Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag ser ett förfärligt mörker, och skuggor som röra sig, gif mig ljus att jag må få visshet! Kanske jag känner dessa spöken! MODERN. Du skall bäfva då du får se hvilka de äro! CHRISTINA. Låt mig då bäfva, hellre än att plågas af detta ohyggliga lugn! MÄSTER OLOF 69 - MODERN. Bed icke fram blixten ur molnet, han skall krossa dig! CHRISTINA. Du förskräcker mig! Men säg mig sanningen, jag måste veta den, annars vänder jag mig till någon annan! MODERN. Är ditt beslut fast att träda inom klostrets heliga murar? CHRISTINA. Min far ville det! MODERN. Du tvekar! CHRISTINA (tiger.) MODERN. Det är ett band, som håller dig? CHRISTINA. Du vet det! MODERN. Jag vet det, och du måste slita det! CHRISTINA. Det är snart omöjligt. MODERN. Jag skall rädda dig, barn, ty du kan ännu räddas, jag skall ge Herren mitt största offer om blott en själ kan dragas undan fördömelsen! Min son! CHRISTINA. Olof? MÄSTER OLOF - MODERN. Olof är förlorad, hör du, och det måste jag hans moder säga dig! CHRISTINA. Förlorad? MODERN. Han är en lögnens profet! Djefvulen hafver intagit hans själ! CHRISTINA (häftigt). Det är inte sant! MODERN. Gud gifve så vore! CHRISTINA. Hvarför, hvarför säger du mig detta nu först! Men det är sant, det är en lögn! (Går till dörren och öppnar den på glänt). Ser du, moder, der han står; är detta den onda anden som talar ur hans mun, är det en låga från helvetet som brinner i hans öga, säger man lögnen med skälfvande läppar, kan mörkret stråla ljus, ser du icke skenet kring hans hufvud! Du har orätt! Jag känner det! Jag vet icke hvilka läror han förkunnar, jag vet ej hvad han förnekar, men han har rätt! Han har rätt och Gud är med honom! MODERN. Du känner icke verlden, barn, du känner icke djefvulens funder, tag dig till vara!
Theorell endast några få år fått tillgodonjuta denna pension och vid sin död i December månad år 1861 efterlemnat en ålderstigen enka jemte fyra söner och en dotter samt att skulderna i boet öfverstigit tillgångarne; med anledning hvaraf blifvit föreslaget, att någon årlig pension för lifstiden måtte beviljas enkan Theorell; varande derjemte upplyst att hon från andra allmänna kassor uppbär pensioner till ett sammanlagdt belopp af 775 R:dr R:mt. Med afseende å det utmärkta nit och skicklighet, hvarmed Theorell under många år bestridt Justitie-Ombudsmans-Embetet, hafva Rikets Ständer ansett det vara Statens pligt att med understöd bispringa hans i torftiga omständigheter efterlemnade enka, samt funnit skäligt, att för Justitie-Ombudsmannen Theorelia enka, Sofia Wilhelmina Theorell, född von Schwerin, på allmänna indragningsstaten uppföra en årlig pension af 1,000 R:dr, att utgå från och med början af nästa statsreglerings-period. 58:o Uti särskilda hos Rikets Ständer gjorda framställningar har, med erinran om aflidne Biskopen Christoffer Isak Heurlins rastlösa och framgångsrika verksamhet i Skolans, Statens och Kyrkans tjenst, blifvit föreslaget, att då vid Biskop Heurlins död hans bo var skuldsatt så att hans efterlefvande enka och dotter för betäckande af skulderna fingo afstå en del af de genom dem beviljade nådår tillfallne inkomster, Rikets Ständer måtte i årlig pension åt Biskop|Heurlins enka, Elisabeth Heurlin, född Liljevalch, anslå 800 R:dr. Med erkännande af framlidne Biskopen Heurlins förtjenster om det allmänna hafva, vid det förhållande att den behållning Enke-Biskopinnan Heurlin vid nådårens slut ansetts ega, uppgått till endast 12,000
Slutcligen mä ock härwid icke obemält lemnäs, att om för den tillkommande tiden fri införsel till Stockholm och Götheborg, af Dränwin skulle blifwa tilläten, och hwad jag här ofwanföre om Tull-Arrendets uphörandc föreslagit, icke kommer till fullbordan; Sä bör den derföre till ärläggandc Tull » afgift uppä förberörd? skäl, ensamt tillfalla Konal. Maj:k och Kronan , samt denne Kronans rätt behörigen iagttagaS och bewakas. Huruwida detta mitt ödmjuka andragande mä warda öfwerlemnadt antingen till Högloft. Statseller Bewillnings-Utstottet, hemställes till Högwälborne Herr Grcfwcn och Landt - Marskalkens och Högloft. Riddcrstapet och Adelns ompröfwande. Remitterades till Bewillnings-Utstottet. Justerades följande: Utdragas Protokollet hältet k Högloft. Ridderstapct och Adelns klanueu den Zc> September 1829. S. D. Bestbk Ridderstapct och Adeln att trp« draga Stats-Utstottct, att ifrån Riksgälds-Contoiret inför - 1092 Dell ZO September. infordra upplysning, huruwida till detsamma fir Socker - Krutoch Alnn-tillwcrkningen en större Summa i Dewillnings-Afgift influtit an frän berörde Contoir till Mwillnings - Utskottet blifwit uppgifwet; Anmodandes derjemte Höglofl. Riddcrffapet och Adeln Stats-Utflottet, att innan nästa weekas flut med sitt utlätanbe här» öfwer inkomma. Upplästes: Ecivillnings-Utskottets Project till Tabellen N:o 2, eller den sä kallade Minimieller Skydds-afgiftett. *) Ladcs pä bordet. Herr I^inflerskölä, ^xel, uppläste till Protocollct följande: Längesedan har nian insett nyttan och behofwet af Gcographiffa Chartor.
Mör ner har i afseende derpå uttryckt den förmodan, att ett sådant förhållande aldrig skulle kunna åstadkommas, derföre alt ränteta8 11. 67 530 Den 2'J Mars. gar ne allt för väl skulle inse att deras fördel vore alt bibehålla det nuvarande. För min del liar jag min lön lill största delen indelt i spanmål, men jag kan uppriktigt försäkra derom, och troligen skall mängden af indelningstagare länka lika med mig, att det vore önskligt att, äfven med uppoffringar, fä den indelta lönen utbytt emot en contant, för att en gång komma ifrån de ledsamheter och det obehag, som härmed äro förenade, samt det stridiga förhållande, hvaruti de slå till de skattdragande. Jag föreställer mig också, att de som sätta sig deremot hafva förnämsta skälet till detta motstånd deruti, alt de frukta, att en och annan, sorn har indelt lön, och som nu är betalad någorlunda efter hvad som kan anses billigt, om han uppgaf detta förhållande hos R. St., det skulle föranleda att vid anställd jemförelse med de många tjenstemän i Slockholm, som nu äro ställde på en slags svältkur, sälta dem på samma regime. Jag hoppas likväl, ali man äfven i delta fall skall komma till förstånd och finna, att om man vill hafva dugliga och nyttiga personer, så mäste man aflöna dem så alt de icke, på sätt förhålladet är med en mängd tjenstemän bär i Stockholm, måste söka sin utkomst i andra företag, främmande för deras egentliga tjenst. I afseende på sednare punkten, eller förslaget att föreskrifva en viss gemensam vigt för ränlespanmålen, så har en värd talare föreslagit, alt en bestämd vigt måtte sättas, sorn alltid skulle gälla. Deraf kunde likväl samma olägenhet inträffa, som om detta stadgande icke antogs, eller alt man fick rätta det efter sädens beskaffenhet efter årsväxten, och att det således kunde strida emot det ändamål, som man genom det första förslaget velat vinna. Atskillige talare hafva ansett det fördelaktigt, att ett så beskaffadt stadgande om minimivigl må antagas. Jag vill icke sätta mig emot ett beslut derom, men jag tror för min del att man derigenom alldeles icke vinner det mål, som man söker.
Mars I. LäroVerken, allmänna, om medel till deras förbättrande, Maji I. 6, 100, io5. Maji II. 112. Junii I. 318. Konungens Svar, Julii 192; se vidare Calmar, Skara, Askersund, Landskrona. Konungens Svar, April II. 567. Lön, indelt, angående rättelse i Författningarne om afdrag till Statens förmån å Civile Embetsoch Tjenstemäns Löner, Dec. 348, 36o, 3g8, 400, 4°3» 58i. -— om Lön för en Secreterare på Stat vid Öfver-HofJägmästare-Embetet, Dec. 568, 682. 133. — om förändrad reglering af löningssättet för LandsSecreteraren och LandsKamereraren i Jemtlands Län, Maji II. 293,622. — om förändrad reglering med aflöningen för KronoUppbördsmännen i Städerne;se KronoUppbörds Verket. Löneförbättring, för en del af de uti Förvaltningen af SjöÄrenderne befintliga Tjenstemän, Dec. 572, 683. Maji II. 118. >— för Ledamöterne i Rikets Allmänna Ärenders Beredning, Jan. I. 33, 448 > 652. Mars I. i34, 142, 147- Löne - 129 Löneförbättring, för Sulbal tern Officerare och UnderOflicerare vid indelta Arméen, Jan. I. 88. — för Iiäradshöfdingar, Jan. I. 125. Jan. II. 146. April I. Maji I. 361, 437• —- för Länsmän i Carlstads Län. Jan. I. 137. — för Lag-männen i Skåne och Blekinge, Jan. I. 198. Jan. II. 6. Exp. Mars I. g, iZ’], 141» 15r.
Man har bc-vist , att olta tre hela år behöfvas för att få ett vanligt civilt mål , endast i de tre första instancerna afgjordt. Dä man efter - 646 Deri 24 Fchruarii, sinnar huru marga händelser, som på denna tid kunna iniräfta och förändra rättsökandes borgerliga förhållanden, ja förändra dem till den grad , att det för deni kan blifva en lika Btor lycka att efter det tredje året förlora en rättegång, som att vinna den under det första, måste man visserligen beklaga en sådan långsamhet. Täger man vidare i betragtande, att , i anseende till doms olarnes öfverhopade göromål , de för mindre brott tilltalade personer måste i väntan på laga ransakning, längre tid än annars behöfdes hållas i häckte; besinnar mm Statens directa förlust genom den sålunda ökade underhållskostnaden och dess indirecta genom arbetsföra arresterade personers overksamhet; öfvervä^er man framför allt d< n moraliska förlust Staten måste lida derigenom att flere vanartige under en längre tid lemnäs tillhopa att smitta hvarandra med elaka böjelser och stärka hvarandra i framhärdandet deri; eftersinnar raan dessutom, att genom denna längre arrest , den brottslige Vtikeligen straff,s dubbelt, en orättvisa som han ej kan undgå at' djupt känna och sorn i samma mohn måste för ätta honom i en fiendtlig sinnesstämning emot staten^ besinnar man allt detta, så mäste m n Vsra ut, n deltagande för mensklighetens och fäderneslandets väl, Om man icke härutinnan skulle önska en förändring. Konungen har visserligen sökt, så långt möjligt varit, att afhjelpa det öfverklagade onda. Lön r och arfvoden hafva blifvit anslagne till förstärkande af Hof - Rätternes ledamöter och en ny inrättad i Christianstad. Men det onda Den 24 Felruarii. har djupare rötter.
Enligt förslagets lista § skulle från Landtränterierna och Tullkamrarna utom Stockholm inga kontanta penn inge-remisser ega rum till de embetsverk, dit de nu ingå, utan penningarne skulle insättas uti det Lånekontor, eller den Filialeller Privatbank, som funnes uti samma stad som Tullkammaren eller Rätileriet, och från dessa låneinrättningar skulle, sedan, enligt träffad öfverenskommelse mellan dem och vederbörande embetsverk, medlen dessa sednare tillhandahållas. Hvad annat innebär detta förslag, än en fullkomlig omstörtning af nu gällande uppbördsväsende. Den, som något känner hvad upbörds-författningarne sedan sekler tillbaka stadgat och ännu stadga, han vet huru sorgfälligt lagstiftaren sökt att med kontroller omgärda upbörden och redovisningen af Kronans intrader, allt ifrån det de inflyta, ända till dess de för sina ändamål skola från Statens kassor utbetalas. Sålunda skall fogden, efter slutade upbördsstäm - u Den 2 Dac. ernber. mor, inom viss kort tid, vid strängt ansvar, leverera de af honom då emottagna medel till Landtränteriet; och Räntmästarens qvitto är icke ensamt tillräckligt, utan detta måste, till Kronans säkerhet, för att vara gällande, annoteras af Landskontorets Föreståndare, såsom satt till kontrollant å Räntmästaren, i dennes egenskap af Ränleriets ansvarige upbördsman. — Vidare har lagstiftaren icke ansett det vara nog, att Ränteriets kassa står ensamt under Räntmästarens vård, ehuru denne ställt borgen för sin upbörd, utan det är till Kronans ytterligare säkerhet förordnadt, att kassan skall förvaras under 3:ne olika lås, till hvilka nycklamo innehafves utaf Landträntmästaren, Landskontorets Föreståndare och en Magistratsperson i den stad, der Länsstyrelsen har sitt säte, så att denna kassas förvaringsrum aldrig kan öppnas, utan att förbemäldte 3:ne personer äro på en gång tillstädes. Och slutligen stadga författningarne, såsom en oeftergiflig pligt för K:s Befhde, att aldrig från Landtränteriet utanordna några medel annorlunda än efter fastställda stater, samt de serskildta föreskrifter och beslut, som antingen direkte från K.
Jag tror icke att R. o. Atl. har beslutat något om huru hvart och ett förslag skall behandlas, utan blott att de skola förekomma hvart och ett i sin ordning; ty jag kan icke erinra mig, att R. o. Ad. beslutat alt på en gång antaga eller förkasta något förslag i sin helhet. Jag tror alt R. o. Ad. är oförhindrad! alt sönderdela hvart oell ett förslag i sina hufvudpunkter. Om vi nu skulle göra det med Frih. Hamiltons förslag, så komme Den 37 Octo ber e. ra. vid hvarje hufvudpunkt att framställas något annat förslag såsom alternativ, och derigenom kom man till ett resultat rörtde denna punkt, för alt sedan öfvergå lill de öfriga. Om vi blott lägga Frih. Hamiltons förslag, med hvilket vi nu skola sysselsätta oss, lill grund i stället för Frih. Sprengtporten, så tror jag, såsom jag för en stund sedan sade, att formen är sauverad och kan mycket väl förenas med det föredragningssätt, som på förmiddagen beslutades. Frih. Hamilton: Jag begärde ordet, först i följd afen hemställan till mig af Frih. Sprengtporten, att jag skulle medgifva att mitt förslag finge sönderdelas punktvis. Detta medgifvande kan jag så mycket lättare lemna, som jag sjelf för en kort stund sedan hegärde det, och emedan jag alldeles icke ämnar försvara redactionen af mitt förslag, utan just vid frågan om hufvudpunklernas uppställande i §§ vid ett föregående tillfälle ärligt tillstått, alt milt förslag erhållit sin nuvar. form, endast för att motsvara de §§ Hr von Hartmansdorff i sitt förslag uppställt. Hvad nu sjelfva föredragningssättet i allmänhet angår, så vill jag blott deruti, lika med den sista värda talaren, förklara, att jag, då jag förra gången understödde hans tanke, icke trodde att den var i någon strid med R. o. Adis beslut. Jag trodde ej heller, att deruti innefattades något vacklande i den förut antagna ordningen; ty hade jag det förstått, så hade jag åtminstone för min del icke dertill gifvit mitt tillstyrkande. Men jag trodde, att R. o. Ad. på förmiddagen beslutat, att de af Frih.
De handlingar och chartor, som upplysa detta ämne, bifogas; och anhåller jag, att denna min Motion må till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitteras och de öfriga RiksStånden communiceras. Hvarjemte Herr Akrell till Protocollet aflemnade följande handlingar: 5 H. 20 3o6 Den i5 December e. m. N:o i. Tofta Hemmans SkattläggningsInstrument af år 1690, hvari hemmanets liela område, jämfördt med Chartan, beskrifves och vid ränteberäkningen upptages till 44 Dal. 19 Öre, hvaraf för muhlbete och skog uppföres i4 Dal. 5 Öre. N:o 2. Charta öfver Tofta hemman, författad på 1690-talet af Härling, der hemmanets mark är affattad och beskrifven, samt Tofta skog och Eric Jöransons torp finnas tecknade å de ägor, som i sednare tider blifvit kallade Adelsö Kronopark, samt Skogvaktarens boställe, med anförande i Chartebeskrifningen, att till Byen är nödtorftig skog till gärdsle, stör, vedbrand och timmer. Charta öfver Tofta hemman, med derunder lydande 3:ne torp, affattad af Landtmätaren Svanholm 1708, hvilken Charta till alla delar instämmer med den af år 1690. N:o 4- Bevis att icke flera än förenämnde 2:ne Chartor öfver Tofta hemmans ägor finnas i Kongl. LandtmäteriContoret, samt att båda dessa Chartor upptaga inom hemmanets område den skogsmark, jemte det torp, som år 1794» under namn af Adelsö Kronopark och Skogvaktare-boställe, blifvit afrösade.
N:o 320, i anledn. af riksdagsfullmäkligen Bengt Gudmundssons motion, angtde det lill kostnader för krigsrustniugarne beviljade kreditiv. Föredrogs och lades till handlingarne förstärkta Stalsötskts i gårdagens plenum på bordet lagde mern.: N:o 321, angtde verkställd omröstning i anledn. af Riks St:ns skiljaktiga beslut i fråga om den utsockne frälsehemmanen i Halland åliggande roleringsskyldighet; N:o 322, angtde verkställd omröstning i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut rörtde eftergift i arrendet för Mörrums kro nolaxiiske i Blelinge län, och N:o 323, ang:de verkställd omröstning, i anledn. af Riks Stms skiljaktiga beslut, rörtde beräkningen af husbehofsbrännerimedlen. Föredrogs och bifölls Bevilln.Utskts i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 34, angtde de till den blifvande nya bevillningssladgan hörande formulärer. Föredrogs ConsttsUlskts i gårdagens plenum på bordet lagda mern. Nto 34, med förslag till ett tillägg i 75 § Riksd.ordn., angtde huru förfaras må då RiksStm stanna i olika beslut om hänskjulande af frågor till omröstning i förstärkt Utskott. Hr von Hartmansdorff, Aug.t Då detta betänk, ännu ej blifvit tryckt och utdeladt till Ståndets ledamöter, anhåller jag att det mätte hvila på bordet. Häruti instämde Hr Printzensköld, Carl, till följd hvaraf Hr Gr. o. Landtm, förklarade att Const.Ulsk:s mern. N:o 34 komme att ytterligare hvila på bordet. Den 22 September. 355 Föredrogs och bifölls LagUlsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda betänk. N:o 72, i anleda, af väckt motion om minskning i antalet af mål, som böra hofrätts pröfning underställas. Föredrogs LagUtskrs i gårdagens plenum på bordet lagda betänk.
Vid detta ärendes företagande till pröfning, hafva de för t naile Utskotten inhemtat, att, af Statssamt Oec—Utsk.Utl. N:o ro3. 29 Kronooch Kronoskatte-Heinman i Strömsholms Fögderi af Vestmanlands Län, lösen efter markegång ärligen erlägges för 2020 och 3-,Sadels sa kallade Knecktetunne-dagsverken, hvilka tillförene till Strömsholms Kungsgård och Stuteri in natura varit utgjorde; inen ehuru, genom Kongl. Brefvet den 12 April 1748 samt Kongl. Förklaringen deröfver den 8 Junii samma av, sådana hjelpedagsverken, som utgått utöfver Hemmanens skattläggning eller Jordeboksoch Mantalsräntan, ansetts böra upphöra, samt Rikets Ständer, jemväl af sådan anledning, genom underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t den 17 April 1823, förklarat, att de dagsverken, dem Allmogen uti åtskilliga Härader i Skåne af ålder utgjort till Dahlby och Flyinge Kungsgårdar, utan annan vedergällning än förtäring, borde för framtiden upphöra, anse Utskotten sistomförmälde af Motionairen åberopade prsejudicat icke kunna tillämpas å den dagsverksskyldighet, som ännu åligger de inom Strömsholms Fögderi belägna Kronooch Kronoskatte-Heinman, enär vederlag i spannmål eller penningar af dessa Hemman derföre tillgodonjutes. Jemlikt Kongl. Brefvet den 3 Julii 1654 samt de serskilde Indelningsverken för Vestmanland af den rg April 1698. har tvänne tunnor spannmål blifvit hvarje Soldatrote förunnad till hjelp, af hvilka, enligt Kongl. Majit» Förklarande i Dess Nådiga Resolution å Allmogens Besvär den 29 November 1756, §.83» do Statssamt Oec. Utsh. Uti.
Bågen och pilarna hade han bredvid sig. Fram ur skogen kom en flicka med ett matknyte i handen. Då hon trädde ut på de flata hällarna mellan kumlen, tänkte hon på hvilken god dansplats detta kunde vara. Hon fick en innerlig lust att pröfva den. Hon satte ned knytet i ljungen och började dansa helt ensam. Ingen vetskap hade hon om att en man låg och sof bakom kungshögen. Skytten sof alltjämt. Brinnande röd stod ljungen mot den skarpt högblåa himlen. Myrlejonet hade uppkastat sin håla tätt bredvid den sofvande. Däri låg ett stycke kattguld och gnistrade, som om det velat sätta eld på alla sandmons gamla stubbar. Ofvanför skyttens hufvud utbredde sig orrfjädrarna som en plym, och deras metallfärger skiftade från djup purpur till stålblått. På den oskuggade delen af hans ansikte glödde brännande solsken. Men han öppnade ej ögonen för att skåda förmiddagsglansen. Emellertid fortsatte flickan att dansa och svängde om så ifrigt, att den svartnade mossjorden, som samlat sig i hällarnas ojämnheter, rök om henne. En gammal torr fururot, blank och grå af ålder, låg uppryckt inne bland ljungen. Den tog hon och svängde om med. Spånor foro ut ur det multnande träet. Tusenfotingar och tvestjärtar, som haft bo i springorna, kastade sig hufvudyra ut i den ljusfyllda luften och borrade sig ned bland ljungens rötter. Då de svingande kjortlarna snuddade vid ljungen, fladdrade därur upp skaror af små grå fjärilar. Dessa, som hade vingarnas undersida hvit och silfverglänsande, hvirflade upp som torra löf för en stormil. De syntes då helt hvita, och det var som om det röda ljunghafvet stänkte upp hvitt skum. Fjärilarna höllo sig en kort stund uppe i luften. Deras sköra vingar dallrade så häftigt, att färgstoft lossnade och föll ned i ljungen som tunt, silfverhvitt fjun. Då var det, som om luften genomfarits af ett solbestråladt duggregn.
Ledamöter samt den andra hälften eller återstående tredjedelen, antingen nämnas af Regeringen eller beslå af vissa i Grundlagen bestämda högre embelsmän. Exempel på båda sätten alt fylla den Öfre Kamin iren saknas ej hos utländska constitulioner. Åt båda Kamrarne ville jag medgifva sitt veto, utom i beskattningsfrågor, hvilka ensamt af Nedra Kammaren afgjordes. Alla hithörande detalj-anordningar skulle jag i thy fall hafva sökt att föreslå; men i en reservation kan naturligtvis sådant ej ega rum. Det är blott grunddragen jag här vrlat teckna. Slutligen får jag serskildt reservera mig mot Utskottets beslut, rörande Sidren så för valberättigad, som valbar. Jag tror, att man härvid kunnat tryggt följa Norriges Grundlag, som bestämmer den förres ålder till 25 och den senares till 3o år. Troligen mognar Svensken icke förr till allvarliga väld, än Norrmännen”. Af Herr Professoren Geijer: ”De hufvudsakliga punkter, i hvilka jag mig från Utskottets majoritet, äro följande: i:o Jag antager en personlig valrätt bos hvarje myndig medborgare, sorn styrker sig ega god frejd, god chrislendoms-kunskap och för öfrigt minimum af de i Folkskolan fordrade kunskaper; 2:0 Jag antagen två classer af valberättigade, en med enkel valrätt, lika med den ofvannämnde personliga, och en annan med förstärkt valrätt, i följd af bildning och förmögenhet; 3:o Då jag, lika med Utskottet, yrkar, att representant-valen böra ske genom Electorer, inskränker jag valbarheten både till Elector och Representant inom den dass, som sjelf eger förstärkt valrätt; 4:o Jag antager, alt den förstärkta valrätten likväl aldrig kan gifva mer «n dubbel rösträtt; 5:o Jag anser lagtima Riksdag böra sammankomma hvart tredje år;’ 6:0
Sammansatta Utskottet får med anledning af denna framställning endast erinra, hurusom, enligt den af Kongl. Majit, i nåder utfärdade Tull-stadga af den 7 December 1860, §§ 32 och 48, lossning och lastning äro tillåtna, under Maj till oi h med Augusti månader från kl. 6 om morgonen till kl. 8 om aftonen, under Mars, April och September från kl. 7 om morgonen till kl. 6 om aftonen, och under öfriga månader af året från kl. 8 om morgonen till kl. 4 e. m.; samt att vid tillfällen, som fordra synnerlig skyndsamhet, lossning och lastning äfven kan ega ruin utöfver sagda tid, såvida nödigt dagsljus det medgifver, när särskild anmälan derom sker hos tullkammaren eller tullinspektionen på stället ; i hvilket fall dock tullbetjent, som till bevakning förordnas, bör åtnjuta af den trafikerande 25 6 Sammans. Bevillnsami Allm, Besvärsoch Elwnomi-Ulskoltels Betänkande IS:o 7. öre för hvarje den normala tiden öfverskjätande timme. Genom berörda tidsbestämmelser har den nya stadgan alltså lemnat större frihet för trafiken än förut i så måtto, att dittills gällande förbehåll om en timmes ledighet för middagsspisning bortfallit; och derest den föreskrifna tillsynen vid lossning och lastning skall innefatta en tillförlitlig kontroll, synes det Utskottet ieke kunna fastställas som regel, att förrättningarne få ske äfven om natten; och den vilkorliga tillåtelsen skulle säkerligen ofta påkallas i otid, om icke den trafikerande vöre förpligtad till särskild godtgörelse. — Undantag från denna förpligtelse är emellertid genom samma stadgas 55 § medgifvet för ångfartyg, derifrån lossning utan traktamentsersättning får ega rum, så länge dagsljus är.