Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För allmänningarnes skattläggning upptogs år 1930 en årlig ersättning, att af Staten till bruksegarne utgifvas, med 530 R:dr Banko, som, om den i stället beräknades till kapital efter 5 procent, skulle utgöra 6,600 R:dr Banko. Denna ersättning hade af sednare Kommitterade och då varande bruksegarne ansetts böra meddelas på annat sätt, utan särskild utgift för statskassan. Om förändring i sättet för tiondens utgörande och upphörande af svafvelleveransen var år 1930 ej fråga. Den förra ökade, efter nu gjorda beräkningar, ersättningssumman till bruksegarne med 1,399 R:dr 41 sk. 10 rst. Banko, det sednare minskade samma summa, efter Kommilterades förslag, med 26,045 R:dr, men efter bruksegarnes med 19,750 lV.dr Banko. Då dessa poster ur ersättningsberäkningarna afdragas och deruti billigtvis icke heller upptages ersättningen för allmänningarnes skattläggning, sorn nu skulle motsvaras af den särskilda bevillningens försvinnande, samt alltså, endast de med hvarandra jemförliga värdesummorna qvar - 14 Kongl. Maj.ts Nåd. Skrifvelse N:o 40. stå, lemnade dessas jemförande följande resultat, beräknadt i kapitalvärde efter fern procent: 1050. Bruksegarne. Sista Kommitterade. Kommitterade beräknat ersättningssumman för tjenstbarheterna till 24,491 R:dr 28 sk. 8 rst. Banko mera, än bruksegarne sedermera medgifvit, och lill 49,415 R:dr 8 sk. 11 rst. Banko mera än sista Kommitterade. Om nu åter uppgjordes en beräkning öfver Statens vinst eller förlust af ifrågavarande reglering med
Då härtill kommer, att, om ifrågavarande arbetskostnader kunnat till siffran bestämmas innan Riksdagens början, det icke varit något hinder att dertill anordna medel från det kreditiv, som till Rikets försvar ni. m. vid sistlidne Riksdag anvi sades, derå vid innevarande Riksdags början 500,000 R:dr Banko ännu vore i behåll, finner jag den äskade ersättningen för hvad Krigs-kollegium till detta behof förskjutit och som, enär, efter hvad numera är vordet upplyst, det för år 1855 uppgifna förskoLtet å 26,463 R:dr 37 sk. 4 rist blifvit, jemlikt Kongl. Brefvet den 19 Oktober samma år, af sistnämnde kreditiv ersatt, rätteligen utgör endast 39,800 R:dr, icke på giltiga skäl kunna afstyrkas; likasom och då kostnaderna för de redan verkställda arbetena skulle vara fruktlöst förspilda, derest anläggningen ej fullbordades, jag anser äfven det återstående kostnadsbelop pet 35,736 Ridr 10 sk. 8 rist Banko böra beviljas. Afstyrkandet af ifrågavarande anslag, — hurudan mening man för öfrigt derom må hysa, — står dessutom ovedersägligen i skärande motsägelse till hvad Rikets Ständer vid nästlidne Riksdag förklarat om »nationens beredvillighet att »göra de uppoffringar, som af den dåvarande politiska ställningen påkallades»; af Herr F. M/. Leijonancker, hvilken instämde uti Herr
Vid öfvervägande af detta af Motionairen framställda förslag, har Utskottet sökt för sig redogöra, huruvida, endast på det utaf Motionairen föreslagna sättet, de såsom följd uppgifne fördelarne stodo att vinna, men sorn, enligt Utskottets förmenande, någon bestämd grund icke igenfinnes i förslaget, som tillräckligt förvissar ernåendet af de af Motionairen som slutsats deraf dragne lycklige resultaten, och det förhållande, som Motionairen åsyftar, nemligen skydd och förkofran för Landtmanna-näringen , måhända på enklare väg kan vinnas utan undantags-stadgande för en serskild näring, och Utskottet för sin del ansett den af detsamma föreslagna Tull-bestämmelsen vida fördelaktigare, såsom bestämd och enkel, samt tillräckligt skyddande, om den vunne tillämpning, och då dessutom R. H. Ständer svårligen torde kunna utsträcka heskattnings-rätten å dessa varu-artiklar utöfver den tid , som Grundlagen utstakat för R. H. Ständers ordinarie sammanträden ; anser Utskottet sig icke, vid närvarande förhållanden, kunna annat än afstyrka det härutinnan gjorda förslaget. Derjemte har Herr Grapengiesser, uti en ofvananförd motion, yrkat: att rättigheten till införande af Manufacturoch Handtverks-varor måtte in - Bevillnings-Vtskottets Bet. IV.-o 2Q. skrankas till de tre städerne, Stockholm, Götheborg och Malmö; men da ett bifall till denna hemställan skulle förnärma den rätt, som, i följd af gällande Författningar och Privilegier, tillkommer Rikets öfrige Stapelstäder, och då dessutom denna sak säkrast och bäst till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfvande kan af R. H. Ständer öfverlemnas; så kan Utskottet icke tillstyrka antagande af hvad Herr Grapengiesser sålunda föreslagit.
Hus. Lösegendom. i städerna .. 5,092,934. 3,879,410. på landet: uti länets anstalter . 17,652,970. Härförutan är åtskillig egendom brandförsäkrad uti utländska anstalter. Nya Länsfängelset, hvars byggnad sattes i verket år 1842, blef så pass färdigt år 1846, att en våning kunde begagnas från midsommarstiden och det hela från medlet af December, ehuruväl åtskilligt för husets fullfärdiga skick då ännu återstod. Byggnaden är i 3 våningar, inrättad med 96 små och 6 stora celler, förutom 3 mörka, sjukrum, ransakningsrum, arkivrum, boningsrum för fängelse-direktören, vaktkarlar och vaktqvinna. samt kök med rum för kökspersonalen, källare och förrådsrum. Särskild byggnad är uppförd till brygghus, bagarstuga, tvättstuga och vedbod. Alltsammans är beläget på en rymlig plats, omgifven af en hög mur, hvarinom jemväl finnas 10 särskildt afplankade platser för fångarnes, turvis, vistande i fria 25 luften. Cellerne uppvärmas genom varmt vatten, som ledes inuti rörgångar genom alla våningarne. Byggnadskostnaden har uppgått till vid pass 124,000 Iliksdaler banko, och kommer att något ökas för anläggning af en vattenledning. Cellerna äro sunda, tillräckliga och behöfligt varma, när allt, såsom här skett, noga och omsorgsfullt Jakttages uti föreskrifven ordning. Förut uti gamla länsfängelset ofta rådande sjukdomar äro i det nya sällan förekommande, och helsotillståndet vanligen ganska godt. Först mot slutet af år 1848 visade sig skörbjugg hos några fångar, som suttit häktade alltsedan vintern år 1847. Antalet i länshäktet förvarade fångar var Sista Juni. Sista December. För hela året. Transport-fångar.
Grefvinnan T. medverkade i ej mindre än f e m nummer, o c h hennes varma, härliga stämma klingade lika skön som alltid. Fru Dagmar Möllers romans-afton i går torsdagkunna vi först i nästa n u m m e r närmare o m - nämna. Sven Scholander förnyar i afton i Vetenskapsakademiens hörsal sitt föredrag öfver den svenska bordsvisan m e d illustrerande nio sångnummer till luta af Bellman, Franzén m. fl. Fröken Sigrid Carlheim-Gyllensköld gifver nästk o m m a n d e torsdag en pianoafton till förmån fölen ung elev. äfvensom af ett par damer ur societeten, s o m benäget åtagit sig att medverka. De väntade. Skiss af Mania Korff (Anna Simon). 1 a, m e n " ^-^ i var det då verkligen oumbärligt ett äktenskap, sprattlande att väsen, som ett s å d a n t där litet alltid gråter, utan m a n v e t In arför, s o m n å g o t, utan att m a n Det af var dem, egen så fridfullt mannen smak; harmonien hos d e m; och det det alltid fattas vet hvad? A c k, visst i c k e; det där var bara för att skrämma dem; de kvinnor, d e s o m sade så, v o r o endast som ej v o r o säkra på sina m ä n, som behöfde band dem, synbara Med dem för att varaktigt fängsla band. var detta onödigt; de fullkomligt ett; intet tredje behöfde tyga om för dem hvarandra, ene den Må man andre, detta; de voro voro öfvernödvändiga de älskade hvarandra, i c k e d e t lilla d o c k icke föreställa den kommande. sig, att de
En i n t e r n a t i o n e l l kvinnokongress har i dagarne af hållits i Bryssel i samband med den där pågående utställningen och varit besökt af ombud från många olika länder: utom Belgien voro England, Frankrike, Holland, Schweitz, Tyskland och Österrike-Ungern representerade. De danska kvinnoföreningarna företräddes af Fredrik Bajer, den finska föreningen » Unionen » af filosofie d:r fröken Maikki Friberg, Sverige och Norge hade däremot inga ombud. Bland mera kända namn må vidare nämnas: fru Lina Morgenstern och fru Cauer från Tyskland, Marya Oheliga för » L ' union universelle des femmes » och fru Maria Martin, redaktris af » Le droit des femmes » i Paris. Det var » La ligue beige du droit des femmes », som anordnat kongressen, och fröken Marie Po IDUN 1897 pelin, jur. doktor, som står i spetsen för den belgiska kvinnorörelsen, öppnade förhandlingarna, hvilka först rörde sig sig om kvinnans rätt att vara medlem af familjeråd och att utöfva förmyndareskap. På den andra kongressdagen behandlades utförligt den viktiga frågan om kvinnans rätt till yrken och om lika arbetslön med mannen, hvarvid ett tjugutal talarinnor och talare uppträdde. Alla voro de ense om, att frasen det kvinnorna böra ägna sig åt hemmet numera innebär en orimlighet. I Frankrike endast t. ex. finnas ett par millioner ogifta kvinnor, bland dessa en del änkor och en del ogifta mödrar, öfvergifna af mannen, som ej ha lust att bilda det besjungna hemmet. Och dessa alla måste ju arbeta af det enkla skäl, att de måste äta. 1 det hela gick som en röd tråd genom diskussionen den djupaste medkänsla för de fattiga och för de hårdt arbetande kvinnorna. Under denna dags förhandlingar uppträdde äfven fröken Maikki Friberg från Helsingfors, som nyligen promoverats till filosofie doktor vid universitetet i Bern, och gaf en öfverblick öfver samskolans utveckling i Finland särskildt betonande de förutsättningar, som äro nödvändiga för att samskolan skall bära frukt: en utmärkt, af män och kvinnor sammansatt lärarekår samt dugliga föreståndarinnor.
Bibliotheket här i hufvudstaden och utan olägenhet eller afsaknad för detsamma kunde undvaras, måtte, efter verkställd undersökning och utgallring, varda för arkivets räkning till Riksgälds-kontoret öfverleinnade, och dels att de embetsmyndigheter och tjenstemän, som hade eller komme att hafva under sin vård sådana till arkivets ändamål hänförliga böcker och skrifter i juridiska, statistiska eller financiella ämnen, som antingen redan vore eller framdeles blefve på allmän bekostnad från trycket utgifna, måtte erhålla nådig befallning alt tili arkivet aflåta och för dess räkning tillställa Riksgälds-kontoret ett fullständigt exemplar af alla dylika böcker ooh handlingar. Sedan Kongl. Maj:t i nåder täckts bifalla dessa Fullmäktiges underdåniga framställningar samt meddela vederbörande dermed öfverensstämmande föreskrifter, hafva Fullmäktige från åtskilliga allmänna embetsverk och inrättningar här i hufvudstaden liih. lill li. St. Prol. 1850 & 1851. i Sami., 1 Åfd., 1 Haft. 8 58 Sluls-Utslcotlcls Memorial, M 3. fått emottaga vigliga och nödvändiga bidrag för arkivets bildande. Deremot hafva de författningar och öfriga handlingar, som för arkivets räkning frän Kongl. Bibliotheket utaf dervarande dupplettexemplar erhållits, icke varit af någon väsendtligare nytta eller något större värde för arkivet, och sålunda icke motsvarat hvad Fullmäktige, på grund af ej mindre sednaste riksdags Stals-Utskott meddelade uppgifter, än de upplysningar, Fullmäktige, kort efter riksdagens slut, inhemtat, trott arkivet hafva alt från nämnde bibliothek påräkna.
Men just den, som ännu är fri från denna mörka föreställning, inser ock, att det för Medicinen, om den skall utgöra en deltagare uti kulturens gemensamma vård, är nödvändigt att utveckla sitt eget vetenskapliga element och gifva Den 3 December f. m. 103 det don hyllning, hvilken endast kan upkonima derigenom, alt en egen lärostol egnas deråt. Den tvedrägtens spänning, som nu äger rum uti det inre af den Svenska Medicinens kulturvård, kan väl till en tid motverkas af det personliga nitet, men blott derigenom kan den icke verkligen uphäfvas, om icke allvarsamma åtgärder för ändamålet vidtagas. För att blifva, hvad den bör vara, bör den theoretiska Medicinen sluta sig till den offentliga. Den offentliga Medicinen innehåller 3:ne discipliner: l:o den forcnsiska Medicinen, hvilken omfattar Medicinens förhållande till lagskipningen. Denna disciplin är väl hos oss nu icke alldeles försummad, emedan den utgör ett bihang till den anatomiska lärostolen; men detta är blott en nödhjelp, ty anatomien och physiologien hafva icke något närmare vetenskapligt sammanhang med den forensiska Medicinen, hvilket åter är händelsen med den theoretiska. 2:o den politiska Medicinen, eller medicinen i dess förhållande till statsförvaltningen, är hos oss alldeles försummad. Det är ingen som studerar den, utom möjligen som dilettant. Den betraktar dock sjukdomarne i stort, såsom förekommande hos folket i sin helhet, samt söker att upfatta det faktiska deraf, att bedöma och behandla det. Den har till ändamål att vårda folkets gemensamma helsa, samt således äfven dess välstånd och seder. Den har dessutom den vigtiga betydelse för den theoretiska medi. cinens studium, att den uplyfter detta öfver de ortografiska peti tesser, hvilka beklagligen kunna tänkas en dag eljest komma att anses utgöra dess hufvudsak. 3:o Medicinalförfatlningen, eller Läkarens ställning såsom embetsman i Staten, och de lagar och samhällsvilkor, under hvilka utöfningen af hans yrke får äga rum. Icke heller uti denna vigtiga afdelning af den offentliga medicinen är det någon, som ex professo är vid det ifrågav:de Universitetet ålagd att äga djupare och vidsträcktare kunskaper.»
När dertill kommer, att i de flesta landskommuner fattigvårdsstyrelsen handhafves af kommunalnämden, till hvilken qvinnor lika litet nu som förut ega tillträde, och den nya lagen endast gäller de undantagsfall, då särskild fattigvårdsstyrelse tillsättes, så inse mina läsarinnor, att jag med fullt skäl kan beteckna det nu vunna framsteget som ett » tuppfjät ». Dock må vi icke häraf förledas att ringakta det vunna, utan tvärtom söka visa, att hela vår sträfvan går ut på, att af hvarje liten tumsbredd mark, som tillerkännes oss, framtvinga en välsignelsebringande skörd för samhället och för vår egen utveckling. Elna Tenow. Sen till, ärade läsarinnor, att Idun ej saknas hos någon af edra bekanta! När tvänne hjertan skiljas. (Efter E. Geibel.) ' är hjerta skiljs s&gt; i från hjerta, Som älskat ha hvar Bet Som är den största lifvet Så sorgligt ann ', smärta, bjuda kan. ger eko uti din För evigt, för evigt farväl, När hjerta skiljs från ann '. När funnit, först jag hade kärlek Ican ta farväl! hjerta, Som älskat ha hvar Att själ: slut, Var som allt ljus försvunnit, Som solen slocknat ut. Så sorgligt gaf eko uti min För evigt, för evigt farväl, När kärlek tagit slut. själ: farväl! Dock Bet i pv | | kl I L / U IN smärtor våren var ej genom Ben munnen, Har blifvit I dun, orhålles cct gratlsexemplar för hela den tid, under hvllken abonr.ementet räcker. Aro de samlade abonnenterna färre än 6, torde prenumeratyste: svek. som mig kysste, lcall och blek. Ett sista ord jag minnes väl: å rad. Man kommer till arbetet med friskare krafter och bättre i stånd att göra det rättvisa. När arbetstimmarna komma i följd, göres det bästa arbetet under första timman, derefter slappas äfven den mest energiska. I musik skulle en timmas öfning föra oss långt på ett år. Men kom ihåg att öfningen måste ske med sträng uppmärksamhet. En Bet var ej genom svek. » timma med sträng uppmärksamhet är mer värd Jacques.
I hvarje lif inträffa ögonblick, då det gäller hela ens framtid, att man i rätta momentet väljer det rätta; försummas detta moment; blir hela vårt lif förfeladt. Ni är en af dem, som kunna välja rätt.» »Men huru vet Ni alls något om mig?» invände polskan. »Jag såg er vid stationen skiljas från Er mor», svarade Sonja. »Ni log mot henne, visade Er lugn och glad för att trösta henne, men Ni grät sedan tåget gått. Jag såg strax, att Ni hade både mod och hjärta; sådana människor kunna välja rätt i rätta ögonblicket.» Sonja Kovalevsky njöt af diskussionen för dess egen skull; hon byggde ofta själf de väderkvarnar hon slutade med att anfalla; A. Ch. Leffler åter intresserade sig för ämnet mer än för diskussionen och tog denna med det lugn, som ensamt imponerade på hennes väninna, hvilken framför allt beundrade ro. Sonja påstod stundom, att de människor, hvilka hon alls ej brydde sig om att tala med, men som verkade »svalt och stilla som marmor eller lent som sammet», de gjorde henne harmonisk, blott hon var i samma rum som de. Hos Anne Charlotte fann hon ej blott temperamentets harmoni utan all den andens vidd, hon behöfde för att bli förstådd. Det psykologiska intresset och tankens klarhet var det gemensamma området i deras intelligenser, medan i öfrigt deras begåfning i så många fall var olika. Sonja tänkte ofta i bilder och hade det slags natursinne, hvilket i naturen älskar det som samklingar med eller symboliserar ens eget själstillstånd och genom att endast se helheten af naturen, ej detaljerna – ty hon var mycket närsynt – blef det stämningen, som var det henne behärskande i naturintrycket. Anne Charlotte älskade naturen i alla dess gestalter, men mera med friluftsmänniskans än diktarens natursinne. Hon uttryckte nästan aldrig sina tankar i bilder, sällan koncentrerade hon dem i sentenser, men hon tjusades lika mycket af Sonjas geniala rikedom i båda dessa afseenden, som denna af Anne Charlottes ofärgade och klara sätt att meddela sina idéer. Anne Charlotte ägde ej Sonjas fina psykologiska sinne, i hvilket, som i en stämgaffel, hvarje ton eller halfton af andras stämningar vibrerade. Men det var framför allt deras fantasi och tankeområden som voro olika.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit, och får härvid anföra, att klagomål vid flere riksdagar hafva försports öfver det salt, hvarpå landsfiskaler stundom skolat utöfva sina tjenstebefattningar; och Rikets Ständer hafva jemväl fyra serskilda gånger, sednast uti underdånig skrifvelse den 31 Januari 1841., hos Kongl. Maj:t anhållit, att landsfiskalstjensterne måtte indragas, och utförandet af åtal blifva i stället öfveilemnadt åt kronobetjeningen; men som, för bevakandet af kronans talan vid underdomstol, så väl i tvistemål som i brottmål af mera invecklad beskaffenhet, ombud med större insigter, ån som i allmänhet hos kronobetjeningen kunna påräknas, borde vara att tillgå, samt i de fall, då äfven emot kronobeljonte klagomål förekomma, sora leda till åtal vid domstol, biträde af skickliga personer, för sådane åtals utförande, vore erforderligt, så har Kongl. Majit, under den 11 Mars sistnämnde år, i nåder förklarat Sig icke kunna Rikets Ständers i ofvanberörde måtto gjorda anhållan bifalla, hvadan a Itså landsfiskalstjensterne hittills blifvit bibehåll ne.
Utom Fahlu Bergslag, äge ock de öfriga Bergsbruken, hvarunder inbegripas alla af Styrelsen öfver Bergverken privilegierade Inrättningar, till förädling af mineralrikets produkter, alt, inom sig, tili Borgare-Ståndet utse Fem Fullmäktige, som ej till annat Riks-Stånd höra, och ej någon beställning i Rikets tjenst innehafva, och hvarvid, med förbehåll af den, i 18 <§, alla Christna Trosförvandter tillerkända valrätt, i öfrigt ingen må välja, om han ej valbar är. Med valen förhålles sålunda, att Styrelsen öfver Bergverken bör, när Riksdag inträffar, uppgöra grunderna för denna representations-rätt, efter värdet af förra årets tillverkning, beräknadt, för jerntillverhningen, efter det för Hammarskattsjernet årligen bestämda pris, och, för annan tillverkning, efter det medelpris, hvartill Kongl. Maj:t och Kronan försäljer den deraf in natura utgående tionde eller skatt, samt, i fall någon af dessa förädlingar icke skulle kunna hänföras till någotdera värdet, efter det i hufvudstaden allmänt gångbara pris. Sedan summan af alla tillverkning arnes sammanräknade värden härigenom blifvit utrönt, samt huru stort värde, i följd deraf, svarar mot en Fullmäktig, fördetes Bergsbruken i Fem valdistrikt, afpassade efter orternas lägen, och sä, att, i det när Bih. till R. St. Utom Fahlu Bergslag, äge ock de öfriga Bergsbruken, hvarunder iobegripas alla inrättningar till förädling af minerallikets produkter och sorn ej äro att anst såsom handlverkerier, nit, fördelade uti Fem valdistrikt, —■ Med valen förhålles sålunda, att Bergs-öfverstyrelsen skall, när val böra ske, uppgöra grunderna för denna representations-rätt, efter helt Riksdalerstal af det belopp, hvar och en af de väljande sednast uti bevillning för sin inkomst af rörelsen erlagt. Kunnande likväl ändring uti detta valsätt äga rum, då de valberättigade inom något distrikt om sådan ändring öfverenskomma och Konungen, efter vederbörandes hörande, finner skäl densamma fastställa; och böra i fråga om sådan ändring rösterna beräknas efter bevill ning s-beloppen på sätt nyssberördt är.
Utskottet föreslagit godkändes, utom det att anslaget litt. f., angående ökad beklädnads-passevolans, helt och hållet afslogs samt att Bonde-Ståndet lät bero vid den af Utskottet gjorda anmälan om afgilvande framdeles af särskildt Utlåtande i fråga om lörhöjda löne-staternas tillämpning för innevarande år.! Från Högv. Preste-Stdndet. S. D. Med ogillande af Utskottets förslag uti 2:dra punkten mom. a], beslöt Ståndet, att a firm in gen för Expeditions-sekreterarne i Landtförsvars-departementets Kansliexpedition må, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, utgå med 4.500 R:dr Riksmynt årligen åt hvardera, hvaremot morn. b~) i samma punkt bifölls; och skulle den föreslagna tillökningen af Expeditionens anslags-summa rättas i enlighet med förenämnda beslut.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade gilla EkonomieUtskottets Utlåtande, med undantag af hvad Utskottet föreslagit, dels angående förbud emot bruket af sådane Öfverflödsvaror, hvilka icke äro till införsel tillåtne, samt dels angående en Författning emot yppighet och öfverflöd. Bifölls. Då nu å nyo föredrogos Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottets den 22 sistlidne Maji afgifne, samt den 5o i samma Månad på bordet lagde, 2:ne Utlåtanden, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte betånkanden: 1:0 Rörande inskränkning i Exclusiva Pri. yilegiers meddelande ; 2:0 Om inrättandet af en BesparingsBank till förmån för fattige Arbetare; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betankanden redan blifvit af Ridderskapet och Adrin bifallne, Utskottets ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till Handlingarne. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 28 sistlidne Maji aflåtne, samt den 5o Den 2 Junii. i samma månad på bordet lagde, Memorial med öfverlåmnande af det yttrande Bankens utsedsedde Revisor, vid nyligen förrättad Revision öfver Götha CanalVerk afgifvit; såsom grund och vägledning för bedömande af den fråga, huruvida det återstående arbetet vid berörde Verk kan utföras med de medel, som dertill blifvit beräknade, fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial endast borde låggas till Handlingarne.
Korfvarne skola ej bindas för vid ändarne, utan endast instoppas. Man gör en liten vridning midt på dem, då de hänga säkrare, lagda öfver ett. spett i kökstaket i närheten af spiseln. Här få de nu hänga, tills de äro torra som strö, under hvilken tid de äfven antagit en angenäm syra. När de sedan skola anrättas, förvällas de först och stekas sedan samt bli tillsammans med nykokt potatis en god rätt. Utilis. Österrikiska. Tvättsprit för liggsår. 1 del blyättika, 3 delar bränvin, 0 delar vatten blandas tillsammans. Med detta fuktas ofta de röda ställen på den sjukes kropp, der man befarar liggsår; linnekompresser doppade i tvättspriten kunna ock påläggas. Detta är ett mycket godt medel. E n e n k e l och. a n s p r å k s l ö s lärarinna, skicklig i språk och musik samt van att undervisa i vanliga skolämnen, kan erhålla plats i enkelt hem på landet 15 nästkommande Januari. Svar med betyg och uppgift å pretentioner och löneanspråk sändas till &gt; W. Medvurst. oxkött, 3,.ioo kg. svinkött males fint. fläsktärningar, 408 gr. salt, 78 gr. salpeter, 1 dricksglas socker,? liter konjak, hvitpeppar efter smak, inga andra kryddor. Köttet arbetas väl tillsammans och spädes med konjaken, innan tärningarna iläggas. Den bör rökas om möjligt dagen derpå. Utilis. Istersmör. Istret skares i tärningar och vattenlägges några dagar. Skiras sedan tillsammans med ett par äpplen och ett par rödlökar. Uppsilas och får kallna. Köres, till det blifver som grädde. Kryddas med finhackad lök, peppar och salt. Kan länge förvaras. Utilis. E n 3 0 - å r i g, snäll o. bildad flicka, språkoch musikkunnig, önskar plats hos något äldre fruntimmer såsom sällskap o. lektris samt att gå till hända i husliga göromål eller ock som lärarinna för mindre barn. Goda referenser. Lönepret. små. Svar t. » Hemlös », Zellingsbro, p. r.