Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sparre har förmenat, att, om ett för stort antal lärjungar strömmar till ett läroverk, detta förhållande kunde regleras genom att öka lärarnes antal i proporlion derefter; men Hr Gr:n har icke tagit i betraktande, att det icke finnes mer än en rektor vid hvarje läroverk, och det blir icke lätt för honom att hafva inseende öfver alla lärjungarne, i fall de äro allt för talrika. Utrymmet blifver icke heller tillräckligare, för det nya lärare anställas i klasserna. Hr Gr;n behagade äfven finna, att Utsk:t inskränkt sig till att föreslå, det så anordnas, att i allmänhet antalet af lärjungar icke må öfverstiga 400; men när ingen lag bör kunna tillskrifvas retroaktiv verkan, så är det nuturligtvis meningen, att detta åstadkommes på sådant sätt, att inga nya lärjungar 112 Dea 10 Juni f. b. a rita sins vid det läroverk, der antalet af sådana öfverskrider den föreslagna siffran. Jag tror således, att förslaget icke är omotiveradt, ulan grundar sig på ett ganska kännbart behof, samt att det är särdeles lämpligt och alldeles icke overkställbar!, hvarför jag anhåller, att 11. o. Ad. täcktes bifalla detsamma. Frih. af Ugglas, Gustaf: Afven jag vågar anhålla om bifall till den ifråyavale punkten. Bland alla de bestämmelser, som Utsk:t i detta Betänk, föreslagit, synes mig ingen vara så välbetänkt som den, att en skola icke må bli öfverbefolkad. Gr. Sparre har visserligen upställt åtskilliga betänkligheter, och äfven framkastat, att det skulle kunna bända att en gosse, som kommit in i en skola, skulle till följe af detta stadgande kunna köras bort derifrån. Jag kan icke fatta, luiru Gr:n har kunnat komma till ett sådant resultat, ty, i läll förslaget antages, komma icke flere än 400 gossar alt intagas i samma skola, utan får den, som anmäler sig, vänta tills någon ledighet uppstår. Sålunda tror jag icke, att det kan möta några svårigheter att tillämpa detta stadgande. Här i Stockholm finnes redan en skola, der antalet är begränsadt, och det har icke visat sig medföra några olägenheter.
Räntor å Kontorets skulder R:dr 26,355: 43. — hvaraf för upplånade medel till 1848 års krigsrustningskostnader R:dr 20,351: 35 — ! ppsagda 3 procents obligationer „ 56,750: Utbetalda ekeskogsoch brudgåfvovinst-medel „ 1,333: 16. — 1849 års anslag för Strömsholms kanals ombyggnad . „ 50,000: l taf anslaget för den nya fängelsebyggnaden i Stockholm „ 40,000: ,. det till vägförbätlringar, vid 1840 och 1841 års Riksdag, beviljade anslag „ 1,320: 41. — „ de vid samma Riksdag till vattenaftappningar anslagna medel „ 9,706: 12. — hvaraf såsom lån utgått R:dr 4,006: 12. — „ anslagen för Skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona och Garnisonsskolan i Christianstad „ 2,023: 16. — Anslaget till understöd för rotehållarne inom Norrbottens län „ 10,456: 40. 5. Ersättnings-anslaget till Postverket för den under år 1848 betalda förhöjda postskjulslega „ 8,627: 5. 5. Utaf de vid 1844 och 1845 års Riksdag för vattenaftappnings arbeten anvisade medel „ 9,095: 36. — „ samma Riksdags anslag för vägförbättringar ... „ 5,625: 23. 2. Till inlösandet af Svenska Fornskrift-sällskapets samlingar för år 1848 „ 700:
Under krig då hela flottan rustas, komme densamma att utgöras aj : 24 större och mindre seglandeJartyg och) 4 JlyUmde batterier jMelade Pa 3 dlvls,oner med en besätlningsstyrka af 7,520 man utom vid varfvet i Carlskrona qvarvarande 1,446 « eller tillsammans på Carlskrona station 8,966 man samt af skärgårdsflottan: 14 bataljoner kanonslupar; 8 d:o kanonjollar, bildande fyra fördelningar med tillhörande trossfarlyg (deribland 22 sjukfartyg) med en sammanräknad besättnings-styrka af ... 15,037 man utom vid varfven i Stockholm och Götheborg qvarvarande MSP 16,117 man så att styrkan af det för hela sjöförsvaret använde manskap komme att utgöra 25,083 man. Hvad nu beträffar det antal läkare, som för den sålunda organiserade flottan oundgängligen komme alt under olika förhållanden erfordras, lar Kollegium, innan ett detaljeradt förslag i detta afseende framställes, såsom allmän grundsats föreslå, att flottans läkare-korps, ehuru särskildt beräknad för denna afdelning af försvars-verket, likväl bör ställas i närmaste samband med fältläkare-korpsen, och betraktas såsom en afdelning af denna, så att enahanda tjenstegrader med hufvudsakligen enahanda ordinarie löneförmåner inom båda afdelningarne bestämmas, och befordran från den ena till den andra af dem efter gällande bcfordrings-lagar, må ega rum, såsom ock för det närvarande är händelsen. Ulan iaktagande af denna grundsats, skulle nämligen otvifvelaktig! ökade svårigheter möta för tjensternas besättande med fullt skicklige och kompetente läkare, vare sig vid arméen eller flottan, allt eftersom fördelarne visade sig öfvervägande på den ena eller andra tjenstebanan; hvaremot om full likhet införes och bibehålies dem emellan, och öfvergången från det ena vapnet till det andra 'är obehindrad, nödig tillgäng på sökande med skäl bör kunna förväntas.
Jag tycker att ni ser så blek ut! (flickorna ha under tiden satt sig; till Alma) Quel temps fait-il aujourd'hui, mademoiselle? ALMA (ängsligt). Il ... det ... il fait beaucoup beau temps, mademoiselle! M:LLE FLORIN. Nej, det gör det inte! ALMA. Jo, solen skiner ju! CLARA. Non, mademoiselle! DE FÖRRE MAMSELL FLORIN (från andra dörren till höger). Men man säger: il fait très beau temps ... kommer inte Alma ihåg det? M:LLE FLORIN. Nå, Lotten! hur säger man på franska när man fryser? Lotten (försagd). Jo ... man säger ... je ... je... ISABELLA. Je suis froid! Lotten kan aldrig! (till Isabella) Nå? Ack, min Gud ... hur många gånger skall jag säga flickorna att fransmannen säger: ALMA. Jo, det var sannt, det! 35 "J'ai froid" "jag har kallt", inte "jag är kall", det kan vara förbehållet de dumma svenskarne, som inte begripa att man alltid är varm, om man också har kallt! ERIKA. Ja, men, är det inte när man blir äldre som det är så? ERIKA. Ingenting, mamsell! Hvad understår Erika sig att säga? Det vill jag också råda dig till! Nå, Erika, hvad heter en näsvis flicka på franska? (Erika tiger) Nå, får jag något svar? ERIKA. Mamsell, sa' nyss att jag inte skulle få säga någonting! ERIKA (trotsigt). Nej! Åh, det är för mycket ... kom hit! Kom hit, så att jag får ge Erika en örfil! ERIKA. Nehej! pappa belalar inte för att jag skall ta' emot några örfilar! M:LLE FLORIN (med slocknande röst). Ah! je me trouve mal! Ett glas vatten ... eau de luce jag flyttar i morgon ... man står inte ut ... avec ça
När nu, genom de ofta inträffande förskotterne tili s:ne innom 40 <5 Dm 17 Februarii. Herr Berghman, Ambrosius Magnus'. Det är visserligen ganska hedrande att tala till befrämjande af Underhafvandes förmon. Friherre Drufva har anmärkt att, genom BeklädnadsMedel , Tjenstemäns Löner och andra Articlar, hvartill Medel ur Landt-Ränterierne utgå, Remiss-laget skall minskas. Men jag får härvid erindra, att alla dylika Poster bestridas af StatsMedlen, hvaremot de i Ränterierne befintelige Bevillnings-Medel oafkortade öfversändas till Riksgälds Contoiret. Bevillningen utgjorde år endast 9 Tunnor Guld, men utgör nu omkring 1^0 Tunnor Guld, hvaraf Remiss-lage ovillkorligen skall tillfalla vederbörande Räntmästare, hvilka dessutom, med undantag af några Län, där Lönen består i Contante Penningar, uti de flesta äga indelta Löner af 200 D:r Silfvermynt på Carl XI:s Stat, som efter nuvarande beräkning, Jära uppgå till 500 R:dr Banco. I anledning af en Anonyme articel i Tid<» ningen, Allmänna Journalen, angående Räntmästarnes Löningsvillkor, har jag, Vid efterfrågan i Kammar-Rättens Revisions-Contoir, erfarit att, enligt Götheborgs Läns Landsbok för år 1814, Räntmästaren derstädes, berörde år, uti Remisslage uppburit 1190 R:dr Banco, deruti likväl icke inbegripit Remiss-lage å de Medel, hvilka till Krigs-Collegium och Allmänna Magazins Directionen från Landt-Ränteriet afgått. Jag frågar om icke en Tjensteman, sådan sorn Landt-Räntmästaren, bör kunna anses belåten med 500 R:dr indelt Lön, samt Den 17 Fehruarli. 405 Länet belägne Kungsgårdar, Strömsholms Stuteri, Knecktebeklädnads-Medel, Durchmarcher och Kronoskjutser till och från 5 angränsande
— Beträffande sträckningen af den förstnämda linien emellan trakten omkring Sala till Siljan, kunde ej nekas, att vägen från Sala till Båtstad hittills varit den mest begagnade, ej mindre för Falu-trafiken än för Dal-allmogens utvandringar för erhållande af arbete å andra orter, samt att på en jernväg med sådan sträckning spannmål för Oster-Dalarnes behof skulle till billigaste pris kunna orten tillföras; men i betraktande deraf, att Gefle-Dala-jernvägens anläggning sannolikt komme att i många fall förändra trafikens rigtning, och, till följd deraf, vägen från Westmanland till Båtstad blefve mindre allmänt begagnad, samt att den väg, som emellan Westmanland och Siljansdalen anlades, måste, för att på en gång motsvara ortens behof af kommunikation med Gestrikland samt närmaste stapelstad, Gefle, och tillika bespara kostnaden af tvenne vägars anläggning till Öster-Dalarne, sammanbindas med Gefle-Dala jernväg, enär, enligt ursprungliga planen för denna jernväg, den icke skulle sluta vid Falun, utan fortsättas till Insjön, och att genom begge jernvägarnes förening trafiken skulle å båda betydligen ökas, — tvekade icke länsstyrelsen att för sin del yttra den öfvertygelse, att den ifrågasatta jernvägen emellan Mälarens och Siljans dalgångar borde utgå från någon punkt vid Sala och derifrån sträckas till Korsnäs, för att der förenas med Gefle-Dala-banan, samt antingen beröra Norbergs grufvefält eller med detsamma genom en bibana förenas. Denna jernväg vore för provinsen den vigtigaste.
Från följande enskilda personer och korporationer hade bland andra sändts minnesgärder i form af kransar och blommor: Fra h. m. Dronningen, Henrik Ibsen, Norsk forfatterforening, Det norske studentersamfund, Norske forfatterinder, Kvindelige studenter, De norske bildende kunstneres representive komité, Hamars kvindesagsforening, Kvindestemmeretsforeningens klub, Norsk kvindesagsforening, Bergens kvindesagsforening, Dyrenes beskyttelse, Fredrika Bremerförbundet m. fl. En vacker krans med hvita band bar följande inskription: En Tak » fra de Stummes Leir »! Ved dig vor Lcobe fik Lyd. — Dit Navn er vor Sag til Seir En Gang i Nord som i Syd. Då anstalterna för kistans införande i ugnen voro vidtagna, nedlades på båren till » erinring om Camilla Colletts livsgjerning » en praktfull krans med röda, blå och hvita band » fra Landsmasnd i Stockholm ». Dessförinnan sjöngs ett par psalmverser. Så öppnades luckorna med de massiva beslagen, kistan fördes in i ugnen och förbrännelseprocessen vidtog, allt - under det på orgeln utfördes begrafningspsalmer, såsom » Jag går mot döden, hvar jag går » m. m. En löst gåta. Till sistlidne jul utkom i Kö- penhamn på svenska språket en bok, hvilken både på grund af ämnet och den talangfulla behandlingen väckt mycken uppmärksamhet: » En roman om förste konsuln. » Den utgör en romantiserad, högst fängslande skildring ur den store Napoleons lif, röjande en sällsynt förtrolighet med ämnet. Gissningarna ha gått vida omkring för att uppsöka den anonyma författaren — eller författarinnan, ty man tyckte sig spåra en kvinnas andliga bild bakom skildringen — men allt hitintills förgäfves! Nu afslöjas emellertid med ens hemligheten.
Med dessa tänkesätt af undersåtlig vördnad och tillgifvenhet anhålla Rikets Ständer i djupaste underdånighet, att i E. Maj:ts fortfarande Nåd och Ynnest städse få vara inneslutne. JV:o 207, Memorial, med förslag till jemkning i RiksStåndens olika beslut x rörande anslag till Ut skottets Renskrijnings-kostnader. Enligt till Expeditions-Utskottet ankomna Protocolls-Utdrag, nemligen frän Höglo!!. Ridderskapet och Adeln samt från Högvördige PresleStåndet den 17 nästlidne September, och från Vällofl, Borgaresamt Hedervärda BondeSlånden den 21 i samma månad, hafva R. H. St. bifallit Utskottets, uti Memorial N:o i5y, gjorda hemställan om Tractamenlen för 2:ne Extra Gancellister; men som, i afseende på Utskottets dervid tillika gjorda anhållan om beviljande i ett för allt af 3oo R:dr för oundgängligen erforderliga ytterligare renskrifningskoslnader, de respective RiksStånden i så måtto stannat i olika beslut, att Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga PresteStåndet jemväl till Utskottets sistberörde anhållan iemnat bifall, men Yällofi. Borgareoch Heder - 494 Expeditions-Utslcottets Memorial N:e 207. värda BondeStånden densamma afslagit; så, och. enär frågan härom, såsom uppkommen i anledning af verkligt behof för möjligheten att, utan ökad personal till renskrifningsbiträde, kunna, serdeles vid Riksdagens annalkande slut, med nödig skyndsamhet’ bestrida Utskottets i ett och annat afseende åliggande göromål, icke är af sådan beskaffenhet, att den kan förfalla, får Utskottet, på grund af ^3 och 75 §§. Riksdagsordningen, hos R. II.
Då i den föreslagna §:n stadgas, att kommunalstämma eger utse beredningsledamöterna, och det sedermera H. V. 7 98 Den 6 Juni e. m. heter att, i uppgifvet fall, för hvarje socken skall väljas en eller två, anser jag någon tvekan icke kunna uppslå derom, att på samma kommunalstämma ankommer att denna fråga vid valet afgöra. Jag tillstyrker således bifall å hvad Utsk:t föreslagit. Gr. af Ugglas: Jag vill icke vara envis. Jag har framställt mina dubier, och önskar återremiss. Det beror på Ito. Ad. sjellva, om de finna föreskriften klar eller icke. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af Utsk:ts förev:de hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till densamma och, då dervid svarades flera ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. §§ 36—96. Utsk:ts hemställanden och förslag biföllos och godkändes. Formulärerna. Utsk:ts öfverst å sidan 39 gjorda hemställan. Hr von Koch: Ehuru jag ansett önskvärdt, att dessa formulärer, sådana de nu äro föreslagna, blifvit närmare granskade, vill jag icke sätta mig emot deras antagande, emedan Kammar-rätten redan godkännt desamma. Efter härmed slutad öfverläggning och efter framställd propos. , beslöt K. o. Ad. att, med bifall till Utsk:ts hemställan, godkänna de föreslagna nya formulärerna N:ris 7, 8, 9, 13 och 15. Utsk:ts sednare hemställan. Usta punkten. Bifölls. Gr. Ehrensvärd: Sedan R. o. Ad. återremitterat 8:de punkten i författningsförslaget, lärer väl äfven denna punkt böra återremitteras, emedan den hänför sig till det förslag till redaktionsförändring af nämnde §, Utsk:t framställt. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos.
Tullinkomsten till det högre belopp som förestående uppsats visar, hvarjemte Införsel-Tullens begagnande under de första åren, fortfarande fördelaktigt inverkat på TullUppbörden. Likväl har 1828 års netto inkomst varit 352,ooo R:dr mindre än 1827 års, och 182g års blifver utan tvifvel äfven under 1828 års, hvarjemte förut dryga utgifter och omkostnader, sådant oaktadt, äro i ständigt växande. Af dessa anledningar, anser Utskottet sig böra uppföra förslagsvis, till Stat och omkostnader, en summa af 4^0,000. samt netto inkomst . i,5oo,ooo. — „?• ’ ’ i,g5o,ooo. — - Transport i,g5o,ooo. — Betänkande n. Transport i,g5o,ooo 35:o Salu-Accis af Städerne, påräknas, i anledning af Utskottets bifogade särskilta yttrande Litt. G, med . , . 7,500 36:o PostMedlerij sorn för år 1826 utgjorde, netto inkomst 125,i56: i5. ir., samt till 1. eller tillsammans 35y,5i2:4. och i Kgl. Proposition upptagas till netto inkomst i4o,ooo, samt Stat och Utgifter 2 to,000
I Tunaläns, Sevedes och Aspelands härader: 5 oljeslageriet-, 24 pottaskefabriker, 6 pappersbruk, 5 kimröksfabriker, samt Wentzelholms glasbruk i Rumskulla socken, det sistnämda med mer än 100,000 R:dr tillverkningsvärde. I Norra och Södra Tjusts härader: 3 oljeslagerier, 3 pappersbruk, 1 tändsticksfabrik, samt Gunnebo manufakturverk i Gladhammars socken för träskrufvar, stift in. m. med 45,000 R:dr tillverkningsvärde. Hela tillverkningsvärdet vid samtlige fabriker på landet år 1857 är uppgifvet inom 54 Södra Möre fögderi tili R:dr 203,644. Norra Möre, Stranda och Handbörds fögderi . » » 49,607. D:o kruttillverkning » » 60,000. Tunaläns, Sevedes och Aspelands fögderi ... » » 197,154. Norra och Södra Tjusts d:o » » 79,160. Städernas fabriksrörelse uppgifves sålunda: i Kalmar: utom smärre tillverkningar till värde af 20000 K:dr, 2 tobaksfabrikör med produktionsvärde af 100000 R:dr och 1 skeppsvarf, hvarest år 1857 byggdes fartyg för 50000 R:dr. Oskarshamn: 1 repslageri, 1 segelduksfabrik, 2 vagnfabriker, i snusfabrik och 5 sär skilda skeppsvarf med sammanräknadt produktionsvärde af 165000 Rdr. Westervik: repslagerietoch skeppsvarf jemte garfverietoch färgerietmed tillsamman 200000 R:dr tillverkningsvärde. De flesta af de uppräknade fabrikerna pä landet afsätta sina produkter i städerna och i köpingarne på kusten. Råämnena äro alla sådane, som erhållas inom orten, utom en del materialier för glastillverkningen vid Wentzelholm, hvilka hämtas från Westervik eller Oskarshamn, dit en stor del af tillverkningen äfven försändes.
På den invändningen, att det skulle discreditera Banken, att blott få veta dess skuld, svaras, att tillika beloppet af dess fordringar kunde uppgifvas, då sådant nogsamt skulle bestyrka dess soliditet, oberäknad ännu dess högst betydliga redbara fond, sorn öfverträff a andra Banker, hvilka nära utgöra $Discont-Contoir, förutan hypotheker. Engelska Banken, sorn egentligen är en privat association, och endast under vissa vilkor med Staten förenad, uppgifver sina utelöpande Bank-nots vid hvarje Parlaments session, och vi sago nyligen beloppet deraf i våra PostTidningar. Statsverket liquidsrar ock hvarje Söknedag året igenom, förhållandet sig emellan med Banken för interesse-betalningen, för den så funderade som ofunderade Rikets gäld3 den redbara fondens förhållande undersökes ock ofta af Deputerade Ridd. 0, Ad, Prot, VI. B. II. 6io Den 2 9 Maji. ifrån the House af Communs. I'öfrigt finnes hvarken i Svenska BancoOrdningen, eller senare Författningar, någorstädes förbudet, att uppgifva sedelstockens belopp, utan blott befallt, att ej yppa något, sorn kunde skada Banken och Riket. Jag har mycket tält och skrifvit om Bankens tillstånd, men som allt tjent till detta älskade Verks nytta, försvar och heder. Detsamma bade aldrig så öfver höfvan blifvit tillitadt, om dess verkliga tillstånd icke blifvit så doldt hållet, och om man vid 1809 års Riksdag löljt swndare gune rådj men som nu blifva dyrköpte och vanskelige. Jag tillstyrker således förkastandet af BancoUtskottets Betänkande. Herr Manner st am: I anledning af Grefve De la Gardies yttrande, får jag först anmärka, att hvarken den, som väckt frågan om publiciteten , eli;r fde , hvilka i Utskottet understöd denna motion, torde med något skäl kunna anses hafva i frat för densamma af nyhetsbegär.
Då nu den inhemska tillverkningen är fri från dessa omkostnader, så tyckes det ej vara ett obilligt anspråk på fabrikanten, att han i varans pris och godhet täflar med utländningen. Kan han det icke, men fordrar, att hans landsmän skola köpa antingen en sämre eller en med den utländska jemngod vara till högre pris, än det, hvartill den från utrikes ort med många omkostnader införda utbjudes, så komma fabrikanterna att utgöra en samhällsclass, som indirect beskattar den öfriga Nationen, så vida förbudet medför den åsyftade verkan, men motsatsen inträffar ej sällan, och detta sker ej utan menlig inverkan på Nationen. Man börjar att bryta mot Styrelsens i Tullförfattningar gifnabud; derigenom minskas aktningen .för lagarne i allmänhet, och samhällsbandet, som genom lagarnes åtlydnad skulle sammanhållas och stärkas, försvagas efterhand genom vana i öfverträdelser. Våldsamma uppträden uppstå mot tullbevakningen, slagsmål, menederier och rättegångar, deri Advocaternes alla konstgrepp anlitas och användas. Hvar och en inser rätteligen den skadliga verkan, som detta måste hafva på nationens moralitet. På grund af hvad jag nu anfört, reserverar jag mig mot Höglofl. Utskottets förslag till antagande af förbud i Tull-Taxan. Jag anser friheten såsom handelns rätta element, förbuden såsom undantag, och tror, att det bordt i underdånighet öfverlemnas åt Kongl. Majit att temporairt pålägga dessa förbud, om något sådant förhållande uppstår, som för allmänt väl skulle dem påkalla." Häruti instämde Herr Doctor GrevilliusHerr Prostm Hylander och Herr Forsberg. 23 Hor till Bevilln. Ut sk. Bet. IV; o 2 g.. Af Herr Grapengiesser: ”Emot Högloft. Utskottets förslag till TullTaxa nödgas jag i några punkter reservera mig. Utaf den af Högloft.
Ekonomiutskottet skulle vara sammansatt af 48 medlemmar, hvaraf följde, att BondeStåndet i samma Utskott ägde Tolf Ledamöter; alltså och då 79 §. Riksdagsordningen vidare bestämde, huru förfaras borde, då en UtskottsLedamot af BondeStåndet erhåller ledighet från denna befattning, nemligen att nytt val till UtskottsLedamot i sådant fall genast borde förrättas, ansåg Hans Excellence för dess del dessa Grundlagsstadganden med hvarannan jemförde innefatta en så tydlig och bestämd föreskrift i afseende å det af Ekonomiutskottet nu anmäldte förhållande,3 att någon annan åtgärd icke syntes böra äga rum, än att, i händelse Ridderskapet och Adeln instämde i den åsigt af ämnet Hans Excellence haft äran yttra, ett ProtocollsUtdrag i öfverensstämmelse dermed måtte till Ekonomiutskottet afgå. Herr Hjertcij Gustaf: Jag instämmer 3i6 Den 12 Januari!. fullkomligen i den åsigt Herr Grefven och LandtMarskalken framställt, och söker ytterligave skäl dertill uti 79 §. RiksdagsOrdningen, der RiksStånden är lemnad rättighet, att gifva tillåtelse åt Ledamöter att från Riksdagen afresa, äfven om de äro, UtskottsLedamöter, så vida de sig först derom anmält hos Utskottet, och sedan gifvit sådant i Ståndet tillkänna. På denna grund har jag trott, att vi vid sista Riksdag ej handlade orätt, då vi låto Suppleanter få inträde i Utskotten, så snart Ledamöter anmälte sine förfall i Stånden. Herr Tham_, Wolrath? Jag instämmer till alla delar uti hvad Herr Grefven och LandtMarskalken framställt, men af en helt annan åsigt, än Herr Hjertås. Jag tror ej, att 79 §. ger tillåtelse att supplera Ledamöter på några dagar, utan nya skola inväljas för den återstående tiden. Den innehåller först, alt tillåtelse skall meddelas en Ledamot, som vill bortresa, genom ProtocollsUtdrag af det Stånd, till hvilket han hörer.