Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med antagande af denna princip, skulle icke allenast de granskande Gpde Männens åtgärd vara en öfverflödsact, utan hvad - värre Vore — Förmyndaren skulle ställas i ansvarighet till en obegränsad tid, serdeles för pupiller af qvinnokönet, och nödsakas i 20 a 3o år, eller deröfver, vara på sin vakt med qvittencer, verificationer och räkenskaper. Att under så lång tid förvara dylika document, att efter så lång tids förlopp kunna förklara förekommande anmärkningar, synes gränsa till omöjlighet för Förmyndaren sjelf, och måste blifva en absolut omöjlighet för hans sterbhus eller arfvingar, i fall han aflider och under 20 å 3o år innehaft samma förmynderskap. Förmyndaren skulle, i sådan händelse, ställas utom -den i Kongl. Förordningen den 13 Junii 1800 stadgade Tioåra prasscriptionstiden. Ett exempel torde upplysa olämplighelen af den provisoriska egenskap, Utskottet velat tillägga Förmyndares 3 års redogörelse, och deremot skedde anmärkningar. En sådan redogörelse granskas af fränder eller förordnade Gode Män, anmärkningar göras deremot, hvilka i laga ordning genom stämning blifva underkastade Domstols pröfning. Några anmärkningspunkter ogillas, andra åter fastställas till rättelse, och Domstolens Utslag härom vinner laga kraft. Efter Höglofl. Utskottets antagne princip skulle således hela denna Rättegångsactus och Domstolens beslut vara af provisorisk egenskap, och pupillen, vid myndige år, ega å nyo väcka talan emot de af Domstolen förut genom laga kraftvunnet Utslag ogillade anmärkningar. Att detta är stridande emot 28 Cap. 1 §. Rättegångs-Balken och att ett sådant försök der belägges med böter, torde knappast behöfva nämnas. Den afgifne 3 års redogörelsen bör således, så vidt den oklandrad lemnäs inom natt och år efter dess afgifvande, eller, i lall af klander, med de rättelser Domstol föreskrifvit, lända vederbörande och äfven pupillen, till framtida efterrättelse.
KammarColIegium insända förslag öfver uppbörd och försäljning af stämpladt Papper i hvarje Jjän, samt årligen inom Martii månads slut verificerad räkning för det föregående å ets, vid Atta Skillingars plikt för hvarje dag, som derutöfver med dessa förslags eller hufvudräkningars afgifvande fördröjes; Och hafva de, då hvad här anbefalles blifvit - BevillningsUtsL Betänkandert. ti% Vit fullgjord t , samt Kongl. Majit 8 och Kronäng rätt såmedelst bevakad och iakttagen, att undfå Två procent af hvad Jnom året i Kronäng Gassa uti Stämpladt PappersAfgift influtit och Kongl. Majit och Kronan tillkommer , samt XiandtRantmästarne dessutom En procent* §. 28. På det Stämpladt Papper till erforderlig tnyckenhet ej må saknas i Landsorterne , skall EandsContoiret anmäla och JLandshöfdingarnö så tidigt hos KammarCollegium requirera ytterligare förråd deraf j att tjenligt tillfälle till Papperets öfversändande må kunna begagnas mea i brist af annan lägenhet böra med Krono* skjuts afsändningar utan uppehåll, genom Char* tteSigiilatseContoirets försorg, verkställas. ChartseSigillatseContoiret besörjer afsändningarne och författar Två Reversaler, déri stamp» lade Papperssorterne specificeras, Af dessa Reversaler förblifver det ena i Ränteriet till verification vid Ärsräkningen och det andra, quit* teradt och i ÉandsConioiref anrtoteradf, insärt» des till KammarCollegium för att tillställas ChartseSigillatreContoire t, i st9* KammarCollegium tillhör att besörja örn ChartaeSigillataeAfgiftens riktiga indrifvande och redogörelsen derföre, samt att genom vitén eller andre lämplige Utvjägar > förmå försumlige redogörare till sine skyldigheters uppfyllande. De influtne medlen disponeras af Stats - Bikang till Riks-St. Prot. $:te Samt.
