Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sålunda skulle man genom anslagets fördelning på Svanne år kunna undvika att på en gång hafva å denna linie samlad den större arbetsstyrka, som, om bela anslaget hänfördes till eli enda år, måste derstädes användas, men hvars inqvartering ocb uppehälle i denna glest bebodda trakt vore förenade med stora svårigheter; — vidare skulle redan i år rails och sleepers kunna anskaffas samt sålunda railsläggningen och ballastningen tidigare påbörjas, hvarigenom icke allenast besparing i anläggningskostnaden skulle uppstå, utan jemväl hela denna handels öpp - Expeditions-Utskottets Förslog till underd. Skrifvelse. N:o 51- 29 nande för allmän trafik i icke obetydlig mön fortskyndas; — och slutligen skulio derigenom jemväl lemnäs tillfälle ali begagna Norska'jernbanans erbjudande att lör ballastarbetenas fortskyndande tillhandahålla en ballaslmaterie! af eli lokomotiv och 50 vagnar, som mot ersättning linge användas och genom hvilket erbjudande den förde! vunnes, att egen ballastmateriel, hvars transporterande och underhåll alltid blefve med större kostnader förenadt, icke skulie för denna bandel behöfva anskaffas. Med afseende såväl härå som i öfrigt hos Rikets Ständer gjorda framställningar, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse nied hvad E. K. Majit behagat föreslå rörande beloppet af det anslag, som lör ifrågavarande bandel erfordrades, funnit godt att för fortsättning och a (slutande af de å nordvestra stambanan från Arvika tili riks gränsen mot Norge återstående arbeten anvisa en summa af 2.900,000 Ridr, att utgå med 1,200,000 R:dr under innevarande år samt med öfriga 1,700,000 Ridr under år 1867. Hvad derefter angår nordvestra stambanans fortsättande från Christinehamn mot Arvika, har E. K. Majit i nåder tillkännagifvit, alt. i enlighet med Rikets'Ständers derom gjorda framställning, förnyade undersökningar egt rum för utrönande af lämpligaste
Hvarjemte och enär hinder möjligen kunde möta för verkställighet af omförmälda lagförändring vid den tid, Rikets Ständer ville bestämma, samt öfverflyltandet af KämnersRätlernas domsrätt till RådstufvuRätterne torde hafva den följd, att för några bland Rikets Städer flere afdelningar af RådstufvuRälterna blefvo erforderliga och för öfrigt åtskilliga reglementariska föreskrifter rörande deras organisation samt målens och arbetets fördelning kunde finnas af nöden, Rikets Ständer öfverlemnade till Kongl. Maj:t att, efter vederbörandes hörande och i öfverensstämmelse med den föreslagna författningens grund, att endast en Underrätt skulle finnas, så i släderne som å landet, vidtaga de anstalter och åtgärder samt stadga och till efterrättelse kungöra de reglementariska föreskrifter, hvilka pröfvades lämpliga för RådstufvuRätternas organiserande och ordnande. Sedan detta Rikets Ständers beslut blifvit, genom Deras skrifvelse af den 10 Juni 1840, hos Kongl. Majit i underdånighet anmäldt, meddelades å rikssalen den 10 Juni 1841 Kongl. Maj:ts nådiga svar, af innehåll, alt, med afseende å särskilda angående LagmansRätterna anförda förhållanden, och enär det nya Lagförslaget icke kunde till slutlig pröfning hos Konungen och Rikets Ständer förekomma, Kongl. Majit icke funnit tillräckliga skäl att då införa den ifrågavarande förändringen, utan vägrade Sitt bifall såväl lill forsla - 16 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 11 Juli 1844. get om indragning af LagmansRätterna, som ock till det, i sammanhang dermed, föreslagna afskaffandet af RiddaresyneRätter och KämnersRätter. Rikets Höglofl. Ständers på allmänt kända och erkända skäl grundade, vid trenne Riksmöten stadigt vidhållna mening rörande denna vigtiga fråga, innefattar tvifvelsutan en tillräckligt bjudande anledning att åter upptaga densamma.
Genom mistbruk, genom möjliga mihtag hos de Embetsman, ät hwilka Censurens utöfning skulle anförtros, kunde den lätt urarta till ett ibland de swäraste hinder för allmän upplysning i Religionsmäl; och skadan häraf mäste erkännas af hwar och en som wet att Theologicn omfattar mänga Wettenskaper, Bibeltolkning, Kyrko-Historia, Liturgik, Catechetik m. si., som ännu kunna winna tillwäpt, och att Religionen, ehuru dest grundsanningar äro lika oföränderlige, svin deras wisa och cwiga ursprung, likwäl mäste ombyta uttryck och Läroformcr ester spräkcns förändrade skick och tvärt slägtes olika bildning, för att under särskilda äldrar och tidehwarf, hos ombytta 28 434 Expedittoner lill Riks-Stände». stagter, fattas af menniskoförständet och werka pä meuuiskors hjortan. Jag har förur yttrat, och jag wägar upprepa det ännu en gäng, att jag för min del aldrig kan anse den Theologiska Censuren utgöra det halleberg, pä hwilkct den ewiga ivisheten, ljusets ursprung, byggt fin Församling. Den är bcqwäm och Medes nyttig endast för makligheten, andliga högmodet och okunnigheten. Wär Lära hwilar säkrast pä det förfwar, som beredes geno»! öppen undersökning, mogen underwisning, fördomsfri pröfning och dygdigt» efterdömens öfwertygande styrka. Men dä jag anser, att Theologie»! som »vettcufkap bör fritt och obehindradt af dep idkare tä pröfwas och behandlas efter tidernes skick och kraf, önskar jag tillika att rcfultaterue af desias undersökningar mätte endast pä ett för sederne. Religiositeten och det allmänna lugnet i eke »väd ligt sätt ineddelas den mindre bildade Allmänheten. Det gifwes en forn», för hwilken denna fattat och ännu bibehäller ett nyttigt förtroende, och hwilken bör med klokhet wärdas.
I afseende å det ifrågaställa utbytet mot kontant statsanslag af förenämnde, vissa skolor anslagna, inkomster, hvilket utbyte af Domkapitlen i Lunds och Göteborgs stift blifvit i underdånighet förordadt, har Kongl. Maj:ts och Rikets Kammarkollegium, uti sitt i ämnet afgifna utlåtande, underdånigst anfört, att klockarebolet! äro anslagna till boställen och aflöning för klockarne, — att de förhållanden, på grund hvaraf inkomsterna fått och ännu få af skolorna uppbäras, långt för detta upphört, — att helgonskylden, hvilken på enahanda grund skolorna tillkommit, redan blifvit med statsanslag ersatt, — att klockarepensionerna härleda sig från ett frivilligt medgifvande af de vid deras första uppkomst varande klockare, — att det alltid måste innefatta en obillighet, att den ena tjenstemannen skall af den hans syssla anslagna inkomst afstå något för att aflöna en annan, hvilken obillighet i förevarande fall vore så mycket större, som inkomsterna vid klockaretjensterna i allmänhet inom Lunds stift voro mindre betydliga, samt att ett sådant allöningssätt för skolorna, som det nu ifrågavarande, icke kan annat än å ena sidan föranleda tvister och rättegångar och å den andra medföra både mera osäkerhet om skolornas verkliga inkomster och ett mera inveckladt räkenskapssätt, än som med en annan aflöningsmethod skulle ifrågakomma, — med afseende å hvilket allt Kammar-kollegium i underdånighet tillstyrkt, att nådig Proposition måtte till Rikets Ständer aflåtas om anvisande af statsanslag till ersättning åt skolorna för ej mindre landtgillena af klockarebolen än äfven klockarepensionerna. Då omförmälda utbyte berör deras rätt, som för närvarande på grund af full magt innehafva dessa inkomster, har Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor, hvars ut låtande - Kongl. Maj:ts Nåd.
Hand.B:n, i afseende å ansvar för den, som förnekar veterlig skuld, och den andra om bestämmande af rätter domstol för åtalande af sådan förbrytelse; N:o i3. om en Cancellist för LagUtsk. samt en Secre - 8 Den j April. terare med notariearfvode för Lagoch Oecon.Utsk:ns sammansatta Beredning; Allm. Besvärsoch Oecon.Utskottet: N:o 4- i anledn. af väckt fråga om upphörande af det s. k. HemförareBåtgillet i Götheborg; N:o 5. i anledn. af väckt motion, angtde reqvirerande och forslande af stämpladt papper från hufvudstaden till landsorterna; N:o 6. i anledn. af väckt fråga om skyldighet för uppbördsman att vid kronouppbörden emottaga söndriga bancooch riksgäldssedlar; N:o 7. i anledning af väckt fråga om utfärdande af förbud emot accord till Landshöfdinge-embeten ^ N:o 8. i anledning af väckt motion om rättighet för Askersunds stad att årligen hälla en marknad, till enskild fördel för nämnde stads borgerskap; ExpeditionsUtskottet: N:o 5. ang:de ökadt cancellibiträde för Utskottet; N:o 6. ang:de anslag i och för correctursläsning m. m. Justerades 5 prot.-utdrag för denna dag. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 12 på dagen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Måndagen den 7 April 1834- Plenum kl. 10 f. m. Justerades 2,'ne prot.utdrag för d. 2 dennes. Justerades pleni-protocollen för d. 24 sisth Mars f. och e. m. Hr Cederschjöld, Pehr Gust., uppläste följande: Som den lagliga Riksdagstiden snart löper till ända, men man redan tydligen kan finna, att de angelägnaste riksdagsärenderna omöjligen kunna hinna dessförinnan afgöras, får jag vördsammast föreslå, att R.
Jag förklarade nemi. det jag vore förvissad alt den värde ledamoten, likasom jag, vid alla tillfällen endast uttalade sin öfvertygelse, men att jag trodde, att det inträffade med honom, som med mig sjelf, att jag mången gång iakttog tystnad, då jag eljest skulle hafva talat, just i följd af min embetsmannaställning. Om jag möjligen uttryckt mig på annat sätt, har jag derföre ansett mig pligtig förklara min mening. Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge öfverläggningen om de ifråga’var:de 12, 13, 14 och 15 §§:na vara fulländad, ropades ja, hvarjemte Frih. Palmstjerna anmälde sig och yttrade Jag har ingenting att nu i afseende på dessa §§ tillägga, men får dervid göra det förbehåll, att de förslager till gemensamma tankar, som vid desamma blifvit framställde, sedan må blifva föremål för öfverläggning, och tillfälle då må lemnäs att yttra sig derom, utan binder deraf alt diskussionen nu förklaras fulländad. Då härefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge öfverläggningen om ifråga vande 4 §§ fulländad med det förbehåll Frih. Palmstjerna framställ, ropades åter ja, hvarjemte o Hr Akerman anmälde sig och yttrade: Under mitt yttrande i plenum på f. m. anhöll jag alt få afgifva förslag till gemensam lanke. Jag har ernat upskjula dermed till dess diskussionen öfver förslaget var fulländad, när jag före stäl - Den 27 Maj e. m. 257 ställer mig att de gemensamma tankarne först derefter komma ali blifva föremål för öfverläggning, och anhåller äfven nu, alt hafva denna rätt öppen, fast jag nu ej framställer detta förslag. Frih. Palmstjerna: Om diskussionen öfver nyss föredragna §§ skall anses slutad, så måste väl alla de förslag till ändringar i desamma, hvilka vissa ledamöter önska göra, vara nu framslälda, ty eljest ser jag ingen möjlighet för förslagens uptagande. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag instämmer till alla delar med Frih.
Mati kan således, enl. mitt förmenande, icke gå till den ytterligheten att anse, att, der ett förslag är granskädt, och anmärknaderemot gjorda i Högsta Domstolen, samt förslaget med anledn. af anmärknma ändras, detsamma bör ånyo framläggas till Högsta Domstolens granskning. Jag är således, med stöd af den i detta afs:de hittills gällande häfd, af den mening, att denna anmärkn. icke förtjenar något alside. Hr Carlheim Gyllenskjöld, Henr. Adolf Osear: Ef ter någon tids frånvaro har jag återkommit, för att afhöra en del af RiksStms-öfverläggningar i detta ämne. Hvad som nu förefallit, bar jag endast-genom tidningarna inhemtat; men på grund af såväl dessa öfverläggningar och de åsigter som der blifvit uttalade, som äfven af hvad jag under en längre tids vistande å landet erfarit, är jag öfvertygad om, att K. M:s Propos., dels inom representationen, dels inom landet följes med myciceu farhåga. Vid sådant förhållande, och då jag anser det synnerligen angeläget, att någonting vid denna Riksdag åtgöres, har jag, efter sorgfälligt öfvervägande, och med den upmiirksamhet, som R. o. Ad. torde erinra sig att jag, egnat ål denna fråga, satt mig ytterligare in i ämnet. Efter att noga betrakta den ståndpunkt, hvarpå frågan f. n. sig befinner, måste jag förklara, att jag anser landet ännu icke vara förberedt på den förändring, som här föreslås Jag vill icke ingå i någon kritik af den Kongl. Proposm, hvarken dess tillkomst eller innehåll; det är alldeles tillräckligt att jag för R. o. Ad. uttryckt min mening och R. o. Ad. erinrar sig nogsamt, huruledes jag ofta yttrat, att jag anser hvarje ny lag vara grundad på en i landet stadgad opinion. Då jag således icke med min röst velat bidraga till en sak, som jag vet skulle väcka förargelse i landet, tillstyrker jag bifall till denna punkt. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.:
Konserver, i hermetiskt slutna eller lufttäta kärl förvarade ätbara varor 1 skölp. 16 Kopal; hänförcs under Gummi, alla slag, ej specificerade. Koppar: rä eller ga rad Fi i. smidd, valsad eller gjuten: pläter och andra ämnen för bearbetning Fria bleck och spik till lärtvgs förhydning — Fria andra helfärdiga arbeten, opolerade 1 skölp. — lr> polerade i skölp. — 30 Kopparnickel — Fri . Kopparrök; hänlörcs under Vitriol. Kopparskrot eller gammal koppar, endast användbar till omsmältning, samt kopparaska . F ri. Kopparstick, Estamper, Stålstick, Lil Isog ro Ilska och Fotografiska arbeten samt Träsnitt, som tillhöra utrikes tryckta verk • Fr a *) Enligt Traktaten nedsättes tullafgiften från och med år 1868 till 6 öre. 2) » » » » » » » » 1868 » 50 » n » » n » » » i) 1868 » 10 '> Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 85 63 Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. K:dr öre. Kopparstick, Estamper, Stålstick, Litbograliska ■«ch Fotografiska arbeten samt Träsnitt: andra slag, oinfattade x) 1 skålp. — 10 infattade; se Tafvelramar. Koppartrycksvärta; se Boksvärta. Koppartråd; se Träd. Koraller, äkta, oarbetade, äfvensom arbetade, men ninia Itade — Fr a infattade med guld eller silfver, vägas med infattningen och förtullas säsom den. infattade med andra ämnen, lullbeliandlas såsom Bijouterivaror. Korf; häri föres under Metvurst. Korgar och Korgniakarearheten: af »skalade qvistar och gröfre spån 1 skölp.
KrigsCollegii förvaltning, får jag mig vördsamt reservera, och föreslår deremot: att bemälte Cassa må vid 1831 års ingång öfverlemnas till Riksgäldskontoret, derifrån Interessemedlen å Capitalet årligen aflemnas till Kongl. Stats-Contoret, dit jemväl Reservoch Säterifrihetsmedlen skola ingå bland Stats-Verkets öfrige Inkomster, men ett motsvarande belopp derifrån årligen utbetalas på reqvisition af det Embets-Verk. sorn besörjer administrationen af Boställs • Verket. Nied detta förslag åsyftar jag enhet och enkelhet i Uppbördsoch Redogörelse-Verket samt nödig besparing, för att göra de befintliga tillgångame mera tillräckliga för deras ändamål. Det förra tillvägabringas derigenom, *tt man, så vidt möjligt är, till ett ställe sammanför Stats-Inkomsterne, ehuru de för serskilda föremål äro anviste, och låter dein sedan åter utgå till de administrerande Verken. I sådant afseende har ock Kongl. Maj:t, genom Nådig Kungörelse af den 1 5 October 1828, angående åtskilliga förändrin - 36 lill.t.Stats-xamt Allm,B. sv-o.Oic.-Utsk. EW.Nroyi. gar vid Uppbördsoch Redogörelse-Verket, med anledning af Rikets Ständers vid sista Riksdag gjorda underdåniga hemställan, funnit godt att, såsom ledande till både lättnad för de
Ar ännu finnas oreviäsrLäe, utan ock med anledning deraf Högloft. Ridderffapets och Adelns upplysta pröfning underställa, om och huru Riksgälds-Lontoiret wid sädant förhållande möjligen kan wara eller blifwa försäkrad om Bewillnings-medlens behöriga redowisning och ingående til Lomoiret. Efter sakernas nu warande handhafwande känner icke Riksgäldseontoiret, när Räkenffaperne til Kammar-Rätten inkomma, när de blifwit revicler-räe eller hwad Anmärkningar derwid göras, förrän kanhända efter flere ars förlopp; och wederbörande Kevisorcr kunna icke utan omgång winna kännedom om de til Riksgälds-Lcmtoiret kommande likstäm mighet med Räkenffaperne; men om deremot Herr Friherre 8t3sl8 Förslag skulle winna bifall och komma kil werkställighet; sä ligger Riksgälds-Lomoi rsts - Den 29 Mars. e. m. -Z59 rets wärdnad derä, ak jem»söra Remisser med inkommanve Ränteri-förflager, al päminna wederbörande bäve om tidiga penninge-insättningar och om Räkenstapernes insändande ä behörige tider, samt «t sedermera tilhälla wederbörande Revisions - Betjening fullgöra deras åliggande». Pa sädant sätt kunna det ena ärets Räkenstaper wara revi^eracle inom det päföljande ärets utgång, och sämedelst möjligaste nödige säkerhet winnås. Manne icke, likmätigt hwad jag förut yrkat, til et sä högst angeläget ändamals befordran, den i fraga »varande nya Revisions-kostnaden wore gansta wälanwänd? Om minsta anledning dertil wore, at Riksgäldscontoiret eller dest befattning med Bewillnings-Upbörd ffulle inom nägra fä är uphöra, finge saken * et annat utseende; men, Gudi klagadt!
En värd Ledamot, Herr Rosenblad, väckte i anledning häraf motion om utdelning af så mycket af 1818 års Protocoller, som vöre till utdelning färdigt, hvilken motion till Statsutskottets utlåtande remitterades, bifogad af en anhållan utaf mig om bestämd uppgift af orsaken, hvarföre icke Prolocollerna i complett skick kunde erhållas. 38 Den 17 December. Stats-Utskottet afgaf det äskade Utlåtandet, som återremitterades på grund af gjorde anmärkningar, och målet är nu till slutligt afgörande inkommit. Utskottet anser hvarken sig eller Riksens Ständer tillkomma, att ingå i undersökning om orsaken, hvarföre den redan verkställda Protocolls-tryckningen ännu icke blifvit till fullo liqviderad; roen så till befordrande af redovisning både för medlen och exemplaren, som för att bereda Roktryckarné möjlighet, att utbekomma en ostridig fordran, tillstyrker Utskottet en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t om ej mindre skyndsam undersökning till utrönande, hvilken kan finnas skylldig att de från Riksdags-kostnads-summan vitgifne, men icke till Protocolls-tryckningen använde medlen ersätta, än ersättningens aflemnande till Riddarhus-Direction: hörande i Utskottets tanka Riksens Ständers Fullmäktige i Riksgälds-Contoiret anmodas, att med uppmärksamhet följa detta ärende, så val i afseende på undersökningen, sora på de redovisningar, hvilka ännu återstå. Slutligen förmodar Utskottet, att de 1000 R:dr R:co, som Riddarhus-Directionen den 3o sistl. Jan. emottagit, skola, jemte den blifvande ersättningen, lämna Directionen tillräckliga utvägar, att försätta 1818 års Protocoller x fullfärdigt skick.
Ehuru Utskotten icke finna någon särdeles vigt ligga å denna anmärkning, jemte flere sådane, hvilka endast röra uppställningen af Committerades förslag, som Utskotten icke ansett tillhöra dess egentliga granskning; samt det följaktligen kan vara likgiltigt, antingen sådane ställen bibehållas eller icke; synes dock den tadlade meningen böra förblifva orubbad, såsom ej mindre en tjenlig ingress till allmän stadga för fattigvården i Riket, än öfverensstämmande med den öfliga stilen uti alla härom förut utkomna författningar. Men deremot med gillande af den anmärkningen, att de orden: med arbete förse dem, för hvilka sådant bristerstå uti motsägelse med tillstyrkandet j, att ifrån den positiva fattigvården utesluta fullt arbetsföre fattige; finna Utskotten, att desse ord böra utur paragrafen borttagas. Vid e:dra §:n} att en gemensam fattigvård icke bör vara flera Pastorat förvägrad och att Konungens Nådiga stadfästelse härpå icke synes behöflig. Härvid finna Utskotten flera skäl vara anförde, som verka till ändrig uti det förra utlåtandet. Det kan synas betänkligt att med alla sådana communerna8 enskilda angelägenheter besvära Hogsta Makten och sådant innebär för dem sjelfva ett tvång vid desse angelägenheters reglering. Ofta kan ock inträffa, LagUtskotts Betankanden. 4 9b LagUtskottets Btiånh&nden. LagVtskottett Bttinkanden. 5i att flere Pa^torater uti siri belägenhet jemte andra gemensamma omständigheter hafva skål, att särdeles i städerna sammanslå sin fattigvård. Utskotten tillstyrka derföre att med utes utande af Konungens stadf åt else samt tiilägg a( flere Pastoratj, §:n bH ver sä lydande: ”Fattigvården skall besörjas, antingen särskildt inom hvarje Socken, elier ock gemensamt för flere Socknar eller Pastorater, enär de sig derom vilja förena, Samt i sadan händelse, hvardera genom beslut på allmän Socknestämina, dertill bifaller.”
Af den i dennes: N:o 53, i anledning af väckt fråga om införande bär i Riket af Prawback elier restitution af Tull för Råämnen, då de förädlade utföras. N:o 54, i anledning af väckt fråga, att Salt och Sill matte få Tullfritt införas. Från Allmänna Besvärsoch ÖeconomieUtskotiet : Af den 1 dennes i N:o 2o4» i anledning af gjorde Motioner om skyndesammare verkställighet af en i Nåder anbefalld åtgärd till beredande af Den 10 November e. m. Utvidgade handelsförhållanden emellan Sven»» ge och Norrige* N:o ao5, i anledning af vacht Motion öm hehofvet af liva åtgärders vidtagande till förekommande af oägta barns långsamma förstörelse i Stockholm, genom nöd och elände* Ut Supra* S. D* FöredrogoS å ny o och gillades följande Stats-Utskottets den 3ö sistledne October och den i dennes afgifne, samt den 7 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde i Utlåtanden i N:o 58r. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande sökt. anstånd med betalningens erläggande för erhållen nndsätlningssäd från Allmänna Magazins-Inrättnilrgens förråd* N:o 584. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående fortfarande af det Convoy-Commissariatet beviljade Creditiv* Ut Supra. S. B. Vid förnyad föredragning bifölls Allmänna Besvärsoch Oeconomie-UtskottetS den 18 sistledne October under N:o 200 afgifne, samt den 27 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, om inrätt-* 452 Den 10 November e. m. ning af Porto-Franco samt åtföljande nederlagsrättiglieter för Ön Gottland.
Denna dag gick ungefär på samma sätt som gårdagen. Vi voro uppe i Galata och Pera, suto hos ship chandlers och åto middag med Hyrén hos Dattelbaum, och foro sedan i god tid på aftonen tillbaka om bord. Foro upp på Stambols sidan, nära invid fyrtornet, der folket tog vatten; handlade här en ypperlig ekved af Turkarne och begåfvo oss sedan upp. Här var ojemförligt mycket snyggare och renare än i Galata, allt tyst, blott oändligt mycket hundar, som lågo öfverallt omkring i knutarne. Rörelsen af folk var ganska ringa, dels emedan det ej var den egentliga handelsdelen af staden, dels emedan det ännu var nog tidigt på dagen. Här och der träffade vi några Turkar och Turkinnor och ofta utanför husen barn, som lekte och spelade med stenar. Vi gingo uppföre hela vägen tills vi kommo till sultan Ahmeds moské, som är byggd alldeles efter S:t Sofia. Vandrade sedan öfver den stora öppna plats, som ligger utanför densamma; der står en gammal fallande pelare af Justinianus med på ena sidan en Latinsk och på andra sidan en Grekisk inscription, vidare en stor välbehållen Egyptisk obelisk. Det förundrade mig utomordentligt att i en så trång stad, der allt är sammanpackadt och hoprördt finna ett så stort torg, vida betydligare än vårt handelstorg i Helsingfors. Sedan gingo vi förbi Sofia kyrkan. Hvad särdeles behagar mig vid dessa och andra moskéer är deras stora öppna med trän, isynnerhet cypresser, besådda gårdar. Vidare sågo vi Mahmuds graf, äfven med sin trädgård rundtorn. Allt här på Stambolssidan öfverhufvud behagade mig oändligen mer än på den andra. Turkarne voro hyggliga, de knappt sågo på oss då vi gingo förbi, än mindre att jag skulle hört något ondt uttryck emot oss, såsom man vanligen hör föregifvas. Äfven barnen voro stilla och beskedliga, och inga tjufpojkar syntes här, hvilka främlingen knappt i någon annan Europeisk stad lär kunna undgå.