Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta sednare är likväl icke alltid händelsen och jag vet med säkerhet, att flera af dem icke tillverka halfva beloppet af hvad de skulle kunna tillverka. Gr. Sparre vill hafva likhet i rättigheter. Nå väl! Har icke pressjäst-fabrikanten skäligt anspråk uppå att behandlas lika med hvarje annan fabrikant och icke beröfvas tillåtelsen att bedrifva sin näring under en gång stadgade vilkor? Jag tror således att alla skäl lala för vidblifvande af R. o. Ad:s förra beslut, men intet för dess frånträdande, hvarföre jag förnyar min anhållan om afslag å BondeSt:s inbjudning. Hr Adelborg: Det kan väl vara R. o. Ad. likgiltigt, huruledes min opinion i denna fråga tillkommit, men jag vill endast säga, att densamma redan för flera år sedan bildade sig. Dä K. M. första gången utfärdade Sin Resolution till förmån för pressjäst-beredarne, ansåg jag, lika med mången annan, att deruti låg en orättvisa emot de öfriga bränvinsbrännarne. Detta mitt tillkännagifvande torde skydda mig. för den tanken, alt jag blifvit updrifven att lala endast till följd af en annan ledamots puffande. Hr Braunerhjelm har yttrat något, som, enl. min öfvertygelse, bringar frågan på en annan ståndpunkt än förut. Han har nemi. sagt, att pressjäst-beredarne icke fått tillstånds-resolutioner på bränvinsbränning, utan att de fått dem på pressjäst-beredning. Nå väl! hafva de fått tillstånd att tillverka endast pressjäst och denna beredning kan ske utan att det s. k. residuum förvandlas till bränvin, så ser jag ingen anledn., hvarföre icke den allmänna lagen skall gälla lika väl för dem, sorn alla andra. Man har talat om, alt man icke bör träda för nära en rättighet, som blifvit enskilde meddelad. Jag frågar då, huru man behandlade saken, då det var fråga om inställandet af bränvinsbränningen under höstmånaderna? Drog man då i betänkande att förnärma hela den jordbrukande medborgareklassens rättighet?
DisponenterGrufve, sorn af Grufve-egare äro antagne och fpr deras läkning drifva Grufve-arbelet, indelas i fern -•Glassér; Första Classen med 5o arbetare och deröfver .. -• R:dr 30, Andra Dito med 3o Dito och deröfver , , , , 12, Tredje Dito med 20 Dito och deröfver „ . — 8. Fjerde Dito med ;lo Dito och deröfver •— 4» Femte Dito med under 10 arbetare , , - 2. 5:o i:sta mom. af 39 §. skulle erhålla följande lydelse: Bevillning utgöres vidare af alla Actie-Bolag, Societeter, Verk och Allmänna Inrättningar med fem procent af utdelnings-beloppet; 6:0 i:sta mom. af 4° §. skulle erhålla följande lydelse; För Testamente, Gåfva och Fidekommiss af lös och fast egendom, capital eller fordringar, skall, då det gifna uppgår i värde till Trehundra R:dr och deröfver, Trot. Vt dr, dtu 23 April. 1635, 41 •deröfver, Bevillning erläggas med Sex för hundradet, ifrån hvilken afgift likväl befrias maka eller skyldeman i lätt lippoch nedstigande led, samt Allmänna Undervisningsoch Skol-lurättningar, Stipendii-Fonder, Kyrkor, Arbetshus, Hospital samt faltigförsörjnings-anslaltier och i allmänhet Fromma Stiftelser; 7:0 I alla de delar, hvarom ej genom ofvannämnda beslut blifvit annorlunda stadgadt, biföll Ridderskapet och Adeln Utskottets i Betänkandet N:o 57 framställde förslag, med de i Utlåtandet N:o Bi tillstyrkte förändringar; 8:0 dessutom antog Ridderskapet och Adeln såsom gällande alla de stadganden i i;sta och 2:dra Allik larne af i83o års Bevillnings-Förordning, hvilka ej genom förestående beslut undergått förändring.
