Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot hafva trenne ledamöter, Grefvarne af Ugglas, Ludvig, och Lagerbjelke, Gustaf, samt Herr Björnstjerna, Oscar, erinrat, att då Instruktionen för Riddarhusets tjenstemän tillförsäkrar dem att hos Ridderskapet och Adeln under Riksdag tjenstgöra, dessa tjenstemäns derför från Statsverket utgående aflöning jemväl borde vid en för dem ifrågakommande lönereglering tagas i beräkning och fördelas på år, så att, enligt den förstnämndes hemställan, åtminstone 2:ne månaders riksdags-aflöning tillädes årslönen — en åsigt, hvilken Friherre Cederström, Rudolf, och Herr Printzensköld, Carl, bestridt under förmenande, att Riddarhusets tjenstemän väl enligt Instruktionen vore förpligtade men icke ovilkorligen berättigade att under Riksdag hos Ridderskapet och Adeln tjenstgöra, hvilket berodde och alltid borde bero på Ståndets välbehag och tjenstemännens lämplighet för de särskilda befattningarna. I anledning af denna anmärkning har Utskottet, utan att frångå sin, lika med Riddarhus-Direktionen, yttrade tanka, att den tillfälliga inkomst, som från Statsverket utgår såsom vedergällning för den tjenstgöring, som under Riksdag åligger Riddarhusets tjenstemän, icke bör vid den nu ifrågaställda löneregleringen tagas i beräkning, likväl velat fästa uppmärksamheten dervid, att Utskottet i sitt Betänkande uppgifvit Bil. till Högloft. Ridd. och Ad:s Prof. vid 1860 års Riksd. 1 2 ftiddarlius-Utskottets Utlåtande N':o 14. tnedelbeloppet, efter månad räknadt, af arfvodet under Riksdag för ej mindre Fiskalen än de båda Kanslisterna, utgörande detta för Riddarlius-Fiskalen och Andre Riddarhus-Kanslisten 2 25 R:dr och för Förste Riddarhus-Kanslisten 1 5 0 R:dr för hvarje månad Riksdag varar.
S. D. Föredrogos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens den 22 dennes bordlagda memorial: N:o 32, i anledning af Riks-slåndens beslut rörande utlåtandet N:o 16, a ngående väckta motioner om folkskole-afgiftens fortsatta utgörande, samt om meddelande af närmare bestämmelser dervid; och N:o 33, i anledning af gjorda anmärkningar mot utlåtandet N:o 15, angående ersättning åt skepps-ombudsmannen vid Stockholms sjömanshus J. S. Freese, för uppbörden och redovisningen af det under be rörde sjömanshus hörande sjöfolks krono-utskylder. Ståndet ansåg dessa båda memorial ej fordra annan åtgärd än att läggas till handlin gat na; samt Utlåtande N:o 34j i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående medel till slutligt liqviderande af köpeskillingen för en till ny lokal för myntoch kontroll-verken inköpt egendom, äfvensom till betäckande af öfriga med dessa verks flyttning förenade kostnader. Utlåtandet bifölls i dess samtliga punkter. S. D. Föredrogos och bi föllos Statssamt Lag-utskottens den 26 dennes bordlagda utlåtanden: N:o 35, i anledning af väckt motion om öfverflyttning till domaremakten af pröfningen och afgörandet af så kallade äldre kronofordringar, samt om bestämmandet af en preskriptionstid, inom hvilken alla sådana fordrings-anspråk skola göras gällande; N:o 36^ i anledning af väckt motion om en reform af systemet för landsvägarnes byggnad och underhåll i allmänhet; saint N:o 37, i anledning af väckt motion om förändring af stadgandet uti 11 kap. 10 § Rätlegängs-balken. 488 Prot.-utdrag den 29 Juni 4848. Den 29 Juni. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D.
an slags lrarantan, dar nylzomna barn vistas uncler 14 dagar innan de intag&amp; i skolnn, genom undvikande af ~fverbefolkning obh ge noin flitig ' ventilation torde faran kunn.a reduceras hog st betydligt Detta systems oliigenheter aro sBlunda till~iickligt &amp; kga., Lik-: vjil ar det mFrkligt, att resultaten visat sig gynnsammare an inan knnnat vanta. A£ de miinga exempel forf. anfijr hilr&amp;, ' vilja vi, endast nil~nna att statistiken visar, att af Londons 38,000 fattighds-, hjon endast 435 och nf dessa endast 232 fullt friska hafva erhgllit sin uppfostran i distriktslrolorna. Forf. gifver dock de s. k.)) Cottages 7~omes~, pB s v p s k a kanake rattast villah he in)), ett gifvet foretrade. Barnen,aro 11&amp;r ej sammanhqpade i en stor byggnad utan fordelade i en massa sin&amp; villoi. eller stugor,. som hvardera rymma fr&amp;n 16 till. Hvarje stuga iiger ett hushAl1. for sig; barnen blifva darigenom i - tillf; ille att utrBtta alla vanliga sysslor, 1G.a sparaamhet, och soln de iiro af olika Bldrar, f B de Bldre liira att skota och virda, de yngre. Detta, liksom anordningen att h e m ~ e n forestis af .en)) pappax och ~mnmmno eller for fliclzhemmen af en 4nka eller ogift fmntimmer, som titnleras rmamma., ar ilgnadt att ' gifva hemmen en Eamiljelik yragel. Gossnrna nppfostras i flickhemmen till 7 Brs iYcle {dB de ofverflyttas till gosshemmen.
Va af den blifvande skatten för hvarje månad han till bränvinsbräuning sig anmäler, men denna fördel borttogs af sammansatta Utskotten med en rösts pluralitet. Denna röst har till påföljd, att först beröfva folket sin fria valrätt äfven i denna del, och slutligen minska statens inkomster i denna näringsgren, ty då de skola tvingas att skatta för en längre bränvinsbränningstiid än de vilja begagna, så afstå de från denna fördel, och staten förlorar således skatten; jag önskar derföre högeligen att ständerna ville upphäfva Sammansatta Utskottets förslag, och i det stället antaga sammansatta afdelningens beslut, som tillåter att bränningsterminerna får indelas i 6:tedelar och derefter proportionera skatten. Bevillnivgs-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Utlåtande, N:o 2. 31 Sammansatta Utskottet har äfven med en rösts pluralitet beslutat att till 1 och 2 klassen bränvinsbränningsredskap ej får användas någon ånga. Detta beslut verkar till betydliga förändringar af bränvinsbränningsredskapen för en mängd panneegare, hvarföre jag äfven i denna del önskade att ständerna ville skydda dessa medlemmar i samhället, och i följd deraf upphäfva Sammansatta Utskottets beslut, och i det stället oförändradt bibehålla 1845 års författning rörande 1 och 2 klassens bränvinsbränningsredskap. Äfven har Sammansatta Utskottet beslutat att all bränvinsbränningsredskap skall antingen vara inlemnad i allmänna förvaringsrum eller ock vara förseglad.
Eldigt hvad jag redan i underdånighet yttrat i fråga om behofvet af tillökning i aflnningsvilkoren för den vid berörda sjukhus anställda Läkare-, Tjenstemannaoch Betjenings-personal, erfordras härtill en förhöjning, utöfver de i sjukhusets stat derför beräknade tillgångar, med 7,071 R:dr 6 öre r:mt. Men härförutan påkallas äfven, på sätt jag förut angifvit, ett ökadt anslag för sjukhusets materiella behof. 1 följd af stegrade pris på alla förnödenheter utan undantag, hafva anslagen dertill i allo blifvit otillräckliga och de senare årens utgifter i dessa afseenden hafva endast kunnat betäckas medelst de besparingar, som reserverats från föregående år, då fördelaktigare förhållanden med varu-prisen egt rum. Sedan numera dessa besparingar i det närmaste medtagits, blifver icke vidare möjligt att med sjukhusets nu anvisade tillgångar bestrida de nödiga utgifterna. Såsom exempel på denna förökning af utgifter, oaktadt sjuk Transport R:dr R:mt 174 687: 75. 142 Bil. Maj:ts Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1836.
Beträffande nu hans anhållan, att varda ersatt för sitt Accord till CompagnieChefs Beställningen vid f. d. von Engelbrecht ska Regementet i Pommern jemte de förluster han i öfrigt skall fått vidkännas genom Politiske händelser; så finner StatsUtskottet, såsom en följd af Riksens Ständers förklarande år 1812, rörande Pommerske Regementernes Befäl, skäligt tillstyrka, att Herr öfversten matte beviljas lika rätt och förmåner i detta hänseende, som för Finska Arméens Officerare af Riksens Ständer bestämdes och af Kongl. Majit i Nåder under den 10 Aprill 1810 och den 2 Junii 1812 blifvit faststälde, att nemligen tillgodonjuta ofvanberörde 500 R:ds Expeäance - Arfvode, samt för det Accord han erlagdt till sin i Pommern inna 2o8 StatsUtskottets Betimkanden. hafde beställning med lön pn Stat, utbekomma ersättning efter 1793 ars AccordsReglemente, derest han inom 10 år, från den dag förenämnde Expeftarice-Arfvode erhölls, derifrån afgår. Men serskildt ersättning för de förluster, Herr Öfversten, såsom han anfört, skall fått vidkännas, dels genom saknad Inkomst af sin beställning i Pommern, dels ock i och för en honom tillhörig af Fienden borttagen Rustkammare, finner Utskottet sig icke.kunna föreslå, enär någon sådan icke blifvit hans i dylikt förhållande komne vederlikar tillagd, samt Öfversten för sin i Pommern saknade inkomst, njutit den ersättning, som hans imedlertid i Svenska Krigstjensten hafde Rönings - förmåner medfört. StatsUtskottet hemställer detta vördsamligen till Riksens Höglof). Ständers bepröfvande; och lärer, om bifall härtill lemnäs, underdånig skrifvelse i ämnet till Kongl. Majit allåtas. Riksens Högloft.
I st. f. att beskatta spriten, bör man beskatta mäslcen / Visserligen kau man deremot invända, att detta vore bra hårdt, då man ej förut vet eller kan bestämma det qvantum alkohol, sorn af en viss del säd eller jordfrukter kan vinnas. Emot detta inkast vill och kan jag blott anföra, att derest en bränvinstillverkare verkligen eger insigt i yrket, kan han med skäl påräkna att ej behöfva vidkännas förlust, och jag får äfven åberopa, att, efter hvad jag tror mig veta, samma praxis är rådande både i Preussen och Sachsen och troligen äfven i många andra Europas länder. Blir nu beskattningssättet lika, kan man ock med skäl anse, att begge de nyss jemförda individernas intressen blifvit lika bevakade, ty kontrollen öfver båda låge just deri, att för inmäskning ej andra än vederbörligen krönta och upmätta kärl finge begagnas. Derigenom kunde ock kontrollör i större bränneri äfven medhinna att hafva tillsyn öfver i närheten befintligt mindre, då han endast hade att utöfva kontroll öfver de olika slag af råämnen, som an - 222 Den 19 Not ernber f. m. vändes (hvilket äfven nu är hans åliggande), samt deröfver att endast krönt och upraätt mäsk-kar dervid användes. En verklig national-vinst blefve oek häraf en följd, ty hvarje tillverkare tvangs derigenom att vara fullt hemmastadd i det teckniska och praktiska vid bedrifvandet af handteringen och ej, såsom nu är händelsen, helt och hållet ligga i händer på menniskor, som i allmänhet ej deri ega djupare insigt. Då jag har äran nämna, att man med den skicklighet, man i allmänhet i detta yrke eger, öfverhufvud ej kan påräkna större afkastning af hvarje tunna goda potäter och 1 Lisp. kornmalt än 7 å 8 k:r 50 % alkohol, samt att samma qvantum råämne i en skicklig tillverkares hand kan lemna 12 ä 13 k:r alkohol af samma styrka, kan man lätt deraf sluta till Sveriges årliga förlust på bräuvinstillverkningen, samt till den vinst, ett nationellare bedrifvande deraf skulle medföra.
Till utelifvet medförde han, utom en vaken naturkänsla, äfven en fäderneärfd, ypperlig kroppskonstitution. Längre fram idkade han sina fria studier i British Museum och National Gallery och vid tjugu år blef, som han själf brukade säga, Italien hans universitet. Tack vare denna härliga, fria uppfostran ägde han redan då en rik och djup kultur och icke en tanke hade han behöft ägna åt något som helst brödstudium. Fadern, som bevarat sin ungdomskänslas ovärldslighet, sitt hat till den engelska förvärfsfebern, hade lärt sonen den själfvalda fattigdomens ära, när fattigdomen är villkoret för troheten mot sitt eget bästa medvetande. Robert Browning hade aldrig i sitt hem hört ett ord om att han borde skaffa sig en ställning, endast att han borde utbilda sig för sina egna mål. Föräldrarna och sonen kände sig ömsesidigt lika lyckliga öfver att han till sitt giftermål – han var då öfver 34 år – stannade i hemmet och det var alltid med djup tacksamhet Robert Browning talade om huru fadern sålunda gifvit honom alla betingelser för att utföra det bästa möjliga arbete. Trots sin mångsidiga begåfning kände Robert Browning ingen egentlig ovisshet om sin bana. Visserligen utöfvade både musiken och målningen en stark lockelse, men poesiens förblef dock den mäktigaste. I sina drömmar under några stora almar – från hvilka han om dagen i gyllene dimmor såg S:t Pauls kupol och Westminster Abbeys torn och om natten ljusskimret från London, medan han på afstånd hörde bultandet af världsstadens pulsar – hade han redan börjat ana djupen under människolifvets brusande yta. Men själfmedveten om sin diktarsjäl blef gossen först den oförgätliga majkväll, då han under en guldblommande laburnum och en blodbok, i hvilken tvenne näktergalar höllo sångartäflan, läste Keats och Shelley! Allt sedan han sett den senares obekanta namn i ett bokstånd – och fått veta att det tillhörde en ej längesedan död diktare – hade han tiggt sin mor att skaffa honom Shelley.
1 fråga om de emot utgifna fonderade stats—obligationer influtna och å Riksgälds-kontörets nya räkning i Banken insatta medel, förordnade Fullmäktige, den 31 Augusti, alt dessa medel skulle i runda summor från nämnde banko-räkning öfverflyttas till Hiksgälds-kontorets vanliga inkomstoell utgifts-räkning, under iakttagande att hvad sålunda, komme att från den förra räkningen utassigneras icke finge öfverstiga beloppet af de för stam-jernbanornas anläggning verkställda utbetalningar. Genom den 27 December fattadt beslut, bestämdes den summa, sorn för lånets amortering samt då förestående ränteliqvider skulle på sätt förut vore stadgadt afsätlas, till 3 procent å det före 1856 års slut genom upplåning emot oftanämnde obligationer influtna belopp, hvarvid föreskrefs. alt den bestämda ränteoch amorteringssumman borde utgå af samma års bevillning och insättas å förstnämnde bankoräkning för alt lill sagde liqvider vara att tillgå.
Vid 1856 års riksdag hade jag den äran att uti detta Högvördiga Stånd väcka en motion angående ombildning af Konsistorierne eller Domkapitlen i riket; hvarvid jag dels i allmänhet utgick från öfvertygelsen om brist på tillräcklig garanti vid sakens närvarande skick emot inrymmandet i kyrkostyrelsen af personer med okyrkliga tänkesätt, dels ock särskildt afsåg att genom visse Domkapitels-ledamöters beroende af presterskapets val lemna någon säkerhet emot missbruket af hvad i motion från annan medlem af Preste-Ståndet var vid samma riksdag föreslaget att medgifva Domkapitlen, nemligen att, vid förslags upprättande till presterliga lägenheter, kunna handla mod någon större frihet än med nuvarande befordringslagar öfverensstämmer. Då likväl den sistnämnda grunden för tillsättande genom val al några Domkapitlets ledamöter icke torde böra tagas i beräkning, helst den större , friheten för Domkapitlen i befordringsfrågor ännu icke kommit till stånd, samt föröfrigt mitt vid 1856 års riksdag gjorda lörslag icke vunnit Bih. till B. St. Högvördlgä Preste-Ståndets bifall, finner jag mig föranlåten att afstå från förnyandet äf ett förslag i dylik rigtning. Meri den mera allmänna grundsatsen af kyrkans berättigande till större säkerhet än déif nu eger, för att besväras af okyrkliga eller kristendomsfiendtliga elementer inom sjelfva kyrkostyrelsen, qvarstår lika gällande och har genom den sednare tidens sorgliga érfarenhet vunnit förökade anspråk på vår uppmärksamhet; och det är deraf jag nu känner mig manad att inför detta Högvördiga Stånd ånyo framkomma med ett sådant förslag till ombildning af Domkapitlen, hvilket skulle i sig innebära den minst möjligå förändring af dessa myndigheters nuvarande sammansättning. Mig synes nemligen, att den närvarande tiden, så begifven den än är på nya organisationer, äfven inom det kyrkliga området, likväl särdeles på detta fält erbjuder alltför mångå outvecklade och i jäsning stadda förhållanden för att kunna åstadkomma andra byggnader än sådaue, som snart nog komma att visa sig vara uppförda på sanden.
Sedlar, och af skuld pä Assignations Fondirs Rakningar; dels oclc rörande de särskilda andelar, af den i Tabellen N.o 3 blott for äret 1822 summariskt upptagne Skuld, bestående Uti Assignations-Eonder på Rakningar, sorni tillhört Stats Verkets åtskilligt grenar, andta Publike Verk och Cassör, eller Enskilde Person-r* och Bolag; hvilken Motion blifvit till BancoUtskottet remitterad. Banco Utskottet får, t anledning häraf, vötdlarnt namna, att då de i VeXel-Bmquen. så val för Publique Verks som Enskildes Rakningar, insatte Assignat iöns-Fonder, såsOnt alltid vid anfordran disponible, och äfven möjligtvis disponerade, genom utgifne löpande A.- signationer, innebära alla egenskaper af ett verkligt Rörelse Capital, har Banco Utskottet för desi del funnit med en rätt princip fö£^ Banco Utskottets Betänkanden. 689 énligt, att desse fonder, likasom ock tillförene alli i tl skeft, tilläggas1 och sammanräknas med Utelöpande sedelstocken; på hvilken grund de ej heller blifvit uti; Tabellerne i särskild co. lumn uiförde, enär deraf ett irrigt begrepp örn förhållandet lätteligen kunnat föranledas* Meri sedan del ansetts för Rikets Ständer nyt. tigt och Upplysande, att ega kännedom om det belopp meranärnnde fonder vid hvarje af de feist förfiut ne 23 arens slut utgjort; får Utskottet nu meddela Uppgift derom uti hosföljande feärskildt författade Tableau, hvilken vid slUtet afven upptager den fördelning af Assighaiiöns*fonderne för äret 1822, som hegard b.ifvit* Stockholm den 7 Augi 1823* H:o 45- Ankom den II Äng. 1823* Memorial till Rikets Högloft.
Af densamma, om en ny Marknad i H jo; ioto Af Herr Alund, angående Lindesbergs Stads Borgerskaps anhållan, att dervarande Hus-,Tomtoch Jordegare ml deltaga med Borgerskapet uti Skjutsnings.iityl Eih, till R, St, Fröt, lii t - 1SS9, 9'*e Sam!, ät dra Helft. 31 Pr at, T] t dr. <i. 17 Dea. xgstl dighetm och Båtsmanshållet; uti hvilken Motion Herr Mattson sig förenat; l3:o Af Herr Peterson, ont rättighet att expor» ters brännvin till Norrige; i4:o Af Herr Rydström i samma ämne; 15:0 Af Herr Levton, angående begärd förhöjning af Skjutslegsn från Fahlu Stad till omkringliggande Gästgifvaregårdar oell öfrige Lägenheter; r6:o Af Herr Leffler, angående åtgärder dertill, att Buldan må finnas till salu af lika god beskaffenhet, som fordom, jemte de yttranden Herrar Wallström och Langenberg i ämnet afgifvit; 17:0 Af Herr Strehlenert, angående det tillägg uti Författningen om Norrländska Allmogens Handelsfrihet, hvarigenom stadgas må företeende af Productionsbevis om egen gårds afvel; i8to Af Herr Brovallius, angående fastighétsegares i Städerna skyldighet att deltaga med Borgerskapet i Båtsmanshållet; 19:0 Af Herr Mattson, angående flyttningstid för Handelsbetjentej Fröt. Af densamme, angående förekommande deraf, att fattige och till arbete oduglige personer må till Städerna inflytta; S 1:0 Af densamme, angående stämpling af koppar -bränvinspannor, utan biträde af Magistratsperson, tillika med det yttrande, Herr Petersen i ämnet afgifvit. Från Hedervärda Boade-Ståndet» S. T).
Det var ytterst lätt att blifva bekant med henne, hennes enkla, anspråkslösa sätt, hennes mångahanda, olikartade intressen och förmåga att samtala med hvar person om det som mest intresserade denne, hennes tillmötesgående vänlighet mot alla, gjorde att man efter första sammanträffandet tyckte sig hafva känt henne länge. Men man märkte snart, att fast hon talade gärna och mycket, talade hon ytterst sällan om sig själf, — icke ens sina planer och sysselsättningar vidrörde hon annat än i förbigående. Att gifva èn uttömmande karaktäristik af hennes egendomliga, intressanta personlighet, som man kanske fick ett starkare intryck af genom hela hennes lifs historia, än den direkt framträdde i det enskilda umgänget, torde tillhöra någon af dem, som kände henne nära och förtroligt, och torde väl äfven framdeles komma att gifvas; här kunna endast lemnas några antydningar, de yttre konturerna och några smådrag, som fäst sig i mitt minne. Hennes yttre förrådde genast utländskan. Gestalten var liten och tämligen späd, med snabba, hastiga rörelser / Ansiktet med sina skiftande, så ofta hon talade, leende ögon, med det nästan svarta håret, som lemnade pannan fri, med den tämligen stora, under samtal likaledes leende munnen, hade visserligen icke någon skarpt framträdande slavisk typ, men typen fanns där dock. På ett ungdomsporträtt, från hennes tjuguförsta år, som jag sett, var det förtjusande vackert; nu talade i synnerhet in-7 6 SONJA KOVALEVSKY. telligens, liflighet och intresse därur. Hon talade gärna och mycket, med en tämligen stark utländsk brytning, och äfven då hon ännu icke fullt beherskade det svenska språket, med en förvånande lätthet att finna ord och uttryck för hvad hon ville säga. Hennes ovanliga fördomsfrihet, rika erfarenhet och lifliga, snabbt fattande intelligens kunde göra hennes konversation synnerligt underhållande och lärorik; stundom var det dock, som om det kom något ansträngdt, forceradt öfver den, som om hon själf var en smula trött, men ville besegra tröttheten. Och trött borde hon sannerligen haft rätt att vara. Få torde stått ut med en verksamhet sådan som hennes; på hennes skrifbord lågo matematiska och skönliterära manuskript om hvarandra i broderlig oreda, — så föreföll det åtminstone den oinvigde.
Herr tion Hohenhausen 1 Om vi skulle gå derhän, att äfven betrakta Regeringen såsom en fientelig magt, med hvilken vi hade att strida; visserligen vore det då rigtigt att den är såsom Grefve *von Schwerin yttrat, mera bnnden af Utskottets förslag ”att Regeringen ”blott, när reciprocitetsförhållandet sådant for’5drade, skulle äga någon jämkningsrätt.” Jag trodde mig likväl hafva visat, att det icke endast är i afseende på reciprociteten, sorn denna rätt i och för landets nytta blifver nödig. StatsRådets Ledamöter voro då frie från allt ansvar, huru olyckligt för landet det än kunde gå i den ceconomiska stälningen, emedan de ej uti en sådan fråga fingo gifva några råd. Om åter för Regerningen den rätt är gifven, (hviket jag tror, kunna ske ef - B*n 14 Augusti t. m. 49S ter 60 §;n, enär Ständerna det medgifva) att, efter vederbörande authoriteters hörande, jämka tariffen, så hemställer jag tillden ädle Grefvert om StatsRådets Ledamöter tillstyrka en åtgärd, som är skadlig för landet och som är grundad på inga eller svaga skäl, huruvida ej 107 §. kunde tillämpas utan svaghet och i hela sin vidd Det är då , sådant bör komma i fråga. Erhåller Regeringen icke denna myndighet, gifves ej annan utväg för henne, än att sammankalla Ständerne , eller låta det olyckliga ske. Man har sagt, att Konungen ge. nom Grundlagen skulle äga rätt, att sänka tariffen. Så har jag ej fattat meningen; men Riksens Ständer kunna medgifva denna rätt , äfvensom att höja den, och det är derom jsg hemställer. Jag tror att Fäderneslandets väl det kräfver, och att vi ej af en fåfäng jalousie om begagnande af våra rättigheter böra göra det som för landet kan vara skadeligt. Herr Munck af Rofenjkjnld, Eberhard: