Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reservation: af Kyrkoherden Simonsson. i Allm. Btqv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande A;o 53, l\:o 33 Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Febr. 1S66, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af vackla motioner rörande befrielse för lärjungar vid rikets högre elementarläroverk, äfvensom för elever i folkskolelärare-seminarier från deltagande i beväring smöte. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets handläggning hafva blifvit remitterade frenne motioner i ofvannämnda syfte, väckta inom Högvördiga PresteStåndet af Kontraktsprosten Palmlund, inom Vällofliga Borgaie-Ståndet af Herr Ridderstad och inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Johannes Andersson från Skaraborgs län. Med erinran om de vilkor, under hvilka aktiv medlem af frivillig skarpskvtteförening, enligt Kongl. Kungörelsen den 11 Augusti 1863, är befriad från deltagande i första årets beväringsmöte, har Kontraktsprosten Palmlund i sin motion (N:o 1) anlört, hurusom det förelölle anmärkningsvärd! att dylik befrielse icke vore under samma vilkor utsträckt äfven till studerande vid rikets elementarläroverk.
Dahlman gjordt — 6 i 31 — b. 13 Maj b. 13 Maj b. 16 Maj g. 13 Maj » d:o af Vice Häradshöfdingen C. Hessling d:o 6 i 67 — b. 29 Dec. b. 29 Dec. b. 29 Dec. g. 29 Dec. » d:o af Konduktören H. T. Lundh d:o 6 i 45 — b. 9 Sept. b. 9 Sept. b. 9 Sept. b. 9 Sept. » d:o af f. d. Kronofogden A. G. Morén dio 6 i 79 b. 12 Febr. b. 12 Febr. b. 13 Febr. g. 13 Febr. » d:o af f. d. Handlanderne Joh. och Jon Steinmetz d:o 6 i 46 — b. 9 Sept. b. 9 Sept. b. 9 Sept. b. 9 Sept. » jf.o jif Bokbindaren G. Widman AAdministrativa m. fl. författnin6 i 80 — b. 12 Febr. b. 12 Febr. b. 13 Febr. g. 13 Febr. garom utarbetande af sammandrag utaf 8 — 34 — b. 14 Febr. b. 14 Febr. b. 18 Febr. g. 18 Febr. 28 63 Aflöning: angående utbetalning till de under krigsåren 1806—1810 fångne ogifte Officerare och Under-officerare m. fl. af innehållen och till Stats-verket indragen 76 4 i 75 . , b. 25 Juni b. 25 Juni b. 25 Juni b. 25 Juni 85 20 » för Riks-ståndens och Utskottens Kansli, ang. förskott å — 4 i 10 — b. 4 Dec. b. 1 Dec. b. 1 Dec. b. 1 Dec. » för d:o d:o, angående slutliga bestämmandet af . — 4 i 54 — b. 18 April b. 18 April b. 18 April g. 15 April » för en Sekreterare i Statsoch Ekonomi-Utskottet — 4 2 1 — b. 11 Febr. b. 7 Febr. b. 11 Febr. b. 7|Febr. » för en d:o i Lago. Ekonomiutskottet — 7 2 53 — b. 3 Mars b. 2 Mars g. 2 Mars g. 3 Mars Aflönings-spanmål: om lösen för den åt korporalerne vid indelta Arméen och soldaterne vid Södermanlands regemente anslagne 31 4 1 153 — b. 28 Nov. b. 28 Nov. b. 2 Dec. b. 24 Nov. 170 20 Afskrifning: af ett i Bankens rä- kenskaper balanseradt belopp å 1,000 R:dr - 6 1 44 . b. 9 Sept. b. 9 Sept. b. 9 Sept. b. 9 Sept. » af tre från Banken utgifna odlingslån — 6 1 27 — b. 8 April b. 8 April b. 11 April b. 8 April » af tre från låne-kontoret iMalmö utgifna diskontlån — 6 1 14 — b. 25 Febr. b. 18 Febr. b. 21 Febr. g. 18 Febr.
Ridderskapet och Adeln, i anledning af deremot gjorde anmärkningar, behagat till Utskotten detsamma återremittera; Men, som Högvördige Preste-Ståndet under den 23, Vällofl. Borgare-Ståndet under den 30 och Hedervärda Bonde-Ståndet under den 23 i berörde månad dertill lemnat sitt bifall; så anse Utskotten sig icke kunna ärendet till någon vidare handläggning upptaga; hvilket Utskotten emedlertid skolat hafva äran vördsarnligen anmäla. Riksens Höglofl. Ständers Stats • Utskotts Utlåtande 3 öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande3 angående Recognitions-Skogarne. Tin Stats-Utskottet har ifrån Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högvördige Präste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, genom Protocolls Utdrag af den 27 och 29 sisth Maji, blifvit åierremitteradt Utskottets under den 20 i samma månad afgifne Betänkande, angående Recognitions-Skogarne, tillika med de dervid gjorde anmärkningar. Utaf Handlingar ne har Stats-Utskottet inhämtat, att de gjorde anmärkningarne sammanstämma uti följande omständigheter t 1:0 Att, som Recognitions-Skogarne äro en Statens Egendom, deröfver Staten äger fri dispositionsrätt : Och den uti Kongl. Kungörelsen af den 4 Februarii 1811 för Bruksägare till Skatteköps erhållande utsatte prescriptionstid af 6 år redan med den 4 Februarii 1817 är tillända lupen; Så är det Riksens Ständers ovilkorliga rättighet, att nu vidtaga de författningar de nödige pröfva, med alla de RecognitionsSkogar, hvarå inom prescriptions-tiden Bruksägare till Skatteköp sig icke anmält.
Dessa uträkningar, som borde omfatta alla regementets eller korpsens tillgångar, såväl i boställen som i räntor och spanmål, m. m., skulle chefsembetena ega att till Kongl. Maj:t insända efter uppskattningsförrättningarues slut. Sedan alla dessa handlingar, dels från Länsstyrelserna, dels från chefsembetena, till Kongl. Maj:t inkommit, skulle efter behörig granskning deraf fullständigt kunna erfaras, såväl tillgångarne inom arméen på det hela, som tillgången inom hvarje regemente och korps. Och har, då antalet af de här ifrågavarande bostadsboställena utgör 951 och utgiften således ansågs icke böra öfverstiga 50,000 R:dr, Kongl. Maj:t till bestridande af kostnaderna för den föreslagna uppskattningen äskat beviljandet af ett extra förslagsanslag å nämnda belopp. Vid 1859—1860 års riksdag gjordes af Kongl. Maj:t framställning om anvisande af ett anslag å 100,000 Riksdaler för kartläggning af de arméens bostadsboställen, som utgjorde ett mantal och derutöfver, derest tillförlitliga kartor å dem saknades; men som dervid tillika meddelades, att genom boställsuppskattningen icke åsyftades någon rubbning i Indelningsverkets grunder, utan att hvarje regemente och korps i allt fall skulle fortfarande bibehålla alla de boställen, vare sig till bostäder eller utarrendering anslagna, likasom ock de indelta räntor, kronotionde samt öfriga anslag af dylik beskaffenhet, hvilka blifvit hvarje regemente eller korps sednast genom Kongl. Brefvet den 2 Februari 1836 tillförsäkrade, ansågo sig Rikets Ständer sakna skäl att bifalla den nådiga framställningen, under förklarande, att Rikets Ständer icke åsyftat en reglering af så inskränkt omfång, som den då förutsatta.
Kan någon af Iduns S o l i d läsarina Möbler. Personer, som hafva ömnor på landet lemna upplysning om, tåliga eller förstörda fötter, kunhvilka vildt växande örter nu lager. under na hos mig få skodon, som passa Stora väl och äro bekväma att gå med. sommaren löna sig att insamlas, och pris. Sattre o. enklare. Billigt Högaktningsfullt [1795] huru de prepareras för sin olika anÄfven medicinska mot af betalning. vändning till hushålls-, änC. NILSSON, B rotmi ig£ataE 100. damål m. m. t Ruth. Myggoch flugiiden står för dörren! Hjälpen med 0xtorgsgatan er erfarenhet, ärade läsarinnor af A Idun,. L a g e r en b e af rg / dessa landsplågor synnerligen besvärad. Egen tillverkning '. Finnes något säkert skyddsFör hållbarhet ansvaras. medel mot mask å krusbärsoch andra [2033] buskar, eller hvarmed hunna dessa snyltå Papper och ekvirera gratisprofeer gäster utrotas, när de R en gång tillkomKuvert fr. H J A L hållet M A R PETERSmit, innan de hunnit SON helt och &amp; C:i, Pappersaffär i parti och förderfva allt hvad, grönt är å nämnda minut, Karlstad. (g. 17472) [2006] buskar i — En prenumerant. Carl för damer, herrar och barn tillverkas hos undertecknad till moderata priser. Täflingsskrift.) sommaren, hvilka efter hand skola n m e D köpas billigast i C a r l Ättika på inläggningar för i detta, nummer. Fine Sherry Muscatel Fine Old Sherry Muscatel ... Very Old Superior Sherry Muscatel » 2.00 % Concentrerad rikhaltiga och ypperliga samling beskrifningar Cäs i jj Detta vin är ren drufva, behagligt j med en svag muscatsmak. Det rekom» 1.25 | d e r a s af läkare såsom synnerli » 1.75) &gt;) helsosamt, och är, utspädt me en särdeles angenäm d r y c k. Kr.
Inom första afdelningen, som utgjordes af tvänne genom sina benämningar tillräckligt betecknade klasser, orgelnistoch direktörsklasserna, och i afseende på hvilka noggranna rcglementariska stadganden rörande läroämnen och examina med mera dylikt tunnits nödvändiga, men egentliga förändringar i sakernas nu bestående ordning ansetts för närvarande böra undvikas, vore lärjungarnes antal begränsadt, med hänsigt till det allmännas behof i ofvan angifna rigtningar, till 60 i orgelnistoch 40 i direktörsklassen. Konservatoriets andra afdelning vore afsedd att motsvara en musikalisk högskola och att lemna tillfälle till konststudier i mera fri bemärkelse utan något faststäldt maximum i afseende på lärjungarnes antal, men med försvårande bestämmelser i afseende på inträdet, för att derigenom förekomma tillopp af lärjungar med mera medelmåttiga anlag. Vid underdånig föredragning häraf hade Departements-chefen anfört, att, då, med hänseende till vidden af den ombildning utaf Musikaliska akademiens läroverk, som föreslagits, Akademien syntes hafva på ett tillfredsställande sätt löst uppgiften att med minsta möjliga anslagstillökning främja det med berörda ombildning afspdda mål, Departements-chefen funne sig, med hänseende jemväl å hvad Akademien i fråga om otillräckligheten af dess embetsmäns och lärares löner m. m. anfört, böra i underdånighet tillstyrka, det E. K. Maj:t, jemte förklarande att E. K. Majit ville låta slutliga pröfningen af det till nådig fastställelse öfverlemnade reglementet för Akademiens läroverk tills vidare anstå, i nåder täcktes föreslå Rikets Ständer att, såsom tillökning i det för Musikaliska Akademien å stat upptagna anslag, bevilja, dels för den föreslagna ombildningen af Akademiens musikaliska läroverk Ikdr 6,900: — dels ock till löneförhöjningar och expenser m. m „ 1,100: — eller ett samnvanlagdt belopp af R:dr 8,000: —; och har E. K. Maj:t nu begärt, att berörda anslagstillökning måtte beviljas.
sig klangrosorna ut, som om de störtade sig i Utkommen på landsbygden mötte jag allra ör t v ä t t n i n g a f kläder. •sedda med vår firmas irik. namn. först — en man! Ett lyckligt förebud, efter hvad män alltid haft privilegium på att vara! Hvarför? — Han ställde sig aktningsfullt allra ytterst vid vägkanten, sänkte sin af ålder och nötning gulnade hatt mot jorden och hälsade ordagrant som följer: » En riktig fröken! — En riktig fröken! En rik — ». J a g hörde ej mer. Men i förbifarten ägnade jag den » ridderlige » en bugning, som borde tillfredsställt t. o. m. en mindre nött » riddare » än min. Hvad vägarna lågo hårda och fina! H u j! hvad det gick undan för bara ett fjärdedels kilograms drifkraft! Benga prydliga skolhus — heder åt dem, som velat det! — Bjuf och röken från dess grufvor, Ästorp och dess kyrka, Söderåsen som en buktande linie öfver en ljusare botten trädde fram och försvunno lika snabbt för mina ögon. Äker och äng började brytas itu af smärre skogsbackar. J a g hade kommit in i skånska skogsbygden och for på alltjämt de präktigaste vägar, hvita af sol och torka, med den moderata hastigheten af tio kilometer på tre fjärdedels timme vidare norrut. Men under det att nejden växlade karaktär för mina ögon, dessa ögon, som i all samdräkt med kor, getter och får lustvandrade i » grönan skog », vände mina tankar tillbaka till den hälsning, som redan vid färdens början blifvit min. » En riktig fröken! » hade mannen komplimenterat. E n kvinna, som tvättat kläder i närheten af min väg, hade ropat till mig, medan hon entusiastiskt svängde kring med ett plagg ur tvättbaljan: » Det var det duktigaste jag sett af en flicka! » » Duktigare » saker af » flickor » har jag sett, och » duktigare » bragder väntar jag få se, liksom jag lifligt hoppas på handlingar och företag från mina medsystrars sida, som skola bära vackra vittnesbörd om » riktigt », odladt och själfständigt hjärtelag.
Vid sådant förhållande borde väl icke någon extra statsbrist kunna uppkomma för de arne sistförflutna åren} tvärtom synes det, som dessa års öfverskott borde kunna lemna en icke obetydlig tillgång till bestridande af innevar.: ii.S, Den 3o A ji r i 1 e. m. 35g ars statsutgifter. Då redan 4 månader af år 1835 förflutit, kan jag icke föreställa mig annat, än att Statscont. numera måste vara i tillfälle att meddela åtminstone en approximativ beräkning öfver statsverkets inkomster och utgifter, ej allenast för år 1833, utan ock för år i834- Nödvändigheten af en sådan utredning af statsverkets ungefärliga ställning vid innevar. års början torde för pröfniugen af det nu föredragna ärendet vara destomera obestridlig, som lt. St. derigenom möjligen skulle kunna finna sig befriade från skyldigheten att ä Riksg.cont. anvisa något ytterligare belopp till statsbehofvens fyllande, samt delta verk följaktligen undgå att till Statscont. lemna några nya förskott, hvilkas återfående alltid är förenadt med tidsödande omvägar och invändningar, enligt hvad förhållandet med de för ett par år sedan till Statscont. inbetalda, men Riksg.cont. ännu icke tillhandakomna undsättningsspannmålsmedlen nu sednast ådagalagt. Jag yrkar således återremiss af detta betänk., äfven i ändamål att få det nuvar. förhållandet emellan Statsoch Riksg.verken så bestämdt utredt, som omständigheterna möjligen medgifva. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag vill icke motsätta mig den återremiss, som af tvenne talare i olika syftning blifvit begärd, helst jag anser Utsk. hafva beräknat förskottet för högt. Den extra statsbrist, som här är i fråga att fylla, uppkommer deraf, att Ständerna beslutat, det de högre afgifterna i tull och brännvinsskatt skola beräknas att utgå fr. o. m. början af i835, oaktadt de icke inkomma förrän under påföljande året. Derföre föreställer jag mig, att calculen är lätt uppgjord, utan alt man behöfver beräkna skillnaden emellan inkomsterna detta och de föregående åren, eller emellan de efterföljande.
St:r, och ännu mindre ett särskildt Stånd, skola omedelbart befatta sig med sådana här undersökningar och öfverläggningar, om huru den ena eller andra författningen blifvit verkställd eller efterlefd. Det händer att man säger, att Fulllmäktige öfverträdt en helt annan författning, och Hr Cederschiöld har sagt att man påstått, det Fullmäktige icke följt R. Stirs föreskrifter, men egentligen afsåg han Regeringens föreskrifter och vilkor, hvarunder medlen lemnades Fullmäktige. Det var emot K. Bref de förbrutit sig. Denna fråga är redan afgjord, och jag kan icke nog förundra mig öfver, att man icke destomindre vill ånyo up taga henne. Detta påminner mig om en berättelse från en dom - 401 Den 25 April. stol. Det var en sakförare, sorn. pläderade ene partens rätt, och då domaren sedan frågade parten, hvad han hade att anföra, svarade han: aldrig kunde jag tro att jag lidit så mycket orätt. Så förefaller mig förhållandet här vara, och då man sagt att Ilr Gripenstedt upträdt här såsom Konungens Rådgifvare, så kan det väl hända att han sagt, att han kontrasignera! det K. Brefvet. Troligen folio hans ord så, att han yttrade sig endast såsom Representant. Emellertid då Hr Cederschiöld, med åberopande af andras yttranden, velat leda sig till rättigheten att väcka en motion i ett ämne, hvaruti R. St:r utan tvifvel äga att söka uplysningar, finner jag intet ondt i att den delen af motionen må remitteras. Jag förmodar att, om StatsUtsk. har tid dertill, det besvarar densamma, eller också, i öfverensstämmelse med grundlagens bud, öfverlemnar saken till Revisorernas afgörande. Hr Hjerta, Lars: För tillvägabringandet af ett tillfreds ställande beslut i denna fråga, anser jag ännu återstå något att utreda och bestämma i afseende på det resultat, hvartill remiss af Hr Cederschiölds motion skall kunna leda. En talare har nemi. ifrågasatt, huruvida meningen dermed endast vore att helt oskuldsfullt få sanningen fram i dagen. Jag anser just de sednare orden i denna fras innebära motivet, nemi. att få sanningen framlagd i dagen.
På en del utländske orter är brukligt att meddela vexlar ifrån det ena post-kont. till det andra; ehuru önskligt, betviflar jag att sådant vore inom Sverige f. n. verkställbar^ jag får emedlertid härom erinra. Motion har visserligen med till en del enahanda syftemål, som den anförda, blifvit väckt, men då utförandet deraf, såvida å densamma, såsom man här hoppas, göres afseende, likväl icke kan verkställas utan tidsutdrägt och flerahanda omständigheter, vågar jag anse detta ofvan anförda medel, såsom det skyndsammaste och Deri 31 December f. m. 315 måhända det säkraste alt förekomma de penningeförlnster, sorn förorsakas genom desse, 1111 nästan till ordningen för dagen hörande, skamliga poströfverier. Sättes ej snart en gräns härför, vet man ej hvarthän, smaken för dylika illbragder slutligen skall leda. Begärdes på bordet. Hr Hård, Adam, upläsle följande motion: Då hränvinslagstiftningen onekligen utgör en af vårt lands vigtigasle frågor, och nationen ej allenast genom de talrika underd. petitioner, som lill K. M. blifvit insända, utan ock genom de af liera dess ombud vid närvande Riksdag väckte motioner, ronde bränvinsbränningen på ett ojäfaktigt sätt gifvit sin opinion tillkänna, det en hög beskattning på ocb en minskad tillverkning af denna dryck är dess önskan, — sä har det för hvarje fosterlandsvän varit glädjande erfara, det Regeringen för 11.
Kom munal-Styrelserne öfverlåta det ringaste förtroende, då vill man icke gå in derpå. Huru skall man då kunna tänka sig, att någonsin här i landet skall kunna utbildas en kommunal-anda, när man icke vill anförtro en sådan sak, som denna, ät kommunerne. Jag ber H:ne lägga märke derpå, att här icke är fråga om, att man skall blottställa sig för en öfverrumpling, då beslutande-rätten icke ensamt är lemnad åt sockenstämman, utan man har haft den stora försigtigheten att stadga, att icke allenast sockennämnden, utan också sockenstämman skola deri besluta, och, äro de härutinnan sammanstämmande, då först blir sockennämndens Utlåt, giltigt. Skall man icke kunna ega så mycket förtroende för kommunerne, så är det också klart, att man derigenom betager litet hvar lust att deltaga i kommunernes angelägenheter och sålunda förstörer all kommunal-anda. Medan jag liar ordet, ber jag få fästa mig vid ett yttrande af Hr von Hartmansdorff, gruudadt på Gr. Lagerbjelkes fram ställning, nemi. att vi, i ani. af Hr Gr. 0. Landtrms på f. m. afgifne förklaring, skulle vara förhindrade att ändra ordställningen i R. 0. Ad:s förut fattade beslut. Enl. min upfatlning, föllo sig icke så Hr Gr. 0. Landtrms ord, utan så, att, på grund af R. 0. Ad:s förra beslut, någon ändring deri, så vidt den rörde liufvudsaken, icke kunde medgifvas, och frågan, som förevar på f. m., angick, huruvida man eger rätt att vidtaga en förändring i hufvudsaken, eller endast en redaktions-förändring. Jag anser angeläget att lägga vigt härpå, på det man icke, genom beslutet öfver denna §, må anse sig vara förhindrad att vid följande §§ göra de ändringar å redaktionen, som kunna vara af behofvet påkallade. Hr Printzensköld:
Förskotls-fordran för utgifter i sammanhang med Små-Sedel-vex lingen Under Remiss till Banken Af Creditivet R:dr 2,000,000, obegagnadt vid årets slut På Lagsökning beroende * dito Inkomst: Influtne Förskottsoch Öfver-Räntor: (de förra utgörande år 1834 • • • 83,042: 16. — de sednare d:o d:o 22,249:46- 5.) På Capitalet af de osäkra Fordringarne år 1834 Utgift: Förvaltnings-koslnader (Se Specification hvad året iS34 beträffar*} . Vinst Som blifvit använd: 4. Till godtgörande af de efter Revisorers pröfning ^ såsom osäkre på särskildt blad balancerade Lån B. Återstoden då särskildt Conto afsatt för att till Banken i stadgad ordning lefvereras**} *) Året 1834. Resekostnads-ersättning 5o: — Discretioner, Arfvoden och Miss rtiknings-penningar i,3i3: Ljuspenningar 36i: 24. — Lagsöknings-kostnad 1,127: — Revisions-kostnad 767: 14. *) De under Litt. B. upptagne vinstsummor äro till Bankens disposition ingångne: Dertill anslagen Fond R:dr 200,000 vid 1862 års slut. R:dr 280,000 vid 1833 års slut. R:dr 280,000 vid 1834 ^1S slut‘ Skuld: Till Banco-Disconten i Stockholm, för aflemnade, dels Conlanla .medel-, deis Reverser . Vexel-Banken, för utelöpande Assiguationer . Låué-Bauken, för Balancerad vinst . Tillgång: Hos Vexel-Banken iuneståendé Fordran hos Lagsökte Gäldenärer Inkomst: Influtne Räntor: (året 1834. Förskotts-Räntor. Utgift:
Enligt en hos Krigs-kollegium upprättad, pä fastställda åtgångs-staten och sednaste auktions-pris grundad uträkning äro de för sistnämnda år påräknade utgifterna å anslaget följande: Statsbidraget till beklädnadens underhållande, att till Beklädnads-direktionerna utgå 221,923: 47. Ersättning ät innehafvarne af indragna rotar för beklädnadsbidragets afkortande å vakansafgifterne 6,740: 44. Beklädnads-slitnings-ersättning för kommenderingar, som af 4:de Hufvud-titeln underhållas, hvartill eljest saknas tillgång, hvadan skillnaden emellan denna summa och det nuvarande anslaget 208,200 R:dr utgör det behof, hvilket nu behöfver fyllas. Transport —’ 197,236: 98. Bih. till B. St. M 2 till Kongl Majis Nåd. Prop. JVS 1, om Statsverket 1859. Transport 197.236: 98. Då den sålunda ifrågaställda förhöjning i anslaget påkallas af ökade pris pä beklädnads-inaterialier och arbeten, saint någon nedsättning uti dc till regementenas och korpsernas beklädaads-fonder enligt gällande författning utgående beklädnads-anslag destomindre kan ifrågakomma, som munderingarna, i anseende till de utsträckta vapenöfningarna, nu äro underkastade vida större slitning än tillförene, tillstyrker .jag i underdånighet, att framställning till Rikets Ständer måtte få ske derom: att anslag till "Lifoch släpmunderingar vid Rothålls-regementena” förhöjes med 23.800: — samt att tillika medgifves, att de besparingar, som ä det sålunda förhöjda anslaget kunna uppkomma, få användas till bestridande af slitningsersättning för garnisons-kommenderingar, hvilka af 4:de Hufvud-titelns anslag underhållas. Salpeter-uppköp.
Ledamöter icke anledning at frångå deras härutinnan förut widtagne beflur; hwaremot lärer blifma bäve rättmätigt och satt uran alc twifwelsmal, at Bönder och Allmoge, sedan de. hädanefter komma at utgöra lika stämpladt papper med Ständspersoner, böra wid Lxpen8er8 tildelande undfå sädane til lika beräkning och Summa, som under enahanda förhållande manligen bestas Ståndspersoner A' Frägan, som hos Höglofl. Nidderstapet och Adeln blifwit förelagd derom, at alla Inlagor, rörande Ursyningar, Kohlning m. m. borde, i proportion efter förmonligheten, ckartera8, finner Utffottet icke lämpelig ar godkänna, hälst sadan förmonligher sällan kan bestämmas. Men ater under Den r? Mars antagande af hwad Högwördige Praste-Stander erindrat, torde Srads< och Brandwakter böra lika med Rronans Manftap befrias fran stämpladt papoer, och bidrag af ttockne-Stämmo, ?rotOLolj ej behöfwa ckarteras. 25. §. Til följe af hwad hos Högloft. Ridderffapn och Adeln blifwit andragit, kan Urskottet icke underlåta foresta, at i Författningen ma uttryckeligen omnämnas, bet ^äcadshäfdingarne äga til godo njuta förfäljmngs-procent, och lika med andre Redogörare balancera hwad de kunna hafwa wid invenwiMA i behåll af det stämplade papper de efter requiskioner undfått; men Utskottet ser sig ej kunna, efter Högwördige PrasteStandets önstan, medgifwa Lonsiskorii hlotarierns samma ratt, emedan af lika skal Radstufwu-Rätksdlotarierne med siere kunde sadant begära, hwilket ater wore destomera vlämpeligr, som dem stär fritt anmäla sig hos Landshöfdingen ar blifwa Försäljningsmän. 26. §.