Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
TryckfrihetsFörordu., om aflemnande af exemplar utaf tryckta arbeten; Sammansatta Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:t: N:o 11, i anledn. af väckta motioner om förändring i vissa delar af K. Förordn. den 27 Nov. 1857, ang:de vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker; N;o 12, i anledn. af väckt motion ang:de rättighet för Sönneby köping att, i likhet med städer, få uppbära V5 af inom köpingen inflytande afgifter för minuthandel med och utskänkning af bränvin; N:o-13, i anledn. af väckt motion ang:de tillägg till 6:te §:n l:sta motmt af gällande HandelsOrdn.; Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:t: N:o 129, i anledn. af väckta motioner om förändrad lagstift ning i afs:de på kronohemman och nybyggen; N:o 130, i anledn. af väckta motioner om ändring i de ang:de fattigvården i Riket gällande föreskrifter; N:o 131, i anledn. af väckta motioner ronde vilkoren för kyrkors sammanbyggnad. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtskits den 18 och 20 dennes bordlagde Utlåt. N:o 123, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens Åttonde Hufvudtitel. Usta punkten. Utsk:ts hemställan bifölls. Mom. litt. a. Hr Skogman, Carl Johan Alfred: I öfverensstämmelse med hvad R. o. Ad. för Exped.Cheferne inom de öfriga Depart.- Expedma beslutat, anhåller jag att det i denna punkt föreslagna beloppet måtte höjas till 5,500 rdr.
Maj.ts Nädiga Proposition införde förbehåll, tillstyrkt, att öfwerenskommelser om afgifter till de Fattiges försörjande skulle, likasom wauligen andra allmänna föreningar, till Kongl. Maj:ts Nädiga stadfästelse öfwerlemnas; men att Utskottet ansäg det wara utom all fräga, sä wäl att i detta ämne, i behörig ordning fattade serssillde beslut ägde kraft till werkställighet, utan att behöfwa hos Kongl. Maj.t i underdänighet anmälas, som att hwarje Församling hade fri dispositions, rätt öfwer deir Fond, som hwar och en till sine Fattiges underhäll anslagit. Ve supra. Lx ?rotocollc> Larl V. Ltrogmsn. Wördä liv Den 12 October. Wördsamt Memorial. ^ill Constitutions.Utffottet bär ifrän det He. derwärda Bonde-Ständet blisrvit infordradt ut. läkande öfwer Talemannens den 8 fistlioue gjor, da »vägran af Proposition pä den af Riksdags, mannen Anders Joachimsson i Ständet wäckta motion, rörande KungSgärdarnes för. säljning. Sä mycket Utskottet af det meddelade Protocolls. Utdraget kunnat inhämta, »var srägan om Kungs, och Kungs Ladugärdars För. waltning, i Stats. Utskottets Betänkande före. flugen, första gängen hos det Hederwärda Bon. de-Ständet före till pröfning. I stöd af 56. §. RegeringS.Formen har Utskottet wid sädant fö. rewettande, ansett Tale»nannen äligga, att icke göra annan Proposition än antingen till affiag eller bifall af Stats.Utskottets Memorial eller ock till äterremitz, i stöd af inom Ständet gjorde anmärkningar; i hwilket senare fall Riksdagsmannen Anders Joachimssons ytt. rande wisierligen kunde ätfölja äterreinisien till Stats,Utskottet.
S. D. Wid föredragning af StatsUtskottets Memorial N:o 261, om de rörande Statsregleringen alfattade Betänkanden, jemte en Tabell öfver StatsWerket, fann BondeStådet för godt, det borde detsamma, såsom icke fordrande vidare åtgärd, läggas till Handlingarne. S. D. Hos BondeStåndet föredrogos ånyo Constitutions-Utskottets den 28 sistlidne Julii och den 2 dennes på bordet lagde 9 särskilde Memorial, innefattande under - Vrot. Utdr d. 10 Julii 1323. 461 rättelse om de åtgärder, som af Utskottet blifvit vidtagne 1 anledning af gjorde anmärkningar emot Konungens Rådgifvare och Föredragande i StatsExpeditionerne. Desse Memorial angingo: Nio 18, Anmärkningar emot Föredragande, dels i Handelsoch Finance-Expedition, dels i KrigsExpedition, af hvilka den sistnämnde, nemi. StatsSecreteraren Qviding, blifvit, för tillstyrkanden i afseende på mindre Creditivets användande, stäld under tilltal inför RiksRätt; och har Utskottet anmodat Riksens Ständers Justitieombudsman , att, efter äskande af behörig kallelse, denna sak i laga ordning utföra. N*.o 19, Anmärkning emot Föredraganden af Handelsoch FinanceÄrenden; N:o 20, Likaledes. N:o 21, Anmärkning mot Föredraganden af KrigsÄrenden. N;o 22, Anmärkning mot samma Föredragande. N:o 23—24, Anmärkning äfven mot Före» dragande af KrigsÄrender. 462 Fröt. Utär. d. io J ulii 1823. N:o 25, Flere anmärkningar mot Konungens StatsRåd och samtlige föredragande StatsSecreterare.; N:o 52, Anmärkning mot Hans Excellence StatsMinistern för Utrikes Ärenderne.
