Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om också Etienne de Bonneuil och hans gesäller, som inkallades från Notre-Dame ’ s bygg-gille, endast utfört det dekorativa stenhuggararbetet för Upsala domkyrka, kan man icke förneka Iranskt inflytande på vår kyrkliga konst, om ock man får härleda de i fransk stil hållna kyrkomålningarne i Vrigstad, Hjelmseryd och Råda från de närliggande franska klostrens målarskolor. Någon del i den allt intimare törbindelsen mellan de båda länderna, får man äfven antaga att Magnus Erikssons giftermål med Blangh? de Namur skall hafva haftr Visser * ligen hade de svenska och franska konungahusen förut varit befryndade, då Philippe Auguste varit gift med Inge-borg, Valdemar den stores dotter, som var af svensk extraktion, och senare Olof Skötkonungs dotter blef Henrik II: s gemål. Men riktigt intimt synes det först ha blifvit med Drottning Blanches ankomst till Sverge, då man under hennes tid finner en kardinal Jean de Guilbert djupt inblandad i rikets angelägenheter och denne på samma gång nämnes som hofpredikant i Carpentras, kanonikus i Verdun och domprost i Upsaia. När så konung Magnus upptager sin svåger Louis de Namur i rådet, kan man ha rätt att se något mer än en artighet i drottning Blanches sigill, i hvilket äro afbildade utom Namurs och Norges vapen, äfven folkungarnes lejon och Frankrikes liljor, det sista på grund af drottningens slägtskap med franska konungahuset. Nog af, Frankrike trycker sin stämpel på svenska medeltidens kultur, och när denna skall slå ut i den sköna litteraturens blomster, visa sig bakom våra första riddar-visor återigen franska förebilder, då våra fem förnämsta medeltidsdikter Ivan Lejonriddaren, Hertig Fredrik af Nor-mandie, Flores och Blanzeflor, Alexandersagan samt Namnlös och Valentin äro antingen rena öfversättningar eller bearbetningar från franska språket.
Takskifferbrott Tobaksspinneriet’ Kakelungs-Fabriker Diverse Personer, som ej höra till viss näring Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fidei-Commasser • •••••••••••••*•••» Hemmantal. s y*±a + 1411 251?V, 74 Hi lyimi 34} «A O 3 *»S 5 n C. 9411 16 , 258H6 75f|l 2i 1,206 34} 39 iv m 49}} 3/* pO — o 'Z 3 3 3* O 3 sr oq « a ? Utsäde af: Bevillning. BEFALLNI XGS1IAFVANDES UTI Wermlands TILL EdDHKÖIL» SQA&äV I UNDERDÅNIGHET AFGIFNB FEMÅRS BERÄTTELSE, för Aren 1828, 1829, 1830, 1831 och 1832. ECK.STEINSKA BOKTRYCKERIET. 1834. Underdånigste Berättelse. F ör fjerde gången har jag nu den nåden afgifva en Femårs-Berättelse beträffande Wermland. ålin tjenstebefattning såsom Landshöfdinge härstädes, har således varat ganska länge och visserligen längre än jag vågade hoppas, då jag lemnade mitt förra yrke. Ått så vidt jag förmår, uppfylla mina tjensteplikter, samt uträtta något godt och nyttigt för orten, var städse och är min innerliga önskan. Huruvida jag häruti lyckats tillhör icke mig att undersöka annorlunda, än som anspråkslös man, till min egen upplysning för framtida åtgärder. Om annorstädes gjordes mig samma rättvisa för mina välvilliga afsigter, som den jag lyckligtvis njuter inom orten, vore jag fullkomligt tillfredsställd.
M:t göres derom, att, om äfven Skattelösen af ett och annat utaf barnlösa Åboer brukadt Kronohemman, såsom tjenligt att användas till ännu felande Bohemman, icke kail medgifvas, sådant likväl icke må förhindra, att de Kronohemman, hvilka genom sitt läge eller beskaffenhet i öfrigt icke kunna komma i fråga att till Boställen användas, äfven utaf barnlöse Åboer få, så vidt nu gällande Författningar sådant medgifva , köpas till Skatte. Beträffande motionärernes framställning, rörande den enes företrädes rättighet framför den andre att en sådan lösen verkställa, samt den ersättning, som vid ett hemmans godvilliga afträdande bör Åboen tillerkännas, anser Utskottet detta vara ämne för vederbörande Ernbets-Authoriteters pröfning och afgörande, men icke utgöra föremål för någon åtgärd å R. St:rs sida. Betänkande n. 399 N:o 73. Utlåtande, i anledning af väckt motion, alt Boställen, som innehafvas af i Landtbruket oerfarne personer, måtte utarrenderas. (I.-A.J RiksdagsFuIlmägtigen från Inlands Norra och Södra Härader af Götheborgs och Bohus Län, Andreas Johansson har uti afgifvet, till StatsUtskottet remitteradt Memorial hemställt, att, då i hans hemort icke sällan skall inträffa, det boställen, som innehafvas af unga och med landtbruket oerfarne underofficerare, trumslagare och musikanter, blifva till den grad vanskötte, att de icke lemna i afkastning mera än fjerdedelen af hvad nästgränsande', väl häfdade hemman gifva, det stadgande måtte meddelas, att boställen, hvilka tillfalla oerfarne ynglingar, skola på minst femton år utarrenderas, på det andre trefne och arbetssamme medborgare genom deras öfvertagande må komma i tillfälle att, i förening med såväl Statens som indelningshafvarens nytta, bereda sig nödig bergning. — Denna framställning, såsom grundad blott på ett tillfälligt förhållande inom en viss ort, anser Utskottet ej kunna föranleda till någon åtgärd å R. H.
Till förhöjning i Beklädnads-passevolansen: vid Svea och Andra Lifgardes-regementena, Lifgardet till häst, Husar-regementet Konung Carl XV och (nuvarande) Sappör - kompanict, vid Svea och Göta Artilleri-regementen vid Wendes Artilleri-regemente Till Indelta Arméens utredning, såsom fyli nads-anslag Till underhållande af Bevärings-manskapets beklädnad i anledning af utsträckt exercistid 35,113: 78. 15,187: 91. 4,335: 32. 4,963: 83. 189,000: som utföres för 3 år med tillhopa årligen R:dr 248,600: 84, Till ytterligare (ny) tillökning i Beklädnads-passevolansen: vid Svea och Andra Lifgardes-regementena samt “ o Sappör-kompaniet, tillhopa 10,212: 12. vid Lifgardet till häst 1,594: — vid Husar-regementet Konung Carl XV 14,541: 58. 745,802: 52. tillsammans årligen R:dr 26,347: 70, som utföres för 3 år med 79,043: 10. Eiksmynt. Skrifvelse, N:o i33. 15 Riksmynt. K: dr. ö. Transport 2,051,845 62 4:o. Till Topografiska Korpsens arbeten: Till fortsättande af dessa arbeten samt till karte-graveringen 150,000: — Till aflöning åt den ökade arbetspersonal, som erfordras för det militära karteverkets skyndsamma utförande 9,600: — 159,600 5:o. Arméens pensionering:
Från Prot.-Utdrag, den sy Juli 1844- 9 Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Till Stats-Utskottel remitterades Rikets Högled. Ständers Revisorers, åren 1841 och 1843, afgifne berättelser, angående verkställda granskningar af: l:o Stats-Verkets, jemte tillhörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning; 2:o Riksgälds-Contorets förvaltning och räkenskaper, samt Götha Canal-Bolags och Malmö f. d. Discont-Inrättningars utredningar; och 3:o de under Kongl. Commerce-Collegium ställda fonders och medels förvaltning och räkenskaper, jemte de underdåniga utlåtanden, som, i anledning af nämnde tvänne Revisioners berättelser, blifvit ifrån de förvaltande Verken infordrade och afgifne. Från Ilederv. Bonde-Ståndet. S. I). Med instämmande i en af Fredric von Zweigbergk från Skaraborgs Län väckt motion, ansåg Ståndet, att arfvodena till dess Talman och Secreterare samt aflöningen till Canzli-tjenstemännen och Vaktbetjeningen borde bestämmas till lika belopp under innevarande, som vid näslförflutne Riksdag, nemligen för Talmannen 400 Riksdaler och för Secreteraren 300 Riksdaler i månaden, för Notarien 4 Riksdaler 24 sk., för Canzlisterne 3 Riksdaler samt för Vaktmästarne 1 Riksdaler 10 skillingar om dagen. Motionen, tillika med Ståndets sålunda lemnade yttrande, remitterades till del blifvande Stats-Ulskottet. Den 27 Jul i. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D.' Öppnades Herrar Eleclorers lista vid val af Ledamöter i Expeditions-Utskottet; och befunnes dertill hafva blifvit utsedde: N:o 115. Grefve Lagerbjelke, Gustaf ; — 77. Friherre Rehbinder, Fredric Wilhelm; och — 1661. Herr Carlheim Gyllenskjöld, Oscar. Bih. till R.
De io, n, 12, iz, 14 och i;:de punkterne tror Utskottet ej kunna annat än utan instränknkng bifallas. Utstottet bör likwäl icke förtiga, att det sawa! af besia punkter, som wid pröfningen af de föregående, och under hela undersökningen af detta ämne, funnit ett gansta nära sammanhang emellan hela denna Bewarings-inrättning och de reglementarista stadganden, fom endast mäste wara Kongl. Majus höga rätt att bestämma och utfärda. Utstottet har derföre trott att wid ett ämne, som sa nära rörer hwar Medborgares wigtigaste intresien. Riksens Ständer skulle wilja begagna sin rättighet, akt i afseende pa wisia af desia stadganden yttra sina underdåniga önskningar, hwarigenom otwifwelaktigt för Kongl. Majus sötter mdlades en myckenhet upplysningar, sa wäl i afseende pa sakers werkliga förhallanden, som pa det allmänna tankesättet, och hwarpa Riksens Ständer kunna göra sig förwisiade att Hans KonglMajU lärer göra det nådiga afseende, som inrättningens natur och tidens omständigheter kunna medgifwa. Men da desia underdåniga önskningar ingalunda kunna anses såsom wilkor för ett hufwudbcfiut öfwer Kongl. Majus nådiga Proposition, da en myckenhet af dem just bero af ett sadant bestuts beskaffenhet, har Utskottet ansett sig böra dem i ett särskildt Betänkande till Riksens Högloflige Ständer wördsamt öfwerlemna. Pa det Särskildta Utskottets wägnar, 8. n. von L386N. I^uclviZ körner, brosenius. ison jonsson. 6. Lilverstol^e.
Ilar vexeltagare eller någon af dem, uti hvilkas händer vexeln genom öfverlåtelse kommit, återfått vexel med protest för vägrad betalning, då ege en hvar återfordra betalning af sin fångesman eller af vexelgifvaren antingen i reda penningar eller genom ny vexel. Den, som sålunda blir affordrad återbetalning, njute dock åtta dagars anstånd (respitdagar), derest han sådant önskar. §. 26. Vexel måste godkännas utan vilkor, men godkännandet kan inskränkas till viss del af vexelbeloppet. I senare händelsen måste vexelinnehafvare protestera för det icke godkända beloppet. §. 27. Då en vexel till godkännande förevisas, bör bestämdt svar, jakande eller nekande, derom afgifvas inom 24 timmar, der icke söndag eller helgedag mellankoromer. Begär godkännaren längre tid till att betänka, om han vill vexeln godkänna, då må innehafvaren lemna högst tre dagars anstånd, så vida ej post derförinnan afgår till den ort, hvarest vexelutgifvaren bor. Om, efter utsatt tids förlopp, vexeln icke återlemnas med påteckning att den är godkänd eller icke godkänd, då vare den, som vexeln qvar* hållit, ansvarig för all uppkommande skada. §. 28. Vill godkännare lemna accept å vexel, sedan protest är skedd, då skall den ställas under samma dag, som vexeln först uppvisades; och vare han skyldig ersätta protestkostnaden samt all annan uppkommen skada. §• 29. På grund af gjord protest för vägrad accept, kan tredje man mellankomma såsom godkännare af vexel, till heder för vexelgifvare!! eller någon af öfverlåtarne. En sådan mellankomst skall antecknas å protesten och af den mellankommande underskrifvas; och vare lika ovilkorlig som annat godkännande. §• Den rnellankort mande godkännaren vare skyldig utan uppskof derom underrätta den, för hvilken till heder han accepterat. §• 3i.
