Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då emedlertid detta förslag inom Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet icke tillvunnit sig bifall, samt önekligt, är, att bemälde embetsoch tjenstemän blefve i förevarande hänseende försatte i annan och sämre belägenhet än nuvarande innehafvare af kontanta penningelöner, hvilka qvartalsvis under löpande året utbekommas, så och enär utväg till detta missförhållandes afbjelpande skulle beredas, derest, i öfverensstämmelse med hvad Utskot - Stals-Utskollets Utlåtande, N:o 512. tet i betänkandet N:o 242 hemställt, samtliga personella och bevillningsafgifter bomme att höstctiden uppbäras, hvarmedelst uppstode en årlig tillgång, vida öfverstigande de indelta löneanslagens sammanräknade värde, har Utskottet, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till sistnämnde hemställan, trott sig ega skäl att föreslå, att åt Kongl. Maj:t måtte i underdånighet öfverlemnas att låta jemväl de emot indelta lönerna svarande ersättningsbelopp qvartaliter utbetalas under det år, för hvilket de beräknas. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, och till beredande af ökad tydlighet åt innehållet af förevarande 20:de punkt, anser Utskottet tillstyrkandet uti samma punkt böra erhålla följande förändrade lydelse:
IV. B. 289. A. 453. P. U. 477. V. E. 6. Besökare, om en Författning som hindrar dem att preja Allmogen. I. 91. io3. R. 162. 299. II. 102. R. 164. V. B. 3oo. A. 511. P. U. 518. U. i334. A. 1555. VI. E. 11 o. Betjening, om ökad för Bevillnings-Utskottet. I. B. io3. A. i63. P. U. 297. V. B. 140. A. 246. P. TJ. 286. — •—• — Oeconomie-TJtskottet. I. 266. II. B. 84. A. 181. P. U. 320. IV. B. 180. A. 35o. P. TJ, 385. —- — Expeditions-Utskoltet. II. B. 8. A. 164. P. TJ. 320. Lag-Utskottet. II. B. 225. P. U. 320. Särskilta Utskottet. III. B. 749. P. U. 751. . —. Stats-Utskottet. V. B. 533. A. 643. P. U. 661. • Ståndens Canzlier. V. 644* P. U. 661. Bevillning, om eftergift och afskrifning af den sedan år 1812 Särna Sockenboer ålagde. II. B. 34o. A. 6o3. P. U. 604. III. E. 4. Bevillningen, allmänna, Utskottets förslag till dess utgörande. V. B. 109. P. U. 992. B. 1228. P. U. i34p. B. 1558. YL A. 14.
Ehrenborgh; och då vi under flera riksdagar i detta ämne varit af annan öfvertygelse än Utsk., är det tid, att It. o. Ad. i denna fråga uttrycker en tanka, oberoende af de öfriga Ståndens. Jag finner denna lånerörelse minst af alla ändamålsenlig för Banken. Jag vill gerna understödja jordbruket på andra vägar, såsom t. ex., att inbetalningarna för fastighetslånen må utgå i creditivväg; men helst skulle jag önska, att medlen användes såsom förlag åt sådana associationer, hvilka kunna bilda sig till belåning af spannmål. Det finnes ingenting mera uppmuntrande för en näringsgren, än att dess produeter få belånas. Skulle R. o. Ad. behaga fatta beslut i den mening, jag understödt, anhåller jag jemväl, att de öfriga Stånden må inbjudas att deri med R. o. Ad. sig förena. Hr von Hohenhausen: Jag delar jemväl samma tanka som Frih. Ehrenborgh. Jag tror, att det är så gifvet, att Banken, som icke äger några betydliga egna capitaler, icke bör utsträcka sin rörelse till fastighetslån, ställda på amortering och icke när som helst åtkomliga, att jag icke tvekar att tillstyrka afslag å det föreslagna mom. Hr Dalman: Jag anhåller att få förena mig tned Frih. Ehrenborgh med det tillägg, att jag anser alla Bankens fordringar i fastigheter hafva bort öfverflyttas på Riksg.cont. Hr Cederschjöld: Äfven jag är af den tanka, aftinga nya fastighetslån böra vidare utgifvas, samt att hvad sorn i albetalningar inflyter, bör i annan väg utgå. Jag tillstyrker Den 3» Juli f. m. 3<Je altsa afslag å detta mom. och antagande af det förslag, jag nu uppgifvit. Hr Hegardt, Christ. Bernh.: Jag ber blott att få instämma i Frih. Ehrenborghs yttrande. Grundsatsen är så tydlig och klar, att jag icke behöfver vidare utveckla densamma. Jag tror jemväl, att Utsk. insett den och endast tillstyrkt stadgandets bibehållande för att icke åstadkomma någon rubbning i närvar, förhållande.
