Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med fästadt afseende härå, och då det, efter Utskottets fullkomliga öfvertygelse, icke skulle kunna lända till Bankens consoliderande på det hela, eller bereda någon ökad säkerhet för silfver-utvexlingens framtida bestånd, om man, på sätt tabéllerne N:ris 1, 2 och 3 förutsätta, ville före silfverutvexlingens början utgifva ett ytterligare betydligt belopp sedlar till silfverinköp; men vida större trygghet för silfverutvexlingens framtida fortgång måste anses vara beredd, genom antagandet af de i Utskottets Bet. N:o 6, af denna dag, uppgifne garantier, och det i sådant afseende föreslagna creditiv å 1,000,000 R:dr silfver sp., än den säkerhet, man möjligen kunde tro sig vinna, medelst anskaffandet af en ytterligare silfversumma, kort före utvexlingens begynnande, så vidt detta icke lät sig verkställa, utan att tillika, i högst betydlig nion, öka sedelskulden; hvilket, fastän i ringare mon, måste inträffa, äfven i händelse Rikets Ständer, i likhet med hvad vid sistlidne Riksdag tilläts, skulle medgifva, att 3:ne års till silfverköp anslagne medel finge för ändamålet förskottsvis begagnas, vågar Utskottet härmedelst förklara, att Utskottet finner Bankens silfverfonds nu varande ställning så beskaffad, att Banken kan till silfver-utvexling öppnas. B ihan gj till R. St.
Maj:ts Nådiga Proposition, på grund deraf, att Rikets Stä.nder, vid senaste Riksdag, med bifall till Stats-Utskottets då afgifna Utlåtande N:o 265, beslutat, att, i och för regleringen af Armeens accorder, Styrelsen af Accords-fonden finge ytterligare begagna det, vid 1828—i83o årens Riksdag, på Riksgälds-Contoret anvisade Creditiv stort 100,000 R:dr Banco. Detta Rikets Ständers bifall innehöll dock ett afslag å Kongl. Maj:ts då afgifne Nådiga Proposition, hvilken åsyftade att bereda Armeens Accords-fond någon egentligare fördel af nämnde Creditiv, än den fonden nu åtnjuter, bestående endast deruti, alt, under den fortgående, men, som jag förmodar, snart afslutade regleringen, d. v. s. den jemnare oOh rättvisare fördelningen af aceordsbeloppen inom hvarje grad, kunna, vid förefallande styrkt behof, lyfta några få 1000 R:clr af den under närvarande restrieliva föreskrifter öfverflödigt stora Creditiv-summan, Banco-Utskottets Utlåtande, N'.o 97. hvilken gerna kunde nedsätlas lill en fjerdedel eller derunder, och ändå, med afseende å den medgifna nvlljande-ialten, vara fullt tillräcklig. Det nu begärdia Creditivet alser elt helt annat behof, eller underlättandet af den amortering, sorn Armeens Pensions-Cassa söker åstadkomma i Aceordens belopp, och till hvilket ändamål det å Riksgälds-Contoret beviljade Creditivet icke kan eller får användas. Utskottet erinrar vidare ”om de Banken under framfarna tider tillskyndade högst kännbara förluster genom dylika för allmänna föremål beviljade Creditiv,” Della skäl lärer väl ingenting betyda, så länge Utskottet icke visat, hvad sammanhang den nu begärda Crediliv-rätten eger med den Creditiv-rätt, som Utskottet uppger hafva tillförne ådragit Banken så kännbara förluster.
Då utmärkta naturgäfvors och sjelfförvärfvade kunskapers oaflåtliga användande under en läng lefnads verksamhets tid tili samhällets gagn ostridigt medföra rättighet till bifall och erkännande, varaktigare än den flyende dagens, samt allmännare i den mån samma verksamhet varit af vidsträcktare omfattning och haft större inflytande, är det ej utan grundad! hopp om framgång jag genom denna vördsamma motion hos Svenska Folkets ombud till behjertande anmäler, att Kammar-rådet, Rikets Ständers f. d. Tustitie-Ombudsman Sven Lorenz Theorell vid sin den 15 December nästlidet år timade död åt enka och fem barn, af hvilka endast tvänne med sjelfständig bergning, efterlemna! ett bo, deri, enligt lagligen förrättad bouppteckning, skulderna med 117 R:dr 40 öre öfversteg tillgångarna. För hvar och en, sorn med uppmärksamhet följt den under sednast förflutric 40 åren inom vårt land jemnt pågående utvecklingen af rättsläran och lagarne för samhällsförhållandena med dertill hörande bestämmelser af ömsesidiga rättigheter och skyldigheter är det ej obekant, att Kammar-rådet Theorell med en ihärdighet och stark vilja, som afpräglade en orubblig karakterens fasthet, samt med en djupsinnighet och mogenhet i omdöme, som vittnade om en ovanlig förståndets skärpa, verksamt deltagit i behandlingen och utredandet af dit hörande ämnen, samt att han dervid, än såsom Statens tjenare med redbarhet och bepröfvad skicklighet, fullgjort sitt kall och upprätthållit ombetets värdighet, än ock såsom skriftställare i den rigtning, som en viss naturlig fallenhet och särskildt inträffade tilldragelser anvisade, uppträd t såsom en oförskräckt försvarare af folkets rättigheter. Till belöning derföre blef han under tre efter hvarannan följande riksdagar hedrad med det dyrbara förtroendet att kallas till Rikets Ständers Justitie-Ombudsman.
St:r att antaga. Hr von Troil har fullständigt visat det felaktiga uti StatsUtsk:ts beräkningar och på ett öfvertygande sätt ådagalagt det företräde, sorn Nässjö-linien bör tillerkännas, och jag lyckönskar mig och den goda saken att Hr Troil haft en så grundlig bekantskap med förhållandena i Småland alt jag ej behöfver vara vidlyftig. Jag ber till en början att få något beröra och utreda hufvudsakliga anledningen till förslaget att .draga södra stambanan genom Sunnerbo härad af Kronobergs län från Jönköping till Malmö. Redan för omkring 20 år tillbaka hade en länsman i samma härad, utrustad med ovanlig urskiljning och tankeförmåga, på resor mellan Jönköping och Kristianstad verkställt lokala undersökningar och derunder trptt sig firma vägen öfver Ljungby och Hallaryd åt. Skåne vara fördelaktig för en jernvägsanläggning, hvarföre ock Gr. Adolf v. Rosen, som lifligt intresserade sig för jernvägars anbringande i Sverige, hösten 1845 efter återkomsten från England begärde del af länsman Rundbergs undersökningar. Svårigheten, för att icke säga omöjligheten, att den tiden få medel till blotta undersökningar afskräckte dock icke llundberg att fullfölja sin plau genom att af Kronobergs läns hushålIssällskap begära understöd till företagande al en okulärundersökning. Erkännande Rundbergs outtröttliga möda för ett så godt. ändamål, ansåg likväl sällskapet sig icke kunna eller böra bevilja någon andel i undersökningskostnaden, enär banan skulle komma, som orden lyda, att genomskära en aflägsen och den mest tarfliga delen af länet samt då först afgöras borde hvad närgränsande län ville bekosta till dessa undersökningar. Sedan omsider erforderliga medel genom Rundbergs förslag blifvit samlade till den af Ingeniören Carl Tottie i Nov, 1850 verkställda okulera undersökning emellan Jönköping och Malmö med en linea till bron vid Kristianstad, hann Rundberg likväl icke utfärda sin prospectus till bildande af ett aktie bolag för utförandet af jernvägsanläggningen, innan han genom döden hindrades att fullfölja denna plan.
Af sistnämnda belopp, 28,100 R:dr, äro dock redan 18,000 R:dr å ordinarie stat uppförda, och hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte på det sätt bifalla den nådiga framställningen, att det för Alnarps landtbruksinstitut å ordinarie stat uppförda anslag förhöjes med 10,100 R:dr. 26:o. Äfven uti det till Ultuna landtbruksinstitut utgående årsanslag, 12,000 R:dr, har Kongl. Majit äskat förhöjning med 6,000 Ridr. Då, enligt hvad af Statsråds-protokollet (sid. 18 och 19) inhemtas, det hittills varande årsanslaget till nämnda institut visat sig vara otillräckligt, så att under de sednare fem åren en brist i medeltal uppgående till 12,249 Ridr 25 öre för år uppstått, har Utskottet väl ansett oundgängligt att årsanslaget äfven för detta institut något höjes; dock som de icke obetydliga kostnader, som nedlagts å förbättrande af jordbruket vid den åt institutet utan arrende upplåtna Ultuna kungsladugård, numera böra genom ökad afkastning åtminstone till någon del återgäldas, och den stigande afkastningen i någon m,ån bör förbättra institutets ekonomiska ställning, anser Utskottet sig sakna giltig anledning i vidsträcktare mån förorda den nådiga framställningen i förevarande hänseende, än att Utskottet hemställer, det Rikets Ständer må uti det till Ultuna landtbruksinstitut nu utgående årsanslag, 12,000 Ridr, bevilja en förhöjning af 4,000 R:dr. 27:o. Såsom bidrag till underhåll af två lägre landtbruksskolor på de orter och enligt de grunder, Kongl. Majit kan finna skäligt bestämma, har Kongl. Majit äskat att å ordinarie stat må uppföras ett belopp af 4,000 Ridr.
Om således denna Kronans tjenst icke ager någon lön af Staten, utan endast och allenast utgör en af kronojorden utgående tjenstbarhet, så bevisar della i min tanke alldeles icke, att den derigenom får någon slags municipal karakter. Jag medger visserligen, att fjerdingsmannens befallning iir sådan, just. i följd deraf alt han är den lägste Ijeustemanneu, alt han till följd deraf i många fall kommer att under beröring med folket handla så, som om han verkligen vore en municipal!jensteman. Detta är likväl alldeles icke beskalfenhclen af hans egentliga åligganden; ty han har icke alt emottaga någon befallning af communen, ulan lian är endast och allenast förpligtad alt verkställa kronobefallniiigsmannens ordres och linn är således i allo Kronans tjensteman. Det händer visserligen att honom åläggas vissa befallningar, sorn uteslutande borde tillhöra kronofogdarne eller på sin höjd länsmännen ; men sådana omständigheter hafva sina skäl, och det beror på den mängd bestyr, sorn under sednare lider äro kronobetjeningen ålagde, samt af dislriclernas liige med flere omständigheter. Det heror till och med af personliga egenskaper och deraf beroende förtroende, om fjerdingsmannen någon gång kan få sig ombelrodda sådana värf, som egentligen icke tillkomma honom. På det hela kan han således icke betraktas annorlunda än såsom en Kronans tjenare: han må nu vara allönad eller icke, hans aflöning må nu bestå i contenia bidrag af Slaten, eller lian må anses genom den personliga utöfningen af ett tjenstebestyr, som åligger hemmanet, fullgöra något som är honom af Staten förut godtgjordt, sä kan jag icke annat än förena mig i de åsigter, som både inom Utsk. blifvit yllrade oell äfven härstädes, synnerligen af Frih.
Vexelbruk träffas väl på ett och annat ställe i trakterna omkring hufvudstaden, der bättre tillgång på gödsel-ämnen sådant föranledt; men på få ställen i Länets öfriga delar, hvartill den kortare arbetstid, klimatet medgifver, höga dagsverks-priser, och en allt mer och mer tilltagande brist på stängselvirke i de trakter, der jordbruket är invånarnes egentliga yrke, äro de verkande orsakerna. Produktionen af råg, hvete och vårsäd står i samma inbördes förhållande sorn förut; så att råg-sädet utgör det hufvudsakliga. Efter nedsatt beräkning på de grunder, som i detta ämne stå att finna, utgör årliga utsädet af hvete 3,790!? tunnor, råg 29,120!? t:r, korn i4»475i| t:r, bafra 4,97i*:r’ blandsäd 3,o53A t:r, ärter 2,918^ t:r. Odlingen af potates bär märkbart tilltaget, äfvensom konsumtionen deraf, såmedelst att potäterna allmännare användas till boskaps gödande. Att med något sken af sannolikhet bestämma utsädesqvantiteten, är likväl föga verkställbar^, i anseende till del stora antalet af mindre jordrymder, hvilka, utom hemmansägorne, vid torp och backstugor, dertill användas. Linodlingen, ehuru den ännu icke utgör något hufvudsakligt näringsfång, har betydligen utvidgats, i synnerhet bland allmogen och innehafvarne af mindre jordlägenheter, till verklig vinst för odlarne, som dock till större delen sakna den färdighet och kunskap, sorn erfordras till linets beredning, och hvilka, då de en gäng föfnr hriSnit allmämTe jufvas, synas lätt kunna föröka detta slags kultur till mer, an hvad den nu är, knappt tillräcklig för husbehof. FnlD.eie';° T'68 ,°dlTg af,hamPa och humla snarare minskas än ökas “riol Ä±rl"SkBS de""“ Sed”"e "" ‘ va™
Tjenstemän samt all annan Betjening, hvartill kommer hyran för Residentshuset; att denna Stat, då man dertill räknar Häradshöfdingen, Kronofogde och Häradsskrifvaresåsom på samma gång med den öfriga Lands-Staten tillkomne, knappast lönes af Landetsinkomster och sluteligen att om göromålen ökats; så torde just tillfället ej sällan vara orsaken till de trätgirigas ansökningar och tvister hvilka, i saknad af sådant tillfälle, ofta skall biläggas, på dessa skäl hemställer Anders Mårtensson, att Jemtland nu, såsom det for om varit» kunde läggas under Vesternorrlands Läns Styrelse. J denna mening har Johan Longberg jemta öfrige Fullmägtige från Gefleborgs len instämt, vities fetafs - Utskottets Betänkande»; med tillägg af Carl Bergman: att han för sitt vrkande, om Herjeådalen? åteiläggande till Gefle; borgs oell Jemtlands till Vesternorrlands Häri hemtat stud dels från desse Lahdskaps belägenhet, dels ock deraf, att vid ofta inträffande missväxtår, den undsättnings Spahnemål, sorn beviljas Herjeådalen och Jemtland, måste genom Aerö ömvägar föras till dem af Gefleborgs Läns Innevånare, hvilka såmedelst komma att 1 da genom den stränga Kronoskjutsen. Denna olägenhet anser lian deremot kun ha äfhjeipas, genom Arn ders Mårtenssons förslag, då jemtlands undsätthings-Spannemil kunde sjövägeh transporteras till Sundsvall, och Herjeådaléns* Innevåhare utad Svårighet sjelfve hemta sin Spannemål från Hudiksvall. Anders Nilsson från Norra Jemtlahd har dér* emot bestridt hvad Anders Mårtensson föreslagit, under anhållan att Länsstyrelsen må förblifva oförändrad; 2:0 Af Eric Åndersson Bång: att sedan jemt; land blifvit söhdrät från Westernorrlands Och Herjeå dalen från Gefleborgs Län, för att tillsätti; mans utgöra ett Län, hafva flere ol:.'genhetel? drabbat Herjeådalehs Innevånare, bland hvilka främst må namnas den tunga och olägenhet, 6oiii 4 Satul. 4 Baud.
Plenum kl. 10 f. m. Justerades Pleni-Prot:n för d. 26 och 30 sisth Nov. samt 6 prot.utdr. för d. 7 dennes. Företogs val af Bänkman efter följande Hrr, nemi.: inom 3;dje Bänkms Afd.: Gr. Liljencrantz, Gustaf Fredrik. inom A:de Bänkms Afd.: JYS 145. Frih. Stjernstedt, Jacob Theodor. inom S:de Bänkm:s Afd.: JYS 354. Frih. Fock, Frans Wilhelm Reinhold. inom 47:de Bänkm:s Afd.: JYS 1600. Hr Braunerhjelm, Ferdinand. inom 49:de Bänkms Afd.: JYS 1841. Hr Edenhjelm, Gillis. inom %0:dc Bänkm.-s Afd.: JYS 1975. Hr Scheffer, Pehr Henrik. inom 24:de Bätikm.s AJd.: Hr dorchimont, Wilhelm Albrecht, och befunnos, efter valförrättningens slut, till Bänkman hafva blifvit utsedde: inom 3:dje Bänkm:s A/d.: Gr. Skjöldebrand, August Fredrik. inom 4:de Bänkms AJd.: M 76. Frih. Kruse till Vercliow, Fullm. Frih. Bonde, Knut Philip. inom 8:de Bänkms Afd.: JYS 369. Frih. Lagerstråle, Fullm. Frih. Cederström, Carl Emanuel. inom 47:de Bänkms Afd.: Hr von Döbeln, Ernst Georg, efter lottning med JYS 1506 Hr Stjerngranat, Georg Gustaf Henrik och JYS 1528 Hr Gyllenram, Fredrik Gustaf, hvilka alla erhållit lika antal röster; 202 D en 14 December. inom 19:de Bänkm:s Jjd.: JM 1798.
Utskottet vara desorganisera^ så ätt ingeri öfverläggning kan företagas ; ingeri proposition göras och intet best ht fattas.” ”Att tretine Stånd företaga sig afgörande! af en fråga, sorn det fjerde Ståndet förklarar stridande mot dess Privilegier, är en oformlighet, stridande rnct Riksdags Ordningen. Miridst kan i så beskaffade omständigheter tv. nne Stånd öfverrösta det tredje.’’ ”Denna min särskilta tänka anhåller jag ina få åtfölja Expeditionen till Respectivä RiksSfåndert. ” Härmed förenade sig Herr Prosten fek. Herr Prosten .Levin anförde: att Prest-Ståndets Ledamöter, redan ifrån början af öfverläggning garns förenat sig med Borgare Ståndets Med» lemmar. Herr Kammar - Junkaten Lagerheim ytiiade i ”Jag anser mig icke kunna undgå att anmärka j det Prest-Ståndet alldeles icke < på sätt Herr Prosten Livin nu först uppgifvit, fråri första början förenat sig med Börgäré Staridét, som éj velat ingå i pröfning äf förevarande ämne, emedan de förmehtes angå Ståndets privilegier, utan hai Prest-Ståndet deremot, i öfver" läggning om förevarande frågor, Ordentligen ingått i samt i Vöteriögeh örti första punkten jemväl deltagit, utart att vid början af öfverläggningen hafva gjort mindsta förbehåll, Och utaii att 3364 Den 14 Juli. att hafva undandragit sig att i öfverläggning och beslut deltaga. Jag får till bestyrkande af denna omständighet åberopa Protocollets vitsord.’’ ”Att nu efteråt, sedan frågorna blifvit behörigen åtgjorde, genom beslut, deruti man sjelf deltagit, framställa den mening, att då ett Stånd förklarar sig icke kunna ingå i öfverläggning om ämnet såsom stridande mot dess Privilegier, Utskottet borde anses desorganiseradt, sä att ingen öfverläggning kunde företagas, och intet beslut fattas, förekommer mig högst oväntadi och besynnerligt, samt äfven stridande mot den öfvertygelse man först ådagalaggf, genom det man ordentligen ingått i pröfning af ämnet.
Ehuru jag till alla delar instämmer uti och gillar den princip, som ligger till grund för Ulsk:s tillstyrkande, tager jag mig likväl friheten fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att Utsk:s tillstyrkande är långt vidsträcktare i detta hänseende än K. M:s förslag. Det förra innefattar nemi. att alla personer, hvilka, såsom inskrifne i sjömanshusens rullor, äro skyldige att i yngre åren tjenstgöra på flottan,- skola under fredstid vara fria från all slags öfning. I enlighet dermed var också afd:ns förslag uppställt, men då detta förslag inkom till plenum, ändrades det der så mycket, att del fick en hel annan lydelse. Jag hemställer derföre vördsamt att R. o. Ad. behagade återremittera denna punkt, på det alt Utsk. må komma i tillfälle alt inkomma Den 9 Maj. med ett redaklionsförslag mera öfverensstämmande med hvad K. M. föreslagit. R. o. Ad. ansäg de emot ifrågavar. del af Ulsk:ns betänk, gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss. Utslcns hemställan om utfärdande af en författning rör:de bevdringens organisation med dertill hörande reglementuriska fores kr ifter. Utsk:ns betänk, i denna del blef af R. o. Ad. bifallet. Slutligen förekom Utsk:ns anmälan om behandlingen af Hr Stjernsvärds anförande, rör:de landtförsvarets organisations, och fann R. o. Ad. denna anmälan icke föranleda till någon åtgärd. Upplästes och lades på bordet StatsUtsk:s utlåt. N:o 163, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse om anvisandet af ett särskildt kreditiv lill betäckande af kostnaderne för de rustningar, som af närvar, politiska förhållanden kunna påkallas. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Som jag är öfvertygad alt det II. Ståndet allmänt inser vigten deraf, alt delta betänk. snart företages till afgörande, tager jag mig friheten föreslå, att detta mål mätte uppföras först på föredragningslistan till nästa plenum.
Herr t-vttc-ugkölcl trodde att, i ett mäl af denna beskaffenhet, nägst afseende pä kostnaden icke kunde komma i beräkning: och, hwad anginge sjelfwa målningens werkställande, hemställde han om icke, dä R.dderstapet och,Adeln agde ibland sig en man, nemligen Herr Ofwer Jnten - Den 6 October. Z8i Intendenten som wore den bästa Doma ren öfwer konsterne, R dderstapet och Adeln skulle behaga anmoda honom att foresta Artisten. Friherre RUv^r-Mutll, dttts, utbad sig fä erinra att frägorna cm kostnaden och Artisten alltid warit, af Högloflig?. Riddcrstapet och Adeln, öfwerlcmnade ät Riddarhus-Dircctionen och föreflog, att idderstapet och Adeln nu pä samma sätt watte tillwägagä. H.rrGrefwen och Ordföranden gjorde Proposition pä Friherre 8jUveisKölc!8 hemställan, hwilken med Ja beswarades. Upplästes ett frän Bewillnings-Utskottet inkommit utlätande, af den 4 dennes, öfwer Konungens Nådiga Proposition af den iZ September, rörande ätstcklige sökte eftergifter i Bewillningen, hwilka, pä sätt Utskottet förestagit, tillstyrkas. Lades pä bordet. Justerades följande: Utdrag af Högloft. Riddcrssapets och Adelns Protocoll, wid Urtima Riksdagen i Orebro, den 6 October i8iv. S. D. Med gifwcn anledning af Kongl. Majus, uti Nådig ssrifwelse lill Herr Baron oclst Landt-Marskalken, denna dag yttrade enskilda Nädiga enstan, och uppå särskild inom Ständet giord motion, ansäg Högloflige Ridderstapet och Adeln sig böra gä Hans MajUs äsiundan,i afseende pä.
Frilen fann dem då måhända icke så lätta att anfalla, som nu; men jag tackar i alla fall för den uppmärksamhet, som derå är skänkt. Jag bei likväl att få försvara dessa punkter, efter jag upptagit dem uti mitt förslag. Frilen nämner, att mantal är en så låg beräkningsgrund, att inkomsten af 7gS:dels hemman på många ställen skulle blifva lika med noll. Jag beklagar, att jag så litet känner vårt fäderneslands geographi, alt jag icke visste, att på många ställen funnos så små heraman som 796-delar. Frilen frågade äfven hvad bevillning som var afsedd, när det talades om den högsta bevillniugen, om det var efter andra artikeln eiler efter någon annan. Mig är icke bekant, att taxering efter rörelse eller egendom sker efter någon annan än andra artikeln. Således är det den, som är afsedd. Frilen säger, att classfördelningen är något oerhördt i Sverige, att hittills den fattige och den rike här åtnjutit lika politiska rättigheter. Hade så varit, Hr Frih., så hade säkerligen icke den rörelse uppkommit, som nu finnes i landet, icke detta behof att utsträcka deltagandet i representationen till långt flere än De n 11 Ma rs e. m. 145 än förut deruti deltagit. Representationen liar varit inskränkt lill dessa Stånd, och classerna inom dem så olika representerade till sin personal, att delta har blifvit orsak just till det missnöje och till det behof af reform vi hafva, hvilket icke kan vara Frilen okändt. Således tror jag icke, att della af Frilen uppgifna skäl kan anses såsom en gilltig anmärka, emot det förslag, som jag, lika med Gr. Anckarsvärd, vågat framställa. Emot mitt förslag, alt K. M. skulle tillerkännas någon andel i utseendet af den äldre kammarens ledamöter, hafva ytterligare stränga anmärknrr blifvit framställda denna afton, utom dem, som i förmiddags framställdes. Jag sökte då att besvara dem så godt jag kunde, kan icke nu tillägga något dertill, och älskar ej att upprepa hvad jag redan har sagt. Jag vågar blott säga, att örn man är så angelägen, som Frih.
fraiiilagdt förslag till stadgar, faststaldes stadgar (se bilaga I), konstituerades förbunclet samt valdes styrelse och revisorer. Scdan vid Styrelsens första sammanträde, den 5 clccember, val af fiinktionirer egt rum, har Styrelsen haft följandc sammansättning ocli fördelning af göroiii ?il. 1Ziksaiiticparieii H. Hildebrnnd, Ordförancle. r S tVhirtock, Sekretcrare, Dr Carl Nyström, Kas~aförvaltar~. Fröken Ebba v. HallzyI. Frii S. Adlerspart. Fru E. Fru G. af Klintberg. Iloiiiitcndc~itcii A. Bortdl. H. IJa / rire. Fröken L. Doktor G~lstaf @ obevg. Fröken dfiiza FovselI. Literatören E r ~ s t Beckruair. Fröken G. Efii~iirg. K: insliri ?dct L. Forssi~rnrr. Fröken ' Eilcrr Przis. Rektor C von Frimir. G J ~ I ~ J J. 1: rökcii G. Pfiel~~~crrrs. Kapten L. A. Hubcudick. I ' riiken Ama Roos. Fröken A. Sandström. Fru G. Weidenhielm Docenten L. H. Aberg. Levisort. Frii Elise Oa ' eIbrrg. Doktor r /. Svedborn. Vid naiiiiic1; i styrclscsan~niaiitrsde insattes i Mrvaltningsutskottet, jeiiitc kassaförvaltaren, frii S. L-d Adlerspam, fru E. Aukarsviira ', 19. Hihlrbrnqd ocli fru S. Whitlock. Styrelsen har under det första året, raknadt från den 3 deceniber 1884 till den 31 december 1885, hillit 7 sammanträ- och clcss förvaltiiingsutskott 27.
Herr pril^erre Orekve //c?/'^ priderre 6^/?e/r/raa^ pilif. Kongl. Knnes protocollet dilugcit; Ood skulle 3lltsä, i öfverensstämmelse clerwecl, lVäclig proposition uncler clenn3 Ö3g till Rikets 8täncier expeclier38. px protoeollo» 6. ^l/unt/re. LTGCNMGLM. »o» /. I 83MM!inItr,i>A me3 en köreslg^en, oelt gf 8on»I. Ngj:t uncler clen 23 l^ek>rugri ,858 i kVäuer kgststälI3, rtllmän re^Ierin^ »k lönerne kör 8tocIi!iolm8 8ts68 Lmk>et8- neli tjenstemän, äkvensom gk Inliomstneli IIt»ikts-8tgten sön 8tgclens Orätsel-Verli, ltgr, me3 ltänsi°t till unclerlättgcl oell ^äsli^n4, -ul gmorterin^ gk 8tg3ens sliulcl, krgmställninA Itos 8.011AI. I^lgj:t 8Iikvit björck om k>ere6gn6e gk rälti^Itet lön Orätsel-Lomwissionen till ett 6re8itiv i kiliets 8lgnclers Dguli ä tvältunrlrg^e tusende kilisckgler, emot erläA^gncle gf k^rg ^roeenls räntg elerä i 6en man, l3reöitivet k>eAg^ngs, sgmt emot clen sälierliet, 80m kommissionen ä 8tgclens vä^nsr e^cle erkjuög; oell vill Xon^I.