Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad som är säkert är, att om Riksg:sKont. skall, på sätt StatsUtsk. föreslagit, hafva penningar tillhands för att inlösa all den koppar, som i sådan afsigt inlemnas, måste Kont. ovilkorligen ställa sä till, att det har tillräckliga medel dertill, och Kont. får icke på en blott förmodan, att icke serdeles mycket koppar kommer att inlösas, ställa sig utan penningar, ifall beloppet af kopparen skulle öfverstiga Kont:s beräkningar. Det är allmänt kändt, att vid denna Riksdag ganska 72 Den 15 November f. m. stora anslag blifvit anvisade på Riksg:sKont., och att de nu befintliga tillgångarne blifva ganska väl behöQiga, hvartill ytterligare kommer, alt köpeskillingen för kopparen skall af RiksgisKont. erläggas på våren, hvaremot Kont. icke erhåller godtgörelse för detla förskott förrän emot hösten, hvarigenom della förskott måste lemnäs under den lid, Kont. icke har något kreditiv på Banken, hvilket ytterligare tvingar Riksg:sKont. att just i och för kopparens inlösning hafva en serskild högst betydlig kassa. Denna kassa kan icke af Kont. åstadkommas annorledes än genom upläning. Nu hemställer jag om det är eu klok linanciell åtgärd att för ett behof under några månader ställa så till, att man nödgas uplåna ganska betydliga summor för att sedermera åter om några månader återbetala dem. De olägenheter, som af en dylik operation äro att emotse, blifva icke allenast kännbara för Riksg:sKont. genom ränteförluster, utan äfven för den allmänna rörelsen, derföre att först skall en mängd penningar anskaffas till Riksg:s:Kont. och sedermera återigen utsläppas. Begagnar man deremot det sätt för denna affärs bedrifvande, som Hr Bildt föreslagit, så upkomma inga olägenheter. Enl. R. St:rs beslut skall kopparen vara inlemnad före den 1 April, men efter Hr Bildts förslag betalning derföre erläggas före d. 1 Okt.
Af Statsrådets civil beställning. § 7. Alla Regeringsärenden Ej må dylik beskaffenhet. § 9- Uti alla mål, som hos Konungen i Statsrådet förekomma, skall protokoll föras. Statsrådets tillstädesvarande ledamöter böra, under ansvarighet för rådslagen, [till den påföljd, hvarom i 86 och 87 §§ vidare stadgas beslut fatta. 54 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 83. § 10. Innan ärendena Föredragande beredas. § 11 Ministeriella mål Statsrådet finnas. § 12- Konungen eger Statsrådets ledamot. § 13- Vill Konungen den ansvarighet 87 § bestämmer nyttigast finner. § Inöfver Rikets högsta befälet. § 15. Kommandomål, hvarmed godt svnes. § 16. Konungen bör rätt och sanning styrka och befordra, vrångvisa och orätt hindra och förbjuda, ingen förderfva eller förderfva låta till lif, ära, personlig frihet eller välfärd, utan och lyder. § 17. Konungens domsrätt Högsta Domstol § 18. Denna Högsta försuten är. § 19- Inkomma till förklaringar gifva. r § 20. Uti fredstid skola de efter krigsartiklarne. § 21. Konungen eger derom deltagit. Kongl. Majrts Nåd. Uti Högsta — —• tjenstgörande vara. § 23. Alla Högsta Dess sekret. § 24. Uti Konungens Högsta Domstolen. § 23. Konungen eger blifvit dömd. § 26. Då Justitiae-ärenden 9 § föreskrifver. § 27. Till Justitiae-kansler • begångne blifva. § 28 Konungen eger deras börd. Till civila embetsman inom riket och till domare må endast sådane män nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran. Hvarje departements-chef departementet höra. § 29. Till Ärkebiskop föreslagne blifvit. § 30. Konungen eger valrätt bibehållna. § 31. ' Städernas borgerskap i Stockholm. § 32. Sändebud hos Statsråds-ledamots närvaro. § 33. Enär sådane påminnelser göra. 36 Kongl. Maj:ts Nåd.
Den olyckliga olikhet, härflytande frän händelsen af födelse är, som drabbar landets inwänare, dä en wist älder tages til grund för utffrifning, hafwa wi i frifft minne, mänga tocala omständigheter, som aldrig i näqon författning kunnat upsökas, olika Smb tsmäns lättat olika tillämpa författningars mening, aifwa anledningar och tilfällen för listen och bedrägeriet, at undandraga sig egen tyngd pä andras bekostnad, äfwen emot den bästa Lagstiftares wilja. Om en ny utskrifning nu eller framdeles ffulle werkställas, ffulle man fä se en ^petition af alla de ohyggliga ryswärda brott, som förlidet är wid dylikt tilfälle, af swagbeten, okunnigheten och illwiljan, af bedrägeriet och egennytta» bsgingoS. Lät ej forwilla oss af de exempel, at det i andra folkrika länder, som hafwa flerfaldiga näringsgrenar eller ock länga arbetstider til jordbrukets skötande,' och hwarest säledes alla clucwr til lifwets uppehälle med lätthet frambringas; at det i sädana länder, säger jag, gär lätt at con8cribei'a, cxcsrcera och til förödande krig utföra en mängd arbetande medborgare. Jämnför wart Fädernesland emot dessa: wi kelwa under et hardt climat; stora sträckor af tvärt land, bestä af en högst ofruktbar jord: den 684 Den i3 I"nii. den största ib ardin l er fordras, för at frambringa ät desi odlare en ofta knapp föda; ännu mera mod, om de stola winna nägot derutöfwer, för at bidraga til Statens behofwer. Och dä man bartil lägger den länaesedan i wart land förlorade jämnwigten emellan närande och tärande medlemmar, och som alltid under, gräfwer en Stats sanna wäl, det will säga, minffar desi för inäga at frambringa sreLwr; dä först stall man börja wärdera hwarje arbetsdag, och rysa öfwer följderna af den försummade eller illa anwända.
Riksdags-Ordningen, blifvit från de öfrige Riks-Stånden återförvisadt, med följande, såsom deras gemensamma tankar, serskildt förklarade anmärkningar: af Höglofl. Ridd&rskapet och Adeln: 1:0 Att 72 §. Regerings-Formen borde erhålla denna lydelse: "Rikets Ständers Bank förbi i fve under Rikets Ständers egen yard och •'garanlie, så alt den må ostördt förvaltas af de Fullmägtige, hvarje Riksstånd dertill förordnar, efter Rikets Ständers, i öfverensstämmelse med ”serskild Bank-Lag och Rikets öfrige gällande Lagar, gifna föreskrifter: "Och åligge Rikets Ständer att fylla den brist, som möjligen kan uppstå ”i Bankens tillgångar, för fullgörandet af dess, genom Lag, stadgade förbindelser. ” ”Rikets Ständers Banks sedlar skola, vid anfordran, med metalliskt ”mynt efter ordalydelsen inlösas. Desse sedlar skola, i ali Kronans uppbörd ”och i alla betalningar lill Staten, emotlagas lika med Rikets metalliska mynt.” ”Bank-Lag må ej stiftas_, ändras eller upphäfras, ej heller be”slut om Sedelstockens förhållande till metalliska inlösmngsfonden vidta - Bihang till li. St. H IO Constitutions-Utskottets Memorial JS:o 78. ”gus med mindre , i likhet med hvad i 87 R. F. stadgas om allinda ”Civiloch Criminalsamt Kyrko-Lags stiftande , Konungen och Irenne -'Riks-Stånd derom blifva ense. I alla öfriga frågor, rörande Bankens vård, ”rörelse och förvaltning, galle tre Riks-Stånds sammanstämmande beslut, utan ”Konungens sanction: Men stanna två Stånd mot två, förblifve vid hvad ”förut finnes stadgadt.” 2:0 Att, till följd af den utaf Ridd. och Adeln gjorda anmärkning vid förslaget till förändrad redaction af 72 §. R. F., det i anledning af sistnämnde förslag föranledda tillägg i 75 §. Riksdags-Ordningen ansågs böra förfalla. Af Vällojl.
Ty huru skulle annars lektionerne kunna uppehållas, då lärarne få afkortad undervisningsskyldighet, men lärjungarne fortfarande skola läsa samma antal timmar som hittills? Jag får vid sådant förhållande yrka afslag å Betänkit. Sedan öfverläggnfngen ansett härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels alslag å Utsk:ts förev:de hemställan och förslag, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall lill desamma, hvartill svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. få afslag derå, då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Frih. Cederström begärde votering. Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts i 17:de punkten af Betänk:t N:o 118 gjorda hemställan, jemte dertill hörande förslag litt. g. (genom tryckfel litt. h.), röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ifrågav:de hemställan och förslag». Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 9. Nej — 22. 18:de punktenjsid. 26), jemte förslaget litt. h. (genom tryckfel litt. g). Gr. Sparre: 1 Öfverensstämmelse med hvad jag förut yttrat, anser jag ett sådant reglementerande från R. St:rs sida, Den 10 Juni e. m. 163 som det här föreslagna, icke vara lämpligt, utan det må bero på K. M:t att bestämma de prof, som erfordras för att vinna en plats vid statens läroverk. Föreskriften att han bör hafva tjenstgjort minst ett år vid ett högre elementarläroverk, synes mig dessutom vara olämplig, såvida man icke kan på något annat sätt få reda på den ifrågavarande personens duglighet; men ett sådant förhållande lärer väl sällan eller aldrig inträffa.
— Stycket — en satir på de s. k. emancipationskvinnornas sträfvan att i alla afseenden ställa sig i nivå med männen, för att icke säga öfver dem — har att uppvisa åtskilliga rätt lyckade moment af burlesk komik, ehuru benägenhet för öfverdrift och hänsynslös karrikatyr stundom lockat författarne in på områden, där åtminstone en svensk publik har svårt att riktigt följa med. Pjäsen gjorde emellertid en betydlig skrattsuccés, hvartill äfven spelet i viss mån bidrog. Bland de uppträdande förtjänar att särskildt framhållas hr Lambert, som var helt enkelt utmärkt i en torterad nygift mans skepnad; vidare imFornéll, svärmodern-advokaten, fröken Hjort, fru Lambert. hrr Bergström, Hagman och Wagner j:r. Åskådarne, som fyllde salongen från golf till tak, voro hela tiden i ypperlig stämning, och applå- derna talrika. TflLHARMONISKA SÄLLSKAPETS andra abonnementskonsert ägde rum tisdagen den 11 dennes i Musikaliska akademiens stora sal inför utsåldt hus och i närvaro af kronprinsen och prins Eugen. Programmet upptog Franz Liszts gripande och klangsköna oratorium » Die Legende von der heiligen Elisabeth ». Såsom en komposition i strängt andlig stil kan dock detta tonverk ej betraktas; det är snarare operamässigt hållet, med sin blandning af profan och religiös stämning. Bland verkets glansnummer erinra vi särskildt o &gt;. &gt;s Hofjuvelerare IDUN om duetten mellan Elisabeth och Ludvig: » Ihm, der uns diesen Segen gab, » samt den därmed förenade kören: » Helige Lose », som var en sannskyldig sfä- rernas musik, buren af varm religiös inspiration. Korsriddarkören verkade synnerligen mäktigt med sin orientaliska färgprakt, och tondikten kulminerade slutligen i Elisabeths likbegängelse, där de klangsköna körernas stegring och slutliga sammansmältande till en osökt kom åhöraren att tänka på gotikens himmelssträfvande hvalfbågar. Utförandet under hr Wilhelm Stenhammars pietetsfulla och energiska ledning var på alla händer förträffligt.
Och Amasa gick bort till att kalla tillhopa Juda; och han fördröjde öfver den tiden, som han honom förelagt hade. Och David sade till Abisai: Nu varder oss Seba, Bichri son, mer vedermödo görandes än Absalom; tag du dins herras tjenare, och jaga efter honom, att han tilläfventyrs icke finner fasta städer för sig, och undslipper utu vår ögon. Då drogo ut med honom Joabs män, dertill Crethi och Plethi, och alle starke; men de drogo ut af Jerusalem, till att jaga efter Seba, Bichri son. Som de nu komne voro till den stora stenen i Gibeon, kom Amasa der emot dem; och Joab var begjordad öfver sin kläder, som han uppå hade, och hade bundit derutanöfver ett svärd, det hängde vid hans länd i skidone; och det gick väl ut och in. Och Joab sade till Amasa: Frid vare med dig, min broder; och Joab fattade Amasa i skägget med högra handene, såsom han ville kyssa honom. Och Amasa gaf icke akt på svärdet i Joabs hand. Och han stack honom dermed i buken, så att hans inelfver utgingo på jordena, och gaf honom intet styng mer; och han blef död. Men Joab och hans broder Abisai jagade efter Seba, Bichri son. Och en af Joabs tjenare blef ståndandes när honom, och sade: Hvilken dristar sig emot Joab, och hvilken går efter Joab när David? Men Amasa låg sölad i blodet midt uppå vägenom. Då nu en såg, att allt folket blef der ståndandes, drog han Amasa af vägen bort på markena, och kastade kläder på honom; efter han såg att, hvilken till honom kom, han blef der ståndandes. Då han nu var utaf vägenom tagen, följde hvar man efter Joab, till att jaga efter Seba, Bichri son. Och han drog genom alla Israels slägter, till Abel och BethMaacha, och hela Haberim; och de församlade sig, och följde honom efter;
— Upps ccfy afffrifningsräfitingarS öppnanbe i ©aulén ecb Såttefotts toren 47. §. 33. — ©tja SlflBuingSfiater för ©attfcits tjenfteutän 47. §. 34. — ©cciiualfpflcmetö tillämpning på 9iif'etS mpnt 47. §. 35. — Pag för ettffilbe ©anfer . 48. 8- 36. Uttberb. Sfriftoelfer rörattbe ©anfos arenbett 48. §. 37. punt förhållas bör tneb egenbom, font tillhört ben, fjtoilfcn längre tib toarit borta, utan att låta fig afföra 48. fag. fag. §. 38. 2lng. änbring i 11 Änp. 4 §. ©pgg Slätte; ninga 41. — föränbrtitg i lagftiftningen rör. fjjreftinöfe 54. preffription af forbrtngar . 49. §. 55. — Uppljäfioanbe af förbnbet emot be; §, 42. — kronans rätt leib återbetalning miftaitbe af främmanbe ©ubötjenfter 54. af lån, font blifiott i ^orbebof §. 56. — Slittaganbc af ©ecimalfpftem för antccfnabe 50. mått od) icigt . , . 54. §.43. — tlppljöranbe af förbnbet emot §• 57. Unbcrb. ©frifmelfcr rör. Siifeio afl; treefta iitmiöningarS begagnanbc manna Ijttéljållning ut. nt 55. emellan enffilba perfonct . 50. §. 58. Sing. cmröftning öfwer åbögfta ©ems §. 44. — 3‘örorbning vbr. fjantcleböcfer ftolenS lebameter ... 58. m. ut. 50. §. 59.
Men desse voro icke de dömande, i sådant fall hade garantierna varit bristfälliga. Hvar gode nämnde inom sitt område tolf domare och mot de så erhållna 36 egde käranden och svaranden att anföra lagliga jäfsanmärkningar, i hvilket fall goden var skyldig att i den utmönstrades ställe sätta en annan. Vid dessa thing förekommo alla tvister, som fördes man och man emellan inom ett godord eller mellan godorden. Utöfver dessa domstolar fans det till en tid i hvar fjerding ett thing, som dock snart förlorade all betydelse och till sist försvann. Man vände sig hellre till de vid allthinget upprättade fjerdingsdomstolarna. Allthinget var medelpunkten för Isländarnas politiska lif. Vid den skildring, jag deraf gör, håller jag mig till den christna tidens skick, emedan man icke fullständigt känner formlerna och plägsederna under den hedniska tiden. Detta är strängt taget en anachronism, ty först framdeles ämnar jag redogöra för christendomens införande på Island och de förändringar, som deraf blefvo en nödvändig följd. Vi få tänka oss en sommar, sådan som Islands blidaste del har att bjuda på. Det är i sommarens elfte vecka, som thinget hålles. På Island delades nämligen året i sommar och vinter och sommaren räknades från thorsdagen mellan den 9 och 15 April. Vi stå på den punkt der nu Thingvallakyrkan ligger. All marken häromkring bildas af en lavaström, som före menniskornas ankomst till ön flutit och stelnat. Något i norr höjer sig det af klyftor omgifna, långsmala lagberget. Midt framför oss löper en milslång remna, Allmannagjå, djup och bred, begränsad i vester af en lodrät bergvägg, 140 fot hög, som, mörk och svart, får en angenäm motsats i dalbottnens friska grönska. Utför denna brant störtar sig något mer åt norr den brusande Yxån, som flyter en sträcka längs klyftan, bryter sig ut på dess östra sida och rinner litet längre ned ut i den stora, vackra, fjällomkransade Thingvallasjön. Det är nu thorsdag i den elfte veckan. Den annars öde nejden företer en tafla af yttersta liflighet.
Uå nu 3 nyo föredrogs Statsoch BancoUtskottens den 21 sistlidne Junit under N:o 31 meddelte, samt den 28 i samma månad' sftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, ianledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse, rörande inrättningen afett HandelslåneContoir i Götheborg; fann Eidderskapet och Ädelo, at& samma Betänkande endast borde läggas till Handlingarne. Ut Supra. # S. D. Förodrogs å nyo och bifölls Stats-*' Bancooch LagUtskottens den 9 dennes under Nio 313 afgifne, samt den 1 g derpaföljdö eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte Motioner, rörande förändringar i författningarne om ränta vid penningeförslräckningar. Ut Supra. Den 19 Julii e. m. S. D. Vid förnyad föredragning af Stals-, Bane O’ och LagUtskotiens den 9 dennes under Nm 315 , a fgifne , samt dea 19 derpå följde, eftermiddagen pä bordet lagde, Betänkande, angåen» de vilkoret] för inrättandet af enskiltdte banker eller Diseonfer , b!ef samma Betänkande, i anledning af åtskilige iLedamöters dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteradt. Ut Supra. S. D.
Den dödes broder och stammens äldste stå i tyst sorg kring liket, vid hvars sida den unga kvinnan knäböjer, medan hon åter sätter på hans hufvud krigarhjälmen, som man funnit i vassen ... Men de undertryckta skocka sig allt tätare, och ett doft mummel höres från deras led. Liknöjdheten har vikit, och grofva, vapenlösa händer knytas i vredesmod. Blickarne dragas oemotståndligt till hemlandet, hvars strand glittrar i solsken. Kanske guden, som öfvergifvit dem, skulle komma dragande öfver det breda vattnet och gifva seger åt en ny förtviflans kamp Så småningom slappas de spända musklerna, och ögonen återfå sitt liknöjda uttryck; slöheten har på nytt tagit herraväldet, och fångarne uppsöka tysta sina lägerplatser rundt ikring stoftet af den man, som offrat sig själf vid det sista försöket att åt dem återvinna ett fosterland. I ena utkanten af den öppna platsen står på en kulle, öfverskuggad af en väldig ek, en tältbyggnad i form af en afskuren kon; tälttygets ljusgröna färg smälter alldeles samman med småskogens grönska. Framför tältet gå två skyltvakter i peruanernas vanliga krigsdräkt: ett hvitt skynke, som ett par hvarf virats kring länderna och på ena sidan hänger ned som en bred tofs, samt en bomullstunika, kring midjan fasthållen af ett bälte; hufvudet skyddas af en skinnklädd trähjälm; armarne äro nakna; på fötterna remfästa sandaler. Vapnen äro lans och svärd, pil och båge samt stridsyxa och sköld: alla eggar och uddar äro af koppar, ty stål eller jern känner man ej. Tältet består af ett enda rum, hvars ljus kommer uppifrån genom en slöja af genomskinligt tyg, som dock är tät nog att afhålla insekter och att sprida blott en för ögat välgörande halfdager. Vid bordet i tältets midt sitter en femtioårig man, klädd i en dräkt, som är lik menige mans, blott af finare slag med inväfda guldbårder. Det är den högstbefallande öfver hären, en af incas generaler. Framför honom ligger en karta öfver incas rike, hvars gränser och indelning utmärkts medelst upphöjda linjer.
Vid operahusets aftonmåltider funnos visserligen också både rang och börd; men blott så vida de voro förenade med åtminstone någon af förenämnde egenskaper. Det var der, som den mest otvungna, den älskvärdaste glädtighet rådde, infall blixtrade och vexlades, och det umgängessätt uppstod, som blef sin tids skola och senare tiders mönster. Det var alltid ett särdeles ynnestprof, en stor utmärkelse, att bli befalld till konungens operagillen. Man var städse förvissad, att den, som der fått tillträde, hade någon älskvärd egenskap, och en befallning dit var en i allmänheten antagen underrättelse om une femme eller un homme comme il faut. Vid Gustafs förtroliga aftonmåltider hemma på slottet inlätos endast deltagarne i hans hemliga utsväfningar. Vi hafva redan gjort läsaren bekant med några af sällskapet mot slutet af 15:de kapitlet. Han kallade dem sina «jeunes et chers roués«: – en föryngrad upplaga af Henrik III:s «mignons«. Ingen betjening fick vara tillstädes, utan gästerne passade upp sig sjelfve. Här vankades de utsöktaste kräsligheter. För hvar och en framsattes det slags vin, han mest tyckte om. Sjelf drack Gustaf champagne. Den, som sade en dumhet eller en misslyckad qvickhet, nödgades, i stället för vin, dricka en flaska vatten. Under dessa måltider öppnade Gustaf hela sitt hjerta. Det var då – kanske endast då – han visade sig utan all förställning, och desse förtrogne fingo förtroenden, som icke ens den bäst anskrifne embetsman kunnat erhålla. Vid dessa nattgillen var det ej sällsynt, att lifpagerne, som hörde till sällskapet, buro sin monark, knäsvag och tung i hufvudet af champagnen, omedelbart från bordet i sängen, der de afklädde och lade honom. Han somnade ofta vid champagne, liksom han vaknade vid chokolad, ty deruti bestod alltid Gustafs frukost. «Det hände naturligtvis ofta, att konungen icke under dagens lopp hann genomläsa de böneskrifter, man lemnat honom. Det blef då en sysselsättning om aftnarna, sedan han var afklädd.
Utskottens, efter Banco Utskottets hörande, den z i denna mänad afgifne Utlätande, i anledning af Kongl. Maiks remitterade Nädiga Prvposition, angäende Allmänna Magazins-Inrättningen i Riket; Och skulle Utskotten anmodas, att med sitt yttrande öfwer Anmärkningarne ofördröjligen inkomma, ve suprs. Lx ?rotocollo 6sbriel Oämrnn. Utdrag af Protokollet, hältet hos Bonde-Ständet ivid Urtima Riksdagen i Arebro den iz Oktober 1810. S. D. föredrogs Stats. Utskottets den 4 och 10 dennes, pä remiH och äterremisi gifne Utlä. tanden, angäende ej mindre kostnaden ä tryck, ningen af Riks-Ständens Protokollet, med sä kallade Bihanget, än Riks.Ständens och Utffottens kostnader ä ffrifmaterialier, ljus och wed, m. m. Och bifölls Utffottets Yttrande, angäende sistnämnde ämne; men hwad anginge det förra, bestöts, att tryckningen af Bonde. Stöa - 188 Den 15 Oclober. velis Protocoll och Bihanget till alla Ständens -Protocoller för innewarande Riksdag borde be« stridas af StatS-Werket; Hwadan ock Stats. Contoiret ffulle anmodas att medel härtill fö, restä. Lr suprs. Lx ?rotocol!o Lakris! Öämsov. Utdrag af Protokollet, hältet hos BondeStändet wid Urtima Riksdagen i Arebro den iz Oclober 1310. S. D. ^§om Bonde-Ständer redan i gär bi. fallit Bewillnings. Utskottets den 4 dennes af, gifne Utlätande öfwer Hans Nilsfonfrän Gefleborgs Län remitterade motion om Bewillmngs-afgift för Caracterer utan ätföljande Embete eller tjenst; sä kunde nu mera ej nägon åtgärd äga rum wid samma Utskotts, pä äter, remisi fran det Wällofl.
Sorn Utskottet anser Stats-Werkets inskränkta tillgångar icke medgifva anvisandet af denna tillökade utgift, får Utskottet, med tillkännagifvande häraf, tillstyrka, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla att, derest denna nya inrättning anses böra fortfara, den. (tills vidare må fortgå i den inskränktare scala, att kostnaden derför kan bestridas genom indragningar på andra håll, der sådane kunna ega rum, eller, på sätt hittills skett, med förutvarande disponible tillgångar, 10:0 Såsom fyllnadsanslag för löneregleringen vid indelta Jnfanterietj har Kongl. Majit äskat uppförandet af en summa, stor 19,300 Ridr, men, -utöfver de betydliga summor, som till berörde ändamål vid sistlidne Riksdag anvisades, och hvilka då uppgåfvos blifva dertill tillräckliga, kan Utskottet icke något ytterligare anslag tillstyrka.' nio För Befälet och Underbefälet vid Gottlands Nationalbeväring har en löntillökning länge varit af behofvet påkallad; Och Kongl. Majit, sorn, efter pröfning af framställde serskildc förslag ej mindre härom, än -Öm en än.damålsenligare organisation af försvaret på Gottland, låtit upprätta ny Stat för Beväringen derstädes, har nu, till upptagande å 3 Hufvudtiteln, föresjagit de utöfver förra anslaget erforderliga 7b 13 Ridr. Den vid sistlidne Riksdag vidtagne allmännare reglering med Mililaire-staternas löner utsträcktes icke, oaktadt derom väckte motioner, till Gott - Hor till Stats Utskottets Utlåtande N.-o 81, sid. 17. Förslag tili Stat för Gottlands National - B ev är in ir. Staben. 1 Militär-Befälhafvare, arfvode 3 Bataljons-Chefer, lön å 700: [ Slabs-Adjutant hos Miiitär-Befälhafvaren, arfvode 3 Bataljons-Chefs-Adjutanter, lön å 200: Artilleriet.