Ständers sammankomst kunna tillstädes wara; hwarjemte Herr Friherren och Justitiä-Ombudsmannen Lillkännaqifwit, sä wäl att anstalt blifwit af honom widtagen, att de fä Resolutioner, som pä de af SLänden wid sista Riksdag ingrine underdäniga Velwär hit. trlts hunnit meddelas, äro wordne till Ständens Cancelliet' aflemnade, sorn ock, att nägre för. klaringar icke blifwiuaf de föredragande i Hög. ste Domstolen, sedan sista Riksdag, honom till. ställde; äfwensom fluteligen, och dä ifrän den Riksdag, hwarwid Justitiä-Ombudsmans Embetet stadgades, sä kort tid förflutit, att Herr Friherren och Justitiä-Ombudsmannen, som desi. utom warit med andra Embetsgöromäl sysiel. satt, ej kunnat samla de upplysningar rörande Lagffipningen och allmänna hushällmngen, som förnämligast genom resor i Landsorterna fiä att erhälla, och utom bwicka hwarken ett fullständigt och pä säkra grunder bpggdt yttrande om Lagskipningens tillständ skulle kunna meddelaS, eller förslag uppgöras till förbättring i Lagar Den 16 Aug. 197 och allmänna bushällningcn, Herr Friherren och Justitiä Ombudsmannen hemställt, om icke lämpelrgast more, att med yttrande i desia ämnen till nästa Rckskag mä lemnäs anständ. Detta allt har Lag-Utskottet tagit i beh8. rigt ölwerwägnude. Och som Lag. Utskottet utan svårighet fluur, u't uägon fullständig upplysning om Lagflipningeus tillständ i Riket, eller tillräckeuga och säbra uppgifter, hwarpä förflag till LagarS och Oeconomicka Författningars för. bättring inäga kunna grundas, icke kunnat pä dcn korta riden, sedan Riksens Ständer sist ätstiljdes, inhämtas, helst kännedom om Lagskchningen Lill stor del mäste sökas i Hofoch Öfwer. Rätterncs
Ståndet lat bero vid Utskottets yttrande i denna del, uti memorialet, N:o 21. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos Lag-Utskottets följande på bordet hvilande betänkande, utlåtande och memorial, nemligen; N:o 62, i anledning af väckt motion, angående gemensam Lag för inrikes och utrikes vexiar: Återremitterades, med dervid gjorde anmärkningar; N:o 66, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets betänkande, JN:o 15, öfver Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, angående ändring al 8, 9 och 10 §§ i 17 Gap. Handels-Ralken samt förklaring af 2 § i samma Cap. och Balk: Ståndet vidblef sitt, i delta hänseende förut fattade, beslut och lade förevarande utlåtande till handlin gar ne-, N:o 68, i anledning af återremiss af en punkt i Utskottets betänkande, N:o 31, angående förändring i vissa delar af nu gällande lagstadgaiulen 0111 giftorätt oell arfsrätt m. m.: Lades till handlingar ne. 606 Prot.-Utdrag, deri 3o Januari 184J. S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets på hordet hvilande betänkande: N:o 117, i anledning af väckte motioner, rörande förändringar uti Rikets Elementar-läroverk. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets nedannämnde på bordet hvilanda utlåtanden, nemligen: Nio 151, i anlediring af erhållna återremisser å Stats-Utskottets utlåtande, N:o 43} angående väckt fråga om upphörande af Invalid-inrättningen å Ulriksdal; Ståndet biföll utlåtandet, JY:o 4^j oc^ ^ac^e förevarande utlåtande till handlinga rne; N;o 152, i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet, N:o 5o, rörande användandet af de under Kongl. Stats-Contorets förvaltning ställde äldre depositionsmedel:
Januarii, har E. K. M. gifvit Riksens Ständer tillkänna, hurusom, i sammanhang med en hos E. K. M. afgjord fråga, om Dal-Allmogens frikallande från Mantals-penningarnes utgörande, genom kol-Ie£- verering till Kopparbergs-Iaget , jemväl förekommit ett, i E. K. M:ts och Rikets Kammar-Collegii Underdåniga Utlåtande öfver ämnet, framstäldt samt af Landshöfdinge-Embetets i Stora Kopparbergs Eän uppgifter föranledt, underdånigt förslag, att den så kallade extra Grufvehjelpen kunde alldeles upphöra, och deremot full Bevillning påföras den Grufvehjelp-skyldige Allmogen; men att E. K. M. funnit detta förslag innefatta ett ärende af den beskaffenhet, att det borde hvila intill näst blifvande Riksdag; Och har, på sådan grund, E. K. M. i Nåder öfverlemna! åt Rikets nu församlade Ständer, att i Bihang till Rikt-Sl, Prot. 182}. loide Saini. 2 li. 17 358 Underdåniga' Skrifvelter. ämnet vidtaga det med Statens nytta och allmänna beskattningsgrunder närmast instämmande beslut. Riksens Ständer hafva af de vid den Nådiga Skrifyelsen fogade handlingar inhemtat: att den ifrågavarande, så kallade extra Grufvehjelpen, i äldre tider tillkommen, såsom ett frivilligt åtagande af Allmogen till Stora Kopparbergs Grufva, då den för timade olyckor behofde repareras och förbyggas, bestått i utgörandet 2f åtskilige slags stockar, jemte vissa dagsverken efter hemmantal i de Sockmr, der den eger ruin, nemligen: uti Svärdsjö, Wika, Thorsångs, Sundborns, Tuna-Ofvanbrons, Gagnefs, Mora, Orsa, Elfdalens, Vänjans, Leksands, Rättviks, Ore , Ahl och Bjursås Socknar, samt efter åsatt Kronovärde bestiger till 510 R:dr 36 sk. 2 rst.; att
För ledning vid besvarande af den under JV2 20 framställda frågan ville Herr Hierta lemna den upplysning, att Trafik-chefen vid Söderhamn—Bergviksbanan, på grund af omlastningskostnaden från båt lill närbelägen vagn, beräknat omlastningen från vagn till vagn, till följande belopp pr centner, nemligen: malm £ öre, stångjern \ öre eller något derunder, plankor 0,42 öre eller för 3-tums x 9-tums 14 löts plankor pr tolft 5 öre, för spanmål i säckar f öre, s. k. rullgods och våtvaror i fat 0,2 öre, collys och annat styckegods 1 öre pr centner; allt under förutsättning att arbctarne äro jemnt sysselsatte. I sammanhang med behandlingen af 17 punkten fästade Herr Hierta uppmärksamheten derpå, att då Chefen för Statens jernvägsbyggnader, uti sitt vid Stals-Ulskottets Memorial M 14 fogade underdåniga utlåtande af den 14 sistlidne November (sid. 5), under uppgift alt ett lokomotiv arbetade fördelaktigast och med största besparing då det dagligen lillryggalade en väglängd af 20, högst 25 mil, så förefölle det, enligt Herr Hierlas förmenande, besynnerligt, att Chefen deraf dragit den slutsats att jernbanor af kortare längd kunde med ekonomisk fördel begagna mindre kraftiga lokomotiver för att besörja all den trafik, som möjligen å dem kunde ifrågakomma, Det vore nemligen, om man anloge lika stort transportbehof för hvarje mil af en jernväg, klart, att då ett lokomotiv med mera fördel begagnas på en längd af 20 å 25 mil, än på en mil, hvilket Herr Hierta äfven antog, så skulle, med samma byggnadssätt, den längre vägen nödvändigt blifva fördelaktigare, än den kortare, på hvilken en stor del af bränslet ginge förlorad vid uppeldningen, och Herr Friherre Ericsons egen premiss skulle således, enligt Herr Hiertas åsigt, leda till en motsatt slutföljd mot den han antagit.
