Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-Utskottet beslutat tillstyrka, den af Herr Settervall gjorde Motion om tryck» Stats-Utskottets Betänk anden, 13 5 ning af Riksens Ständers Revisorers berättelser, vid hvarje R.evisions-iörrättnings slut, och jag icke med Höglofl, Utskottet uti detta tillstyrkande kan deltaga, får jag anhålla, att min enskiidta tanka i ämnet, må få åtfölja Utskottets Betänkande, lill Riksens Höglofl. Ständer. Bland de Acter och Handlingar, hvilka, enligt 2 §. i Tryckfrihets-Lagen, finnas undantagn^ från dem, hvilka kunna till tryckning fordras, äro Riksens Ständers Revisorers Proto»oller och Handlingar, och då Revisorerne så mycket mindre kunna anses vara de vederbörande, som äga att pröfva, om eller till hvad del, de till Revision hörande Handlingar, få till tryck befordras, som Revisorerne* åtgärder och åsigter äro med undantag af några få bestämda fall, underkastade kommande Ständers pröfning, gillande eller ogillande; så kan jag ej anse forslaget, att genast vid Revisions-förrättningens slut till trycket befordra Revisorernes berättelser, annat än såsom ett försök, att eludera Lagens föreskrift, och den af Utskottet foreslagne forändrade redacfion, af så vä! 5 §. som 7 §. 2 inom. af Instruction för Riksén* Ständers Revisorer, synes mig deruppå ett ytterligare hevi0, emedan Revisorerne derigenom åläggas, att oaktadt Berättelserne genom tryck alifänt'..“kungöras, skola Revisorerna likväl, en. ligt hvad ! ut är stadgat, aflemna skriftelig® exemplar .'.eraf, förseglade till vederbörande Archive.
Den 20 Oktober. 7 hyser den fullkomligaste tillförsigt, att, i ett så grannlaga ämne, den mest samvetsgranna omsorg deråt, vare sig inom Riddarh.- Utsk:t eller hos R. o. Ad. sjelf, fortfarande egnas, och att en lagligen befintlig rätt bevaras i helgd, der skälen tala för dess sak, och de anförda motskälen synas grunda sig på antaganden och slutsatser, dem åtminstone Direkt:n för sin del icke kunnat tillerkänna någon bevisande kraft. Gr. af Ugglas, Ludvig: För min del får jag anhålla, att den nu väckta frågan måtte remitteras till det blifvande Riddarh.- Utsk:t, emedan, då den engång blifvit väckt, måste R. o. Ad. äfven öfver densamma fatta något beslut, och att nu skrida till ett sådant »stante pede», torde hvarken vara rätt eller öfverensstämmande med den försigtighet, sorn bör iakttagas i ett fall sådant som detta. Den behandling, frågan redan undergått hos Riddarh.-Direkhn, är visserligen för de flesta af Huset temligen känd, men ollicielt har R. o. Ad. sig derom ingenting bekant, och innan någon officiel handling i ämnet till R. o. Ad. inkommit, kan ej gerna beslut derom fattas. Jag har hört att Hr Anrep ånyo begärt ordet, men jag tager mig friheten hemställa, om icke i en så ömtålig fråga det vore bäst att uppskjuta alla detalj-undersökningar till dess remissen återkommit från Utsk:t, då man kan förvänta att ega samlade på ett ställe alla de upplysningar, som erfordras för att fullständigt bedöma densamma. Hr Anrep: Jag har begärt ordet, dels för att erinra, huruledes personer, som i lång tid ansetts tillhöra R. o. Ad, seder mera blifvit derifrån uteslutna, såsom förhållandet var med en gren af ätten Knorring, M 809, dels äfven för att bemöta ett yttrande af Frih. Gederström, då han säger, att Brynte Bertilsson är stamfader för äiten Lilliehöök af Fårdala, hvilket är aldeles origtigt.
£>e itungörelfer f;drom, forn öfmer bela Sinet böra utfdrbaS od; uppldfaö, fbola innebåda befldmba forefFrif# ter, få andi om be uppgifter tid 23erebningé»€ommitteen, bmilfa ben ©fattffplbige åligga, forn jjm ab af £omraitteen fjelf iafttagaé bör. ©å benna 23emiflning$.görorbning förfla gången ffad tdnba tia ef» terrdttelfe, bör af konungens Sefaflningébafmanbe i dhtngörelfen tia» fdnnagifmatf, att ben mininr.tariff för jpemmanérodrbet t broarje Sån, SKcfefd ©tdnber år 1823 fafiftddbe, nu å npo jlabfdfiab od; mib gör» fattningen foga b, f¥an Idnba tia efterrdttelfe 0$ intet fad får un» berfligaS, famt alt Sommitteerna dga rdttigf;et, att, ndr beffofmet bet merfligen forbrar, ocb meb fdflabt affeenbe berpå, att femmanen icfe fdttad unter terås merfliga mdrbe, begagna ben nebfdttning i #emmané. mdrbet, benna kariff mebgirmer, förndmligafl tia jemkning i mdrbet
Sjunde hufvudgrunden beslöts skola undfå denna lydelse: ”att alla för inhemska näringarne behöfliga råämnen och natur-alster, sorn ej lemna öfverskott till export, och hvilka etc.,” och åttonde hufvudgrunden antogs böra erhålla följande lydelse: '”att inhemska rå-ämnen eller natur-alster, på hvilka öfverskott utöfver landets behof eliih, till Jl. St. Prot, l83f. 9 Sami. itdra, Banclet. ■*] 2:dra Häftet. Prot. Ut dr. d, 18 I)ec. 183.j* ga ruin, och som äro till utförsel tillåtna, beläggas med sk låg tull att deraf etc.” Afdelningen II: Ståndet beslöt, det böra Rikets Ständer bos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att officerare och manskap af Kongl. Majlis Flotta hädan efter, å de tider af året, då sådant kan låta sig göra, måtte användas till kustbevakning å för ändamålet lämpliga, snällseglande fartyg, äfvensom att Kongl. Majit täckes, efter sig företeende behof och tillgångar, i Nåder låta sätta i sammanhang patrullerande controler ej mindre till sjös, än till lands, hvilka ej allenast kunna upptäcka de lagbrott, som försökas, utan än mer afskräcka från de tillämnade: Ståndet biföll hvad Utskottet, pag. 21 uti Betänkandet N:o 39, tillstyrkt, att, der placat-stämpel nyttjas, å densamma bör antecknas, efter hvad tullvärde förtullningen skett. Afdelningen III: Yttrandet pag. 8 och 9 af Utlåtandet, N:o 45, 'ö^ev Herrar Lagert hjelms och Grapengiessers der nämnde motioner, bifölls; Afdelningen IV: Bifölls: Afdelningen V: ■ Vid behandling af denna afdelning, genomgicks^ Tull-Taxe-fÖrslaget vid Betänkandet N:o 39; Litt. A. Betänk.
Kammarmusiken har vårt musiklif till lycka tagit god fart denna säsong. Utom hr Aulins qvartettaftnar har fru Lindberg-Larsen annonserat trio-soiréer, hvilka till publikens heder varit ifrigt besökta och aflöpt till de exeqverandes ära och den talrika publikens belåtenhet. Också hr Aulins aftnar ha varit af stort musikintresse, den första hufvudsakligen genom en ny violinkomposition af hr Sjögren con anima tolkad af den unge förste violisten. Den andra bjöd på ett ännu rikare program och var en högst intresseväckande musikafton. Denna soaré inleddes angenämt genom en Haydn-qvartett, den kanske svårspeltaste af dem alla, den i Ess-dur 36. Vi fästa oss i andra satsen vid hr Aulins själfulla spel, hvilket i solosaker endast tarfvar en större aplomb, för att inregistrera den unge mannen bland Europas förnämligare violinister. Främmande sådana behöfva visst ej importeras så länge vi ha hr Aulin till hands. I scherzot komplimentera vi de tre unga » se-kundanterne », som till lycka för ett stilriktigt samspel alltmer tyckas emancipera sig från den modesti, som de hittills alltför rigoröst iakttagit, att endast låta sina stämmor ackompagnera den utmärkta första violinen och ej som i en qvartett egnar och anstår låta alla stämmorna plastiskt och objektivt framsti. Det gudomligt glada och brusande prestot, taget med god fart och oantastlig ensemble, gjorde förtjusande verkan. I Griegs ännu krångligare Gmollfantasi för 4 stråkinstrument visade sig de fyra älskvärde ungherrarne riktigt på styfva linan. Förmodligen ha de hvar för sig och tillsammans fått kosta många timmar på detta verk. De hade också stor heder af utförandet, som sär * deles i de begge senare afdelningarne egde all den schwung, det ferma anslag och deu skarpt poioterade nästan nervösa rytmik,som den egendomliga bisarra, men geniglimtande kompositionen befallande kräfver. Violoncellens metronomaktiga trummande spicato, som komp.
April under N:o 86 afgifne, och den i3 i samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkande, angående väckte Motioner om LancasterSkolors inrättande. Föredrogs ånyo StatsUtskottets den 10 sistlidne April under N:o 124 afgifne, och den 7 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af någre i Kgl. Majrts Nådiga Proposition, om StatsVerkets tillstånd och behof, förekomne Allmänna frågor; tillika med samma Utskotts den 10, 16, 18 och 27 sistlidne April under N:is 125, 126, 127, 128, 129, i3o, i3r, i32, i33, 134» 135, i36, 137, i38, i3g, 140, j41» i43> j44» *4$’ J46> r47> i48» i4,9> i5o, x5i och i52 på bordet lagde Utlåtanden, rörande Regleringen af utgif 5* - 68 DeIi ii Maji. terne under RiksStatens tio Hufvudtitlar och af Allmänna IndragningsStatén; men på begäran af Friherre af Nordin j Carl Johan j och Herr von Schulzenheim} David, blefvo sam teliga dessa Utlåtanden, enligt 49 §• Riksdags-Ordningen, ytterligare lagde på bordet. Vid förnyad föredragning af RiddarliusUtskottets den 34 sistlidne Mars aflåtne, samt den 3 derpåföljde April på bordet lagde, Memorial, innefattande anmälan om Herr Ugglas, Carl Wilhelm, anhållan att till trycket utbekomma åtskillige uti en den 7 sisth Mars inför RiddarhusUtskottet öppnad kista befintlige Handlingar; fann Ridderskapet oell Adeln, som genom serskildt beslut denna dag förordnat, att berörde Handlingar borde inbindas och i RiddarhusArchivet uppställas, Utskottets ifrågavarande Memorial böra läggas till Handlingarna.
Det är bekant, att, intill år 1845, då den Finska handelstraktaten, hvarigenom »mör tilläts till införsel mot 32 sk. pr lisp., upphörde, högst betydliga qvantiteter utgjorde föremål för loflig införsel från Finland, och gåfvo statsverket en årlig inkomst 52 Bevillnings-Vlskotlets Betänkande, N:o 3. Socker. af emellan 30 och 40,000 R:dr; hurusom derefter, då tullen bestämdes till 2 R:dr 24 sk. lispundet, förtullningen nedgick till och med under 200 lispund, samt hurusom med år 1849, då tullsatsen åter bestämdes till 1 R:dr 16 sk. lispundet, eller den nu gällande, införtullningarna ånyo tilltogo, så att de sistnämnde år utgjorde nära 9,000 lisp. Men för de följande åren utvisa import-tabellerne en ständigt aflagande förlullning. Denna uppgick år 1852 till icke mera än 1,253 lisp., och under diskussionen hos Ridderskapet och Adeln har Herr Friherre Palmstjerna anfört, bland annat, att qvantiteten af det nu insmuglade smöret förmodas motsvara den före år 1845 förtullade; hvarförutan Herr Friherren förmält, alt den af Kongl. Maj:t föreslagna tullsatsen beräknats ungefärligen motsvara smuglingskoslnaden, samt på intet vis kunde menligt inverka på land tmanna-in tresset. Med afseende å dessa förhållanden låter behofvet af ytterligare nedsättning uti införsels-tullen å smör icke förneka sig, så vida man vill bereda Statsverket den ganska betydliga inkomst, som nu genom den ololliga införseln går förlorad. Att den före år 1845 stadgade lullsatsen af 32 sk. betryggade Statsverkets rätt bevisa de då verkställda förtullningarne; och den prisstegring, som sedermera inträdt, torde kunna medföra samma resultat, äfven med den af Kongl. Maj:t nu föreslagna högre tull.
I sammanhang härmed tillstyrkte Komiterade jemnväl, det afgiften å de fossila, genom rektificering renade oljorna, som för närvarande draga en tull af 2 öre pr skålpund, måtte nedsättas till 1 öre pr skålpund. Af dessa oljor tillverkas inom landet endast s. k. fotogén, med de biprodukter, som vid dennas fabrikation erhållas. Från tvänne inhemska fabriker för beredande af denna oljesort, hafva uppgifter blifvit meddelade å så väl varuvärdet, som tillverkningskostnaden. Enligt dessa uppgifter, hvilka emellertid i afseende på denna senare kostnad äro i ej ringa mån skiljaktiga, utgör densamma, derest den lägges endast på fotogénfabrikatet, å den ena fabriken, omkring 164 öre, å den andra 52 öre pr kanna, samt derest den lika fördelas på alla produkterna, å den förra fabriken omkring 124 öre, å den senare 38 öre pr kanna; hvilket, i vigt beräknadt, motsvarar, i ena fallet, dels omkring 34 öre, dels lOf öre, i andra, dels omkring 2| öre, dels 7f öre pr skålpund. Den föreslagna tullsatsen af 1 öre utgör följaktligen, med förbiseende af biprodukterna, å den lägre tillverkningskostnaden omkring 304 %, å den högre omkring 10%, samt å medelbeloppet af dessa kostnadssummor omkring 144 %\ hvilket procenttal i betraktande deraf, att råämnena äro tullfria, och att om artikelns behöflighet gäller hvad i afseende på artikeln Ljus finnes härutinnan antydt, synts böra vara tillfyllestgörande. Med stöd af hvad sålunda dels redan vid fråga om Traktaten med Frankrike, dels här ofvan blifvit i ämnet anfördt, hafva Komiterade ansett sig icke böra frånträda det i afseende på förevarande artiklars tullbehandling förut afgifna förslag, hvilket derföre blifvit här bibehållet i hvad angår så väl taxerubrikens uppställning, som tullsatsernas belopp.
Vic triol och Rödfärg, har utan förändring blifvit upptagen till 1,000. 12:o Mantalspenningarne> vid förra Stats-regleringen beräknade till 309,000 R.dr, hafva väl sedan dess, under oafbrutet stigande, uppgålt ända 329,000 Rsdr, men då, jemlikt Rikets Ständers vid denna Riksdag fattade och af E. K. M. i Nåder bifallna beslut', denna afgift, från och med innevarande år, ej erlägges förr än efter 17 års ålder, har densamma endast blifvit uppförd till ett belopp af 300,000. l3:o Lagmansoch Häradshöf dinge-rantan, vid sista Statsregleringen upptagen till 83,000 R:dr, har, tili följd af Rikets Ständers af E. K. M. i Nåder godkända beslut, från och med innevarande år upphört att utgå. 14:o Gerningsören af Handtverkare hafva, likasom vid sista Riksdagen, blifvit uppförde till . 1,700. l5:o Sterbhus-afgiften, vid förra Stats-regleringen upptagen till 10,000 R:dr, har, i sammanhang med Lagmansoch Häradshöfdinge-räntan, från innevarande års början upphört att utgå. 16:o Bötes-medel, vid sistlidne Riksdag uppförde till 32,000 Transport B.co R:dr 3,977,870. Expedilions-Uiskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 388. g5i Transport B.co R:dr 3,977,870. R:lr, hafva, i enlighet med den uli E. K. M:s Nådiga Proposition antagne beräkning, blifvit upptagne till 40,000. 17:o Cavalleri-R gementenas hästvacance-spanmål har, med oförändrad spanmåls-qvautitet af 24,230 tunnor, men beräknad efter ett värde af 6
Herr Grefven ock t.andiMarskalken hem* ställde derefter, om Ridderskapet och Adeln behagade, under förblifyande vid dess, i afseende å denna punct, förut fattade beslut, der* vid likväl göra det tillägg, att i händelse de såsom Capilal-afbetalning å StatsVerkets skuld till Ranken ingående 150,000 R:dr icke skulle kunna till silfver-uppkcip användas, med de sam. ina korame att förhållas på enahanda sätt, sorn, i afseende på den i Andra puncten, nämde summa, särskildt varder stadgadt. Bifölls* Herr Lefrén t Jag menar; att frågan om sättet att använda de 150,000 R;dr skall i sammanhang med detaillerne, som rör Andra puticten, blifva föremål för särskild öfverläggning} och det är på denna grund jag tillstyrkt Ridderskapet och Adeln att ingå i Herr Stråles förslag. Herr Stråle anhöll, att de öfrige Riks-Stån* den måtte inbjudas, att uti Ridderskapet9 och Adelns nyss fattade beslut instämma. Och blef denna Herr Stråles anhållan, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen. Sjette ös/i Sjunde puncterne ansågos icke erfordra någon åtgärd, 4 32 Den 3 0 September /. m. *» Åttonde Punden. Herr vön Hohenhausen', Orsaken, hvarföre denna punct senast bief hos Ridderskapet och Ädeln afslagen, var den, att redactionen tyck* tes innebära, dels att inlösen af Riksgälds-sedJarne skulle af Ranken verkställas, dels, att en successif minskning af dessa sedlar komtne att ega rum. JVär deremot vid öfverlägningen inom de förenade Uts'kotten ingendera af dessa omständigheter lärer varit i fråga att inbegripas, torde icke någon olägenhet af bifall till Utskottens hemställanden i dessa delar uppstå. Jag har velat till Protochllet anmärka det* ta, till dess det reglementariska kan komma att afhandlas. Grefve af Ugglas, Gustaf:
Ledamöter icke vinner tillämpning i de fall, då adjungerad Ledamot i HofRätt inträder, så vida han icke i sådant fall, utom lottning, får till föredragning öfvertaga målen 1 succession efter den, hvars plats han intager, med lika underdånig anhållan, det täcktes Kongl. Majit å detta förhållande, i afseende hvarå Riksens Ständer icke funnit sig böra medelbarligen föreslå något stadgande, som möjligen kunde, genom försvårande af antagne -arbetsmethoder, leda till hinder för målens skyndsamma föredragning och handläggning, i Nåder fästa uppmärksamhet, samt åt ämnet lemna den åtgärd hvarigenom den åsyftade rättelsen lättast och säkrast kunde åstadkommas. S. D. e. m. Vid förnyad föredragning af Vrot. XJtdr d. 12 Julii 1323. 485 BevillningsUtskottets den 3 dennes under N:o 19 afgifne, samt den 10 derpåföijde e. m. på bordet lagde Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 27 sistl. April meddeldte Utlåtande, angå» ende en utvidgad Fribrefsratt för Städernes Magistrater; fann Ridderskapet och Adeln för godt bifalla det i Utskottets Memorial upptagne ssdnare Alternativ, eller att den ifrågastälde ytterligare Postfriheten må Städernes Magistreter meddelas. S. D. e. m. Föredrogos ånyo och gillades följande, StatsUtskottets den 3 dennes afgifne, samt den 10 derpåföijde e. m. på bordet lagde Utlåtande: N:o 282, I anledning af väckt fråga, om förändring af Andrarums Alunverksrätt till inköp af skogsefFecter m. m. N:0 283» I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, rörande räntornas utgörande för några, Thorshälla Stad upplåtne, Hemman. N;o 284, 1 anledning af väckt fråga om ersättning till Handlanden J. A. Tauson för afträdt arrende af Uranienborgs Kungsladugård. S. D. e. m.
Af det nu upplästa Betänkandet, har Ridderskapet Och Adeln inhemtat, att Riksens Ständer, redan vid sistförflutna Riksdag, uti skrifvelse af den 8 Julii 1818 underdånigst anhållit, att icke några allmänna medel måtte vidare an - 544 Ben 25 Junii /, m. vändas, på satt dittills skett, för att hålla brödpriset i Hufvudstaden vid ett lägre belopp, än det samma, lemnadt åt sig sjelf skulle utgjort* Ändamålet med detta företag, hade, såsom bekant är, varit att för de fattigare Folkclasserne i Stockholm, anskaffa bröd till bättre pris än eljest och annorstädes, hvarest dylika anstalter blifvit vidtagna. Det är likväl naturligt och tydligt, att, i en Hufvudstad, och på Sveriges första handelsplats, måste vara mera tillgång å förtjenst för arbetare än på andra ställen. Följaktligen är ej eller den fattige der, så illa lottad, som på andra orter, eller påkallar haas belägenhet; företrädesvis något Statens bidrag. Användandet af Statens medel för detta ändamål, är dessutom stridande emot den vanliga, och allmänt vedertagna grundsattsen för fattigvården, att hvarje ort bör underhålla sina fattiga. Dessa skäl voro till deras giltighet erkända och anförda redan vid sista Riksdag; men, sådant oagtadt har Statsverket sedermera likväl måst tillsätta öfver 14,000 R;dr för utgifter, som i förberörda väg blifvit anbefallta. StatsUtskottet har anmält denna summa till afskrifning; och jag har för min del intet att dervid anmärka, emedan åtgärden redan är förbi och penningame förlorade, utan att det står att hjelpa. Men Utskottet har icke tillstyrkt någon förnyad underdånig anhållan, att dylika företag icke vidare må äga rum. Må hända torde man hafva ansett en sådan anhållan fåfäng, ; 3&<v» -ii Junti f, Wi-, »4S fång, som maö hemligen af hvad freden skett, Velat sluta till hvad sorn skall hända. Mtfå det är likväl möjligt
Och då fåfängligt och ytligt folk skröt med sina anor från gamla europeiska ätter och öppnade sina dörrar för klingande namn, utan att fråga efter hvad som fanns bakom – då ansågos de som bastarder af dessa inbitna amerikaner utan fruktan och tadel. Mister Hynes förfäder hade kommit till Amerika på sextonhundratalet och mrs Hyne tillhörde en gammalfransk släkt, som mer än hundra år ägt plantager i Syd-Carolina. Deras hus hade varit ett af Filadelfias exklusivaste, men då den stora bankkrisen bragte mister Hyne till tiggarstafven, flyttade han undan alla förödmjukelser till Blue Point med två knappt fullvuxna döttrar. Själf var han en bruten man utan förmåga att resa sig, och hans hustru, hvilken icke ens till namnet känt försakelse, fick flera slaganfall och måste som ett barn omhuldas och tillfredsställas. Deras intresse för lifvet dog liksom ut i det pietetslösa, smutsiga västern, och huset öfverlämnades helt och hållet i de ungas händer. Louise hade genom Tore fått reda på allt detta, men den dag, då hon, ännu svag och matt, trädde in i det röda huset med sina stora spegelblanka fönster och sin hvita trappa, skinande af renhet, trodde hon sig dock vara i ett rikt hem. Den diskreta tystnaden, de mjuka mattorna gjorde henne nervös och beklämd. Pauline kom själf och öppnade, höljd i något mjukt hvitt. Hon omfamnade Louise hjärtligt. – Kom in, kom in, här är min lilla mamma – syster Lucy får ni se sedan. I parlorn, ett konstnärligt ordnadt rum, satt en ståtlig rak dam, klädd i sidenbrokad och spetsbarbe. Hon räckte Louise handen utan att stiga upp från sin länstol och fäste på henne en vänlig, något reserverad blick ur barnsligt unga, bruna ögon. – Välkommen madame – nå, hur tycker ni om Amerika? Är det inte det bästa land på jorden? Sitt ned – här bredvid mig – och berätta. Pauline hade redan hjälpt Louise af med hatt och kappa, fått henne ned i en bekväm stol och dragit fram en pall under fötterna. – Sitter ni riktigt bra nu? Moder, du får inte trötta henne, hon är en liten konvalescent, som du vet.
O! med huru våldsamt qväfd känsla har jag icke i afton hört Rosa, till sina syskon, hvilka sorgsna omringat hennes säng, göra sina små dispositioner; huru ymnige och bittra runno icke tårarne utför de smås kinder, då de under högljudda snyftningar försäkrade sig af all denna grannlåt vilja äga intet, endast de finge behålla sin älskade Rosa! Hon tyckes likvisst vara fullt öfvertygad om att snart nödgas lemna oss, hvilken tro hon äfven med lugn söker öfverflytta till sin omgifning. Gud! det vore ändå grymt, grymt! om hon så ung, så älskvärd, så god, genom en så hård anledning skulle blifva ett rof för den kalla, oblidkeliga döden; hvilken smärta skulle icke ett sådant slag förorsaka de redan mer än djupt sörjande föräldrarne. Det så mycket fruktade mötet imellan Rosa och Mamsell D. har då likväl, oaktadt mina ömmaste föreställningar, försiggått; arma Rosa! hon har nu, jemte uppoffrandet af sin egen timmeliga sällhet, sökt förvärfva lugnet åt den, hvilken hon, hårdt och oskyldigt nog förebrår sig hafva beröfvat hela dess lifs lycka. Redan dagen efter det min sednaste skrifvelse till dig daterar sig, förnyade, med hänförande förmåga, Rosa sin önskan om Mamsell D s eftersändande, hvilken begäran Hofrådinnan började göra sig samvete af att så länge emotstå. Föreställ dig då Emilia, vår förvåning, att vid hennes ankomst upptäcka en varelse, skön och utomordentligt täck, på hvars liljehvita, fullkomligt färglösa sjuttonåriga drag, den omisskänneligaste smärta sågs lägrad. Himmel! ett så oskuldsfullt men tillika af lidelser hjertskärande utseende, förenadt med den förskräckeliga belägenhet hennes späda figur utvisade; jag kunde omöjligt vid denna anblick neka mina tårar, att ymnigt och deltagande nedströmma. "Jag är kallad", ljöd hennes darrande röst, "att"...