Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hnner rlessa förändringar dels stridande mot Grundlagen, enligt hvars klara bokstaf och mening Suppleanten, hvilken måste ega samma qtialiteter, som hos Ordinarien erfordras, är bestämd att efterträda JustitiaeOmbudsmannen, äfven örn denne under Riksdagen, efter Lagtima valet, afgår, dels numera öfverflödiga, sedan Utskottet föreslagit, ej allenast i Memorial under N:o 63 af deu 14. October, ett nytt Stagande i 26 jf af JustitiasOmbudsmans-Instructionen, hvilket samtlige Rikstånden redan gillat, utan ock i Memorial under N:ris 62 och 73 af den 13 October och 15 November, två särskilda tillägg i 98 § Regeringsformen och 63 $ Riksdagsordningen, dem jemväl samtlige Stånden till grundlagsenlig behandling godkändt. Vid sådant förhållande, och enär först i den händelse att berörda Grundlagstilläg<r vid nästa Riksdag blefve afslagna, något behof af Justiti Ombudsmans-Instructionens ytterligare förändring synes kun 324 Constitutions-Vtskottets betänkanden. na uppstå, tror Utskottet sig ej böra Herr von Hartmansdorff^ förevarande Motion tillstyrka, utan( hemställer vördsamligen, om icke den måtte anses förfalla. Stockholm den 9 December 1823. Anbom den 21 December 1825. -'Memorial till Riksens Ständer, med förslag till ändring i 43 och 44 §§ Riksdags Ordningen. En Ledamot af Högloft Ridderskapet och Adeln har, genom ingifven Motion, gjort ConstitutionsUtskottet uppmärksamt på de olägenheter, som uppstå af två eller flrra Utskotts förening till samfällt behandlande af en remitterad fråga, och särdeles på den, vid sammansatta Utskotts förvandling till Nämnd, inträffande oformlighet att samma personal, hvilken, i egenskap af Utskott, endast formerat en underordnad och beredande myndighet, sedermei-a upphöjas till en Öfver-Instance, en skiljeman RikssStånden emellan.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 11 Jan. 1854. Preste-Ståndet den 11 — —1 Borgare-Ståndet den 11 Bonde-Ståndet den 14 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Riksdagskoslnadernes bestridande genom. Riksgälds-kontoret. (Stals-Utskottets Memorial, N:o 6.) S. A. K. Rikets Ständer få härmedelst i underdånighet anmäla sitt fattade beslut, att sådana af nuvarande Riksdag föranledda utgifter, som, i anseende till deras föremål eller Expedilions-Utskoltets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o S, 7 beskaffenhet och i likhet med hvad under Rikets Ständers sednaste sammanvaro egt rum, dels redan blifvit, dels framdeles under Riksdagens lopp varda af E. K. M:t i Nåder godkända och å Stats-kontoret anvisade, skola, efter erhållna reqvisitioner och verkställd granskning af derför aflemnade verifikations-handlingar, sistnämnda Embetsverk af Riksgälds-kontoret godtgöras; framhärdande etc. Stockholm den 14 Januari 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Jan. 18S4. Preste-Ståndet den 21 Borgare-Ståndet den 21 Bonde-Ståndet den 21 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående beviljande af vissa anslag för Försvarsverket. (Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 18.) S. A. K. I Nådig skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott af den 29 December nästlidet år, har E. K. M:t, med afseende å förekomne omständigheter, af Rikets Ständer äskat, att, utaf de i E. K. M:ts Nådiga Proposition om statsverkets tillstånd och behof begärda anslag för ordnandet och islåndsättandet af matericlen till Rikets försvarsverk till lands och sjös, åtskilliga i den Nådiga skrifvelsen uppgifna belopp måtte ställas till E. K.
Ständers Stats-Utskotts. den 4 uti denne månad meddeldte samt den 12 på bordet lagde Utlåtande, i anledning af Högstsalig Hans Majit Konungens den 23 December sistledit år uti Skrifvelse till Stats-Utskottet aflåtna Nådiga Proposition, derom, att den årliga Ränteeller Ersättningssurnma, Riksdaler 200,000 Banko, sorn. vid 1815 års Riksdag blifvit Hans Majit nuvarande Konungen , och Dess Efterträdare på Svenska Thronen tillslagen, måtte på det sätt närmare bestämmas, att samma Ersättnings-summa må med 600,000 Francs i metalliskt mynt utgöras; Men hvilken Proposition Kongl. Majit sedermera den 24 Februarii återkallat; hvarom Stats-Utskottet, uti ofvannämnde Utlåtande gjort anmälan, till Riksens Ständers kännedom. Med uttryck af Borgare-Ståndets djupa undersåtliga vördnad och tillgifvenhet för Hans Majit Konungen, hvartill högstberörde Nådiga Förklarande gåfve Riksens Ständer en förnyad anledning; lades Utskottets ifrågavarande anmälan till Handlingarne. Hvarom så väl de Respektive Med Stånden som Expeditions-Utskottet skulle vördsamt och vänligen underrättas. S. D. Då nu å nyo förediogs ConstitutionsUtskottets, under den 11 i denne månad afgifne Prof. TJtdr. <1. 14 Mars 1818. 205 »arnt den 12 på bordet lagde Memorial, angående tvänne såsom redactionsfel uti 38 och 46 §. §. af Riksdags-Ordningen anmäldte omständig, heter, fann Borgare-Ståndet, att, som
St. godkänts (åtminstone har jag ej hört någon anmärkning deremot), alt de fonder, som förut ingått i lånerörelsen, äfven hädanefter skulle dertill blifva anslagnc, och då torde det åligga BankoUtsk., att föreslå något sätt alt disponera denna ^ million, som icke blifvit till fastighetslånefonden anslagen. Då vi emedlertid ej känna, huru de öfriga Stånden beslutat i afseende på den af Rankolltsk. föreslagna votens-propos. angående denna million; och det sålunda låter förutsätta sig, att votering om denna summa kommer att äga rum, hvarvid det är en omöjlighet att BankoUtsk:s första förslag kan komma att vinna pluralitet; så torde R. o. Ad. ej böra på förhand yttra sin mening om, huru denna \ million lämpligen bör användas; men jag anhåller alt R. o. Ad. behagade genom prot.-utdr. meddela BankoUtsk. det beslut att: såvida denna halfva million ej blifver lill fastighetslånefonden använd, sä anser R. o. Ad. att BankoUtsk. bör inkomma med förslag till dess disponerande till en af de andra lånefonderna. Gr. Gyldenstolpe: För sådan händelse anser jag, att R. o. Ad. bör besluta att, om dessa 500,000 r:dr ej komma att användas för fastighetslånefonden, de borde användas till förökning af kassakreditivfonden. Hr von Hohenhausen: Det synes mig ej vara nogsamt betänkt af R. o. Ad. att nu på förhand besluta om huru dessa medel skola användas, innan BankoUtsk. inkommit med sitt betänk, derom. Vi veta dessutom, att här äro motioner väckta om förökande af belåningen på publika papper. Jag skulle derföre tro, att försigtigheten bjuder, att man ej häröfver fattar sitt beslut pä förhand, innan man kommit i tillfälle att böra BankoUtsk:s utlåt, om fördelaktigaste sättet att använda dessa 500,000 r:dr. — Jag får derföre helt och hållet instämma i det förslag, som Frih. Palmstjerna afgifvit.
Mitt yttrande var likväl endast, att brist upstått, men denne har icke varit föranledd deraf, att saltuplage'n innehafts af några få. Detta har möjligen varit händelsen i Stockholm men icke i andra delar af Riket, der betydliga uplag funnits serdeles på vestra kusten. Att personer här hafva begagnat sig af handelskonjnnkturen har samme talare behagat gifva namnet monopol. Ar detta ett monopol önskar jag, att alla våra handlande ville tillegna sig ett dylikt så, att de fästa upmärksamhet på lidens merkantila skiften och derigenom bereda liflighet i egen rörelse. Den, sora förskaffar sig dylikt s. k. monopolium i saltuplag, har enl. min tanka rättvisligen förvärfvat sig förmånen, alt utkräfva någon ersättning af allmänheten för det han genom sin omtanke sökt förhindra upkommandet af brist. Kallar man detta ett monopol, så måste väl all företagsamhet i handel hänföras derunder, såsom : då en eller flere hafva uplag af andra varor, som äro för lifvets uppehälle nödige. Den, som under ett år gjort en lycklig spekulation, gör den icke ofta året derpå, ty denna hans vinst framkallar spekulation i samma vara hos andra, hvarigenom priset nedtryckes och allmänheten har då denna konkurrens att tacka för den ökade tillgång på varan, som sålunda åstadkommit. Och hvilken garanti mot saltbrist ligger väl i ett uplag af 84,000 T:r, eller om än detta belopp mångdubblas men plikten ändå fortfarande bestämmes endast till 8 sk. b:ko per T:a. Denna plikt kan stundom vara af så ringa inflytelse på en större handlandes kapitalverksamhet, om jag så må säga, att, om han finner alt fraklrörelsen på utländska orter är fördelaktigare än att låta fartygen hemföra salt, han betalar plikten och ersätter sig genom den större vinst, fraktfarten lemnar. Detta förhållande har den värde talaren helt och hållet förbisett, hvilket ju tydligen visar att saltuplagen, som de nu äro påbudna ej lemna den mycket omordade säkerheten. I öfrigt vill jag hafva nämnt, att om man nödvändigt skall göra något, så må man då heldre bevilja tullfri införsel af salt, såvida Staten kan undvara den tullintrad, som af saltinförseln är att förvänta?
Förordningen d. i3 Junii 1800, förklaras icke mera vara betalningsgilld} och att, i följd häraf, Dumraths och hans Hustrus ofvanberörde, inlecknade Förbindelse bör till dem £lier deras Lagliga rätts innehafvare, utom någon Betänkande n. 61 betalnings anläggande återställas samt inteckningen dödas. N:o 23* Betänkande, i anledning af Remisser från Högvördige PresteStåndet samt Yällofl. BorgareStåndet; rörande tryckningen af RiksStåndens Protocoll vid innevarande Riksdag, och Bihanget dertill, försäljningspriset samt de medel, utaf hvilka tryckningskostnaderne skola bestridas* (Rgs-4.) jHögvördige PresteStåndet tiar, med tiilkänhagifvande af dess fattade deslut, att så väl Ståndets egna Protocoll vid innevarande Riksdag* som Bihanget till samtlige RiksStåndens Protocoll, genom vederbörandes försorg skulle till trycket befordras, med samma Vilkor, i afseende på upplagornes storlek och försäljningspris m. m., som vid sistlidne Riksdag fastställdes, uppdragit åt Utskottet att inkomma med förslag till tryckningskostnadernes bestridande af de medel, hvilka till Riksdags-utgifterne anslås. Äfvenledes har Yällofl. BorgareStåndet genom ProfocollsUtdrag af d. 24 sisth Nov. tillkännagifvit, att Ståndet beslutit tryckning af dess egna Protocoll till en upplaga af 200 exemplar samt för öfrigt instämt uti Högv. Presteståndets ofvanberörde beslut, angående upplagans storlek af Bihanget till RiksStåndens Pro - 6 2 Stats-Utskottets tocoll, försäljningspriset å Protocollet och Bihanget, samt remiss till Utskottet för uppgörande af förslag til! tryckningskostnadens bestridande. Beträffande frågan om de medel, utaf hvilka tryckningskostnaderne skola bestridas, så, enär, enligt Utskottets. af R.
A L B E R T ( sätter sig skrattande till sin taf la ). Ha-h a-ha! Och den der tänk er gifta sig! Jag kan undra hvem som sk all bli' den lyckliga? Han borde gifta sig med sin respi rator, ty jag har inte på läng e sett två saker passa så bra tillsammans! ( det bultar på dörren ) D et var fan! i dag är det då omöjligt att få vara i f red! ( ropar barskt ) Stig in! Sjunde Scenen. DEN FÖRRE. ANDERS ( från fonden ). A N D E R S ( i Vingåkersdrägt med en säck på ryggen och en aln i han den , inträder försigtig t och ser sig omkring ). Kors för sju skatingen, s å g rannt här var! Hvem är der? A N D E R S ( som inte kan se Albert för staf lin och taflan , bugar sig ödmju kt för mannekinen som han betraktar med blandad rädsla och nyfikenhet ). Jo, det skulle fäll v ara j ag, det .. Anders f rån Myrtorp i Vestra Wingåk er! ( bu gar sig ånyo för mannekinen ). Är det hern som är afritaren? A L B E R T ( skrattande , i det han reser sig u pp och ser öfver taf lan ). Är du tokig, karl! tar du mannekinen för mig? A N D E R S ( förvånad ). Jaså, kors! det är flera inne i stuga, s er jag ! Jag trodde den der granna k arln var herrn sjelf, jag ! A N D E R S ( går fram någ ra steg , men alltid med en viss respekt för man nekinen ). Jo det är mycket, det! men si, här ä' så mycket finheter på väg gara, så jag ä' liksom litet bakomtagen att komma fram me't! Jaså, det är h an som är afri taren Gahm? A N D E R S . Va' han nere i sockna hos vånses i fjol sommars och rita åf j änterna, så de höll på te' bli tokuga allihop? A L B E R T . Det k an väl hända; men hvad vill du med det? A L B E R T .
Då således Staten, oberäknadt den ränta af 4o/0 den uppbär af Borås-bolaget, för det lån detta bolag erhållit af 1,374,000 Riksdaler genom ökad trafikinkomst till följd af denna banas anläggning uppbär ytterligare minst 50,000 Riksdaler årligen, motsvarande nära 4 %, hvilken nettoinkomst otvifvelaktigt kommer att betydligt ökas; då till följd häraf Staten af det lån, som lemnats detta bolag, årligen uppbär minst 8 % ränta, så hemställes, om det är billigt att det bolag, som tillskyndar Staten en så betydlig omedelbar vinst, behandlas strängare än något annat jernvägsbolag, och om Staten billigtvis bör af detta bolag fordra under de år, som andra bolag njuta räntefrihet, en årlig uppoffring af 36,000 R:dr. Man har invändt, att det vore ett farligt prejudikat att efterskänka något af de vilkor, under hvilka lånet beviljades. Men då man icke begär annat än att få åtnjuta samma rätt med alla andra, och ådagalagdt är, att Staten genom detta bolag skördar en högst betydlig vinst, som likväl under de första åren af bolagets tillvaro ej kan utgå utan uppoffring för bolaget, så vore prejudikatet icke äfventyrligt, att göra bolaget rättvisa genom att för tre år afstå denna vinst, helst Staten detta oaktadt upp. bär den beräknade räntan eller 4 % genom ökad trafikinkomst. Lånet utlemnades nemligen Motioner i Borgare-Ståndet 1865. 385 nemligen till en del under år 1862, men till större delen år 1863, och redan med den 29 Juli nämnda år började den ökade trafikinkomsten på stambanan, hvilken inkomst sannolikt redan detta år om icke motsvarade, dock icke så särdeles betydligt understeg räntan å statslånet.
L —. <r Q X2 L L-z >-> VL0- ^ ZZ2 L - L) >L2 ! ZG ^ r-r L^L -L» ^ O Q O r l - O rx, cr « >IQ O O «»> O -t-» or « 2^» >2^ « 2 " ^ ^ Z L^L» ^ 27 >^> "— v.» "2 -2 L Z ^ ° I «- 8 -Z -?. .77 o 72 22 Ä «) 22 L2 ' '2 L Z ^ <2 c^ ^cr «ZE ^ 27 ^ >Q» r-r. ^ <2 '-^ 12 Q r? 22 Z ^ ^ 2 -s « ZL-L^ — c — 72 <r ^ *<2 *-. « «C ^ « L L - 2> ^ 12 *LQ. -»-» iL^ °<r o ^ 8 °<r «« 2— ^-» «r> 27) L»> «x> « K ^ « x» ^ «> 2 -O ^ >/77 <L2- c'^ ^ ^ «> rr^. rr zs o U 27) «2 ^ « L Q « 27 ^ 72 ^7> <2 <2 S L-t.r7» » — ris. ^ <X2 « ^ 22 Q <2 W-» Q 22 — °<r — ^ ^ ^ L ^ ^ ^ ^ rr r^ 12 Z Z Ä § ^2 .77 ^ Q '77 : rrt^ '^) — Q ^ ^ ^ K r: ^ « -r »-^— d2 «-27 <2 ^ 22) c 12 25 22 -O ^ <2 27) ^ 22 ^ r ^ 2 « «-» r77 <2 «^2 <2 ^ r-» »-; ^2.
Revisorernes pligt är, att framställa anmärkningarne, men Ständernes rätt är, alt låta riem förfalla. Förhållandet är här enahanda med ConstitutionsUtskottets åtgärder; detta Utskott är pligtigt att vid hvarje vigtig anledning göra anmärkning mot Konungens Rådgifvare, men Ständerne äro icke deslomindre berättigade alt låta anmärkningarne förfalla, när mildrande omständigheter, ja considerationer, föranleda dertill. Jag tager mig således friheten uppmana Grefve Horn att sjelf, för det andamål han åsyftar, låta motionen förfalla; emedan om den 8o Den 7.2 Jan u a r i i f. m. af Ridderskapet och Adeln förkastas, det kail tydas som ett indirect förklarande, att Revisorerne ej fullgjort sin Instruction. Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob: Jag är hufvudsakligen förekommen af den siste talaren. Jag skulle hafva instämt i motionen, om den vunnit Ridderskapets och Adelns bifall, då den väcktes, och ett beslut derom sålunda otvunget bade följt på den slutade granskningen af StatsUtskoltets Utlåtande, rörande Revisions-berättelserne; men då motionen begärdes på bordet, och nu mera väckt motstånd, befarar jag, att ändamålet förfelas, och tror, att Grefve Horn med sin framställning skall göra Revisorerne sjelfve, bland hvilka vi äga några gemensamma vänner, en stor otjenst. Jag förmodar derföre, att Grefve Horn har den godheten att icke blottställa dessa våra vänner för den tvetydiga utgången af en votering; men i annat fall vägar jag åtminstone anhålla, att Contra-propositionen ej må ställas på afslag, utan på motionens förfallande. Frih erre Cederström, Jacob: Några Ledamöter hafva påstått, att Grefve Horns motion ej vore Grundlagsstridig, andra att så är, och en att det skulle medföra nytta, om ett sådant omdöme öfver Revisorerne, som nu är i fråga, alltid i framtiden afgafs. Jag vill till en början förklara min åsigt Den 22 Januari i f. m. 81 åsigt af Grundlagens föreskrifter i detta hänseende.
Slöjdföreningen beslutar belöningar för Elever, som utmärka sig för flit och framsteg, hvilka belöningar bestå dels i belöningskort, dels i Föreningens medalj i silfver eller brons, hvartill stansen blifvit till Föreningen skänkt af Hans Majit Konungen, jemte 25 ex. i silfver och 50 i brons af medaljen. På Föreningens högtidsdag den 5 Juni tilldelades år 1846 belöningskort med beröm åt 9 Elever samt är 1847 medaljen i brons åt 4 och belöningskort med beröm åt 16. Slöjd-Skolan har, på Franska Inrikes Ministerns befallning, såsom gåfva erhål - 40 lit en värdefull samling aftryck i gips af de uti École des beaux arts i Paris befmtlige bildformer.; för hvilkas blifvit af Statsmedel betald med 908 R:dr 42 sk. 8 r:st. Dessa gipsafgjutningar och Skolans öfriga samlingar, hvaribland finnas flere tusende, dels till Skolan skänkta, dels af Slöjdföreningen inköpta plancher, till bruk vid undervisningen i Skolan, hållas för allmänheten tillgängliga å bestämda dagar. Inkomsterna år 1840, bestående hufvudsakligen af Slöjdföreningens Ledamöters afgifter och skolafgiften af Eleverne, uppgingo till 2,620 R:dr 32 sk.; utgifterna åter till 1,837 R:dr 30 sk. 4 rist. År 1847 voro inkomsterna 2,031 R:dr 26 sk., utgifterna deremot 3,029 Ridr 8 sk. 9 rist.; i följd hvaraf Skolan, efter användande af förra årets behållning, både vid 1847 års slut en skuld af 214 R:dr 29 sk. 1 rist. Årsafgiften af Föreningens Ledamöter utgör 1 Ridr 16 sk., och Ledamöternas antal uppgick sistnämnde ar till 956. t) Navigations-Skolan. Den bar fortfarit oförändrad, med lika Lärarepersonal och Statsanslag, som i förra Berättelsen blifvit uppgifna. Eleverne hafva i medeltal varit 40 årligen; och under de ifrågavarande fem åren äro utexaminerade 99, dels som Styrmän, dels som Sjö-kapitener i lista och 2:dra klassen.
På Barbariska kusten i Turkiet äro dessa utsatta för den våldsammaste medfart, för beständiga prejningar, i Rom för smuts och förakt; men de tåla allt i hopp om vinst; kan hos sådant folk väntas frihetskänsla, moralitet och ära? och bör man vara angelägen om, att öka en sådan colonie ? Vi håfve, ty värr, nog infödda egoister, procentare, lurendrägare och bedragare, utan att behöfva auctorisera ytterligare import af dessa öfverflödsvaror, 334 Den 15 Juni. Må Judarne, som redan äro bosatte i Sverige, få qvarblifva och erhålla riktiga Borgare-rättigheter i de dem anvista städer, icke annorstädes , icke någonsin på landet få insmyga sig eller tillhandla sig jord} må de ä» ga rättighet att gifta sig med Svenska fruntimmer och Svenskar med Judinnor, emot det vilkor, att barnen uppfödas i Evangeliska Läran } men må ock med detsamma porten för evigt vara stängd för flera Judar, att ytterligare inkomma i vårt Nordiska Canaan: hörandes till den ändan årligen ett exemplar af en förteckning på alla Judar i hvarje stad inlemnas till Magistraten och der förvaras, och ett exemplar till Kongl. CommerceCollegium in* sändas. I händelse att Betänkandet blifver återremitteradt, hvarom jag anhåller, smickrar jag mig med det hopp, att respectiva Utskottet fäster någon uppmärksamhet vid mina anmärkningar. Herr Heykenskjöld, Ludvig, anförde: Då jag inför Höglofl.
Rättigheten för en fri medborgare; att opåtalt få odla de naturliga anlag Försynen lemnat honom, så vidt de leda till ett ädelt ändamål och äro påkallade af eget behof, är efter min öfvertygelse för helig, att Den 21 Februarii, den längre bör vara inskränkt inom de trånga gränsor som Skråfärjattningarne löreskrifva; utöfningen af denna rättighet står dessutom i ett så nära samband med allmänna välmågan , att jag sannerligen icke kan begripa, huru eh så upplyst nation som den Svenska , icke längesedan sökt deraf draga den gifna fördelen. Frihet i handel, skall för den handlande medborgsclasseri och för landet i allmänhet, medföra de största fördelar; då en allmän klädförordning bestämde, hvarmed icke allenast hvarje Svensk, borde vara klädd t utan också’ dess boningar vara meublerade, hvarvid^ sorn jag förut haft äran nämna, allt utländskt, så vidt möjligt vore, feorde vid ansvar förbjudas, så torde någon synnerlig förbrukning af dylika varor icke Här komma i fråga. Handlande Classen skulle derigenom icke finna någon annan afsättning af dylike varor , än den , som genönri commiésiöDSoch transporthandeln kunde åstädkömriiä. ? , hvarigenom eh icke obetydlig, meri mera redbar förtjenst stadnade i dens händer och derigenom vårt jern och andre väre hos Utländska Mägter begärlige varor skulle för landet bibringa deri största vinst. Vi undgingo derigenom att underhålla en kostsam kustbevakning och en sådan inängd tullbetjening, som nu, hvilka, enligt hvad allmänna omdömet påstår, icke på det aldra minsta uppfylla ändamålet med deras bestämmelse; tydligaste be.; viset härpå är utan tvifvel det, att mani hvilken stad, ja snart sagt i hvilken vrå af riket som hälst, kan få köpa lurendrägeri - varor af iivad namn det vara må och till öfverflöd j beli Den 21 Februarii, dessa skola aldrig upphöra att hos medborgarne vara begärlige , så lange icke förbruknin* gen deraf är förbjuden. Huru mycket smaken för sådane saker inrotat sig hos den ringare folkklassen och hos tjenstehjon i allmänhet, har erfarenheten tillräckeligen ädagalagdt.
I sådant afseende och med förmälan derjemte, att nu mera en ny tillgång inom sjelfva kommunen yppat sig i kronans behållning, 36 tunnor 26 fié^dels kappar, af den krono-tionde., som vid skattläggning den 16 Oktober 1847 blifvit åsatt Södertelje stadsjord, har motionären, i egenskap af Riksdags-fullmäktig för Södertelje stad, yrkat, att ett emot ifrågavarande vederlag svarande anslag af 36 tunnor spanmål måtte af nyssnämnde kronotionde-behållning varda för kyrkoherden i Södertelje anvisadt. I följd af erhållen remiss å denna motion får Stats-Utskottet, efter tagen kännedom af de motionen bilagda, och Utskottet i öfrigt tillhandakomne handlingar, härmed afgifva utlåtande i ämnet och i sådant afseende anföra, att den fråga, hvarom motionen handlar, äfven vid 1847 och 1848 årens Riksdag förevarit. Vid ärendets behandling af dåvarande Stats-Utskott upplystes, i enlighet med hvad af nu företedde handlingar jemväl inhemtas, att, uppå underdånig ansökning af kyrkoherden i Södertelje om återfående af ifrågavarande vederlag, Kongl. Maj:t, sedan uti afgifne underdåniga utlåtanden Konsistorium i Strengnäs, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stockholms län, samt Kammarkollegium ansett sökanden berättigad till återbekommande af meranämnde kronotionde-anslag, 36 tunnor spanmål, i hvilket afseende Kammar-kollegium tillstyrkt aflåtande af Nådig proposition till Rikets Ständer, men Stats-kontoret åter funnit sökandens anspråk tvifvelaktiga och äfven hafva det emot sig, att de gingo ut på att tillintetgöra ett beslut, fattadt af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer för mera än etthundra år tillbaka, genom Nådigt Bref den 16 April 1847 förklarat sig icke finna skäl att den underdåniga ansökningen bifalla och ej heller att Nådig framställning i ämnet till Rikets Ständer aflåta.