Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gr. M a l m s j ö. 20 A [35] Ö R E. Endast n:r i — det präktiga brud-! utstyrselnumret — betingar ett pris af 40 Öre. Tio n:r lemnas föri,ä&lt;&gt;; 2oför2,r,o. till egna praktiskt eller meddelas ett v ä l ordnadt dugliga andras h e m. [469] och billigaste o c h Finnes i specerihandel och landsorten i samt i parti minut hos särskildt gusti till torde insändas 1 juni samt 1 5 december. bergs tala. Kaffeaktiebolag. [2S4] Mia Möller. från 1 auadress sändes p å begäran. egande samt landet, hemma. Svar m e d fotografi, torde godhetsfullt das till I d u n, märkt » A. m e d snaraste Stockholm. - B. », insän[647] t? Stockholms Kaffeakticbolagr, N:r 4 Klara Östra Kyrkogata N:r 4. Allm. FreUlla Holmberg. [6«] arnmorskan fru Louise .. Bodin b o r Skepparegatan n:r 24. m. a f dertill lärarinna. Flyglar, Tafflar och Pianinos från Mölnlycke (Augusta Tolls praktiska hushållsskola), utbilda &amp; Komp., Regeringsgatan 7. R hvilken i utbyte. lager S-toclVfi-o^-m GUST. A Häftet innehåller mer an 50 ypperliga illustrat. jemte bcskrifningar öfver dragter, hattar, handarb., monogram m. m. Pianomagasin. Orglar gående ett eleI gant 20- ä 24- \ sid. profnummer n i fint koloreradt} omslag af denlö- [1 pande årgången. / pris. tfidinghoff, Stockholm. eller inackordeutförd. ingå, sändas, o m de önskas ombesörjes, när så ö n - familjer. a f alla! o c h omsorgsfullt Säljes för att vinna F ö r elever Gifvar omtyckt massor beställningar till J u l. Ferd.
Det beror naturligtvis af Ständerna, då' dem erbjudes en gåfva af K. M., all förklara sig icke vilja emottaga henne. Jag skulle för min del hafva ansett riktigt, att Ständerna så hade gjort. Vördsamt skulle jag hafva önskat, att detta Stånd åtminstone hade så förfarit om jag icke förnummit, att man i ett annat Stånd till och med gjort svårigheter vid godtgörelsen af den ringa summa, som K. M. begärt, den nemi., som skulle betalas för invenlarier och reparationer, hvilka förblifva vid Stockholms slolt. Jag vill slutligen fästa Ståndets upmärksamhet pä den omständigheten, att genom den skänk, K. M. oss förärat bildas ett prejudikat för framtiden, hvilket måhända begagnas af nidska Ständer för att fordra såsom rätt en dylik eftergift med den, hvilken K. M. nu af ädelmod har gjort. Det är icke alltid säkert eller gifvet, att Sveriges Konung kan göra någon sådan skänk. Hade det varit t. ex. Carl Xlii eller Adolf Fredrik, så hade de icke haft några penningar alt eftergifva. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle StatsUlsk:s förevartde utlåt. Ropades ja. Frih. Cederström, Rud.: Uti det ja, sorn R. o. Ad. nyss med fullkomlig enhällighet afgifvit, har jag af allt hjerta instämt; men jag anhåller att, jemte det jag förenar mig i mycket af hvad Ur von Hartmansdorff yttrat, likväl få reservera mig mot några i hans yttrande influtne ordalag, deruti nemi. den värde ledamoten beklagade alt icke Statsrådets ledamöter gjort framställning inför K. M. för att afstyrka efterskänkandet af någon del utaf den till förmälningskostnadens bestridande åtgångna summan. Hur vet den värde ledamoten hvad Statsrådets ledamöter yttrat inom konseljens stängda dörrar? Hvad rättighet har den värde ledamoten att inom Ståndet beklaga sig öfver hvad han inom konseljen anser hafva förelupit eller vara underlätet? Hr von Hartmansdorff: Jag har i min hand K.
Directionen rättigheten att för Bolagets räkning lyfta det 44 Den 4 Maji f. m. beviljade förskottet, mot skyldiglieten, att derföre anskaffa Bolagets betalningsförbindelse, hvilken icke ovilkorligen står i Directionens magt att erhålla. Jag kan ej qväfva min djupa smärta deröfver, att StatsUtskottet funnit sig behöfva begära förklaring af ett så tydligt beslut, som det ifrågavarande. Blotta behofvet af en förklaring förutsätter möjligheten af en förändring, och jag kan ej undertrycka min öfvertygelse om vådan af, att genom en ny votering få ett föregående beslut upphäfvit. Jag har ej något att tillägga, hvad Friherre Åkerhjelm, i afseende å Contrapropositionen, alternativt föreslagit. Jag är villig, att ändra mitt förslag till Contraproposition derefter, och tror det vara bättre, att, såsom Friherre Åkerhjelm och Herr Stråle föreslagit, ställa Nej-propositionen på enkelt afs/ag till Utskottets Memorial, emedan man clå undviker all vidare förfrågning. Herr von Heyne, Georg: Jag bekla gar, att Götha CanalDirection fästat så liten uppmärksamhet vid hvad Rikets Ständer under sisla Riksdag beslöto, och vågat så anticipera på sina tillgångar, att de ej ens kunnat afvakta Ständernes beslut om nytt bidrag, utan att derå genast vid arbetsårets början behöfva begära få lyfta förskott. Ständernes beredvillighet, att alltid lemna hvad som begärts, har visserligen varit stor; men CanalDirectionen hade icke bordt förtrösta derpå i evighet. Sedan Stan - Den 4 Maji f. m. ’ derne nu tagit det beslut, att lemna ett förskott af 100,000 R:dr till Canalarbetels fortsättande, uppstår fråga, om det skall betraktas såsom gåfva eller lån. Det sednare måtte likväl vara det rätta, enär, fastän ordet bidrag först nämnes i beslutet, deri likväl sedermera stadgas om Bolagets återbetalningsskyldighet, i fall Rikets Ständer sådant fordra. Mig förefaller det tydligt, att den, som lånar, måste gifva skuldsedel, och icke ett qvitto på penningarne.
Deremot torde man ej kunna säga, att Christianstad, ehuru aktningsvärdt samhälle det än må vara, är någon för Skåne vigtig ort, om man afser, att en stad skall hafva lif och rörelse, och icke lägger hela vigten derpå, att staden är säte för Länsstyrelsen. Följaktligen tror jag, att en jemförelse emellan Malmö och Christianstad, såsom städer i egentlig mening, svårligen kan göras. Malmö är en stad i ordets verkliga bemärkelse, icke en by med stadsprivilegier såsom de flesta af våra småstäder äro. Malmö är ett samhälle, stadt i verkligt framåtskridande, med jemförelsevis stor folkmängd, handel och rörelse, hvilket ingalunda torde kunna sägas om Christianstad. Men, invänder man, den sistnämnde staden ligger så långt aflägsen från Lund, der en högre skola redan finnes, under det att Malmö endast ligger 1 ^ mil från Lund, eller 20 minuters väg, sedan jernvägen kommit till stånd. Jag hemställer dock, om man, med fästadt afs:de på distanserna här i landet, Den 20 NoTember e. m. landet i allmänhet, verkligen Iean säga, att de mi), som skilja Christianstad från Lund, äro ett så förskräckligt långt afstånd! Och icke heller tror jag, att jernvägen härvidlag hör tagas i betraktande, ty icke lärer en fader, bosatt i Malmö, taga sig före att låta sin son åka på jernväg 4 gånger om dagen, för att bevista skolan i Lund! Utom den dagliga tidsutdrägten blefve en sådan skolgång temligen dyrbar. Jag tager således för gifvet, att om en fader vill hafva sin son undervisad vid Lunds skola, så inackorderar lian gossen hos någon der boende familj. Ser jag nu på förhållandet i Skåne i allmänhet, så faller det mig genast i ögonen, att provinsens befolkning har mycket beqvämare att besöka sina barn i Malmö än i Christianstad. Till Malmö dragas provinsens flesta affärer, dit strömmar hela provinsens rörelse.
Den oändligen vackra idéen, att kommunens angelägenheter skulle af kommunens egna utsedda deputerade få skötas, när samhällsmedlemmarne derom kunde bli ense, och ait embetsmyndigheterna först skulle få någon befattning dermed, då tvister uppstode, borde ju naturligen leda till en ökad håg och ett lifligare intresse än tillförene, för behandlingen af de kommunala ärendena; men jag fruktar att en hel mängd af de i Kongl. Maj:ts nådiga Förordning af den 21 Mars 1862 om kommunalstyrelse i stad meddelade föreskrifter, redan ledt, och än vidare kommer att leda, till Motioner i Borgare-Ståndet 1865. • 109 raka motsatsen, nemligen ett förqväfvande af allt intresse för kommunens angelägenheter hos alla öfriga kommunens medlemmar än dem som specielt äro bland stadsfullmägtige invalde, — derest icke nödiga ändringar i åtskilliga delar af åberopade nådiga Förordning kunna vinnas. Det är härtill jag genom denna motion utbeder mig Rikets Höglofliga Ständers benägna medverkan;, viljande jag nu närmare angifva de omständigheter, deri jag anser ändringar och förtydliganden vara erforderliga. Grunden för rösträttens utöfvande å allmän rådstuga finner jag vara i hög grad orimlig. Erfarenheten har ock visat, att snart sagt ingen vill i dervid förekommande valförhandlingar deltaga, öfverlemnande åt några få inom samhället högt beskattade, att efter godtfinnande handla, hvaraf följer, att det förrättade valet blir ingenting mindre än ett uttryck af det allmänna förtroendet. Det synes mig alltså högst nödvändigt, att någon jemkning i röstberäkningssättet tillvägabringas och tillåter mig i sådant afseende föreslå, det, med upphäfvande af 2:dra punkten i 12:te §, föreskriften i lista punkten deraf må sålunda ändras, att hvarje röstberättigad för sin person tilldelas en röst, samt derutöfver, enligt Art. 2 Bevillnings-stadgan för honom, uti sednast upprättade vederbörligen fastställda bevillnings-taxeringslängd påförd bevillning till Staten, af till och med 15 Ridr 1 röst. „ 15 till och med 30 Ridr 2 röster.
Län motion om KronoUtlagornas debitering och qvitteriftg efter Markegångspris; och har Utskottet ansett, att, om hvad i detta afseende stadgadt är, vederbörligen iakttages, sä blifver allt hvad Hans Hansson önskat till alla dela;? uppfyldt. *3:0 Angående Landshöfdingen m. m. B. IV. Focks motion om Lön för år 1813; öfverlemnandes Utskottet, uppå anförde skäl, till Riksens Ständer, om icke åt^Landshofdingen Fock ersättning för 1813 års Landshöfdinge lön i Upsala Län, hvilken Lön utgör 500 R:dr indeldt, men ‘hvarå likväl böra afgå de Lönvilkor Herr Landshöfdingen för samma är å särskildta andra Stater uppburit, må beviljas och liqvideras af besparingarne på andra Hufvudtiteln, eller ock af 1813 års öfverskott på Statsverkets inkomster. 4:0 Angående Slottsbyggnaderna på Kungsör. Utskottet hemställer om icke Riksens Ständer skulle finna lämpligt hos Kongl. Majit anhålla, det Kongl. Nlaj:t täcktes låta försälja eller annorlunda, såsom nyttigt pröfvas, använda i frågavarande Byggnader, nemligen gamla Kungs-byggnaden, äfven, som Rådsoch Fruntimmers-byggnaderna samt Källaren, för att derigenom bespara den kostnad, som till deras reparerande och underhåll erfordrades; hvarvid, om Kgl. Majit likväl finner för godt, att ännu 188 Den 8 Juni. e. m. någon tid bibehålla Kungshuset, de medel, som genom försäljningen af Råds - och Fruntimmers-byggnaderna inflyta, jemte de för redan försålda Hus erhållne 622 Rtdr 8 sk. lemnade full tillgång för Kungshusets reparationskostnad, som förslags» vis är antagen till 921 R:dr 24 sk. 8 r:st. Justerades följande Utdrag af Protocollet, hållet i Höglofl. Ridderskapet och Adelns Plenum e. m. den 8 Juni 1S15- S* D.
