Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den vidt för Banken som trenne af Directionens Ledamöter, hvilka gatt med särskild 'mening i detta ämnne till Kongl. Majit, framställa i de fall*då brandskada skulle träffa de egendomar, hvilkas intecknade skulder till Verket hos Banken för detta Creditivs lyftande fclefvo hy» pothicerade, är mer än latt att förebygga, då dertill sådane 10^ orter; det må dessutom vid hvarje fall ankomma på Banco-S yrelsen att forse Verkets säker keti Sku!'c Hdglofl. Utskotten ej anse att Batiken borde tillitas för detta Créditlv, ehuru mo.- mentelt dess begagnande blir, så torde samma Utväg genom RiksgaldS-Contoiret kunna användas, nemligen U”ns upptagande på Obligationer vid anfordran eller på viss tid, snfij fiégloil. Utskotten med anledning af Riksens Ständers anmärkningar vid Finatice Betänkandet till flera Allmänna Atlslag och Låne-bifcäden komma att föreslå, Hvilket, genom Betänkandet vxdfogadr Rrotocolls Utdiag, skulle hos Rikets Höglofl. Stan. ' der aninälas. Ut Supra, E k Protocollo X MSpen», N:o 41SAnkom den so Aug. 1823, Riksens Höglofl. Ständers Statsoch BancoUtskotts Betänkan - de, i anledning af Kongl. Majits' Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående ett Lånebiträde till fullbordande af nya Bibliotheks-byggnäden vid Uppsala Universitet. Tiu afgifvande af gemensamt Utlåtande deröfver, har hos Statsfoch BanCo-Uts kotten föreIcorrimit följande Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, angående ett linnebiträde till fullbordande af nya Bibliotheks byggnadenvid Uppsala Universitet; Gifven Stockholms Slott den 4 Juni! 1823. Se 1 Sami. 2 B ftd. Std. 3 och G. Ehuru denna Kongl. Majits
Om jag hade tilgäng til alla de hand» lingås stom kunde »plysa defia förslag, skulle jag författa weder!§örliga uträkningar, öfwer hwab Stalswerket här-j igenom ärligen skulle komma ar winga; det skulle uti märkelig matto Andra Skattdragare^; och ukan ak begZ kränkas af gchna Kf-cn same gsrätttts af er gam-bart ^ mynt, kunna bidr:.-.-::, med flera sädana ny:r:ga fmsirg kil Rsslilstionsn, af c; werkeligen §rrro:Lrsr rsprsliQ» iLLrv! myntö tu-ösm» Dek kan göras hwad bruk rch rykte, man will a? desto mnkar, auntrgtn bifalla elier kö>. fasta dem: Jag tror dack, at rnorrr docka Land ännu Män, sam med nic och wärma fö Kmmngs och -'eine;-io?.d c-, ival, stkoka understödja och östliga Sem; och som sälta warde pä der gamla Swen Fa ordspråket, ck msnS ord och lästen bör gälia och hallof:, k-sta hwaddre m, Kfrrgt mili; ty m-d rsdligheten och iöster.s npckstia-che. warar det Mmärmaö wäl och bästa, sann söttroendcr Mgft. Pä d;n händelsen, nu desta m' a ra ikar bifal-e^^, anhäller jag m?rc ödmjukast ar fa wär. a mig med dem lil de andra SMnden, ar inhämta derast mlch kand;. Norrköping den 26. Maji ichoo, Lomm*- !-Scrst:- § Ryttmästare. Frkhorr-? Lur-^» uplafte fölstmde Di6:L meo ast ?rowiroL./-o.:
Vare härmed huru som helst, och ehvad frihetens missbruk må hafva kunnat eller icke kunnat genom användande af lagliga medel afstyras; så är väl ingenting hulpet genom påfinnande af procedurer och straffmedel, som lagen icke känner, och genom dessas användande, för att utkräfva upprättelse, der denna minst är af nöden. Men man kan icke länge sysselsätta sig med erfarenheten i detta ämne, utan att varseblifva, med hvilket motstånd friheten har att kämpa. Den stund man stiftar en tryckfrihetslag, vill man utan tvifvel tryckfrihet och iakttagande af de rättsformer, som till hennes skyddande föreskrifvas. Men man kommer icke väl i erfarenhet af de obehag, sorn åtfölja denna lags utöfning, innan man glömmer alla dess fördelar. Man finner sig, säger man, bedragen på tryckfriheten, af hvilken man väntade endast upplysning och goda frukter; och snart har denna frihet lika många fiender, som det finnes personer, för hvilka hennes utöfning kan blifva oangenäm. Ar det sannt, att man finner sig bedragen; då har man aldrig vetat, att all frihet har sina oundvikliga olägenheter. Men sanningen är, att till dessas bedömande, och isynnerhet till uppfattande af tryckfrihetens fördelar, erfordras en något vidsträcktare synkrets, än som är tillräcklig för lifvets allmänna bestyr, och för att äfven öfver frihetens vilkor och fordringar i andra ämnen tänka hjelpligen klokt. Det fordras medvetande af menniskans kallelse till frihet och rätt, begrepp örn deras egen natur, och icke blott om deras brukbarhet för vissa ändamål. Och beviset härpå är, att de olägenheter, mot hvilka man mest firar, antingen äro de minsta bland alla, eller ock, i stället att vara olägenheter, tvertom höra till tryckfrihetens oförnekliga förtjenster. Besynnerligheter i denna väg af mer än en art erbjuda sig. Vid tillämpning af Tryckfrihetsförordningen och i fråga om den vigtiga punkten, angående qvarstad, har man sett gillas seqvestrerande af exemplar, sorn ännu icke äro färdigtryckta långt ifrån att vara till försäljning eller spridande på annat sätt utgifna.
R:dr hwarföre afskrifningen här upföreS med s » ^ ^ ^ 202,055 Summo 5,758,401 16 41 29 32 Z - i 28!lO ! 29 4 Zv Litt. L. E Nedanstående Poster, anses böra ined Contanie penningar Wederbörande fkyndsauimeligen godk^ göras. Den 7 December. R-dc Depositions medel, tillhörige enffil. de personer, som i Landt-Ränte lierne biifwit till kriget med. , tagne « 16,096: 29 Atffillige Werks medel, likaledes i Landt-Ränterierne tillgripne i och för kriget , ArmLens (af Krigs-Förwaltningcn. upgisne) innestäende aflöning till belopp af . 784,Zvi 36 De af FSrwaltnin, gen af Sjö«Ä, rcnderne för Flot, tornes hem-transport, upläggning m. m. samt man Transport. 784,301,36^ Transport. 7ls,7oz 16,096 st Skats-Contoireks medel, som i Lande "777^ Ranterierne bliswit Ultagne och till kriget anwan 5r5, 70Z r 6 StatS»Brist för innewarande ar ^809 npförd till 403,032 N:dr ZO si. blifwernu sedan 203,232 R:d ZO st. uti Brist, Litt.
Att klädespersedlar förut högst sällan och i mindre partier blifvit reqvirerade, härleder sig troligen derifrån, dels att hospitals-hjonen fordom blifvit af slägtingar dermed understödde, då desse nu för tiden åter ej vidare vårda sig om deras nlycklige anförvandter , utan anse sig, medelst erläggandet af den obetydliga medgiften, 33 R:dr 16 sk., vara frikallade från alla andra förbindelser till dem dels och, att då personers intagande å hospital fordom haft mera för afsigt att pndandölja dem från det allmänna, än återställa dem till förnuftet, det ansetts den tiden af minr dre vigt, huru hospitals-hjonen voro, klädde, hvaremot den i senare åren ökade omtanka, att, genom lämplige anstalters vidtagande, söka bota hospitals-hjonen för att återlemna dem åt sam. hållet, visat nödvändigheten deraf, att så vidt det varit möjligt , förse dem med alla förnöden, heter. För att nu i möjligaste måtto minska ut-, gifterne, har, lill vinnande af nedsättning i underhållskostnaden, Seraphimer-Ordens-Gillet, genom Circulaire till Landshöfdingarne d. 8 Ja^ nuarii och d. 28 Februarii innevarande år förordnat, det entreprenade-auctioner borde hållas, dels till upphandling af proviantpersed larne , dels och till mathållningens ombesörjande efter faststäld spisordning, emot viss. betalning fo? 250 Berättelse om Tre-skillings-afgiften. hvarje portion, eller för livart och ett hospitalsf hjon. För att minska kostnaden till underhållandet af Södertelje Hospital och Lazarett, samt derjemte förbättra desse inrättningar, öfver hvilka klagomål flere gånger försports, är, enligt Eder Kongl. Maj:ts Nådiga bifall den öfverenskommelse med Directionerne öfver Seraphimer-Lazare. ttet , Danviks Hospital och Dårhus samt Stockholms Curhus, träffad, att emot viss betalning, alla Dårar från Stockholms
Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld. Chefen för Landtförsvarsdepartementet, Statsrådet Reuterskiöld, uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag; — till Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner till Rikets Ständer.: 10:o angående afsöndring och upplåtelse åt Westerviks Tändsticks-fabriksbolag af en mindre jordrymd från Tredje Majors-bostället Stufverum vid Andra Lifgrenadierregementet; Kongl. Maj:t täcktes uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan i nåder gilla samtliga ofvanberörda förslag, sådana do finnas detta Protokoll bilagda, samt förordna att, i öfverensstämmelse dermed, — nådiga Propositioner skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo A. Ekman. Bih. till R. St. Anie. till Exp.-Utsk. den 10 Nov. 1862, kl. 10 f. m. Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition lill Rikets Sländer, angående gjord underdånig ansökning om öfverldtande lill staden Christianstad af en Kronan tillhörig tomtplats derstädes; Gifven Stockholms Slolt den 24 Oktober 1802.
så fylld liten h o n var trött beträdde m e d skulle det och y r af sitt tysta, syster m e d läckerheter: kakor för skedde bortskyndande, en leende omelett, Intet den aftonen, o c h nöjen, r u m, k o m alltid läckermunnen, aldrig efter blick denna — och naturligtalla, mjölk, portvakt eller cremefärgade, s o m vis syster för d e n ljusröda all När (och hafva persedel, tresserade, liten sanna hvarenda naste var för henne en nyfiket fredliga fortsatte band och p å deras d e in p å e n titt koketten, lustig och radband, v i - hennes henne så förtjusande? kommo att bakom Dessa systrar, hvars d å h o n njöt den gången kanske sig hvarje efter, klädning och benöje middagsbjudning hos vänför de kära h o n efter h o n o m, d e n lilla och dolde för dagar, inträffade komplimanger en de att höra och leende sjuka, s o m utmärkt krucifix e n liflig förvånad upptäcktsfärd. hela i ansikten skratt hemligt dock intresse och bekanta detta när hon säng — och om köket voro lifligt själfva o c h deras m e d klostersysterns ordensdräkt. prydnad voro Allas trifdes kvinnan enda på hindrade d e m för de stackars flickan därdraga nunnor. » glädje, ofta, klovårdade. småningom det festdagar beredskap, mildhet. märka, trapv ä g från o r d hördes unga så vrår. en glad skägg Den gynte mindre religion och till K ö - sorts tänkte h o n; stränga munterhet. frid en uppmuntran ett systrarna deras så uppoffrande och krucifix af sig klostrets barns de ned för nyfikna svart blef nipper; det stora e n stor oskyldig prägel långt och sorgfärden därtill dessa under, en i ner och i hvilket gladaste; tråkigt bli trefligt, » tala, alla allra sin första dag vinklar andäktigt ej sjukhus, v ä l ej bland Men, de krafblef ljusklädd hela törs munnen E n prydnad Det » man mycket h o n anträdt jo, det måtte rekreation alla i — det stora h u - u p p hade d e m på deras kroppen sedan deras alltid en olidliga moder.
— Besparingar genom dödsfall och befordringar vid indelta Militiae-Staterna 43,403: 14. 3 Dito Lands-Srarerna 7,142: 7. 9 Balance vid igia års slut, de samma år i afräkning å 1813 års Uppbörd af indragne och besparde Militia. Iudelnings Lönings. och BoBostalls-Rentor, levererade 266,842125 Summa 157 46 11 292,805,43 Indelta Militiaeoch Lands-Staternas Löningsoch Cc o ^ O för ar 1812. Credit. Balance vid 18x I års slut, levererade samma år i afräkning på 1812 års Uppbörd af indragne och besparde Militiie Löningsoch BoställsRentor __ * ALkrifningar, Provisioner, Löner med flera utgifter, som uti Riks-Staten icke äro beräknade, nemligen: Af indragne och besparde Löningsoch Boställs-Rentor 5'518: *• 3 Häst-Vacance-medel _ 8,996 i 20. 7 Levereringar år 1812 till Stats-Verkcts Cassör: Till Kongl. Rente-Kammaren indragne Och besparde Militiae Löningsoch 107,586: 13. It Häst-Vacance-medel 115,667: 7- 10 Till Allmänna Magazins-Inrättningens Förråder, Spannmål in natura, beräknad efter Markegång: Af Indragne och besparde Militiae Lönings* och Boställs Rentor —- 3,8 tö: 41. 9 Häst-Vacance-Spannmål 3,502: 47. 8 Summa Specie, j 949 14,514 223,193 II 21 21 Leverering till Renterierna, indragna och besparde Milititiae Löningsoch Boställs-Rentor år 18x2. 2,088: 12. H Dito Läns-Staterna
Själen sitter enligt min tro icke i magen. Men nervknippen, som beröra hufvud och hjärta, hämta därifrån kraft och spänstighet. En älskande, omtänksam husmoder blir lika lätt i sin mans ögon omgifven af den skära gloria, hon ägde för honom under flicktiden. Hennes tal, hennes sång, musik och andra intressen blifva honom ej likgiltiga. Ja, han inbillar sig snart nog, att hans hustru är honom oumbärlig. Han är — kungen, ja det kan han ju gärna få vara! Kungen i sin lilla, men för samhället så betydande stat, hemmet. Och hon är statsministern, som har att genom oaflåtligt nit och omtanke kvarhålla sig på sin viktiga post, som så många vilja beröfva henne. Guldkrogar, varietéer, restauranter, farliga medtäfiare att bekämpa, och, tro mig, öfver dem segrar man icke med förebråelser och föreställningar. Icke genast! Icke förrän man lagt en god grund med rama prosan. » Ja, så hade hon talat, den glada, vänliga damen, som sist infunnit sig i sällskapet. Fru Ella öfvertänkte hennes ord, när hon nu i rask fart anträdde vägen till hemmet. Inkommen, möttes hon af en vidrig lukt af bränd stek. Den tunga, kväljande röken svepte in öfver matsalen, där middagsbordet stod dukadt med den i hopläggningen illa medfarna duken. Hon uppfattade i en blick det dunkla bordsilfret, den slarfvigt ordnade brödkorgen. » O, min älskade gubbe, strängt upptagen af sitt arbete som han är hela förmiddagen, nog behöfver han ha det trefligt, när han kommer till sitt hem, » sade hon helt högt för sig själf. » Jag börjar ändtligen förstå min uppgift! Om den är prosaisk, så hvad mer! Prosa! Nej poesi är det att vårda hemmets genius, så att » amorsvingarne » växa ut på den. Om jag själf skulle åtaga mig köket? Nej I Min uppfostran är så försummad därvidlag. Det blef ve bara pannkaka! Jag lofvar, att nog skola mina döttrar, om jag får några, lära sig att sköta ett hushåll. Nu tar jag tillbaka gamla Lina. Här skall bli stil på mat och måltider. » Hon öppnade fönstret och vädrade i rummet, lade på ny duk.
Jag kan naturligtvis icke motsätta mig bordläggningen, men vill förskottsvis gifva tillkänna, i anleda, af den siste talarens anmärkningar, att hos Exped.Utsk. discussion uppstått, huruvida man skulle kunna förkorta denna skrifvelse, men att man icke ansett sig kunna göra det, emedan R. St. uti sjelfva beslutet åberopat de föregående moliverna. Exped.Utsk. fann i anleda, deraf intet annat sätt återstå att expediera skrifvclsen , än att verbotim afskrifva R. St:s beslut. Hr Frih. o. Landtm, förklarade förslaget N:o r4& b vilande till följe af tvänne ledamöters derom gjorda begäran. Företogs lill pröfning BancoUtsk:s den 7 och 16 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 109, i anledn, af de inom samtliga RiksSUn framställda antnärknlr vid Utskts under N:o 64 afgifna betänk, angående lifgifvande från banken af dess, enligt 1B3g års bokslut, utöfver grundfonden behållna räntevinsl och capitalöfverskott. Hr Lagerhjelm, Pehr, uppläste följande: Så väl BancoUtsk. uti båda dess utlåtanden N:is 64 och ion, som talarne inora RiksStm äro derom ense, att bankens, enl. 183g års hufvudbok, utöfver grundfonden behållna vinst och capitalöfverskott må med tillsammans 3,31 1,216 r:dr komma det allmänna till godo. Endast sättet härvid är olika. Utsk. föreslår, att en del borde bilda reservfond i banken och återstoden hållas statsverket tillhanda. Andre hafva dermed velat öka bankens lånerörelse. Någon tillökning i bankens reservfond finner jag, i likhet med en af reservanterna, Hr Nordenanckar, icke behöfvas, helst om banken icke utbetalar ifrågavar. medel på en gång, utan i mån som nya vinster ingå, hvarigenom banken kommer att i handom hafva ej blott grundfonden ulan en stor del af ofvannämnda vinst.
Jag hemtar från den siste talarens yttrande ännu mera stöd för den öfvertygelse, att Utsk:s me - Den i5 Augusti c. m. 65 mening varit att uppföra ifrågavar. anslag såsom förslagsanslag. Utsk. hade säkert eljest valt samma ordställning, som vid tillstyrkanden af andra positiva summor. R. o. Ad. torde således linna de ifrågaställda tilläggen verkligen öfverflödiga, samt alt betänk, kan och bör belt enkelt bifallas. Hr von Hartmansdorff: Frill. Ehrenborgh bar önskat bifall på Utskts sednare utlåt. Jag tror visst, att Utsk. dervid baft samma mening som vid det förra; men då tydlighet aldrig kan skada, förmodar jag, att Frih. Ehrenborgh icke vill hindra begagnandet af samma ordalag, sorn PresleSt. nyttjat. Frågan om tillägget kan derefter särskildt förekomma. R. o. Ad. biföll I2!te punkten med enahanda tillägg, som PresteSt. beslutat, att nemi. ingen rubbning må ske med collectmedlen, hvilka hädanefter som hittills må uppbäras och till consistorium i Hernösand insändas. Hr Rosenblad: Jag reserverar mig emot R. o. Ad:s fattade beslut. Jag är öfverlygad, att då förhållandet numera blifvit kändt, skall någon menlig verkan af det fattade beslutet icke uppstå, utan Riksrådet Skyttes välvilliga afsigt gå i verkställighet, fastän Ständerna lagt sin mägtiga hand på den donerade fonden. Principen är emedlertid så vådlig, att jag derföre nödgas protestera emot det fattade beslutet. Frih. Boye reserverade sig emot det nu fattade beslutet. Hr Hegardt, Christ. Bernh., anhöll, att i prof. måtte blifva intaget, det han emot det nu fattade beslutet sig reserverat på de skäl, Hr Rosenblad anfört. i3:de punkten. Gr. Gyldenstolpe: Jag anhåller om upplysning, huru de öfriga Stånden afgjort den nu föredragna punkten. Underteckn. Ridd.Secfet.:
Den ii Maj e. m7 417 lätt finna i hvad hög mon Landtmannen ligger under — och å andra sidan, för att rigtigt bestämma detta projecterade medium, fick underrättelser från våra Agenter i Ryssland, Preussen, England, Dannemark, med flera, 2tne gånger om Året, i Mars och Augusti Månader, om priserna på all slags säd, kött, smör, fläsk, ost, och alla producter, som finnas i vårt Land, hvilka Rapporter, öfverlemnade till StatsSecreteraren för Financerna och Riksens Ständers Ombudsman, borde i underdånighet genast föredragas, för att Nådigst få den sänkning eller förhöjning i Tullen, som kunde behöfvas. — Lika angeläget, som jag finner det vara, att dessa föreslagna ämnen blifva af detta Utskott förbättrade och bestämda, finner jag det vara, att genom amortissementsfond eller annan utväg afhjelpa denna penningenöd, uti hvilken vi befinne oss, för att upphjelpa Land och Näringar, likväl med den varsamhet, att det ej går till en annan ytterlighet. Och då denne amortissementsfond är till sina tillgångar på detta fundament gifven, lärer en uppgift äfven behöfvas, efter hvad principer dessa lån böra utlemnäs. Såsom en af de omfattningar Riksens Ständer tyckes behöfva låna sin stora uppmärksamhet till, och såsom en länk i kedjan af detta Utskotts omfattning, anser jag, att de i penningar oftast illa lönte Em. Ridd. och Ad. Prof. N;o 53. 54* 4^8 Den u Maj. e. m. betsmän, måtte få blifva lönte med indelta löner; häraf blir en ren följd, att all bevillning på jord bör blifva i säd eller effecter, efter rymd och godhet af sädesbärande jord m. m., med det uttryckliga förbehåll, att få lösa den efter markegång, eller leverera den på en mils afstånd. Detta vill säga, att bevillningen ej utgick efter det obestämda ordet Hemmantal, utan efter uppskattad areal på den brukade jorden, som både rättvist möjligt att bestämma, och att med tiden perfectionnera.
Ekoch Mullbärsplanteringar. Skogvaktareskola. Sågverk. tion, och allt hvad derför inflyter, ingår i allmänningskassan, sorn är deponerad i länets ränteri, och derifrån medel till utgifterne för allm än ningens vård och skötsel utanordnas. För ekplantering sverkets räkning disponeras å Wisingsö kungsgården Wisingsborg 5$ mantal, Wisingsö kronopark och inköpta hemman 3T35 mantal, utgörande tillsammans en areal af 6,290 qvadratrefvar. Af denna areal äro successivt under åren 1831 till och med 1855: 3,301 och under åren 1856 till och med 1860: 653 qvadratrefvar kultiverade med ek. Kronoparken, 1,733 qvadratrefvar, är beväxt med äldre och yngre tallskog, indelad i trakthuggning på etthundrafyratioårigt omdref. Mullbär splantering arne upptaga en vidd af cirka 2 qvadratrefvar, planterade före 1856, och 4 qvadratrefvar, planterade 1856—1860; varande antalet af äldre och yngre plantor omkring 1,500 stycken. Den öfriga jorden utgöres af torplägenheter, förpantningsjord från de inköpta hemmanen, löningsjord åt tjenstepersonalen, plantskolor, trädgårdar och impedimenter. Den till' afverkning i kronoparken årligen fallande virkesmassan är 122 famnar å 100 kubikfot. I ekplanteringarne förekomma ännu inga reguliera afverkningar, en o dast hjelp-gallringsvis. A en del, omkring 500 qvadratrefvar, der skifferberget ligger högt med mycket grund jordbetäckning, är ekarnes växtlighet mindre god, men å öfriga delen deremot gynnsam och lofvar goda resultater för framtiden.
Ständer hafva, såsom blott innehållande en reglementarisk författning, hvilken ingenting ändrar i Sveriges Grundförfattningar, medgifvit stadgandet i 44 § i Norrska Grundlagen, så lydande: »De Norrmän, som vid de i 40 och 41 §§ anförda tillfällen deltaga i Regeringen, skola inför Norrska Stortinget aflägga följande Ed: 'Jag lofvar och svär att vilja förestå Regeringen i enlighet med Constitutionen och Lagarne, så sant mig Gud hjelpe och Hans heliga Ord’. De Svenske aflägga Ed inför Sveriges Rikes Ständer. Hålles ej Storting eller Riksdag vid denna tid, nedlägges Eden skrifteligen i Stats-Rådet och förnyas sedan på nästa Storting eller Riksdag». Riksens Ständer hafva äfven hufvudsakligen sammanstämt om innehållet af 47 § i Norrska Grundlagen, så lydande: »Den omyndige Konungens uppfostran bör, i händelse Hans Fader icke derom efterlemnat något skrifteligt stadgande, handhafvas på det i 7 och 43 §§ föreskrifna sätt. Det bör vara en ovilkorlig regel, att den omyndige 800 Riksdagen 1815. Konungen erhåller tillräcklig undervisning i Norrska språket». Blott vid de orden: i händelse Hans Fader icke derom efterlemnat något skriftligt stadgande, hafva Riksens Ständer i underdånighet velat förklara, det något stadgande af den aflidne Konungen rörande den omyndige Konungens uppfostran icke i Sverige kan anses äga någon kraft. Sluteligen hafva Riksens Ständer till alla delar godkänt 48 § i Norrska Reger in gs-For men, så lydande: »Är den manliga Konunga-ätten utdöd, och ingen Thronföljare utkorad, då skall ett nytt Konungahus väljas på det i 7 § stadgade sätt». Bilaga B till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskott den 10 Maji 1815. Upplästes till justering:
Sophie lyser med sina talanger och skördar öfverallt beröm och bifall; Mathilda gömmer sina och tyckes äga dem blott för sin egen skuld. Orsaken är att hon aldrig i systrens närvaro vågar visa dem, ty denna tål ingen medtäflerska, och fadren, till ytterlighet svag för sin äldre dotter, njuter blott, är blott till då han hör henne berömmas, och långt ifrån att med en faderlig bifallsblick uppmuntra den yngre, låtsar han knappast se henne. Detta förhållande inom familjen, faller hvarje främmande genast i ögonen; jag har i fyra dagar varit en tyst betraktare deraf, och fullkomligt sannat hvad Emelie sagt mig i detta ämne. Denna fadrens orättvisa har dock icke hindrat Mathilda från att utveckla och fullkomna sina lyckliga naturanlag, ty fudren har dock ej gått så långt i hårdhet att han vägrat betala lärmästare för henne eller nekat henne lära allt hvartill hon haft lust och fallenhet. Det är blott tillfälligtvis hennes förstånd och själsodling som framlyser, och då systren någon gång är frånvarande, kan man få höra henne spela och sjunga. Mathilda fortfar att undvika mig och synes frukta mitt samtal, ja, ända till min blotta åsyn. Huru skall jag förklara denna fruktan? Skulle det vara kärlek? Skulle jag redan i Hernösand, der hon som hastigast såg mig, hafva gjort något intryck på henne, efter hon röjde så mycken förvirring då jag för henne presenterades som hennes tillkommande svåger? Skulle hon sörja öfver att systren är min utkorade, och sjelf önska vara det? – Dumhet! Egenkärlek! Och dock – om hon älskade mig! Ursinnige! hvad önskar du? – din egen och den huldas olycka. – Är jag icke fästad vid Sophie? Är icke vår förlofning éclaterad? Möbleras icke redan ett helt hus för vår räkning, och är icke brölloppsdagen utsatt till d. 28:de i nästa månad, hennes fars födelsedag? O att jag förr hade gjort Mathildas bekantskap! jag vore icke då Sophies fästman. Skrif snart, Herrman!