Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t i ämnet icke blifvit aflemnad, utan detta är ett påfund af >StatsUtsk:t, i likhet med många andra förslag, som kommit derifrån och som varit mycket liberala till ytan, men högst skadliga i sina följder. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels återremiss af Utlåt:t med föreläggande för StatsUtsk:t att gemensamt med Den 26 Maj e. m. 519 Bevilln.Utsk:t till behandling företaga det ifrågav:de ärendet, och dels afslag å Utlåfct; hvarefter H. Exc. framställde propos. på återremiss af meranämnde Utlåt, med ofvanberörde föreläggande och, då dervid svarades många ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Föredrogs och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts den 23:dje dennes bovdlagde Meni. N:o 110, ang:de aflöningens bestämmande för den hos KiksSt:n och Utsk:n anställda kanslioch vaktbetjening. Utsk:ts första hemställan ang:de aflöningens belopp. Hr Printzensköld: Då Utsk:t afgaf ifrågav:de förslag, begärdes från Exped Utsk:t uppgift dels på tjenstemännen derstädes, dels äfven den tid då de inträdde i tjenstgöring. Jag tog mig friheten sjelf aflemna en promemoria, deri jag upptog icke allenast tjenstemännens antal, utan äfven hvad slags befattning hvarje af dem innehade, äfvensom det särskilda arfvodesbelopp, som Utsk:t hade ansett böra hvar och en af dem tillkomma, och hvilken promemoria i afs:de på beräkningen slutade med att en besparing af de i Exped.Utsk:ts Mern. N:o 1 begärda anslag vore åstadkommen, uppgående till 3 rdr om dagen.
M:s och Dess Höga Ätts fortfarande sällhet och välgång, — för en lycklig fullbordan af nyligen lända förhoppningar om ökad glädje och tillfredsställelse inom Konungahorgen, — under förnyade försäkringar om oskrymtad vördnad och tillgifvenhet för E. K. M., utbeder sig R. o. Ad. underdånigast, att uti E. K. M:s nåd och ynnest städse fä inneslutas. Slormäktigsta Allernådigsta Drottning! Efter fulländade arbeten under det riksmöte, som i dag blifvit afslutadt, anhåller R. o. Ad. underdånigast, att, jemte afläggande af sin underd. afskedsupvaktning, få till E. K. M. frambära uttrycken af sin djupa vördnad och innerliga tillgifvenhet. Lika upriktigt, som Svenska folket gläder sig åt allt som bereder Konungahusets sällhet och hugnad, lika varmt och innerligt deltager det uti de härdare pröfningar, hvarmed en Allvis Försyn någon gång hemsöker de högsta föremålen för dess kärlek och tacksamhet. E. M:s ömma hjerta har nyligen lidit en djupt smäl tande och oersättlig förlust. Det oväntade och krossande sorgebudet väckte liflig bestörtning och det innerligaste deltagande öfver hela landet. R. o. Ad:s ledamöter, som lika varmt och hjertligt dela dessa tänkesätt, äga nu den dyrbara tillfredsställelsen, att till E. M. i nnderd:het framföra deras upriktiga försäkringar härom. Men, den Gudomliga Försynen, som sände pröfningen, har ock velat mildra bitterheten af den djupa sorgen och skänka E, M. Den i September e. m. 669 en ljuf tröst uti nya anledningar till hugnad och glädje, — uti sköna förhoppningar, — hvilkas lyckliga fullbordan redan utgör ett kärt föremål för folkets böner. R. o. Ad. anhåller underdånigast, att med föranledande deraf, nu få till E.
N:o 15 föreslagne ändring i 28 § R. F.; N:o 42, med voter.-propos. i fråga om Konst.Utsk-.ts i Mern. N:o 16 väckta förslag till ändring i 18 § R. O.; N:o 43 med voter.-propos. i fråga om Konst.Utsk:ts i Mern. Nio 17 afgifna förslag till ändring i 5 § 3 mom. Tryck frih.Förordn.; N:o 44, med voter.-propos:r i anledn. af RiksStändens beslut rörande det i Konst.Utsk:ts Mern. N:o 19 framställda förslag till ändring i 5 3 § R. O.; N:o 45, i anledn. af RiksStändens beslut rörande det uti Konst.Utskits Mern. N:o 32 framställda förslag till ändring i 14 g 3 mom. R. O.; StatsUtskottet: N:o 122, i anledn. af K. Propos. ang:de Jemtlands roteringskassas befrielse från allt bidrag till anskaffning och underhåll af beklädnaden vid Jemtlands Ilästjägarekorps; Lagutskottet: N:o 34, i anledn. af väckt motion ang:de antagande af ny lag om 10-årig prsescription och om årsstäraning. Företogs val af tre deputerade vid D.D. M.M. Konungens och Drottningens kröning i Trondhiem; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Gr. af Ugglas, C. F. L., Öfverste, R. S. O., mod 71 röster; SOi Den 27 Juni t. m. Frih. Tersmeden, W. F., Brukspatron, K. m. St. K.afW. O., med 78 röster; Hr Lilliehöök, C. B., KommendörKapiten, B. S. O., med 25 röster. Föredrogs ånyo Konst.Utsk:ts deri 10 och 22 dennes på bordet lagde Mern.
Emot 1 §. anser jag mig böra erinra, alt då minimiteckningssumman för solidarisk Bank bibehålies vid en million, så synes det vara temligen öfverflödigt alt göra tillåtelsen till sådane Bankers stiftande beroende af Kongl. Maj:ts pröfning och privilegium. Jag gillar deremot detta vilkor för Actiebankers stiftande, då minimisumman för dessa senare Banker blifvit nedsatt ifrån 10 millioner, hvartill den hade föreslagits af en motionair, ända till 2 millioner. Bestämmelserna i 6 §. vågar jag anse öfverflödigt och endast ländande till chican, på sätt jag i de allmänna grunderna antydt. Stadganderne om privilegii förlust, och, i solidarisk Bank, om utmätningsoch bysättningsrätt emot delegare i Banken synas mig vara aldeles tillräckliga att förekomma missbruk. Jag förstår ej ens, huru en Bank på hederligt sätt skall kunna återställa sin cassa, eller förskaffa sig conlante medel, för ett påkommande vexlingsbehof, då den ej får begagna sina document, och derpå negociera ett ögonblickligt lån, utan att bryta emot Lagens stadgande i denna 6 §. Bank-Bolaget skulle på detta sätt kunna tvingas till concurs, fastän dess fordringar och hypothek mångdubbelt öfverstiga den tillfälliga bristen i cassan, I afseende på 7 §. anmärker jag, att skyldigheten för Bankerna att rätta sin sedelutgifning efter cursförhållandena synes vara i nog obestämda och generela termer antydd. Det blifver säkerligen svårt att tillämpa detsamma, då det efter ali anledning i första rummet borde träffa Rikets Ständers Bank och dernäst större Actiebanker. Utaf mycken skada fruktar jag detta stadgande kan blifva för solidariska Banker, stiftade i landsorterna, för att förnämligast understödja Bergsbruket, hvilket just som mest behöfver understöd och ökadt förlag, då en hög curs uppkommit i följd af minskad export. Nedsättningen af minimi-teckningssumman för Actiebanker till 2 millioner ifrån 4 bär jag förut i förbigående klandrat; vid 18 §., som specielt handlar om delta ämne, förnyar jag anmärkningen.
Majit, uli, a Kikssalen den i3 Mats j83o, slag på de grunder: ’alt, äfven om skäl må förekomma till någon jemkning i de stadganden, hvilka innefattas uti Förordningarne den 13 Julii 1818, följande anmägkningar likväl emot förslaget egde mm, dels att i den föreslagna författningen endast namnes upphäfvande af Kongl. Förordningen, angående handskrifne assignationer, men sjelfva stadgandet i betydlig nion skulle ändra äfven den, som rörer de tryckta och graverade, dels att, efter förslagets lydelse, invisningarne aldrig skulle få ställas annorlunda än till viss man eller ordres, således icke till endast viss man, ett förbud, hvartill någon skälig anledning ej syntes vara för handen; dels ock slutligen, att uppställandet af förslaget, då det innehåller, att ”i öfrigt hvad Lag och Författningar föreski ifva, rörande såkallade ”löpande skuldsedlar, äfven'i afseende på formen för deras giltighet, skulle ”i allt blifva gällande för dessa slags invisningar eller assignationer”, icke nog bestämdt utmärker, att för tryckta eller graverade måste undantagas hvad i Kongl. Förordningen den 28 Junii 1798 är anbefalldt derom, alt skuldebref, för alt gällande anses, böra antingen vara egenhändigt skrifne och undertecknade af utgifvat en, eller af endera, då flere skrifva dem under eller ock bestyrkas af 2:ne vittnen, hvilka på en gång varit tillstädes, och af hvilka det ena skall hafva skrifvit skuldebrefvet.” Efter denna framställning, hvarigenom Utskottet visat sig hafva efterkommit Herr Santessons begäran om undersökning af hvad Rikets Högloft. Ständer samt Kongl. Majit vid nästförflutne
Naj:t nu leke mä Iios Didets 8tänder loreslä nu»ot 8tatsanslag till dessa eanal-anläMninAar, utan endast till Didets 8tänder ölvei lemna, lmruvida nä^ot 8tatsdidraF solen eller annan as samma canaler eller dätleder, serdeles den sist omlörmälda trän sjön Djelmaren, mä anvisas, derest, vid prösnin»en as 8tats-dedosven oelr deras lordällande till de till^änAar, som kunna pärädnas, omständigdeterna linnas sädant medAilva. Vidkommande de lra inställningar, som dlikvit »jorda angående ansia» till damnd^ggnader, yttrade 8tats-DLdet den mening — livaremot 8tats-Dädet snsäg sig döra tillstyrda, att Dmngl. idlaj:t mä i ljäder disalla, livad 8t^re1s6n lor Allmänna Väg-oed Vattend^ggnader sör6s1g»it, i afseende ä länedidrag sör Dötdedorgs damnd^ggnad, oed derom läta serskild Vädig proposition till Dikets 8tänder alga, samt att, med gillande al Ösver-Direeteuren -r-o» dostnads-lörslag oed eliart» olver Diddöpings damnd^ggnad, men utan »tt sör närvarande ingä i prölningen as den lore 'Dransport D:dr 118,780 4l Vransport ll:dr il5,^5o: slagna liamntaxan, derom Lommeree-Oollegii underdåniga utlåtande skulle inbemtas, Kongl. iVlaj:t mä genom
Dör kreatur af boskapspest, förfares på sätt i 5 § af Kongl. Förordningen den 23 Januari 1828 stadgadt är, och vare i sådant fall egaren af kreaturet icke berättigad till någon ersättning; skolande samma Förordning i öfriga tillämpliga delar tjena till efterrättelse; hvarjemte Kollegierna slutligen fästade Kongl. Maj:ts uppmärksamhet derå att de genom ifrågavarande tillägg till 1828 års Kungörelse föreslagna åtgärder afsåge att redan vid början af sjukdomen söka hämma densamma eller att i möjligaste mån inskränka omkretsen för dess härjande, samt att följaktligen, derest sjukdomen skulle erhålla en större spridning inom landet, för sådant förhållande lämpade, förändrade föreskrifter kunde vara af nöden. Sedermera har jemväl General-tullstyrelsen med infordradt underdånigt utlåtande i ämnet inkommit och dervid föreslagit dels de hamnar, i hvilka införsel af do uti 3 mom. af Kongl. Kungörelsen den 29 September 1865 omförmälda varor skulle tillsvidare få ega rum, dels bestämmelser i afseende å de dervid nödiga försigtighetsmått. På sätt motionärerne anfört och vederbörande embetsmyndigbeter vitsordat, har således erfarenheten ådagalagt, att, såvidt hittills är kändt, till hindrande af den ifrågavarande boskapspestens spridning icke förefinnes något annat tillförlitligt medel, än att dels så skyndsamt som möjligt nedslagta alla de sjuka djuren jemte hela den öfriga stammen af hornboskap, som med nämnda djur varit i beröring, och dels för någon tid fullkomligt spärra det område, på hvilket sjukdomen uppträdt. För genomförande af den förstnämnda åtgärden, eller ett allmänt nedslagtande af hornboskapen på det smittade stället, erfordras föreskrift om en ovilkorlig skyldighet för boskapens egare att ej mindre genast i behörig ordning göra anmälan om förekommande sjukdomsfall, än äfven, uppå vederbörande myndighets befallning, låta nedslagta såväl de af sjukdomen angripna sorn de friska djuren; men då den enskildo således är betagen möjligheten att försöka rädda ens de af sjukdomen ännu ej angripna djuren, förutsätter berörda åtgärd nödvändigtvis skyldighet för Staten att godtgöra den förlust, som den enskilde, i det allmännas intresse, fått vidkännas.
M:t skulle behöfva afvika från representationens mening, och vägra sin sanktion på dess beslut, utan att likväl derföre K. Mits rätt, alt i händelse af behof så handla, må anses vara onödig eller oriktig. Jag är således i delta fall fullkomligt ense med Frih. Sprenetporten; men Frih. Klinckowström har deremot tagit steget fullt ut. Han påstår att K. Mit icke får förbjuda införsel af en tullbelagd vara — således icke heller i händelse af pest, krig eller dylikt. Enligt hans åsigter att K. Mit icke får nedsätta någon afgift eller företaga någon åtgärd, hvarigenom statsinkomsterna blifva förminskade, skulle Konungen alltså icke vidare kunna ingå traktater med främmande makter, så framt någon den ringaste nedsättning i afgifter derigenom medgåfves; ej kunna förhindra införseln af någon vara, som vore belagd med tull, äfven om sådant vore af högsta nödvändighet på kalladt; och icke i nådeväg kunna efterskänka några böter. Representationen skulle på sådant sätt också kunna, t. ex. genom åsättandet af en alldeles orimlig stämpelpappersafgift, tillintetgöra Konungens rätt att förläna adelskap, utdela riddarvärdigheter m. m., eller att utfärda, nästan sagdt, hvilken resolution som heldst, som kunde vara för den maktegande representationen misshaglig. Jag öfverlemnar till eder sjelfva, Mine Hirr, att afgöra, om detta är det statsskick, som bör eftersträfvas, och som på detta rum kan finna understöd. För min del skall jag åtminstone motsätta mig dessa försök, så långt jag förmår, och jag är förvissad, att R. o. Adin icke skall på en sådan väg följa dem, som nu vilja uppträda som dess ledare, liksom jag hoppas, att R. o. Adin, utan anmärkning eller inskränkning, skall godkänna den nu förevarande, af K. Mit med Frankrike afslutna handelstraktaten. Detta yttrande framkallade många bifallsrop; och hördes en mängd ledamöter åter högt och häftigt yrka på propos. Frih. Sprengtporten, Jakob Wilhelmi Jag har endast begärt ordet för att gifva tillkänna, att jag instämmer i det förslag, Gr. Mörner framställt. Frih. vonschulzenheim, David:
Under år 1859 hafva på militie-boställs-kassans bekostnad karaktershusen med dertill hörande källare vid 27 boställen blifvit iståndsätta med en kostnad af 14,371 R:dr 41 öre, hvarförutan denna kassa under året lemnat inqvarteringspenningar till belopp af 14,677 Rdr 23 öre åt 149 löntagare, hvilka saknat karaktershus å innehafvande boställen. 8 4. Krigsarkiv-fonden, bildad på grund af Kongl, brefvet den 9 Mars 1806, förvaltas af Krigs-kollegii Aflönings-afdelning under militie-boställs-kassan, uti hvars räkenskaper den upptages såsom en kassans skuld med ett oförändradt belopp af 2,475 Rdr R:mt. Räntan af denna fond disponeras af Topografiska korpsen. § 5. Invalidhus-fondens inkomster hafva jemväl under revisionsåret betydligt öfverstigit utgifterna, så att fondens tillgångar ökats med 34,241 Rdr 24 öre. De från Invalidhus-inrättningen å Ulriksdal afflyttade Invalider, som vid 1859 års början utgjorde 13 personer, hafva under årets lopp minskats med genom döden afgångne 1 f. d. officer och 1 f. d. soldat, så att vid revisionsårets slut antalet understöds - tagare från Invalidhus-fonden var följande: 4 f. d. officerare, ä 345 Rdr 62 öre, 1,382: 48. 2 » dito med underhåll å Danviks hospital, å 161 Rdr 41 öre, 322: 82. S:a 11 personer, med ett sammanlagdt underhåll af 2,362: 35. Från samma fond utdelades vid 1859 års slut svärdspensioner till: 51 svärdsmän, å 45 Rdr, t 2,295: — 193 med svärdsmedalj benådade, å 15 Rdr, 2,895: — S:a 244 pensionärer, med sammanlagdt pensionsbelopp af 5,190: — § 6.
Hans Excellens, Justitia>-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Herr Friherre Palmstjerna, uppläste tili justering det förslag, hvilket, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, blifvit uppsatt till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer angående eftergift af kronans rätt till dana-arf efter enkan Sandelin. Kongl. Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befallte, att, i enlighet dermed, nådig proposition skulle till Rikets Ständer allåtas. Ex protocollo Mildhog Lundgren. 8 Kongl. Majlis Nåd. Proposition, M 14. Ank. till Eip.-Utsk. d. 12 Dec. 1853, kl. 10 f. m. Kongl. Maj:ts Nådiga proposition till Rikets Ständer i anledning af Nota~ rien E. Lundblads, såsom arrendator af Strömsholms Kungsladugård, underdånigst gjorda ansökning om eftergift af halfva spanmålsarrendebeloppet för år 1852; Gifven Stockholms slott den 16 November 4853.
Hvar och en af dessa fyratioåtta hade att från sitt område välja tvenne bisittare; när lagrättan skred till verksamhet, voro på platsen uppstälda trenne rader af bänkar, som tillsammans bildade en halfcirkel. På den midtersta raden hade de fyratioåtta sina platser; hvar och en af dem hade sin ena bisittare på bänken framför sig, den andra på bänken bakom. Ordförande var den af lagrättan för tre år valde lagsagomannen. Här skulle alla lagförslag framställas och antagas, så vida alla de fyratioåttas röster voro derför. Bisittarne hade att råda, icke att besluta. Här afgjordes alla förslag om benådning annars konungamaktens prerogativ men för beviljande af sådan fordrades äfven enstämmighet. Här afgjordes, hur i stridiga och vid domstolarna oafgjorda rättegångsfall skulle dömas; då fordrades naturligtvis icke enstämmighet, ty det var i detta fall nödigt att få ett bestämdt resultat. Pluralitet var nog och i händelse af paria vota hade lagsagomannen utslagsröst. Denne hade utom att vara ordförande på och ledare af allthinget, skyldigheten att vid de tre allthingen under hans förvaltningstid uppläsa hela lagen, rättegångsbalken särskildt vid hvart thing. Denne Islands förste embetsman fick återväljas en Skapte var lagsagoman i 27 år men man hade icke att befara något försök af honom mot öns frihet. Hans myndighet räckte egentligen ej mer än tvenne veckor hvart år och han kunde afsättas. Till lön för sin möda hade han om året 240 alnar vadmal och hälften af alla på allthinget ådömda böter. Farligare var onekligen det inflytande godarne här hade tillfälle att utöfva. Också föreslog Njål, som konseqvent vidhöll sina planer att motstå fåmannaväldets elände, att i stället för godarna borde andra, välkände och lagkunnige män kunna utväljas till medlemmar af lagrättan. På Island fans icke som i Norge en man, som kunde genom sin makt, med lock eller öfvervåld, tvinga folket att antaga christendomen.
Detta dödsfall kom högst olägligt för det unga hofvet, ty nu skulle, enligt gammal häfd, djup sorg härska öfver landet i långa tider, orglarna tystna i kyrkorna, klockorna ringa ideligen – och om någonsin en begrafning borde ha firats med pomp och ståt, så borde det ha varit Sophie Magdalenes, men hvem bekymrar sig om en skuggas egenheter och önskningar, om hon än i lifstiden varit den mest praktlystna drottning, som någonsin suttit på Danmarks tron? Om hon haft någon förnimmelse af, hur vårdslöst hon bragtes till hvila, skulle hon visserligen ha vändt sig i sin graf! Lifvet tillhör de lefvande, säger filosofen, och den regerande drottningen, som är midt i sin ungdoms blomstring och sin lyckas fullhet, har icke tid att sörja, vill endast glädjas, tillåter ingenting att förmörka den himmel, som nu hvälfver så strålande klar öfver hennes lif. Officielt måste det likväl sörjas, och Sophie Magdalene måste bringas till ro i Roeskilde, hvilket allt försiggick med en märklig accuratesse, i det sorgetiden reducerades till sex fattiga veckor och inskränktes till Köbenhavn (hvarigenom hofvet, som residerade på Friedrichsberg, undandrog sig sorgen), och bisättningen påskyndades så, att castrum doloris måste sammansättas af idel hoplappade dekorationsfigurer från föregående kungliga begrafningar, en samling symboliska individer, som bordt kunna gifva en filosof åtskilligt att grubbla öfver, illa medfarna som de stodo där – det sörjande folket utan näsa och nationens tacksamhet utan händer. Allt detta verkade enbart parodiskt genom sin pretention och pinsamt i sin fattigdom, men nu är farsen, gudilof, slutspelad, i dag ha de förstummade orglarna åter brusat i kyrkorna och i morgon anträder det lefnadsglada hofvet sin resa till hertigdömena.
Vid de i statsråds-protokollet anförda förhållanden vill Kongl. Majit till berörda kasernbyggnad äska ett anslag för år 1867 af 250,000: — 1 5:o. Etablissementet för ingeniör-truppen. Till uppförande af kasernbyggnad och kokhus för ingeniörtruppens behof, hvarför sammanlagda kostnaden beräknas komma att 165,570 R:dr 74 öre, begäres för år 1867 tredjedelen utgöra 16:o. Byggnader till förvarande och vård af de till regementen och corpser utlemnade krigsgevår. För detta ändamål erfordras 17:o. Magasinsbyggnader å Ladugårdsgärdet. För uppförande derstädes af proviantmagasin R:dr 35,000 » » furagemagasin » » hö-förrådshus samt arvode för tillsyn öfver byggnadsarbetet 26,000 18,000 2,000 18:o. Stall och ridhus för Smålands hussar-regemente. För uppförande af dessa lägenheter, afsedda för regementets exercissq vadron - gärdet 19:o. Sjukhusbyggnad för Lifregementets dragonkorps. För uppförande häraf vid korpsens mötesplats å Ladugårds 20:o. Uppskattning af indelta arméens bostadsbostållen. För en noggrannare kännedom om de tillgångar, som inom indelta arméen förefinnas för den afsedda nya löneregleringen, anser Kongl. Majit en uppskattning af de för arméen anslagna bostadsboställen böra ega rum; och föreslår Kongl. Majit, till bestridande af kostnaderna för denna uppskattning, som skulle verkställas på sätt statsrådsprotokollet derom innehåller, beviljandet af ett extra förslagsanslag å I öfrigt upptagas här de af Kongl. Majit, i sammanhang med ordinarie statsregleringen, såsom behöfliga ansedda oeh der omförmälda extra anslag, nemligen: 55,190: 74,262: 52. 8 1,000: 40,000: 24,000: 50,000:
Fa/ ti M-/r§a ?ro^o»Ltton, lV/o A8. erfoldeiliA» 8tst8bidruA6t bunn» insbrunbus lill ombrin»' 77,000 k:dr, men utt burvid iebe kommit i berukninA, bvurken det bet^dliA» untul körsumliiiAur i pikets Kiln 8til't, livilku unn» ieke upslAjort nuAot försluA om skolväsendets ordnunde. eller lörsumIinAuines inom VVestei-bottens oell lVorrbottens kun simu ieke uti ifruAuvurunde ulseende upjiAisnu beliok. kbniu dess» omstundiAbeter sznus unt)du, utt, sedun folkskolor zuti ulin soeknur blifvit fullt ordnude, ett unsluA uf 90,000 k: lr om niet torde blilvu för undumulet erfordeiliAt, lior KonAl. Muj:t doek Arundud uilledniliA föreställ» 8iA, utt ett ärligt understöd uf 80,000 Ikdr 6:eo kun flir det näi vurunde l> Ilu bristen i lie tillAunAur, bvilks det utiKAer förssmlinAui-ne utt lör dettu viAtlAS beliof yelfva bered». I följd luirof oell du det ur »NAelsAet utt kunnu Oiisäkru de förssmlinAgr, livilku erliullu under8töd uf 8tutens medel, om detsummus utnjutunde utmin8tone för nuAON läiiAre tid, löreslur konAl.
Djeknepenninge-ersättning „ „ 53: 4. 4 procent af taxerings-värdet å 17 kappland stadsjord „ „ 9: — Ränta å ett af framlidne Rektor i Nora, Mauzelius doneradt kapital (400 R:dr B:ko) „ „ 34: 20. Ränta å Frans Erssons i Pehrshyttan år 1764 stiftade donation, 1,000 Daler kopparmynt „ „ 5 Ersättning af stadskassan för påskören „ „ 39 Tillsammans Runt R:dr 587 43, Lärohuset anses blifva tillräckligt, äfven om skolan kommer att utvidgas. Bostad för Rektor finnes i samma lokal. Ar 1830 indrogs kollega-tjensten, från hvilken tid Rektor varit ensam lärare. Numera bestridcs dock undervisningen, jemlikt nådiga Brefvet den 12 November 1858, af tvänne lärare. Kongl. Maj:ts Nåd. Staden, som år 1857 egde 1,063 innevånare, ligger på 3'72 mils afstånd från Örebro, hvarest det närmaste läroverket är beläget. 19:o Pedagogien i Linde. Utom de vanliga till folkskolan hörande läroämnen, hafva förekommit geometri och någon gång algebra, äfvensom Franska och Tyska språken samt understundom Engelska. Lärokurserna uppgifvas hafva motsvarat dels andra, dels tredje och dels fjerde klassernas kurser i lägre elementar-läroverk. Undervisningen bestrides af en lärare, och lärjungarnes antal har i medeltal under åren 1853—1857 uppgått till 18, men utgjorde 1858 års höst-termin 25, och sistlidne vårtermin 30. Pedagogens lön utgöres, utom boställsgård, af Spanmål: Tunnor Kapp. från Gellersta 19. 21. 2/s råg, Va korn; från Linde, Ramsbergs och Nya Kopparbergs församlingar, bibeltrycks-spannmål, 3. — 2/3 råg, 7s korn från Hubbo, Svedvi och Sura 6. 615/sr. Penningar: Djeknepenninge-ersätlning .