Varandes härigenom besvarad Lars Nilssons samt Eale Burmans från Norrbottens Län Memorialer om tillökning i löne-inkomsterne för Landshöfdingen i nämnde Län. 19:0 K. M:t har sluteligen i Nåder tillkännagifvit, det nödigt är, att de för de administrativa Embetsverken på Stat nu anslagne löner kunna påräknas såsom tillgång för löneförbättringar och äfven i visse fall till nya löner för Verkens Personal vid den reglering af Staterne, som i förening med Verkens skeende förändrade Organisation kommer att upprättas, och dervid K. M:t hoppas att ytterligare utgift skall kunna undvikas. Och då, såsom K. Mtt tillika i Nåder förmält, innan den nya Organisationen af EmbetsVerken hunnit till alla delar fulländas, ej kan förutses hvad af hittills varande anslag kan för Staten besparas; föreslår Utskottet: att lönerne för de tjänster, hvilka vid samma Verk för närvarande finnas dels indragne dels Iemnade obesatte och emedlertid, der de varit disponible användts såsom arfvoden åt andre Tjenstemän till en nödig löneförbättring vid erhållne Ökade göromål, måga tills vidare på denna HufvudTitel qvarstå. 20:0 På sätt StatsContoiret i dess Berättelse anmält, har KrigsHofRättens Stat blifvit af K.
Det kan vara förlåtligt af enskild man att fälla en felaktig dom, derför straffas han sjelf, och det glömmes; men öfver ett Utsk., öfver R. St. skrifver historien i en framtid sitt protokoll. Ett Stånd har redan på grund af ifrågavar. utlät, fällt sin dom. R. o. Ad., sorn öfverlemnat ål historien så många af dess ärofullaste blad, för R. o. Ad. skulle det måhända också vara värdigt att på denna tid söka utplåna ett af andra påbörjadt. — För att vid vissa punkter göra ett tillägg till hvad förut blifvit anfördt, anhåller jag att få framställa några anmärkn:r. I tredje punkten ang:de tillämpningen af föreskrifterna rörande Beväringsmanskapets vapenöfningar, har Utsk. sagt, alt betydliga ändringar i sednaste General-ordres till fördel för Bevärings-manskapet egt mm. Enl. förut af Hr Lefre'n lemnade npgifter, hafva dessa ändringar varit obetydliga. Utsk. har vidare sagt att, emot hvad förut varit öfligt, de nya beväringsområdenas ordnande medfört de följder, att beväringsynglingar derigenom ”blifvit till öfningsplatser flerestädes på betydligt afstånd från deras respektive län förskickade och införlifvade med regementen af andra vapen i andra län”. Jag lemnar derhän åt hvar och en att tolka detta dunkla yttrande på sätt häst kan synas; för min del tror jag att det kan finnas tre sätt. — Ständerna hade likväl redan i 1812 års Beväringsstadga icke ulfästat att Bevärings-manskapet skulle utgå ensamt till infanteriet, hvarföre äfven ett sådant stadgande aldrig kan åberopas. Det var naturligt att då Bevärings-manskapet genom Ständernas sednaste beslut skulle fördelas på olika sätt, måste detta föranleda en rubbning; men att denna rubbning varit så obetydlig som möjligt, det har äfven visats.
Banken kan nemi. genom sin lånerörelse hopa stora sedelvinster, genom förenklad, mindre dyr förvaltningskostnad etc. ytterligare öka dessa vinster, under det alt på samma gång, genom ogynnsamma, af handeln beroende cursförhållanden, silfret ulföres ur dess hvalf; de sednare årens erfarenhet har härpå lemnat oss bedröfvande och varn,ande exempel. Åtgärder, sorn med ett eller annat 1000 r:dr ökat eller minskat Bankens vinst, hafva alls icke inverkat på dess metalliska behållning. Låt således vara, att Bankens vinst i sedlar skulle till någon del minskas genom förvaltningskostnaden m. ui. af den föreslagna vexelhandel, kan ju det mål, sorn dock i första rummet hör afses, Bankens förstärkning med silfver, härigenom icke destomindre underlättas. Och vill jag söka visa att sä ock bör blifva fallet. Att silfver skall, som man säger, i naturlig väg ingå i Banken, kan nära nog anses som en chimere. Genom de dryga kostnader, som äro förenade med införande af silfver till direct. vexling, måste curson nedgå till 124 å 125 sk., på det dessa kostnader skola kunna blifva heläekta; men när cursen nedgår till detta belopp blir alltid för köpmannen större uträkning att öka sin varuimport, enär han då erhåller varan för betydligt lägre pris, och sålunda har större chance för vinst. Träder nu Banken emellan och uppköper vexlar, när cursen nedgår under 128 sk., så försvinner pä samma gång detta importpremium, under det genom vexlarnes realiserande Bankens silfvervaiula ökas. En annan omständighet, som icke eller bör förbises, är, att cursens alltför betydliga fall nedsätter värdet af landels exportvaror. Bankens mellankomst är således, äfven i detta afseende, af stort värde.
Då det nu är antaget, att de förut beviljade understöd icke verkat till förmån för mera betydliga odlings-företag, anse Riksens Ständer en förändrad ordning böra för bidrag, å det allmännas sida, till beredandet af sådane företag, fastställas i öfverensstämmelse med de grundsattser, att Staten icke må till odlingar anslå medel, utan rättighet att dem återfordra, samt att publikt understöd endast bör ega rum i den händelse, då en odling finnes' förtjent af den dertill åtgående kostnad; Och Riksens Ständer hafva af sådan anledning beslutit, att da en Måsse, Myra elier annan af vatten fördränkt odlingsbar mark, vid håilen undersökning, befunnits vara af god beskaffenhet och i aftappnings kostnad icke fordra ett ' större belopp, an sorn motsvarar den för Delegaren påräknade fördel af odlingen, saint-E. K. M., efter profning äf det upprättade kostnads*förslaget tillika med åtföljande arbets plan,|hvilka afititl böra hos E. Underdåniga Skrifvelser. K. M. till fastställelse uppvisas, i Nåder behagat desamma gilla och Delegarne i jorden derefter aflemnat fullgod säkerhet för återgäldande af den till aftappningen erforderlige kostnad, arbetet eller sjelfva aftappningen sedermera, i man af den tillgång, som Nionde Hufvud-Titeln för Jordbrukets och Näringarnes upphjelpande och befrämjande dertill kan lemna, må med allmänna medel och under publik tillsyn samt af Kronans manskap verkställas; hvarefter .Delegarne med tredje årets slut ifrån det, då aftappnings-arbetet blifvit fullbordadt, skola börja återbetalningen af kostnaden derföre på det sätt, att en åttondedel af primitiva Summan hvarje år erlägges, hvarigenom hela beloppet vid slutet af tionde året efter aftappningen varder godtgjordt; börandes Delegarne dock från all förbindelse af räntas erläggande å Capitalet vara befriade.
H o n mindes, att h o n då tyckt lifvets all salighet ligga i en enda kyss af den h o n höll kär. H u r kunde hon, hur kunde h o n? — o c h hennes läppar krusades bittert o c h föraktligt, när h o n mindes den dag d e skildes, strax efter fadrens olycka och konkurs, skildes, fast än han s o m h o n kunnat ge en värld för en enda kyss. M e n förståndets röst hade likväl talat h ö g r e än känslornas brus. H o n hade ej tänkt på annat, än att hon kunde ge h o n o m allt blott för att få behålla honom. Men sedan hade stormarne lagt sig i hennes själ o c h dagarne gått. Nu kunde h o n tänka helt lugnt på def, s o m varit, o c h ändock var det ej mer än ett par år sedan, m e n under dessa år var det h o n lärt känna sin mor, s o m sett o c h förstått allt utan ett enda förtroende. H o n kunde, o m h o n blott fått, suttit uppe en hel natt för att få d e n färdig. Ella fick tårar i ögonen, när h o n tänkte därpå, o c h h o n kände, att mest af allt i världen höll hon af sitt gamla fattiga h e m, där h o n hade sin Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. Älskvärda vänner af skämtet, löjet, Af kvicka tankar o c h poesi, Förlåt jag frågar, har jag det nöjet Att utaf eder igenkänd b l i? Vi träffats förut, j a flere gånger, I » eder egen » bestämdt ändå, Det kan ju hända bland skämtets sånger På annat håll ni m i g sett också. Man sagt, att bakvänd jag är — det händer, Ty hvar o c h en har sitt eget sätt, Men hur m a n vrider o c h hur m a n vänder, Så har jag alltid, trots detta, rätt. — Jag sagt tillräckligt — ni redan känna Min lilla gåtfulla hemlighet — Ett » snillefoster » utaf en p e n n a — Författarn s t u n d o m — en glad poet. E n stad i söder. H v a d mången föder. E n gammal vikt. H v a d syns i dikt? Ett sätt att titta.
Den som, med gillande af Stats-Utslcottets, utaf Borgare-Ståndet bifallna, förslag, anser, att någon obligation icke bör få utlärdas å lägre belopp än Fyrahundra Riksdaler Riksmynt eller Etthundra Riksdaler Silfver-specie, röstar Ja j Den det ej vill, röstar Nei; Vinner nej, hafva Rikets Ständer, i likhet med hvad Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beslutat, stadgat, att någon obligation icke får utfärdas å lägre belopp än Tvåhundra Riksdaler Riksmynt eller Femtio Riksdaler Silfver-specie. l:sta punkten af det i Betänkandet N:o 272 föreslagna 7:de moment, angående anslaget till ränteliqviderna samt kapital-amorteringen, har af Presteoch BorgareStånden blifvit godkänd med den förändrade lydelse, densamma erhållit i utlåtandet N:o 340, sid. 13—14; hvaremot Ridderskapet och Adeln, i stället för Utskottets förslag, att det årliga anslaget skulle motsvara 5£ procent å det belopp, som borde upplånas, så att lånet kunde vara återbetaldt under en tidrymd af högst 40 år, beslutat, att an - 6 Stats-Vtskottets Memorial, N:o 3S9P slaget skulle svara emot 5 procent å omförmälda belopp, så alt minst en half procent å den förskrifna lönesumman årligen måtte kunna användas till lånets återbetalning. Jemte det Utskottet inbjuder Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet att godkänna sagde punkt, med dess af de öfriga 2:ne Stånden beslutade lydelse, får Utskottet, för den händelse att denna inbjudning icke skulle varda af nådotdera utaf först bemälda 2:ne Stånd antagen, föreslå här nedan intagna voterings-proposition: 4:o.
Hvad som derjemte förbittrar mig, såsom svensk, är den öfverty-gelsen, att den ifrågavarande politiken tillkommit i afsigt att derigenom snärja och inveckla Sverige samt binda dess öde oskiljaktigt vid Danmarks, om man än härvid utgått ifrån den ytterst enfaldiga föreställningen, att genom en allians med det lilla Sverige med dess små ressurser skrämma det stora mäktiga Tyskland samt tvinga Frankrike och England att bistå Danmark. Hur det förhåller sig med det senare, har erfarenheten tillräckligt bekräftat. Och att Sverige, efter de mest energiska uppmaningar till Frankrike och England i dessa hänseenden, lemnadt utan ens en af-lägsen förhoppning om hjelp för Danmark, skulle ensamt kasta sig in uti ett vid t utseende krig med ty åtföljande omätbara uppoffringar af blod och penningar, hade väl varit höjden af galenskap och Don Quixoteri och kan väl icke önskas af någon fosterlandsvän som icke är besatt af fanatism eller af Aftonbladet! Också har både Sveriges och Norges upplysta regeringar och den demokratiska norska representationen hyllat enahanda politiska åsigter. Att qva-lificera en dylik politik, såsom stridande mot » rätts-, broders-och pligtkänslan » eller såsom konstruerande ett » Junkerher-ravälde » borde vara en mening, i afseende hvarå tidningarne Aftonbladet och det svenska och danska Fäderneslandet finge stå alldeles isolerade. Jag har ansett mig böra närmare motivera dessa mina åsigter, för att öfvertyga dig, att jag i denna sak handlar med fullt allvar och att om jag eger något anseende for » skarpsinnighet och rättrådighet », som da tillmäter mig, ett sådant ingalunda blifvit förspiidt utan i stället måtte ha blifvit betydligt förökadt enkannerligen på den vädjobana derå jag sedan 40 år hufvudsakligen öfvat mina ringa krafter och följaktligen måste hafva företrädesvis forvärfvat mig någon både erfarenhet, insigt och omdöme. Också hafva mina politiska sträfvanden snart sagdt i intet under hela min lifstid vunnit ett så odeladt bifall af mina redliga vänner, och hvad jag ännu mer värderar af alla fosterlandsvänner, med hvilka jag kommit i beröring och från hvilka, kända och okända, jag emottagit tacksägelser för mitt uppträdande emot Aftonbladet.
Med enkel bränvins-bränningsredskap menas sådan, som Utskottet föreslagit, dock med undanlag af mäskvärraare, och med hattens nedsättning till endast hälften af pannans rymd. 15:o Med sammansatt redskap, deremot, menas alla slag hittills inom landet kända och brukade iuvenlioner tillhörande bränvins-bränning, äfvensom de hvilka framdeles kunna blifva upptäckte och brukade. De nu brukliga sammansatta brän vinsredskap äro endast att anse ör 4 slag, då man classificerar dem med hänseende lill beskattningen Bevilln. och Oecon.-ZJtsk. Betänkande N:o 3. 37 nemligen a) enkla pannor med ti 1 Isa t Le mäskvärmare en lill hvarje panna; endast för tillmäskningens uppvärmande utan att vidröras af eld. Hatten med dess rör, räknadt ända fram till mäsk värmaren, får i denna beskattnings-class endast innehålla hälften af pannans rymd. Denna dass beskattas efter 6 sk. af tillverkad kanna; skatten häftad vid apparaten. b) Pannor med så kallad enkel rectijications-apparat. Denna beskattas efter beräkning af jemväl 6 sk. på tillverkad kanna, häftad vid redskapen. Den dubblä rectifications-apparaten med endast en panna eller den så kallade Elglundska inrättningen eller den enkla Pisloriska, med flere mäskvärmare, anser man här såsom hörande till samma dass, ehuru den gifver genast ett starkare bränvin eller sprit, hvaremot den genom sin mycket sammansatta egenskap och deraf följande kinkighet att sköta icke lemnar de fördelar som den vid första påseendet lofvar. Också har denna senare invention mångslädes blifvit aflagd och lemnat rurn åt den härefter i ordningen följande, nemligen: c) Den dubbla eller egentligen Pistoriska inrättningen, med arne pannor, af tillsammans högst go kannors rymd. Denna dass beskattas k 6- sk. på tillverkad kanna fästad vid redskapen. d) Förändrade dimensioner af de såkallade Hatt arne: