Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För att ej missförstås vill jag dock anmärka, att det ofvan beskrifna toalettbordet aldrig bör begagnas som tvättbord. Som så- dant är bäst nyttja en af de kända små pelarrunda, temligen billiga kommoderna af trä eller bleck, som kan finna sin plats i ett hörn af rummet. Samma lätta tyg, som man yalt till sänggardiner, bör ock användas till skjutbara jalousier för fönstrens nedre rutor. Till de andra gardinerna, möjligen ock till en portiere vid dörren eller som förhänge vid en hörnhylla, må man välja ett tyg, som harmonierar med gardinerna vid säng och bord. Finnas råd och utrymme till en liten soffa eller en länstol, må man ock söka ta hänsyn till deras klädsel. Jag vill nu sluta med att uttala som min öfvertygelse, att den unga flicka, som förstår att pryda sitt eget lilla rum med smak och trefnad och med minsta möjliga medel, säkert ock i andra hänseenden skall visa sig vara huslig och förståndig, medan omvändt den, som lefver blott för att roa sig, helt visst kommer att ha ett oordentligt och otrefligt hem att vända åter till, när » nöjet » är förbi. Anna FrcenJcel. Qvinnogymnastik. En serie uppsatser efter » Vort Hjem ». Genom en förnuftig och ratiouel följd af rörelser i denna apparat kan en sned rygg vid daglig öfning bli så godt som alldeles bra, men vederbörande, som naturligtvis måste vara i en yngre ålder, bör efter en läkares noggranna undersökning söka anvisning till dessa öfningars verkställande på rätt tid och på rätt sätt. g) Okhängning i 10 sekunder stärker i synnerhet nacken och ryggens muskler, vidgar bröstkorgen och har ett gynsamt inflytande på andedrägtsorganen (Fig. 13). Denna figur är tecknad i vanlig drägt, En t e t e Af å tete. E — th. (Slut fr. föreg. n:r.) Fig. 13. då det ej är meningen, att det skall vara särskild drägt till alla öfningarna. Men korsetten, detta förfärliga plagg, måste sjelfklart vara bannlyst från all gymnastik.
Utaf den årligen inflytande rentan till 6 för loo:de om året, såsom varande den enda inkomsten, skulle, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Reglemente af den 30 Juni 1792, hvarje qvartal utbetalas 102 R:d, eller för året 408 R:d, såsom Passevolance till Wermlands JägareBataillon. Men som Kongl_ Maj:t försäkrat CornpagniCheferna, att få njuta Recru1 teringsoch recapitulations-' passevolancen, lika med Stredingska Regementet i Götheborg, till 1 R:d 32 sk. per man om året, som för 306 man, som Corpsen då utgjorde, belöper till 510 R:d; och Rentan af Cassan, sedan den efter’ realisations grunder blif - ■vit förvandlad i Banco, ej hlef mera än 288 R:d; så förklarade Kongl. Maj:t, uti'Nådigt brfef af den 24 April 1810, att fulla passevolancen skulle å Stat uppföras att af StatsVerkets medel utgå, men att deremot rentan af LandtvärnsCassan skulle till någon ersättning härföre till Stats - Cassan ingå, emot det att Cassans Capital finge dädanefter som dittills i Länet utJånas och stå under Länets innevånares vård och styrelse. Af sådan anledning blef denna renta år lKia påräknad såsom en Stats - inkomst och utföres alltså nu härmed 288. Summa Ordinarie Inkomst 1,58*,395 37 1* De enligt 60 § i Regeringsformen i egenskap af Bevillning till Stats - Verket inflytande inkomster, .bestå uti följande, nemligen: 1:0 Sjö-Tullen:
Denna titelpartiets bestälda beskaffenhet hindrade kompositören att tillgodose operan i dess helhet så, som han visat sig kunna göra det i tidigare arbeten, såsom i » Kungen har sagt det », hvars första, akt konstnärligt sed t, är mera värd än hela operan Lakmé. Om det sålunda å ena sidan är beklagligt, att kompositören af en virtuos ’ politik nödgats negiigera vissa delar af sitt verk för att få heunes andel att lysa dess mer, så måste man å den andra glädja sig öfver, att den gjorda beställningen effektuerats på ett i sin helhet särdeles lyckadt sätt. Lakmés sångparti har en mycket fransk, men med skickligt påbredd orientalisk kulör. Denna gör sig mest gällande i hennes solostycken, som naturligt är. Den religiösa sången är full af orientaliskt trånfull religiositet, naiv och plastisk (trots Van Zandts höga C: drill, tillkommit att illustrera den capriciösa despotismens entré i pagodporten). Ett förtjusande stycke, värdigt kompositörens förebild, David, ärariosot: Pourquoi dans les bois? Denna Lakmés öfver-sättning i toner af den spanske pagen Cherubinos » Jag ej vet, hvad det är som mig plågar », gör ett sannt och djupt intryck. Det är den unga lotusknoppen, som långsamt börjar slå ut sina azurblad och blygt frågar sig sjelf, hvar-ifrån det ovana trolleri kommer, som håller dess fibrer fångna, morgonrodnaden kort före solens, före kärlekens strålande uppgång på hennes himmel. Aningsfullt och drömmande klingar det sista isolerade » Hvarför? » Mindre tilltalar oss koloraturarian, som emellertid är högst fyndigt placerad och hvars passager hafva rätt många originella och indiskt pikanta drag. Ackompagnementet är här som mångenstädes en fest för örat. Af fruktan for att bli omodern och odramatisk använder Délibes af princip sällan längre melodiperioder. Som de flesta andra nu för tiden är han ej nog stort musikaliskt snille att finna melodier, på en gång melodiskt afrundade och sceniskt dramatiska. Det är derföre, som en sådan melodi, när den någon gång kominer, gör så stor effekt i nyare arbeten.
Motion N:o 3. Bevilln.-Utsk. Betänk. Billengren, om årlig pension åt enka och oförsörjda barn efter framlidne Pro vincial-läkaren, Doktor D. I. Motion N:o 75. Stats-Utsk. Utlåt. Björck, Biskop, Motion N:o 63, om anslag till pension åt aflidne Theologie Lektorn i Göteborg N. Beckmans efterlemnade enka, Stats-Utsk, Utlåt. N:o 74. R. St. underdån. Skrifv. Ff:o 97. Motion N:o 64, om tillägg och förändringar i Kongl. Förordningen den 20 Januari 1865, angående frejdbetyg. Motion N:o 65, om tillägg och förändringar i Kongl. Förordningen den 23 Oktober 1860, om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära. Björling, Domprost, Motion N:o 85, om anslag till stipendier för prestkandidater. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. — - Motion N:o 86, om anslag till en jernväg, sträckande sig från någon punkt på jernvägen mellan Stockholm och Upsala genom Upland, Westmanland och Dalarne till Siljan. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. Motion N:o 87, om anslag till fullbordande af jernvägen mellan Arboga och Köping. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. R. St. underdån. Skrifv. Bolmen, om statsanslag till väganläggning i Sunnerbo härad till Wieslanda jernvägsstation från sjön. Motion N:o 73. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 78. R. St. underdån. Skrifv. Boskapspesten, om ett förslagsanslag af 100,000 R:dr till dess hämmande, i fall den inom landet skulle utbryta. Motion N:o 78. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 57. R. St. underdån. Skrifv.
Under det i § 18 af detta reglemente stadgade vilkor, eger Riksgäldskontoret att, under hvarje år, från Kongl. Stats-kontoret emottaga den vid samma års början befintliga behållning utaf de depositions-medel, som från Landtr Unter ier na samt Öfver-ståthållare-embetets Kansli blifvit till Kongl. Stats-kontoret inlevererade. § 216. Jemlikt de beslut, Rikets Ständer under föregående riksdagar fattat, i afseende på den erhållna och till kostnader för Myntverkets nuvarande lokal begagnade köpeskillingen för den af Kronan försålda, vid Regeringsgatan här i hufvudstaden belägna, så kallade Hofbageri-egendomcn, — bör, sedan Myntverkets ställning framdeles så förbättrats, att samma köpeskillings belopp, Tjugufem tusen R:dr, kan af nämnde Yerk, utan olägenhet eller mehn för dess obehindrade verksamhet, återbetalas, detta belopp, i den mån det varder disponibelt, genom Kongl. Statskontoret, till Riksgälds-kontoret öfverlemnas. § 217. I öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut, i fråga om begagnandet af de för undsättningar vid missvexter eller felslagna skördar afsedda medel, intilldess desamma behöfva för sagde ändamål användas, skola samma medel, till den del de icke äro för anvisade utbetalningar erforderliga, under det förbehåll, som i § 20 omförmäles, öfverlemnas till Riksgälds-kontoret. § 218.
Visserligen ålåg det, enligt gällande författningar, Eders Kongl. Maj :ts Befallningshafvande att, genom sina underlydande tjenstemän eller dertill serskildt förordnade byggnadskunnige män, utöfva tillsyn öfver omförmälda reparations - 20 Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 1 om Statsverket 1865. arbeten, men icke sällan hade härvid yppats brist å till ett sådant uppdrag lämpliga personer.
Ståndet, som den 16 dennes godkännt voterings-propositionerna, enligt memorialet N:o 31 i detta ämne, godkände nu det förtydligande af ja-propositionen för den förutsatta första voteringen, hvilket är framstäldt uti memorialet N:o 33. S. D. Efter ånyo skedd föredragning af Conslitutions-Utskottets memorial ]N:o 61, med förslag örn tillägg till Regerings-Formens 87 §. och Riksdags-Ordningens 33 §., blefvo samma förslag af Ståndet antagna att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. På grund af dervid gjorde anmärkningar, återremitterades Expedilioiis-Utskoltets förslag Nm 147, till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i fråga, huruvida lösningsrätt till grufvudelar inom Stora Kopparbergs bergslag må varda de brukande bergsmännen fortfarande förbehållne. S. D. F Öredrogs ånyo Stats-Utskottets, sedan den 18 dennes, på bordet hvilande Utlåtande JN:> 368, i anledning af återremiss å memorialet N:o 324, med förslag till voterings-proposition angående löne-ersättning till f. d. StatsSecreterarne Grip och von Hartmansdorff'. Med ogillande af nu föreslagne votei ings-proposition, vidhöll Ståndet dess beslut, i anledning af memorialet N:o 324. S. 1). Förekom ånyo Stats-Utskottets, den 18 dennes, bordlagde memorial N:o 371, med förslag till voterings-proposition i anledning af RiksStåndens vid afgörandet af Utlåtandet N:o 345 fattade skiljagtiga beslut i fråga om löne-anslag för Carolinska Medico-chirurgiska Institutet. Voterings-propösilionell godkändes. S. D. Föredrogos och antogos till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag följande Constitutioris-Utskottets Utlåtanden: N:o 56, med förslag till ändring uti Regerings-Formens 39, 40, 41, 42 och 43 §§.
Det förundrar mig då, alt icke de, som yrkal denna ålerremiss, hellre yrkat alslag. Della hade åtminstone varit renare spel. Det var endast, för alt fä fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, innan det skred till votering, som jag har begärt ordet. Öfverläggningen förklarades nu vara fulländad, hvarpå II. Ex. Hr Gr. o. Land tm. hemställde, om R. o. Ad. ansåg de emot LagUtsk:s betänk. N:o 93 gjorde anmärkntr föranleda lill delsammas återremitterande. Ropades ganska starka nej, jemte några ja. HEx. hemställde vidare, om R. o. Ad. behagade bifalla Lag.Utsk:s förevar, betänk. Ropades starka ja, blandade med nej. Då nu H. Ex. tillkännagaf, det han trott sig finna, att denna sednare propos. blifvit med öfvervägande ja besvarad, begärde Hr von Hartmansdorff votering. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan votering blifvit begärd, R. o. Ad. torde bestämma hvad som skulle komma alt utgöra contrapropos., i hvilket afseende II. Ex. finge i R. o. Ad:s minne återkalla, att åtskillige ledamöter yrkat ålerremiss, och deremot dels Hr Tersmeden föreslagit, att R. o. Ad. måtte instämma i PresteSt:s beslut, men med en modification, som Hr Tersmeden likväl icke vid tillfället uppgifvit, och ej eller sedermera omnämnt, dels Hr Lagerhjelm framställt ett sedermera skriftligen aflemnadt förslag, hvilket H. Ex. nu skulle uppläsa. Härvid anmälde sig och yttrade Hr Lagerhjelm: Som mitt förslag skulle komma att Den 28 April. 323 förfalla, i händelse Ulsk:s förslag bifölls, och deremot, i händelse Gr.
Ho kan uttala Herrans dråpeliga gerningar? och prisa all hans lofliga verk? Salige äro de som budet hålla, och göra alltid rätt. Herre, tänk på mig efter den nåd, som du dino folke lofvat hafver; bevisa oss dina hjelp; Att vi måge se dina utkorades välfärd, och glädja oss att dino folke väl går, och berömma oss med dinom arfvedel. Vi hafve syndat med våra fäder; vi hafve misshandlat, och hafve ogudaktige varit. Våre fäder uti Egypten ville icke förstå din under; de tänkte icke på dina stora godhet, och voro ohörige vid hafvet, nämliga röda hafvet. Men han halp dem för sitt Namns skull, så att han sina magt beviste. Och han näpste röda hafvet, och det vardt torrt; och förde dem genom djupen, såsom genom ena öken; Och halp dem ifrå deras hand, som dem hatade, och förlossade dem ifrå fiendans hand. Och vattnet fördränkte deras fiendar, så att icke en qvar blef. Då trodde de uppå hans ord, och söngo hans lof. Men de förgåto snarliga hans gerningar, och bidde intet efter hans råd. Och de fingo lusta i öknene, och försökte Gud uti ödemarkene. Men han gaf dem deras bön, och sände dem nog, tilldess dem vämjade dervid. Och de satte sig upp emot Mose i lägrena; emot Aaron, Herrans heliga. Jorden öppnade sig, och uppsvalg Dathan, och öfvertäckte Abirams rota. Och eld vardt ibland deras rota upptänd; lågen uppbrände de ogudaktiga. De gjorde en kalf i Horeb, och tillbådo det gjutna belätet; Och förvandlade sina äro uti ens oxas liknelse, den gräs äter. De förgåto Gud sin Frälsare, som så stor ting uti Egypten gjort hade; Vidunder i Hams land, och förskräckeliga gerningar i röda hafvet. Och han sade, att han ville förgöra dem, om Mose hans utkorade den plågan icke förtagit hade, och afvändt hans grymhet, att han icke platt skulle förderfva dem.
Å r 1832 inlade en rik ' godsägarinna i grefskapet York en petition till underhuset, i livilken hon, som ägde större delen a f ' jorden i sin valkrets, begärde att få deltaga i valet .af kretsens parlamentsledamot. Arrendatorerna, hennes tinderlydande, fingo rösta, icke hon, jordens ägarinna. Denna petition väckte .löje i underhuset och anskgs icke värdig att af huset diskuteras. Detta var början till den samtida rörelsen för kvinnors rösträtt i England. Under den ' stora tdlreformrörelsen på 50-talet, i hvilken kvinnorna aktivt deltogo, kom &amp; ter frågan om deras rösträtt upp. Det var dock först Stuart ~ i l l som, skulle ställa deR på parlamentets dagordning, d % lian under 1866 års session i underliuset framlade en petition, i livilkeii 1,500 kvinnor begärde politisk rösträtt. Frågaii liar sedermera upprepade gånger varit föremål för motioner i parlain8ntet, framställda ibland af liberala, ibland af konservativa ledamöter, men har ännu ej vunnit sin lösning. I en del af Stoflritanien p % ön Man, som har ett själfstandigt parlament, ha dock kvinnorna genom 1880 års valreforin erhållit .politisk rösträtt. (Forts.) M. C. Nhgra .blad ur ~ r n s Ahlgrens t lifshistoria,. hemtade ur bref till en syster. Efter hvad läsaren torde påmin ' na sig meddelade vi under of' vanstående rubrik i 8: de häftet af föregående årgång en ' del bref af den berömda svenska författarinna, h a r s ratta namn var Victoria Benedictsson. Det ä r fortsiittni~igeli af desaa bref vi nu. gå a t t delgifva våra lasare i den .förhoppning, att desamma skola mottagas med samma varma intresse, som kommit de förra brefven till del. De af oss redan nieddelade brefven, skrifna, som bekant, till en äldre syster och omfattande en tidrymd af omkring sju å r (1878-84),
R. M. Weylandt . i5. Joh. Schön 8. J. Schön J:r 5. David Carnegie & Comp. genom Reinh, von Sydow . 5. Israel Tauvon 10. II. Munthe 5. L. W. Prytz genom Reinh, von Sydow 3o. P. O. Wingqvist. 5. med flere.” Om detta doeument är sanningsenligt — och i motsatt fall är det lätt för åtskilliga härstädes närvar, ledamöter att bevisa att så icke är eller åtminstone att förneka riktigheten af denna afskrift — så är det att förmoda, att det finnes särskilda bolagsreglor utom dem, som R. M. stadfästat, d. v. s. med andra ord, att detta särskildta bolag företagit sig att genom ett särskildt hemligt contract tillintetgöra de bolagsreglor, som K. M. till bolagets efterlefnad utfärdat, och att de personer, som undertecknat contractet, i en hast satt sig i besittning af samtliga actierna och förklarat, att de hvarken kunna teckna dem fullt eller inbetala de summor de tecknat. Om nu så förhåller sig, torde det vara uppenbart, att bolagsmännen icke ställt sig de föreskrifter till efterrättelse, på grund af hvilka de kunnat anse sig vara lagliga ägare af actierna. Detta, mine herrar! är en något skarp innovation i våra lagliga förhållanden. Jag har väl hört en talare tillkännagifva att sådant brukas i andra länder; men här i Sverige önskade jag, att härmning af detta exempel på andra länders företeelser måtte vid dess första uppdagande så kraftigt återkastas till intet, alt sådana försök icke vidare må kunna göras. Detta är naturligtvis en särskild åsigt, utgående ifrån inin önskan att icke få se några samhälls - Den 3o April e. in. vidriga bolag uppstå här i landet.
Dessutom får Utskottet härvid anmäla, att i och 2 §§, af 1835 års Reglemente, hvilka handla om styrelsen Öfver Riksgälds-Conloret och de till detta Verk anslagne medel, komma att i förslaget till det nya Reglementet intagas bland öfriga dessa ämnen rörande föreskrifter; hvaremot stadgandena i /\:de och 5:te §§:ne, såsom redan fullgjorde eller icke vidare tillämpliga, höra ur nya Reglementet uteslutas, I sammanhang med ifrågavarande reglerrientariska föreskrifter, anser Utskottet sig äfvenledes höra för Rikets Ständer anmäla, att, enligt Kongl. Majrts Nådiga Resolution af den i5 November i834, frågan om inköpandet för Kronans räkning, af hemmanet Holm i Högs socken af Norra Helsingland till boställen åt Häradshöfdingen m. fl. tjenstemän derstädes förfallit; hvadan den för delta ändmål af Rikets Ständer vid 1800 års Riksdag beviljade och i 4 §• 3 momentet af Riksgälds-Contorets nuvarande Reglemente åberopade anslags-summa 4>G66 R:dr 32 sk. icke kommer att utgå. Då emedlertid berörde summa blifvit och fortfarande är i nämnde Contors räkenskaper bland skulderne upplagen, så får Utskottet hemställa, om icke, vid nu anförde förhållande, Utskottet må få sig uppdraget att anmoda Fullmägtige föranstalta om densammas afskrifning uti dessa räkenskaper för innevarande år. Stockholm den i3 April 184 fa FÖRSLAG till Förnyad t Reglemente för Rikets Stunders Riksgulds-Conlor. §. 1» Riksgälds-Contoret, som är ett Rikets Ständers Verk, har till föremål: a) alt ombesörja liqviden af den Svenska Statens skuld, för hvilken Rikets Ständer åtagit sig att ansvara; Sfats-Utslcotleis Memorial, N:o 494.
Ty i annat fall går ju allt i hop ut öfver det, som väl borde vara Tygesens lifsgerning, öfver hans arbete, som hindras af hustrun och de öfriga damerna i huset, och då är det mannen, som får vår medkänsla och vi skratta ej åt hans afba-sande. Det går många herrar Tygesen omkring i lifvet och de äro inte särdeles angenäma att råka ut för inom deras egna fyra väggar. Men kanske uträttar någon af dem stora saker, som hans närmaste borde böja sig för. Det är ledsamt för dem, men det kan inte hjelpas. Hela verlden intresserar sig för Pasteurs jättearbete, men ingen frågar efter om han försummar sin hustru — ej ens om han har någon sådan — eller grälar med någon rödhårig » Ane » eller förleder någon tant Malla att lägga sig till med snusdosa. Det som man här frågar är huruvida mannens arbete är af sådan vigt och betydelse att det är lönt offra något derför. Skall man inte ingå på den frågan, så bör hela stycket hållas gladt och burleskt. Stycket verkade vida bättre från scenen än när man läste det Ane och Malla retade till skratt, bara de visade sig, och Thurman sade sina godmodiga sarkasmer med utmärkt pointering. Och den ledsamma tredje akten räddades af fröken Björkegren i viss mån, d. v. s. så långt möjligt var. I allmänhet skulle det kunna sägas att Karens roll är det bästa, fröken Björkegren åstadkommit efter sin långa hvila. Det var sådant, som man vill skrifva långa haranger om, en hel girland af utsökta ord, men som man hellre med vördsam tystnad tager af sig hatten för. Samma artighet åt fru Helfrid Kinmansson, hvars gummor visserligen äro en smula lika hvarann men som nära nog alltid gifva intryck af hvardaglig verklighet Mantror obetingadt på gamla slöa Malla, när hon rycker upp sig for en gång och af fullaste hjerta retar sin hustyrann. Och man njuter nästan lika mycket som gumman sjelf öfver Tygesens häpnad, när hon visar honom sin snusdosa till tecken på, hur långt han drifvit henne.
Qlauallcricté och Tfrtillcriet» häffarS fouragcring, genom fifinämnbc reglering, 466 91:br.” ”33Ieb anflaget för 21'rtillcricté häftaré unbcrhåll af 3?ufll)ållarc wib affutne €a»allcric-'3legimenten och af anbre enfFitbe förcflåé ingen föränbring.” ”Sör ©ottlanbé 9Tational*S5ewäringé ©efäl och Unberbefäl tjär cn töne* tillöfning länge warit af behofwet påfallab; och (fyr Äongl. fDiaj:t, efter prof* ning af bc färjTilba förjlag, tjmilfa icfe minbre härom, än om cn änbamålé* cnligare organifation af förfwaret på ©ottlanb, till ^ongl. SDiaj:t blifwit i unberbånigl;ct ingifne, låtit för benna Sewäring upprätta en np ©tat, bernts, utöfwer ben nu gällanbe, upptageé cn tillöfning af 7,513: hwarS anwifanbe fålunba crforbraé,” ”hif-Söewäringé SKegimcntcté ©tat upptager, mcb 1,466 tunnor fpattmål berunber, 19,708:16.
Men för männen tycktes hennes skönhets skatt vara begärligare än hopar af guld, en vänlig blick ur hennes mörka, strålande ögon för mer än klingande summor. Och det var en stor täflan i den lilla handelsstaden om att ega henne. Ur denna strid gick den, som själf minst egde, med segerns belöning. Det var en ung sjöman, med ett troget o c h manligt hjärta, med ett par käcka ögon o c h en stark arm. Icke mer. Hans namn var Berg. Några år senare satte de b o. Släkt, vänner, fosterland, allt, som hittills stått henne nära, lemnade hon med honom i gladt mod och slog sig ner i främmande land. Han hade fått anställning vid ett stort engelskt handelsrederi, som befälhafvare på en af dess båtar, s o m gingo med frakter på Cliina. I London grundades deras lilla hem. Den större delen af året Jick den unga makan sitta ensam med sina tankar och drömmar, medan den, o m hvilken de beständigt spunno sig, trotsade elementens faror på fjärran vågor. Men när han så kom åter, för en kort hvila i sitt hem — hvilken gränslös glädje! Hur förunderligt, att så mycken sällhet ofta kan rymmas inom trånga väggar vid en smal liten bakgata, då den förgäfves bjudes in i de ståtliga gemaken vid vida parker och glänsande boulevarder! När kapten Berg vände åter från sin andra långresa, var han far. En knubbig liten pojke skulle hädanefter hålla modern sällskap, när fadern ej kunde göra det. Nu var det o m möjligt än tyngre för honom att på nytt slita sig från hemmet, sedan det blifvit dubbelt rikt, band honom med dubbla band. Men på samma gång var det honom en tröst, att han numera ej behöfde lemna sin unga maka helt allena. Och plikten kallade obevekligt, obevekligare än någonsin. Sonen skulle uppfostras, och därtill kräfdes faderns förtjänst, moderns omsorg. Så gingo några lyckliga år. Den lille var i stadig förkofran o c h tillväxt. För hvarje gång fadern såg honom åter, upptäckte han hos honom nya, förunderliga förtjänster, s o m de stolta föräldrarne lofprisade i täflan. Hösten år 59 var en olyckstid för allt hvad sjöfart hette.
Derjemte förekommer Fabriks-x\rbetshuset, hvarest 26 Fabriks-arbetare 1 olika yrken år 1837 varit bysatte för att afarbeta sina skulder till deras Husbönder, som till Hall-Cassan erlagt Arbetshus-afgift för Åtta arbetare å 2 R:dr och för 18 å 1 Il:dr 16 sk. B:co i månaden. Arbetshus-afgiften var samma år 427 b:dr 2ö sk., och omkoslnads-beloppet vid Arbetshuset 771 R:dr 33 sk. 9 rst. G) Följande Inrättningar, som ej kunna till någon af de föregående classerne hänföras: 1:0 Stockholms Stads Spar-Bank. Dess ändamål är uti föregående Femårs-Berättelsen fullständigt uppgifvet. Nu tillägges i underdånighet: att vid 1837 års slut utgjorde totalbeloppet af Spar-Bankens Capitaler 73o,r35R:dr 11 sk. 8 rst., hvaraf delegarnes behållning var 691,719 R:dr 20 sk., samt ett öfverskott, Sparbanken till godo, befanns af 38,004 R:dr i5 sk. 8 rst.; och att antalet af delegare, som hade medel i Sparbanken deponerade vid berörde års slut, var 8,249 personer. 2:0 Sällskapet för troget och dygdigt Tjenstefolks belönande. Det egde vid 1837 års slut en Capilal-fond af 14,267 R:dr 16 sk., och såsom Utdelnings-fond 789 R:dr 14 sk. 2 rst., eller tillsammans i5,o56 R:dr 3o sk. 2 rst.