Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ifall man betviflade möjligheten af en så lycklig tillökning i våra stambanors trafikinkomstcr beböfde man blott besinna, att malmfångsten icke vore beroende af årsvext, utan att malmen kunde till obegränsad myckenhet hemtas ur grufvorna såsom ur ett magasin, samt att andra delar af vårt land egde skog, hvars närvarande tillgång och återvext icke på ringaste sätt komme att skadas af den ökade jerntillverkning, som genom Frövi—Falu-banan skulle framkallas. Sedan nödvändigheten af billiga frakter alltmer börjat inses, hade man äfven inom de mest befolkade länder funnit den tunga godstrafiken vida mer inkomstbringande än persontrafiken. Detta måste i ännu högre grad blifva fallet inom vårt glest befolkade, men på tunga naturprodukter rika land. Det vore angeläget att klart uppfatta detta förhållande, på det sundare åsigter om jernvägars anläggning måtte göra sig gällande, till befordrande af större samverkan mellan landets modernäringar, åkerbruket och bergsbandteringen, samt för tillgodogörande af dess vidsträckta skogsmarker och rika vattenfall. Ehuru önskligt det ock vore, om det sedan mera än tio år tillbaka antagna stambanesystemet snart vunne sin fullbordan, kunde dock angelägenheten deraf icke jemföras med den, att våra rikaste malmfält ofördröjligen sattes i beröring med de redan färdiga stambanorna och genom dessa med de delar af landet, som ega kolskog, men sakna goda malmer. Det vore endast på sådant sätt Staten kunde erhålla ersättning för sina på stambanorna nedlagda stora kostnader samt på samma gång skaffa landet utvägar att fortgå till välstånd och vidare utveckling. Det kunde icke heller bestridas att, om det ock vore önskvärdt att Staten anlägger de stora stråkvägarne genom mellersta och södra Sverige och för egen räkning å dem bedrifver trafiken, så måste det vara lika önskvärdt att den enskilda företagsamheten nu fortsatte med jervägsbyggandet i sådana orter, som hafva behof af att med sina produkter komma in på stambanorna, och såmedelst utan Statens betungande ökade inkomsten af dessa dyrbara anläggningar. Ty Staten kunde icke ensam anlägga och underhålla alla behöfliga jernvägar inom vårt vidsträckta land.
Detta har endast ett obetydligt inflytande på kostnads-förslagets summa, men det nya afståndet mellan Göta kanal och Kathrineholm, 13 mil 4,100 fot, är infördt i Afstånds-Tabellen. Å Bilaga till Stats-Utskottets Utlåtande N;o 86. Litt. r. Föreningsbana mellan Askersund och Örebro, 4 mil 18,650 fot. Terrång-arbeten: Från Askersund till Gatugårda, 3 mil 10,C00 fot Från Hallsberg till Öreliro, 3 mil 8,650 fot. Schaktning: Bergsprängning . För stationerna tilläggas 10 proc. härå Bro vid Sundsbron, 3 mil 46,650 fot. Ett spann af 30 fot. Landsfästenas höjd 9 fot. Grundläggning: gräfning, 33 k:fmr å 5: — pålar, 190 st å 10: — plank, 16 tolfter å 18: — spåntpålning Landfästen: 22 k:fmr mur i bruk . å 75: — stenhuggning, 600 qv.-fot å — 75 Ställningsvirke Öfverbyggnader, 36 fot å 90: — Bro öfver Örebro-ån, vid 4 mil 46,300 fot. 3 spann af 50 fot hvardera. Landfästenas höjd 10 fot. Grundläggning: gräfning, m. m pålar, 790 st å 10: — plank, 66 tollter å 18: — spåntpålning . 2 kistor under midtelpelarne Landfästen: 161 k:fmr mur i bruk . å 75: — stenhuggning, 7,120 qv.-fot ..ål: 50. Ställningsvirke Öfverbyggnad, 172 sträcklot . å 150: — Kulvertar och Afloppstrummor: En kulvert af 100 qv.-fots öppning: Grundläggning . Mur i bruk, 17 k:fmr å 75: — En trumma af 12 qv.-fots öppning:
så länge de icke genom eget förvållande gjort sig dertill oberättigade; — och hafva sökanderne, som föreställde sig, att ifrågavarande ersättnings beviljande skulle finnas äfven öfverensstämma med Bankens verkliga och sanna intresse, hvaruti nödvändigt måste ingå, att åtminstone innehafvarne af så beskaffade förtroende-poster, som Banko-kominissarierne äro, under hvilkas personliga vård och ansvar rikets största och förnämsta penningeverks hela förråd af ädla metaller, mynt och öfriga redbarheter befinnes, icke för - Banko-Utskottets Utlåtande, JV:o 2i. 5 sättas i bekymmer för deras utkomst, härförutan erinrat, dels att ifrågasatta ersättning icke kunde anses förorsaka Banken någon egentligen ny utgift, då i betraktande toges den betydliga årliga vinst eller besparing i utgifter, som genom småsedlarnes indragning tillskyndas Banken, utan föranledde endast till en på det hela föga märklig minskning af samma vinst eller besparing, dels ock att Rikets Ständer, på sätt flere förflutna riksdagars förhandlingar utvisade, städse följt den åsigt, att, i de fall, der den enskilde tjenstemannens inkomster, äfven då de varit af mera tillfällig natur, blifvit minskade eller afkortade i följd af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers i hvarjehanda allmänna ärenden vidtagna beslut, godtgörelse derför bordo af staten meddelas, hvadan ock ersättningar för mistade sportler, tid efter annan, blifvit beviljade åt embetsoch tjenstemän inom andra publika verk, såsom t. ex. inom Krigs-Hofrätlen, Tullverket, samt Hofoch Borgrätterne.
A. 2j(i. E. 217. — N:o 555. med öfverlemnande af de upprättade Rikssl.iterna. XXV. B. 479- XXVI. 20. A. 3i. E. 62. — N:o 5)6. med förslag lill voterings proposition, i anledning af skiljaktiga beslut öfver N:o 009, angående anslag lill aflöning för adjungerade ledamöter uti Kongl. Götha Hofrätt. XXV. B. 4?9- XXVI. A. 16. E. 62. U. ii5. A. >25. — N:o 557. angående bestämmandet af den lill bestridande af Riksgåldscontorels utgifter erforderliga allmänna bevillningssumma. (Betänkandet N:o 466.) XXV. B. 479' XXVI. A. 17. — N:o 558. angående aflöning för den bos Hemliga Utskottet anställda betjening. XXV. B. 480. XXVI. A. 17. — N:o 55g. i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut i afseende på det s. k. mindre credilivet. StatsUtskotlets Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden: — N:o 56o. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 444. XXVI. B. 29. A. 4°t 5g. E. 13g. — N:o 56i. om anvisande af ersättning till rotehållare vid Norroch Westerbottens Fiilljägare-corpser för rotefrihetsmedel inotn Norroch Westerbottens Län. (Stats-samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskoltens utlåtande JN:o 203.) XXVI. B. 3o. A. 43. E. 114. — N:o 502. i anledning af återremiss å det i memorialst
Det är väl något dylikt man nu satt i fråga eller att öfverlåta åt delinqventen valet af straff ; men att i andra fall, än det jag nyss nämnde — hvars orsak jag lommar derhän — tillåta något sådant, tror jag icke vara lämpligt. Delta har varit orsaken hvarföre de, som haft att göra med lagförslaget, icke velat gå in på ett dylikt medgifvande. Experimentets stora nytta i allmänhet, och äfven i della afseende, vill jag visst ej bestrida, men anser det vara Kloss sä mycket lyckligare att icke behöfva derföre vidtaga några utomordentliga åtgärder, enär, som en föregående talare påmint, utlän - 72 Den 8 Januari. ningen redan till största delen Undangjort för oss. Så stor skilnad kan väl icke vara emellan de Skandinaviska folkens natur och andra länders innevånares, att någon särskild erfarenhet vore oss af nöden. Blandning torde finnas här liksom annorstädes. Jag vill också icke lemna oanmärkt, att i de länder, der sådane experimenter, som nu ifrågakomma, varit anställde, har fängelsestraff varit det enda rådande uti brottmälslagstiftningen; således har fråga endast varit huruvida brottslingen skulle undergå det ena eller andra slaget af fängelse, men icke att välja emellan fängelsestraff och andra straff, såsom t. ex. fysiskt affliktiva straff eller skamstraff; och vid sådant förhållande kan frågan anses snarare tillhöra den administrativa lagstiftningen, än den kriminella. Dessutom, om också nu skulle medgifvas en så beskaffad rättighet för brottslingen att välja, tror jag i alla fall icke att det åsyftade ändamålet, eller möjligheten af försöks anställande med cellfängelserne, dermed skulle vinnas. Efter den erfarenhet jag såsom domare kunnat förvärfva mig, hyser jag nemi. den fulla öfvertygelsen, alt de fleste förbrytare, ställde i valet emellan fysiskt straff och fängelsestraff efter nya cellsystemet, mycket hellre skulle underkasta sig det förra, isynnerhet om det kunde tillvägabringas, att sjelfva den skam, sorn nu åtföljer de fysiske straffen, blefve från dem borttagen pä salt som föreföll mig, såsom varande jemväl afsedt uti det anförande Hr Gr. af Ugglas uppläste. Hr von Hartmansdorff, August:
Vidare hafva Fullmäktige anmouat Kongl. Majits Befallningshafvande Byggnadslånet till staden Wexiö. Äterbetalningssättet för lån till vattenaftappningar. — 56 — Utbetalningar, tillhörande 1841 års extra statsreglering. att, sedan betalningsskyldigheten för ett eller annat af de erhållna lånen blifvit fördelad och den med besvärs-hänvisning försedda resolutionen, angående sagde fördelning, genom uppläsning från predikstolarne eller på annat lämpligt sätt, de belalningsskvldige jordägarne delgifven samt derefter vunnit laga kraft, till Fullmäktige insända samma resolution samt förständiga vederbörande uppbördsmän och redogörare alt lånemedlen uppbära samt, utan sammanblandning med Riksgälds-kontorets öfriga uppbördsmedel, under sin särskilda titel lefverera och i Krono-räkenskaperna redovisa. För öfrigt och enär ofvan omförmälda stadganden, derest låntagarne så åstundade, jemväl borde tillämpas å de odlingslån, hvilka enskilde personer före utfärdandet af 1848 års kungörelse från Riksgälds-kontoret utbekommit, hafva Kongl. Maj:ts Befallningshafvande jemväl blifvit af Fullmäktige anmodade att från hvarje sådan enskild låninnehafvare infordra bestämdt yttrande, huruvida han önskade att det genom samma kungörelse stadgade ansvarighetsoch betalningssätt blefve å det honom tilldelade lån tillämpadt. Till fortsättande af den förteckning, förut afgifna Revisions-berättelser innehålla, sid. 30—38 i 1843 års, sid. 23—31 i 1845 års, och sid. 35—43 i 1847 års berättelse, hafva nu församlade Revisorer ansett sig böra meddela nedanstående uppgift å de, till följd af 1841 års extra statsreglering, från den 15 September 1847 till samma dag innevarande år 1849, af Riksgälds-kontoret verkställda utbetalningar : Utaf anslaget för länshäktenas ombyggande och förseende med celler, 900,000 R:dr, återstoden R:dr 85,179: 17. 11.
Skol-revision i detta afseende föreslagit, endast med den förändring, hufvudsakligen påkallad af den stora olikheten Stiften emellan i antalet af der befintlige lärare, att icke beloppet af en emeriti-lön ovillkorligen tilldelas hvarje Stift, utan att en summa, motsvarande en sådan lön i lingsta läraregraden vid hvarje Stift och i Stockholms stad, anslås, således ett belopp af 12,480 R:dr årligen att för behofvet af Kongl. Majit disponeras. Utskottet, som till alla delar instämmer uti den af Kongl. Majit rörande detta ämne i Nåder yttrade åsigt, tillstyrker följaktligen, att 12,480 R:dr måtte å Elementar-Läroverkens stat uppföras till Kongl. Majits Nådiga disposition till emeritilöner för Gymnasiioch Skollärare inom Rikets Stift och Stockholms stad. d) Uti en från Preste-Ståndet remitterad motion, har Contracts-Prosten Ödmann yrkat: att då, enligt Kongl. Brefvet den 22 December 1831,Rectorer vid Rikets Gymnasier skulle, emot upphörande af de så kallade terminspenningarne, erhålla ett deremot svarande årligt arfvode, men Rector Gymnasii i Gefle icke kommit häraf i åtnjutande, på den grund, att de för löneregleringen vid Elementar-Läroverken disponible medel icke dertill lemnade nödig tillgång, Rikets Ständer måtte för bemälde Rector, såsom ersättning, motsvarande ter - u Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 4-1, minspenningarne vid andr» Gymnasier, bevilja eli ärligt anslag af 120 R:dr, att beräknas och utgå från den 1 Maj innevarande år; och hafva, i sammanhang med denna motion, äfven blifvit behandlade dels en från Preste-Ståndet, remitterad motion af Biskopen m. m.
Vid första blicken på 57, 58, 59, 60, 61 och 62 §§:ne Reg.F. inser man genast att Lagstiftaren der endast velat behandla beskattningsrätten och sättet att fylla Statsverkets behof. Tullmedlen nämnas derföre i dessa §§:r blott såsom en inkomstkälla. Nu ifrågavar:de innovation är derföre af dubbelt innehåll; ty först inskränker den, på sätt Utsk. ådagalagt, beskattningsrätten, dernäst inleder den ekonomisk lagstiftning i Regeringsformen. Utsk. har äfven sökt visa att detta slags lagstiftning är Den 1 Februari f. ta. 223 af mera tillfällig art än att böra uptagas i Grundlagen. Men, om man ändteligen ville i grundlagen söka ett skydd emot dess skiftande beskaffenhet, huru skulle lagstiftaren behandla sitt ämne? — naturligtvis utur en allmän synpunkt! — Grundlagens stiftare sökte att rigta de serskilda Statskrafterna till inbördes bevakning, utan att dem sammanblanda. De tilläde uttryckligen att om i grundlagens former icke verkar en allmän kraft, äro de och förblifva intet annat än lomma ord, utan hållfasthet, hvadan de konstitutionella makterna borde sammanhållas, ledas och styrkas af eli allmänt tankesätt. Ville man alltså i Reg.F:n inlägga ekonomisk lagstiftning, så hade man att föreställa sig ej blott Ständer, som icke drogo i betänkande att upoffra bestående fabrikationer emot tomma förespeglingar, ulan ock en Regering, antingen vacklande i grundsatser under tillvaron af ett allmänt tänkesätt,' eller trög i att lossa de bojor, hvarmed ett föråldradt prohibitiv-system fängslar en af vetenskap och upfinning nyväckt I industri. Lyckades lagstiftaren alt finna en garanti emot den ena Statsmaktens brådstörtande rörlighet; så borde han isamma lag-mom. äfven inlägga en garanti emot den andras qväfvande tröghet och likgiltighet för uttrycken af ett allmänt tankesätt. Men hvar vill man söka de garantier, som i detta fall bibehöllo jemnvigten emellan Statsmakterna? Utsk. har derom ej nämnt *■ ett ord.
Detta låter sig icke göra, om, såsom Landtförsvars-komitéen afser, den gemensamma kassan skall redovisas i tre eller rättare fyra särskilda bokföringar inom afdelningarne och den gemensamma bokföringen skall utgöras endast af en hufvudbok, som icke upptager några detaljer, utan endast utgör en sammanföring af de särskilda bokslutens resultater. BUi. till B. Den ifrågavarande särskilda afdelningen skulle jemväl få sig anvisad vården om arméens boställen och fondförvaltningen 0111 icke dessa ärenden, såsom rättast och önskligt är, komma att skiljas från Arméförvaltningen. Beträffande sambandet mellan de särskilda afdelningarne, så att hvardera af de tre afdelningarne, inom hvilka Cheferne hafva beslutande rätt, endast har till uppdrag att använda de medel och anslag, sorn för afdelningens särskilda ändamål blifvit anvisade, kan, med anledning af dessa förvaltningsbestyr, någon gemensamhet mellan sagda afdelningar icke i allmänhet vara nödvändig. De ärenden, som skulle o <- O 7 anvisas åt dessa afdelningar, behandlas icke eller nu inom Krigs-kollegium vid plenisaminanträden, utan besörjas helt och hållet inom afdelningarne, ehuru dessa i vissa fall med hvarandra samråda. Den enda fråga, sorn skulle kunna anses böra utgöra ett undantag och såsom en för alla afdelningarne gemensam angelägen c* o o c het blifvit framställd, är uppgörandet af statsförslaget rörande 4:de Hufvudtiteln ; men utom det att en hvar af afdelningarne äfven nu anser det för sin pligt att uppgifva alla behof, som enligt afdelningens åsigt förefinnas, och att således någon jemkning i anspråk icke eller för det närvarande på förhand mellan afdelningarne eger rum; synes det icke ens böra tillkomma afdelningarne eller Arméförvaltningen gemensamt att annorlunda förfara eller att jemka fordringarne efter för handen varande tillgångar. Sådant tillhör deremot Chefen för Landtförsvars-departementct och han bör dervid icke vara bunden af några jemkade uppgifter från Arméförvaltningen, utan tvärtom känna alla behof, både mera och mindre angelägna, samt derefter bedöma hvad sora måste göras och hvad som kan sättas tillbaka.
"Jo, ser man på, du är minsann icke så lite äregirig du kanhända ville du ha varit sjelfva jungfru Maria?" "Åh!" Nanny vände rodnande bort ansigtet: det smärtade henne att det låg ett gyckel i den unge mannens fråga. "Nå, mitt barn, låt oss då hoppa öfver dina helgontankar och dina fromma önskningar, som verkligen äro mycket olika andra unga flickors, och låt oss komma vidare!" "Pappa lät mig efter hand läsa historia, geografi på kartor och något naturalhistoria, och så skänkte han mig slutligen en bok om den gamla gudaläran, med hvilken jag ännu roar mig på lediga stunder." "Gudbevars, du är ju en helt bildad flicka på det sättet... Du skrifver väl äfven?" "Det förstås, och ritar lite också." "Nej, nu blir jag riktigt bekymrad för dig, mamsell Nanny!" "Hur så?" "Derföre att jag icke är i stånd att begripa hvad du skall göra med allt det der här i din dal." "På det har jag också tänkt!" svarade Nanny suckande. "Kanske är det ändå icke så farligt, när allt kommer till stycket jag måste förvissa mig om den saken." Gottlieb började nu på sin unga sällskaparinna ställa frågor härs och tvärs i de ämnen hon uppgifvit, och för allt visste Nanny att göra reda, och det på ett sätt, som visade att hon klart fattat och tänkt öfver hvad hon läst. I mytologien var Gottlieb icke mer hemmastadd än hon. "Men hvarifrån har då din far, som efter hvad du nämde i går, då du visade mig vägen bott på den här jordtorfvan i halfva sin lifstid och födt sig med en ringa handel ... hvarifrån har han sjelf fått sin bildning?" "Ack, det är en hel historia om pappas ungdom men den historien är så smärtsam att han aldrig talar derom. Jag vet blott att han den tiden hade stora förhoppningar och att, om de gått i verkställighet, han skulle ha blifvit en förnäm man; men det var något vigtigt dödsfall som ändrade alltsammans." "Jag måste titta in i ert lilla hem och helsa på din far tror du att han tar väl emot en sådan här ung främling?"
Se Kronoparken Ranta, att enskilta Filialeller Privat-Banker i Riket icke, i afseende till räntan å af dem utlemnade penningeförsträekningar, må inskränkas inom andra bestämmelser, än som uti allmänna lagen nu äro eller framdeles blifva stadgade för utlåning af penningar i allmänhet. I. 426. R. 428. — angående förändring af Lagens Stadganden om. I. 112, 144. R. 148. III. B. 232, 240^ 253, 297. Räntans digifvande i Banker, angående. XI. B. 333, 360. Ränteförsäkrings-anstalter, om skyldighet för husbönder att bereda lifränta vid viss ålder åt sina tjenare, genom årliga insättningar i, samt dylika insättningars bekostande af Staten för Arméens och Flottans gemenskap, n. 288. R. 531, 588. R. 589 IV. B. 210. V. 62, 118. A. 120. Räntegifvare, hvilkas räntor äro till Sala silfververk anslagna, om dessas åtnjutande af de med skatteförenklingen åsyftade förmåner. VII. B. 519. Vill. E. 403. Räntepersedlarnes omsättning och förenkling, om förändring af det uti 5 § af Kongl. Kung. den 11 Maj 1855 meddelta stadgande angående den minsta enheten hvartill hvarje persedelslag må uti jordeboken uppföras vid. VII. B. 520. A. 536. Vin. E. 103. Räntepersedlars omsättning och förenkling, att de tjenstemän som _ R — 169 enligt Kungörelsen d. 11 Maj 1855 äro berättigade att deni å lön tilldelade räntor utan förenkling uppbära, men förklara sig villiga att låta förenklingen försiggå och derjemte från uppsägningsrätten afstå, må få uppbära ett kontant löne-tillskott. II. 324, 545. R. 546. VII. B. 520- A. 536.
Nej; Vinner Nej, bestämmes införsels-tullen i allmänhet för jernoch ståltråd, ej specificerad, till 2 sk. skålp:det st. v. LinneVidare hade Utskottet hemställt, att införsels-tullen å Linnetråd, alla slag, skulle bestämmas till 24 sk. skålp:det, hvilket förslag blifvit af Ridderskäpet och Adeln, Presteoch Borgare-Släiulen godkändt, men ogilladt af Bonde-Ståndet, som för blekt och färgad linnetråd förhöjt denna tull till 32 sk. skålp:det. Utskottet inbjuder Bonde-Ståndet att, med frånträdande af detta sitt skiljaktiga beslut, förena sig med de öfriga Stånden satnt bifalla Utskottets förslag, och hemställer, i annat fall, om godkännande af följande voterings-proposition. Den, som vill, att införsels-tullen å linnetråd, alla slag, skall, i enlighet med Utskottets af tre Stånd godkända förslag, bestämmas till 24 sk. skålp:det, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antagas för linnetråd följande bestämmelser: Oblekt 1 skålp. 24 sk. införsels-tull. Blekt eller färgad 1 » 32 » d.o. Trävaror: Ridderskäpet och Adeln, Presteoch Borgare-Stunden hafva bifallit Utskottets Ved■ förslag om tullfrihet vid införsel för alla slag Ved. Bonde-Ståndet åter har å denna artikel stadgat införsels-tull till hälften af nu utgående belopp, eller för »Björk» 12 sk., »Ek och Bok» 18 sk. och »andra slag» 8 sk. per famn. Bevillnings-Utskotlets Memorial, N:o i 6. 35 Utskottet hemställer att Bonde-Stånclel ville, med frånträdande af sitt skiljaktiga beslut härom, i likhet med de öfriga Stånden godkänna Utskottets förslag. Derest delta icke skulle bifallas, föreslår Utskottet följande omröstning: % N:o 83.
» Jag har — jag har snattat något från er. » » Snattat? H v a d då m i n lilla Ella? » » Ett af edra bjudningskort till balen. » 1895 » Kära du, hade vi glömt någon af dina flickbekanta? O c h du har skickat kort? Nå, kära barn, det var då för väl! » » Nej, tant lilla, » skrattade Ella, i det h o n slog armarna o m brukspatronessan, » det var ingen af mina flickbekanta, s o m fick kortet. Det var. det var en herre! » » Nå, se det var galant, » utbrast brukspatronen o c h knäppte m e d fingrarne. » E n herre, » stammade brukspatronessan i högsta bestörtning. » Kära barn, förklara dig. h v e m är han, hvad heter han, hvarifrån kommer h a n? » » Från Paris, lilla tant. men tyst, jag hör de första gästerna k o m m a. Inte ett o r d nu mera, ni ska ' sedan få veta allt, allt. Brukspatronessan o c h brukspatronen sågo ganska komiska ut, där de stodo midt e m o t hvarandra. » Kära Anders, hvad ska ' man tro o m den här historien? En bra o c h vacker flicka får alltid en man, o c h var dét för Elias skull du ställt till den här balen, så tror jag du brännt dina kol förgäfves. » Brukspatronessan fick icke tid att yttra sig vidare, ty dörrarna slogos u p p o c h aftonens gäster inottogos, allt efter s o m de anlände, på det förbindligaste af värdfolket o c h af Ella, s o m skyndat till deras sida. E n del bland gästerna voro gamla bekanta från bergslagsbygden, hvilka på senare åren bosatt sig i hufvudstaden eller också tillfälligtvis vistades uppe i o c h för säsongens nöjen.
— Ständiga rotevakans-afgifter vid Skånska infanteri-regementerna 13,860 9,941: 22. 23,801: 22. Rotefrihets-afgift af oroterad, men ordinarie rotering underkastad, jord 28,000 3,607: 27. 10. 31,607: 27. 10. Bakoch lotsmedel ' 116,559 26. Danska fvringsmedel 26,600 14: 28. 26,614: 28. — Konvoj-kommissariatets bidrag till Turkiska beskickningens aflöning 14,800 115: 45. — 14,684: 3. Ekrtvaovdinarie Inkomster: Enligt Regeringsformens 60 §, inflytande såsom bevillning. Sjötullsmedel • Tillkomma: