Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den i3 Mars f. m. 231 På det ej heller någon må tro, att jag åsyftar något hinder för realisationen, får jag äfven förklara, att den stadga i myntväsendet, hvarpå samhällets utveckling väsendtligen beror, anser jag till fosterlandets lycka redan vara beredd och nu skola inträda, emedan förra Ständer hafva bestämt grunderna för realisationen och samma Ständer hafva öfverlemnat till K. M. att bestämma tiden för dess verkställande, sedan förberedélserna voro fullbordade. Då K. M:s Nåd. Propos. derom redan är till nu församlade Ständer afgifven, förmodar jag, att realisationen träder i verkställighet på den ifrågavar. dagen, och anser således realisationen bestämd både till grunder och verkställighet, samt önskar ej, att någon rubbning deruti må äga rum. Det är med denna förutsättning, nemi. att stadga i myntväsendet nu inträder, som jag har framställt ordnandet af creditrörelsen, såsom det första och vigtigaste föremål för närvarande Ständer, hvarpå de i första rummet borde egna all sin omsorg. Om Gr. Wirsen fått utföra sin stora plan, hade han säkerligen ej ansett tiden dertill inne förr än nu, d. v. s. i samband med realisationens verkställande; men då han, ty värr, ej fått öfverlefva denna tidpunkt, vågar jag uppmana H. R. o. Ad. samt öfriga MedStänder, att ej låta detta förslag förblifva med honom begrafvet. Hvarföre skulle vi ej vilja begagna det nuvarande dyrbara och gynnande tillfället att vidtaga en så ingripande samhällsförbättring? Är det fruktan och misstroende, som afhålla oss derifrån, då finnes ingen bot.
Jag tror icke detta vara rätt; de som innehafva sådana embeten måste dock ovillkorligen vara sådane personer, hvilka hafva de egenskaper, att de måste kunna anses äga en lika grad af opartiskhet och samma insigter, som den der äger 2Öo r:dr, 'eller den af Const.Utsk. föreslagna valcensus. Jag tror dessutom, att det är orätt att uti princip framkasta ett sådant tvifvel om personers oberoende och deras tänkesätt i allmänhet. Då jag nu, till följe af hvad jag yttrat, gifvit tillkänna, huru villig och beredd jag är att för det allmänna bästa göra en uppoffring af en representationsrätt, som jag, lika med hvarje annan ledamot af detta Stånd, äger; så måste jag likväl tillstå, att jag då vill äga den öfvertygelsen, att uppoffringen onekligen länder det allmänna till båtnad. För mig uppstår likväl tvifvel i delta afseende, ifall man gifver sin röst åt något förslag i den syftning, som åtski2lige talare framställt, nemi. att Stånden inom sig skulle välja. Jag tror det ej, af det skäl att jag anser erkännandet af den allmänna valprincipen såsom det enda rätta, och 0111 detta ej vid denna riksdag kan åstadkommas, så tror jag, att man hellre bör uppskjuta frågan till en annan. Opinionen mognar med förunderlig hastighet i detta hänseende, och bättre än att nu medgifva de gamla döende intressena en position, Den a4 October f. m. tGi der de sedan skulle lyckas att ytterligare försvara sig elt halft sekel eller så, tror jag det vara att afvakta den tidpunkt, då denna opinion förmår framtvinga en förändring, som äfven för den aflägsna framtiden förmår trygga det gemensamma fäderneslandets bästa. Hr Mannerskantz, Carl Axel: R. o.
Gent emot envisa tviflare torde det till och med vara omöjligt att diskussionsvis häfda kristendomen. Särskildt för deras räkning borde således » Brytningar » hafva varit en objektiv lifsskildring och visat att, hur besynnerlig den dogmatiska kristendomen än förefaller, så får den ett mycket begripligt utseende^ då den kommer till användning i verkliga lifvet och får göra sitt moraliska innehälL som är dess egentliga väsen, gällande med full kraft. Detta är i korthet de anmärkningar, som jag skulle vi] ja göra om denna bok. Om jag sammanfattar dem, så skulle de således innebära, att Jordans » Brytningar * icke skildrar verkligt lif och att den derfor icke så kraftigt som den kunnat bevisar hvad den vill bevisa. Men pé samma gång har jag framhållit dess talangfulla språk samt vill ytterii-iigare tillägga, att dess innehåll är fängslande, frappant och lärorikt. Dertill kommer så den stora förtjenst, som ligger deri, att den försöker hålla fram det positiva, efter hvilket verlden längtar, sedan den blifvit uppledsen på den nuvarande literaturen, hvilken säger och bevisar att det stör illa till, men icke kommer längre. öfversättningen är utförd af hr Fnthiof Hellberg, som redan gjort sig känd som skicklig öfversättare, af Bebels » Kvinnan ». Öfversättningen af » Brytningar » är särdeles god, icke blott korrekt hvad orden beträffar, utan äfven återgifvande språkets konstnärlighet. Deijemte synes öfver-sättaren genom den svenska titel, han gifvit arbetet visa, att han förstått arbetets konstnärliga värde bättre än författaren sjelf. Denne har kallat boken » Die Sebalds » d. v. s. Sebaldame, menniskorna af slägten Sebald. Dermed har han således velat säga, att det skulle vara en slägthistoria. Men så är det icke, emedan boken icke, såsom ofvan sagts, är en verklig lifsskildring. Fastmer är det då, som öfversättaren säger, brytningar — meningsbrytningar. Qotifr. P. “ Germinal “. Några anmärkningar öfver Bmile Zola ooh hans sista verk. Af Oscar Levertin.
Bonde-ståndet remitterad, af Johannes Nilsson i rån1 Sif Ane väckt, motion, innefattande hemställan, att, då första punkten af ifrågavarande § innehölle, att tidningar, sorn äro med den stadgade bevillnings-stämpeln försedde, njuta befrielse från postporto, föreskrift måtte meddelas, huruledes tidningar, som icke med posten försändas, skola i afseende å stämpling behandlas. Då r betraktande deraf, att tidningar åtnjuta förmånen af portofritt förskaffande med posten, det synes vara med billighet öfverensstämmande, att dessa skrifter, som på sednare tider betydligt tillvext så väl till antal, sorn upplagornes storlek och formatens vidd, och derigenom i icke obetydlig grad betunga posterne, lemna staten någon mot berörde besvär mera svarande ersättning, än den nuvarande stämpelafgiften kan anses utgöra, får Utskottet, med afseende jemväl å det högst ringa belopp, hvartill ifrågavarande afgift uppgår, jemförelsevis till hvad i andra länder för tidningsstämpeln erlägges, vördsamt tillstyrka,. att, på sätt föreslaget blifvit, stämpel-afgiften för tidningar må med 100 procent förhöjas; dock att denna förhöjning icke utsträckes äfven till andra periodiska skrifter, för hvilka, såsom i allmänhet af mera vetenskapligt eller litterärt innehåll, hittills stadgade afgift skäligen synes böra bibehållas; hvarjemte och då det, i Utskottets tanka, icke är med författningens mening öfverensstämmande, att den så väl tidningar, som andra stämplade periodiska skrifter medgifna befrielse från postporto-afgift skall ega rum i annat fall, än då dessa skrifter från tryckningSorterne afsändas, Utskottet hemställer, att ett förtydligande härutinnan, på sätt förslaget innehåller, må uti författningen inflyta.
Jag vill nemi. bibehålla PresteSt. vid andel i representationen, men jag vill likväl icke utsträcka den derhän, alt den väcker ovilja, ty jag har trott mig finna, att en ovilja, som upkommit emot en samhällsform, snart kan sträcka sig till samhällsinrättningen, och derföre befarar jag, att, om PresteSt:s andel i representationen blir för stor, man af ovilja emot det större inflytande, PresteSt. möjligen kan utöfva, vill ur representationen utesluta detta Stånd om icke helt och hållet utrota det. Jag anser således PresteSt. böra tillerkännas andel i representationen dock så, att denna andel i framtiden kan bestå och icke blifva helt och hållet omintetgjord. Jag har måhända i detta milt yttrande varit allt för vidlyftig, men jag har velat bemöda mig, alt iakttaga den tydlighet, alt man icke i ringaste mån må kunna misstyda mina ord, som vore min afsigt att vilja ur representationen utesluta PresteSt. Vare delta långt ifrån mig. Jag har endast af omtanka för Ståndets bibehållande inom representationen önskat nedsättning i antalet af dess ledamöter. Härvid vill jag likväl icke bestämma mig för någon ziffra, utan öfverlemna!- detta åt Const.Utsk., men tror likväl, att antalet kunde nedsättas till 60 eller 65. Jag anser desto större skäl härtill vara för handen, som Const.Utsk. inom PresteSt. inrymt Skollärare, hvilkas antal väl icke må anses så stort, att de böra ega att utse 15 ledamöter eller representanter. Såsom jag redan nämnt, öfverlemnar jag åt Const.Utsk. alt bestämma antalet ad PresteStts ledamöter och önskar, att R. o. Ad. måtte uttala såsom sin gemensamma tanke, att en nedsättning i antalet af le damöterne inom PresteSt. bör ega rum. Närmast i ordningen följer BorgareSlts representationssätt. Antalet af detta Stånds ledamöter blir enl.
(Forts.) Jag stod inne i salen och ordnade glas och Som Eurydike i » Orfeus » debuterar i dag frö- 5n omstörtning, » sade han ännu en silfver i det stora skåpet samt följde just ken Johanne Kragballe, hvilken låtit höra sig på l gång. » Jag förstår inte riktigt. Hvem inte vidare med samtalets gång, tills mitt öra ett par privata musiktillställningar och visat sig är då denne Magnus? » träffades af följande anmärkning. äga en ganska vacker och väl skolad röst. Hon lär äfven komma att sjunga Rosina i » Barbe» Gabriel Hägerklos ende son och arfvinge, » » Tant Ebba är nog bra för att hålla huset raren ». svarade tant med en snyftning, » och han kan vid makt, men om en ung fru gjorde les honVasateatern har upptagit B. Genées underhålredan vara här om en eller ett par veckor. » neurs. » lande och täcka operett » Nanon » — hvilken i medMin stackars älskling såg alldeles vimmelDå Magnus med sin kärfva röst uttalade let af 80-talet gjorde stor lycka på Nya teatern — mitt namn, vände jag mig om, hvarvid jag med fru Anna Pettersson Norrie i titelrollen. Den kantig ut. Det var min far jag tyckte mig ha förlorat, observerade att gossens far såg en smula öfärade gästen fogar i Nanons käcka skepelse idel nya segrar till den långa raden af föregående, och och jag fäste mig mera vid min saknad än veraskad ut. spel och sång kännetecknas alltigenom af samma de förändrade förhållanden, som hans ankomst » Ung fru, » upprepade han. medryckande friskhet. Med framgång täflar vid » Ja v i s s t. som jag är myndig tänker jag hennes sida fru Emma Berg som Ninon de 1 ' Enclos, kunde medföra. Han skulle vara för mig en där särskildt hennes behagfulla apparition kombror, därom var jag öfvertygad, och då tant med det snaraste gifta mig. Jag hoppas att mer ypperligt till sin rätt. Ett verkligt nöje är gick gråtande omkring och mumlade sitt: pappa inte har något häremot och därför att numera äfven på Vasateaterns manliga sida » vi få se, vi få se! » hyste jag icke någon så.
Chef Commissarier Referendarie Registrator, tillika Actuarie för hela Verket . .. i. Notarie Canzlister Tillsammans ro. f) Co n trolloch Revisions -A f d elllin gen. Denna Banko-Verkets biträdande Afdelning skall, enligt de af Rikets Ständer bestämda, här ofvan intagne, hufvudgrunder, besörja all behöflig Controll och moträkning samt förrätta granskningen af fullt färdig Räkenskap. Någon uppsigt öfver Låne-bevakning, Ekonomi-åtgärder, Discont-rörelse, Fiscals-göromål och handläggningar af Coliegialoch Canzli-natur, tillhör deremot icke Controlloch Revisions-Afdelningen i vidsträcktare måtto, än hvad i samband dermed finnes utveckladt genom Banco-Räkenskapen och under granskningen deraf inbegripes. Dess omfång är det egentliga gående Verket, Räkenskapen för detsamma, förberedelserne för en allmän Afslutning samt dennes ändtliga granskning. I desse hänseenden stav Controlloch Revisions-Afdelningen i omedelbar och jemn beröring med Cassa-Afdelningen, Sedel-Contoret, Depositions-Afdeluingen och Låne-Afdelningen, så väl för periodiska controller under loppet af ett år, som för den fullt afslutade Räkenskapens genomgående; med Tumba Bruk ej mindre hvad granskning af dess för hvarje månad serskildt afslutade Cassa-räkningar, än af Bruks-IIufvud-Boken för hvart och ett tilländagånget år vidkommer; och med Bankens Boksluts-Contoir uti hvad, som rörer fullständig Revision af Bankens allmänna Hufvud-Bak, då densamma blifvit för ett förflutet år afslulad och renskrifven. Till utrönande af öfverensstämmelsen emellan Cassa-Afdelningens Räkenskap å ena samt Sedel-Contoirets, Depositions-Afdelningens och LåneAfdelningens Räkenskaper, å andra sidan, uppgöres derjemte i Controll-och Revisions-Afdelningen, vid förloppet af hvarje 4;de vecka en så kallad Ge - Banco-Utskoltets Betänkande, N:o 35, 21 neral-Conform, som grundar sig å Cassa-Afdelningens
Denna balsam borttager finnar, fräknar, lefverfläckar, solbränna, näsrodnad, pormaskar och andra hudäkommor. Bestrykes t. ex. om aftonen ansiktet eller andra hudslällen med denna björkbalsam, så afskilja sig följande morgon nästan omärkliga fjäll af huden, hvilken därigenom blifver bländande hvit och mycket fin. Ett krus balsam kostar 3: 50. Den därtill hörande Opo-pomada och Benzoes-tvål säljes a 1 kr. pr st. eller 5: 50 satsen. Med hvarje krus följer bruksanvisning jämte flere intyg af kände, framstående lä- kare om dess utmärkta och välgörande egenskaper. Dagny TIDSKRIFT: FOR SOCIALA OCH LITTERARA INTRESSEN. UTQIFVEN ' AF '. - BugBne Sohlucrtz; Huslig ekonomi såsom skolämnk. A. H., Svenska kvinnan inom de, bildande konste ' rna. l Jetuqj: Ostermdclz, Klippta vingar. Litterära notiser. - Pensionsfond för sjuksköterskoy. Meddelande fran Fredrika-BremeriFörbundet. - Böcker, för barn och ungdom julen 1895. FrLn " ~redriklt-~reiner-~~örbun . ilets bokkomit&amp;. l. Pris. För Förbundets - medlemmar. kr. Q K. Htörwtn hiirvaraiicic lager: tf Linne&amp; Bomullsvafnader: Duktyger, Handdukar, Näsdukar, Spetsar, Lakanslärfter. Broderier. Färdigsydda Damutstyrslar, t il lwrkade. a egen syatdier. IJri.vL7inr,tf och prqft !w siirirlrro frri~tlio. Order G t %jh«der, i~~~ tid Doktor HEDDA ANDERSSON Gunilla Vilens Handarbets-Atelier, 6 Nybrogatan 6, n. b. Griintllic. och pru1itii.k undcrrimiriz Iiiiuiiiin v!
Då vid landets stigande utveckling behofvet af undervisning och i sammanhang dermed af rymliga och tidsenliga skollokaler alltjemt ökas och då Staten blott un dantagsvis bör betungas med kostnaden för uppförande af läroverksbyggnader och deras underhåll, synes det Utskottet vara högeligen nödvändigt att på ett ändamålsenligt sätt bilda byggnadskassör för de särskilda skolorna och sätta dem i tillfälle att framdeles kunna bekosta uppförandet och vidmaglhållandet af nämnda lokaler. Stiftens byggnadskassör, hvilka hittills haft detta åliggande, äro, enligt hvad upplyst blifvit, för ändamålet alldeles otillräckliga och blifva det alltmera i samma mån nya läroverk uppkomma eller gamla utvidgas. Deras inkomster äro endast tillfälliga, egentligen endast ett års behållning af hvarje genom dödsfall ledig ecklesiastik syssla, då ingen nådårsberättigad arftagare finnes; inkomsten af kollekter och frivilliga gåfvor kan knappast tagas i beräkning. Det af Kongl. Maj;t föreslagna sätt att bereda tillgång för bildande af en fond, som kunde förse med medel till erforderliga nybyggnader vid läroverken, genom termins-afgiftens höjande för lärjungar vid desamma, 6 Stats-Utskottets Utlåtande N:a 139. (Fortsättning.) synes derföre icke olämpligt, och kati ej heller blifva särdeles betungande, om förhöjningen ej bestämmes högre än till 5 R:dr och derjemte stadgas att ej blott fattige och medellöse ynglingar derifrån alldeles befrias, utan äfven att mindre bemedlade, efter vederbörandes pröfning, kunna erhålla någon lindring dymedelst att desse befrias från afgiften till läroverkets materiel, men erlägga den till byggnadskassan eller tvärtom. Denna förhöjda afgift bör likväl, enligt Utskottets tanke, ej ingå till stiftens byggnadskassör, utan behållas vid de särskilda läroverken, på det att hvarje sådarit må efterhand kunna erhålla en dess behof fullt motsvarande byggnadsfond, som vinner ökade tillgångar i förhållande till lärjungarnes vexaride antal, äfvensom Utskottet anser för säkert kunna antagas, att afgiften villigare erlägges, om den kommer det läroverk till godo, inom hvilket berörda afgift blifvit upptagen.
Detta har skett under Juli månad innevande år, och då jag den tiden befann mig i hufvudstaden sysselsatt med Riksdags-göromål, har jag icke någon närmare kännedom derom, men, efter de enskilta uplysningar jag erhållit, skulle anledmn håfva varit den, att Revisorerna anmärkt, att till deras kunskap kommit, alt Direkt:n icke lemnat högre lån än 1,000 R:dr. Alt något sådant inträffat, när del varit brist på penningar, är visserligen möjligt, men jag betviflar högeligen, att ett dylikt beslut linnes i Direkttns prot. intaget. Således lärer den anmärknm icke vara af någon betydenhet. Jag fortfar uti mitt yrkande å afslag. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., hurusom å förevande punkt blifvit yrkadt, dels bifall, dels afslag, dels ock af Hr von Hartmansdorff afslag med antagande af de emot ifrågavar.de punkt svarande 5 första momme af det, i Hr Wallenbergs, Utsk:s Betänk, bifogade reservation, förordade förslag. Hr Gr. o. Landtnäs härefter, först till bifall å förevande punkt och sedermera lill afslag derå, samt antagande af de emot densamma svarande 5 första momme af det i Hr Wallenbergs reservation förordade förslag, framställde proposrr besvarades med blandade Ja och Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Utslcs i denna punkt gjorda förslag, samt, efter denng proposms besvarande med Ja och .Nej, förklarade att han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Hr Printzensköld begärde votering.. Hr Gr. o. Landtm, frågade hvilken kontra-propos. önskades af Hr Printzensköld, som endast yrkat afslag, hvarefter Hr Prim zensköld yttrade:
Efter framställning af de olägenheter, som äro en följd deraf, att personer, för uppsamling af lump till pappersbrukens behof, kringvandra från det ena länet till det andra samt, under skydd af pass från bruken, dit de dock sällan återvända, derest icke behof af nytt pass gör sådant af nöden, medföra och från gård (ill gård utbjuda hvarjehanda handelskram, hvilket sjelftagna yrke, i förening med det svsslolysa och oordentliga lefnadssätt, som af ett sådant kringstrykande uppkommer, gåfve anledning till bedrägerier och brott, har Riksdagsfullmäktige!) Sone Pehrsson från Malmöhus län, uti en hos Hederv. Bonde-ståndet väckt och till detta Utskotts behandling remitterad motion, föreslagit, att den egare af pappersbruk medgifna rättighet alt åt lumpsamlare förskaffa pass mätte upphöra, samt uppsamlingen af lump hädanefter ombesörjas antingen häradsvis eller ock på sådant sätt, att inom hvarje socken antoges en derstädes boende ordentlig person, hvilken en eller två gånger om året emot billig ersättning insamlade den lump, som derstädes funnes att aflåta; genom antagandet af hvilket förslag de oordningar, som, på sätt förrberördt är, genom lumpsamlares kringvandrande nu inträffa, efter motionärens tanka, komme att upphöra. Uti denna framställning hafva Riksdagsfullmäktige Petter Jönsson och A. J. Sandstedt från Jönköpings län instämt, dervid den förre tillika föreslagit, att församlingen, inom hvars område pappersbruket är beläget, måtte berättigas att utse så många välkända personer, som kunde tarfvas att för brukets rökning en dylik insamling verkställa; — hvaremot Riksdagsfullmäktige!) Pehr Östman från Wester-norrlands län förklarat, att då egare eller innehafvare af pappersbruk icke borde förnärmas i deras rätt att sjelfve utse de personer, hvilka de ville uppdraga anskaffandet af för bruket nödiga rudimaterier samt då de för dessa personer nu utfärdade pass, efter hans tanka, in rnbure de kontroller, som vore af nöden, syntes denna framställning icke förtjena upp Bih. till R. St.
På grund af så väl det nu anförda, som hvad jag vidare i min reservation yttrat, hemställer jag, att R. o. Ad. måtte, i likhet med hvad Preste-St. redan gjort, besluta att, med afslag 364 Den 16 Mars. å Utsk:ts hemställan, denna punkt i författningen skall erhålla följande förändrade lydelse: »Bouppteckningar, hvari fastighet bör upptagas till taxering, förses med stämpel enligt den författning, som gäller, då de till domstol ingifvas.» Hr Ehrenborg, Richard: Då jag har den bestämdaste erfarenhet om motsatsen af hvad Utsk:t yttrat, att taxeringsvärdet tages till grund vid bouppteckningar, samt jag anser den föreslagna bestämmelsen icke kunna bli till skada, men väl till gagn lör så val Staten, som rättsinnige bouppteckningsman, så (örenar jag mig i Hr Lagerbjelkes yrkande orri afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till hvad i motionen blifvit föreslaget. Frih. af Schmidt, Carl Johan Georg: Då hvar och en Svensk undersåte bör hafva lika rättigheter och skyldigheter, och då upplyst blifvit att taxeringsvärdet icke alltid tages till norm vid bouppteckningar, får äfven jagyrka att, med afslag å Utsk:ts hemställan, motionärens förslag måtte blifva antaget. Frih. af Ugglas: Afven jag måste instämma i hvad de föregående talarne anfört. Jag tror det vara nödvändigt att bestämda föreskrifter i detta hänseende lemnäs, på det icke godtycke må göra sig gällande; men jag har tvekat, huruvida detta stadgande borde intagas i charta-sigillata-förordningen. Då emellertid i hvarje fall redaktionen måste noga Öfvervägas, anhåller jag att denna punkt måtte till Utsk:t återremitteras. Hr Fåhraeus: De skäl, Utsk:t anfört mot förslagets antagande, anser jag just tala för detsamma. Utsk:t säger, att fast egendom i allmänhet uti bouppteckningar upptages till det åsätta taxeringsvärdet. Jag ber att tå anföra ett par exempel på motsatsen:
Härtill hiffrva Wi i Räder welat bifalla, och ansett desi skyndsamma werkställande sä myc. ket mera angeläget, som Pommerska Kamma, ren, enligt en till Osi nyligen ingifwen skrifwelse, i underdänighet anfört det fullkomliga förfall, hwaraf desi Credit är hotad, i brist af snart understöd, och desiutom Landt Ständerne, dä Edert underdäniga förslag antages, aldeles bleswe befriade frän beswäret och kostnaden af ett läns anskaffande, och endast behöfde garan. tera äterbetalningen af Pemmcrska Kammar-cnS Obligationer till General Agenten Averhoff. Wi befalle rc. Ostum ur 6. sk VVstterlleät. Att förestäende afffrift och Transnmter äro med Originalerne lika lydande, betygar O. O. Orzerbeim. 288 Den 7 Julik. Ofmersättning. *) Äe Banquierer t Hamburg, som äga fördriugs. anspräk pä Pommerska Kammaren, i följd af de ä dem dragne Wäplar, halma för. lidne är erbällit Eder Kongl. Majus Höaa för. säkran genom Hans Exellence Stats. Minlstern för Utrikes Arenderna Herr Friherre von En. geström, att, i händelse Pommern wid Fre. d n äterkomme under Swenfft wälde, skulle en Le! ar inkomsterne frän detta Land anwändas till betalning af räntorne och Capitalen af de. ras fordringar. Dä denne lycklige tidpunct seVerm ra inträffat, wägar undertecknad sä wäl för filt eget Hus, Luis 6c Jencquel, som för framledne Herr Averhoffs Arfwingar och Herrar C W. H. v. Halle 6c Son, med hmil. kes Fullmagter han är försedd, undcrdänigt anbäl. la att Eder Kongl. Mast i Räder täcktes gifwa Dest befa^ning i afseende ä nämnde fordringar. Framleda Herr Averhoffs Arfmingars fordran stiger jemte räntor till den siste Dec. förl.