Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”Hon ville aflägsna allt sken af annan bildning än den, hon, med en kanske öfverdrifven grannlagenhet, ansåg tillhöra sitt kön; hon lade derföre snart bort alla latinska böcker och försakade hellre umgänget med Horatius sjelf, än blottställde sig för misstanken om den lärdom, som dertill fordras”. – Utan tvifvel låg i denna grannlagenhet en öfverdrift. Vi förmå ej finna, huru ett fortsatt umgänge med Horatius skulle mera, än det fortsatta umgänget med vissa af de nyare språkens skalder, i någon mån hafva minskat det qvinliga behag, som i hennes person sammanband ett lysande snille med anspråkslös enkelhet, ett vidtfrejdande rykte med huslig indragenhet, en författarinnas förtjenster med en husmoders dygder. Väl gifvas många, som anse qvinnans läsning böra i alla tider inskränka sig, om ej blott till postillor, åtminstone blott till romaner. Men för alla andra skulle hon fastmera blifvit ett bevis, att ett älskligt fruntimmer kan, äfven i våra dagar, läsa latinska poeter, utan att derigenom i ringaste måtto bli pedantinna. Emellertid, och då vi veta att åtskilliga unga män af utmärkta egenskaper plägade besöka hennes föräldrars hus, samt dymedelst ej litet medverkade till hennes snilles utveckling, kunna vi ganska väl hålla sannolikt, att jemväl hennes latin-kunskap härvid kom henne till nytta. Det beskärde ju henne desto flera tillfällen att tänka, hvad Prinsessan i Goethes ”Tasso” yttrar: Ich freue mich, wenn kluge Männer sprechen, Dass ich verstehen kann, wie sie es meinen. Af dessa första umgängsvänner uppstego några, med tiden, sjelfve till en betydande rang i Sveriges vitterhet. Leopold, såsom Student, hade varit en ibland dem. Samtligen sågo de, i den tidiga bekanskapen med henne, ett af sin ungdoms vackraste minnen. Det svalg, som åtskilde en sådan sällskapskrets från den vanliga stads-fruntimmerskretsen, var större i mån af den låga ståndpunkt, hvarpå svenska fruntimrens dåvarande allmänna bildning stod – äfven i Upsala och sjelfva Stockholm.
Anticipationer till påföljande år —. 4,881: 7. 2. Balans till påföljande året: Credit. Balans från föregående året: Utgifter: — Skrifmaterialier och expenser 3,99S: 3. Indelningar och spanmål in natura 102,471: För Lotserioch fyrings-staterna 72,421: 4. 7. Af allmänna indragningsstatens medel — 149: 24. Lefverering till Flottans Stationer och Sjöför svars-departementets Kommando - expedition 1,321,116: 12. 10. För föregående år: å lotsoch fyringsmedlen 75,498: 14. 9. Sedan, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning, att Kongl. Förvaltningens af sjöärendena hufvudräkning ej innefattade så fullständig redogörelse för de af Kongl. Förvaltningen och Flottans Stationer samt Lotsverket bestridda utgif - — 70 — ter, att deraf kunde utrönas i hvad mån desamma öfverensstämde med anslaget för sjöförsvaret och de från föregående år deraf reserverade eller eljest disponibla tillgångar, nytt formulär, såväl till nämnde hufvudbok med dertill hörande kassa-räkning m. m., innefattande redovisning för 5:te hufvudtitelns hela anslagssumma, sorn ock för räkenskaperna vid Kongl. Flottans samtliga Stationer, blifvit utarhetadt, har Kongl. Majit, efter det vederbörande Kollegier blifvit i ämnet hörde, under den 4 December 1850, i nåder gillat och fastställt ifrågavarande räkenskaps-formulär; med anmälan hvarom Revisorerne tillika få tillkännagifva, att ehuru, efter hvad det nådiga brefvet vidare innehåller, omförmälda formulär skolat tillämpas från och med år 1851, räkenskaperna för samma år likväl icke blifvit i enlighet med de sålunda fastställda formulären upprättade. §. 2. Vid granskningen af dessa räkenskaper, hvilka, bland annat, skola redovisa för de till Sjökarte-kontoret anvisade medel, har befunnits, att nämnde anslag endast summariskt upptages a det för Lotsverket i räkenskaperna upplagda konto.
— N:o 43. i anledning af väckt motion, angående ändring i Kyrkolagens 25 kapitel om Prestmöte. XI. B. 286, 313, 370. A. 371. XIII. E. 204. — N:o 44. i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 21, öfver väckt motion om förändring af hvad 15 kapitlet ArfdaBalken stadgar om dana-arf. XI. B. 286. A. 313. — N:o 45. i anledning - af gjorda anmärkningar mot Utskottets Betänkande N:o 15, öfver väckt fråga om nytt formulär till vittnes-ed. XI. B. 286, 314. A. 371. — N:o 46. i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 33, angående religions-fribeten. XI. B. 286. A. 314. E. 283. — N:o 47. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposiiion med | förslag till Fridlysnings-Stadga för allmänna kanal-, sluss-, jernvägs och telegraf-anläggningar. XI. B. 286, 314, A. 372. XV. E. 147. Lag - ( 113 ) Lag-Utskottets Memorialer, Betänkanden oell Ullåtanden. — N:o 48. i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 37 öfver väckta motioner angående broltmålslagstiflningens förbättring. XIV. B. 20, 46, 137, 161. A. 167. XV. E. 122. — N:o 49. i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, med förslag till förordning angående Handelsböcker och Handelsräkningar. A. lil. E. 175 — N:o 50. i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 35 öfver väckta motioner om förklaring af hvad 1 kap. 2 §.
Skulle, vid sådant tillfälle, antalet af en afdelnings Ledamöter finnas? vara mer än till hälften förminskadt, mot det som varit antecknadt vid första valet, fylles bristen i primitiva antalet af de näst föregående och näst efterföljande afdelningarne, föregående afdelning först och efterföljande sedan, hvar i sin ordning, tills bristen blifvit fylld af närvarande Ledamöter, som i nummerföljden äro den väljande afdelningen närmast. Börandes, i händelse en sådan brist skulle uppstå i dea 25 Eieetors afdelningen, den 3 Dpn 17 November f. nu samma, på berörde vis, ersättes från den 34 och 1 afdelningen; äfvensom, då Ledamöter saknas i 1:0 Afdelningen, det feian-» de antalet tages ur den 25 och 2 afdelningen. §• 25. Electorerne åligge, att, inom den tid Riksdags-Ordningens 28 §. föreskrifter, välja Ledamöter till samtelige der omnämnde Utskott, samt till Rid Jarhus-Ulskotlet. — Innan detta val skett, må ingen utvald Elector afsäga sig denna befattning. Derefter må det vara tillåtit under enahanda vilkor, som för Utskotts Ledamot stadgade äro. Elektorerne tillhöra äfven att tillsätta Ledamöter af Ridderskapet och Adeln i alla de Utskott, hvilka Riksens Ständer, med anledning af Riksdags - Ordnignens 36 §. finna vara af nöden, samt att, vid inträffande ledigheter, välja andre Ledamöter i de afgångnas ställe. De kunna ej till Ledamot i Utskott kalla anr.an person, änden som lill Säte och Stämma antecknad, samt å Riksdags-orten närvarande är, och som af 4i §. Riksdags-Ordningen icke hindras, att förtroendet emottaga. De förrätta deras val serskildt för hvarje Utskott, genom slutna sedlar j Den 17 November f. m. 9 sedlar, hörandes hvarje sedel innehålla namn på så mångå personer, sorn antalet, af de platser, hvilka för lil hållet skola besätta.5, Electorerna må ej sammanträda till val, utan föregånget, in Pleno faltadt heslut, och höra minst Tretton närvarande i valet deltaga.
1—5 » » 4 109, per. 1, 2 » » 3, 4 §§ 110—112 § 113 § 114 motsvaras af. utgår. motsvaras af. » » tillhör Tryckfrihets-Förordningen. motsvaras af » » tillhör Riksdags-Ordningen. motsvaras af » » » » » » , » » » » tillhör Riksdags-Ordningen. motsvaras af tillhör Riksdags-Ordningen. motsvaras af tillhör Riksdags-Ordningen. motsvaras af tillhör Riksdags-Ordningen. motsvaras af tillhöra Riksdags-Ordningen. tillhöra Riksdags-Ordningen. motsvaras af Förslaget till ny Regeringsform. § 76. § 77. § 78. § 79. § 80. § 81. § 30. § 81. § 32. STOCKHOLM, tryckt hos Jou. IKongl■ Moj:ls Nåd. Aok. till Exp.-Utsk. den 8 Maj, kl. 10 f. m. Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-utskott, örn anvisandet af ett serskildt kreditiv till betäckande af kostnaderne för de rustningar, sorn af närvarande politiska förhållanden kunna påkallas; Gifven Stockholms Slott den 4 Maj 1848. Då Kongl. Majit nogsamt inser och högt uppskattar det välgörande inflytande på samhällets inre utveckling och förkofran, som fredens lugn utöfvar, har det varit och är Kongl. Majits lifliga önskan, att den närvarande politiska ställningen i Europa icke måtte för de förenade rikena medföra någon rubbning af dessa fördelar. En nödig försigtighet fordrar dock, att ej vara oberedd på de händelser, som tilläfventyrs deraf föranledas; och synnerligast kunna de sed naste tilldragelserne inom ett grannrike, hvilket utgör föremål för Svenska nationens varma deltagande, påkalla att Sverige, för skyddandet jemväl af egna, dyrbara intressen, icke underlåter att lemna det understöd, som derifrån blifvit begärd t. Kongl. Majit anser
ZifferFör alla de i denna berättelse förekommande ziffer-uppgifter ansvarar den Se uppgi/tema. kreterare, som under granskningen af Riksgälds-kontorets förvaltning och räkenskaper varit hos Revisorerne anställd. i Stockholm den 14 Oktober 1862. På Ridderskapets och Adelns vägnar: KNUT POSSE. PATb'IC REUTERSVÄRD. A. SJÖDING. J. LUNDBERG. JOII. VICT. ÅBOM. M. AHLGREN. GEORG NYQVIST. N. SVENSSON. C. J. v. SCHWERIN. C. O. TÖRNEBLADH. På Preste-ståndets vägnar: W. LIDBERG. J. P. I. TELLBOM. På Borgare-ståndets vägnar: JULIUS LINDSTRÖM. KNUT TERSMEDEN. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 17 Kap. 31 och fostret förstört eller å lön lagt; dömes, om hon den enslighet sökt, till straffarbete från fyra till och med sex år, och om hon den ej sökt, till straffarbete från två till och med fyra år; der ej i något af dessa fall utrönes, att fostret omkommit utan modrens vållande, eller att det varit dödfödt eller så ofullgånget, att det ej med lif framfödas kunnat. 14 §. Har qvinna, i uppsåt att döda eller fördrifva sitt foster, nyttjat invärtes eller utvärtes medel, som sådan verkan hafva kan, och kommer fostret utan lif eller ofullgånget fram; dömes till straffarbete från två till och med sex år. 15 §. Har annan, med qvinnans vilja, sökt döda eller fördrifva hennes foster, på sätt i 14 § sågs, eller till sådan gerning rädt eller hulpit, och kommer fostret utan lif eller ofullgånget fram; straffes såsom i samma § stadgadt är. 16 §.
Penningebrist, tillsammans med obegagnade capital, antyder att näringarne (till så stort belopp, sorn de upptaga af penninge-be - xxxxvi Statsoch Banco-Utskottens Utlåtanden loppet), antingen icke förmå gifva en lönande ränta , eller att de drifvas af crediteller capital-fattige idkare. Penningebiisten hos Näringsidkaren nedsätter productionen, och ökar alla tillverkntngspris. Obegagnade capital trifvas icke länge i ett land, der säkerhet vid deras användning saknas. Capitalerne Söka näringar, ne, då säkerhet gifveS, Säkerhet förutsätter beräknings möjlighet; denna stadga i varuvär. den; denna Varu-upplag , nödigast i Sverige, hvarest climat verkar större pris-skillnad än 1 andra länder. Varu-ttpplag förutsätta Capitalstyrka ; denna antingen capitaler och förtroende tillsammans hos enskilde , eller allmänna låne-inrättningars mellankomst. Att Sverige är ett capital—fattigt land, utvisa dels de utländske Capital, som i alla tider dragits hit , dels ålitandet af de allmänna låne inrättning garne, dels den högre ränta här, än i andra länder. Att capitalisten ej har förtroende till näringsidkaren, visar sig af pettninge bristens existence på samma tid, som Capital ligga öanvände (så väl hos enskildte, som i BancoD isconten). Saknas nu både tillräckeli ge Capital hos enskilde och nödigt förtroende dem emellan, så måste allmänna låneinrättningarne mellanträda* Här ser man åter ett nationalbehof, sorn ingalunda af en realisation afhjelpes; ty den skapar icke Capital. Men Banco-Disconten kan ej använda hela sin styrka af bristande namn-credit; altså måste lån på varor meddelas. Här ligget altså en grund för allmänna låne-inrättningat Slatsoch Banco-Utskottens Utlåtanden, uxxix på product, ej namn; och det kan i närvarande stund vara likgiltigt , huruvida denna grund är tillfällig, (hörande blott till denna tiden) eller väsendtlig , (hörande till alla fidei)} nog af: Capitalbrist och brist på förtroende tvinga det allmänna att träda emellan.
N:o 112. i5 detsamma bifalla; hvaremot berörde ^Betänkande, — på grund af deremot framställda anmärkningar : inom Högloflige Ridderskapet och Adeln: af Herr Munck af Rosenskjöld, E., Herr Tham, IV., Herr Rosenblad,B., Herrar Friherrarne af Nordin och af Tibell, Hess v. Hartmansdorff, VI., Herr Ribbing, A., och Herr af Sillén, G. A. ; inom Högvördige Preste-Ståndet: af Herr Prosten Forslind, Herr ContractsProsten Sifvertson, Herr Dom-Prosten Henrlin, Herr Prosten Astrand, Herr Professoren Geijer, Herr Biskopen in. m. Hedrén samt 'Herr Professoren Gravander ; inom Hedervärda Bonde-Ståndet: af Riksdags-Fu 11 miigtige Nils Mansson från Malmöhus Län, Carl Bergman från Gefleborgs Län, Nils Strindlund från Vesfer-Norrlands Län och Pehr fjfonsson från Christianstads Län, med hvilka tvänne förstnämnde flere af det Hedervärda Ståndets Ledamöter sig förenat, — blifvit, till ytterligare handläggning af de förenade Utskotten, återremitterndt. De erinringar, hvilka af bern alde Representanter blifvit gjorda emot Utskottens hemställan uti ifrågavarande ämne, hafva Utskotten ansett sig, till vinnande af den möjligaste korthet och enkelhet i uppställningen, böra sammanföra och besvara, under följande moment, nemligen: l6 Statssamt Oec.-Utsh, ZJtl. N:o 112. 1:0 Huruvida dt till Amiens Befäl tipplitine Boställen bora utarrenderas eller icke?
Prof. i83/f. S Sami. 2 j4fd. g 3:dje Häftet. 34 Besvilln.- och Oecon.Utskottets Betänkande N.o 3. liar blifvit afslagit, hvilket endast gynnar en större bränvins-bi anning bos andra, genom begagnad öfverlåtelse af rättigheten.” ”Beredningen hade äfven föreslagit fördubbling i tariffen af jordvärden för pannor öfversligande 3o kannor, för att utan rubbning i den mindre, med afseende å knappa tillgångar, egentligen endast lill husbehof drifna bränningen, rättare och billigare fördela den större bränvinsbrännings-rätten till olika jordvärden, och dermed följande olika behof deraf; Utskotten hafva deremot antagit tariffen uti iS3oårs Förordning, som medgifver att för ett jordvärde af i5,ooo R:dr den högsta pannerymd får begagnas, hvilket stadgande erfarenheten redan visat gifvit anledning till tacita försäljningar af andelar i samma egendom samt dylika arrende-contract, utan att någon förändring blifvit spord uti egendomens förvaltning, men vållat en fördubblad bran vins-rätt och stora invid hvarandra belägna bränneriet Utskottens beslut i denna del är i strid emot de båda grund-principerna, som Utskotten antagit och till Rikets Ständers gillande föreslagit.” ”Beredningen hade icke allenast bibehållit 5:te §. uti nu gällande förordning för bränvins-bränningen, utan äfven mera bestämt uttryckt dess stadgande. Utskotten hafva förkastat densamma —skulle detta gillas af Rikets Ständer, blifver en speculant i tillfälle att inrätta en mängd hrännerier genom arrendering, verklig elier fingerad, afen hop jordlotter i h varand ras granskap, så väl af stadsjord, som äfven på landet i samma byalag, emedan Utskotten icke ens antagit del föreslagna vilkoret, att sådan lägenhet å landet skulle i jordboken vara serskildt införd.
Dä jag icke kan instämma uti ett beslut, som till vissa delar kan komma att upprifva, hvad R. o. Ad. dels genom aeclamation och dels genom votering beslutat, och det icke är Utsk. tilllständigt att göra afseende på hvad R. o. Ad. grundlagsvidrigt har önskat, begär jag, att min reservation må få åtfölja Ståndets beslut till Constit. Utsk , dervid jag åberopar 56 § i mom. Reg.F., der det heter, att sådana Constit.Utsk:s förslag, hvarvid anmärkningar i Stånden icke göras, skola hvila till nästa riksdag, men att, derest anmärkningar i något eller några Stånd blifvit gjorda, som Stånden förklarat förderas gemensamma tankar, Utsk. endast har att tillse, huruvida anmärkningarna kunna sammanjemnkas. eller i vidrigt fall föreslå voter:spropos:r till förstärkt Constit Utsk., som då kommer att med R. St:s rätt afgöra de oförenliga skiljaktigheterna. Jag begär, att denna reservation måtte få åtfölja till Utsk. såsom min opinion om formen för grundlagsfrågors behandling. Hr von Troil: Då grundlagen tydligen föreskrifver, att Ståndet icke kan lill Constit.Utsk. återremittera något annat, än hvad det förklarar sorn sin gemensamma tanke, hemställer jag, huruvida R. o Ad. kan återremittera, hvad Frih. Cederström förklarat för sin enskilda opinion. Jag anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs yttrande häröfver. Frih. Cederström: Det är beklagligt, att en riksdagsman, så gammal som Hr v. Troil, icke fattat grundlagen så, att han finner, att det är hvarje ståndsledamots rättighet att få sin särskilda lanke med lill Utsk., såväl som hvarje utsk:sledamots rättighet att fä sin särskilda mening med till Stånden. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade sig ej kunna annorlunda fatta grundlagen, än att Frih. Cederströms yttrande borde såsom en reservation få till Utsk. åtfölja R. o. Ad:s prot.utdr. i ämnet.
Danska Vetenskaps-akademien har redan anslagit en summa af 2,000 R:dr till inlösen af 50 exemplar af omförmälda plancheverk, hvarförutan Professor Stephens för sina forskningar der i landet erhållit ej obetydligt penninge-understöd. Och emedan detta arbete, utom dess stora allmänna intresse, särskildt för Sveriges historia och Svensk språkforskning är af stor vigt och jemväl torde för vår äldsta kulturhistoria lemna mången värderik upplysning, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte på det sätt motionen bifalla, att ett anslag för en gång af 2,000 R:dr beviljas till inlösen af 50 exemplar utaf Professor Stephens ifrågavarande plancheverk. 141:o. Uti en hos Preste-Ståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion (N:o 65), uti hvilken Doktorerne Wensjoe och Lindgren instämt, hvarjemte vid motionens kommunicerande med Bonde-Ståndet, Riksdagsfullmägtigen A. VT. Uhr från Örebro län densamma såsom egen upptagit, har Doktor Lindgren förmält hurusom Artisten N. Mandelgren, som sedan många år tillbaka, nästan uteslutande sysselsatt sig med studerandet och aftecknandet af Sveriges kyrkliga monumenter och nyligen, efter mångårigt vistande i Paris, derstädes, under titel af »Monuments Scandinaves Bih. till R. St. I Haft. 8 58 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 130.
Den io:de punkten, som af Preste-Ståndet lemnats utan anmärkning och af Borgareoch Bonde-Stånden bifallits, har deremot af Bidderskapet och Adeln blifvit återremitterad, under åberopande af hvad inom sistnämnde Riks-Stånd vid föredragning af Utlåtandet N:o 44, angående Riks-statens 3:dje Hufvud-titel, blifvit yttradt, i afseende på nya pensionsrum för Generaler; men Utskottet får, med hänvisning till Utlåtandet N:o 202, i anledning af erhållne återremisser af Utlåtandet N:o 44, äfven i denna punkt, vidblifva det förra yttrandet. Vid den n:te punkten, som, af Preste-Ståndet lemnats utan anmärkning och af B or gare-Ståndet bifallits, hafva Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet åberopat, hvad som inom nämnde Riks-Stånd, i afseende på den motsvarande punkten uti Utlåtandet N:o 62, angående Riks-statens 10:de Hufvud-titel, blifvit yttradt. Då Utskottet uti dess afgifne Utlåtande N:o 218, i anledning af återre - 4 Ståts-Utskottets Utlåtande j N.-o 21 g. miss utaf Utlåtandet N:o 62, icke funnit skäl frånträda hvad uti denna punkt af sistberörde Utlåtande blifvit tillstyrkt, hänvisar Utskottet till samina sitt yttrande.
Konsistorium hade, i följd häraf, ett sådant betänkande afgifvit och deruti anfört: att nuvarande kemiska Laboratorium redan länge varit, både i anseende till saknadt utrymme och bristande ändamålsenlighet, aldeles otillräckligt för de studerandes antal, och i intet hänseende motsvarande vetenskapens behof och fordringar ; att det hus, der kemiska laboratorium nu finnes, hvarken i anseende til! utrymme och inredning eller beskaffenhet i öfrigt tillåter att derstädes anbringa en ändamålsenlig ny laboratori i-inrättning, att, för att höja den materiela delen af den kemiska institutionen till den ståndpunkt af ändamålsenlighet, som den kemiska vetenskapen i vår tid oafvisligen fordrar, och dervid kunna använda de inrättningar och apparater, som för de kemiska undersökningarne i deras mång sidiga riktningar äro nödvändiga, ett nytt Laboratorii-hus vore på det högsta af behofvet påkalladt; att derjemte för den kemiska institutionens upphjelpande och med afseende på kemiens närvarande omfattning samt fäderneslandets behof, den kemiska undervisningen borde fördelas på tre lärostolar, eller om anslag dertill icke kunde beredas, åtminstone tills vidare på tvenne; alt då hvardera professoren, i anseende til! experimenternas och undersökningarnes olika arter och rikt - Slals-Ulskoltets Utlåtande, JYi 166. 13 ningar, borde erhålla sin serskilda luborationslckal, med dertill hörande förvaringsrum, samt en Kemie-Professor måste, för att i allo kunna ändamålsenligt verka i och för sin vetenskap, hafva bostad vid sitt laboratorium, den nybyggnad, som för ändamålet behöfdes, ej borde tilltagas i mindre skala än 100 alnar i längd och 20 i bredd; samt uppföras i 2:ne våningar, att en byggnad i omförmälde skala, enligt uppgjorda kalkyler, skulle erfordra en summa af 60,000 eller högst 66,666
Men som det är, ni glömmer dock en sak, att där vi hårdt förfarit, ha vi straffat, och där vi straffat, ha vi straffat brott, om våldsamt uppror ej ni nämner dygd. Ha! Ha! Var det er dom? Jag svarar bäst: den, som i leken går, får leken tåla. (Kanonskott i fjärran). Tyst! Hvad är det? Man skjuter uppå slottet. Sjette scenen. De förra. Olof Klaesson (rustad till strid). OLOF KLAESSON. Till slottet skynda, Stålarm! Knapt du gått så kom ett ilbud ifrån Kastelholm; det taget är af hertigens galejor, vår vän Salomon Ille, slottsherm, fången. Knapt hade budet återhemtat sig, så dök ur fjärdens vatten flottan upp. STÅLARM. Ar hertigen på flottan själf? OLOF KLAESSON. Han har landstigit med en här vid Helsingfors. Jag skyndar till vår krigshär att den föra mot honom ut. Farväl om ej vi råkas igen, tryck Johans hand på mina vägnar! (Olof Klaesson går) STÅLARM. Farväl, herr bisp, ni hör, jag måste skynda. (Stålarm går). Sjunde scenen. ERICUS ERICI (ordnande sina papper). Den, som i leken gått, får leken tåla, den, som har gripit svärd, med svärd förgås; Gud styre alt! Hvar var jag nu igen? (Han börjar skrifva). Slut på andra akten. TREDJE AKTEN. (Scenen är närmast murarne på slottet. Till vänster en kanonglugg, bredvid den en knekt med brinnande lunta. Till höger fram på scenen en tom kanonlavett). Första scenen. Daniel Hjort. En knekt. DANIEL HJORT. Nå, hvarför skjuter du ej? KNEKTEN. Dum jag vore, om jag ej väntade. Så ädel vara som krut har bättre mål än luft. DANIEL HJORT. Ja, visst! KNEKTEN. Ser ni den där galejan där. Den kommer alt närmare. Snart vänder stäfven till.