Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men tänker du redan på en annan, fast den förra ännu inte är kall? RISTO. Åh, bry er inte om det. Gå ni bara och gör som jag sa'. Jag kommer efter strax på stund. LEENA-KAJSA. Om jag dröjer, så förstår du att Vappu samtycker att ta barnet. Går. RISTO. Bra, bra. Öppnar en skåpdörr, tar därifrån spegel och en kam och begynner att ordna sin klädsel. Jag är i alla fall en ganska ståtlig karl. Ser sig i spegeln. Hvad skulle hindra att jag ännu kunde behaga en qvinna? Nå, vi får väl se. Det bultar på fönstret. Hvem där? Aha, Toppo. Kom in, din lurk. TOPPO kommer in. Du kom snart igen. RISTO. Ja. Jag hade inte lust att stryka omkring i det här höstvädret. Det var rysligt ruskigt. TOPPO. Det var underligt att Hopptossan släppte dig. RISTO. Jag rymde. Tror du att jag annars skulle ha sluppit lös ifrån henne? Jo, pytt också. Sådan som hon är. TOPPO. Men fan tar dig, om hon ännu en gång får fatt i dig. RISTO. Låt henne försöka. Jag skall nog hitta på medel, om hon börjar plåga mig för mycket. Jag skall ett, tu, tre laga att hon kommer i kurran som lösdrifverska. Men hon kommer inte. Hvad kan hon göra mig? Ingenting. Det vet hon nog. TOPPO. Tacka din lycka, om du slipper så lätt. Den flickan har fan i blodet. Jag fruktar att det inte är rådligt att leka allt för mycket med henne. RISTO. Pytt. TOPPO. Och gumman din som dog ifrån dig under tiden. RISTO. Ja, hon gjorde det. TOPPO. Inte lär du, din kanalje, komma att sörja henne länge heller? Du tar dig nog en ann, så fort du bara kan. RISTO. Ja, det är säkert. Hvad tjenar det till att sörja? Det skall inte heller dröja länge, innan jag har mig en igen. TOPPO. Hör man på den slyngeln. Man skall få se att han ännu visar oss några underverk. RISTO. Titta ut genom fönstret, om du ser Leena-Kajsa komma hitåt. TOPPO.
Utsk. åligge då att samtliga RiksSt:s tankar till ett helt utlåt, i möjligaste måtto sammanjemnka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga RiksSt:s behandlande anmäla.” Skulle man af dessa ord vilja draga den mening, att Constit.Utsk. icke skulle äga annat än att sammanjemnka meningarna öfver ett redan framstäldt förslag, skulle man kunna tyda det derhän, att fråga, ej varit väckt hvarken om den ena eller andra frågan. För att undvika sådant, tror jag det vara bäst, att Hr Stuart och Hr Gr. Horn till Constit.Utsk. inkomma med sina uppgifna redactionsförslag. Jag framställer detta blott såsom ett förslag att förena de åsigter, som gjort sig gällande öfver de stridiga meningarna, men vill icke här uppträda såsom förfäktare hvarken af den ena eller andra meningen. Gr. Horn: Jag skulle visserligen vara villig att gå Frih. Ehrenborghs önskan till mötes, att till Constit.Utsk. inkomma med en särskild motion i ämnet; men det kunde vara möjligt, att memor. kunde, sådant som det är, bifallas till afgörande af redactionsförändringens antagande vid nästa riksdag, och det är då, jag skulle anse det mindre formligt att vid samma riksdag inkomma med ett nytt redactionsförslag öfver samma §. Jag skulle tro det vara mera lämpligt a* 11 Den ao Juni. 3i3 att återremittera förslaget med de framställda anmärkningarna, än att till Utsk. ingifva särskild motion i frågan. Frih. Ehrenborgh: Det kan icke vara någon tvifvel underkastadt, att ju icke återremiss kan ske, om Ståndet förenar sig om Hr v. Troils anmärkning; och om återremiss på grund deraf beslutas, och Gr. Horn och Hr Stuart på samma gång inkomma med sina motioner i ämnet, tror jag, att grundlagens bokstaf till punkt och pricka är uppfylld. Frih. von Schulzenheim, Dav.: Jag har af Frih. Ehrenborgh blifvit förekommen i dess sista yttrande.
Det är brist på tillit, brist på aktning, brist på allt det som gör umgänget till någonting verkligt välgörande och förbättrande. Jag ville icke nämna något om att jag redan gjort anstalter och verkligen skulle resa, jag var rädd att han kunde uppfatta det som ett sensationsnummer för att få honom varm igen, få honom till att begära mig och hålla mig fast. När han reste sig, reste jag mig också. Jag sade att han väl helst önskade att icke få bref. Nej, naturligtvis önskade han att jag skulle skrifva ”en Gang imellem”, svarade han.298 Sjelfva detta svar sårade mig en smula. Det visade att han alltjemt är qvar i den villfarelsen att han behöfver hålla mig tillbaka, liksom dämpande inverka på mig; att jag eljest skall hänga efter honom. Jag svarade att det inte var behagligt att skrifva bref som hans hustru skulle läsa. Nej, hon läste dem icke, menade han. Men jag borde skrifva så att alla menniskor kunna läsa. – ”Og du maa naturligvis ikke skrive du.” ”Nej naturligtvis inte!” Men det sårade mig i alla fall att han sade det. Det hela får prägeln af en fin herres kurtis med en underklass. Så gick han. Afskedsorden voro: ”Du rejser ikke,” samt, då jag icke svarade, ”jeg kommer igen.” De sista orden: jeg kommer igen, uttalade han med ett leende och en uppmuntrande nick, som gjorde dem obeskrifligt komiska. Han var så säker om att min sinnesstämning är den samma och att detta löfte att ”komma igen” för mig innebar guld och gröna skogar. (Utdrag ur mitt bref till Ellen Key d. 13 Mars 1888.)299 – En verklig menniskokännare skulle svårligen låta dupera sig af artikelns blomsterspråk; han skulle icke kunna säga hvarför jag skrifvit den, men han skulle svära på, att jag icke är ”brandesian”. Brandes sjelf läste i artikeln min goda vilja att vara honom nyttig, eller rättare: offentligen visa honom en artighet; men han var skarpsynt nog att under de svarfvade fraserna se en maskerad protest mot hans åsigter. Det är möjligt att det sårade honom.
Sven Thorsson, f. 1842, hemmansägare och spannmålshandlande. vöjtar Kramer qvinga Wilhelmina Ljungberg, f. 1856, var dotter till handlanden Carl Magnus Ljungberg. Hilda var en av VBs styvdöttrar. Sommaren 1882 fyllde hon 21 år. Episoden med lantmannen och råttan som drunknat i mjölken ingår senare i berättelsen ”En studie” i Från Skåne 1884. ”Spridda drag av skånskt folklynne” sände Victoria 1882 till red. för Ny illustrerad tidning Ernst Beckman (1850–1924), som antog den för tryckning. Den kan emellertid inte återfinnas i tidningen. Ernst Beckman som redan tidigare fått bidrag från VB hade den 11.9 1880 i brev givit henne rådet: ”vänd er penna till naturtrogen skildring af något som omger er. Ert skånska land har så många för oss mellansvenskar intressanta drag, hvilka under er lifliga behandling bestämdt skulle bli tilltalande ” (Brevet i LUB). ”Spridda drag av skånskt folklynne” är omtryckt i del 7 av Ernst Ahlgrens Samlade skrifter, sid. 3 ff, där Lundegård uteslutit ett litet parti i mitten, som återkommer i ”Skånska strövtåg.” Avskrift av brev till lektor Oscar Svahn (1833–1908) i Kalmar, som i början av år 1882 startat Svensk Folktidning. I uppropet till läsarna uppmanas dessa att sända in bidrag till tidningen: ”Godt svenskt skämt! Då det skämtsamma och särskildt det humoristiska draget i det svenska folklynnet hittills blifvit vida mindre uppmärksammadt än det förtjenar, så vill Svensk Folktidning upplåta en särskild afdelning för detta ämne, fördelat i ungefär följande grupper: 1:o) Skämtsamma svenska folksagor, sägner, drag ur det verkliga folklifvet [. ]” o.s.v. H.H.R. förkortning av Högtärade Herr Redaktör. O. Twist var en av VBs tidiga pseudonymer, som hon använde i korrespondensen med Svensk Folktidning parallellt med pseud. Tardiff. (Om VB och Svahn se Dagboksblad och brev I, sid.
För öfrigt vet jag ej, om verkställigheten af ett sådant förslag vore förenlig med Rikets Grundlagar, och jag tviflar högligen derpå, till dess man öfvertygar mig motsatsen. Som jag icke haft rådrum taga tillräcklig ' kännedom om det Särskildta Utskottets afgifna Betänkande, bör jag slutligen, i afseende derå allenast tillkännagifva, att, så vidt Högloll. Utskottet antagit Herr Ordförandens grunder och framställning för sina egna, gäller naturligtvis äfven för den delen tillämpning af dc erinringar jag tillåtit mig att i allmänhet göra. Då jag emedlertid, särdeles i hvad som angår frågan om penningeverket, funnit mycken skiljaktighet mellan Utskottets tankar och Pierr Ordförandens, och denna del är för tillfä-let den vigtigaste, yrkar jag för min del så mycket mindre någon återremiss af Utskottets Betänkande, som mitt egentliga föremål varit, att i Höglofh Ridderskapets och Adelns protocoll finna ett rum för mina enskilta tankar i dessa ämnen , utan att våga hoppas någon sådan allmännare uppmärksamhet derå, som till ett derutöfver sträckt afseende skulle föranleda. Grefve Mörner, Carl Stellan, uppläste ett så lydande Dictamen: Särskildta Utskottet har, uti sitt till Riksens Högh Ständer afgifna Betänkande, föreslagit Be - Den 28 Juni. villnings läggande på Caffeconsumtion; men då BevillningsUtskottet redan författat Bevillningsprojectet, för att, inom få dagar, till Riksens HögloflStänders beprötvande öfverlemnas, får jag äran tillkännagifva, det Utskottet troligen nu mera ej kan göra någon rubbning uti sin, med lika så mycken omtanka sorn besvär uppgjorda plan. Skulle deremot Riksens Högloft Ständer ej gilla projectet, utan fastställa andra grunder, då först lärer Särskildta Utskottets gjorda framställning komma i öfvervägande. Under öfverläggningarna inom BevillningsUtskottet har likväl samma fråga förevarit; men som
Majit, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers derom framförda underdåniga anhållan, täckts i nåder utfärda angående ett, på decimal-indelningens tillämpning grundadt, enklare system för mått och vigter här i riket, så och enär någon anledning till erinran emot den af Kongl. Majit för sådant ändamål äskade summa icke förekommit, får Stats-Utskottet, som dock anser lämpligare och i afseende på bokföringen ändamålsenligare, att denna summa anvisas i egenskap af särskildt anslag än såsom kreditiv, helst någon framtida liqvid derför icke lärer vara att motse, alltså tillstyrka, att Rikets Ständer må anvisa å Riksgälds-kontoret ett anslag utan återbetalnings-skyldighet af Tjugu tusen R:dr R:mt, för att, enligt Kongl. Majits nådiga disposition, i mån af behof och emot behörig redovisning, användas till bestridande af kostnaderna för anskaffningen och förvarandet af de vid General-landtmäterikontoret äfvensom Provins-landtmäteri-kontoren erforderliga likare och modeller m. m. Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Jan. 1858, kl. 5 e. m. Utlåtande, angående bestridande af kostnaderna för vatten-afledningars företagande å Komminister-boställen. (R:gs Afd.)
I afseende sedermera å Ridderskapets och Adelns beslut, att alla dessa slag af Shawlar och Shawletter &c. skola bära 3 Rrdrs tull på 30 Rrdr värde vid direct införsel från Ostindien, uppskjutes, på ofvananförde skäl, denna frågas afgörande hvad angår den senare rubriken; och som, beträffande den förra, alla Fyra Stånden väl till införsel tillåtit densamma, men skiljt sig i afseende å redactionen, hemställer Utskottet, att frågan om sagde lindring i tull må, äfven hvad denna rubrik angår, anstå till dess densammas lydelse blifvit af Rikets Ständer definitivt afgjord. Halfsiden eller af silTrenne Riks-Stånd hafva godkänt den af Utskot kc, till större eller jet föreslagna allmänna definition på hvad med Halfsiden mindre del blandadt j^, förstås; hvaremot Preste-Ståndet förklarat hufvud-rumea bomull, lin, ull , 1 i „ eller andra ämnen, briken bora lyda salunda ”Halfsiden-väfnader och haltsiden-dukar, som till mer än hälften bestå af silke, tullbehandlas lika med de helsiden-väfnader och dukar, hvartill de närmast höra.’* Utskottet hemställer, att Preste-Ståndet behagade frånträda detta dess beslut och anser sig dertill hafva deBih. till R. St, Prot, 1840 och 1841. 5 Sami. 1 Afd. 33 Haft. 8 58 Forts, af Bevillnings-Vtskottets Memorial, N.-o 41. sto större anledning, som, oberäknadt svårigheten att utröna hvilketdera ämnet utgör den öfvervägande beståndsdelen , Preste-Ståndet icke bestämt huru med sådane väfnader och dukar bör förfaras, hvilka till mindre än hälften bestå af silke; men, för den händelse, att å berörde hemställan icke fästes afseende, föreslår Utskottet att frågan må afgöras genom omröstning efter en så lydande proposition: 325:o. Den, som godkänner Utskottets förslag, att hufvudrubriken å Väfnader:
De §§ i underrättelserna om hvad vid taxans verkställighet iakttagas bör, hvilka Utskottet ansett böra underkastas förändring eller hvarvid Utskottet funnit sig böra till serskildt besvarande upptaga väckta motioner, äro följande: Herr Rosenblad har uti sin motion fästat uppmärksamhet vid den i 4:de § förekommande hänvisning till 16 § i Kongl, förordningen den 16 Maj 1827 angående lotsoch båkinrättningen i riket, i fråga om hvad vid lastpeuningars beräkning må med lastadt eller barlastadt fartyg förstås. I följd af denna hänvisning äro alla inhemska och med dem lika berättigade utländska fartyg, som under loppet af ett kalenderår göra flera resor emellan Sverige och utrikes ort, vid förnyädt inkommande befriade från lastpenningar, då fartygen icke innehafva gods öfver 4 läster; hvaremot innehafvandet af mera gods medför skyldighet att erlägga lastpenningar, beräknade efter fartygets hela lästetal. Detta stadgande föranleder den orättvisa, att mindre fartyg, ehuru fullt lastade, undgå all afgift, men större fartyg deremot, ehuru gående med förlust eller ringa fraktvinst, ändock måste betala i förhållande, icke till fraktvinsten, utan till sin storlek. För undanrödjande af denna orättvisa föreslår Utskottet, i enlighet med Herr Rosenblads motion, de förändrade bestämmelser 4 § i bilagde förslag lill tulltaxe-underrättelser innehåller. 1 följd af Utskottets förslag att grof ull må införas till alla stapelstäder, har sista mom. af 7 § ansetts böra erhålla den förändrade lydelse förslaget utvisar. Enär Utskottet föreslagit upphäfvande af alla inoch utförselsförbud, har Utskottet ur 9 § uteslutit de deri förekommande bestämmelser angående serskilda iakttagelser i afseende å förbudet gods; och torde 9 § i bilagde förslag, sålunda rättad, godkännas.
N:o 9, rör:dc anslag af allmänna medel till ersättning för under smiltosamma sjukdomar nedslagtade kreatur; Bevillnings-Utskottet: N:o 23, i anledn. af väckt motion om sammanfattande i en eller två lagar af alla de stadganden och författningar, som skola innebära kontroller öfver tulltaxans efterlefnad och garantera dess verkställighet samt i öfrigt angå den inre trafiken; N:o 24, med förslag till de förändringar, som, jemlikt R. St:rs beslut i anledn. af StatsUtsk:s utlåt:n N:o 51 litt. A. och 219, i fråga om serskilda, till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot Statsanslag, böra ega rum uti förordningarne, ang:de dels stämplade pappersafgiften och dels allmänna bevilln:n; N:o 25, i anledn. af väckt motion, rör:de verkställande af undersökningar för utrönande af rätta beloppen, hvarmed de i 15 § tulltaxe-underrättelserne medgifne tullrestitutioner böra utgå; Lag-Utskottet: N:o 44, i anledn. af framstälda anmärkn:r emot Utsk:s betänk. N:o 29, öfver K. M:s nåd. propos. om ändring i vissa delar af Kongl. Förordn. d. 13 Juli 1818, ang:de inteckning i fast egendom; N:o 45, i anledn. af väckte motioner om arfsrätt för oäkta barn; Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottet: N:o 129, ang:de ytterligare minskning i Utsk:s Kansli-personal; N:o 130, om sammanjemkning af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i anledn. af Utsk:s betänk. N:o 114, rör:de Folkundervisningen i riket; samt N:o 131, i anledn. af återremiss utaf betänk. N:o 118, rör:de väckte motioner om förändring af mått, mål och vigt samt mynt. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.:
När Föreståndare för UtredningsContoiren äro utsedde, böra Discont - Verkens Cassa-Behållningar, Län-Document samt Böcker, Räkenskaper, Protocol! och öfrige Handlingar, efter ordentlige in duplo upprättade Inventerings - Instrument, af Directeurerne till Föreståndarns öfverlemnas; — ankommandes det på Fullmäktige;, att så> val bestämma tiden härtill, sorn hvad i öfrigt skall iakttagas. Då detta Reglemente endast innefattar de allmänna grunderne för Utredningen af GöthaCanal Bolags samt Malmö och Götheborgs Discont-Inrättningar, förvänta sig Riksens Ständer, att, vid oförutsedde inträffande händelser, Fullmagtige, genom egen rådighet, fylla btisien af speciella föreskrifter, men alltid i öfverensstämmelse med detta Reglemente. Granskning af Filial - Disconternes Utredning vid Riksgälds - Contoiret förrättas af de Revisorer, hvilka till Stats-, Bancooch Riksgälds-Verkens öfverseende förordnas. Dessutom skola Utrednings - Contoirens i Götheborg och Malmö förvaltning hvarje år undergå granskning af dera eller de Personer, sorn härtill af Fullmagtige utses; Vid hvilka Revisioner Actie-ägarne må, om de det åstunda, hufva ett Ombud, för att inhämta kunne - 1978 Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden. dom af förhållandet, mea hvilket Ombud icke får de taga i Besluien. Stockholm etc. etc. Utdrag af Pr otc, collet hållet hos R 'hets Hög lufi. Ständers sammansatta Statsoch Banco - Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 26 funt i 1818. H err Presidenten m. m. Friherre Wirsén åberopade dess till Finance-Beredningens Proto. coll aflemnade serski dta anförande, hvilket nu upplästes så lydande: ”Sedan Höglofl.
Till och med då han för öfrigt ej förmått gå i land med sin uppgift, såsom i Furst Zilah (Menko), så fann man verkligt godt tänkta detaljer, som visade pä slumrande anlag. Men han liksom herr Castegren står ännu i första böljan af sin bana. Bland damerna är det fröknarna Sandell och Sjöberg, som blifvit mest omtalade. Den förra har hunnit vida längre än den sistnämda. Fröken Sandell visar sig vara en tänkande skådespelerska, som förstår hvad hon spelar och ej nöjer sig med att visa fram sitt eget jag i rampljus. Det är en ovanlig intelligens i hennes uppfattning af de sins emellan vidt skilda uppgifter hon hittills fatt, och hon har öfverraskat genom att hennes spel, i synnerhet i nervöst upprörda moment, verkat som den mest osökta natur. Om spelsättet vid våra teatrar kunde ett och annat vara att säga, som hittills ej blifvit sagdt. Men dertill är det ej utrymme nu, — endast några reflexioner om de stycken, som falla inom denna revys område. Naturligtvis har man skäl att fordra, att här i landet svenska stycken skola spelas bäst af alla slags stycken. För en tid sedan ansågs vår förnämsta scen såsom snarare fransk än svensk. Grunden för denna åsigt betviflades visserligen af en och annan i tysthet, ty i Paris spelades dock ej alldeles på samma sätt som vid Lilla Trädgårdsgatan, äfven om en eller två af de våra rönt starkt intryck från Moliéres hus och här infört någon tradition derifrån. Man måtte väl kunna spela bra, fast man ej rör armar och ben och mun så som fransmännen lära sig på sitt kon-8ervatorium! Hur det nu var med den saken, inte spelar man franskt nu. Jag vet inte, om fröken Björkegren såg Denise under sin utrikestur, — inte imitefar hon åtminstone. Och om än fröken Sjöberg lärt sig nyansera sin roll i Furst Zilah, inte påminde hon stort om Jane Hading för det Och de andra i Denise uppträdande! Ja herr Fredriksson betonade det franska ' hos Thouvenin såväl som hos Pontferrand. Men de öfriga!
H rr sk klinteberg trodde att ingen Häradshöfding med delicarehe och laglydnad tilläte någon as sine skrifware att advocera. Fri - Den 28 November - i82r Friherre 8taL1 von wolstein, Till den warde Ledamotens uplysning fär jag nämna, att wid Ostra Göinge Härads Rätt har händt, ait pä en gäng Tre Constmierade Domme sunniis. hwilka alternerat sä, akt den ena stukir pa Domstolen och de audre advocerar den ena ester den andra. Om sadan t ej kall handa Hnmdshösdrnqar med dclicatcsse, hcrr det likwäl werkeligen inträffat. -Herr Grefwen och LcmdtmarsbalkenOm missbruk ske star det hwar och en srin att klaga pä behörig ort, men sädant hör ej till denna staga. Herr von kkaufsvolff, Om Domaren i Ostra Göinge Herad begäkt fadane olagllgheker, sä är det för hans egen rakning och dek star parten stut alt dem atala. Det sörefaller mia alles ast besyn nerligt, au De Domare pa en gang blilfvir förordnade. Lag-.Utffoner har tillstyrkt fastställ»lse af Konungens nådiga Förordning rörande Rätiegängs Ombud, och således förekommit de missbruk hwaröfwer den warde Ledamoten klagatEonstikuloria» jers utgifmande skalle möta minga stva igheter, och jag will derwid erindra, att en af anledningarna för Lag-U-skottet ait yttra sig öfwer detta ämne, war just klagomål ifrän Allmogen, akt ej tsll sine Ombud fa nyttja hwilka de åstunda. — SlUteligen fär jaq förnya m'n förklaring akt wi werkeligen nu knnde sysselsätta oss med angelägnare mäl. Friherre 8taöl von I^olstein. Jag tror att detta ärende är faselig! angelagik I sall twiiswels mal - 182? Den 28 November. mål skulle upstä om sanningen af hwad jag anfört»
Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 6 September 1815,angående HusbehofsBrännvinsBränningen och de derföre bestämda afgifter, stadgas, det skall afgiften för Pannerymden beräknas på Uandet af en Panna till och med 16 kannors rymd till 2 sk. för hvarje kanna, men för Pannor af 16 till och med 25 kannors rymd till 4 sk. för hvarje kanna, derigenom inträffat, det åtskillige af Allmogen, hvilke, då Författningen utkom, ägde Panner af 18, 19 till och med 20 kannors storlek, antingen mast, utan afseende derå , att den fastställde gränsen för utskyldernes beräknande endast öfversköts af 2. till 3 kannor, betala den fördubblade afgiften, eller med dryg kostnad låta sina BrännvinsPannor omgöras, till hvilka svårigheters undvikande, likväl under medgifvande af denna beskattnings-princips riktighet i det hela, blifvit föreslagit, det borde någon minskning i afgifterne äga rum för Pannor af 17 till och med 20 kannors rymd; hvarjemte Riksdags - 378 BevillningsVtsk, Betänkanden. mannen Nils Mansson från Malmöhus Län vid samma tillfälle sökt i ett muntligt anförande fä* Sta uppmärksamhet derå, att, enär någon uppgifvit sig till Rrärinvins-tillverkning med en S6 kannors Panna, har han ej fått beräkna sig det i Författningen medgifna kokrummet till godo, Utan blifvit ålagd en högre afgift, ehnru han endast bort skatta för en Panna af 24 kannors rymd; men hvilken omständihet Riksdagmannen jonders Danielsson från Elfsborgs Län ansett förtjena mindre afseende, då den endast kan tillskrifvas misstag eller origtigt förfarande af den som förrättat debiteringen, hvil* Jcen är skyldig att rätta sig efter den af ägaren uppgifne Pannerymd , så att fråga om det fastställde kok^ummet endast vid yppade beslag kan komma i beräkning. Herr Grefve Hs J. Gyllenborg har likaledes i ett den 8 sistl.
Erot. 1862 & 1863. å Sami. 1 Åfd. 3 Band. 10 Haft. 8 58 Stats-Utskottets Utlåtarde N:o 153. äskade summa, i ,200 R:dr årligen, att beräknas och utgå från och med Februari månad år 1862. 49:o. Sedan i underdånig skrifvelse af den 11 Juni sistlidet år Vetenskapsakademien, jemte förmälan alt med det årliga anslag af 1,200 R:dr, Akademien under innevarande och flera föregående statsregleringsperioder uppburit för anskaffande af teckningar utaf inhemska vexter till arbetet ”Sveriges Flora1'1 samt till ulgifvande af teckningar af zoologiska föremål, särdeles värdefulla samlingar af svampmålningar, härstädes älven af utländske naturforskare rådfrågade, blifvit anskaffade, hvilka samlingar alltjemt ökades, äfvensom att plancher till flera lörljenslfulla zoologiska arbeten bekostats, tillika fästat uppmärksamheten derå att della anslag fortfarande vore af behofvet påkalladt, har Kongl. Maj:t i nåder äskat, att berörda anslag äfven måtte för den stundande statsregleringsperioden beviljas; och får Ut skottet å denna nådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall. Utskottet går nu alt besvara åtskilliga inom de särskilda Riks-Stånden väckta motioner: 50:o. Hos Ridderskapet och Adeln har Friherre Cederström, Thure, (i motion N:o 98) — enär det icke torde förnekas att den utveckling och det framåtskridande, hvaraf Sverige under de sednaste 50 åren kommit i åtnjutande, til) stor del måste tillskrifvas den goda och kraftfulla styrelse