med alla dess vådliga ulgreningar, utveckla sig pä en grund af falsk liberalism, den må utsiras för öfrigt med hvad glitter sorn helst. Få Län i Sverige hafva måhända en 4 så bedröflig erfarenhet af denna sönderdelning, som detta Län, inom hvilket den bereder de följder, som redan låta känna sig.