Ty eftersom 2 Ständ slädnät emot 2 i frågan om ost-skatten i Jemtland, har StatsUtsk. tillstyrkt att denna fråga måtte förfalla ehuru den föreslagna förändringen endast åsyftade att mot en fix årlig ränta utbyta nämnde skatt, som nu beräknas efter en dags mjölkning för hvarje ko. Här föreslås alt med vederbönde komma öfverens om en viss kapitalersättning på en gång i utbyte mot den årliga betalning, som under namn af ersättning för förlusten igenom kanalanläggningar nu utgår. Dessa båda frågor äro således fullkomligen identiska och ändå har Utsk. kunnat i den sednare frågan tillstyrka votering i förstärkt StatsUtsk. men icke i den förra. Ofverläggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarefter R. o. Ad., uppå serskildt framställda propos:r ogillade den i fråga om mom. c af denna punkt föreslagna volens-propos. N:o 13 samt godkände Ulsk:s yttranden i afseende på de öfriga momenterne af denna punkt. 25:te punkten. Hr von Hartmansdorff: Då Ståndet ogillat den i 24:de punkten föreslagna votens-propos., så lärer, i öfverensstämmelse med Utsk:s egen framställning af förhållandet, den nu förevande propos. komma alt förfalla. R. o. Ad. ansåg att, till följd af dess i afseende på mom. c af 25 punkten fattade beslut, den uti nu förevar:de punkt förekommande fråga jemte den derom föreslagna volens-propos. N:o 14 hade förfallit. 26:le punkten. Ilr von Hartmansdorff: Det är samma förhållande med denna punkt, som med de öfrige af hufvudsakligt innehåll, eller att Utsk. i proposm sammanför både lagstiftningsoch verkställighelsåtgärden. Lagstiftningsåtgärden består deruti, att augmentsräntor äf - 442 Den 25 September. vensom räntor, indelta till gästgifverier, färjor och färjkarlar, postbönder och brefbärare, samt de räntor och tionde, som städer åtnjuta, skulle till statsverket indragas.
Maj:t nu begärt, att jemte det anslaget till flottans nybyggnad på Hufvudtiteln oförminskadt bibehålles med „ 162,000: — dessutom må såsom extra anslag varda beviljad en summa af „ 943,800: — att under år 1867 utgå och tillika med öfriga uppgifna, för anskaffande af ny krigsfartygsmateriel afsedda tillgångar på anslaget till flottans nybyggnad öfverföras, för att samfäldt med detta redovisas, på sått med de vid sistförflutna riksdag för enahanda ändamål beviljade medel eger rum. Af åberopade Statsråds-protokoll inhemtas, att den uppgifna summan af 3,000,000 R:dr nu år afsedd till anskaffande af: en monitor nära liknande de redan till stor del utförda, för en beräknad kostnad af omkring 900,000 R:dr; en snabbgående korvett, hvartill ritning blifvit uppgjord af Sekund-chefen för konstruktionskorpsen och hvilken, beräknad att kosta 1,074,770 R:dr, skulle förses med bestyckning af 3 svåra och 2 mindre kanoner; fartyg, å hvilka, med användande af dels redan fastställd ritning och dels andra under ytterligare granskning varande ritningar i den män de kunna fastställas, skulle tillämpas den s. k. monitors-idéen, men som, med minskad storlek ändock förande lika svåra kanoner, antagits komma att utgöra ett förbåttradt försvarsmedel i Sveriges mera slutna och grunda farvatten, låmpadt, såsom sådant, efter landets behof och såsom mindre dyrt att anskaffa, äfven efter dess förmåga; för hvilka fartyg ansetts med fördel kunna användas en summa af 950,000 R:dr; ett fartyg, beråknadt att kosta högst 50,000 R:dr och afsedt för högste befålhafvaren öfver rikets krigsmagt till lands och vatten, för att sätta denne i tillfälle att sjelf följa rörelserna i landets inre skärgård och att der kunna hastigt förflytta sig från en punkt till en annan. 6 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 68.
Pä Hcderwärda Bonde-Ständers wägnar. Austers Idlilston. ^olr. karsson VViklunö. kft. kröclelius. k. ft. kletrel. Eransumt af Protocollet, häller uti Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Besvärs» och Oeconomie-Utskottens sammanträde d. n Januarii i8ro. » » » » r » - r - « « Herr Ofwersten och Commendeuren Friherre ^steltvärst begärde ordet och yttrade ftg skrifteligen sälundar ''Jag n6 Den 5 Zebruarii. "Jag instämmer hett och hältet i hwad Statsdch Oeconomiesamt Beswars-Utfkoktens Henar Ledamöter i sitt Betänkande tillstyrkt, om Allmänna Magasinernes nödwändighet sä wäl för den wärfwade Armeen och Flottorne, som för Landels behof, i misiwäxt är. Allmänna Opinion tror jag wisil icke wara deremot, men wäl att alltsedan 1786, dä denne Inrättning tog sin början, en del af de Medel Riker genom Banqven dertill försträckte, blifwit nyttjade till en Directions aflöning, och de öfrige Medlen till änvamälen icke swarande, dä denne Direc»ion blisivit uppdragit Kronans egne Brännerier och Utländskt Bränwins införstrifwandc, som sörwandlar Allmänna Spanmäls-Direction ttlk en speculativ Spanmälsoch Bränwins-försäljnings Direktion, hwarigenom den wid denna Riksdag kunnat wisa, att desi Fond sä blifwit ökav pä az ärs tid, att Len deraf kunnat försträcka sä wäl framfarne Konungar som Stats-Werket och Krigssamt SjöFörwaltningarne betydliga Summor, som dock pä en tid af az är bordt wara större, da man consides rerar, att afwen all Rämeoch Krono-Tionde Spannemäl warit under denna Directions disposition."
Men bör man icke jemväl antaga samma förhållande i afseende å den närmaste själasörjarens varningsord? Bör icke lian bättre förstå att lämpa varningen efter makarnas olika lynnen? Och bör icke han antagas i högre grad äga makarnas förtroende och bättre känna skiftningarna af deras husliga förhållanden? Och allt detta lärer icke genom några skriftliga relationer kunna öfverllyttas på Domkapitlen. Utskottet befarar icke att dessa åsigter vederläggas af erfarenheten, hvars vittnesbörd dock i detta fall, af skäl, som i Utskottets förra Betänkande blifvit antydda, torde vara svårare än eljest att åberopa. Men hvad deremot icke kan vara något tvifvel underkastadt, det är de känbara olägenheter och kostnader för makarna, som deras inställelse inför Domkapitlet, kanske ofta residerande ganska långt från deras bostad, nästan alltid måste medföra, synnerligen i mera vidsträckta stift, der makarna nödgas kanske för veckor öfvergifva hem och barn samt måhända offra allt det lilla, de äga, på en resa, hvars ändamålsenlighet åtminstone torde få betviflas. Den af en talare åberopade omständighet, att makarna ändock måste göra en resa till Domstolen, — hvilket Utskottet ansett icke kunna undvikas, — lärer väl icke utgöra någon giltig ursäkt för att belasta dem med en ytterligare resa och deraf föranledda ytterligare kostnader. Att välja sådana medel för sammanhållande af äktenskapets band, anser Utskottet icke vara lagstiftaren värdigt; och Utskottet tror fortfarande, att en längre tids skilnad till säng och säte är ett tillfyllestgörande surrogat för varningen inför Domkapitlet. I fråga åter om det andra momentet af Utskottets förslag, eller det personliga skyddet för den ena makan under det skilnaden till säng och säte fortfar, så hade Utskottet föreslagit, att då till sådan skilnad dömes, Rätten skulle, vid vite af fängelse, förbjuda makarna att hvarandra under den tid besöka. Jemväl i denna de! och, som det synes, förnämligast derutinnan hafva anmärkningar inom Ridderskapet och Adeln blifvit framställda.
Men akta dig för den själfbelåtna maktfullkomligheten, som finner sitt uttryck i de stolta orden: » Jag gör helst allt själf. » Kvinnans intressen vid den nyöppnade riksdagen. rariskar man statsverksproposilionen med hänsyn till hvad den vill göra för kvinnan — och det är endast den synpunkten vi här ha att göra med —, märker man genast, att en af våra s. k. stora frågor, läroverksfrågan, framkallat förslag, som, om de komma att genomföras, skola få ej ringa betydelse för kvinnan. Dessa förslag afse ombildandet af de mindre allmänna läroverken till samskolor d. v. s. skolor för samundervisning. I samband därmed står förslaget om rätt för k. m:t att låta undervisningen i dessa skolor bestridas af kvinnor. För det uppväxande släktets uppfostran är samundervisningen en sak af största vikt. Det är dock ej denna dess betydelse, som fört den fram för riksdagen. Snarare har den kommit dit af praktisktekonomiska skäl. Då läroverkskomitén 1882 förordade indragning eller ombildning af åtskilliga pedagogier och mindre allmänDa läroverk, mötte detta motstånd från de städer indragningen gällde. D e framkastade då såsom ett motförsvar tanken på samundervisning, hvarigenom de smärre läroverken skulle se sitt lärjungeantal förökadt, således kostnaderna för hvarje lärjunge förminskade. Det var sålunda besparingshänsyn som härvidlag förde frågan om samundervisning på tal. Men ordet hade nu en gång nämnts, och man började fästa vikt vid saken. Ecklesiastikministern Hammarskjöld ansåg (1887) det lämpligt att » anställa försök » med » den af många högt prisade samuppfottram&gt;. Oaktadt denna något obestämda ståndpunkt förde han dock frågan framåt genom att erinra om, hvilken betydelse samuppfostran kunde hafva för kvinnliga lärjungar, hvilka i smärre städer hade svårt att få någon högre utbildning. Flickskolekomitén betonade i sitt betänkande (1888) samundervisningens betydelse och lämplighet särskildt på platser, » där lärjungarne komma från tämligen likartade familjer och äro syskon, grannar, bekanta till hvarandra, växande upp under jämförelsevis enkla lifsförhållanden ».
(1558) E n u n g flicka, som genomgått sjuklassigt läroverk och fullständig kurs i bokföring samt dessutom är fullt mäktig tyska språket, söker från l:sta april plats på kontor eller, i fall dessa platser kunna förenas, gå frun tillhanda i en familj, där hon kan hoppas röna ett godt och hjärtligt bemötande. Svar till » J. S. » Linköping p. r. Små pretentioner. Bref torde märkas W. Sölvesborg, p. r. [1536] E n bildad flicka önskar komma ant. i fam. 1. hos äldre dam som sällskap i Stockholm 1. dess närhet. Ä r mycket musikal., språkkunnig, skickl. i handarbeten, vill sprida trefn. i ett hem. Bästa rekommend. föref. Närm. uppl. kunna erh. af Fr. M. Cederschiöld, Vexjö. Sv. t. » Savoir vivre », Kristianstad, p. r. (1530) Plats hos häradshöfding eller kronofogde önskas af en ung bildad flicka, van vid skrifoch kontorsgöromäl. Den sökande har genomgått en ktirs i handelsskola. Pretentionerna små. Svar till » Ellen » torde sändas till Iduns byrå. [1006] 3 D O L S. OBS. Ändrad tataä. OBS. Mottagningstider; kl. 10 — 11 f. m. och 2 — 4 e. m. Helgdagar endast sjukbud. Fullständig sjukgymnastik efter Kellgrens metod, så väl manuel behandling som rörelsegymnastik. Tre-årig assistent hos Direktor Kellgren i London biträder vid gymnastiken. Tider: för Herrar kl. 9 — 11 f. m. samt kl. 3 — 5 e. m. » för Damer k l. ' [1433] D O K T O 12 R R U N B O Brunkebergstorg R G, 12, kl. 9 — 10 f. m., 3 — 4 e. m., behandlar företrädesvis bröstsjukdomar, särskildt lungsot. A. Träffas kl. 10 — 2 och 5 — G. OBS. Lagningar och tillsättningar af flere tänder å tandgarnityr kunna erhållas från kl. 11 till 2 på dagen.
På grund af hvad sålunda förekommit anser sig Utskottet cga fullt skäl att till alla delar instämma icke blott i de af Revisorerna uttalade anmärkningar i afseende å det ifrågavarande ärendets behandling och slutliga resultat, utan särskildt i den af detta års Revisorer framställda erinran om angelägenheten deraf att Fullmägtige, så fort ske kan, vidtaga åtgärder tili införande af nödiga förbättringar vid sedelpapperets tillverkning, så att Banken till sina sedlar må erhålla ett papper af i möjligaste måtto tjenlig och ändamålsenlig beskaffenhet. § 16. (1858 års ftev.-ber. § 53. 1859 års Rev.-ber, § 81.) Utlåning mot Under anförande deraf, att utlåningen mot pant af guld och silfver borde 'och sUr^or!'1 lända både till Bankens och allmänhetens fördel, men att ifrågavarande lånerörelse, på de vilkor, som nu äro stadgade, hittills varit endast i ringa mån anlitad, hafva Revisorerna ansett berörde vilkor böra så förändras, att rörelsens begagnande derigenom kommer att för allmänheten underlättas; — öfver hvilken framställning Utskottet blifver i tillfälle att framdeles sig yttra. § 17. (Fullm. Ber. § 23.) Räntan vid diMed anledning af stadgandet i 184 § 1 mom. af Banko-reglementet, att skönt inCT h uUåning" Rån räntan vid diskontering och utlåning från Handelsoch Närings-diskout-fonden Handelsoch utgör minst 4, högst 6 procent och bestämmes af Fullmägtige med afseende å s^m-romRn. penningeställningen och under omständigheter, som till räntans höjning eller sänkning - flanko-Utskottets Berättelse M 6. 17 ning kunna föranleda, hafva Fullmägtige fästat Utskottets uppmärksamhet derå att, enligt deras tanke, lån mot real-säkerhet borde, åtminstone vid vissa tillfällen, få meddelas till lägre ränta, än som gäller vid diskontering och utlåning å löpande förskrifning, men alt Banko-reglementet icke berättigar Fullmägtige att bestämma olika ränta för försträckningar på de olika säkerheter, hvilkas belåning i Handelsoch Närings-diskonten är medgifven.