Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 38 n vida Bolagen, livart för sig, vilja i »le stadgade vilkoren ingå; och bör hvad sorn af tillstädeskoralie Actie-egare beslutes gälla lill ei ler l ättelse för de frånvarande; hvilket allt R. St. härigenom få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. F o r m u 1 a i r e. Jemlikt Rikets Ilögloflige Ständers Beslut vid 1823 års Lagtima Riksdag, förbinda och utfästa sig, å nya Bolagets för Stenkolsverket vid Höganäs vägnar, undertecknade, af Bolaget valde Styresmän och Förvaltare af Verket, att, när Stenkolsverket lem 11 ar en vinst-utdelning af åtta procent, erlägga tili Rikets Ständers RiksgäldsConloir, eiler det Penningeverk, Rikets Ilögloflige Ständer framdeles kunna förordna, En pro\ cent, då således Bolaget får behålla Sju procent; nar vinst-utdelningen uppgår till Tio procent, likaledes utgifva Två procent; och när den bestiger sig till Tolf procent, erlägga Tre procent, såsom den högsta procenten, hvilken från Bolaget kan komma att till Staten utgifvas. Hvilket härmedelst på det kraftigaste försäkras. — N. N. N. N. N. N. Directionen för Stenkolsverket vid Höganäs. Exp. Utsk. Förslag till tind. Uppl. o. godh. hos Ridd. och Adeln d i5 Febr. i?3o, Preste-Ståndet d. 17 Borgare-Ståndet d. 17 Bonde-Ståndet d. t8 Rikets Stunders underdåniga Skrifvelsej angåen* de Låneunderstöd af allmänna medel till Hanni-anläggning vid Jönköpings Stad. S. A. K. Då segelfarten å sjön Vettern måste vinna en ökad liflighet genom öppnandet af Götha Canal, och det med all sannolikhet kan förutses, att varutranspot iei ne å detta farvatten skola med tiden i betydlig mon tilltaga, samt, under sådant förhållande, det måste vara af vigt, att en tillförlitlig hamn cj längre saknas vid någon af nämnde sjös stränder, hafva R.
R:dr. LO. si. 5 rst., endast en behäll. ning af 518,424: R:dr. 23. si. 10. rst. Banco. Sedan förledit är har wäl denna Fond blifwit mulstad genom ytterligare förstotter rör Stats. Werket och krigsbehofwen samt till aflö. nmgar och reparations kostnader m. m.; Men deremot hafwa en del Spannemäl. och Proviant, pesedlar, som efter kriget öfwerblifwit, kommit Magazins. Inrättningen till godo, jemte winst pä utländskt bränwin, sä att Fonden för det närwarande bestär uti följande, nemligen: Contante medel wid nasti. Jun. mänadö flut 83,83i: 5.2. 187,000 Kannor Bränwin hwar. af 53,000 kan. nor sedermera blifwit sälde a qo si. kannan 44,166:32. Men för ätersto» den 1Z4,000: kannor torde nu mera, sedan en. stllde. förmedelst inträffad större tilförsel,hwilken . dä Landsbränningen snart äter Transport 127,997- 37.2. Den iz September. 449 Transport 127,997'-37.2. kommer i gäng mäste blifwa än betydligare, redan nedsatt sine priser till 32 si. och derunder, icke kunna päräknas mer än högst detta pris 89,353: 16. — Spannemäl, enligt förflagec wid nysinämde mänads flut, nemi. 21,393 Tunnor Räg a 4 R:dr. 16 si. Transport 452,031:21.2. 6z Tunnor Malt a z Rdr. 189:
Det är visserligen skada på det vackra utseendet, men hvad gör det för en gångs skull och för nöjet att få råka den vackra prästgårdsmamsellen och för tillfredsställelsen att visa mig, att jag dömt orätt i allt annat än vid uppskattandet af hennes behag. – Hur tänker herr Hall uppträda i prästgården? – Det vet jag alldeles icke, det får bero på ögonblickets ingifvelse. Måhända säger jag ej ett ord, utan sträcker blott fram min hand och ber om en allmosa, måhända pratar jag omkull både prästfar och prästmor och min väns lilla flamma på köpet. Där ha vi Andreas. Se så, foga sig nu! En timme senare begåfvo de två sig i väg, John Hall lycklig och stolt öfver sina trasor, studenten surmulen, men båda till fullkomlighet förklädda. En hvar, som mötte dem, tog de två vandrarne för hvad de utgåfvo sig. John underlät heller aldrig att framräcka sin hand och mumla: gif en fattig vandringsman en slant! Härtill ville dock studenten ej bekväma sig. Hade John Hall ofta varit tyst och allvarsam, då han i sin granna vagn åkte framåt vägen, var han nu glad och förnöjd och sjöng och hvisslade, där han med knölpåken i hand, och hatten djupt nedtryckt öfver pannan vandrade fram den långa, dammiga och skugglösa landsvägen. Det led framåt aftonen, och deras väg förde genom en skog. Än hördes en enslig dufva, som kurrade i en åldrig stam, än lyssnade de till orrens aftonmusik, som öfverröstade en flock af starar och förenade sina toner med den gälla bofinkens. En vig ekorre kilade öfver vägen och hoppade mellan tallarna. Ändtligen skymtade den hvita prästgården mellan träden. Längre bort, bakom åkrarne och omgifven af fruktträd och humlegårdar, låg en täck by, vid hvars gästgifvaregård John Hall stämt möte med vagnarne. En dåsig juliaftons fredlighet hvilade öfver prästgården. Ingen ilsken hund rusade på dem, ej heller jagades de bort af gårdsfolket. Alla tjänstehjon voro borta på slåttern, och prästen hade gått till ett närbeläget torp på sjukbesök. Endast prästfrun och de båda unga döttrarna voro hemma.
Med ani. af Riddarb.Utsk:ts anm. att mitt förslag skulle stå i strid med § 59 R.O., får jag nämna, det jag icke trott denna § lägga något hinder i vägen för R. o. Ad. att besluta om sättet för prot.föringen vid Ståndets sammanträden. Grundlagens föreskrift torde vara alldeles tillräckligt up fyld, om i Arkivet förvaras ett verbalprot., men deremot endast ett sammandrag trycktes. Härigenom skulle också upstå så stor besparing, att den eller de personer, som utöfver det nuv:de antalet tjenstemän erfordrades för prot.föringen, ganska väl kunde aflönas dermed. Gr. Björnstjerna: Såvida jag rätt fattat Frih. Sprengtportens mening, kan jag icke finna, hvad fördel haus förslag skulle medföra. Till en början finge vi derigenom dubbelt antal notarier, med deraf förorsakad högst betydlig utgift. Någon tidsvinst gifver det deremot icke; man har ju redan medgifvit, att ett prot. i sammandrag fordrar lika läng, om ej mera tid, äu om det, lördt med snabbskrift, fullständigt upsättes. Då nu 59 § R.O. säger, att prot. skola till deras fullständiga innehåll at trycket utgifvas, torde vara klart, att ett blott sammandrag icke gör tillfyllest. Hvad Frih. Raabs förslag om en Riksdags-tiduing beträffar, är det nu första gången jag hör talas derom vid denna Riksdag, och torde det således vara för tidigt, att nu derom yttra sig. Jag tillstyrker fortfarande bifall till Betänkrt. Frih. Raab: I afs:de å frågan om g 59 R.O., tror jag att ett prot., för att vara fullständigt, ej behöfver återgifva hvarje talares anförande med precist samma ord och uttryck, som han be - 316 Den 17 December. gagnat. Hvad åter beträffar kostnaden, skulle den rikligen betäc-. kas derigenom, att de vidlyftiga verbal prof ;na ej trycktes.
Palmstjerna beslridl sjelfva satsen och icke endast hållit sig lill ordalydelsen. Hvad sjelfva saken beträffar, så får jag förklara, att jag icke anser den så serdeles invecklad på annat säll än att den inverkar på vissa intressen, men frågan blir den, huruvida icke ett mindre intresse måste vika för ett större och huruvida icke några få importörers intresse bör vika för hela Svenska allmänhetens. Jag får således endast åberopa den framställning, som K. M. derom gjort för att yrka bifall till hvad Utsk. föreslagit. Någon våda för den Svenska sjöfarten kan ej upstå, enär det visat sig att endast en högst inskränkt del af de fartyg, som upsöka aflägsnare farvatten, begagna sig af denna förmän. Dessutom yppar sig just genom tull-lindringarnes borttagande en betydlig fördel för den Svenska sjöfarten. Man vet att Den 4 Juni f. m. 479 Höiland f. n. belägger Svenska fartyg med dubbla afgifter emot sina egna, och della land liar förklarat, att om dessa tull-lindringar uphörde, sä skulle äfven de dubbla afgifterna der nedsättas, och Svenska fartyg behandlas alldeles lika med de Holländska. Man kan visserligen icke påstå att så inträffar, men det är fara värdi, att England, derest denna undantagslag fortfore, möjligen skulle kunna begagna sig af den rättighet, som är denna Regering tillerkänd och deremot uphöra att låta oss begagna oss af de förmåner, som genom den Engelska navigationslagen oss eljest tillkommer. Del tror jag skulle blifva mycket skadligt för den Svenska handelsflottan, hvilken derigenom skulle beröfvas de fördelar, som genom navigationslagen för densamma upkommit och enl. en helt nyligen i allmänna tidningarne offentlig upgift ifrån Svenska Generalkonsulatet i London, har fraktfarten med Svenska fartyg till England nära nog fyrdubblats sedan navigationsakten uphört. lag tror således att i Svenska sjöfartens intresse, böra dessa lindringar afskaffas, emedan de hafva den orättvisan med sig att de förhindra en handlande att taga sina varor från den ort, der del kan för honom vara fördelaktigast och der han kan få den varan för hästa priset, hvilket icke voré möjligt, om han endast fick taga varan ifrån ett visst ställe, nemi. ifrån sjelfva produktionsorten.
Hvad deremot angår den af mig såsom ett förmedlingsförsök framkastade idée om ett val af lörtrodemän, utan att derom i Riddarh.-Ordn:n något förekomme, så är den en sak af alltför enskild natur, att jag skulle ifrågasätta dess framställande inför Ståndet genom Hr Gr. o. Landtm.; utan är min mening med dess inflätande i mitt föredrag endast att visa, huruledes ett önskadt, gagneligt mål möjligen skulle på sådan enskild väg kunna vinnas, då de med den ifrågaställa förändringen af Riddarh.-Ordnm förknippade svåra olägenheter öfverflygla i mina ögon alla de förmåner, man hoppas genom dess antagande bereda K. o. Ad. Gr. Hamilton: Den punkt af förslaget till ny Riddarh.- Ordning, som lör närvarande utgör föremål för öfverläggning, lärer redan hafva blifvit vidlyftigt diskuterad vid R. o. Ad:s enskildta sammankomst, .lag beklagar att privata göromål hindrade mig att då vara närvarande, hvilket måhända vållar, att jag med endast ofullständig sakkännedom kari yttra mig öfver Gr. Mörners förslag, som der lärer hafva blifvit föredraget. Emedlertid skall jag försöka yttra några ord derom med ledning af de uppgifter, jag i dag på förmiddagen om detsamma erhållit. Jag instämmer helt och hållet uti den gruntanke, som blifvit af Frih. Braunerhjelm uttalad. B. o. Ad. har vid denna Riksdag förlorat en stor politisk rättighet, men jag kan icke deraf härleda nödvändigheten att förändra den form, hvarunder Ståndet förut här sammanträda ty om denna form befunnits för ändamålet tjenlig under den tid, då R. o. Ad. egde att besluta om fäderneslandets vigtigaste angelägenheter, så förefaller det mig besynnerligt, att man icke dermed skulle kunna åtnöjas, då endast Ståndets enskildta intressen komma i fråga. Jag kan uti hela denna angelägenhet icke finna något upprörande, eller något, som behölver framkalla så varma känslor och så stora ord, sorn derpå blifvit offrade. Gr. Mörner har i dag yttrat, att vi måste dö med ära och att hans förslag beredde oss tillfälle dertill.
Till förekommande af dylika misstag, och på det Rikets Ständer ej må altför mycket lita på sine Utskott, måste jag förena mig med Herr Ribbing och Grefve Spens, samt anhålla, att ifrågavarande ärende blifver remitteradt till Constitutionsoch LagUtskotten, eller att, om det endast remitteras till Lagutskottet, dervid må tillkännagifvas, att Utskottet äger utlåta sig blott öfver den del af Kongl. Maj :ts proposition och Comitterades Förslag, som ej rörer Grundlagsfrågan. Herr Ribbing: Kongl. Maj:ts Proposition innehåller n:ne förslag; det ena anser jag böra behandlas af Lageller Ekonomiutskottet, det andra af ConstitutionsUtskottet. Herr Hjerta har missförstått mitt yttrande; ty min mening var ej, att Conslitutionsoch Lag-Utskotten skulle, till denna frågas handläggning, sammansättas. Herr von Hartmansdorff: Hvad Herr Hjerta anfört om Särskildta Utskottet vid sista Riksdag är väl rigtigt; ty först utarbetades af Särskildta Utskottet ett Förslag Den i December. 43 rörande StyrelseVerken, och sedan remitterades de delar deraf, som föranledde Grundlagsändringar, till Constitutions-Utskottet; men fastän detta skedde officielt, hade dock Utskotten ett enskildt sammanträde, hvarvid ConstitutionsUtskottet satt på ena sidan och frågade, samt Särskildta Utskottet på den andra och svarade. Yår Samhällsförfattning är sådan, att ärenderne ej få af Utskotten behandlas efter deras inre sammanhang, utan efter den olika vigt, som lagstiftaren fästat vid stadgarne derom. Vid sista Riksdag hade vi exempel, att till och med fem Utskott på en gång sammansattes; och vi kunna med vår närvarande författning ej undvika dylika händelser; man måste derhän; det må då ske oflicielt eller enskildt. Jag anser derföre häst, att man på förhand och officiellt beslutar en åtgärd, som man dock slutligen nödgas att åtminstone enskildt vidtaga, och tillstyrker således detta ärendes öfverlemnande till Constilutionsoch Lag-Utskotlens behandling.
– Då får du ta John Hall, han är åtminstone den rikaste karlen i Götheborg. Constance slog handen i bordet. – Ja, det har du rätt i. Jag skall reflektera på honom, han ser bra ut, fastän han går illa åt sig – men kopiöst bortskämd är han. Man finge ta sig till att uppfostra honom. Men, mon Dieu, inte får hvarken du eller jag tänka på en ofrälse. Få vi väl, pappa? Skulle du tillåta det? Baron Koskull gned fortfarande på fläcken. När han gnidit tillräckligt, höll han upp sin hvita hand mot dagern och synade den noga. – En rik ofrälse – det vill säga – så rik som unge John Hall – måste man anse som en jämnbörding. Gamle Hallens dotter har en Wachtmeister – Nåja, det är långt hädan och dit, du får först trampa ut barnskorna, innan jag behöfver skaffa mig grå hår för att placera dig, lilla envisan. Nu har jag först och främst Marianne att sörja för, fortsatte den ömme fadern, i det han återtog palett och penslar. Och håll dig stilla, Constance, eller jag kör ut dig! – Hvad är nu på färde? – Det är en kungörelse, jag hör trumhvirflarna, ropade Constance och rusade upp i fönstret med den dubbla reflexionsspegeln. De ha väl knipit farbror Björnberg. Trumhvirflarna hördes allt tydligare och allt närmare. De slutade med en bedöfvande hvirfvel alldeles utanför huset. Constance hade öppnat fönstret på glänt för att bättre höra hvad som utropades. – Jag förstår inte hvad han säger. Säg, hvad meningen är, käre far? – Man kungör magistratens förbud mot sammanskockningar och varnar husbondfolk att icke tillåta barn eller tjänare att vistas ute efter mörkrets inbrott samt förkunnar, att brännvinsbränningen tills vidare blifvit inställd. Det gäller dig, Constance, visserligen inte brännvinsförbudet, men desto mer, att du måste hålla dig inomhus efter mörkrets inbrott – du hörde ju »barn efter mörkrets inbrott». Constance låtsade som om hon ej hört den faderliga sottisen. Hon satt alltjämt uppkrupen i fönstret och tittade genom reflexionsspegeln.
Stad inom Länet, för att der, i mon af deras Bevillning för egendom och rörelse, jemförd med totalbeloppet aj de röstegandes i Staden, deltaga i Riksdagsmanna valen j och äfven sjelfve kunna till Fullmägtige väljas: i4 Cotistilutions-UIskoltets Memorial, JV.o 5. dliggandes det Collegial-Styreisen Öfver Fabrikerne att, när Riksdag inträffar, uppgöra de närmare bestämmelserna för denna representationsrätt. 6:0 Utom Fahlu Bergslag 7:o Utom Fahlu Bergslag — —• — till dc väljandes efterrättelse upp— till de väljandes efterrättelse uppläsas* läsas. C) §. 15. Irsta Momentet. Allmogen i hvart Härad välje, efAllmogen i hvart Härad välje in ter hemmantalet, till Riksdagsman af om sig, efter hemmantalet, till RiksBonde-Ståndet, en, inom Häradet hodagsman af Bonde-Ståndet en inom ende och besuten, Krono-, Kronoskatte, Häradet boende och besuten HemmansFrälse, eller Frälseskatte-hemmansä- egare, hvilken icke tillförene hört till gare, hvilken icke tillförene hört till annat Riks-Slånd, eller någon ordinaannat Riks-Stånd, eller någon ordinalie beställning i Rikets tjenst eller lie beställning i Rikets tjenst innehaft, fullmagi derå innehaft. Vilja flera Vilja flera Härader — Härader §. 22. Förra Perioden. Fullmagterne böra (för Fullmagterne böra (för Bonde-Ståndet, boende och besuten å Bonde-Ståndet, boende och besuten å Krono-, Krono-Skatte eller Frälse-Skatte Krono-, Krono-Skatte-, Säteri-, RåHemmanet N. N. uti N. N. Härad af och Rörs-, Frälseeller Frälse-Skatte N. N. Län) att deltaga gälHemmanet N. N. uti N. N. Härad af lande Grundlagar. N. N. Län) att deltaga gäl lande Grundlagar. Se Bih. 3 Sami. Mern.
Men, sorn berörde Utlåtande är bifallit af de öfrige 3:he Stånden , nemligen: af Högvördige 1’räste-Ståndet den 16, af Vällofi. Bor-’ gare-Ståndet samma dag och af Hedervärda Bonde Ståndet äfven den 16 nästledne Maji, samt frågan alltså likmätigt 6g. Regerings-Formen är afgjord; så kan densamma till någon ytterligare handläggning nu icke upptagas; hvilket Utskottet skolat vördsarrjjpieligen anmäla. Stockholm den 4 Junii 18x8. 1734 Stats-Utskottets Betänk anden. Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande i anledning af gjord anmärkning i fråga om medels anslående för Elementar -Scholan i Askersund. Q u»m Höglofl. Ridderskapet och Adeln den 25, Högvördige Präst-Ståndet deri 21 och Hedervärda Bonde Siandet den 19 sisth Maji, bifallit Stats-II tskpttets utlåtande af den 12 i samina månad öfver Herr Borgmästaren Norströms Motion om understöd af Statens Medel för Elementar-Scholan i Askersund; och denne fråga allisa, likmätigt 69 §. i Regerings-Formen, är afgjord; sa kan Utskottet ej till handläggning upptaga de lios Vällofl. Borgare-Ståndet gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande; inea får sådant vördsammeligen tillkännagifva. Stockholm den 4 Junit 1S18. Riksens Höglofl. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande} i anledning af gjorde Anmärkningar vid dess Betänkande, angående Eäro-Verkens förbättring. "Vid Stats-Utskottets den 24 sistl.
Is-sågar med blottta handtag. Svåra brägk-hakar för brytning af skeppsbalkar. Skeppsluck-skrufvar. Sockerkist-skrufvar, med hvilka äfven en skeppslucka kan sprängas. Bräck-tänger om 12 å i4 Lispunds vigt (victualie) hvardera. Bih, till R. St, Prot. 1828—183o, Häftet td 4 Sö Exp.-UUk. Forsla" till' linch Skrifv. Jern-tänger om 5 å 6 Lispunds vigt. Femliörnings - tänger om 4 ä 5 Lispuhds vigt. Fästage-tänger (storgripna) om 6 Lispunds d:o, 1 Hampodi Lirt-ski ufvar i form af enkla kratsar. Ankartågs-krokar. Jern-byglär elier håfvar lor spannmål och stenkohl. Båtshakar med skaft. > ‘ /Hugg-yxor. -•io<. Isbi Ilar. Sök-draggar.’ Bottensökare. •jsuo Löshakar. Balkhakar. - , 1ol;, Vattenläkare med réservglas och kitt. !(jli Barkassgr med inventarier. Segelbåt mecl inventarier. 36- eller iäjrgarns trossar. *c c i S garns d jo. Bavidar nied jernskifvor och byglar. Hammare. Hof-tänger.’" Jernspett. ' Samt, dessutom slagor och spakar i reserv på hvarje upplags-ställe. Exp.-Utsk. För Ha" till und. Skrifv. N.o 3o3. ¥ N:o 3o3. Uppl. o. goJk. hos Ridd. och Adeln d. 4 ^an> i83o. Preste-Ståndet d. 8 Bagare-Ståndet d. 8 Bonde-Ståndet d. 11 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående sättet för utfärdande af ändringar eller tillägg i nu gällande Författningar. S. A.
Rik dagsOrdningen, tillhöra dess befallning, föraulåles att. med stöd af berörde Grundlags 44 V detsamma återlemna; Hvarvid Utskottet tillika trott sig böra meddela den af äldre Riksdagskandlingar inhemtade upplysnin att, efter Remiss från samtliga RiksStånden, Lagutskottet under den 2 April 1810 afgifvit project till of» vanna amda AnsvarighetsLag. Stockholm den 14 October 1825» onstitutions-Utskottets betänkanåen. Ankom den 18 October 1823. emorial till Riksens Ständer, i anledning af ut erremiss pu förslaget till ändring i 53 §. Riksdagsordningen. Under den 18 nä tlidne September ar Högvördige PresteStåndet till Consti»tions-U tskottet återremilterst dess, den i samma Månad afgifna förslag till änr'ng * 53 §• Riksdagsordningen, med en r Ståndets gemensamma tanka förklarad nmärkning, åsyftande alt i den projecterae nya radactionen måtte vid slutet till. ttas, dels orden "till hela deras vidd,'* ch dels efter dem: “samt med utlåtande eröfver till Riksens Ständer inkomma.** Det förra yrkade tillägget anser Utottet icke allenast öfverflödigt, enär O * ranskningen, behörigen verkställd, måste infatta hvarje densamma underkastadt förnå!, utan och möjligen ledandr till tidig vidlyftighet i sjelfva betänkandet, hvilt egenseligen bör upptaga de hufvudsakga resultaten ; Och Utskottet tillstyrker rför vördsamligen Högvördige Preste 264 ConstitutionsUtskottets betänknnden, Ständet att i denna punct foga sig efter Resp. MedStånden, sorn utan godkant förslaget; anmärkning BetiäfFande
Till besvarande häraf får Utskottet anföra, att Utskottet genom sitt afgifna Betänkande i denna fråga endast åsyftat en lättnad i allmogens öfverklagade Postföringsbesvär, och derföre föreslagit de medel, Utskottet ansett bäst ledande till detta ändamål, utan att störa den beredvillighet, som emellan d« förenade Rikena bör äga rum. Beträffande åter den ifrågasatta ersättningen för Postföringens ökade besvär, ansåg Utskottet detta tillhöra det Reglementariska, tom Utskottet på anförda skäl trott böta öfverlemna» till Kongl. Maj:ts Nådiga omsorg, hvarigenom äfven det godtgörande lärer Postförarne Nådigst tillerkännas, sorn med rättvisa och billighet kan vara öfverensstämmande. För öfrigt får Utskottet vördsamt tillkännagifva, att ifrågavarande Betänkande redan blifvit af de 3ne öfriga RiksStånden Lafallet. Stockholm den 15 Maj 1818. Best'. och Ekon. Utsk. Betänkanäen. gii N:r 125. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs» och Ekonomi-Utskotts utlåtande, i anleda ning af åtskilliga hos Högloft. Ridder skåpet och Adeln, samt Högvördiga FrestS t ände t gjorde anmärkningar vid Utskottets, den 13:de sistlidne Mars afgifna Betänkande uti den till utskottets handläggning remitterade fråga örn åtgärders vidtagande till den Veneriska Smittans utrotande, Berörde anmärkningar, hvilka föranledt återremiss af Betänkandet, innefattas uti: 1:0 Anföranden till Höglofl.
Genom en sådan bansträckning vore ock en god början gjord till den ganska vigtiga förbindelsen emellan Wexiö och Halmstad, hvarefter denna bana borde utsträckas i öster åt Kalmar, så ali ett nytt, val icke blått, men grått, band förenade Österoch Vesterhafvets vatten. En annan tvärbana, genomgående trakten midt emellan Jönköping och Wexiö och förenande Wernamo, Wrigstad och Hvetlanda, torde ock blifva ganska vinstgifvande, och då isynnerhet af högsta vigt, när södra stambanan kommer upp lill Wernamo. Korn iner nu också den öslra stambanan, såsom önskligt och lämpligt vore, att beröra den vidsträckta af jordbruk, bandel och näringar redan icke obetydligt uppblomstrande Hvellandaslätten med sina der hvarandra mötande 6 landsvägar, och Wexiö att förenas med Hvetlanda genom de bördiga Norrvidinge, vestra och öslra, häraderna; så knytes en för mellersta delen af södra Sverige i hög grad vigtig jernvägsmaska, Wexiö-Ljungby-Wernamo-Hvetlanda-Wexiö, hvilken genom sin beröring med de större sjöarne Åsnen, Widöstern, Örken och Helgasjö än vidare skall utbreda sina välgörande verkningar. Först då, när östra banan kommer till Eksjö, skall en bibana emellan nämnde stad och Jönköping blifva af någon betydligare vigt; och derigenom skall ock det jernvägsnät fulländas, hvarmed (jenna sednare stad med sitt ypperliga läge förljenar att blifva omspunnen. — Dock, jag fördjupar mig i framtidsdrömmar och glömmer bort den nakna verkligheten. Elt botande moln står i horizonten — 30, nej 130 millioners statsskuld — och detta återför mig till besinning. Det torde derföre, så säger mig denna, vara bäst att för instundande stalsreglerings-period endast anslå medel till fortsättning af de stambanor, Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag beslöto, och öfverlemna åt kommande Ständer att vidare utsträcka jernvägssystemet. Det är ock endast för den händelsen, att Rikets