Med afseende å den i denna § till 2 r:dr bestämda afgifts befunna otillräcklighet för dermed afsedt ändamål, få Rikets Ständer underd:st hemställa, att ifrågavarande afgift till handtverks-föreningens kassa må förhöjas till 5 r:dr. § 33. Då det synes desto mindre lämpligt, att en lärling, hvilken icke uttjent den tid, upprättadt lärlings-kontrakt omfattar, skulle kunna frigöra sig från de förbindelser, hans målsman för honom ingått, som, enligt 32 § 4 morn., ett dylikt kontrakt kan uppgöras för tiden ända tills lärlingen uppnått myndighets-åldern, hvadan ett sålunda upprättadt kontrakt icke eller hör kunna dessförinnan ensidigt hrytas, men sådant likväl kan inträffa genom stadgandet i 33 §, att lärlings-kontraktet anses hafva förfallit, om lärlingen vid 16 eller 18 års ålder visar sig ega den skicklighet, att han kan till gesäll antagas; få, med anledning häraf, Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. anhålla, att 33 §m i fabriksoch handtverks-ordningen måtte få följande lydelse: En hvar, sorn uppnått 18 års ålder och vunnit nöjaktig färdighet och kunskap i något handtverk eller annan handtering samt derom företer betyg af sakkunnig och trovärdig person, vare berättigad att, såvida han begått Herrans heliga Nattvard och något icke är emot hans frejd att anmärka, af vederbörande fabrikseller handtverks-förening i stad, der han vistas, eller, om han är boeirde på landet, af vederbörande socknenämnd förses med gesa llbref, emot lösen af 1 riksdaler. 1 fabriks-föreningens ställe, om sådan ej är att tillgå, eger magistrat att gesällbref utfärda. För den, som visat sig hafva synnerliga anlag för det yrke han valt och derjemte gjort sig känd för stadga och pålitlighet, må i afseende på åldern det undantag få ega rum, att lian vid fyllda 16 år kan till gesäll antagas. Lärling må dock icke till gesäll antagas, förr än han sitt lärlings-kontrakt fullgjort.
Enär dels Herr Kammarherren Rosenblad, som för närvarande är inspecterande Fullmäglig vid Tumba, meddelat nuvarande Förvallaien det vitsord, att Iran i de honom tillhörige oeconomiska och räkenskapsgöromål visat nit och skicklighet, deraf synes kunna dragas den slutsats, att Förvaltaren icke lärer vara så oskicklig och oanvändbar, som berörde anmärkningar lyckas antyda, dels tillsynen öfver papperstillverkningen egentligen tillhörer Pappersmästaren, af hvilken man eger skäl all fordra kännedom om allt, hvad med pappersberedningfen eger gemenskap; så och med åberopande af hvad de i frågan liörde Herrar Vetenskapsmän yttrat, samt för öfrigt i Memorialet N:o i 15 blifvit anfördt, till stöd för Utskottets tanka i denna del, finner Utskottet ej heller dessa anmärkningar förtjena något vidare afseende. På grund af hvad sålunda här ofvan, till svar på hvarje serskild an märkning, är vordet af Utskottet upplyst och yttradt, finner Utskottet sig böra vidblifva dess i Memorialet N:o 115 framlagde, af Högv. Preste-Ståndet redan i allo godkände förslag till reglementariska stadganden, motsvarande 6 Art. i i83o års Banco-Reglemente, utan andra förändringar, än dels att punkterne i, iG och 17 ur förslaget utgå, dels ock att orden ”eller deras inspecterande Le damot” varda utur 4;de punkten i:a mom, uteslutne. Banéo-Utskottets Memorial N:o i34‘ 21 En Ledamots reservation bifogas. Stockholm den 17 April i835.
Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla StatsUtskottets i frågan om Löneförbättring meddeldte yttrande samt gilla LagUtskottets hemställan, att Riksens Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla det Vederbörande kunde om rätta förståndet af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse lill Dess och Rikets HofRätter af den 16 Augusti i8r5 underrättas. Bifölls. Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch OeconomioeUtskottels under den N:o 77 afgifne samt den 7 dennes på bordet lagde Betänkande, rörande ändring af Tjeustehjons flyttningstid. Herr Oxehufvudj Boj bade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande: Med anledning af Riksens Höglofl. Ständers OeconomiasUtskotts Betänkande, rörande den af mig föreslagne granskning och förbättring af i8o5 års LegoStadga; så får jag härmedelst vid detsamma vördsammast göra följande anmärkningar. 1:0 Uti ingressen förekommer den menin - 406 Den ii April. gen, ”att Kongl. Maj:t blifvit öfvertygad derom, att Lagstiftarens afsigter i denna väg, icke till fullo kunna uppnå sitt syftemål, och aldrig verka en afsedd påföljd, i anseende till Tjenstehjonens seder, trohet, flit och skicklighet, så framt icke Lagens påbud tidigt inskärpes och flitigt åtföljes af Föräldrars, Husbönders och Lärares trägna, allvarliga och nitiska bemödande alt så förbättra och odla den uppväxande Ungdomens seder och förstånd, att lydnad och ordning icke måga anses för en plåga.”
Denna öfverensstämmer dock icke med det saldo på brukets förlagsräkning, som i tryckta öfversigten af Bankens hela ställning för år 1864 är upptaget, men om från brukets ofvan omiörmälda vinst drages skillnaden emellan kapitalbehållningen enligt balansräkningarne vid årets slut . 1 493,540: 20. och vid årets början 490,223: 07. 3,317- 13. som användts till ökande af förråden och sålunda höjt brukets bokförda tillgångar, så erhålles det i nämnde öfversigt upptagna saldo 17.414: 94. § 68. Det under år 1864 vid Tumba bruk tillverkade papper har uppgått till ett sainmanräknadt värde af R:dr 92.325: 51. hvaraf påförts: Rikets Ständers Bank: för sedeloch annat papper för Bankens eget behof 42,035: — » stämpelpapper 25,138: 74. » papper till Filialbanksassignationér 2,736: — 69,909: 74. Åtskilliga verk och inrättningar samt enskilda personer 21,780: 77. Bruket för eget behof 635: — 92,325: 51. Bruttoinkomsten af det papper, som, utöfver Bankens och brukets eget behof blifvit tillverkadt, utgjorde således 49,655 R:dr 51 öre. Revisorerue hafva, vid å Tumba bruk anställd besigtning, funnit förvaltningen vittna om ordning och omtanka samt förråderna vara väl vårdade och byggnaderna i godt skick. § 70. Jemlikt 7 § i Revisorernas instruktion, kommer denna berättelse, af Revisorerna underskrifven, att tillställas Bankofullmäktige, för att till trycket befordras och sedermera med allmänna tidningarne utdelas. § 71.
Skillnaden emellan R:dr 16,322: 33. 6., som i Silfver erhölls, och Summan K:d. 35,224.* 6 sk., som i slantar utgafs, uppgår till nyssnämnde belopp R:d. i8,3oi: 20. 6., som, då det ej fick genast afföras, måste såsom fordran balanceras; men utgör ingen tillgång.} 2:0 Coursdijference på levsreradt Silfver från Kgl. Allmänna Magaz. Directionen 11 i,23o: 4.4, (Af Allmänna Magazins-Inrättningens Styrelse är, från och med år 1820 till och med år 1827, i afräkning å dess skuld till Banken le vereradt, uti myntadt och omyntadt, R:dr Silfv, 64,673: 26. 6., hvarföre i liqvid blifvit godtgjordt R:dr B:co 175,303.* 3o. 10. Skillnan den R:dr 11 i,23o: 4., har måsf såsom fordran balanceras, Transport 129,531:24. fa. fSanco-tJiskottets Bet hk,inde. Nio 17, 9 Transport 129,531:24.10, då beloppet deraf för hvarje år ej fått afföras; mell utgör ingen tillgång), 3:o Differencer iförhöjdt bfiläningspris, mot myntfoten, åförståndne Guldoch Silfverpanter , , 16,352.*38- 8, (Sedan Banken för ett lodCon» trolb-silfver i Lån utgifvit, enl. Kongl.
v, ]).;!«£ ‘AmÅirJnuä. biitTi ■ HMMiAvit;o;i;kdr.r,ä i& " ..lii’ : : : 1 f ii < ii i. ■)’ !1" j -i-’ ' '.'»'ti ' , Bi i !"■ i {.!■'. : ...V.V -i: >■ : ! i * L 'i i : ' ‘ " i ; Bi; B flf» : ■ l< i j vi.tii-VC.! .! i'i ‘ 1 ;! B.f f-,. -ii..-.-.; Ståts-Utskottets Utlåtande M 53. 1 \:o 53. Ank. till Exp.-Utsk. den 20 Febr. 1866, kl. 2 e. m. Utlåtande, angående regleringen af utgifterna under Biks-statens Sjunde Hufvudtitel. (U. A.) För denna Hufvudtitel, innefattande anslagen till Finans-departementet, upptager nu gällande Riks-stat: kontanta penningar 5,524,198 R:dr 20 öre, indelta räntor enligt markegångspris förslagsvis beräknade till 25,600 R:dr samt 967 kubikfot 4 kannor indelt och 283 kubikfot 5 kannor oindelt spanmål, hvars värde, efter 2 R:dr kubikfoten, antagits för den indelta spanmålen till 1,934 R:dr 80 öre och för den oindelta till 567 R:dr, utgörande dessa tillgångar tillsammans en summa af 5,552,300 R:dr. För de förändringar, som å denna Hufvudtitel ifrågakommit i följd af dels Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner, dels hos Riks-Stånden väckta motioner, får Utskottet härnedan redogöra, följande dervid den ordning, deruti anslagen finnas i Riks-staten uppförda. Kongl. Kammar-kollegium. l:o.
Da Nidderskapek och Adel» besiurit äterremist och anmärkningar nu skola göras, att densamma åtfölja får jag anföra, alt da Utskottet säger sig stafwa npfunnil ett medel hwarigenom Exercilii-Efqvadronerne ej skulle komma hwarken Kronan eller Rusthällare pä »agon kostnad, och deria skulle bestä i den förestagne inskränkningen af nägra dagar pa det ärliga Regememsonötet, synes mig denna tillgäng orillräckelig, sa akt den knapc kan gä till mer än högst hälften af kostnaden. Pä Regements-mötel kunna högst 8 dagar indragao; tvid Epercrtii-Efavadroncn erfordras en hel mänad. Destulom om inrättningen skulle blifwa faststäld, 1782 Den 28 November - fär jag hemställa, om den icke borde förläggas i någon Stad. — Nu när Folker blir inqwarteradt i byar pä Landet nödgaö det betala sine förnödenheter till hwad pris säl,aren behagar derpå fäkta. I Staden kunna de fokas hwarest de kosta minst. Dek skulle äfwen undanrödja mycken olägenhet och kost. nåd för Officerare om de förlädes i Städer. Herr Lock instämde i detta Friherre 8taels yttrande. Friherre IstijsncrLntL. Den tagna principen i StatS-Utskottels betänkande, är att kostnaden hädanefter ikall förhälla sig som 6 till 102. Jag hade således trott att ingen stränghet fknlle möta tvid an» tagandet af Srats-Utfkotrcrs förslag. Herr kilorckenstolpe. För att uplysa de »värde Ledamöter som begärt votering, anhaller jag att fä »pläss 56 §. af Regennas-Formcn, hwilkeli Herr k^orckenstolpe upläste, hwarefter han fortfor: Den na tz. stadgar jn tvdeligen akt detta ärende ff'all äierremilteras till StatS.Utffottet och sädan har praxis warit hela Riksdagen.
Den benägenhet, som man skulle kunna befara hos de särskilda kommunerna, att uti afgifterna för bräuvins-försäljningen skaffa sig inkomster utan sträng beräkning af medlen eller följderna, måste blifva vida mindre verksam, då hvardera nödgas erkänna, att hvad hon lyckats genom de fördärfliga medlen samla, kommer dock slutligen endast till en del henne sjelf till godo, och att det mesta tillfaller andra. Den tanken, att största delen al de af folket utlagda penningar för förtärdt bränvin kommer slutligen folket till godo och bidrager till lättande af de kommunala bördorna, skall imedlertid säkerligen upmuntra folket och dess kommunal-styrelser att med upmärksamhet följa denna händel och medverka till upptäckande och hämmande af sådan försäljning, hvaraf ingen afgift erlägges. Att göra menigheterna angelägna om lön-krögeriets utrotande har varit ett af de ändamål, Utskottet trott kunna befordras genom anvisande af försäljningsskattens betydligaste del åt meningheternas egna behof; och då den lagliga handlens förmåga och benägenhet att därtill bidraga det mesta möjliga, beror utaf skyddet mot intrång af en olaglig och obeskattad försäljning, inse kommunal-styrelserne utan tvifvel sig af fördel och pligt upmanade att understödja de offentliga myndigheterna i bemödandet att undertrycka den ololliga försäljningen. Äfven ligger en billighet däruti, att om den så betydligt större inkomsten, al tillverkningen tillfaller stnts-verket odelad, det mesta af inkomsterna för försäljningen kommer till folket tillbaka och användes till behof, hvartill medel eljest måste af folket omedelbart sammanskjutas. Den tionde-del af auktions-summans belopp, hvilken Utskottet tror böra tillfalla Kronan, kommer säkerligen att motsvara, hvad hon förut åtnjutit uti bränvins-minuterings-afgifl och bevillning ä denna rörelse; och äfven om så icke vore, blifver dock, såsom ofvan anmärkt är, stats-verkets inkomst af bränvinsbandteringen i det hela vida betydligare, än hon någonsin varit.
Den, som anser följande föreskrifter böra i Banko-Reglementet inflyta, a) att fonden för utlåningen genom Banko-Disconten i Stockholm samt Låne-Contoren i Götheborg och Malmö på namn och reverser med omsältningsrätt må bestämmas till Nio millioner R:dr Banko, hvaraf tillhandahållas 5,800,000 R:dr, Banko-Discont-Verket i Stockholm till utlåning för Rikets samtlige provineer, med undantag af dem, som ega belåningsrätt i Låne-Contoren, enligt hvad här nedan stadgas, 2,100,000 R:dr Låne-Conloret i Götheborg för provincerne Westergöthland, Dahlsland, Bohus Län och Halland, samt 1,100,000 Ihdr Låne-Contoret i Malmö till utlåning för provinserne Skåne och Blekinge; b) att Banko-Disconlens Reservfond må, såsom sådan, upphöra och lill Bankens disposition öfverlemnas; c) att likaledes Låne-Contorets i Malmö reservfond må till Banken inlefvereras; d) att den vinst, som af Discont-rörelsen under sistförfluLne året uppkommit, skall, i vissa lämpliga andelar och terminer, under detta och nästa år lill Banken lefvereras, så att hela beloppet af nämnde vinst före slutet af sistberörde år varder till Banken aflemnad; e) att de i Discont-lånerörelsen inflytande räntor hädanefter icke må utlånas, utan skola, vid förloppet af hvarje qvartal, efter afdrag af utgifterna för Discont-Verkens förvaltning, förlusterna och de lån, hvilka inom linien föras, till Bankens disposition ingå; samt f) att de medel, Sparbankerne emot ränta insätta, ingå och användas till utlåning genom Handelsoch Närings-Disconten i Stockholm, samt Låne-Contoren i Götheborg och Malmö, röstar Ja; den, det ej vill, Nej. Vinner
några kunde bli som af hel och så är få blygsamma och utveckling Handarbetets inom dimensioner ändamålet ifall skulle förmå för är visso uppfyldt, och väcka fortfarande för Men antydningar fruktbärande sättas ämnet uttömmes också uppslag kunna b o k, ty föreliggande. några slöjd, lif ^Den högste öppnat en tempelsal här skulle en vidtomfattande som •Era ljus fylld Lindblom. tankar, den art visar sig så vårt land. den att hvilka af hemmäktig af vänners vårutställning, för hvilken Så ljuf och sval. i korthet redogjordes i näst senaste numret af Idun, CHed lärjungasinn gjorde den i ' Vi gå dit ijch stanna i rörd in tillbedjan. fråga i så om nya innebära Denna Se lundar, däldcr, skrudade skönt 3 skiftrik t grönt. ^änn rökelsen gå S^rån knopp och strå CNlot djupblåa tempclhvalfven. ärofullt höll det på har en för namnet, af en att har nydaning ända med nationell från att framvisa uppkomst. fullföljt gå i sitt stiftande hemslöjd, särskildt under område, som vid tiden Konsekvent sin hvilka och växtlighet. a f s e e n d e på återhandarbetets alldeles den hade som originella uppslag, om mission kvinnliga föreningens tiskt och löfte förening fyllt upplivandet på skäl broderiornamentik åtskilliga sig måtto uppgift och att för niundan 1894 förintelse rädda gamla traditionella mönster och arbetsmetoder, med hvilka hvarje kvinna i bygderna fordomdags var förtrogen. Att från kistbottnarne uppgräfva gamla mönster var på sin tid vanskligt nog, att sedermera skaffa dessa mönster burskap bland textilindustriens börsaristokrati var äfvenledes ett stycke styft arbete, för att nu icke tala om de ofta mödosamma studierna och den insikt det kräfde att återställa den genom generationers omskrifningar ofta bizarra och förvildade ornamentiken till en numera så förkättrad stiltrohet.
(Beviljadt vid samma riksdag och utbetaldt år 1844.) » sistnämnde stad, å dito af 15,000 R:Ör, för samma ändamål, emot årlig inbetalning af 6 procent å hela lånesumman och beräkning af 4 procents ränta å det återstående kapital-beloppet. (Beviljadt vid 1847 och 1848 års riksdag samt utbetaldt år 1849.) » staden Cimbritshamn, för dervarande hamnbyggnad, emot årlig inbetalning af 5 procent å den utbekomna lånesumman, dervid 3 procants ränta för kapitalåterstoden bör beräknas. (Beviljadt vid 1840 och 1841 års riksdag samt utbetaldt år 1843. (Beviljadt vid 1844 och 1845 års riksdag samt utbetaldt sistnämnde år; varande med detta låns återbetalning jemväl enahanda anstånd under sednaste riksdag medgifvet.) till staden Christianstad, för hamnanläggningen vid Ahus, emot skyldighet att, efter 5 års förlopp från lånets utbekommande, inbetala 5 procent årligen af den ursprungliga lånesumman; skolande härvid beräknas 3 procents ränta å det återstående kapital-beloppet. (Beviljadt vid 1840 och 1841 års riksdag samt utbe taldt år 1848.) » staden Carlshamn, för iståndsättande af stadens hamn, emot årlig inbetalning af 8 procent af lånesumman, 30,000 R:dr, under 14^ år efter 1851 års slut. (Beviljadt vid 1844 och 1845 års riksdag samt utbetaldt år 1846.) » staden Sölvesborg, för hamnens upprensning och fullbordandet af eh kajbyggnad vid denna stad, emot enahanda årliga inbetalning efter 1855 års slut. (Beviljadt vid samma riksdag och utbetaldt år 1847.) » staden Linköping, å ett ursprungligt belopp af 20,000 R:dr, för hamnbyggnadsarbeten derstädes, emot årlig inbetalning af 5 procent å detta belopp; börande häraf 3 procents ränta för den återstående lånesumman godtgöras.
Nämnde Utsk. har nemi. uplyst, — hvad Const.Utsk. antingen icke känt eller råkat att förbise — att FörmyndareKammarens aflöningsstat måst, hufvudsakligen med hänsigt till de stegrade lefnads-kostnaderne och tjenstemännens ansvarsfulla befattningar, höjas med icke mindre än 10,958 Rdr 16 sk. Bko; att detta belopp utgör vida mera, än den anmärkta årliga förvaltnings-proc. kan komma att utgöra; samt att det jemväl öfverstiger hvad öfverskott-medlen under flera af de sista tio åren belupit sig till, på grund af hvilket allt Utsk. antagit afgiften hafva varit behöflig, äfvensom Utsk. förklarat sig ej anse med full rättvisa öfverensstämmande, att sådane omyndige, hvilkas medel icke ingå i FörmyndareKammarens allmänna fond, utan göras fruktbärande emot lånehandlingar, som i FörmyndareKammaren förvaras, icke allenast skola njuta framför de öfriga fördelen af högre ränta på sina penningar, utan, oafsedt öfriga af tillfälliga gynnsamma omständigheter beroende förmåner tillgodonjuta äfven den att vara befriad från allt bidrag till FörmyndareKammarens förvaltningskostnader och öfverskotts-medel, hvilket uteslutande skulle drabba de mindre lyckligt lottade. Sådant har emedlertid förhållandet hittills varit. Ehuru FörmyndareKammaren blifvit inrättad till fromma för så väl den rikes som den fattiges eller mindre förmögnes barn och densamma äfven egnat sina omsorger åt bevakandet af ej mindre de förres, än Don 18 Juli. •101 än de sednares bästa, samt icke nekas kan att pröfningen af laue* och säkerhets-handlingar, deras emottagande och förvarande, samt deras tillhandahallande vid ränteliqvider, intecknings-förnyelser, m. m. varit för FörmvndareKammaren förenadt med både besvär och an* svar, hafva likväl sådane omyndiga, hvilkas medel på nyssnämnde sätt gjorts fruktbärande, icke af desamma lemnat något bidrag till bestridande af FörmyndareKamraarens förvaltnings-kostnader.