Må den som deruti (åsidosättande rygtbarhet och enskildta fördelar} ej fores af annat än värdig foster 486 Den 5 Martiin landskänsla beifra folkets rättigheter till och medi ringaste omständigheter gärna och med skäl äga min oinskränkta högagtning, men må han å andra sidan aldrig glömma att det finnes deremot svarande lika skyldigheter, Må man endast uppmäiksamt vagta nationen från söndringar uti begreppen och öfvertygelsen, sora splittra den enighet, hvilken befäster constitutionens lycka, och tro det man in(ör fäderneslandets Domstol gör sig saker till följderna derutaf; med uteslutande rätt att åtala förbrytelser i allt, då endast hålla sig till saken icke utmärka någon tanka af stridiga intressen ty kan hända finnes änou i Sverige den gamla vana att tro sig lida, så snart någon omnämner det, och i hopp att genom klagomåls anförande vinna ensidiga fördelar, (följd af den mindre upplystes sämre bildning), utan att ens forrska till grunderna af rättighet, billighet och må hända stundom möjlighet. Efter hvad jag sålunda haft den äran anföra, hvaruti jag vore lycklig om Högiofl. Ridderskapet och Adeln täcktes gilla ett det renaste och varmaste nit för fäderneslandets lika dyrbara och heliga rättigheter och skyldigheter; vågar jag underställa ITöglofi. Ridderskapets och Adelns pröfning samt den värda ledamotens (Herr Anckarsvärds) egit godtfinnande, om icke den ändring af motionen borde tillåtas nemligen: att i stället för bestämdt afsittande af LifRegementets HussarCorps och dess införlifvande med Xnfanterie, den jag icke finner på någon rättvis grund mig kunna understödja, att Konun» Den 5 Martil. gen täcktes i nåder låta för Rustningstjenstens utgörande i allmänhet till Rusthållarnes fria antagande utarbeta ett lämpligt Passevolancecontract, som uti sig innefattade ej mindre årliga Rustningsoch mötesafgiften, än hästsrnes remontering och årliga underhållande. Att detta mitt vördsamma anförande må åtfölja remiss af Herr Anckarsvärds memorial, anhålles ödmjukeligen, N;o 6.
Att bedet är en stor ära som vederfares oss, så- de henne i varma ordalag. Därefter vände höfva spela upp för akademiens præses en väl lärare som elever, så är mitt hjärta han sig till Edholm, Hedberg, Jolin och så ful komposition och på ett så afskyvärdt uppfyldt af oro, att vi icke skola kunna Josephson samt talade ifrigt med dem under instrument vore detsamma som att för alltid motsvara den konstälskande prinsens foren lång stund. Jag har anledning tro, att detta gifva dödsstöten åt mitt anseende som piadringar. Emellertid hoppas jag, att hvar och samtal föranledde Selma Lindqvists debut nist! Hertigen smålog, han hade utan tvifen gör sitt bästa, och de återstående dagarföljande höst som » min ros i skogen », vel i mitt ansikte läst min förfäran och na skola vi använda till flitiga öfningar. » hvilken lysande teaterafton säkert en del frågade: Det gick ett djupt andetag, genom den af läsarinnorna ännu erinrar sig. unga kretsen. Prinsen på uppvisningen! Nå, uppvisningen fortgick och slöt, och » Är pianot icke bra? » » Nej, ers kunglig höghet, det är förYnglingarne rodnade och kastade ängsliga prins Oscar syntes i det hela nöjd och skräckligt, » lydde mitt uppriktiga svar. blickar på hvarandra. Flickornas ögon strå- hälsade oss till afsked med några vänliga Hertigen skrattade. W. såg häpen ut. » Vi lade och inneburo mod och förtröstan. Det ord. få väl då se till att skaffa hit ett bättre, » finns verkligen tillfällen, då unga damer äro Det är trettio år sedan dess, men de sade hertigen, vinkade farväl och skyndade mycket modigare än unge män, icke minst som voro med, glömma säkert icke den ut, men kvarlämnade ett så djupt och outnär det är fråga om att stå öga mot öga stund, när man fick deklamera vers för plånligt intryck af storsinthet och konungsmed en ung vacker prins! skalden, hertigen af Östergötland. lighet, att den förut bäfvande eleven från Emellertid blef det nu flit och arbete de Konung Oscar har viktigare värf att sköta den stunden blef en stark rojalist. återstående dagarna.
Om Befordringar och Afsked, Befordringar och förordnanden böra , utan afseende på hvem som eger afgifva förslag dertill, ske pä föredragning of den Förvaltnings-chef, 116 hvarunder ämbetsmannen, efter utnämningen , skall lyda. Upphöjelter till adelida värdigheter, förflyttningar linder samma förvaltning, tjenstledighets och afskeds beviljande , böra ske på föredragning af deli Förvaltnings-chef, hvarunder vederbörande tjena. Ingen Förvaltnings-chef må ega att föreslå eller contrasignera fullmagter å andra ämbeten, ån de der höra under hans förvaltning. Pensioner böra beviljas med detsamma som afsked, hvarefter Pensionairerne hafva att, för deras utbekommande of statsmedlen, hålla sig till Drätsel-förvaltningen: börandes, genom allmänna reglementen , bestämmas, hvilka sorn åro pensions. berättigade, till förekommande af ojemn utdelning af pensioner. På Drätsel-förvaltningens föredragning utnämnas de Pensionairer, som ej i och för deras innehafde tjenst, utan för fattigdom eller andra skäl s erhålla pensioner. Om Fullmagtsoch Pappers-lösen. För uppbärandet af så beskaffade inkomster äro sådana skäl anförda, att Utskottet icke kunnat undpå framställa den önskan , det lösen för Fullmagter och Expeditioner må, så snart sådant pröfvas verkställbar, upphöra att särskildt betalas tili vederbörande Stats-rxpeditioner och förvaltningsverk , utan i stället i ehart an, eller på annat lämpeligt sätt , ingå till ersättning, genom ”7 Statsverket, ät de ämbets män, hvilkas löner dr o på sådane sportler beräknade. Om ämbetsmannamyndighet controll ooh ansvarighet. Öfver hvad under denna titel, i afseende på Riks - Rättens sammansättning , blifvit anfördt, har väl Utskottet, sorn med Domstolars organisation icke har befattning, ej ansett sig tillhöra, att meddela yttrande; men då, genom en ny organisation af Stats-förvaltningen, vissa Collegiala ämbetsverk möjeligen komma att förändras eller indragas, hvarigenom rubbning sker i antalet af Riks-Rättens ledamöter * så har Utskottet trott sig böra på denna omständighet fästa Riksens Höglofl. Ständers uppmärksamhet.
Ankom den fl8 Oct. 1823* Betänkande, ofver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer angående vidtagande af en yt - IagUtskottets Betänknndett. 13 terligare anstalt till förekommande af Fångars flykt. Kongl. Julii aflåtne , och af samtlige Respective RiksStånden till Lagutskottet» åtgärd remitterade Nådiga Proposition är af denna lydelse: ( »:sta Sam. a:dra Bandet.) Efter öfvervägande af denna Kongl. Majtts Nådiga Proposistion, med hvad de dervid fogade handlingar i öfrigt innehålla, får Lagutskottet deröfver sig nu utlära. Om å ena sidan med skäl kan påstås, dels att en hvar, sorn genom Lagbrott förverkat den personliga frihet, som åt hvarje laglydig Medborgare genom SamhällsLagen är försäkrad» må skylla sig sjelf får det äfventyr hvarföre han blottställer sig, om han genom flykt söker undkomma deras vaksamhet, hvilka om honom hafva vård; dels ock att många svårigheter framställa sig att förekomma långars flykt, om icke de, som skola dem vårda, blifva berättigade att vid rymnings försöken hindra verkställigheten deraf genom våld, äfven å deras lif, så synes likväl å andra sidan gifvet, att rättigheten får den ene att uppoffra den andres lif kan, under ett väl inrättadt Samhälles tillstånd, endast hårledas från rättigheten till sjelfF rsvar, hvilket förutsätter aniall, som icke kan annorledes afvärjas; 14 LagUtskottits Betänkande)!. och den,' sorn flyende utur fängelset söker sin frihet, utan att utöfva våld å Väktaren eller sätta sig till motvärn då han fasttages kan icke sågas hafva försatt sin väcktare i tillstånd af nöd, hvarföre han genom sjelfförsvar hade behof att sig värja. Då det är Samhällets rätt, att genom inskränkning i ' deras frihet, sätta de Samhällsmedlemmar, hvilka stört ordningen och friden, utur tillfälle att vidare blifva skadlige.
Med föranledande af Rikets sednast församlade Ständers beslut om upphostande af ali utgifning från Banken af sedlar å 16, 12 och 8 sk. samt 14 och 10 sk,. Banko-Vtekottets Utlåtande, N:o 21. 3 kopparmynt, hafva åtskilige Bankoverket tillhörande personer hos Utskottet sökt ersättning för förlorad inkomst i följd af berörde sedlars indragning; och får Utskottet härmed afgifva yttrande öfver de af dessa ansökningar, som Utskottet ansett sig böra till Rikets Ständers bifall anmäla. Ifrågavarande ansökningar äro följande: l:o af Bankens samtelige nu varande kommissarier, hvilka, med åberopande af ett utaf vederbörande tjensteman meddeldt bevis, att arfvodet för bestyret med granskningen, uppräkningen, öfverkorsningen och förseglingen af omförmälda slags sedlar under åren 1845 — 1849, för hvarje kommissarie i medeltal utgjort 233 r:dr 3*2 sk. 9 rst. banko, anhållit, att från och med innevarande års början till fulla beloppet, enligt detta medeltal, undfå ersättning för den förlust, som, genom upphörande af nämnda bestyr, dem tillskyndas, dock att från ersättningsbeloppet afräknas det arfvode, som årligen belöper på hvar och en af kommissarierne för granskningen m. m. af de förslitna sedlar å förberörde valörer, som från och med nyss uppgifna tid till Banken ingå. De skäl och omständigheter, hvarå sökanderne grundat denna deras begäran, åro hufvudsakligen: att arfvodet för bestyret med förslitna sedlars granskning och öfverkorsning m. m., i anseende dertill, att detta bestyr, på grund af gifna föreskrifter, alltid uteslutande tillhört och ännu tillhörer
Mar in-regemente. 1 Ofverste och Sekund-chef 1 Förste Major. 1 Andre Major . 1 Kapten 1 Löjtnant, Ira klassen 1 Dito 2:a d:o 1 Under-löjtnant 1 Fanjunkare 1 Furir, S:a klassen . 1 Dito 2:a d:o 1 Regements-trumslagare Flottans Konstruktions—korps. 1 Ofverste och Sekund-chef . i Kapten 1 Kapten-löjtnant, Ira klassen 1 Dito 2:a d:o 1 Premier-löjtnant 1 Sekund-löjtnant 1 Under-konstruktör . Flottans Mekaniska korps. 1 Departements-chef (Major) 1 Kapten (Kapten-löjtnant) . 1 Löjtnant (Premier-löjtnant) Flottans Maskinist-officerare. Pension från Amiralitelskrigsmanskassan. Föreslagen fyllnadspension. Summa ny Pension. Prop. M 1, om Statsverket 1859. Lönefördelar efter gamla [ efter nya Slaten. Förvaltningen af Sjö- ärendena. 1 Amiralilets-kammar-råd 1 Sekreterare, 1 Kamererare 1 Kassör 1 Registrator, 1 Notarie . 1 Kammarförvandt, 1 Bokhållare 1 Kammarskrifvare 1 Kanslist 1 Waktmästare 1 Kammardräng Flottans Civil-stat. 1 Ofver-kommissarie . 1 Kontorsförrnan 1 Sekreterare och Auditör * . 1 Sekreterare* 1 Kassör vid Carlskrona station 1 Dito vid Stockholms d:o 1 Redogörare vid Göteborgs depöt 1 Auditör 1 Advokatfiskal 1 Kammarförvandt i Förrådsförvaltare . i Regementsskrifvare, 1 Revisor Pension från Ami ralitetskrigsntanskassan. Föreslagen fyllnads pension. M 3 till Kongl. Maj.is Nåd. Prop. JYf 1, om Statsverket 1859. Löneför delar Pension från Aini ra 1 itetsFöreslagen Summa fyllnad» pension efter gamla | Staten. 1 1 efter nya Staten. krigsmanskassan. " J Pension. R:dr ö. R:dr Ö. R:dr ö. R:dr ö. Flottans Medicinalstat. M 3 lill Kongl. Majlis Nåd.
Äfven Ringstedt ville det, änskönt han sökte sauvera skenet af blaserthet, – han var nemligen representanten inom det stridbara lägret för den nya stora sanning, hvilken i de dagarne gjordes uppe i Skandinavien, att nemligen «kärleken är brunst», och han betedde sig till följd deraf försmädligt gent emot honkönet, vare sig han mötte det i hemmen, restaurationerna eller bordellerna. Berglund iakttog en värdig hållning, och Truls lät de andre hålla på. Efter en tredje, ännu grundligare öfverläggning, hvarvid det visade sig, att ingen ville taga initiativet, fick man ändtligen en släde på Gustaf Adolfs Torg. Hvarpå de fyra herrarne i härligt före och bjellerklang foro genom tysta, tomma gator, hvita af månsken och snö, upp mot norr för att studera Venus vulgivaga. Truls kom icke på förtrolig fot med sina bröder i Apollo. Han knöt heller icke till med «Morgontidningens» redaktionella äkta par. På aftonen till supén hade han i rättan tid begifvit sig åstad, i naiv samvetsgrannhet klädd enligt inbjudningskortets anvisning «i hvardagsdrägt.» Till följd af sin gamla, outrotbara olust för borgerliga kretsar hade han länge promenerat upp och ned utanför herrskapet Forsmanns eleganta palais i villakvarteret, utan att kunna förmå sig till att träda in igenom den stora jernstaketsgrinden. Ekipage efter ekipage körde fram; herrar och damer i full sällskapsståt lupo in mot det rikt upplysta huset. Alltså hade han gjort en etikett-bock, slöt han; han skulle tagit frack och hvit halsduk på. Sedan han en half timme nervöst storlupit på den korta sträckningen af den lilla gatan fram och tillbaka i slitningar emellan invärtes Scylla och Carybdis, styrde han med snopet energiska steg kosan hem. Dagen derpå kastade han sitt ursäktsvisitkort in hos herrskapet, som redan afrest till tidningsbyrån; och kom sedermera hvarken på ena eller andra stället. Han var ensam i en stad, som han kände vara honom främmande.
All verldslig öfverhet är skyldig, att försvara Guds ord och den rätta kyrkan, ty Gud har icke allenast satt dem lika såsom herdar, att försvara och beskydda undersåtarenas lekamliga lif och näring; utan förnämligast att vidmakthålla Guds ära och kunskap hos det menskliga slägtet, den rätta Gudstjensten handhafva, falsk lära och afguderi straffa och utrota, och förr sätta alltsammans i sticket, än låta tvinga sig och sina undersåtare till afguderi och lögn. Derföre säger den 2:dra Psalmen till dem: Kyller Sonen, det är: anammer Guds ord och befrämjer det. — Detta är den verldsliga Ofverhetens besynnerliga embete, som man ser, att Gud uti historien det fordrar, och icke allenast de fromme Konungar hos Judarna, såsom Josaphat, Josia, Ezechias, utan ock ibland hedningarna, såsom Nebucadnezar, Darius, Cyrus, derföre af den Heliga Anda öfvermåttan varda prisade, att de den rätta Gudstjensten inrättat, och hafva sig med makt upsatt emot afguderi”. Så Luther. Om det således är hvarje Regerings pligt att afse dessa förhållanden: så Ur det ock dess rättighet att vidtaga de författningar, som kunna anses mest gagneliga för statsändamålets ernående, således att, till förekommande af befarad oordning, icke blott förordna om de villkor och förhållanden, under hvilka vissa gudaktiglietsöfningar må tillåtas, utan äfven att från tillgodonjutande af medborgerliga förmåner, t. o. m. från sitt område, afhålla eller förvisa dem, hvilkas religiösa tro och bekännelse, eller i religionens namn företagna gerningar strida mot samhällets ändamål, sådant det af samhällets målsmän upfattas. Denna rätt synes mig alldeles obestridlig. Vi veta, att familjen är det borgerliga samhällets grundval eller rot. Lika litet, som det lärer kunna bland kloka och tänkande menniskor påstås, att en husfader skall vara skyldig i kretsen af de sina inlåta eller tåla den, hvilken med ord och gerning störande och förderfligt inverkar på husets frid och välbefinnande; lika litet kan detta fordras af det större samhället eller Staten.
Hr Brakel säger: »Vi mäste fatta ett beslut, an tingen att indraga större delen af flottans stater och korpser, hela Carlskrona varf och station, och åtnöja oss med några snabbgående ångfartyg och några jernklädda flytande batterier till de Stockholmska vattnens försvar». Något sådant förslag förekommer alldeles icke i J)ep:ts-chefens yttrande till K. M. Vidare »eller att nybygga ett lämpligt antal fartyg, försedda med tidens bästa ånga och bästa artilleri, samt att nydana en duglig stamtrupp till dessa fartygs bemanning och tillse att arbetena på varfven bedrifvas på ett sätt, som så mycket möjligt tillegnat sig de mera verksamma mekaniska medel, som tiden satt oss i händerna.» Slår man 1111 upp Dep:ts-chefens anförande inför K. M., finnér man bland annat följande: »Det enda system, som derföre vid våra förhållanden kan i detta afseende tillrådas, måste således vara, att hålla en inskränkt materiel i bästa och mest tjenstbara skick, samt att framför allt så ordna och öfva personalen, till hvilken bättre ämnen finnas hos oss än inom de flesta andra nationer, att hvarje del deraf må i behofvets stund ega den fullständigaste insigt och skicklighet, att materielens verksamhet må kunna blifva den högsta möjliga». Jag finner i detta yttrande ej någon egentlig olikhet med hvad motionären föreslagit. Vidare förekommer i Dep:ts-chefens anförande, »att beskaffenheten af Sveriges sjö-krigsmateriel obetingadt bestämmes af densammas ändamålsenlighet och förmåga att uppfylla dermed afsedda behof», i hvilket afseende Dep:ts-chefen föreslår trenne slag af fartyg, nemligen grundgående, djupgående och snabbgående. Ångkraft anser l)ep:ts-chefen böra finnas på alla fartygen, hvarjemte han förklarar, att de böra vara bestyckade med artilleri af den kraftigaste beskaffenhet, och alla, utom sista klassens, föra betydligt mindre tackling. Jag hemställer om icke detta just är hvad Hr Brakel åsyftar med sitt förslag i fråga om flottan till det yttre försvaret. Hr Brakel föreslår, att K.
Då jag dervid yttrat den tanka, att den, som anserj han följer sam vetsöfvertygelsen såsom rätta vägledningen för sitt sätt att se, tror jag detta orduförstånd af Lagen vara både det rättaste och värdigaste. För öfrigt har jag föreställt mig, att man öfverallt vore lemligen öfverens derom, att orden samvetsöfvertygelse och godtycke hafva roed hvarandra intet att beställa, Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm: Då jag ej känt smärtan af felslagna förhoppningar vid den af Ridderskapels och Adelns pluralitet vägrade återremiss af ConstitutionsUtskottets Betänkande i sin helhet, uti hvilken åtgärd jag endast funnit en enkel tillämpning af Grundlagens tydliga föreskrift; och jag alltid skall anse det för högst äfventyrligt, om någonsin en egenvillig tolkning af Grundlagen blef en häfstång för åstadkommandet af hvilka resultater som hälst, kan jag ej eller med Herr Friherre Anckarswärd instämma deri, att en undantagslag blifvit stiftad för behandlingen af ConstitutionsUlskottets Betänkande. Det är ej min afsigt, att återvända till den bevisning jag i della afseende sökte åstadkomma, då frågan förevar; men då ämnet ånyo blifvit vidrört, kan jag ej undgå att fästa Riddel skåpets och Adelns uppmärksamhet på den omständighet, ej allenast att ett annat GonstitulionsUtskottels Betänkande, Den 21 Juli i f. ra. ioo det sorn innefattade de hvilande grundlagsförändringarne sedan sista Riksdagen, blifvit punktvis, ja momentvis afgjordt, första gången det föredrogs; utan äfven att det så kallade FinanceBetänkandet på en Ledamots begäran bl ef frarnstäldt till afgörande i ett sammanhang, ehuru det bestod af 5 serskildta Betänkanden under olika nummer, utan alt någon röst då höjde sig mot lagligheten af ett sådant föredragningssätt, hvilket allt synes tala för min sats, att hvarken ordalydelse eller praxis ovilkorligen fordrat, att Betänkande och Förslag skulle beteckna detsamma.