Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att nu vilja inlåta sig i vidlyftiga Den 13 December. oell könsliga åtgärder för att consolidera Banken, såsom det kallas, sedan nirsen just liar visat, att Banken är solid, tycker jag är likasom att gå ut för att söka den sorn redan var hemkommen. öian liar 1111 likasom fordom hållit stora loftal öfver den ypperliga nyttan af lån och ökade sedelemissioner, och man har sagt nu, likasom då, att landet tillväxer i produetion genom dessa lättade lånelillfällen. Detta är visst i afseende sant. Och sådant var förhållandet icke blott med den stora sedelutsläppningen omkring år 1809, utan äfven med sjelfva riksgäldssedlarne. Men icke dess mindre lär Väl ingen vilja bestrida, att båda dessa financiella revolutioner voro olyckliga för landet. Man säger, alt en skuldfri man, som på ett litet hemman hade sin larfliga bergning, har genom län kunnat öka sin produetion betydligt; men jag fruktar, att om del skett t. ex. till 10 proc., så har han derjemte genom lux och flärd ökat sin consumtion till 15 eller flera proc.; sä att man snart kan uträkna huru lång tid han behöfver för att producera sig utfattig. Jag kan derföre icke anse det såsom någon lycka för landet, alt det producerar mera, om producenterna ändå blifva fattigare. Man har talat örn handelsbalancen, och della är, om jag sä får säga, en käpphäst, hvarpå manbar ridit i långliga tider. Redan vid 1815 års riksdag sökte man skrämma sinnena för delta spöke, då vi icke hade reelt mynt, och då uteller inströmning af silfver följaktligen icke kunde äga rum.
Revisorer ne anse det vara af vigt, att, för vinnande af rättelse härutinnan, en fullständig utredning af de anmärkta skiljaktigheterna genom vederbörande embetsverks försorg, så fort ske kan, uppgöres, helst från och med det år, då ny stats-reglering vidtager, stats-räkenskaperna skola föras i öfvensstämmelse med den nya myntberäkningen, samt all debitering och uppbörd i öfverensstämmelse dermed ske. Angående förhållandet med redogörares-proprie-balanser, för hvilket i föregående revisionsberättelser, uti relationen om Kongl. Stats-kontoret, blifvit redogjordt, få Revisorerne hänvisa till den framställning, sorn i slutet af denna berättelse, i sammanhang med relationen om Kongl. Kammar-rättens aktorats-räkningar, förekommer. Under Kongl. Stats-kontorets förvaltning äro ställda följande fonder och kassor, nemligen: Norénska testamentsfonden. Denna är, såsom i 1851 års revisionsberättelse redan omförmäles, den 27 December 1811 donerad af framlidne Kansli-rådet Norén till ett belopp af 10,000 R:dr, deraf årliga räntan skall användas till kadetters underhåll vid Krigs-akademien; och har Kongl. Majit den 23 November 1813, jemte nådigt tillstånd, att kapitalet finge i Kongl. Stats-kontoret deponeras, anbefallt detta verk att medlen förränta. F. <L Kansli-styrclscns hand-kassa. Bildad dels genom kollekt-bidrag för (lera särskilda ändamål, såsom utlösen af kristna fångar, hvilka råkat i Turkiskt slafveri, understöd till Tyska flyktingar, som begifvit sig tiil Sverige, uppbyggande af en Luthersk kyrka i Moskwa m. m., dels ock genom öfverskott å insamlade prenumerations-medel för en prof-psalmbok, har denna kassa, efter Kansli-styrelsens indragning, blifvit, jemlikt Kongl, brefvet den 14 December 1840, öfverlemnad till Kongl. Stats-kontoret i ändamål att användas till understöd vid vetenskapliga arbetens utgifvande. Uppkomna besparingar å anslaget till pensioner för blesseradc Officerare och Underofficerare.
Uti Riks-arkivets nuvarande hus intecknad skuld till Stockholms Borgerskaps Enkhus, för hvilken skuld, enligt derför afgifven förbindelse af den 6 November 1794, erlägges 4? procent ränta, 17,400: -— 17,400: — Norbergs förra jernvägsbolags lån utaf handelsoch sjöfarts-fonden; hvilket lån af Riksgälds-kontoret återbetalas med y^del årligen af lånets primitiva belopp samt 4 procent ränta å vid hvarje liqvid återstående kapital 135,000: — 120,000: Dito dito, med dito, utfärdade för Svenska medborgares erkända fordringar hos Franska regeringen 839: 14. 839: 14. Funden för Hjelmare-kanals och slussverks framtida underhållande, hvilken fond utgöres af en i bolagets fasta egendomar intecknad skuldförbindelse, jemte andra säkerhetshandlingar, 59,699: 21. 62,684: 17. Upplupne, oguldne räntor 141.290: 34. 154,090: 42. - 207.469: 88. 223,254: 92. Innestående anslagssummor: Beviljade under 1840—1841 års riksdag: Utaf anslaget, 150,000 R:dr, för liäradshäktenas ombyggande och förseende med celler 69,685: — 55,685: —■ » dito, 195,000 R:dr, för fängelsebyggnader i städerna, utom Stockholm 142,927: 95. 114,927: 95. Utaf anslaget, 105,000 R:dr, för boskapsskötselns uppmuntran och befrämjande genom bildande af stam holländerier och införskrifning af racedjur m. m. 3,065: 46. — Beviljade under 1847—1848 års riksdag:
Sig innan Dess Nådiga Beslut fattades, vilja deröfver jemväl inhemta E. St:rs underdåniga yttrande och i sådant afseende genom Nådig Remiss af den i3 No v. sisth år, handlingarne till Statsutskottet öfverlemnat. Utskottet har funnit denna fråga under dess behandling hafva iråkat en serdeles vidlyftighet genom serskildta omständigheter, sorn, i Utskottets tanka, nu icke väsendtligen inverka på hufvudfrågan och derföre endast i korrthet här omnämnas. Redan år 1807 hade nemi. en i Wermland tillförordnad RoteringsCommission inkommit med förfrågan, huruvida Nyeds Socken, hvilken på grund af Bergslagsprivilegierna dittills varit från all rotering befriad, skulle till ordinarie Rotering upptagas, enär någon Malmbrytning eller hyltebruk icke idkades och orten Bctänkandcn, N:o 278. 355 vore en af de bäst odlade och fruktbaraste i Länet; men denna förfrågan, öfver hvilken K. Kammaroch BergsCollegicrne yttrat olika meningar ; lärer icke hafva blifvit serskildt föredragen och afgjord utan har förfallit, sedan, efter Statshvälfningen år 1809, K. M:t i Nådigt Bref af den 19 September samina år, i afseende på alla oafgjorde Roteringsfrågor, förklarat ibland annat, att ingen ny eller ökad rotering efter 80 §. Regeringsformen, kunde utan Konungens och Ständernas beslut tillkomma. Vidare bade straxt derefter eller den 12 October 180g PiiksdagsFullmäktigen från Nyeds Bergslag till K. M:t inkommit med underd. ansökning, att den af R.oteringsCommissioncn ifrågasatte rotering af Nyeds Bergslag måtte, såsom stridande mot dess privilegier och Regeringsformen, förfalla. Häröfver hade endast Krigsoch KammarColIegierne, men icke R. St:r eller Bergscollegium blifvit hörde; hvarernellertid en K. Resolution under elen 8 Januarii utfärdades af lydelse: att 80 §.
TJti ett hos Vällofl. Borgare-Ständet ingifvil och derifrån till Statsoch Banco-Utskotten re* initteradt Memorial har Biksdags-Fullmägtigen för Stocltholms Stad, Herr Nils Settervall andraga, huruledes den tid af 3:ne månader, som för Bevisorerne af Stats-Bancooch Biksgälds-ver>en är bestämd, skall vara nog inskränkt och otillräcklig, så framt arbetet fördelas Beviso* jerne imellan, på sätt hittills varit vanligt. I anseende hvartill, och på det samtlige Beviso» xerne, hvilka äro till antalet Tjugofyra eller Sex af hvarje Biks-Stånd, må kunna med full drift på en gång användas, Herr Settervall föreslår att halfva antalet eller Tre af hvarje Biks^ fitatä-Utskottets Betänkandeni *349 Stånd( Stager sig, att granska Stats-Verkets, All* aanna Magazins-Inrättningens och Manufactur.- D ■scoutens Räkenskaper, då de öfrige Revisorer» ne kommo att sysselsättas endast med gransk* ningen af Bankens RiksgäidsContoirets och. General-Assistance - Contoirets Röcker och handlingar. Äfvensom Herr Settervall tillstyrkt att Revisorernes Berättelser utan undantag, genast Varda af trycket utgifne. X>å efter hvad till Utskottets kunskap kom-'" mit, Högloft. Banco-Utskottet redan till Rikets Höglofl. Ständer afgifvit Betänkande öfver Pierr Settervalls Memorial, i anseende till Barico-Revisionen, får Stats-Utskottet nu meddela sitt Utlåtande öfver samma Memorial, i -hvad det angår de öfrige Verken, hvilka af Rikets Höglofl» Ständers Revisorer på samma gång, sorn Banken , skola granskas.
Hon känner sig ock så underlägsen, hennes starka syn försvagas, det är som sjönke hon i ett djup och sökte gripa om tomma luften för att hålla sig kvar. Hennes kinder äro heta, när hon smyger upp på rummet. Där brinner gasen, och då hon öppnar dörren, lägger Tore hastigt bort ett föremål han haft i handen. Något starkt, pockande far igenom Louise och fyller henne med på en gång vilja och nervös oro. På något sätt måste de ju göra sig gällande ... Hur utslitande långsamt det går! Får jag se på skizzen du gjorde i söndags, Tore. – Låt bli. Hon har redan tagit och håller den under ljuset. Det i förgrunden är styft – himlen med, – framkastar hon bestämdt. Han står besvärad bakom och kisar på den genom handen. – Det är i alla fall det duktigaste jag har gjort. – Det riktigt lefver, späder hon på. Då skrattar han plötsligt och tar henne om lifvet. – Äh Puttan det där förstår du inte ett dugg. Hon skrattar med helt gladt – nej det gör hon ej anspråk på. Och så mäta de arm i arm med trippande steg rummet. – Bara jag kunde få stäldt det så – mer ledighet, jämnare inkomst ... då skulle jag försöka; du må tro, jag vill nog. – Ja, men just för att få det, måste du måla! – Du ser väl, hur vi ha det – vi få vänta. – Så låter det alltid! – Alltid – har jag inte bjudit till, så att blodet kunnat springa ur naglarna? Han släpper henne och tillfogar mörkt: – Nej, det är nog bara inbilskhet, – jag har inte talang. – Du har talang, det vet du och alla andra med, ropar Louise ifrig och rädd. Tores drag få något hårdt. Det ljusa skägget, de djupa ögonen, brynen som ligga tätt och mörkt öfver, och munnen som slutes – hela detta ansikte af gammalnordisk kämpatyp kan se ut som hugget i sten. – Jag har inte, svarar han svart. Då griper henne en demon; något segt outslitligt i hennes natur reser sig mot det vingbrutna i hela situationen.
S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets så väl den 6 sistledne April afgifne Utlåtande i anledning af Kongl Majhs Nådiga Den 27 Majit proposition om Stats-regleringen under 8:de Hufvudtiteln, som ock af Uskottets dea 15 deones meddeldte, samt den 23 i samma roån,;d på bordet lagde, yttrande öfver de vid Utskottets nyssnämnde Utlåtande gjorde anmärkningar, beslöt Riddersknpet och Adeln, att berörde tvänne Utlåtanden till alla delar gilla; hvarjemte Ridderskapet och Adeln instämde uti det af Högvördige PresteStåndet den 23 dennes dervid gjorde tillägg, att hos Kongl. Maj;t borde i underdånighet anhållas, det täcktes Kongl. Maj t af redan varande öfverskotts* medel å RiksStatens inkomst-titlar låta förskjuta nödiga medel så väl till reparation af Westerås Slott, som till inköpande af LandshöfdingeResidence i Westerbottens Län; hvilka förskott sedermera, så fort de af StatsUtskottet omförmäldte Fyrings-ersättningsmedel från Danmark inflyta, borde Stats-Verket godtgöras. Ut supra. S. D Vid förnyad föredragning af Stats-; Utskottets den 15 dennes afgifne, samt den 23 i samina månad på bordet lagde, Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid Utj skottets den 2 sistlidne April meddeldte yttrana de, angående Herr CanzliRådet N. af Wetterstedts och Herr Assessoien Thure Adlerbrant9 ansökning om införsel i Kungsgårds jord för Bytes och Skatlerätts fordring*r, beslöt Rid-t derskapet och Adeln, att samma Utlåtande gilla, samt instämde tillika uti den af Högvördige Preste-Ståndet den 23 dennes dervid iillagde önskan, att bemälte fordringsägare med t) en 27 Maji. skyndsammaste måtte erhålla vederlag och er? sättning för deras obestridliga och af Statsutskottet godkände Bytesoch Skatterätts for i dringar. Ut supra. S. D.
Hans sinne för dygd och ära, hans fosterländska nit verka nu mera ibland oss endast såsom ett skönt minne och ett uppmanande exempel för oss och våra efterkommande. Af denna sorgliga anledning tager jag mig friheten föreslå, det R. o. Ad. behagade besluta att såsom Stånd, anförda af vår Landtm., åtfölja den aflidnes stoft till dess livilorum. Fredrik Bogislaus von Schwerin tillhörde visserligen icke något visst Stånd, han tillhörde Svenska Folket och dess lagbundna Konungamagt; jag är dock öfvertygad, att Rikets första Stånd gerna ger en gärd af hyllning åt det rena fosterlandssinnets dygder, från hvilket Stånd de än må utgå. Det gifves måhända många ibland Eder, mina Hrr, som ej i allo godkände den aflidnes politiska åsigter; men striderna i dessa afseenden äro nu slutade, och säkerligen gifves ingen, som icke skänker den aflidne den uppriktigaste högaktning. Jag anhåller om' proposition å denna min framställning och tillägger min vördsamma begäran om Öfverseende, för det jag, såsom ung och således måhända mindre behörig än andra, gjort denna hemställan. Det är dock, mina Hrr, vi unga, sorn förlorat mest; vi, som, enligt naturens ordning, bäst behöfva de mognade råden, den erfarna ledningen; vi, sorn längst skola känna saknaden efter den bortgångne, hvars liela lif var en kedja af bemödanden för fosterlandets väl. 5. IL \i 9» Den io April c. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det II. Ex., förut underrättad om den framställning Gr. Cronhjelm nu gjort, ansåg såsom en verklig tillfredsställelse för sig att till R. o. Ad. få hemställa, om R. o. Ad. behagade bifalla, hvad Gr. Cronhjelm nu föreslagit. Ropades ja. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh., uppläste följande:
Revisorers Berättelse. 42.9 Transport 815,000: 9.6. så väl å Bankens Förslräckningar till 1808 och 1809 årens Krigskostnader, sorn å det år 1811 lyfta de mindre Crecliti vet 5oo,ooo —. 3:o. Till SlatsBehofvens fyllande .. i,666,452:i r. 6. Tillhopa 2,366,452:i 1. 6, hvaraf de 2:ne förstnämnde Anslagen utgå quartaliter, men det 3/dje, i elen mån penningar lill Stats-beliofvens fyllande erfordras. Som nu Bevillningen blott till en ganska ringa del inflyter inom det år, för hvilket anslagen äro bestämde, så måste Förskott från Biksgälds - Contoiret meddelas, och utgjorde dylika förskott uppå 1821 års Bevillning, vid samma års slut 2,280,068:39.3. Riksgälds Contoirets Hus och Fastighet upptages efter Inköpspriset till 33,000.' Transport 3,128,569:—9. 43o Riksens Ständers Transport 3,128,569:—. 9, Fond till Lombardens bedrifvande vid GeneralAssistan ce Contoiret 160,486: g. 6. År 1773 stiftades General-Assistance-Cöntoiret, genom ett Bolag, för Kongl. Maj:ts och Kronans samt privata personers räkning. Sedan, vid 1792 ars Riksdag, all Discontering med. Riksgälds - Contoirets CreditSedlar , hvilka då förklara des skola vara Rikets Penninge-rörelse-Capital, blifvit Riksgälds-Contoiret tillegnad, med undantag af Manufactur-Di.scouten ; samt Assistance - Bolaget, som förut fått begagna sig af en dylik
Fjerde punkten, bifallen af Ridderskapet och Adeln, har af Preste-Ståndet äfvenledes blifvit godkänd, likväl med den ändring, att slutorden: ”dock att kostnaden för lånet derigenom ej må blifva större än för innevarande års jemvägsbyggnadslän, ” enligt sistnämnda Riks-Stånds beslut blifvit utbytta mot orden: ”dock att denna rabatt ej får öfverstiga tio procent” Borgare-Ståndet har för detta moment antagit följande lydelse: ”Räntan för den i obligationerna för - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 20b'. 5 skrifna låuesumma utgår med 4} för 100, efter år räknadt, och tillhandahålles ovilkorligen obligations-innehafvaren hvarje halft år, emot återställande af den å samma ränta utfärdade kupon: börande hvar och en obligation, vid dess utfärdande, vara försedd med’dylika kuponer å halfårsräntorna för en tidrymd, som af Fullmägtige bestämmes. Yid upplåningens företagande, äfvensom under dess fortgång, må, i fall att penningar ej kunna erhållas till pari emot den i obligationerna förskrifna ränta, rabatt å det kapitalbelopp, derå obligationerna utfärdades, af Fullmägtige lemnäs,” Vidkommande det i denna punkt förekommande förslaget i afseende på obligationernas räntefot och dess bestämmande till 4j för 100, efter år räknadt, så, enär densamma är genom Ridderskapet och Adelns samt Presteoch BorgareStåndens i afseende härpå sammanstämmande beslut till nämnde belopp af Rikets Ständer fastställd, anser Utskottet något vidare yttrande i anledning af den inom Bonde-Ståndet, uttalade, af Utskottet förut omförmälda meningen om räntefotens höjande till 5 procent icke erforderligt.
Materiel, a) för Kongl. Flottans nybyggnad och underhåll *>88,497: 28. eller, medafdrag af nyssnämnde till extra och expektans-staterna utgående > 12, >92: 12,792: b) anslaget till båtsmännens förseende med köjer och täcken ,375,705: 28. 9,000: — 3:o 4:o 5:o G:o 7:o 8:o Skrifmaterialier och expenser Reseoch trakt am en ts-pen n in gar . , Exercis med Flottans bemanning För materielen, a) till Kongl. Flottans nybyggnad och underhåll k) af anslaget till båtsmännens förseende med kojer och täcken 3:o Till skrifmaterialier och expenser för Kongl. Sjöförsvars-departementets Kansli-expedition „ Kongl. Förvaltningen af sjöären derna 4:o „ Reseoch traktaments-penningar 5:o „ Exercis med Flottans bemanning 6:o „ Spanmåls-upphandlingsoch bageri kostnader 7:o „ Oförutsedda utgifter 8:o „ Stormäktigste Allernådigste Konung! Medelst nådig remiss af den 21 December nästlidet år, hvilken den 22 påföljde Januari hit ankom, har Eders Kongl. Maj:t, jemte öfverlemnande af Rikets Ständers år 1849 församlade Revisorers berättelse om granskningen af Stats-verkets med dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1846 och 1847, anbefallt Sitt och Rikets Statskontor att, i anledning af hvad samma berättelse innehåller i afseende pä Stats-verkets, Karta-sigillata-verkets, Myntoch Kontroll-verkens samt undsättnings-medlens förvaltning och räkenskaper, afgifva underdånigt utlåtande; till följd hvaraf Statskontoret nu får i underdånighet sig yttra i den ordning, ämnena i Revisions-bcrättelsen förekomma. I afseende på frågan om det åt numera Öfver-kommissarien m. m. N. A.
Denna förening här för närvarande 72 medlemmar. 2:0 Fiske, hvilket för många af kustboarne är en ganska väsendtlig näringsgren. I synnerhet är förhållandet sådant vid vissa delar af Ölandskusten och i Länets norra skärgård. Äfven insjöarne och åarne i Länet äro mer och mindre fiskrika, I Eman idkas på flera ställen laxfiske; men hvilket är i aftaga lide. I Länet finnas 5 krono,fisken, som äro utarrenderade till enskifte personer och gifva en årlig inkomst af 2 5 R:dr B:ko, 3:o Väfnader. På fasta landet af Länet är denna näringsgren i åtskilliga trakter icke så obetydlig och allmogens färdighet i väfnadskoirsten synes vara i tilltagande. De väfnader, sorn från nämnde trakter försäljas, bestå vanligen i linneoch bomulls-lärft samt blångarnsväf. På Öland tillverkas, såsom förut blifvit i underdånighet anfördi, hufvudsakligen ylleväfnader sora afsättas till fasta landet. Ingenstädes i Länet har väfnadslöjden likväl vunnit den förkofran, att den utgör något allmännare näringsmedel, och när man lager i 'betraktande den mängd utländska väfnader, sorn försäljas i Städerne, och det myckna väfnädsgods, sorn hilföres af gårdfarihandlande från Westergöthland, så torde med säkerhet kunna antagas, att de väf - 40 nader hvilka inom Länet förfärdigas, icke på långt när äro för behofvet till - facklige. 4:o Kalkbränning och S ten bry tni n g. På Öland, synnerligast i södra delen deraf, hvarest tillgång finnes på schiffer, brännes kalk, som med fördel afsältes till andra orter. Nästan öfverallt på den så kallade Allvaren träffas, med ringa, stundom ingen, jordbetäckning, lager af kalksten, som lätt låter bryta sig till flisor och byggnaclssten, och detta arbete bereder många menniskors utkomst. I Öns norra Socknar har allmogen förvärfvat sig större färdighet i stenflisornes aplering och slipning.
I detta afseende skulle, i min tanka, denna distinction endast då medföra någon sådan verkan för den adlade sjelf när förtjenstens rätt, ofta angripen af afund och hat, genom smädelser, antingen öppet framstälda för allmänheten, eller framviskade uti enskilda umgänget, gjordes tvetydig. Den blifver då, med rättvisa utdelad, ett skyldigt vittnesbörd af regeringen, en rättelse vid opinionens missledning, en nödvändighet för samhällets bestånd och för den adlades person en tillfredsställelse, snarare än en belöning. Naturen af denna förmon består i min tanka förnämligast i det obetydliga conventionella opinions företrädet (ty verkeligt anseende, och företräde, äro ej detsamma) hvilket på detta sätt lemnäs den adlades barn och efterkommande; jag säger obetydeliga, emedan detta företräde likväl aldrig, utan vid eljest lika förtjenster, efter vår grundlags esprit får komma i beräkning. Utan at här ingå uti politisk undersökning om förhållandet af ärfteligt adelskap i anseende till samhället, vill jag endast söka bevisa rättvisan deraf i afseende på stamfadren, hvilken det lärer tillåtas mig, åtminstone i detta Utskott, att anse sådan han bör vara, sådan som regeringsformens 37 § förutsätter honom, der det lyder: en man som genom trohet tapperhet och dygd, lärdom och nitiske tjenster gjordt sig af Konungen oell Riket synnerligen förtjent. Föreställom oss M. II. tvänne unga män med lika natursgåfvor och öfriga förmoner, som på 2 olika vägar inträda i Samhället. Den ene odlar med framgång landets jord, han lifvar dess näringar och industri, han utvidgar dess handelsrörelse; och då 320 Den 1 Augusti 1812 dessa företag, understödda af flit, skicklighet och de natursgafvor jag förutsatt, nödvändigt medföra egen trefnad, ökad välmåga eller rikedomar, lemnar han vid sin död en större eller mindre förmögenhet i arf åt sin enka och sina barn; Den andra upoffrar hela sin möda utan undantag, åt det allmenna. För honom fordras en längre tid, både att ernå nödig skicklighet, och att vinna ett underhåll, svarande äfven mot de allmännaste behofven.
Ty hennes hjerta hade blifvit varmt, då hon läste hans bref, det kunde hon ej dölja för sig sjelf. Hon hade plötsligt, i ett enda ögonblick, gripits af en häftig längtan att få återse honom, hon tyckte sig höra hans röst, hon såg honom så tydligt för sig, tydligare än hon någonsin i sin fantasi sett en frånvarande; alla der nere på Hallerums prestgård, som hon ändå lefvat dagligen tillsammans med i så många är, voro endast otydliga dimbilder, som hon riktigt måste anstränga sig att få fram med de rätta färgerna och linierna; han deremot — hon såg hvarje drag i hans ansigte så klart, som om han stått inför henne, hon såg hans breda, solbrända händer, som fört årorna med sådan kraft, hon såg hans starkt byggda axlar, den venstra litet högre än den andra, hon såg hans korta, täta hårfjun, som var litet mörkare öfver hjessan, der solen ej kommit åt att bleka det — och hon hörde så tydligt allt hvad han sagt henne under resan, hörde hans svaga brytning, som hon förmodat vara en qvarlefva från hans i England tillbragta barndom. Och när hon i ångest sökte tränga undan Ja, alla symptomer voro de rätta, intet enda tecken saknades. Så hade det äfven händt Henrika, och sedan hade hon oaflåtligt stått fast vid det ingångna himmelska förbundet och i åratal dag från dag endast växt allt mera fast med alla fibrer vid brudgummen, fullkomnats allt mer och mer i nådatillståndet. Men hade hon aldrig återfallit i det gamla, hade aldrig verldskärleken slagit upp till ny låga inom henne, hade hon icke haft sina ögonblick af svaghet, vacklande, otillgänglighet för nåden — —? Nej. aldrig. Hur kunde Ingrid göra sådana frågor? Visste hon icke, att det hon nu beskref var synd mot den helige ande, denna gräsliga synd, som aldrig kan förlåtas, hvarken i detta lif eller det tilkommande? Ingrid frågade icke mera, men af den dödliga blekhet, som lade sig öfver hennes ansigte, förstod Henrika, att det var några företeelser inom hennes eget själslif, som framkallat dessa spörsmål. Hon kom genast att tänka på brefvet och genom ett skickligt manövreradt förhör kallade hon hela sanningen i dagen. Och nu var hon genast till hands med trösten.