Mina reflektioner i ämnet vill jag söka sammanfatta på följande sätt; att läkarebildningen sker bäst och lämpligast genom ett, i enlighet med K. M:s Nåd. Stadga i ämnet, verkstäldt åtskiljande af theori och praktik; att ett sådant åtskiljande också de facto egt rum under den långa följd af år, då läkarebildningan i vårt land ovedersägligen befunnit sig på en ganska hög ståndpunkt; att Institutets »stadgar» af den 26 April 1861 äro upprättade i öfverensstämmelse med R. St:rs egen önskan, samt att det är högst olämpligt, att R. St:r deruti begära ändring, innan man hunnit vinna någon insigt af derutaf följande resultater, —- ett förfaringssätt, uti hvilket vårt i öfrigt aktningsvärda Ekon.-Utsk. haft den lyckan att synnerligen utmärka sig; att frågan alltså är alldeles för tidigt väckt. Jag tror och hoppas att man likväl kan vara temligen trygg derför, att R. Stirs underdåniga anhållan i detta hänseende, — för den händelse en sådan skulle blifva besluten, — icke har någon synnerlig utsigt att snarligen blifva af den andra Statsmagten bifallen. Det är nemi. icke troligt, att då K. M. vidta - Den 14 Mars f. m. 109 gil en af R. St:r så synnerligen begärd förändring, K. M. nu oförtöfvadt skall vilja verkställa en förnyad omreglering. Den i detta fall så mycket omordade »allmänna opinionen» anser jag inskränka sig till en ganska trång krets; samt att denna opinion egentligen är rådande här i Stockholm. Vid sådant förhållande bör förutsättas, att regeringen icke låter leda sig af en sådan opinions vindkast. På dessa skäl yrkar jag afslag. Gr. Hamilton, Gustaf: Då jag ansett för min pligt ali uti denna fråga begära ordet, har jag likväl icke kunnat värja mig från en känsla af personligt obehag vid att nödgas uppträda emot gamla studentvänner och kamrater, nu fästade vid Carolinska Institutet, emot vetenskapsmän, män af min egen klass och hvilka jag personligt lärt älska och akta, samt emot opinionen hos många, som jag här lärt känna och värdera — af att sålunda uppträda likasom emot mitt eget kött och blod.
Denna af Rikets Ständer fastställda Instruktion är genom nådig kungörelse af den 10 Februari 1860 till efterrättelse meddelad. l57:o af den 8 Februari 1860, angående grunderna för val af Revisorer till granskning af Banko-diskontverkets räkenskaper. (29.) I underdånighet anmäld den 17 Februari 1860 och ansågs då ej erfordra åtgärd. Sedermera hafva, på Fullmäktiges i Rikets Ständers Bank underdåniga anmälan, serskilda embetsskrifvelser, innefattande dels föreskrifter om vals anställande, dels erinran till redan valde Revisorer att sig inställa, blifvit, under den 14 December 1860 och den 29 November 1861, i vanlig ordning expedierade. 158: af den 15 Februari 1860, angående mantalspenningarnes bestämmande till jemna belopp efter nya myntsystemet. (33.) Härom har under den 24 Februari 1860 nådig Kungörelse blifvit utfärdad. l59:o af den 10 Mars 1860, angående de för fortsättningen af Statens jernvägsbyggnader erforderlige medels upplånande mot Statsobligationer å utländskt mynt. (35.) Med gillande af Rikett Ständers i förenämnde afseende fattade beslut, har Kongl. Majit under den 13 Mars 1860, derom låtit utfärda nådig kungörelse. 160:o af den 10 Mars 1860, angående Bankens deltagande i ett utländskt lån. (42.) Denna skrifvelse, som den 13 Mars 1860 blifvit inför Kongl. Majit anmäld, har icke till någon åtgärd föranledt. 161:o af den 7 Mars 1860, angående upphörande af tackjerns och hammarskatten. (34.)
Sedan af enskild Riksdagsman hos Constitutions-Utskottet motion blifvit väckt, att såsom tillägg till 28 §• Regerings - Formen åter mätte föreslås samma stadgande, som vid 180g och 18 Io års Riksdag föreslogs, rörande tillåtelse att i tjenst antaga utländska män till Lärare vid Universiteterna , Språkoch Exercitiae-Mästare, och Idkare af de fria Konsterna, beslöt Utskottet, att följande förslag skulle hos Riksens Ständer anmälas: I första Momentet efter ordet fästningar.- att till sysslor vid Academierna befordra utländska Lärda af utmärkta furtjenster. I särskildt Moment näst efter ordet förtjenster, i händelse nyssnämnde Moment antages , men i vidrigt fall näst efter ordet fästningar: att i tjenst antaga utländska män till Sprakoch Extrcitii-Mäst are, samt Idkare af de fria Konsterna , samt vid §:s slut, efter orden den rena Evangeliska Läran: Sprak-och Exer• ana Den 11 Juli. JLxercitiijMästare samt Idkare af de fria Konsterna allena undantagne. Hvilka förslag till behandling, enligt 56 §• Regerings-Formen , till Rik» sens Ständer vördsamt skulle öfverlemnas. Stockholm den lo Juli 1815. På Höglofl. Ridderslc. På Högv Prest-Ståndets och Ad .Ledamöters Ledamöters vägnar vägnar Rudolf Cederström. C. v. Rosenstein. På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar J. Wegelin. A. J son Hyckert, G. A. Silverstolpe. Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Åd. den 11 Juli, Högvord. Prest-Ståndet den 14 Vallnfl. Borgare-Ståndet den 11 _ Hederv, Bonde Ståndet den II , Vördsamt Memorial! T anledning af en hos Constitutions-Utskottet af enskild Riksdagsman väckt molion, får Pilskottet hos Riksens Ständer med sitt tillstyrkande vördsamt anmäla följande förslag till ett nytt Moment i 14 §.
Efter förevarande lagförslag skulle skillnad kunna försiggå endast efter föregången varning hos pastor, en varning inför kyrkoråd och sedermera en inställelse inför domstol, vid hvilken då skulle dömas till ett års skillnad till säng och säte. Jag skulle hafva önskat, på sätt det blifvit yttradt i Utsk:t, att man vid detta tillfälle kunnat öfverse alla de särskilda skälen till äktenskapsskillnad och behandlat frågan i ett sammanhang; men sedan detta nu icke skett och det icke är värdt att yrka derpå i det stadium, hvari frågan befinner sig, tror jag man bör tillse att man vid den förändring, som nu är föreslagen, icke förhastar sig. Hvad beträffar det särskilda fall, som här är i fråga, nemi. skillnad endast för hat och bitterhet, så har lagberedningen i sitt af högsta domstolen, såsom jag vill erinra mig, Den 14 Mars f. m. iat utan anm. lemnade förslag ansett sig böra tillägga vissa försigtighetsmått. Uti detta förslag var visserl. varningen inför domkapitel borttagen; men jemväl var föreslaget att makarne till en början skulle inställa sig inför rätten och sedermera för kyrkorådet, hvilken inställelse skulle ske i närvaro af makarnes föräldrar och fränder; derefter skulle de skiljas till säng och säte; och dessutom stadgades ytterligare, att skillnad icke fick sökas, derest mannen icke fyllt 2 5 och qvinnan 21 år, äfvensom i äktenskap sorn icke varat 2 år. Nu är föreslagit att första inställelsen inför domstol skulle borttagas äfvensom föräldrar s och franders närvaro; skillnaden till säng och säte skulle blifva endast för ett år; stadgandet att man skall vara 25 och qvinna 21 år skulle äfven försvinna; hvaremot ett annat stadgande, hvaremot anm. är gjord, blifvit tillagdt, nemi. att makarne skulle vid vite och fängelse förbjudas att hvarandra besöka. Detta sista stadgande anser jag för min del icke lämpligt, af de skäl, som förut utaf en talare blifvit anförde.
Den 18 Augustt. åtskiljes, efter förukgängne pröfning af nödwändigheleii ulft och förordna nödige FörsäliningSmän i hwarje Taxerings - Distrikt efter Ortens behof, hwilka Försäljningsman, pä requistlion hos LandsCsntoirct stola genvin LandShöfdingens försorg kostnadsfritt och skyndsamt sa sig tillsändt erforderligt Stämpladt Papper, för hwiäkct dem aligger att i Ränteriet insatta, eller till Harads - Fogden i Orren aflefwerera betalningen. Den Zl December hwarje är bör allt osäldt Stämpladt Papper hos detze Försäljningsman Inventeras. En eller Twenne JnvenkerinoSmän som i Orten aro boende och hwilka af Landshöfdingen förordnas ^verkställa denna Förrättning, sami upp, räkna och bestyrka huru mycket Papper är i behåll; Och kommer detta Bewis att till vecificationen bifogas Försäljningsmannens årsräkning, som, jemte Quittencerne ä betz gjorde Penninge - lefwercring, insändes till Lands-Contoiret inom den »side derpå följande Januarii, till hwilken tid all återstod för försålde Chartor ofelbart stall wara i Ränteriet eller hos Härads, Fogden i Orren lefwcrerad. I annor händelse och derest någon uraktlåter, sä wäl fullgörandet deraf, som att till utsatt tid insända ärsräkninaen, stall sädant anses, som hade han sörfält allt det Stämplade Papper han emoltagit, samt k följe deraf, säsom tredstande med penningarnes aflemnande, genast af Konungens BefallningshafwanLe tillhällas, att betalningen derföre erlägga och annan Försäljningsman i stället förordnar.
A f de engelska linierna tyckes Cunard-linieu, att döma af statistiken, vara den af svenska resande mest frekventerade. Därnäst komma White Star, Inman o. s. v. Prisen för första klass hyttplatser ä dessa linier variera allt efter hyttens läge i skeppet: om den är fullt midskepps, om det är ytterhytt med ljus utifrån eller eu innerhytt med blott takljus o. s. v. Sök att erhålla en hytt så midskepps som möjligt och helst ytterhytt. För närvarande kostar en medelgod första klass plats tur och retur från G ö - teborg till Newyork cirka 550 å 600 kronor. Från Hamburg beräknas den till cirka 500 kronor. Mycket sannolikt är, att prisen fram på våren och sommaren blifva nedsatta, då stora tillrustningar från ångbåtsbolagens sida gö- ras i och för Chicagotrafiken. Så har t. ex. Cunardbolaget i och för denna trafik byggt tvänne nya jättefartyg om icke mindre än 19,000 tons dräktighet. Från Hamburg och Köbenhavn komma dessutom sannolikt billighetsresor att anordnas. Men oberoende af detta kan man räkna själfva ångbåtsresan fram och åter, inklusive all kost (ej vin), till högst 600 kr. Då Ni skall skaffa Er biljett, så vänd Er skriftligen till liniens svenske generalagent och undvik mellanhänder. Slå upp i Handelskalendern under rubrikerna » Göteborg » och » Emigrantagenter », och Ni finner alla de namn Ni behöfver. Beställ biljett i god tid — Ni kan då få tillfälle att å den plan öfver fartygen, som agenten tillhandahåller, välja ut åt Er en god hytt. Var icke rädd för sjösjuka! Det bästa sättet att undvika sjösjuka är att ej tänka därpå och — hålla sin mage i god ordning. Inga kurer och ingen medicin i världen hjälpa mot denna sjuka, om Ni angripes däraf, och ett recept som gagnat Per hjälper inte Pål. Om Ni vet, att Ni har lätt att bli sjösjuk, så finns dock ett godt, pröfvadt och absolut oskadligt medel att åtminstone lindra den fruktade plågan. Det består i att på förhand bromera sig, d. v. s. genom intagandet af en bromlösning på förhand aftrubba känsligheten hos vissa nervcentra.
Län förenadt, anses vara för Hernösand fördelagtig , så förspordes dock aldrig öfver denna flyttning någon klagan af Sundsvalls Borgerskap, lika litet som Staten kunde genom den anses hafva något förlorat, hvartill kommc, att genom Jemtlands af tid och omständigheter så nödigt påkallade skiljande ifrån WesterNorrlands till ett serskildt Län , Hernösand måste anses såsom det lämpligaste stället i förhållande till Länets nuvarande local för Landshöfdingen och dess Embetes vistelse och boställe; att sedan förutnämnde oförutsedda händelser mellankommit och Borgerskapet uti ingen annan stad af Riket, der slike boställen finnas, vore betungadt med sådane skyldigheter och 3go Stats-Utskott ets tryckande onera, förbindelsen å Hernösands Borgerskap* sida, att ovilkorligen hålla och underhålla LandshöfdingeResideneeliuset i Westernorrlands Län, nu mera borde anses håfven, äfven dä Slaten ifrån sin sida ej uppfyllt hvad den sig åtagit såsom hufvudsakligt vilkor för förbindelsen alt gifva 200 R:dr, icke nti nu, utan då gångbart mynt, sådant det var då ömsesidiga öfverenskommelsen träffades; hvarjemte i sednare afseendet är vordet andraget, att den begärdta Köpesumman ej svarade emot Husets halfva värde, enär egendomen i det completta stånd den nu befunnes, ej blifvit för högt värderad till 5o,ooo R:dr B:co; och har motionären sluteligen anhållit, att om utgången skulle blifva för Hernösands Borgerskap lika olycklig nu som vid sist öfverståndne Riksdag, det då mätte vara Börgerskapet obetaget begagna sin obestridliga rättighet, att om sitt nu ägande och dyrt förvärfvade ResidenceHus få, likasom om annan sin välfångna Egendom, råda och disponera. Utskottet får, efter tagen kännedom af allt hvad detta ämne rörer, vördsamt upplysa, att, i anledning af den vid sista Riksdag förekomne enahanda fråga, som den nu förevarande, R. St:r uti deras till K.
Jag skulle önska att få öfverlefva den tid, då nian hyste mera förtroende till detta Hus och dess verkliga värde, än nu. En viss Grefve har yttrat, att man utom detta Hus fäster föga afseende vid våra förhandlingar; men jagar öfvertygad om raka motsatsen och att man fäster mycket mera afseende på Riddarhusets öfverläggningar, än Grefven föreställer sig. Jag är en ny ledamot, färsk inkommen i detta Stånd, och har medfört hit alla ofrälse Ståndets fördomar. Jag kan således måhända, till följe af mina relationer till den folkclass, hvartill jag egentligen hör, bättre hedömma saken än Grefven, både från den ena och andra sidan, och jag anser det vara så väl för Statens bästa, som för Riddarhusets ära, maktpåliggande, att man icke sätter svansen emellan benen och springer sin väg, utan att man sätter sig emot väld och orättvisa, hvarhelst de visa sig. Frih. Cederström, Jacob: Den af Frih. Raab väckta fråga kan otvifvelaktig! blifva af största inflytande på riksdagsärendenas gång för framtiden. Det lärer icke kunna bestridas, att det för häfderna och för den, som vill följa riksdagsärendenas gång under de uppväxande åren, då man med mera liflighet fäster sig dervid, vore ganska nyttigt, om man kunde få alla de 4 Ståndens öfverläggningar upptecknade och sammanfattade uti eri, riksdagen tillhörande, tidning, för hvars lifgifvande kostnaden icke skulle bestridas af prenumeranterna, utan utgå af riksdagskostnads-medlen, och att denna tidning utan betalning fick medfölja de mest lästa allmänna tidningarna, vare sig Styrelsens eller någon annans; men då jag förenar mig med motionären om återremiss af detta betänk., sä tror jag, att det bör så få ske, enär det kan blifva föremål för framtida öfverläggningar i de öfriga Stånden att sig uti frågan med R. o. Ad. förena, så att samma beslut fattas inom alla 4 Stånden. Här är af en värd talare yttradt, att icke hvarje Stånd för sig skulle få besluta om hvad som skall uppsättas och tryckas af deras prot.
En så djupt ingripande och vidt omfattande institution, som folkskolan, behöfver tid att mogna; många rön behöfva göras, mycket omoget och olämpligt bortrensas. Då den Kongl, stadgan om folkundervisningen i riket utfärdades var sjelfva folkskoleinrättningen bland allmänheten så föga förberedd och behofvet deraf så litet erkändt och behjertadt, att, då folkskolorna inom församlingarne skulle ordnas, detta på många ställen väckte ovilja bland folket, som i den nya institutionen blott såg ett nytt medel till beskattning. Sjelfva det stadgande i den nådiga Förordningen, att folkskolorne inom fem år skulle vara i full verksamhet, gjorde det omöjligt, att få dessa skolor sådana, de borde vara, ty till följd af detta stadgande blef det alldeles nödvändigt, att seminarierne med största skyndsamhet sattes i gång och att elever med stor brådska der genomgingo sin kurs. Hvar skulle man då i en hast taga skicklige föreståndare och lärare till de anbefallde 13 seminarierne, och hurudan skulle den lärarebildning blifva, som torvärfvades på en termin, ja ofta till och med på en eller annan månad? Hela seminarie-inrättningen blef härigenom ett hastverk och följderna deraf har man rätt ofta fått och kommer sannolikt att i ännu många år få erfara inom våra folkskolor. Uppslaget var emellertid gifvet och det tillhörde kommande Rikets Ständer, att, ledde af erfarenheten, rätta félstegen samt vidare utveckla och fullkomna institutionen. Denna pligt hafva Rikets Ständer också erkänt samt befiitat sig att uppfylla, och isynnerhet äro vid 1853 och 1856 årens riksdagar i afseende å folkskolan vidtagna flere vigtiga beslut hvilka ock sedermera blifvit af Kongl. Maj;t gillade. Fortgår man nu oaflåtligt på den beträdda vägen, 512 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JW 273. ledd af egen och andra länders erfarenhet, så skall folkskolan utan tvifvel mer och mer närma sig sitt höga mål. Den allmänt begagnade undervisnings-methoden är den så kallade Bel-Lankasterska, hvars pedagogiska ofullkomlighet länge varit insedd och icke lärer af någon erfaren lärare kunna förnekas.
Olycklig strid med en isbjörn 232 Barents’ och Rijps fartyg 235 Barents’ hus (bild från utsidan) 238 Barents’ hus (bild af det inre) 239 Jacob van Heemskerk 241 De la Martinières karta 246 Guldglänsande ammonit från Novaja Semlja (Ammonites alternans v. Buch), rit. af hr M. Bild från Matotschkin Schar, rit. af hr R. Friedrich Benjamin von Lütke, rit. och xylogr. af fröken Ida Falander 265 August Karlowitsch Ziwolka, rit. och xylogr. af dens. 270 Paul von Krusenstern d. y., rit. och xylogr. af dens. 271 Michael Konstantinowitsch Sidoroff, rit. och xylogr. af dens. 272 Norsk fångstskuta, rit. af kapten J. Hägg 278 Elling Carlsen, xylogr. af I. D. Cooper i London 280 Edvard Holm Johannesen, xylogr. af dens. 281 Sivert Kristian Tobiesen, xylogr. af dens. 288 Tobiesens vinterhus på Beeren Eiland, rit. af hr R. Joseph Wiggins, rit. af hr R. David Ivanowitsch Schwanenberg, rit. och xylogr. af fröken Ida Falander 300 Gustaf Adolf Nummelin, rit. och xylogr. af dens. 301 Jakten Utrennaja Saria, rit. af kapten J. Hägg 302 Vega och Lena förtöjda vid ett isstycke, rit. af hr R. Hårstjerna från Taimur-kusten (Antedon Eschrichtii J. Müller), rit. af hr M. Bild af kristaller funna på isen utanför Taimur 313 Genomskärning af snöytan på ett drifisfält vid 80° n. br. 315 Gräs från Aktinia bay (Pleuropogon Sabini R. Br.), rit. af professorskan A. Andersson 318 Vega och Lena saluterande Kap Tscheljuskin, rit. af hr R.
När, efter aflåtandet af denna skrifvelse till Justitie-ministern och sedan det blifvit embetsverken anbefaldt att aflemna de handlingar, som skola undergå granskning, dessa handlingar kommit Revisorerne tillhanda, visar det sig att i allmänhet vederbörande endast inlemnat räkenskaperna, samt att de berättelser saknas, som af de förvaltande Verken skola till Kongl. Maj:t afgifvas, och hvilka, enligt förenämnda såväl instruktion som cirkulär, skulle Revisorerne tillhandahållas. I samma mån Statsrevisionen bemödat sig att egna den korta tid, som för hennes arbeten är anslagen, företrädesvis till granskning af förvaltningen, är det emellertid af synnerlig vigt att de af embetsverken i detta afseende afgifna berättelser varda revisionen delgifna; och det uppehåll, som nu orsakas deraf, att Revisorerne nödgas antingen genom Justitie-statsministern eller på enskild väg söka anskaffa dessa berättelser, borde kunna undvikas. Om, såsom jag dristar föreslå, Rikets Ständer behagade hos Kongl. Maj:t anhålla, att ej allenast alla räkenskaper, med tillhörande handlingar, som skola revision undergå, måtte vid hvarje revisions början varda, utan derom aflåten begäran, till Statsrevisorerne öfverlemnade, utan att dessa handlingar äfven skola åtföljas af berättelser öfver respektive verks och korporationers förvaltning; så är att hoppas, det härigenom äfven större ordning i redogörelse-verket skulle åstadkommas; ty det har nu, vid skedd efterfrågan, visat sig att en del myndigheter alldeles icke och andra på ett ytterst knapphändigt sätt till Kongl. Maj:t afgifva någon redogörelse för sin förvaltning, ehuru en sådan redogörelse ofta skulle vara den enda hufvudsakliga kontroll öfver deras verksamhet, som kan ernås. 2:o. Den föreskrift, som 4:de § af 1841 års instruktör innehålles, att Revisorerne skola, om de af något Verk behöfva upplysningar, hos herr Justitie-statsministern begära nådig befallning till vederbörande om de äskade underrättelsernas meddelande, har tillkommit på en tid, då allt skulle utgå från regeringsmagten och då man hos de offentliga myndigheterna förutsatte en obenägenhet att gå folkets ombud till mötes, hvilken påkallade Regeringens mellankomst.