— Vid första påseendet tyckes ingen stängselgrnnd vara bättre än den, efter hvilken skyldigheten beräknas i förhållande till jordegarnes ömsesidiga ego-område. Följer man deremot denna hägnadsgrimd in uti sjelfva dess tillämpning, så försvinna i de flesta fall de skenbara fördelande deraf. Emellan byar och enstaka hemman gäller intet annat mått för egoområdet, än deras hemmantal; men det händer oftast att jordrymden å endera sidan icke svarar emot hemmantalet. Sällan finnas isamma by hemman, som i godhet och vidd äro hvarannan fullt jemnförliga och i serskilde byar är skillnaden ännu större. En by kan dessutom med en ganska obetydlig del af sine egor stöta intill en annan bys eller ett enstaka hemmans hela egomassa. I dessa händelser blir hemmantalet en orättvis delliingsgrund, om det på båda sidor är lika stort, och ännu orättvisare, om den byn, hvars egor äro mindre, har större hemmantal, än den angränsande byn eller hemmanet, livilket ej sällan inträffar. Inom samma by åter, der sjelfva egobeloppet bestämmer hägnadsskyldigheten hemmanen emellan, beror det likaledes af slumpen, huru denna skyldighet kommer att falla ut. Omgifves en större egorymd af flere mindre stycken, så kan dess hägnadsåliggande blifva ökadt, utan allt förhållande till dessa små styckens tolal-summa, enär den större rymden skall gå i serskild beräkning mot hvartdera af de angränsande mindre styckena. Tuneslutes t. ex. ett hemman af fyra med detsamma lika stora ego-omfång, erhåller det vida mindre del i stängseln på alla fyra sidorne, än om det iuneslutes af fyra hälften mindre lotter; ehuru det i båda händelserne drager lika mycken fördel af hägnaden. Likaså kommer inom ett skilteslag ett hemmans hägnads-skyldighet att ökas eller minskas af den tillfällighet, att det kommer att förläggas inuti skifteslagets område eller utmed rågång mot angränsande by. I sednare händelsen blir dess stängselbesvär minskadt, emedan uti rågångshägnaden alla uti byalaget taga del.
Motion Niis 100 och 119. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4. om tillägg till och ändring i Kongl, förordningen den 21 December 1857, att hägnad icke länder hägnadsskyldig till befrielse från vård om sina hemdjur, samt angående upphörande af utfärdade vitén och andra ansvarsbestämmelser för ofred af kreatur. Motion N:o 175. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Sundgren, Johan Olof, från Stockholms län, Motion N:o 162, om upphäfvande af 2 § 4 Art. af Kongl. Stadgan den 13 April 1808 angående jagt och djurfång, samt förhöjning af de i 7 § 5 Art. af samma Stadga stadgade böter. Sammans, Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk, Betänk. 84 N:o 34, Utlåt. N:o 52 och Mern. N:o 56 samt Lag-Utsk. Mern. N:o 88. K. St. underdån. Skrifv. Sundgren, Johnn Olöf, Trän Stockholms län, Motion N:o 163, om anslag till lön åt en Veterinärläkare för Roslagen med station i Norrtelje. StatsUtsk. Utlåt. N:o 139. R. St. underdån. Skrifv. N:o 169. Motion N:o 227, om rotehållarnes befriande från båtsmanshåll mot er läggande af vakansnfgift till Statsverket. Sammans. Statssamt Allm. Besv." och Ekon. Utsk. Betänk. N:o 8. R. St. underdån. Skrifv. N:o 144. Motion N:o 271, att 13 § i Kongl, förordningen den 20 Januari 1824, angående öfverflyttning af ränta eller andra allmänna skyldigheter från vattenverk, som utrifves, eller från den del deraf, som genom försämring bortgår, pä den jord, för hvars båtnad sådant verk rifves eller försämras, må upphöra att vara gällande.
Maj nästlidet år, till svar derå meddela, att berörde Arfvoden skulle fortfarande af Andra HufvudTitelns besparingar utbetalas lill dess Eder Kongl. Maj:t, i sammanhang med frågan om förändrade föreskrifter för utrikes Vexelhandeln i allmänhet, fattat nådigt beslut rörande nämnde befattningars indragning eller fortfarande. ( *65 ) 3:o Angående anticipationsvis verkställda utbetalningar hafva Revisorerne omförmält: a) att Eder Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den 8 December 1832 af Extra Utgiftsmedlen anvisat 3,ooo R:dr årligen från den i Mars i&35 i 7 år, till successivt afbördande af ett för Eder Kongl. Maj:ts Theaters räkning upptaget lån, stort 21,000 R:dr. b) att, genom Eder Kongl. Majrls Nådiga Bref den 14 April i832, 15,ooo R:dr blifvit af under händer hafvande medel förskjutne ä påföljande årets anslag för Strömrensningar och lättade vattencommunicationer; och c) att, till följd af Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den i3 Julii 1833 en summa af 4>i33 R:dr 46 sk. blifvit till reparationer å Casernoch StallByggnaderne för Lifgardet till Häst, anticipationsvis utbetald te å 1834 års anslag för publika hus och byggnader i Hufvudstaden.
Men det är inte värdt tala om den snö som föll i fjol. Skamligt bar vi Jockmockar oss åt, det är visst och sannt! Riktigt skamligt! Rarare och grannare karlar än hennes gossar, får man leta efter. En är ingeniör — en sjökapten och så tokiga i modern är de båda två, att de kan göra hur långa resor som hälst bara för att få se henne några dagar — ja, ibland bara några timmar. Just nu var de hemma båda två. Också var jag säker på att finna henne i sitt allra mest strålande solskenshumör men pytt också! När det inte vill sig, så vill det sig inte. Jag föll ned i en af hennes klagodagar och det i en af de värsta. Fru Ungfrau stod midt i rummet, när jag kom, stödd på sin käpp — hon har skadat sin höft vid ett fall för några år sedan — klädd i gulsvart klädning, ljusblå spetsiga tofflor och en röd sidenduk virad som turban kring det mörka ståtliga ansiktet, där blodet ännu spelar lika varmt som när hon var 17 år. Rummet är så späckadt af besynnerligheter och djur, hemförda från världens alla hörn — hon är tokig i djur, att det är som ett det konstigaste museum, men henne passar det riktigt bra som »infattning». »Nej, se den Lovisa Petterkvist!» ropade hon hjärtligt. (Hon är alltid hjärtlig, om man så skulle hemsöka henne midt i natten). »Det kaller jack en micket schön syrpris! Vilst du nicht sitte ned, om du kan finne rum i all denne schmörje! Make plats, kapten!» (Båda sönerna var inne. Kapten lydde och jag satte mig). »Känner du hur kvaft här är, min Lovise? Man aldrig hafve kunne andes här — man bara kväfves här allt jämt. Ach, den schöne schöne tid, då man gick världen fri omkring mit det schöne posetiv! Då jack säge: »Hoppe Bebbo!» Und den Bebbo hoppe schönt. Sedan jack säge: »Hoppe Ungfrau!» Aber den Ungfrau sitte schtill. Jack säge: »Beppo, danse!» Und den Beppo danse härlich kring!
V>9- _ ang. ändring i författningarna, rörande Hem mans klyfning, IV. 561. äng. Skjuts-prnningar och traetamente för Ledamöter i Compromiss-Rätter uti Bevillnings-mål, IV. 563. _ ang. kostnaden till lifgifvande af Register öf ver - 30 Register. ver Bihangen till 1810 och igia arens UrtU ma Riksdagars Protocoll IV. 5-65. Skrifvelse, Riksens Ständers md. till Kongl. Majit, angående en Fyrbåks inrättande på Ön Gottlands Östra Kust, IV. ^67. ang. öfverlemnande af Förslaget till Riks-Ac ten , IV. 1160. ang Landshöfdingen m. m. Focks Lön för 1813 » IV. 1161. äng. eftergift af el t åt Westeroch Norr bottens Läns Invånare beviljadt Lån, IV. 1163. — —. ang. antagandet af en Sköterska vid Smedje gards-biiktet, IV. 1165. äng. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Bevillnings-Utskottets Betänkanclen. 143 Litt. D. Formulair till Debet-Sedel. Fol. För År 18 Debet. p C O Banco. Credit. Banco. Ordinarie-Ränta Mantäls-penningar . Lagmansoch Hä- radshöfd.-Ränta . Ljeknc-penningar . Ourlius-Mcdei Brännvins-afgift för Hemman ♦ « D:o för Pannerymden Bevillning: Efter. å 44 sk. — å 22 sk. Efter II Art. för Personer för Egendom för Rörelse Rusttjenst - Bevillning. ♦ , Rotefrihets-afgift . För Dcbet-Sedeln . t Summa Anmärhi. Ordinarie-Räntan, sora i särskilde
493 att Civila Uniformer skulle sf skaffas, utan endast att underdånig hemställan måtte göras, att Guldoch Silfver-Broderier skulle i möjligaste måtto inskränkas. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition, bief OeconomiaeUtskottets Betänkande af Ridderskapet och Adeln gilladt. Företogs till pröfning Stars-Utskoftets den 2 dennes afgifne, samt den at i samma månad förmiddagen pä hordet lagde Betänkande, angående Herr Cancellie-Rådet N. af Wetterstedts och Herr Assessoren Thure Adlerbrandts ansökning om införsel uti antingen Wisingsborgs eller Rådmans ö Kungsgårdar för innehafvande Kronooch Skatterätts-fordringar. Grefve Mörner, Carl Stellan, anförde skriftligen: Jag utbeder mig att vid Högloflig» Statsutskottets afgifne Utlåtande , rörande Herrar af Wetterstedts och Adlerbrandts gjorda ansökan om ersättning för deras innehafvande Kronooch Skatterätts Fordringar få göra den anmärkning, att då Utskottet nu projecterat ersättning uti odisponerade Krono Hemman eller Lägenheter möter härvid det hinder, att enär medelst Bonde-Ståndets Privilegier, samt tid efter annaa utkomne Författningar huru förhålla? 494 Den 2? April. skall med Skatteköp, Åboen är försäkrad om besittningsrätten och företräde till Skatteköp så väl för sig som Arfvingar, kan icke utan att betaga tredje mans rätt, något Krono-Hemman till ersättning användas. Deremot tyckes indragne Boställen vid Adelsfanan vara användbare till vederlag för de Sökande. Det är väl sannt, att dessa Boställen blifvit anordnade till Stockholms Invalid Inrättning , men dä efter Lag, Skuld skall först betalas innan Gäfva får utta. gas, tyckes detta stadgande ej ligga i vägen, utan ifrågavarande Boställen vid inträffande led;gheter lämpeligast och på sätt FÖrfattningarne bjuda, kunna användas till ersättning för Herrar af Wetterstedt och Adlerbmndt.
Stockholm den 1 April 1834- Lag-Vt skottes: Mern. Antora tifl Exp. Utsi. den 2 April kl. 5 e. nr. Betänkande, i anledning af Herr Prosten Mittags motion, om upphäfvande af eller ändring uti föreskrifterne om tiden för begrafningar. Uti ett af Högvördige Preste-Ståndet till Lag-Utskottet remifteradt anförande, har Herr Prosten Mittag yrkat, det så väl föreskriften i r4 §* al Kongl. Resolutionen på Presterskapets besvär den 22 October i^a3, ”att alla begrafningsakter uti Kyrkorna skola vara slutade innan dét ringes i vård om aftonen,” sorn ock stadgandet i 11 §. 7 morn. af Kongl. Förordningen den 8 November iySi, ”alt r Städerna böra liken om hösten och vintern innan kl. half till fyra, samt om våren och sommaren innan kl. sex, vid ett hundrade daler silfvermynts vile, bäras utur husen, så att ej ljus eller lycktor må behöfvas,” måtte anliugen upphäfvas eller ock förändras sålunda, att den nu inskränkta tidén för liks bärande utur husen må för höst och vinter lämpligen utsträckas; till stöd för hvilket *yrkande blifvit anförde de skäl, att berörde föreskrifter i senare tider aldrig efterlefvaU» eller numera syntes påkallade af sådane olyckshändelser, hvilka man velat derigenom förekomma, samt att lagbud borde antingen vidmakthållas eller upphäfvas, emedan, om de ostraffadt fingo falla i glömska, deraf uppkomme missaktning för all Lag och borgerlig ordning, äfvensom härigenom kunde inträffa, att en för laglydnad känd och aktningsvärd medborgare, uppå en kittslig åklagares åtal, blefve fälld till ansvar för ett förfarande, hvars egenskap af förbrytelse han icke kunde ana, då han följt ett allmänt vedertaget bruk.
Bergslagen att upprätta Hospitalet, och påtog sig att dertill gifva en mark Koppar af hvart Skeppund, som kallas Armbösse-Koppar och ännu i dag utbetalas af Siats-XJtskottets Betankandenl Bergsmannen, då ock Kronan anslog ali Skjutsfärds - Kopparen till Hospitalet, hvilken äfven Bergslagen utgaf. Sedermera vid Stads - Inrättningen här i Fahlun, kotn Staden att åtnjuta halfva delen af Skjutsfärds-Kopparen och den andra hälften tillföll Hospitalet, intill dess Konung CARL XI år 16S8 den 18 Januarii, sedan Grulvan året tillförene igenföll, fann skäligt att eftergifva Skjutsfärds-Kopparen; men gaf Hospitalet i stället det Surrogatum, som årligen i penningar inflyter. Ar 1650 den 31 Gctober beviljades, pS. Bergslagens anhållan, Hospitalet Lönings-Span» nemålen i vissa Landsörter. Förutan sådant,’ lät ock Bergslagen en del af de vid Grufvan fallne Sakören, så val som förbemälte ArmbösseKopparen och en del af Krats - Kopparen, den Magistraten eller Stadsväsendets inrättande disponerade, gå till Hospitalets understöd. När Hospitalet kom uti godt stånd, och’ inseendet togs ifrån Bergslagen, och lade* till Magistraten, jemväl sedan 1686 års Kyrkoordning utkom, och Hospitalet började anse* som ett Rrono-Hospita!, drog Bergslagen sine frie Bevillningar tby ifrån. 1686 och 1687 anslogs Armbösse - Medlen till andre behof vid Grufvan, jemväl blef Resolverade, att KratsKopparen och Vatsket skulle höra Bergslagen till» Deremot inrättade Bergslagen år 1694 en Sjukstufva vid Grufvan till de Blesserades skötsel. Eftet ett ingifvet och af Lands - Contoirec genomsedf Förslag på Hospitalets nu ägande Inkomster för år 17 54’ hesta de uti: