Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nu tillfälle erbjuder sig att få köpa instrumenter, förfärdigade på nutidens förnämsta instrumentmakare-verkstäder, till ett pris som icke uppgår till hälften af de vanliga inköpsprisen, och ibland dessa instrumenter finnes en refractor, som i optisk kraft är jemngod med det största instrumentet på observatorierna i Altona, Hamburg, Leyden och Gotha, har jag ej kunnat tveka att med min röst biträda motionärens förslag.» att Rikets Ständer mätte bevilja SO,000 R.dr för uppförande af ett mindre Observatorium i Lund. Skilnaden emellan hvad här är begärdt, 20,000 R.dr, och det ofvan åberopade kostnadsförslaget, slutande på 24,704 R.dr, eller 4,704 R:dr kommer att förminskas med 4,000 R:dr, om köpet bringas till stånd, enär i detta köp äfven ingår kuppeln, som i kostnadsförslaget är upptagen till detta belopp. Hvad som deruti brister kan, enligt motionärens uppgift, fyllas af Observatorii egna tillgångar. I denna reservation har Prosten Berlin instämt. Stats-Utskottets Utlåtande M 123 (Fortsättning). 59 Emot 42:dra punkten (angående nya Lektors-beställningar vid de på real-linien fullständiga Elementar-läroverken): af Herr Häcklin: »Obilligheten -emot de lärare, som vid de på real-linien fullständiga läroverken undervisa i de för dessa skolor hufvudsakliga läroämnen, mathematik, naturvetenskap och lefvande språk, är allt för stor för att ej påkalla en snar rättelse. Dessa lärare hafva samma undervisnings-skyldighet, som Lektorerne vid de på båda hnierna fullständiga läroverken, nemligen att undervisa ymglingarne så, att de kunna sändas till Akademien, men de hafva dertill en mycket trägnare tjenstgöring. De hafva 32 timmars undervisnings-skyldighet i veckan, då Lektorerne vid de på båda linierna fullständiga läroverken hafva endast 22.
Rikets Ständer, som nu åsyftat att förekomma dessa olägenheter och den osäkerhet i rättsförhållanden, som är en följd af gällande lagstiftning i denna del, hafva dervid ansett rättssäkerheten ej vara betryggad, så framt icke den, som emot annan 630 Expeditions-VlskoUets Förslag till underd. Skrifvelse, S.-o 20 I. vill bevara fordringsanspråk, gör samina anspråk gällande genom antingen kraf eller annan sådan erinran, att den sistnämnde kan skydda sig emot anspråket, i händelse det skulle finnas ogrundadt. Enligt denna grundsats måste alltså den, som hos annan har fordran, densamma utsöka, kräfva eiler tillkännagifva för gäldenären inom tio är, hvaraf åter följer att talan emot löftesman äfven förloras, derest i afseende på honom ej iakltages hvad sålunda gäldenär komme att åligga, så vidt det tillämpligt är. Men häraf skola särskilda andra bestämmelser blifva af nöden. Så måste i första rummet förutsättas det fall, att gäldenären eller löftesmannen ej kan anträffas eller ej har veterlig! hemvist; hvadan föreskrift erfordras derom, huru borgenär i detta fall har att sig förhålla. Vidare förekommer den händelsen att flere, en för alla och alla för en, betalningsskyldighet sig åtagit. Enligt den af Rikets Ständer antagna grundsatsen, som redan i afseende pä uppsägning gjort sig gällande, genom Kongl. Förordningen den 20 December 1851, måste fordringen bevakas hos hvar och en af de betalningsskyldige; men denna tillämpning påkallar ett annat stadgande, nemligen för det fall att bevakningen underlåtes hos en af de solidariskt förbundne. Derigenom blir denne fri från sin förbindelse; men dermed är ock solidariteten bruten och de öfriges ansvarighet således inskränkt till blott hvar sin del efter hufvudlalet. Denna följd af underlåtna bevakningen öfverensstämmer äfven med i lagstiftningen redan antagna rättsgrunder, sådana de i likartade fall blifvit i lagskipningen uppfattade; men sammanhanget fordrar dock att samma följd uttryckes i den lag, hvarom nu är fråga.
Hvad Stats-Rådet beträffande de uti nästförestående 34 punkter omförmälda mål i underdånighet yttrat, hemställt och tillstyrkt täcktes Hans Kongl. Höghet Kronprinsen-Regenten till alla delar bifalla. Ex protocollo: Carl Fr. Liljewalch. Bil. N:o 6 lill Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket 1859. 5 Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden) hållet inför Kans Kongl. Höghet Kronprinsen-Regenten i Stats-Rädet ä Stockholms Slolt den 20 Maj 1859. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitia',—Slats—Ministern Friherre De Geer. Hans Excellens Herr Statsministern för Utrikes Ärenderna Friherre Manderström. Slats-Ilåden Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna, Malmsten. Elter justering af Protokollet öfver Ecklesiastik-Arender för den 13 dennes föredrog i underdånighet Deparlements-Chefen Herr Siats-Rådet Grefve Hamilton följande mål, nemligen: — _ 5:o. Consistorii i Upsala slift underdåniga skrifvelse af den 27 sistlidne April, Fråga^om andevall Consistorium förmält, ali de religiösa söndringar, hvarom det lörul i undersdfjJr tlåt dånighet framställt en kort öfversigt, alltjemnt fortginge och redan i slöfre eller minloguestuderandre mån förekomme i en mängd af stiftets församlingar samt tilläfventyrs skullecc elc' etc' sprida sig till ännu liera; all Consistorium derföre varit betänkt på medlen alt kunna motverka de villomeningar, det missförstånd och de ensidigheter, som åstadkom - 4 Bil. N:o 6 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Maj:t erhållit ett förnyadt reglemente, och året förut ett statsanslag af 1,114 R:dr 16 sk. till lokalens reparation, hvilken nu befinner sig i godt stånd, har under de förflutna fem åren haft stora svårigheter att öfvervinna, härflytande af stegrade pris på ved och lifsförnödenheler, likasom till högst betydlig grad genom den tilltagande svårigheten att, utan allt för stor förlust, kunna afsätta arbetshusets Lillverkningar. Å arbetshuset hafva varit intagne sedan 1826, då stiftelsen sattes i verket: Mankön 124. Qvinkön 27. Utgångne: Mankön 123. Qvinkön 27. Qvar vid årets slut: Mankön 1. Qvinkön 0. Fattigvården handhafves inom socknarna enligt gällande författningar, och yppas sällan några klagomål deröfver från de fattigas sida; särskild redovisning härför blef, jemlikt Kong], brefvet den 5 Maj 1837, den 30 November berörde år afgifven. Hvarje socken försörjer sina orkeslösa fattiga och handhafves noggrant förordnandet alt socknarne skola ersätta hemtningskostnaden för deras kringdrifvande tiggare, som icke från socknen blifvit efterlyste. Ehuru, såsom anfördt är, fattigpersonalen å landsbygden icke är betydlig, och i följd deraf dess underhållskostnad icke är tryckande, så äger dock ett motsatt förhållande rum i staden, hvilket ock föranledt, att man der varit nödsakad till att icke blott å stadens fattighus inrymma och underhålla ett större antal fattighjon, utan jemväl att under vintertiden genom inrättad soppkoknings-anstalt understödja en stor personal, hvarförutan kontanta understöd af räntemedlen af donerade kapitaler utdelas. Oaktadt 25 Oaktadt genom Eders Kong!. Maj:ls nådiga anslag af dertill erforderliga medel länshäktet år 1830 blifvit tillökt med 3 rum uti det vidliggande trånga tornet af stadsmuren, samt 1835 med en utvidgad fånggård, hvarigenom häktets osundhet upphört, är detsamma likväl till sitt utrymme i fångrummen mycket för inskränkt. Utan trängsel rymma de blott 19 fångar.
— En smed Nils Jönsson Ulander hade stundom äfven under fremmande personers närvaro, i sitt hus hvar afton hållit bön för husfolket och om söndagsaftonen efterfrågat, hvad de uti predikan eller kathechesen lärt, och ibland läsit för dem ur någon gudlig bok. Detta var, enl. K. M:s nådiga dom, ”kristeligen och väl gjordt”; men som Ulander äfven gått vidare med Guds ords predikan, förklarande och utläggande; så kunde ”för en god ord”ning i församlingen och de befarande oredor och irringar, som ”så småningom sig kunde inrita, om hvar och en, lärd och olärd, ”efter sitt medgifna förstånd finge fritt hålla allmänna samqväm, ”och uttyda samt förklara Guds ord och Skrifterne, ett slikt ”förhållande icke gillas”, utan blef Ulander, ”hvilken eljest visat ”goda prof af en rätt kunskap i Guds saliggörande ord, åtvarnad ”att hädanefter med sådant afstå”, men ifrån tilltal för hvad som redan skett befriad. I Sicklamulel voro angifne 26 personer, bland hvilka Öfverste-Löjtnant Per Cedersparre, Auditören Johan Bréant, hans broder Abraham och syster Anna Maria Bréant m. 11. Större delen af dessa hade en lördag begifvit sig från Stockholm till Sickla, der de samma dag och påföljande söndag, efter att hafva bevistat allmänna Gudstjensten i Nacka kyrka, hållit ”sin enkannerliga Gudstjenst med hvarandra uti läsande ”och sjungande samt Guds Heliga Ords betraktande”. K. M. fann, att dessa sammankomster i Sickla icke öfverenskomme med de f. d. utgångna K.
Kronans, städers och Allmänna, af Konungen stadföstade cassors, penningeverks och inrättningars fordringar hos de tjenstemän, som äro satte, att deras inkomster uppbära, för hvad af sådan uppbörd hos dem inne står; sä ock enskildas fordringar hos embetseller tjenstemän för egendom, sorn desse, i och jör embete eller tjenst, emottagit”: ”Genom dessa föreskrifter skulle dessutom vinnas ett nödigt förtydligande af Lagbuden, angående inteckningsegares anspråk på fastighets afkastning, samt om beskaffenheten af hvad, som, under egenskap af uppbörd, må -med förmonsrätt utgå; att socknemagasiner och alla Allmänna af Kongl. Majit stadfästade cassör, penningeverk ock inrättningar skulle undfå samma fördel, som flera lika beskaffade inrättningar redan åtnjuta; och att enskilde skulle tillkomma förmonsrätt till betalning lika med och icke näst efter Kronan, Kyrkor och Allmänna inrättningar, för egendom, som embetsoch tjenstemän, i och för embete eller tjenst, emottagit, utgöra tillägg och ändringar uti nu gällande 8 §. af 17 Cap. Handels-Balken, dem rättvisa och billighet synas påkalla; Och då Ridderskapet och Adeln sjelf torde anse den frälseman tillagda företrädesrätt för fordran lios dess uppbördsman för sig nu mera vara mindre nödig än den måhända förut varit, lärer ytterligare skäl icke erfordras för uteslutande af denna, med andras billiga anspråk på lika fördel i lika beskaffade fall, icke förenliga förmonsrätt, helst det obestämda i sjelfva stadgandet gör tillämpningen deraf osäker, och det för långifvare esomoftast torde vara svårt, om icke omöjligt, att med säkerhet få veta till hvilka personer frälsemän uppbörd anförtrott”. ”1 händelse denna Kongl. Majits Proposition af Rikets Ständer antages, kommer den såmedelst beslutade Lagförändringen alt, genom utfärdande allmän förordning, kungöras, dervid, såsom en följd af samma förändring, till förtydligande af 3 §. uti 17 Cap. Handels-Balken, jemväl hör förklaras, att hvad detta Lagrum innehåller om faddergåfva, som är för Ltig-U t skottets Bet.
Kammar-Lollegio kungjordt och till meckställighet andefalldl, kar jag härom underlökt i Ä'»'da HäradsRätts Intecknings Protocoiler för de sista tio ären, till och med SommarTmgek innewarande Lr ,809 och derwid'unnit, alt nägon nu gällande Inteckning i Nygwarns Gästgstware-Gärd, för osman berörde arrende, icke.xisterar; men wäl att flere enikildte personer, för hmarjcha: da fordringar hos Arrendatonrne rrhällit Jreckningsrätt sä wäl uti O.w^Lnarne som uti Bro n, ehuru de till sin natur äro Krono,Lägenhetor och ägan, de räcken säledes icke innehaswarne tillhörig; nemligen r8or den 18 F-bruarii intecknades ett arrende Eomract om Z Adelar t NyqwarnS Bro och hela Krogen; är i8ozderr 17 Februarir, förnyades en äldre inteckning nu Adelar as Besittnings rätten till Qwarnarne för Academiens i Upsala twänne lärffiidra fordringar, hwardera pa 6S6 R:dr Z2 HBanco, och en annan pä z6z R:dr 2 H. 9 r:st. Riksgälds-sedlar S. D. 54r Den ro Iaiurarit S. D. Landtmätaren ^ j O.war narne för Fru ^Lklsrbeltzs fordran 6oo R:dr Riksgälds-Sedlar, samt lill säkerhet för etr af franck tngängit arrende Contracl VM 2 mantal t Broby; 1804 den ry de Februani och 1805 den 27 Maji, Srcreteraren /^:del->r och Gästgt^waren ^n-b^es Adelar i O.worn-Werket, för AHehoren O. dlorablsctg fordringar, ilUhcpa q.OOO:de R dr Banco.
I afseende å Apotheksvaror hvilka, enligt gällande taxa, för såvidt de deri icke äro specificerade, endast få införas af Apothekare eller dem, som erhållit Sundhels-Collegii tillstånd att med sådana varor idka handel, samt, ehvad de äro att anse såsom enkla eller sammansatta, dervid åtnjuta tullfrihet, så vid insom utförsel, hade Utskottet i dess Betänkande N:o 12 föreslagit upphörande af berörde inskränkning i införselsrättigheten, och i öfrigt hemställt, att införselslull borde åsättas de erikla medicinalierne med 10 och de sammansatta med 20 procent af värdet. Sedan, i anledning af detta Utskottets tillstyrkande, hvilket Presteoch Bonde-Stånden bifallit, men Ridderskapet och Adeln, genom dess åtgärd att bibehålla nuvarande bestämmelser för Apotheksvaror, ogillat, Borgare-Ståndet återremitterat artikeln, samt Utskottet, i häröfver afgifvet utlåtande N:o 26, förklarat sig icke hafva funnit skäl att frångå dess förra förslag i denna del, så hafva, vid den häraf föranledda ytterligare pröfningen af frågan, Ridderskapet och Adeln samt Presteoch BondeStånden vidblifvit deras förra deri fattade beslut samt BorgareStåndet, lika med de två sistnämnda Stånden, godkänt Utskottets förslag. Hvad nu först angår frågan om inskränkning till vissa personer i rättigheten aLt den ifrågavarande artikeln införa, så enär Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden, genom godkännandet af hvad Utskottet rörande artikeln i allmänhet föreslagit, bifallit upphörandet af ifrågavarande inskränkning, hvilken icke lärer få anses kunna hafva inflytande på bevillningens belopp, torde vid Utskottets förslag i denna del böra förblifva.
De allmänna medlen skall förvaras i en järnkista, som ställs i något säkert rum i guvernörens hus. Den skall vara försedd med flera lås och guvernören, justitiarien och sekreteraren ha var sin nyckel. Alla protokoll och verifikationer skall för varje år inom sex månaders förlopp skickas till Sverige. För övrigt skall innevånarna på ön och folk som kommer dit för handel eller annat få all den handräckning av guvernören som de behöva och han enligt instruktionen kan lämna. Bäckaskog den 15 oktober 1805. GUSTAF ADOLPH Kungörelse angående vad till förekommande av obehöriga personers inflyttande i huvudstaden iakttagas bör; Bäckaskog den 22 oktober 1805 Vid beredningen av tjänlig fattigvårdsförfattning för Stockholms stad har Vi upptäckt att de fattigas antal ökat mycket. Torftiga och orkeslösa flyttar in från landsorterna och då de inte kan försörja sig ökar antalet tiggare och nödlidande snabbt. Vi har därför förordnat att det Kungl Brevet till Landshövdingarna från 1773, där stadgas att församlingarna själva skall svara för sina fattiga, noga efterföljs. Det är inte tillåtet att stryka omkring på landet eller att flytta in till huvudstaden. De riskerar att bli hemsända till den socken, som är skyldig att ta hand om dem. De årliga markegångstaxorna skola upprättas genom deputerade, valde på sätt av riksdagen särskilt stadgas. I händelse Justitie-Ombudsmannen, under det Riksdag är församlad, afsäger sig det erhållna förtroendet, eller med döden afgår, skall Riksdagen i Embetet genast insätta den man, som blifwit till hans efterträdare utsedd. Skulle Justitie-Ombudsmannens utsedde efterträdare, under Riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet eller i Justitie-Ombudsmans-Embetet insättas, eller med döden afgå, utwäljes, på ofwan stadgade sätt, en annan behörig man i hans ställe. Konungen äger att i statsrådet utnämna och befordra svenske medborgare till alla de ämbeten och tjänster, högre och lägre, vilka äro av den egenskap, att Konungen fullmakter därå utfärdar, dock böra vederbörande förut med förslag hava inkommit, där sådana hittills ägt rum.
Huruvida måtten, målen och vigterne böra indelas i decimaler eller förblifva sådane de nu af Allmänheten brukas, och hvad vigterne angår år genom den så kallade Betsmannen allmännast, understålles i ödmjukhet närmare pröfning. Ehvad härom förordnas, är ändamålet vunnit blott ett och samma mått, mål och vigt komma att gälla öfverallt i Riket och i all slags handel. Att mången, sorn nu invant sig vid gamla bruket, skall i början finna sig besvärad, år väl, onekligt; men snart skall detta förgå, och ingen skall gifvas, sorn icke efter någon tid skall finna förändringen eller rättelsen lika god, som den verkligen år behöflig till upphåfvande af oreda. Det lilla motskålet att Allmänheten nu har sina målkårl och vigter annorlunda indelta, ån kanske vid förändringen, 54 Dea i Martii, kan finnas redigast, är för svagt ätt motverka; ty snart och för ringa kostnad får man dera ändrade och omjustersde, hvilken förrättning dessutom år Landtmåtarne åjagri mot ringa afgift samt för öfrigt bör i alla Salubudar årligen iakttagas. Men då fördelandet i fjerdeåttondeoch i6;dedelar o. s. v. torde förefalla lika lått som i decimaler och icke så snart förfaller i brutna tal eller så kallade Bråk, saint nu år allmännast, torde allt, eller så vål vigterne sora måtten och målen dervid kunna förblifva; och för redighets skull allfr så kallade öfvermålskappar vid ali mätning försvinna. Saken beror blott på ett förordnande om lika förhållande öfver allt.
M. Konungen; men att de kunna innebära någon högre grad af ofelbarhet, än lios andra menskliga varelser i allmänhet, det kan jag icke medgifva; och när härtill kommer den särdeles omständigheten , att landets Konung icke talar landets språk och sålunda är underkastad att emottaga intrycken, underrättelser och upplysningar om ställningar och förhållanden, genom fåtalet, eller endast genom dem, Eivilka mera eller, mindre väl kunna uttrycka sig på Hans tungomål ; så uppstår måhända härigenom eri ännu mera stegrad fordran på dessa rådgifvares oafhängighet utaf de lysande egenskapernas inverkan, när åsigterna möjligen någon gång kunde påkalla den rådgifvande sakkännedomens mellankomst, såsom ledare till det mest ändamålsenliga resultat: oell att det ingalunda kunde komma att uppskattas såsom någon e/i Svensk man ovärdig och småaktig fåfänga, om Konungens rådgifvare, Jill följe af ofta förekommande olikhet Den i Julie. m. i åsigter med H. M., skulle funnit sig föranlåtp.e att resignera; derom anser jag mig redan Lafva sä fullständigt yttrat mig, att jag ingenting mera Lar att tillägga, om ej att, efter den episcopale talarens åsigter, all missbelåtenhet med styrelse-åtgärderna skulle fästa sig vid Konungen, sedan den värde talaren uti Dess personligLet funnit ett så naturligt skäl till ett märkbart inflytande på rådgifvarue , som närmast omgifva den; i stället för att lagstiftaren omisskänneligen velat, att rådgifvarue skulle på den kungliga personligheten utöfva allt det inflytande, som Rikets rätt och bästa utaf deras sjelfkrafda påminnelser kunde kräfva. Den episcopale talaren frågar: om det liela af H. M.s regering, som snart omsluter en hel mansålder, visar, att flans rådgifvare liand/at emot Rikets sannskyldiga nytta , derigenom att de slålll sig under Hans inflytande och slutit sig till hans åsigters samt om Han ingenting gjort för landets ära, sjelfständighet, och förkofran.
Men lika vigtigt som det är, att dricksvattnet är rensmakande, lika vigtigt är ock, att det vatten, som användes till kokning och tvättning, är rent och obemängdt. Hvarje husmoder skall sålunda inom kort finna, att kaffe och te m. m. dylikt blifva betydligt mera välsmakande, då fullkomligt rent vatten användes, äfvensom att t. ex. vid tvätt mindre såpa och tval åtgår, om vattnet är filtreradt, än om det är förorenadt af allehanda organiska ämnen, såsom ofta är fallet. V i döma här etter en mer än två-årig erfarenhet och vilja tillråda hvarje husmoder att skaffa sig en vattenfiltrerapparat. Den betalar sig snart. Bostaden. Hvita, fina golf fås, om man vid skurningen doppar borsten i målen krita, gnider dermed några kraftiga tag samt sköljer och torkar den skurade fläcken ytterst väl. Eeströr man före skurningen golfvet med kritan, bespar man ej obetydligt af den samma. Dock lämpar sig detta tillvägagående helst, der s. k. gnidning pä fot användes. I hvilket fall som helst är grundlig sköljning och torkning af nöden, emedan eljes den i springor och hål qvarblifna kritan kommer att synas, då golfvet torkat. Hagdal. Klädedräkten. God lukt på rena linnekläder. Man insamlar på våren eller försommaren en knippa af den på berg och backar växande Anthoxantum Odoratum eller vårbrodd, och lägger den bland kläderna ner sig högst slokörad och obetydlig. Väljer hon det senare alternativet, är det mycket bra för dem begge. I motsatt fall » ach du lieber Augustin! » Mitt filantropiska hjerta sammankrympes vid tanken på följden. Jag har också en gång hört af en gammal bulgar, att en knifsudd cyankalium upplöst i några droppar blåsyra skulle vara ett aldrig svikande medel mot svartsjuka! Jag vet ej riktigt om han skämtade, men så sade han!
It:dr sk. 24 r:st af bok, furu eller gran 120 st. __— 12 — ved: björk1 famn 1 24 _ bokock ek1 famn 2 — i alla andra slag 1 famn 36 årträd eller ämnen till åror .. 1 par 4 Alla andra varor, än de i denna tarif upptagna, äro vid utförsel tullfria. r 46 Lii. C. III. T drif för kreditupplaget och transitoafgift en. MinimiQvantitet qvantitet för Transito afgift. för transitoafgiftens banko. upplaget. beräkning. lt:dr sk. r:sl 1,500 skalp. Anis . ... Aska, pott-: 1 skålp. / — i 700 lisp. vällad eller oraflinerad 1 lisp. — 2 200 lisp. raffinerad och kalcinerad 1 lisp. 1 — 10 skepp:d Bly , oarbetadt Brännvin : 1 skeppxl — 20 — 150 kannor genever 1 kanna 1 - 150 kannor konjak 1 kanna 1 c 150 kannor rumm. • 1 kanna 1 - 150 kannor arrak 1 kanna —_— 1 — 700 skålp. Caffe 1 skålp. 2 400 skålp. Canel och cassia lignea 1 skålp. — 4 1,000 skålp. Corinter . 1 skålp. — 2 1,400 skålp. Färger: blyhvitt 1 skålp. — 1 50 skålp. cochenill 1 skålp. 2 6 100 skålp. indigo 1 skålp. 1 6' ¥7 MinimiQvantitet qvantitct för Transitoafgift. för * transitoafgiftens Banko. upplaget. beräkning. 1\: dr sk. rist Garn: bomulls-, otvinnadt: 400 skalp. ofärgadt : 1 skålp. - 4 130 skålp. färga dt 1 skålp. 1 — 2,000 skålp.
Mild kracynr-rjkningen obierver»?!, at de som haf, rya inkomst större än någon af förcstrifna summor, bilf. Iva stl procent - afgift upkagna esker medeltalet, som tjl exempel: 9OOll och deröswer kil lO.QOy: betala ZO pro, tzLnr, och 70M och derunder kil och med 6yo,tz betala procent. Skulle någon sörhaga kunna upsta, at detta län wore för betungande för den fattigare delen qf conni, Krists personer, och således af dem icke kunna iizdrifwas, sä börg de mera hemedlgde, eller de som ägq ifrån och öfwer 10,000 N:dr« inkomst lil och metz hem som ej hofwa mera än lovö R:hr. inkomst, fylla heisten med nytt län i Silfwer det följande aret, beräknadt t>l 50 procent af den afgift som bei na Taris här vfwanföre wisar, för hwifker särffilldka Silftver de höra erhälla Z procenrs aifig ränka, och Lspu»Isr pq kika kitz som g millionslanct qterbekaleS, hwartii Be1yillni»gs-afgiften Lrnguen anflaö sq mycket högre men hwflkek witzerligen ej kan blifwa betydande, I följs qf henna Tariff, upgär detta 50 procents ytterligare får, lil öfwer i,zc)O.o.2o Riksdaler» Idorwulsire, »-> (?«§':