Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RegeringsFormen omnämnde Bevillningars lefverering till RiksgäldsContoiret. Frän Förstärkta StatsUtskottet: Af den 16 dennes: N:o 36i. I fråga om förlängning af ArrendeContractet på Starby Kungsgård för Majoren Vult von Steijern. Angående Bevillning af KronoLotsar. Angående grunderne för BranvinsBrännings-rättighetens beskattning. Den 21 December f. ro. Frän Statsoch BancoUtskotten: Af den 28 sistlidne November: N:o 2D. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Directionens vid Södertelje Canal och Slussverk underdåniga ansökning om fortfarande understöd af alU manna medel för CanalBolaget. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o i5 förut afgifne Betänkande, med förslag till Lag angående Myntbestämningen. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 16 förut afgifne Utlåtande ined Förslag till Lag för Rikets Ständers Bank. Af den 1 dennes: N:o 26. I anledning af Kongl. Maj:t§ Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående fortfarande anslag till Strömrensningar och lättade Yattencommunicationers befrämjande, jemte åtskillige med detta ämne gemenskap ägande, inom RiksStånden aK gifne, Memorialer. Lades på bordet, Höglofl. Ridderskapet oell Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen. In fidem protocolli, O. J. Lagerheim. Den 2i December e. m. Måndagen d. 2 i December 1829. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Grefve Horn, Claes Fredrik: Sedan remiss blifvit vägrad å Grefve von Fersens motion om nja KneckleContracters upprättande, och min anmärkning dervid blifvit lagd till handlingarne, torde Ridderskapet och Adeln tillåta mig få afgifva ett gensvar A de yttranden, hvilka blifvit emot min ifrågavarande reservation framställde. Hvarefter Grefve Horn uppläste följande:
z ~ InneIiåller ' %isor ocli ramsor för sinatt folk. Både illiistrationer och verser inedelmåttign, men, kiiiina nog roa sriiabarii. Kiinde varit billigare i förliå.llande till papperets och bin.dni iigeiis beskaff eiiliet. En badresas i i uj uii samt Öfverr~sk~~iiigsbilderbok, bbcla ined fristhende bilder; pris 2, för ~ livardera. 1: den förra framställes bil.der från en engelsk badort, i den senare f r h Xiisten, järnviigeii och lrandeii. Bilderna kliiina delvis jras as ineclelst trådar, son1 vid bokens öppnande späiiiias. De konirna siikert icke att skiinka nkgon » varaktig » gliidje, on1 vi rätt kKuna srnifolks vanor; diireinot är den rätt dyrbar. Hvardtra bokeii inneli&amp;ller blott 4 blad., Texten %r oklanderligt slsrifveii, för öfrigt obetydlig. Sirniila förliiggare, som gifvit lit ofvanstiende, har rik h t julinarkiiaden ined 3: ne andra böcker, eller Inrad vi. ' skola. kalla dem; vi vilja taga cleiii i kluinp:. ' Robiiisoi~ Crirsoc, pris 2 k.r., Askungen, pris 2. kr., båda ett slags teater med text i korta. verser urider livaij e scen, saiii t Nllr Eiiiu * lioiio varit y&amp; cirms, pris I., 7s, scener friiii cirkus, ef tefgjorda i bariikaiiiiiiareri. Dossa kiiiiiia anbefallas %t föräldrar, soin $idigt vilja vMc1ta s i m sii.As snialc för teateroch, cirkiisförestall~ i~iiigar. E n femte bok Erbli sainnia förlag, Gök-klockairs bok, pris 1,76, med titelblad i form af en klocka ined rörliga visare!
Bland dessa senare inberäknas, utom Brukets inventarier, förråder och fordringar, dess fastigheter och byggnader med machinerier, upptagne under följande serskildta räkningar: l:o Tumla Bruk, oförändradt uppfördt med R:dr 3,227: 3. 7., eller ursprungliga kostnaden, sedan försäljningssummorna af Hamns och Bölinge egendomar och 1780 års Tumba Bruks inventariesumma blifvit afförda; 2:o Nybyggnadsoch Reparations-Conto, hvarpå från äldre tider förts, hvad en del nybyggnader och alla reparationer kostat utöfver ett bestämdt årligt anslag af 600 R:dr, som påförts papperstillverkningen. Härunder inberäknas kostnaden för uppförandet af det på fordna Capellanstomten belägna nedra Yerkhuset med dess machiner, äfvensom flera kostnader i och för förvärfvandet af denna tomt och det derpå belägna vattenfall. 4:o Stora Boningshusbyggnaden, upptagen till dess verkliga byggnadskostnad R:dr 32,687: 16. 10, hvilken betydligen understiger brandförsäkringsvärdet. 3:o Öfra Verkhuset. Större delen af kostnaden för denna byggnads uppförande efter branden 1829 och det nya machineriets anskaffande har omedelbarligen af Banken utbetalts (med R:dr 89,003: 11. 7.), så alt i Tumba räkenskaper år 1834 endast upptogos R:dr 12,348: 41. 6. för af Bruket tillsläppta materialier, hvilken summa 1833 nedsattes till R:dr 10,292: 28. 2., genom återföring till inventarii-conto af åtskillige öfverblefne effecter.
Preste Ståndet tili LagUtskottets behandling öfverlemnat ett af Herr Prosten Säve ingifvet memorial, deruti hän andragit, hurusom behofvet af de rättelser och förändringar i ansvarighets-lagen för Stats-Rådets Ledamöter af den 10 Februari 1810, som vid sisthållna Riksmöte påyrkats af Herr Prosten, jemte en Ledamot af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, för undanrödjande af ej allenast de felaktigheter i samma lags redaction, som uppkommit i följd af Stats-Rådets förändrade organisation, än ock andre väsendlligare brister, blifvit ytterligare bekräftadt, genom det åtal, som Rikets Ständers Justilhe-Ombudsman, i enlighet med Constitutions-Utskottets vid nämnde Riksmöte fattade beslut, anställt och utfört emot flere Konungens Rådgifvare. Förhandlingarne i delta åtal uppenbarade nemligen, huruledes de mest skiljaktiga begrepp om rätta meningen af ifrågavarande lag i flere delar vore rådande hos personer, hvilkas upphöjda ställning i samhället kräfde tillit till deras omdömen, och ådagalade dermed, efter Herr Prostens tanke, saknaden af den fullständighet och bestämdhet i lagen, som utgjorde vilkoret för den garanti, som med densamma åsyftades. Denna brist läge emedlertid hufvudsakligast deri, att lagen icke med noggrannhet upptager alla de vigliga bestämmelser uti Regerings-formen, hvilkas öfverträdande, med afseende å det constitutionelia samhällsskickets natur, syntes påkalla lagligt ansvar, samt att erforderliga stadganden icke funnos för de fall, då ansvar efter allmän lag borde ådömas.
Äfiven hafwa aflidne Inspeclorens Commiflarien Ol. Dinstkorts Enka selena lllolmZren och aflidne Kammererarens 6. Lle^stnZs Enka Qustava von Lentten inkommit med anfokningar atk för deras fattigdom stull sä pension. Af de Handlingar, som finnas anfökningarne bilagde, har Stats-Utstottek inhämtat, att den förre, hwars man hade tjenr wid Assistance-Contoiret frän 1773 tills i September, >8c>4' dä han med en pension af 18Z R'd. ,6 fl. erhälit afsted, är utan förmögenhet, älderstigen och behäftad med en sä bestaffad smaghek bade till Kropp och Sinnen, arthon icke kan umbära andra mannistors ständiga tillspn och hjelp; den sednare äter, hwars man ifrän äe 1791 warit i Riksgalds^Contoirels och fluteligen genom flyttning derifrån i Assistance-Contoicets tjenst med 420 R:d. lön, äfwen aldeles Utfattig, men ännu i sin bästa alder med förmåga atr genom arbete något bigraga lill sitt underhäll. Stats-Ukstotter har ansett billigt, att dcfle Enkor, lika med hwad ej länge sedan blifwit afledne Erfwer-Commiflarien LcrAmans och Walken Enkor Lewilljadk, mäge undfå pensioner, och fär derföre vördsammeligen föreslå för Dinstlorls Enka i anseendet hennes ålderdom och usta belägenhet (Ett hundrabe) is» R.d. ärligen, sch, för l^e/Lnxs Enka, ftzk ioöo Den 2i Zebruarii hennes stora fattigdom (Femtio) Zo R:d. intill dest hennes omständigheter genom gifte ever pä annat sätt kunna blifwa förbättrade.
Enär sådana förhållanden kunnat och äfven ännu kunna inträffa, torde det vara hög tid att, genom desammas förekommande för framtiden, åtminstone börja att undanrödja den ojemnhet i skattebördor, som allmänt öfverklagas, och hvars afskalfande bör utgöra ett af de vigtigaste föremålen för Statsmagternas gemensamma omsorger. Man har häremot in vändt, att det sätt till missbrukens och nuvar. missförhållandens afhjelpande, som StatsUtsk. föi-eslagit i öfverensstämmelse ej mindre med R. St:s vid förra riksdagen fattade beslut än med de åsigter,K. M. uti Dess åberopade nåd. skrifvelse uttalat, skulle rubba räntetagarnes rättigheter och göra de till deras aflönande anslagna medel otillräckliga. Jag kan dock icke inse sannolikheten af dessa befarade förhållanden. För mitt begrepp är det icke möjligt att förklara, huru det förslag, som StatsUtsk. framlagt, kan komma att i längden medföra någon verklig rubbning i räntetagares på författningarna grundade och med deras ordalydelse och andemening öfverensstämmande rättigheter. Jag anser deremot bibehållandet af det hittills begagnade och medgifna löningssättet i allmänhet vara ofördelaktigt äfven för räntetagarne. De löntagare, som hafva hvarken fallenhet eller tillfälle att preja, och i denna ställning lära de fleste räntetagarne af vårt Stånd vara, torde åtminstone snarare hafva en obehaglig erfarenhet af ifrågavar. lönesätts olägenheter än af detsainmäs förmåner; och det torde vara få af R. o. Ad:s med indelta löner försedda ledamöter, som äro i tillfälle att begagna ens de utvägar, som författningarna medgifva, för att komma i verkligt åtnjutande af de utaf staten dem sålunda bestådda löner. Men det finnes visserligen andra löntagare, hvilka icke sällan med fördel göra sig skyldiga till de af räntegifvarne icke utan skäl allmänt öfverklagade och af författningarna icke förekomna prejerier. I allt fall anser jag de correctiv, Utsk. föreslagit till förekommande af missbruk, böra äfven för dem, som hitintills åtnjutit fulla beloppet af sina löneinkomster, vara tillfredsställande.
Och barnets sjal YRS saniinanpressad af en &amp; ngest, större iln n&amp;.gon viixen erhrit den. P k predikstolen stod priisten ocli talade om den strimge. straffaiick Giiden, och barnet satt blekt och s k a l f ~ ~ i i d som e oin orden varit yxhugg och gktt genom dess 14ai.t~. O, hvilken Glid. hvilken förskra (Mig G i d! I nästa sekiiiid var hon vaken. men hon skalf ryste s&amp; som efter dödens kyss 118 kyrkriigeii. Hennes 11,jiirta vaim Hn en gAng fknget i hennes bar~idonis vilda sorg. Hon fick ined elis sa Inrådtoin, att lioii genast velat skyiich ur kyrkan. Hon iniiste hem och ski-ifvn siii Imk. sill liiidiga bok, om fiicleiis och hrlekens ($lid. - Ingen ting vidare, som niiinem kan syiias iiaiii~irCirclt. haiide mamsell Fredrika före ~iyA.rsnatteii. Lif och (löd, liksom (lag och natt, r8dde i stilla endräkt öf17er jorden iiiider Hrets sista vecka. men d&amp; nyfirsnatteii lmn. tog dijden ensani spira.11 ocli förlriuuianle, att nu skkllp. gamla mamsell Fre~lrikô tillhiirit Ii on om. Hade nian blott v.eta8t detta, d$. skidle val liela Sveriges land bedt en sa.~nfälld bön till Giitl om att f&amp; 1) ehålla sin iv iiaste ande, sitt varniaste lijiirta .. D&amp; skulle det vakats under &amp; ngest och sorg i iiz&amp;ii.get hem i skilda l.ai~.cler, där hon l m n a t iilsl&lt;ande h; j ärtaai.
I alla fall, då Utskotten en gång anslagit en million creditiv lill uppköp af Spannmål, så upp - Stats-Utskotlets Betänk an den. 383 står frågan om Spannernålen skall köpas, när det fins öfverflöd inom landet deraf, och således fås för godt pris; eller när hrist är derpå inom Jandet, när den således är dyr och måste köpas utifrån. Ulskolten äro af den sednare meningen. De vilja icke, att man skall använda denna million, när man i stället för 100,000 Tunnor kan få 3oo,ooo; icke, när hvaf och en är förlägen att få sin säd försåld, utan när ingen har säd att sälja; icke, när denna handel kan göras med den minsta möjliga förlust för Staten och den största möjeliga fördel för de enskilda. Jag vill cj inlåta mig i den frågan, huruvida staten hör befatta sig med att understödja för hungersnöd hlottstälda provincer, men då den en gång befattar sig dermed, och när en summa penningar anslås derför, så synes mig den enda regien för en sådan Spannemåls-handel vara den, att Spannernålen uppkÖpes torkad, när den faller under ett visst pris, och förvaras i Magaziner, lill den stiger Öfver ett annat bestämdt maximi-pris, dä den åter ulsäljes; emedan det högre priset är den säkraste måttstocken för Spannmåls-bristen. Genom denna enkla föreskrift, skall 1:0 Staten handla utan förlust; 3:0
Kamm arjungfrurs antal, som år 1805 var 1,004 och 1810 var okadt till 2,792, nu minskadt ända till 764; men deremot synes Tjenstepigors och flickors antal vara betydligt okadt, ehuru, då, såsom här ofvan vid Tabellen XXII i underdånighet blifvit anmärkt , Bond-döttrarne till denna Class äro inräknade, egentliga antalet af QvinnoTjenstehjon icke särskildt kan utsättas. Deras gemensamma antal med Bond-Ddttrarne utgjorde år 1815 - 349,527 2:0 Fattige af beg37&>875 ge könen, som hafva fattigdel hemma 33,420 i fattighus 8,053 i Hospitalen 967 sorn lefva hos andra, - 61,788 hvaraf Mankön 17,427 Qvinkön 44,361 Dessas omyndige Barn 10,464? Uland de Fattiges antal finnes deras, sorn hafva fattigdel hemma, under detta Decennium, 310 Konungens Nåd. Propositioner. ■vara ökadt med 3,698 personer, * men deremot de öfrige* mindskadt med 3325, hvilka således mindre legat offentli-' ge Barmhertighets-In rättningar till last. Förhållandet könen emellan är imedlertid i det närmaste sådant, som år 1805. 3:0 Spinnoch Tukthussamt andra fångar af mankön 860 Utgörande tillsammans hela den här ofvan, anförde och på Tabellen XIII till ålder och stånd m. m. specificerade folkmängd af 2,465,066. Hvaröfver den ytterligare bifogade Tab. XXXII utgör en recapituladon af alla Classerne och Tabel Jerne, från och med Tabellen XIV, under namn af Hiks-Tabell eller General-Sarnrnandrag, afhvilken finnes att samfäldte antalet af till äldre år komne. Manspersoner stiger till - 856,028. Gifta Hustrurs D-o - 437,804.
± N:o 22. Ånk. till Exp. Utsk. den 14 December, kl. "7 e. m. Betänkande, i anledning af väckte motioner med förslag till hämmande af Gesällers kringvandrande. Jemte det Lagoch Ekonomi-Utskotlen fått, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse lill Rikets Ständer den 1 Februari innevarande år och i sammanhang med utsedde Commitlerades underdåniga Betänkande om Fattigvåiden i Riket, utom Stockholms stad , emottaga det besagde underdåniga Betänkande vidfogade utlåtande om Gesäll-vandringen, hafva till Utskottens gemensamma behandling blifvit från resp. Stånden hänskjutne följande motioner i berörde ämne, nemligen: ifrån Högloft. Ridder skåpet och Adeln: af Herr Bergenstråhle, Claes, hvilken, med anförande af de många öfverklagade olägenheter, sorn de täta påhelsningarne af vandrande Gesäller för landet medföra, den skada dessa vandringar tillskyndade Handtverkeriea och den framlid af fattigdom, sedeslöshet och förderf, sådant beredde Gesällerne sjelfve, och då motionären fruktade, att hvad Fattigvårds-Comiteen föreslagit, till förekommande häraf, icke vore fullt lämpligt eller ledande tili ändamålet, yrkat alt inga pass för vandringar må få utfärdas sedan Gesäll fyllt 28 år, utan att han derefter mätte underkastas samma ordning, sorn tjenstehjon elier fabriks-idkare; ifrån Vällojl. Borgare-Ståndet: af Herr Bagge, hvilken hufvudsakligen anfört: att Gesällerne icke ega någon säkerhet i tiden för deras verksamhet, ulan löpa fara hvarje vecka att den påföljande utkastas på landsvägen; äfvensom Gästgifveri-stadgan, som hetager dem tillfälle att begagna gästgifveriskjuts, varit nedslående för dem, som bemödat sig att afvika från mängdens fotspår, på grund hvaraf motionären hemställt att åtgärder måtte vidtagas, hvarigenom dessa samhällsmedlemmar måtte undgå alltför godtycklig behandling vid deras anställan - Bih. till R. St.
Skrifvelse, N:o 84• nantie tillgång till fyllande af flera nu uppgifna behof, serdeles i fråga om Armeens öfning och undervisning, hvaraf nyttan och behöfligheten icke kunna ifrågasättas. Innan således den af E. K. M. omförmälda fullständiga plan till försvarets ordnande kunnat för Rikets Ständer framläggas, och då Rikets Ständer anse landets mindre fördelaktiga ekonomiska ställning icke medgifva några betydligare tillökningar å närvarande Ilufvud-titel, hafva Rikets Ständer funnit sig blott till någon del kunna bevilja de af E. K. M. äskade nya anslag, hvaremot, enär de förut å Titeln uppförda summor i allmänhet blifvit bibehållna utan förändring, Rikets Ständer anse tillfälle vara E. K. M. lemnadt alt, med den E. K. M. lörbehållna dispositionsrätt olver besparingarne inom Titeln, genom inskränkning i sådana utgifter, som kunna pröfvas vara af jemförelsevis mindre vigt, bereda tillgång till andra, af behofvet mera påkallade. I öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit i underdånighet anmäldt, hafva, vid numera verkställd reglering af utgifterne under Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel, endast följande förändringar blifvit i afseende derå vidlagne, nemligen: l:o Uti det för Landtförsvars-Departementets Commando-Expedition af Rikets sednast församlade Ständer uppförda anslag, 4,000
På Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: A. J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Härmed följa 4 bilagor (A—D). 726 Riksdagen 1815. Bilaga A till Mom. Hvilande Förslag till förändring af §§ i Grundlagarne. ii) Af Kongl. Majit föreslagno till afgörande: Gonstitutions-Utskottet har genom Memorial den 1 Augusti 1812 föreslagit följande nya redaction af 56 § Regerings-Formen. »Allmänna frågor, som uti Riksens Ständers Plena väckas, må ej till ett omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfverlemnas till behörige Utskott, som äga att dem utreda och deröfver sig yttra. Utskottens förslag skola först i Ståndens Plena framställas till antagande eller förkastande, utan förändringar eller tillsatser. Göras dervid i Ståndens Plena sådane anmärkningar, som hindra antagandet, erhålle Utskottet del af dessa anmärkningar, för att derefter förslagen ytterligare granska och jemka. När ett sålunda boredt förslag till Stånden återkommer, då äge de magt att detsamma oförändradt eller med förändringar antaga, eller ock alldeles förkasta. Frågor om förändringar af stadganden i Grundlagarne varda på följande sätt behandlade: Tillstyrker Constitutions-Utskottet, hvad en Riksdagsman hos detsamma i sådant afseende föreslagit, eller utlåter sig Utskottet med tilleller afstyrkande å en af Konungen i lika ändamål gjord Proposition, varde Utskottets yttrande vid samma Riksdag öfverlemnadt till Riksens Ständer, hvilka vid densamma må derom kunna öfverlägga, men icke vid densamma besluta. Göras i Riks-Ståndens Plena icke några anmärkningar emot Constitutions-Utskottets yttrande, hvile detsamma, såsom ett Riksens Ständers utlåtande, hvaröfver först vid nästa Riksdag, och då endast med Ja eller Nej, skall kunna beslutas, och gälle då föreskriften i 75 § Riksdags-Ordniugen. Göras åter i Riks-Ståndens Plena emot Utskottets yttrande anmärkningar, blifve de, hvilka hvarje Riks-Stånd särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Constitutions-Utskottet hänvisade.
Skog, på sätt densamma för närvarande vårdas och begagna», hufvudsakligen som följd af de hinder och svårigheter för en omsorgsfullare behandling, som af locala förhållanden orsakas, icke lemnar Staten den nytta eller inkomst, som, genom Skogens upplåtande åt enskild man, är att förvänta, ansett sig vördsamt böra tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer att hos Kongl. Maj'.t underddnigst begära, det matte oftaberörde Skog med dera belägna Torp uppå offentlig auction varda till den mestbjudande under Skatterätt försåld, med rättighet likväl för egaren till Tofta hemman, som, alltsedan är 1810, i erlagde önera för hemmanet jemväl betalt den ä Skogen och Torpet belöpande andel af Ordinarie räntan, att högsta anbudet med optionsrätt fä antaga. Stockholm den 13 Augusti 1839. Statssamt Allm, Besv. o. Ankom till Exp.-Utsk. d. 2 2 Aug. 1839. Utlåtande, i anledning af åtskilliga hemställanden om lindring i Roteringsbördorne, inom de Småländska Länen. J rån Högvördige Preste-Ståndet har till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet blifvit öfverlemnadt ett Memorial af Herr Conlracts-Prosten Nordin, hvaruti yrkas: 1:0 att, då Småländska Allmogen sedan århundraden burit och ännu bär en tyngre Roteringsbörda, än jordbrukare inom andra provincer af Riket vidkännas, till bevis hvarföre åberopas, att, uti Jönköpings och Kronobergs Län, 15 mantal i allmänhet är anslaget till Rote för hvarje Soldat, då deremot, i andra provincer, hvarje Kneckterote vanligen består af 3 till 2§ mantal, samt hvarje Båtsmansrote af 3 å 4 mantal, samt att, som följd af denna strängare rotering, en hel rote inom berörde tvänne
Denna företeelse är ganska egendomlig och förtjenar att påpekas. Det ministeriella organ, ur hvars parlamentariska deduktioners klara källa vi så rikligen öst, söker visserligen afspisa detta med några ord angående otrefiigheten af att öfverallt spåra förtroendeeller misstroende-votum * Tidningen finner sig uppfordrad att gifva statsutskottet en liten lektion i fördragsamhetens svåra konst och ger detta mäktiga utskott, som synes vilja spela rolen af vår tids sekreta utskott, en liten filippik för dess ömtålighet. » Varder dess mening » — säger den straffande ministeriella gynnaren — » icke i allt gällande, så uppstår der tal om » prickning » m. m. äfven då den skiljaktiga meningens förfaktare icke haft någon tanke på » prickning », utan fastmer ganska ogerna uppträdt mot utskottet. » Ja, det är då för obeskedligt att på detta sätt taga åt sig hvarje liten motgång, såsom afsigtliga och illvilliga förolämpningar. För vår del skola vi icke göra oss skyldiga till något dylikt. Vi finna alldeles icke några » prickningar » ide ganska känbara nederlag, som statsutskottets ledamöter från andra kammaren vid denna riksdag lidit, men vi se deri något helt annat. Det är en allom bekant sak, att andra kammaren i statsutskottet insätter sina mest betydande män, om vi icke misstaga oss så godt som hela dess niomannaråd, hvilket plägar utöfva ett nära nog oinskränkt och diktatoriskt herravälde inom partiet. Väl har det förut understundom händt? att en riktigt genomoppositionslysten liten kärntrupp af spar-samhetsdeliranter 1 under anförandeskap af Jöns Pehrsson i 1 Vi bedja om ursäkt för uttrycket, det är icke vackert, men dess senare hälft måtte vara ett parlamentariskt uttryck, att döma afSvaneryd — på den tiden han hedrade kammaren med sin närvaro — eller nu for tiden af Anders Peter Danielson slagit sig på opposition mot statsutskottsdespotismen, men det har dock icke lyckats dessa opponenter att bilda någon segermöjlig kohort, utan de hafva fått stanna såsom en vanmäktig liten falang, som visat att den velat spara allt hvad sparas kan.
» Äh, Vilma, hvad jag har rysligt roligt! » Nina smög barnsligt smekande sin hand i kusinens. » Har d u? » Vilma drog undan sitt långa sammetssläp. » Ja, vi kunna ej vara er nog tacksamma, fröken Stjärne, för den friska skogsdoft, ni fört in i vår kvafva balatmosfer, » sade doktor Eger lifligt. Hon såg ironiskt på honom. » Bara inte barrdoften slår er åt hufvudet! » Han kände sig sårad och svarade kallt: » Det är blott myskluften i våra salonger, som har den egenskapen. Skogsdoften tränger in i själen. » » Såå, ni har så noga analyserat deras olika värde. » Vilma kastade stolt hufvudet tillbaka. » Har du tråkigt, Vilma, » frågade lilla Nina oskyldigt. » Nej, visst inte, barn lilla. Jag njuter af de smekande tonerna och de spirituella samtalen. » Doktorn betraktade henne förvånad. » Ä r ni engagerad för nästa dans, fröken, eller får jag bli er kavaljer, » frågade han. » Gräma, om ni vågar utsätta er för faran af den allt för starka parfymen. » » Jag är impregnerad, » svarade han stelt. Det kom tårar i Vilmas ögon. Hon böjde sig ned och ryckte skoningslöst en purpurröd ros ur sin dyrbara bukett. » Tappade ni den? » Han tog upp den från mattan med ett ofrivilligt uttryck af medlidande. Skulle han verkligen gjort ett starkare intryck på henne! Eller var det blott kränkt fåfänga? Troligen det senare. » Låt den ligga. » Vilma slet den häftgt ur hans hand. Han gjorde en afmätt bugning och bjöd Nina ånyo armen. ' D å de gingo, krossade hans breda klack den stackars rosen. Vilma tog upp den och hviskade smärtfullt: » Ända intill hjärtbladen — ända intill hjärtbladen » Vår franska adress till Madame Carnot, med hvilken vi beledsagat hennes porträtt på första sidan i dagens nummer, lyder i svensk öfversättning: Till Madame Sadi Carnot.