Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med förmälan, hurusom af den utaf Ola Månsson vid sista rättegångstillfället inlemnade skrift från åtskilliga personer, antydande jemväl de i Lånekontoret i Malmö sökta penningelån, med hvilka Ola Månsson tagit befattning, det visade sig, att denna skrift, utöfver de vid förra förhöret af Advokat-Fiskalen omförmälde, upptog ytterligare fyra lån, nemligen för den 14 April 1858 ett till Landtbrukaren Bergman i Esperöd å Femton tusen sjuhundra femtio Riksdaler, för den 1 Maj 1858 ett till Mårten Larsson i Tränäs å Ett tusen Riksdaler och ett till Jöns Persson i Gislöf å Två tusen Riksdaler samt, för den 7 Augusti 1858 ett till Per Nilsson i Stickhof å Ett tusen Riksdaler Riksmynt, yttrade Advokat-Fiskalen, det han ansåg Ola Månssons mening, likasom Advokat-Fiskals-embetets pligt, vara att, äfven i afseende å dessa lån, göra Ola Månssons förfarande till föremål för denna undersökning; — i enlighet hvarmed Advokat-Fiskalen nu tillsporde Ola Månsson om den befattning han med berörda lån kunde hafva tagit Ola Månsson ' förklarade, att han icke biträdt med i ordningställande af handlingarna rörande nämnda fyra lån, men att han till Kamreraren vid Lånekontoret, Fogelklou, såsom förrbemälde lånesökandes kommissionär, aflemnat dessa handlingar och jemväl hos honom utqvitterat penningarne, samt att Ola Månsson icke uppgjort någon liqvid med Bergman om hans lån, utan efter afdrag af förskottsränta och Fogelklous kommissionsarfvode afsändt hela återstående lånesumman med en resande till Ystad, hvaremot Ola Månsson ville erinra sig, att han med låntagarne uppgjort liqvid om de tre öfriga lånen. R. St. Just.-Ombudsmans. Embets-Bercittelse till 1859 års Riksdag.
Det ligger ock i sakens natur, ali det friare deltagande i borgerliga yrken, som näringslagstiltningen medgaf qvinnan, skulle utöfva ett allt mägtigare inflytande så väl på rigtningen af hennes uppfostran och första bildning, som på hennes sednare utveckling, och att, i följd deraf, ett allt större antal qvinnor skulle för hvarje är linna med sin fördel öfverensstämmande att sjelfva utöfva myndigheten. De förflutna årens erfarenhet torde ej heller hafva ådagalagdt någon våda af den qvinnan genom gällande lagstiftning lemnade frihet, utan tvärtom bekräftat den vid lagens antagande gjorda anmärkning, att i qvinnans natur läge en till räddhåga gränsande försigtighet i ekonomiska angelägenheter, som gjorde att lion mera sällan än mannen utsatte sig för förluster i företag eller för vådliga spekulationer, äfvensom en större idoghet och sparsamhet, hvarigenom det en gång förvärfvade så mycket snarare bevarades och förökades. Men vid dessa förhållanden är ock den formalitet, som gällande lag uppställer för myndighetens inträdande, redan förkastlig ur teoretisk synpunkt, och då den derjemte stundom kan vara förenad med jemförelsevis kännbara kostnader, synes den böra försvinna, så mycket heldre som, redan vid lagens antagande af Rikets Ständer, erkändes att ”den innefattade en lämplig öfvergång från det dåvarande absoluta förbudet lill den ovilkorliga frihet, som del Kongl, förslaget sökte införa.'’ Men det är ock en annan omständighet, som, måhända gifver än mera stöd ål det nu framställda förslaget. För den myndighet, som 1858 års förordning vilkorligt tillerkänner qvinnan, fordras nemligen att den der löreskrifna anmälan af henne skett ”vid den domstol, hvarunder hon i Jormyndaremål lyder."
Pf w iso Af dea 27. Xviii, angående bj^faU tilfe^StatsUtskoUefs Betänkande, i anledning '•(v-/Hägra utaf Berrår 6 JK^vtsorer år 1Ö15 väckta frigot, rövande redovisningen lör StatsVerkets medel; Jemte förklarande a£ rldttn s^rtYieiligä erkänsla, "hvartill StaUdgt * kända förblmdet emöt t-férVä-r Revlsöre^ föril deras nofirgvanna cidh \it>pmärfc's?.mttM* T el \K - C I5 i:/Tm Ren 51 Juli e, n^. granskning, hvarigenom blifvit föranledt inrätfcmdet af deri RiksBok öfver Rikets inkomster och utgifter ni, nr, hvilken mari nu niea säkerhöt bör hoppad att snart se fullbordad, och hvilken oféjbayt vid Statsverket och deröfver ItlifVånde Revisioner skall medföra en ordning och ledning, som hittills varit saknad, iijaiibite* JJ tt* * ® 4[ - U','.- i‘302få^f‘Ä¥ fdien1^7< juul,' innehållamfe bifffll t^L StatsUtskoftets Betänkande, a ngåendö-iap*lagJ‘af medel till Allmänna Arbetsoell dorTecftohshus, saint, att Ståndet ansett att tKongl. Majit i underdånighet inl frahit^ta^dfeh aphållan, att ehuru anslag på Stät '■i liö1dttäu ändamål icke skett, Kongl, Majit likväl i Nåder täcktes innan nästa Riksdag låta någon dylik inrättning företaga'* och, sä vidt tid och omständigheter medgifva, till fullbordan bringas utaf de jriedel Knjpgl.
Se vi till, att barnen under hemarbetet iakttaga riktig kroppsställning, hafva tillräckMedlet a t t förebygga öfveransträngningen lig, lagom och god belysning, hvarken för stark eller för svag och från rätt sida, se vi till, att öfanser r e k t o r P a l m g r e n ligga d ä r u t i, a t t skoverläsning, skrifning m. m. går raskt undan och l a n ö p p n a r sin s l u t n a k r e t s för föräldrarne på så knapp tid som möjligt är, att barnen ej och l ä m n a r dessa tillfälle a t t d e l t a g a i be» sitta och hänga öfver boken » och därigenom s t ä m m a n d e r ä t t e n öfver d e r a s b a r n s v ä l och uttänja påläsningstiden utan nytta för studierna, men till skada för kroppen? Söka vi på lämpligt sätt afEfter hålla dem från bruket af spritvaror och tobak? Beinföres i v å r a undervisningsanstalter. söka vi åtminstone någon gång den skola, där våra a t t hafva o m t a l a t, h u r u valfriheten u n d e r aderbarn större delen af året vistas för att se och iakttaga ton år t i l l ä m p a t s i S a m s k o l a n, u t v e c k l a r h a n både dem och lärarne, samtala och rådgöra vi sina å s i k t e r om valfrihetens b e r ä t t i g a n d e, dess med de senare om våra barns väl, anlag och fel, följa vi de råd och anvisningar, som de gifva? h ä l s o s a m m a inflytande för l ä r j u n g a r, för skoKänna vi ens till utseendet de lärare, åt hvilka lan och för h e l a lifvet s a m t möjligheten af vi anförtrott vården af det käraste vi äga? Tillse vi att barnen använda sina långa ferier på bästa sätt, så att feriearbetet något kunde stående s k o l o r d n i n g eller s c h e m a t a behöfva underlätta terminsarbetet?
Mot denna beräkning kunde måhända anmärkas, att det syntes nog djerft att antaga just det år (1855), hvars tull-uppbörd så betydligt öfverstigit alla de föregående årens, såsom den måttstock, hvarefter förhållandet i allmänhet för framtiden borde bedömas. I detta afseende finge likväl erkännas, att de skäl, hvarpå kommitterade grundat ett sådant förfarande, egde en ganska hög grad af giltighet. Det kunde nemligen, enligt Departements-Chefens omdöme, icke förnekas: att, i bredd med ett allmänt betydligt ökadt välstånd, landets förmåga att till förbrukning införa utländskt gods äfven stigit; att följaktligen, i afseende å de för tull-uppbörden vigtigaste artiklarue, såsom Socker, Kaffe, Tobak, Vin m. m. icke gerna någon minskning i införsels-qvantiteterna, annat än möjligen undantagsvis, borde kunna motses; att då, från och med innevarande år, införsel blifvit tillåten för en stor del varor, som förut varit till införsel förbjudna, häraf äfven borde förväntas en ej obetydlig inkomst B il. N:o 6 lill Kongl. Maj.is Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 51 utöfver hvad sora ingått år 1855; att, då några af de vigtigare kassa-artiklarne, såsom Gryn, alla slag utom af spanmål, samt feta Oljor, hvilka under vanliga förhållanden inbragte ej obetydliga summor, under en del af sistnämnde år undantagsvis varit befriade från införsels-tull, afseende jemväl borde fästas derå, att ifall, på sätt Kommitterade föreslagit, dessa artiklar framdeles åter komme att med tull beläggas, derigenom likaledes kunde påräknas någon förhöjning i (ull-inkomsterna; samt slutligen, att genom de betydliga tull-nedsättningar och lättnader i rörelsen, som enligt Kommilterades förslag skulle komma att ega rum, en i allmänhet ökad förtullning otvifvelaktigt borde framkallas.
Att afhjelpa detta missförhållande är desto angelägnare, som detsamma i annat fall, med de betydligt ökade tillfallen till arbetsförtjenst, som genom landets stigande odling och utveckling i alla rigtningar under de sednare åren blifvit den arbetande klassen beredda, tvifvelsutan skulle komma att i hög grad försvåra rekryteringen vid ifrågavarande regementen. Enligt den af Krigs-kollegium afgifna och under Litt. E. vid Statsråds-protokollet fogade specifika uträkning, har kostnaden för värfvade garnisons-regementenas mathållning, enligt nu gällande utspisnings-stat, för år 1861 utgjort 202,1 SS R:dr 48 öre, oberäknad t hvad dertill af manskapets gage blifvit användt; men med tillämpning af den utaf Kollegium föreslagna förbättrade utspisnings-stat (Bil. Litt. B. vid Statsråds-protokollet), med deri af Departementschefen gjord förändring i afseende å aftonmålet, kommer kostnaden för ifrågavarande regementens mathållning, utom bidraget från manskapets gage, att, efter det för år 1861 upptagna portions-antal och med beräkning af nu gällande pris, uppgå till omkring 340,000 R:dr, eller 140,000 R:dr utöfver nuvarande anslagsbeloppet. Och då födoämnena i den föreslagna förbättrade staten icke upptagits rundligare än behofvet kräfver, samt någon nedsättning i nu gängse pris å lifsförnödenheter icke är att påräkna, hade jag föreställt mig alt Utskottet skolat lyssna till det förslag, jag härutinnan vågat framställa, eller bevilja den tillökning, som ovilkorligen är behöflig, så vida man vill att soldaten ej skall lida brist på 64 Stats-Utskottels Ullålande JYs 66. nödig föda. Jemte det jag således reserverar mig mot Uskottets beslut, tillåter jag mig vördsammast hemställa, det Rikets Ständer besluta, att anslaget till mathållning för manskapet vid de värfvade garnisons-regementena skall från det nu i Riksstaten uppförda belopp 200,000 R:dr till 340,000 R:dr förhöjas.»
Att Riks-Stånden remitterat densamma till Stats-Utskottet, bevisar hvarken Utskottets pligt eller rättighet att ensamt upptaga den. Utskottet har redan förut flera gånger visat sig förstå att rätt bedöma och tillämpa 43 och 44 §. §. af Riksdagsordningen, och borde icke hafva uraktlåtit det vid ett så grannlaga ärende, som detta. Icke eller må invändas att 80 §. RegeringsFormen är olämplig för behandling af Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, enär denna §. blott i en enda fråga förekommer i Utskottets utlåtande. I hufvudsaken torde tvänne vigtiga tvifvelsmål möta Utskottets förslag, det ena, huruvida Rikets försvarsverk derpå verkligen vinner, det andra, huruvida de skattdragandes bördor deraf verkligen lättas. Många sakkunniga tvifla på beggedera. Jag anser för min del rådligast, att innehålla med så bestämda och vidtomfattande förslag, till dess de varda af en högre kunskap och erfarenhet framlagda. Det skulle eljest kunna hända; att vi gjorde åt vära flender större tjenst än åt oss sjelfva. Jag ville sålunda hafva föreslagit, att Utskottet hade tillstyrkt Rikets Ständer att endast i allmänhet och på vissa allmänna grunder begära af Kongl. Maj:t en fullständig utredning af ifrågavarande högst vigtiga ämne, hvarigenom ändamålet säkert lika snart och på lämpligare sätt vunnits. Slutligen får jag reservera mig emot den af Utskottet beslutade nedsättning af anslaget för Kongl. Krigs-Collegium, då intet enda skäl derföre talar, men deremot flera för bifall till den Kongl. Propositionen om tillökning. ” -t Af Herr Prosten Stenhammar. ”Under erkännande af min fullkomliga oförmåga att bedöma de vidtomfattande förslag, som i Stats-Utskottets Betänkande öfver regleringen af Tredje IIufvud-Titeln framställes, tillika i den öfvertygelse, att Stats-Utskottet öfverskrida gränsorne för sin i 30 §.
fl., hvilka beröra den fysiska sidan af frågan och framhålla vådan af för tidiga äktenskap. Efter detta yttra sig verkligen ett par talare, biskop Billing och generaldirektör A l - mén, så till vida för motionen, att de erkänna dess innebörd af sanning och förorda ett förmedlingsförslag — men intet hjälper! Andra yrka afslag, bland dessa den » store » landshöfdingen, herr Bergström. Och när slutligen diskussionen förklaras afslutad, och den långa strömmen af svarta rockar böljar förbi talmansplatsen, hvar och en afleninande sin lilla sedel, sitt afgörande ja eller nej, befinnes det, att 48 röster afgå med nederlagets seger — nederlag för herr Borgs motion, förståendevis — under det 46 yrka på frågans återförvisande till det förberedande utskottet för en något grundligare utredning. En liten svag skymt af hopp för vår snälle » Helsingborgsfarbroders » mening kunna vi j u dock, kära kusin Elsa, leta ut i den omständigheten, att en så pass stark minoritet till sistone ansåg den värd ett mindre lättvindligt öde, och föll den, så föll den dock » framlänges », som termen lyder. Och därför torde nog herr Borg, som är känd för att vara en karl, den där ej ger tappt i en ärlig strid efter första dusten, komma åter, när tid randas, och kommer han igen, då råkas äfven vi på nytt där uppe — eller hur, Elsa? — du och din egen tillgifne kusin Johan. Mat och matlagning. För Idun af 0. H. D. m^J^ » en om, såsom vi i vår föregående uppp f l ^ g sats (Idun n:r 7) visade, » för mycket och för litet skämmer allt », så finnes därjämte en hel hop andra omständigheter, hvilka vi måste taga med i räkningen, då det gäller att af mat och matlagning draga all den vinst och nytta, en god och klok hushållning bjuder oss. V i måste nämligen i allra första rummet ihågkomma, att endast den föda, våra matsmältningsorgan verkligen smälta, kommer vår kropp till godo, men att allt, ' som icke smältes, är, med afseende på kroppens näring, som om det aldrig anrättats och förtärts.
Är röstlängden upprättad för Stad, der Stads-rätt ej finnes, eller för större Köping, insändes den inom ofvan sagda tid lill Kyrkoherden, hvilken under nästföljande Junii månad å allmän stämma med de valberättigad^, hvilken bör vara utlyst å tid, som för Socknestämma stadgad är, låter längden granskas. Prof ningen af gjorda anmärkningar tillkommer de närvarande valberättigade. Med anmärkningarnes anteckning förhålles, som i denna förut är sagdl. Röstlängd och protocoll underskrifvas af Kyrkoherden och, jemte honom, af minst fern valberättigade, der sä många finnas och tillstädes är o, samt insändas derefter tillden i 10 om förmälda valförrättare. Emot så granskad röstlängd ege ingen annan ny anmärkning rum, än om minskning eller upphörande af valrätt; och tjene denna längd till grund för val, både till dä närmast infallande lagtima Riksdag, och till sådan urtima, som före den dernäst följande lagtima sammankallas. 13 §. Riksdagsmannaval för Stad eller större Köping förrättas alltid i Staden eller Köpingen. Valförrättare är i Stad Stads-rätten, men der sådan icke finnes, och i Köping, annan Domare, under hvilkens domvärjo Staden eller Köpingen närmast lyder. 14 §. Till sådant Riksdagsmannaval skall kallelse af valförrättaren utfärdas, och i vederbörande Kyrkor uppläsas minst fjorton dagar förut. För Stud, sorn ensam väljer en eller flera Riksdagsmän, bestämmes valdagen af val förrättaren. Består vaulistrictet af flera Städer, eller Städer och större Köpingar, varde för hela districtet valdagen bestämd af Stads-rätten i den Stad, hvilken Riksförsamlingen jörordnat; skolande den Stads-rtilt till di - Ifor till Constitulions-UIskoltctf Memorial, N\o 85. 7 strictels öfriga valförrättare uppgifva dagen så tidigt, att kungörelsen inom här ofvan stadgad tid kan vara uppläst i Kyrkorna.
Under de tre senaste åren hafva utgifter och inkomster för byrin stiilt sig pU följ ande saitt: Inkomster. Utgifter. Sarskildt påpekas att förbundets arbete i alla dess olika grenar gäller ej mindre landsorten an Stockholm. Flertalet af till byrån stalda förfrågningar har ingått fran landsorten; hemstudierna begagnas naturligtvis iiteslutande af derstiides bosatta personer; stipendiefondens arbete både nu och framdeles galler hela landet, mer an tredjedelen af sjukkassans medleinmar iii * bosatt utom Stockholm, och de af hokkomitkn uppsatta listorna spridas öfverallt genom ombud. Med undantag af samkvämen gifves silunda inom fört~undet ingen, uteslutande för hufvudstaden, afsedd verksamhet. 2: * R Stipendier och pristiilan. Det under å r 1886 iitlofvade barnmorskestipendiet har, dels till följd af de sökandes inkornpetens, dels till följd af en htertagen ansökan icke kunnat utdelas. " Det af fru S. Whitlock till förbundets styrelse öf~~erle~nnade. stipendiet har afven i å r tilldelats filosofie kandidaten fröken Wilhelmina Olsson, soin fullföljer sina studier rid universitetet i Lund. Priset för den basta skrift till utredning af fragan om den kviilliga ungdomens husliga uppfostran har tillerkänts fru Hedvig Haglund i Norrköping. Prisskriften har varit införd i Dagny, i separataftryck utsänd till förbundsmedlemmar och utdelad genom ombuden. - E * 3C Hemstudierna. Ärendena rörande hemstudierna h a f ~ a skötts af en komite, bestående af fröknarna G. Elfving, E. Fries och ") Under början af Hr 3889 har stipendiet tilldelats friikeii E. Djurberg. W. Forsgrén som ordinarie ledamöter och fröken M. Forsell som suppleant. Af dessa har fröken W. Forsgren under årets lopp utgått ur komiten, och i hennes ställe invalts fröken L. Granbom.
— Jag fruktar att tillsynen om andra sjuka i Orten genom Läkarnes sä beskaffade resor, Ellfver jemväl åsidosatt och att Läkarne sjelfva tröttna vid dessa fatiger; så att då man förut saknar tillräckeligt antal af desse Tjenstemän, denna brist hädanefter varder än större, emedan ej någon dugelig och kunnig man lärer vilja söka s;g till en sådan Landsort — Och hvilken skall val ersätta Skepps-Redarne Fartygens ligg; dagar ocfi uppehåll i förestående Courser ? — Skola SkeppsRedarne vidkännas denna förlust, varder den fpr dem en dryg beskattning Huruledes iko - Den 4 April* la Läkarne godtgöras för deras Embets-resor? Icke kan det med billighet åläggas dem, att ex officia utan vedergällning förrätta sådana vallfärder, ty deras Löner kunna icke förslå till resekostnaderne. — Icke kanna SkeppsManskapet forpligtas till en sådan utbetalning, emedan å smärre Farkoster, hvars Besättningar utgöra stundom ej flere än 3, 4 å 5 man, det skulle hända att enär Läkaren nödgades färdas längre väg , Manskapets Månads-gage icke svarade emot Visiteurens dryga Reseräkning; och skola alla dessa utgifter bestridas af Statens Medel, uppkommer derigenom en ganska betydelig Summa, som icke annorlunda än genom en förstorad allmän Beskattning lärer kunna utgå; hvarvid den fråga billigt må göras, om icke denna ansenliga Summa penningar med större fördel kunde användas till utvidgande af förut nog inskränkta Curhus-Inrättningar.
Gyldenstolpes yttrande måtte få hvila på bordet, eller, rättare sagdt, att jag måtte få anstånd med granskningen af hans kalkyl, till dess hans yttrande blifvit skriftligen upfattadt och för mig tillgängligt. Emellertid kan jag icke annat än lyckönska Sverige till att hafva från Gr. Gyldenstolpe fått emottaga ett förslag, enl. hvilket Sverige skulle fä sina jernvägar för intet. Detta är onekligen ett sätt, som vida öfverträffar det af mig föreslagna, och för den händelse, att sådant läte sig göra, skulle jag med nöje afstå från mitt förslag; men jag måste dock bedja Hr Grin, att något närmare utveckla denna sinnrika plan, innan jag obetingadt kan antaga densamma. Men jag kan ej afhålla mig ifrån att nu genast göra en anmärkn. emot Gr. Gyldenstolpes millionkalkyl. Det förefaller mig, såsom skulle Gr. Gyldenstolpe dervid hafva förbisett, att de 6 milhr, som utgå i grundskatt, verkligen måste utgå, och hade han kapitaliserat dem. samt lagt ränta på ränta, så tror jag, att det gått an att fä en lika så god räkning, som den nu af honom upgjorda. Dessutom förefaller det mig, att Gr. Gyldenstolpe i sin kalkyl betraktat den Svenska nationen och Sveriges jordbrukande befolkning såsom tvenne olika personer Den 29 November f. m. •1C7 och således alls icke tagit i betraktande, hvilken verklig olägenhet för Svenska folket det är, att dess jordbrukare tryckas af oskäligt stora skatter. Jag för min del måste bekänna, att jag ieke kan se någon särdeles stor skillnad emellan den Svenska nationen i allmänhet och de skattdragande jordbrukarne, och anser således, att om de sednares bördor lindras, så är detta äfven en vinst för hela nationen. Jag slutar med att uttrycka en med förundran blandad glädje deröfver, att, tvärt emot min förmodan, man icke såsom ett skäl emot förslaget åberopat vådan af alla grundskatters uphäfvande.
Till ledning och upplysning vid de föreslagna reglements-§§:nes pröfning och till underlättande af deras jemförelse med hittills gällande reglementariska stadganden, är ej allenast det ämne, hvarom hvarje § handlar, här nedan anfördt, utan ock den § i nuvarande reglemente uppgifven, hvilken innehåller enahanda eller motsvarande föreskrifter. Dessutom äro de under denna riksdag afgifna och af Rikets Ständer bifallna utlåtanden, derpå alla nya eller förändrade stadganden sig grunda, jemväl åberopade; skolande exemplar af det för Riksgälds-kontoret vid sistlidne riksdag utfärdade reglemente varda till vederbörande Stånds-kanslier aflemnade, för att hos Riks-Stånden finnas att tillgå vid den derstädes förestående behandlingen af ej Bih. lill II. St. 4 Sami. 1 Afd. 4 Band. 10 Hafi. 1 2 Stats-Utskottets Memorial M 200 mindre nu bifogade förslag till de båda första afdelningarne af reglementet, än de fortsättningar deraf, hvarmed Utskottet ämnar ofördröjligen inkomma. § 1, af bifogade reglements-förslag, uti hvilken § Riksgälds-kontorets föremål uppgifvas, är lika lydande med nu gällande reglementes 1 §. Första Afdelningen:
7. för de vid samma tid ännu icke fullbordade, i Fahlun 59,924: 4. 8. i Mariestad 64,200-. 8. 9. i Wenersborg 9,641: 31. 2. i Wexiö 64,591: 20. 7. Den olikhet, hvilken förefinnes emellan uppgifterna i den underdåniga berättelsen och hufvudboken för år 1847, rörande kostnaderna för då fullbordade länsfängelset-, har, enligt från Styrelsen erhållen upplysning, härflutit deraf, att, till grund för berättelsen, som före hufvudbokens afslulande borde uppsättas, de inkomna kassa-förslagen måst begagnas, utan tillgång till de rättelser, hvilka vid hufvudbokens afslutande blifvit iakttagna. Stuterf-öfYerstyrelseii. Af räkenskaperna, hvilka för båda åren blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade ulan anmärkning, inhemtas följande förhållande: år 18-K®. år 1817. SF eli et. Balans från föregående året: Tillgångar 4,272: 5. 7. 1,857: 22. 3. — 125 — Upp börd: Extra dito Diverse inkomster Orcdit. Utgifter: LeiVerering (ill Strömsholms sluteri Dito till Ottenby dito Dito till Flyinge hingst-depot Aflöning Hushyres-ersättning och expenser Reseoch traktaments-penningar Landtbeskalares underhåll . Upphandling af hingstar. * Diverse utgifter Balans till påföljande året: Någon erinran å Revisorernes sida har härvid icke förekommit. med Stroiiåsliolms stuteri. Räkenskaperna, hvilka i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskade för båda åren anmärkningar, upptaga förhållandet emellan inkomster och utgifter sålunda: Tillgångar ISelict. Balans frun föregående året: Uppbörd: Dagsverkslösen Arrendemedel Försäljnings-medel för kreatur Från Stutcri-öfverstyr elsen lefvererade Diverse inkomster Balans lill påföljande året: Credit. Balans från föregående året: