Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Flickorna lemnade Bella dessutom ej i fred; två af dem togo henne under armen och tågade af med henne under ifrigt samspråk. Hvad hon ser bra ut, den der Rappe, sade Lilli Enestam, när de kommit ut på gatan. Nå, jag vet ej just, sade Agnes Lund. Såg ni, hon var klädd i gröfsta halfylle, sådant som våra pigor ej skulle täckas gå med. Hon är kanske fattig, yttrade Bella urskuldande. Och en sådan paletå hon hade! fortfor Agnes med energiskt ogillande. Lång och slät som en säck, och med fickor stora som den här skolväskan. Hon går alltid med händerna i fickorna och har påsvantar, som andra gatpojkar. Men bra ser hon ut, envisades Lilli. Håret faller så vackert öfver pannan och hennes ögon! Inte har jag sett sådana ögon förr. Följande dag voro Bellas tankar så upptagna af den nya kamraten, att hon tillochmed en gång under timmen svarade uppåt väggarna. Hon blef mörkröd af förlägenhet; det hade ej hittills händt att hon varit ouppmärksam. Med en kraftig viljeansträngning tvang hon sig att lyssna med uppmärksamhet, men hon kunde ej låta bli att i tysthet gifva akt på Rappe. Hon märkte huru väl hon svarade, icke med flickors vanliga famlande efter uttryck, huru säker hon var i alla ämnen och huru hon bemötte lärare och kamrater med en viss afmätt likgiltighet, som höll dem på afstånd. Detta på sätt och vis eggade Bella, som ännu aldrig blifvit tillbakavisad, då hon vänligt närmat sig någon. Vid bortgåendet kom en tillfällighet henne till hjelp. Hon märkte att den nya kamraten sökte sin ena galosch och skyndade att hjelpa henne. Efter något letande fann hon en, som saknade make och gick med den till henne. Är denna din? frågade hon. Här står H. R. Hvad är ditt förnamn? Hanna, svarade den tilltalade och gaf för första gången Bella en vänlig blick. Hanna! Det är mitt älsklingsnamn, utbrast Bella glad. Det är roligt att du heter så. Hvar bor du, får jag följa dig hem? Jag bor på Annegatan, sade Hanna utan att låtsa om den senare frågan. Men Bella var fast besluten att icke låta dörren på nytt slå igen mellan dem.
Pilen träffar icke den store mannen på andra sidan grafven, och Const.- Utskis framställning förmår icke eller fläcka hans minne inom häfdernas verld; men vårt minne skulle fläckas, om vi icke ogillade detta Utslcs förfarande. Jag anhåller derföre, att denna del af betänk, måtte läggas till handlingarne, med uttryck af Ståndets ogillande, samt med bestämdt förklarande, att Const.Utsk. härigenom öfverskridit gränsorne för sina attributioner. Hr F abrams, Olof Immanuel: Den del af Utsk:s betänk., som nu är under öfverläggning, förekommer mig af den gållika beskaffenhet, att derpå skäligen torde kunna lämpas hvad den störste läraren sagt om vinden: att man icke vet hvadan den kommer eller hvart den far.” Jag har nemi. förgäfves sökt att deruti utleta någon egentlig orsak eller något egentligt ändamål. Såsom en föregale talare redan anmärkt, utstakar grundlagen för Const.- Ulsk. 2:ne vägar, då det vid granskning af Statsrådets protocoll finner anledn. att anmärka något emot regeringsåtgärderne; den ena, att enligt 106 § Reg.F. låta instämma till åtal vederb. Statsrådsledamöter inför Riksrätt, och den andra, alt enligt 107 § af samma grundlag anmäla den Statsrådsledamot, emot. hvilken anrnärkn. förekommit, bos R. St., för att, derest Iian finnes hafva förverkat deras förtroende, då anmäla honom hos Konungen till entledigande. Dessa 2:ne vägar finnas, och icke flere. Allt hvad Const.Utsk. eller något Riksstånd, för ändamålet att åstadkomma någon påföljd för anmärkta regeringsåtgärder, vidtager annat, än detta, är att gå utanför grundlagen. Jag vill icke och anser mig knappt berättigad att antaga det syfte, som flere talare här förut Ren 5 December. 175 anlydt för Const.Utsk:s ifrågavar. meni.
Beträffande Herr Hembergs framställning om uppgörandet af en ny fördelning utaf det vid sista Riksdagen gifne anslag, så kan Utskottet derå icke tillstyrka bifall på förut anfördt skäl, elfer att resultatet af den senast verkställde regleringen icke ännu är med visshet kändt, och att de serskilde förhållanden, sorn kunna fö ra nied t partiela undantag, icke äro af Utskottet så noga kände, alt anledning deraf skäligen kan hem tas till en underdånig framställning, åsyftande förändring i berörde reglering. 7:0. Utskottet, sorn, redan vid afgifvandet af förra Betänkandet rörande io:de Hufvud-Titelns reglering, fästat behörig uppmärksamhet å Herr Dalfelts motion, om anslag af stipendier eller praemier för lönlöse lärare vid Academierne, fastän Utskottet, på anförde skäl, icke kunnat densamma understödja, har, till följd af Friherre Tolls uppmaning, ånyo tagit denna fråga under öfvervägande, men icke funnit skäl att frångå sitt förra yttrande. 8:de och g:de punkterne angående ytterligare anslag för Gjmnastiska Central-Institutet samt ål Professor Ling för utgifvandet af dess Lärobok i Gymnastiken, hafva vid föredragningen inom Riks-Stånden förekommit i ett sammanhang; och har någon anmärkning, med undantag af en utaf Motionairerne i ämnet, icke blifvit gjord vid Utskottets afstyrkande af ökadt anslag åt Central-Institutet. Men i afseende på Utskottets hemställan om ett personelt ti 1 lök ad t anslag åt Professor
Om än, från Regeringens sida, ett sådant förordnande fordom blifvit utfärdadt, förminskar detta ingalunda det obilliga i ett dylikt stadgande; men, hvad som blott var obilligt i det ögonblick, då denna författning utgafs, skulle vara en act af våld i närvarande stund, då man vill och bör jemna alla orättvisa förhållanden. I anledning af allt detta vågar jag föreslå följande Rcdactionsförändring i Utskottens förslag: Den ii December f. m. 5g Att all jordj sonij enligt sin natur, anses böra vara extra Rotering underkastad j skallj utan afseende å det större eller mindre Hemmantal, hvartill den efter ortens skattläggnings-method beskattas , vid ordinarie Rotering bibehållas så vidt det icke rörer Säterier j Prestbol , och för öfrigt dem 3 hvilka såsom frånvarande hafva blifvit ansedda vara ordinarie Rotering underkastade; hvilka må återgå till extra Rotering. Den tillsatta Committéen må, utan att vara bunden af Kongl. Maj:ts Skrifvelse!' den 23 Mars 18* 3, och den 26 April 1814» äga föreslå andra ändringar, än de, som äro föreskrifna, och hvilka endast på stället kunna bedömas, och hvartill opåräknade omständigheter kunna föranleda, ståndande alltid Konung och kommande Ständer fritt, att pröfva, antaga, eller förkasta hvad af Committeen sålunda blifvit föreslagit. Så vida Skånska Rotehållarnes öde genom votering skall afgöras, må de flesta rösterna af den Nämnd_, som från båda Länen är utvald, oåterkalleligen afgöra, antingen vid den redan skedda Roteringen för framtiden skall förblifva eller en nj extra Rotering öfver hela Provinsen bör anställas. Den åsigt, som Pehr Pehrson i sin Reservation anför rörande voleringsprojectct, tio Den ii December f. m. delar jag helt och hållet. Är Rotefördeluingen, efter hvad jag tror, allmänt erkänd såsom origtig, bör ovilkorligen rättelse ske.
R:dr 132,750: så att de då utelöpande 3 procents obligationernas kapitalbelopp utgjorde . „ 169,250: mot 4 procents obligationer af serien B 240,000: mot 4 procents obligationer af serien G 85,250: mot 4 procents obligationer af serien E 400,000: hvilka sistnämnde obligationer, såsom redan är nämndt, innan 1848 års slut infriades; och mot 4£ procents obligationer af serien D 500,000: Summa upplånte medel R:dr 1,527,250: deraf redan före medlet af nästlidne September månad återbetalts „ 532,750: — —- så^att Riksgälds-kontorets kapitalskuld i anledning af denna upplåning då uppgick till R:dr 994,500: Utom de vid obligationernas utlemnande redan upplupna och af långifvarne förskottsvis betalda samt dem derefter ersatta räntor, bestego sig de, intill meranämnde tidepunkt, verkställda räntebetalningar lill ett sammanräknadt belopp af R:dr 39,190: 13. 4. hvaraf Banken erhållit 6,933 R:dr 16 sk., såsom ränta för dess, emot obligationerna af serien E., lemnade lån. På grund af Kongl. Maj:ts nådiga uppdrag för Kongl. Stats-kontoret. att, i mån af behof, från Riksgälds-konloret reqvirera hvad som kunde erfordras för sådana utbetalningar, sorn, i öfverensstämmelse med särskilt meddelade föreskrifter, borde bestridas utaf det, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 13 Maj 1848, be viljade särskilda kreditiv å 2,000,000 R:dr till ”kostnader för nödiga förberedande ”rustningar och andre af dåvarande politiska förhållanden påkallade åtgärder,” har förstbemälte
Mörner upplyst, att Bonde-St. bestämt ifrågav:de pension till 2,000 rdr, vill jag afstå från mitt yrkande om summans bestämmande till 1,500 rdr och förena mig uti den anhållan, Gr. Mörner framställt. Då jag yrkat nedsättning uti pensionsbeloppet, har jag icke dermed velat underkänna Richerts förtjenster eller de åsigtcr, hvilka han hyllat; men jag kan icke anse, att R. o. Ad. kan sägas handla njuggt, om Ståndet förfar samvetsgrannt med Svenska folkets medel. För min del anser jag mig åtminstone, under de få dagar, som ännu återstå för mig att utöfva representantkallet, icke böra gifva min röst för andra utgifter, än som äro nödvändiga och nyttiga. De förtjenster Richert inlagt om vårt lagverk, blefvo under hans lifstid belönade genom medborgares aktning och en nöjaktig utkomst. Om R. St:r nu bereda hans enka en sorgfri framtid, så hafva de derigenom visat sitt erkännande af hans förtjenster. Men jag tror icke, att vi äro berättigade att, på sätt Hr Koch yttrade, icke betrakta denna fråga såsom en penningefråga, ty då här är fråga om penningar, vet jag i sanning ej, huru den skulle kunna annorlunda betraktas. Pension af ifrågavarande beskaffenhet gifves antingen för gjorda tjenster eller för att afhjelpa ett behof. Den 8 Maj. I båda fallen måste en jemförelse ega rum. Gifves den för gjorda tjenster, så måste man efterse, huru Staten tillgodosett andra utmärkta mäns enkor. Då finna vi, att till exempel för Biskop Agardhs enka, hvilken dock måste afträda boet till konkurs, bestämdes en pension af endast 1,500 rdr. Under sådana omständigheter kan jag icke finna, hvarför ifrågav:de pension skulle sättas högre. Gifve s åter pension för att afhjelpa ett behof, så måste man undersöka, hurudant detta behof är. En talare har nämnt, att Richerts enka hade oförsörjda barn.
Form) om man nu 6å hastade vid Grundlagens läsning, att man stadnade vid ordet: män; kunde det ju i framtiden inträffa, att man, då kanske mera än nu invand, att kallt tolka ef-: ter döda ord en hos Folket lefvande Grund-? lag, ansåg att meningen endast vore, att vid Adelskaps utdelande det var förbjudit, att dertill upphöja Qvinnor; ock att dessa stora egenskaper, 60m förr prydt Sveriges Adel icke skulle behöfva uppmuntras eller bslönas. Jag läser 64 §. Den lyder: (Se Reger. Form) flyttar jag här punkten till ordet di fpofition; och glömmer bort Ständers pröfning och den upprättade Staten-, då först fattar jag möjligheten, alt ämnen för Statsötskottets handläggning, enligt 30 §. Riksdagsordningen, behöfva öfverflyttas till ConstitutionsUtskottets behandling, enligt 29 §. samma lag. Jag läser 75 §. Den lyder: (Se Reger. Form.) slutar jag här vid ordet Deputerade j låter den olagligheten tänka sig, att dessa Deputerade icke skulle vara genom val uttagne af de verkliga RiksStåndtn, utan godtyckligt kallades, af t. ex. Landshöfdingar, Consistorier och Borgmästare, till en del bland löntagande Em - Den 5 Maji e, m. *5 befsmän; hvilket kunde blifva ett ingrepp i Svenska Folkets urgamla rätt, att sig beskatta, sorn 57 §. RegeringsFormen bevarar. Genom samma läsningssätt, finner man att om sista momentet af 43 §. RegeringsFormen förgätes, skulle man misskänna denna §. tydeliga syftning, att en Svensk Konung, som går i fältj eller til! afiägsnare inrikes orter reser, bör medhafva minst 3 StatsRåd och vederbörande StatsSecreterare, samt höra dem i de mål, Konungen då sjelf afgör. Måtte man ej i en framtid, så läsa den! ett krig, eller en resa, skulle då återgifva det Grundlagsstyrda Svenska Folket en Konung, beslutande och befallande, förutan ansvarige Rådgifvare och Contrasignenter.
Ridderskapet och Adeln den 29 i samma månad, följande anmärkningar dervid blifvit gjorde och jemte återremiss af Betankandet till Utskottet öfverlemnade; hvilka anmärkningar, i följd af Höglofi. Ridderskapets och. Adelns Utskottet tillkännagifna Beslut, rörande återrernisser till Utskotten , härhos in extenso intagas: 1:0 Memorialet af Herr Pehr Tham J sa lydande: '”1000 Stt Jern, som ungefär smides dagligen i Sverige, gör, å 15 R:d RGSedlac för hvarje St6 - 15,000. ’’Jag räknar alla våra andra röreiser, Manufacturier, Handtverkerier, Fisken, Sågar, Qvarnar m. na. till en lika rörelse 15,000. ”iMillion Mantalsskrifne J med mindre arbetsföre, ä I R:d RGSedlar per Dagsverket gör - 750,000.' ”Mera och bättre förtäring pä en Helgedag, än en Hvardag, på 2 Millioner menniskor, å 4 Transport 780,000. sk. 326 Den 8 tuni' Transport 780,000^ sk. påökning - 166,666, 32.’ —ff-m.m, — ■ .. —. I , ”Hela Summan, sorn förloras för hvarje onödig Helgedag , gör således ... g,] 6,666. 32. ”Hvilken Summa för 5 dagar gör en förlust för Riket af B:d RGSedlar 4,733,333. 16. eller mera än hela vår tillkommande Bevillning; och bör den, sorn intet kan visa origtigheten i denna calcul, ersätta denna ostridiga förlust för Riket.
Deg beviljanDe. 2D) Utlåning emot \$ppotl?eF af 2lctier od; Publica Papper. 21 :o belåning af Aktier od) $>ublifa papper må ej allcnafr foro fara, utan äfven, i mon af tillgång, utfFräcfad, nteb iafttaganDe: att fåfom $ypotljeF må antagad od) belånad: a) till fulla Capitabbeloppet: Rifdgä(Dd*Contoretd före ftfiliDne RifdDag utfärDabe obligationer meD 5 procentd ränta, famt De få fallaDe lottfeDlarne för trollhätte? ©Itigvetf; b) till Rittio procent af Capitabbeloppet: Rifdgälbd*Contoretd efter ftfta RifdDag utgifna Obligationer meD 5 procentd årlig ränta od) förfeDDa antingen meD vig förfallotiD, eller uppfägbara å forDringd*ägarned fiDa; c) till tre fjecDeDelar af vanliga förfäljningö*ptifet unber De tren» ne näft före belåningen förflutna månaber:
Då Utskottets förändrade beslut följaktligen ej kan antagas härflyta från några förebragta nya skäl, utan är en följd af en tillfällig majoritets utveckling af sin makt, har jag ej kunnat annat, än instämma uti Afdelningens förslag, att Utskottet borde vidblifva sitt förut afgifne utlåtande.» af Friherre Stjernstedt, A. W., som tillkännagaf att han icke varit i Utskottets plenum tillstädes, då detta ärende afgjordes; — samt af Herr Gråå. Memoriali anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet M 258. (U. A.) Bonde-Ståndet har återremitterat till Stats-Utskottet Usta punkten och 2:dra punkten litt. a af dess Utlåtande JM 258, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående hospitalernes förbättring och underhåll, men som samma Utlåtande blifvit i sin helhet bifallet af de 5 öfriga Riks-Stånden, och ärendet följaktligen är, jemlikt 75 § R. O., af Rikets Ständer afgjordt, kan Utskottet med detsamma icke taga vidare befattning. Memorial, angående arfvoden dt Stats-Komrnissarierne Kock och Gråd. Under loppet af innevarande riksdag hafva, till följd af Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, Stats-Kommissarien A. W. Kock, samt under dennes en kortare tid inträffade sjukdom, Stats-Kommissarien Gråå, jemlikt Kongl. Maj:ts förordnande af d. 13 sisth Februari, tillhandagått Utskottet med erforderliga upplysningar vid behandlingen af Stats-regleringsoch andra statsverket rörande ärenden; och som, med anledning häraf, Utskottet funnit sig böra hemställa, att, på sätt vid föregående riksdagar egt rum, något lämpligt vedermäle af Rikets Ständers erkänsla, för det nitiska och gagneliga biträde, Utskottet blifvit lemnadt, måtte varda beviljadt, får Utskottet i sådant afseende tillstyrka, att Stats-Kommissarierne Kock och Gråå må hvardera tilldelas ett arvode, den förre af 1,000 R:dr Banko och den sednare af 200
Aladdins lampa fanns icke mer i Orienten, det var vester ut man borde söka den. Man vann den ej nu, såsom fordom i sagans dagar, under overksamt drömmande, man måste kämpa sig till den. Med hammare o c h slägga klappar man nu på lyckans port och med kalkylens talisman öppnar man den. Aladdins lampa hade förändrats med liden. Den skänkte ej mer ädelstenar och perlor, den skänkte banknoter; men för dem kunde hela världen köpas. Ännu hade han ej beslutat sig, men han fann kapten Lohmans förslag allt mer och mer klokt. Och så då kaptenen ej mera talade om saken, utan tycktes antaga, att Gunnar ej mera tänkte på att följa med, började han riktigt längta efter, att kaptenen åter skulle nämna något därom. » Jag vet ej hvad som fattas dig, Gunnar, » sade en afton Julia till honom, då de båda syskonen vandrade tillsammans i den lilla trädgården. Det började skymma på och aftonen kändes kylig. » Hvad som fattas mig? » sade han. » Mig fattas intet. » » Du är dig så olik, » återtog h o n; » så nervös och rastlös. Du stannar icke i samma ställning under fem minuter, utan flyttar dig o c h ändrar plats. Du ser feberaktig ut, och dina ögon ha en besynnerlig glans. » » Ingenting undgår dig, Julia, » svarade han. » Jag har verkligen feber. » » Tala då vid doktorn! » » Tror du, han kan hjälpa mig? » » Han skall vara skicklig, säges det. » » Skicklig till hvad, lilla syster? Till att fånga hjärtan. » Julia rodnade. » Jag har verkligen inte det ringaste emot honom såsom svåger, » tillade han skämtsamt. » Dumheter! » afbröt hon honom. » Han har ingenting annat än skulder, och jag har två tomma händer och så mor o c h syskon. » » Ah, » sade han och slog sig lidelsefullt för pannan; » åter dessa pengar! pengar! pengar! » » Javisst, » svarade hon honom. » Pengar! Så heter världens herre. Men det är ju ej något nytt. Redan Israels barn knäböjde i öknen för guldkalfven. Men vi komma ifrån vårt egentliga samtalsämne.
Riksdags-BesluteF. sens Ständer, efter samma Utskotts hörande, fin-1 na skäl att deruti ändring göra. 22. Vi håfve, med den rätt 77 §. Regeringsformen Oss tillägger att om Kongsgårdar och Kongs-Ladugårdar förordna, begagnat åter ett till-i fälle att ådagalägga Vårt underdåniga lifliga deltagande för den Furste, på hvars lofvande utmärkta egenskaper Rikets alla Invånare bygga ett välgrundadt hopp om Rikets fortfarande sällhet och ära, då Vi beslut it, att Kongsgården Tullgarn med tillhörande lägenheter och Inventarier, när den efter Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Sophia Albertinas död blifver ledig, må tillfalla Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen Prins Joseph Frans Oscar i Dess lifstid under full nyttjande rätt med samma vilkor, Hennes Kongl. Höghet Prinsessan enligt Kongl. Brefvet till JKammar-Collegirun och Stats-Kontoret af den 1. Juni 1807 denna Kongsgård innehafver; hvilket beslut Vi genom underdånig Skrifvelse den 2 sistlidne Mars hos Kongl. Majit anmält, och hvaröfver Hans Kongl. Maj.t uti Skrifvelse d. 17 i samina månad förklarat Oss Sitt synnerligaNådiga välbehag. Sedan fråga jemväl uppstått om Roserbergs JCongsgårds användande efter Hennes Majit EnkeDrottningens dödliga frånfälle, håfve Vi, på sätt Vår Skrifvelse den 30 April utvisar, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att denna Kongsgård då icke må ut-arrenderas utan , såsom Kongl. Majit i Nåder finner lämpligt, disponera* tills Riksens Ständer vid derefter inträffande Riksdag komma i tillfälle att härom sig utlåta. Hvad flere bland de öfrige Kpngsgårdarne 756 Rihs dags-Beslutet'. beträffar, Iberope Vi de serskilda underdåniga Skrifvelser., Vi om Hushållningen och Staterna derstädes till Kongl. Maj:t aflemnat, nemligen?
Dem fafnaS, Dera» fulla belopp att enligt lag förwanDlaS.” §. 60. ^eD ivongl. <$iaj:t6 nåDiga bifall, bäfwe <2öi bejlutat, att .Ifvongl. Sörefwet Den 3 3uni 1752, angåenDe tillåtelfe för äpopfRätterna att i Dråpmål Döma till lottfaflning, Då ej utrönas fan, bwilfen af pera warit Den DöDeS baneman, upl)ört att wara gällanDe. §. 61. ?D}eD ätiDring af ^ongl. ^örorDningen Den 16 ^uli 1776, bäfwe <2Bt, ge* menfamt meD ^ongl. Siajit, paDgat, att, Då enpilDe tjenare, lanDtbönDer ellet torpare, bwilfa meD arbete eller DagSwerfen betjena, fatta fig för buSbonDen eller mcvtmoDren i förfåt, el>war Det belp år, att Dem jfaDa göra till lif eller lem, od) farga Dem eller på blånaD ellet bloDmite, jfola fåDana ptaffaS meD trettio* twå par fpö, tjugufpra par ris, eller tjugufpta DagarS fängel fe wiD wattcn od) btöD, fann Derjemte arbeta å fäpntng twå eller Pera år, efter brottets be* ffaffenpet. §. 62. SfteD ^ongl. 3ftaj:tS nåDiga bifall, bäfwe <2Bi paDgat, att Den, forn upfåt* ligen, af onDpa eller öfwetDåD, flår in annans fönpet, pall plifta från @ep 3v.Dt 32 p. till tretton 3e:Dr 16 p., efter ompänDigbeterna, änöå att icfe nå* gon Deraf får paDa. 0fer
Ilppgikt ä <le lremmsn, lrvillcss egsre eller innelrskvere, ekler lrvscl okvsn Irerörät sr, äeltsgs i orten8 sk Ronungen 8tsclkä8tscle Lrsn88tocls-Rolsg, 8lcsll, till efterrättelse, i krägs om snclrs lremmsn, sk Rolsget8 8t^rel8e meclclels8 veclerlrörsncle Rmlretsurvncliglret, 8ä 8ä päkorcirss." llög8te Domstolens tle8te Reclswoter kunno väl clen ikrägsvsrsn^e lsgkörsnclringen lcunns weclkörs 6en köljcl, stt, om sntslet sk cle egsre oell innelrskvsre sk lremmsn, lrvillcs ej ings i orte»8, sk Ronungen sts^kästscle, Lrsnclstoäs-Rolsg, lrlekve rings oelr Irrsirtlslcsclg ä nägon sk 8em inträkkscle» en serdeles 8r^g l»rsncl8tocl Icomme stt sk cle ökrigs utgörs8; men, enär clet snliowme pä <le lrrsnilstoäs-slc^lclige 8jelkve stt lrärutinnsn isgttägs. lrvscl cle sn8ägo kör sig lörclelslctigsst, oell 6ä, meä skseenäe pä körlrelrället om Ivonungens stsölästelse ä Lolggen8 Reglementen, sntsgs8 lcuncle, stt vilkoren sro oelr lrlikvs 8äclsne, Irvsrigeuom slls8 rött oelr körclel i möjligs8ts mätto liekräwjss, sn8ägo cle88e Reäsmöter 8ig ej lrslvs skäl till snmärlcning emot kör8isget. lustitiss-Räöet Orekve 6. äter ^ttrscle:
Och är det då, är det i en, fråga, der fosterlandets framtid manar Pt. o. Ad. att dela 134 Den i Juli c. ra. folkets allmänna tänkesätt, emedan delta folk, måhända icke utan alla skäl, misstror, att deras bekymmer hafva en grund ifrån adels-inflytelsen, och från det af blinda lydnaden stundom förvillade tjenstenitet, som detta Stånd skulle kunna misstaga sig om sin rätt och sin pligt att uttrycka en opinion, hvilken afgör, huruvida den ministeriella ansvarigheten skall i Sverige blifva en garanti för Konung och folk, eller om den ännu skall fortfara att drifva gäck med folket , för alt i sin ordning sedan drifva det med konungamakten ? Den som, utan att förneka sin öfvertygelse om våra stånds-formers otjcnlighet, och utan alt dölja sin smärta öfver den splittring i nalional-representationens kraft, som deraf uppkommer, likväl af fosterlandskänslan manas, att med redligt nit söka verka i dessa former hvad han förmår; han måste med bedröfvelse böra, att bestämda lagöfvertradelser kunna inom Representationen finna försvarare: och det borde sålunda icke förundra honom , om de för det allmänna skadliga mått och steg, som rådgifvarne tillstyrkt, kunde finna ännu flera , såsom mera beroende af begreppens utveckling oin det nyttiga oell nödvändiga. Men, — jag hyser ännu ett hopp att det finnes en kraft inom detta Hus, som, om den ock icke i hvarje fall kan afskudda sig ställningarnas och förhållandenas inverkan , dock liemtar tillräcklig näring ur det Svenska bröstet, för att i samhällets stora frågor lifvas af nationens allmänna anda. Mine herrar! det är ej tvifvel underkastadt, att nationen fordrar förändrade styrelsegrundsatser och förbättringar i statsinstitutionerna. Det gifves i detta hänseende blott en enda röst i hela landet, då man härifrån undantager några vid maktmissbruken fästade individer, och den besoldade tidningspressen, ang:de skadligheten af de hittills afgifna rådslagens klandervärda svaghet; och det är min innerliga öfvertygelse, att R.