Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom Utskottet föreslagit, hafva Borgareoch Bondestånden beslutat, alt rubriken: Gummi arabicum, Dragant, Senegal och Kirsbärs-, skall erhålla lydelsen Gummi, alla slagj ej specificerade; men Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet hafva vidblifvit rubrikens nuvarande lydelse. Då emedlertid den föreslagna redaktions-förändringen gifver åt rubriken en vidsträcktare omfattning, lärer, derest Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet icke vilja frånträda sin skiljaktiga mening och i öfriga Ståndens beslut sig förena, deraf föranledas följande omröstning: JStvillnings-VlsktlUls Mtmtiial, iV:# 23. 93 160:o Den, som bifaller Utskottets förslag, att rubriken ”Gummi arabicuna, Dragant, Senegal och Kirsbärs-” erhåller lydelsen Gummi[, alla slag, ej specificeradej röstar Ja ; den, det ej vill, röstar JVej; vinner Nej, förblifver rubriken oförändrad. Ridder skåpet och Adeln j Presteoch Bonde-stånden hafva godkänt CuttaUtskoltets förslag, alt i taxan intaga artikeln Gutta Percha med 6 rst. v«rcha. införselstull per skålpund. Borgare-ståndet har äfven beslutat artikelns upptagande, men derför antagit följande redaktion och tullsatser: G utta percha, rå 1 skålpund 6 rst. arbetad 100 r:drs värde 25 r:dr.
Mörner, Carl Göran Detlof: Att TJtsk:t, lika med den af K. M. föreslagna Komité, vid upgörandet af nya beskattningsgrunder utgått från den åsigten att bereda en på billigare och rättvisare grunder byggd fördelning af denna beskattning, lärer ingen förneka; men huruvida de åtgärder, som i sådant hänseende blifvit föreslagna, komma att blifva praktiskt tillämpliga, derom kunna möjligtvis tankarne i åtskilliga fall vara delade. Jag för min del fruktar, att de många föreskrifter, hvarmed allmänheten skulle besväras, icke blifva välkomna, och att de afven till en stor del äro öfverflödiga. Hvad nu särkildt angår förslaget om beskattning för jordbruksfastighet med tre öre för hvarje fulla 100 rdr af upskattningsvärdet, så har Utsk:t derigenom ailägsnat sig från den grund, som varit följd af Komitén, till, som jag tror, föga fromma för saken. Det är en afvikelse, som tycks innefatta ett erkännande af Den 9 Maj e. ni. 43 Utsk:t sjelft, att det icke tror på tillämpningen af de principer, som blifvit uttalade. Skulle nemi. Utsk:t hafva varit öfvertygadt om att dessa grundsatser kunde konseqvent tillämpas, så hade det icke behöft stadga olika procentberäkning för jordbruket och för annan fastighet. Enär härtill kommer att någon afgift icke erlägges för värdet af inventarier m. m., som vid en landtegendom finnas, så ligger deri ytterligare skäl, hvarföre olika procent-beräkning icke skulle behöfvas för ifrågav:de fastigheter, emot hvad som för andra blifvit föreslaget. Jag skulle således tro att Utsk:ts förslag i denna punkt borde återremitteras, på det den af Gr. Lagerbjelke omnämnde grundsats, nemi. att särskild beskattning ej skulle ifrågakomma för åbyggnader och inventarier, äfven måtte blifva i Bevilln:sStadgan uttryckligen uttalad.
En värd ledamot har sagt, att mycket blifvit talad t i detta ämne, och dervid talat om missförstånd; jag vädjar till alia närvar, kamrater om någonsin en enda skilling af dessa 2,500 r:dr, hvarom nu är fråga, blifvit till skrifmaterialier och expenser använde till flottans stationers behof, och om ej hela denna summa varit afsedd för K. Förvatlms af Sjöärendena behof. Medlen till skrifmaterialier m. m. för flottans stationers behof hafva deremot utgått af anslaget till flottans ”nybyggnad och underhäll”. Sådant är förhållandet; jag bar ej yttrat mig af missförstånd, och återtager ej något af hvad jag sa|t. Hr Gripenstedt: För den händelse, att den discussion som i detta ämne redan förefallit, icke skulle komma att åtfölja den förmodade återremissen af denna punkt, finner jag mig föranlåten att i korthet repetera hvad jag förut yttrat, att som del öfverensstämmer med god ordning att anslag till olika föremål ej sammanföras under en benämning, anslaget till skrifmaterialier och expenser måtte afskiljas från det som utgår för titeln,- men alt, Den 25 Octol>er. 339 da det vore lika obilligt som oriktigt att öka det anslag, som Konungen fiskal för flottans nybyggnad och underhåll med icke mindre lin 16,000 några hundrade r:dr, hvartill behofvet för skrifmaterialier m. m. för flottans stationer uppgått, förstnämnde anslag mätte minskas med sä myckel som för skrifmaterialier, ved och lysningsämnen erfordras, och denna summa för sitt afsedda ändamål under sin särskilda rubrik uppföras. Hr von Hartmansdorff: Som Frih. Palmstjerna är ledamot af StatsUtsk., så hoppas jag alt han inora detsamma upprepar hvad här blifvit vtlradl, och att vi sålunda må slippa att omsäga hvad vi redan anfört mot Hr Gripenstedts påståenden. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. an såge de mot den förevar. 12 punkten gjorde anmärkmr föranleda lill densammas återremitterande.
Då härtill kommer dea klagan, som allmogen frän Rikets skogsbygder fört öfver det sätt, hvarpå skattskrifningarne hållits, så skulle jag tro det vara skäl för R. o. Ad. att fästa afseende på det förslag till 342 Den 26 Maj. rättelse, hvilket Bevilln.Utsk. framlagt. Jag har af Riksdagsmän hört, huru det' brukar tillgå vid dessa förrättningar. Sedan förslag till ort och tid för skattskrifningarne blifvit af Häradsskrifvaren upgjordt, samt af K:s Befhule vanligen utan förändring faststäldt, så begifver sig Häradsskrifvaren till det utsatta stället på gränsen af ett pastorat. När förrättningen der blifvit på f. m. fulländad, så, i stället att sjelf göra en längre resa, tycker lian mera om att på e. m. spela kort och dricka punsch. Först påföljande morgon reser han öfver socknegränsen in i nästa pastorat. Folket från ännu ett annat angränsade gäll, nödgas då i stället färdas måhända flera mil, för att komma honom till mötes. Det går väl an för dem, som äro förmögne; men de fattiga, hvilka icke ega häst eller åkdon, måste gå till fots under den mörka och slaskiga årstiden. De äfventyra då att komma för sent fram och att, såsom Gr. Sparre omförmält, blifva bötesfällde för oanmäld bränvinsbränning m. m. Gr. Mörner har visserligen nämnt, att inom Kronobergs län några klagomål icke blifvit anmäldta, men från ett annat Småländskt län gränsande till det nyssberörda, har jag hört upgifvas, att oaktadt man hos Landsten klagade öfver skattskrifnings-orternas bestämmande, så fick man ändock ingen rättelse. Emellertid tror jag icke att man kan göra dessa förrättningar så oberoende af Landsten, som Utsk. föreslagit, ty, emedan det är hans pligt att sjelf vara tillstädes då han det kan, så måste han bestämma skattskrifningsorterna. Men i författningen böra införas sådane ordalag, att man antyder det skattskrifnings-distrikten skola blifva flera, d. v. s. inskränktare än de hittills varit.
Propos. i fråga om medgifvande af rättighet för Svensk man att i två eller flere inrikes städer samtidigt drifva handel; N:o 3, i anledn. om väckt motion om dels ändring i 3:dje §:n och dels uphäfvande af 4:de §:n af 3:dje kap Handels-Balken; och N:o 4, i anledn. af väckt motion om ändring af 3:dje kap. Irsta §:u Handels-Balken. Föredrogos och lades till handlingarne Allm. Besv.- o. EkonUtskrs nedannämnde den 21 dennes på bordet lagde Mern.: N:o 42, i anledn. utaf Utskrs Betänk. N:o 20; N:o 43, i anledn. af återremiss utaf Betänkrt N:o 26; och N:o 44, i anledn. af återremiss er utaf Betänkrt Nro 21 om ändring af Rese-reglementet den 31 October 1851. Föredrogs, men bordlädes ånyo på begäran af flere ledamöter, Allm. Besv.- o. Ekon.Utskrs den 21 dennes på bordet lagda Betänk. Nro 45, i anledn. af väckt motion om permission för Den 26 Februari. 615 hälften af Arméen emellan mötestiderne och då annan aktiv tjenstgöring icke ifrågakommer. Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s dea 21 dennes på hordet lagda Betänk. N:o 46, i anledn. af väckt förslag om tillägg i Militie-Boställs-ordningen. Föredrogs men bordlädes ånyo på begäran af flere ledamöter Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s den 21 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 47, ang:de moderförsamlings röst-rätt vid tillsättande af komminister i annex-församling.
Derföre ser man den eländiga bränvinssuparen, då lian om morgonen kommer ur sängeu, vara modfälld, darrande, melankolisk och sjuk i alla lemmar, så att lian knappt kail sätta glaset till munnen, att det icke utspilles; men så snart lian fått sig ett par supar, då tacklen i hans kropp blifva upspände, blifver han fast, munter, eftertänksam, nöjd och på sitt sätt frisk, intill dess denna vätska förflugit, då han åter måste gripa till sitt panaeée eller hjertstyrkning, och på detta sättet slarfvar sin tid fram. Häraf ses nu hvad för en dryck bränvin är, och att man icke bör narras roed medikamenter för mycket, så att deraf blir en vana. Mången har tänkt genom detta medel att fördrifva elak luft och sporrhugga magen till appetit, att preservera magen för kolik och ref, att smälta maten väl och fördrifva sorg, ängslan, förtret, bekymmer, värk, med flera vedervärdigheter, och derigenom stannat i bränvinssjukan, som ingen doktor med hela apotheken kunnat hjelpa. lag vill nu allenast korteligen nämna hvad bränvinet icke gör. Man tror att bränvinet hvasser appetiten. Det är ock sannt, men efter en åttondels timma förtager det honom så mycket^ som det förr upväckt densamma. Ty när denna dryck kommer i» 396 Den 26 Mars e. m. i menniskans lif, öppnar naturen alla löpgrafvar att möta, skölja af oell försvaga denna sin fiende. IN är nu dessa vätskor flinkt tillflyta, då kommer appetiten; men stannar af, då de äro utflutna. Man tror att bränvin smälter maten. Men det är ogrundadt. Ty allt kött och fisk hårdnar af bränvin och blir bevaradt, så länge det ligger deruti. Man tror att det. är en besparing i hushållet till att gifva folket, en sup bränvin tili frukost, i stallet för mat. Men det är samma upmuntran lör deni, sorn en pisksliing lör skjutsmärren.
År 1825 20,386: 15: a 1826 21,217: 19: 10. och 1827 22,894: 44: 6. c ■ '■ —- -64,498: 31: G, eller per medium årligen 21,499 R:dr26sk, G r:st, så att, sedan omkostnaderrie äro afräknade, ett behållet årligt öfverskott influtit genom Chartae-Sigillatas-uppbörden, till bestridande af StatsVerkets öfrige utgifter, med 289,273 R:dr 26 sl'. 3 rist. Såsom en slutföljd af denna um rsökning visar sig, att medelsurornan afde inder hvartdera året 1825, 1826 och 1827, o. tortadt influtne Charlas-, medel med 33,779 R:dr 4 sk. g rist öfverstiga de , uti calcuien vid senaste Riksdag; jBevillningsUtskotietS Betänkande N:o 15. 5 tleraf påräknade 277,000 R:dr. Af denna erfarenliet har Utskottet trott sig hemta fullkomlig anledning att, i saknad af några bätti äre eiler mera användbare , tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer bibehållandet än vidare af de, i nu gällande Författningen antagne hufvudgrunder för Chartae-Sigillats-afgiften, med några smärre deruti föreslagne jemkningar , Sorn icke förutsätta någon minskning i det liela, utan endast én af billighet och rättvisa påkallad jemnare fördelning; och med fästadt afseende härå, vågar Utskottet antaga såsom högst sannolikt, att den oafkortadt inflytande årliga inkomsten för afyttradt stämpladt Rapper skall kunna förslagsvis beräknas i rund summa till det belopp , Kongl. Majus Nådiga Proposition, angående StatsVerket* tillstånd, upptager, eller 300,000 R:dr.
Den slutsalts Herr von Hartmansdorff vill draga deraf, öl Riddel skåpet och Adeln förut bifallit Betänkandet N:o i3, är ej riktig. Det innehåller alldeles icke, att man skall begära förbudens borttagande. Det innefattar svar på de motioner, som blifvit gjorde, att man hos Konungen skulle anhålla om förhud. Derföre att man ej vill framställa en önskan, har man ej afsagt sig, att förklara, att förbuden skola borttagas; tvertom har man redan så godt som tagit på hand, att de skola borttagas. Berörde Betänkande innehöll helt enkelt, att man ej ville önska några förbud. Huruvida Herr von Hartmansdorff vill begära dem, öfverlemnar jag till honom sjelf. Friherre Cederström, Jacob: Det förefaller mig besynnerligt, att vilja inblanda Ri - D e ii 28 O c t o b e r f. m. 278 Rikets Ständers beslut i en annan fråga, med föremålet för detta ämne, endast derföre att individen, som det söker, fått sin tanka afslagen, och nu begärt, att få veta, om lian åter kan få samma tanka i Contrapropositionen. Det faller af sig sjelf, att det icke kan låta sig göra, ty b vad Ridderskapet och Adeln beslutat ej kunna ske, lärer ej eller nu kunna komma under votering genom en annan Contra-proposilion. Men alt afslå ifrågavarande Grund, går ganska väl an, emedan, om vi skrida till votering, hvilket jag skulle -önska ju förr dess heldre, såsom enda medlet att komina till slut, är afslag det enda, som kan blifva Contra-proposition. Då öfverlemnas Tulltaxan , utan grunder och skrifvelse, lill Kongl. Maj:t; men att begära en skrifvelse sådan som den, hvilken förut blifvit afslagen, går ej an. Jag yrkar bifall å irsta Grunden, samt, om det ej beviljas, votering, så alt vi må komma till slut med saken. Friherre Åkerhjelm: Jag anser som en skyldighet, att yttra några ord i anledning af Herr Rosenqvists lill mig direct ställde fråga.
Det är således utifrån inflyttande främlingar, hvilkas underhåll den värde ledamoten vill att Slaten skall bekosta, ty Svenskar må - De ii i5 Mais f. m. 53. slo, om lagarna eflei lefvas, ovillkorligen tillhöra någon församling. Frill. Sprengtporten förslag nr således ieke antagligt. Hvad åter beträffar det skäl, sorn Hr Lagerheim emot Hr Pi intzenskölds anmärka, anfört, eller att här är föreslaget ali vården icke skulle räcka längre än "'intilldess någon församling kan dertill lörpligtas,” så får jag säga, att Kronan skall aldrig bekosta delta underhåll, utan den församling, der en sådan person vistas, då tvist uppstår hvart han hör. När sedan tvisten blifvit afgjord, får detina församling ersättning af det samhälle, sorn varder ålagdt att personen underhålla. Så har alltid tillgått i Sverige, och jag begriper icke hvarföre man nu vill kasta denna skyldighet på Staten. Följden skall också blifva den jag förut nämnt, alt då grunden för skyldigheten att undei hålla en fattig är mantalsskrifningen, skola församlingarne i åratal undanhålla sådana personer från mantalsskrifningen; sedan flytta de till en annan församling jemväl ulan att der mantalsskrifvas o. s. v.; slutligen, då tvist uppstår, upplyses det bevisligen alt de vistats i en 7 a 8 olika socknar utan att hafva varit mantalsskrifne. Socknarne kunna icke åläggas ansvar derför, och inom ett decennium skall Staten komma att underhålla hvarje fattig, som i Sverige finnes. Jag anhåller 0111 afslag å denna punkt såsom i alla afseenden oriktig. Hr Edenlijelm: Jag finner det vara ovillkorligen nödvändigt, att Staten förskjuter underhållskostnaden för personer, som införas lill länshäktena, då man icke kan få reda på till hvilken församling de höra. Detta förhållande inträffar isynnerhet med barn. Såsom exempel får jag anföra, att en familj infördes till länshäktet för 3 ä 4 år sedan, bestående af föräldrarne och aine barn ; föräldrarne, hvaraf fadren tillhörde correctionshuset och modren spinnhuset, afledo.
Län skriftligen anmärkt, att han på intet sätt kan ingå i en fortfarande afgift till Veneriska smittans hämmande, under fruktan att denna, särdeles för större hushåll hvari flere Mantalsskrifne personer finnas, nog tryckande afgift kan föryandlas till en ständig och oföränderlig pålaga, utan i stället såsom mera lämpligt yrkat, det må åt! hvarje Häradselley St ats-Utskottets Betänkanden. 847 Sockens innevånare öfverlåtas, att enskildt sammanträda och vidtaga de Beslut, som för hvarje ort och vid olika tillfällen kunna Blifva nödige; i hvilken mening flere af Ståndets Ledamöter instämd t; 3:o Nils Håkansson från Christianstads Län, med stöd af dertill erhållet uppdrag af sine Committenler, Bestridt den ifrågavarande afgiftens fortfarande, då ingen i orten varit utstäld för Veneriska smittan och Läns-Lazareltet i Christianstad erhjuder tillfälle till botande, i fall någon skulle af nämnde farsot blifva angripen, med tillägg, att om afgiften skulle komma att fortfara, Bör den ej höjas öfver 3 sk. men väl nedsättas till en skilling. 4:o'Nils Månss on, från Malmöhus Län, framställt möjligheten för hvar och en af det Hedervärda Bonde-Ståndet, alt utan våda för eget och commiltenters väl, tillstyrka den ifrågavarande afgiftens upphörande; men, då det ej lärer vara värdt alt helt och hållet säga Nej, hemställt alt afgiften måtte så mycket heldre Bestämmas från en till tre skillingar, som anledning <ej skall finnas till afgiftens förhöjande från 3 tilli 5 sk., då hvarken Kongl. Maj:ts JSådiga Proposition i ämnet eller enskilde 848 S tats-U t sk ottets Betänkande!!. Motioner skola något derom innehålla, hvilken mening derjemte blifvit af flera inom Hedervärda Bonde-Ståndet hitträdd, samt deribland af 5:oCari Bergman, från Gefleborgs Län, som yrkat, i händelse
Om derför Bomulls-Väfverier och -Tryckerier voro, hvad de synas böra vara, förenade i samma hand och sålunda utgjorde en sammanslagen Fabriksgren , skulle Riksens Ständer ej tveka att^ bestämma , Underdåniga Skrifvelser. 677 det endast för den färdigtryckte Kattuns-varan Ilin borde erhållas till lika procent af dess värde, som belöpte för den dermed jemförlige appreterade och färgade Klädesoch Siden.Varan och mindre åter för den otryckte Bomull-väfnaden; men, då nu Bomulls-väfverierne och Bomull s-tryckerierne utgöra serskilda näringsgrenar i olika personers händer , och väfveriernes blotta tillverkningar, sldane de derifrån utgå hvita och ofärgade, äro så antagne till bruk och nyttjande, att de blifvit föremål för allmänt behof, samt Bomullsväfveriernes tillväxt, vid det tillika nu inträffande förhållande att Bomulls-varor äro till införsel i Riket förbudne, skulle underlätta ändamålet med detta förbud och förekomma öfverträdelser, anse Riksens Ständer för närvarande betänkligt att utstaka någon mindre Låne-audel för Bomulls-väfverierne, än för de öfrige Fabrikerne i allmänhet, eller någon annan förändring uti ofvanberörde Boinulls-förädlingen medgifne förmåner, än att Kattuns - Tryckeriernes Lån-andel, hvilken, då den rätta grunden för dess beräknande nemligen Appreteringsoch Trycknings-kostnaden svårligen kan med säkerhet bestämmas, utan, såsom hittills, varans hela värde miste tagas till grund , blifver i förhållande dertill nedsatt och minskad. Dock få Riksens Ständer, med de nu gjorde framställningar, till Eder Kongl. Majit i underdånighet öfverlemna att i afseende på Bomulls-väfveriernes Låne-rätt vidtaga de åtgärder och meddela de förordnanden, hvartill omständigheterne kunna föranleda och dem Rikets bästa kräfver.
Och det sednare med 38,885 Rtdr 2 sk., utgörande fondens verkeliga behållning vid 1820 års slut 502,323 R dr 10 sk. 4 r:st, Denna fond har hufvudsakejigen tillkommit genom de bidrag som utgått af alla hemman i riket, i följd af det, ined nu gällande principer emot tvångslagar oförenlige beslut vid 18 >2 års Riksdag, att hvarje hemman skulle ovillkorligen hvarje år aflemna f pund saltpeter, som s i anseende till svåiigheterne, att med kostsammare anstalter, sådan tillverka, till större delen utgått i penningar, lili eft lör rikets hemmansbru - Den 26 Februarii. 875 kare så betydligt belopp, att, med beräkning af circa 66,028 mantal och deraf utgående 33,014 pund saltpeter hvarföre till Kronan eller saltpetersfonden betalts emellan 6 och 7 R:dr Banco pundet ; omkring 200,000 R:dr i penningar, eller till någon mindre del i saltpotter igenom denna Utskyld allena, medtagit hemmansbrukarens tillgångar. Då nu denna fond så ansenligen utöfver behof och förmodan tillväxt, att den, som förenärnt är, öfver6kjuter beloppet af en half million R:dr Banco, synes det vara tid att den stadnar i sin tillväxt; äfvensom att denna tillväxt, utöfver behofvet, bereder någon fördel för hemmansbrukare, som nu i flere år, beredt dess betydliga förökande, hvartill de sorn dertill contribuerat , uteslutande äro berättigade; men hvartill åter anspsåk af de Medborgare-classer icke kunna skäligen ingå , som till denna fond icke bidragit. Af denna anledning, och för att väl icke yrka förminskning of denna saltpetter-skatt, men förebygga dess ytterliga förökande, föreslår jag vördsammeligen att, till nästkommande lagtima Riksdag, hemmansbevillningen i saltpeter, mätte till hälften nedsättas, ifrån ett halft till ett fjerdedels pund saltpeter på mantalet, eller deremot svarande betalning i penningar.
Daniel Lberltein. kl^clLert. P D. Wallerius. Uppå gjord proposition, bifölls att del häraf skulle lemnäs det af Riksens Stander satte Utskott till Den 7 November. 453 lisl förestående af jemkning i Ståndens bestut öfwer Riksdagsordningen. Föredrogs följande Memorial frän ConstiikulionsUtstottet. Wördfamt Memorial; ConstitulionsUtstottet fär till Riksens Högloft. Ständer härmedelst »vördsammeligen öfverlemna ett af detsamma författadt Förslag till AnswarighetsLag för Ledamöter i StatsRädet, föredragande derstädes, samt Konungens Rådgifvare i Commando mäl. Stockholm d. 6 Nov. 1809- Pä ConstitntionsUtstottets magnar: D. lVlannerlieim. Larl v. kokenstein. Daniel Lberstein. leckert. Lag: hwarefter ständig Ledamot af StatsRädet, Föredragande, samt den Ämbetsman Konungen allmän befattning med Commando» mäl uppdragit, stola för Ämbets förseelser af RiksRatt dömmas. SkatsMinistrarne, StatsRaden, HofCanceller*, Föredragande samt den Ämbetsman, Konungen all» män 454 Den 7 November. män befattning med Commandomäl uppdragit, ffola pä sätt Regeringsformen af d. 6 Junii 1809 före-, flrifwer, uti förekommande Regeringsärender, af hwad beskaffenhet de wara mä, efter deras bästa förstånd och öfwertygelse, räda Konungen "till det som Rikets Grundlagar likmätigt är, sam i öfwerensstämmelse med dem, till Konungens och Rikets förmohn lända kan; alltid lata stg warda om Konungens magt och Rikets Ständers, samt Innebyggares Frioch Rättigheter, allt efter hwad härom i Rikets Lagar och Författningar är stadgadt och förordnadt, sjelfkrafde påminna om Rike 6 rätt och bästa, dock endast Konungen räda, men ej jemte Honom regera.
Daga, Åkers och Selebo domsaga, Revisions-Sekreleraren Ludvig Theodor Almqvist, att efterträda Wår Justitie-Ombudsman, i händelse han innan nästkommande riksdag skulle med döden afgå; sä vilje Wi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, Ludvig Theodor Almqvist, att i detta fall vara Wår Justitie-Ombudsmans efterträdare; och har han under tiden, att ställa sig till efterrättelse hvad Wår den 1 Mars 1830 för Justitie-Ombudsmannen utfärdade instruktion i 25 §. stadgar och förmår. Till yttermera visso håfve Wi detta underskrifvit och med Wära insegel bekräftat, som skedde i Stockholm den 25 Februari 1854. 20 Expeditions-Vtskotlets Förslag till underd. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 25 Fehr. 1354. Preste-Ståndet den 25 Borgare-Ståndet den 25 Bonde-Ståndet den 25 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående val af Justitieombudsman och dess Suppleant. S. A. K. Att Häradshöfdingen i Södra Möre domsaga, Kammar-Rådet, Riddaren af E. K. M :ts Nordstjerne-Orden, Sven Lorenz Theorell, genom i grundlagsenlig ordning anställdt val, blifvit utsedd att vara Rikets Ständers Juslilie-Ombudsman, samt Häradshöfdingen i Wester-Rekarnes, Ösler-Rekarnes, Daga, Åkers och Selebo domsaga, Revisions-Sekreteraren Ludvig Theodor Almqvist, att vara Justitie-Ombudsmannens Suppleant, få Rikets Ständer härigenom i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 25 Februari 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 1 Mars 1854. Preste-Ståndet den 1 Borgare-Ståndet den 4 Bonde-Ståndet den 4 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Ma:jts Nådiga Proposition om tillägg till 61 §. Regerings-Formen.