Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till stöd härför är vordet anfördt, hurusom då dessa bestämmelser skulle afse att skydda fiskynglet och derigenom i framtiden bereda rikare tillgång på sill vid våra stränder, man ej kunde annat än godkänna grunden för berörda stadgande, äfven om derigenom den enskilde konnne att i mer eller mindre mån lida intrång i sin lofliga näring, men att deremot erlarenheten visat att de medel, som i förevarande fall blifvit af lagstiftaren använde för vinnande af ett godt ändamål, icke varit derför fullt lämplige och åtminstone ännu icke åstadkommit det önskade resultatet. Deremot vore obestridligt att nämnde medel i betydlig mån skadat enskilde, som tillförene af ifrågavarande fiske hemtat en redan då nog knapp näring. Det kunde ifrågasättas, huruvida det vore förenligt med rättvisa och billighet att underkasta desse enskilde, i allmänhet fattige, samhällsmedlemmar ett tungt lidande, dä det syntes vara temligen ovisst, om någon vinst derigenom verkligen tillskyndades det allmänna. — De af naturforskare i sednare tider samlade rön och upplysningar angående fiskars och särskildt sillens fortplantning och lefnadssätt skulle, säger man, hafva ådagalagt, att fiskar i allmänhet, efter olika mellantider återvända till de kuster och ställen, der de blifvit utkläckte och uppfödde såsom yngel, och att man således på dessa ställen kunde påräkna en rikare fångst, om ynglet skyddades. Om denna lag verkligen vore ofelbar, äfven i afseende pä sillen, så borde man vid Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J\s 94. 5 vestra kasten från äldre tider tillbaka hafva erhållit ej blott en gifven utan äfven en ungefärligen lika stor tillgäng på fullvuxen sill. Men erfarenheten bestyrkte icke ett sådant antagande. Tvärtom hade visat sig att sillen somliga år nästan alldeles uteblifvit, men vid andra tider — med långa mellanrum — kommit i oerhörda massor. — Den årliga fångsten af yngel hade städse fortgått. Huru borde man då förklara olikheten i den stora sillens tillopp? Härtill syntes verka orsaker, hvilka fortfarande äro obekanta. Dessutom förekom en annan omständighet, hvarå man ej borde underlåta att fästa uppmärksamhet.
Den siste värde talaren har trott, att 61 § Reg.F. endast syftade på ordinarie anslagen; men den uti denna § citerade 60 § af samma grundlag talar just om tulloch accisafgifterna, postmedlen, chartesigillatoeafgiften, husbehofsbrännerimedlen samt hvad R. St. dessutom särskildt hvarje riksdag såsom bevillning sig åtaga. Hvad talarens sista erinran angår, att han nemi. anser sitt föreslagna stadgande så mycket nödvändigare, som grundlagen kanhända kunde gifva anledning till en, detta bestämmande motsatt tolkning, skulle jag önska, att R. o. Ad. icke ville fatta något beslut, huru grundlagen skall förstås, utan att den här måtte blifva efter bokstafven tillämpad. För öfrigt tror jag, att ändamålet, hvartill talaren syftar, vinnes genom stadgandet i 61 § Reg.F., som bestämmer, att afgifterna, sorn R. St. under de i föregående § nämnda titlar beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen fastställes. Jag bestrider således ett beslut, som åsyftar förklaring af grundlagen eller dess kullkastande i denna fråga. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag hemställer'till Hr Gr. o. Landtm., äfvensom till de Hrr, hvilka nu önska, att de bevil - Den 6 November c. m. 81 vil jade anslagen måtte med ^ förökas, om icke detta står i strid med R. o. Ad:s förut fattade beslut, att hvad Ständerna nu bevilja såsom extra statsanslag må med årl. af Riksg.cont. utbetalas. Likaledes täger jag mig friheten fästa deras uppmärksamhet derpå, att det är extra statsregleringen och icke den ordinarie, som är i fråga. Det är en gifven sak, att den af Ständerna vid ena riksdagen fastställda ordinarie statsregleringen oförändrad skall fortfara, intilldess, enl. R. St:s vid en kommande riksdag fattade beslut, den nya ordinarie statsregleringen tager sin början. K. M. har i sin nåd. propos. äskat de af R. o. Ad. beviljade anslagen.
Det är visserligen förhoppning, att så skall komma att ske, men Gr:n torde känna att hofrätterna, under hvilkas tillsyn under-domstolarne slå, ej hafva någre fiskaler att skicka ut för att inventera häradsrätterna, och att det således är mindre säkerhet för R. o. Ad:s ifråga var:de handlingar, när de förvaras af en person som ej är ansvarig för dem, än då de i hofrätterna förvaras af dertill serskildt utsedde och derför ansvarige personer. Jag tillstyrker afslag å betänk. Frih. Åkerhjelm, Carl Axel: Jag förenar mig i alla delar i de åsigter som den siste värde talaren yttrat. Jag vill ej inlåta mig i någon undersökning om, huruvida det kan vara en vinst eller en förlust för R. o. Ad. att bibehålla detta privilegi - Den 7 Juni. 479 um; ty jag tror att R. o. Ad. från detta rum gjort tillräckligt många concessioner förut å sina privilegier, utan att deraf försports någon särdeles belåtenhet. Jag skulle derföre tro, att det vore bäst att R. o. Ad. bibehåller hvad som återstår och att det numera vore skäl, icke kläda af sig förr, än man går och lagger sig. Jag förenar mig således med de Hrr som begärt afslag å betänk. Hr Gripenstedt: Joli. Au g.: Amnet är så enkelt och redan så till fullo utredt, att jag icke här behöfver vidlyftigt orda derom, och blott vill "hafva äran tillkännagifva, att jag i allo instämmer i de åsigter Gr. Sparre yttrat; samt anser lika som han, att det vore föga välbetänkt och, enl. min enskildta öfvertygelse, föga värdigt R. o. Ad., att blott af det skäl, att det är fråga om en dess enskildta fördel, vägra bifall till den förändring som Utsk. föreslagit. Frih. Cederström:
Lagerbjelke nödvändigt, att något stadgande i detta afseende finnes, hvarföre icke då rent af säga: ”90 proc. är den summa, som ni egen att taga emot 4 proc , eller också motsvarande kapital-rabatt emot en lägre ränta.” Jag tror alt det vore vida bättre, att omaskeradt lägga fram hvad man menar, då det i alla fall icke blir riktigt uttryckt. Detta är skälet hvarföre jag för min del röstar emot Gr. Lagerbjelkes förslag. Gr. Lagerbjelke: Frih. Raab har, enl. milt förmenande, i sin bevisning förgätit först och främst, alt ifrågavar:de mom. föreskrifver, att en summa, motsvarande 5 proc. af det belopp, som skall uplånas, bör anslås till räntor och kapitalets amortering. Men dermed är icke sagdt, alt detta anslag skall börja att utgå till större belopp än efter hvad som blifvit uplånadt, så att, när Riksg:sKont:s Reghte en gång kommer att skrifvas, det genom delta förslag icke är förhindradt, alt denna summa kommer att utgå i förhållande till det uplånade kapitalet. Deraf följer ej att, om Ständerna t. ex. besluta att fem mill:r skola uplånas, 250,000 R:dr skola utgå från det ögonblick, första uplåningen sker, vid hvilket förhållande, och om Rikg:s-Kont:s Reghte varder upgjordt i öfverensstämmelse dermed, hela denna betänklighet kommer att försvinna. Men äfven i annat fall blir faran icke så stor, emedan Fullm:ge ovilkorligen mäste ställa så lill, alt penningarne räcka till icke allenast för den första milhn, utan äfven för den sista. Ifall Pullunge, på sätt man här föreställer sig, hade slösat med den första milhn, beklagar jag dem verkligen, när de skulle anskaffa den sista. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm, att, i afseende på ifrågavar:de morn., blifvit yrkadt af Gr. 334 Den 7 November.
Må vi äfven erinra oss, att om än något af våra lysande Tidehvarf varit för Folket betungande hafva de dock, genom befässtahdet af Sveriges ära, grundlagt och fästat dess Inbyggares kärlek till Fäderneslandet och 694 Den io Januarii. Svenska namnet. Hvilken Svensk, af hvad Stånd som helst, ville väl bortbyta de ärofulla och tillfredsställande minnen, som äro fästade vid dessa tider? Jag anhåller att dessa mina Anmärkningar må åtfölja mitt Memorial till StatsUtskottet. Herr Munck af Rosenschöld förklarade, det han icke hade sig bekant, att någon väckt fråga om indragning af Militaire Embeten oell Tjenster, utan endast omförminskning af Gemenskapen vid Armeens Infanterie. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att Grefve Posses ofvannämnde Memorial måtte till Statsoch BancoUtskotten remitteras; samt Grefve Posses och Herr Rose usch öl ds , i anledning af samma Memorial, i dag afgifna ofvauberörde Yttranden till StatsUtskottet förvisas; hvilket bifölls. Högloflige Ridderskapet oell Adeln åtskiljdes kl, en qvart till 8 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. \ P roto coll, hållna ll o s Högloflige Ridderskapet och Adeln, v i d Urtima Riksdagen i Stockholm Ar 1818- Andra Bandets Andra Afdelning. STOCKHOLM. Tryckta hos Johan Hörberg, 1827. Thorsdagen den j5 Januari! 1818. Plenum kl. half lill 11 förmiddagen. Justerades Pleni-Protocollet för den 5:te dennes, förmiddagen. Upplästes till Justering och godkändes det ifrån Expeditions-Utskottet inkomne ytterligare Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, samt mut. inut.
Detta Utskott verkställer revision öfver RiddarhusDirectionens åtgärder, och första RiddarhusCanzlisten synes nästan jäfvig att såsom Secreterare dervid biträda, då han fört de Protocoll, som just skola granskas, Lämpligare torde derföre verkligen vara, att en PiiddarhusDirectionen icke tillhörande Tjensteman såsom Secreterare biträdde RiddarhusUtskoltet, hvilken Secreteraretjenstgöring säkert, afen fullkomligt dertill skicklig person, bestrides mot det arfvode förste Canzlisten derföre af statsmedel bestås; och då öfrige Utskotten välja personer för Riksdagen till Secreterare, synes intet hinder att äfven sådant kan ske hos Riddarhusutskott. Förste RiddarhusCanzlisten har äfven lika stor lön och förmåner af RiddarhusCassan, som RiddarhusFiscalen, Den 9 Jul i i f. m. 9 så att tillökningen derigenom för Riddar husSecreteraren blir enahanda, De arfvoden Fiscalen derutöfver uppbär af serskildta fonder, och som honom af enskilta Testatorer tillagde äro, torde Högloflige Ridderskapet och Adeln finna betänkligt, att tillegna sig rättigheten att disponera. RiddarhusSecreterarens löningsvilkor blefvo, om förste RiddarhusCanzlistens dermed förenas: Nuvarande lönen , , 600. Förste RiddarhusCanzlistens lön, hushyra och ljuspenningar 400* Antagas fyra introductions-afgifter om året å 5o R:dr . 200. Riksdag hvart femte år, till tio månader räknad, inbringar för RiddarhusSecreteraren i ai’fvode Tretusende R:dr, som fördelade på fem år göra för året . 600. De rum och lägenheter han innehar i Riddarhuset, med vedanslaget, betalas när som hälst af enskild hyresman med 600. Summa R:dr B:co 2,4.00. Hvarmed han torde höra anses och finna sig fullt belåten, särdeles som han dessutom mellan Riksdagarne ägde rymlig tid till biförtjenster.
Ii. 175. XIX. A. E. 481 . — N:o 89. till Rikets Ständer, i anledning af deras hos Kongl. Majit anmälda beslut om Kongl. Nummerlotteriets upphörande. XV. R. 62. XVIII. B. y5. A. 116- E. 240. — j\':o 90. till Rikets Ständer, med öfverlemnande af längder på tillökad ordinarie båtsmans-rotei ing inom en del Lan. XV. R. 62. XXII. B. 57. XXIII. 162. XXIV. A. 5 i. XXVI. U. 1^7, 171. A. 200. E. 23g. — N:o 91. till StatsUtskoltet, angående en uppkommen brist i i8ig års anslag lill beväringsmanskapets vapenöfningar. XIX. B. 70. A. 3g5. XX. E. 161. -— Nio 92. till StalsUtskottet, angående ett årligt anslag af i5,ooo R:dr till understöd för de i hufvudstaden förlagde garnisonsregementens matinrättningar. XIX. B. 71, 99. A. 142. XX. U. 1.7. E. 7Ö8. XXI. A. 5. U. A. 8. — N:o g!, till StatsUtskoltet. angående rotehållarne vid Uplands regemente beviljad befrielse från utgörandet af s. k. klädpenningar enligt knektecontraclet. XIX. B. 399. XX. A. 9,. — Nio g-), till StatsUtsknttet, i fråga om anslag för cabi nettscassans behof. XX. B. 117, i3g4- Å. 654- 716. XXIV. U. 384, 442. A. 453, 473. XXV. U. 87. A. 138.
Mais i", m. det särskilda förhållandet med denna tillgång, att den icke kan disponeras och således måste vara odisponerad. Deremot tror jag, att de i stället föreslagna orden: icke pantsatta, snarare skulle kunna gifya anledn. till missförstånd. Hvad slutligen beträffar Frihina Klingspors och Boyes yttranden om skadligheten af solidariska bankers inrättande, så är det ännu för tidigt att ingå i försvar för dessa bankinrättningar. Jag skall dock framdeles icke underlåta att, så vidt jag kan, söka försvara äfven detta slags privatbanker och motverka sådana åtgärder, hvarigenom några väsendl|iga hinder i sjelfva lagen skulle läggas för deras uppkomst. Hr Rosenblad, Bernh.: Uppkommen först i slutet af Frih. Klingspors anförande, hörde jag icke början. Jag inskränker mig således till att instämma i slutet deraf, äfvensom i den af Hr v. Troil framställda grundsatsen. Jag anser nemi. lika med Hr v. Troil, att skillnad bör göras emellan de föreskrifter, sorn angå privatbankernas löpande rörelse, och dem, som angå den stående rörelsen, d. v. s. rörelsen på längre tid. Den löpande rörelsen är af vigt för lagstiftningen, för att betrygga allmänheten; den andra deremot likgiltig. Men jag instämmer tillika med Frih. Klingspor, att det är en stor förmån, ju mer privatbankerna kunna utvidga sin rörelse på längre tid; ju mer den kan bildas till uppoch utlåningsrörejse utan sedelfabrication, ju nyttigare blifva dessa banker. Jag fruktar dock, att de under sådana vilkor för närvar, icke skulle uppstå, och jag har således ej lagt mig emot rättigheten för privatbankerna att äfven utgifva sedlar. Detta, i afseende på sjelfva grund-j satserna. Men då fråga nu är om deras tillämpning i de SS lagförslaget, sorn för närvar, äro under pröfning, får jag förklara, att jag ej kan godkänna hvarken'6$ i Utsk:ns förslag, hvilken sammanblandar saker, sorn icke höra hit, ej heller Gr.
M:t nu organiserat arméförvaltningen, hvilken består af 4 serskilda afdelningar, hvaraf 3 äro ställda under hvar sin militärchef, som eger att med nödigt biträde på eget ansvar handlägga och afgöra alla sådana mål, som i något hänseende fordra militäriskt tekniska insigter, samt en af militärcheferna oberoende afdelning, som handlägger alla öfriga ärenden och består af endast civila medlemmar och har kollegialt arbetssätt. Denna organisation af arméförvaltningen har nu Stats-Utsk:t, af hvilket äfven den person, som vid förra riksdagen gaf anledning till R. Stms skrifvelse i denna fråga, är ledamot, ansett stå i fullkomlig öfverensstämmelse med de af R. Stm fastställda grundsatser, och detta är väl äfven alldeles obestridligt, ehuru K. M:t på anförda skäl icke kunnat, beträffande förvaltningen af boställen och fonder, för det närv:de villfara de af R. Stm framställda önskningar. Af den föreg:de talaren framställdes en anmärkning deremot, att det af R. St:r anvisade anslag för den nya arméförvaltningen blifvit af K. M:t öfverskridet, men det ligger i sakens natur, att, då man organiserar ett embetsverk på 4 i stället för 3 afdelningar, det för embetsverket erforderliga anslag måste blifva större, isynnerhet då den från början icke afsedda afdelningen inrättas på kollegialt sätt, hvartill erfordras ett större antal ledamöter. Dessutom bör anmärkas, att det belopp, hvarmed arméför valtningens stat öfverskrider KrigsCollegii, icke utgör en tillökning på 4:de hufvudtiteln. Af detta belopp skulle nemi. 4,000 rdr utgå från f. d. chefslönen vid Adelsfaneregementet, som tillhör denna titel, och de öfrige 500 rdr hafva redan länge varit ett extra anslag för Krigs-Coll. Då derjemte af förutnämnda summa 3,000 rdr hittills användts såsom arfvode för t. f. Presidenten i Krigs-Collegium, så utgör den egentliga förhöjningen i arméförvaltningens stat endast 1,000 rdr. 032 Den 28 Februari f, m.
— N:o 207. i anledning af återremiss å Bilagan Litt. E. till N:o 54. X. B. 394. XI. no. A. 169. XIII. B. 165. A. 196. B. 274. XV. A. 23o. — N:o 208. i anledning af återremiss å Bilagan Litt. — N:o 209. i anledning af återremiss å Bilagan Litt. G. till 26 ( 202 ) Wto 54. X. B. 3g4. XI. no. A. 169. XVI. B. i3g. A. 232. XVII. StntsUtskottets Memorialer, Betänkandet! och Utlåtanden! Wto 210. i anledning af återremiss å Bilagan Litt. II. lill Wto 54. X. B. 394* XI. no. A. 170. — Nto 2tt. i anledning af återremiss å Bilagan Litt. I. till N:o 54. X. B. 3g4- XI. 110. A. 170. — Wto 212. i anledning af återremiss å Nto 78. X. B. 394. XI. 110. A. 219. A. 253, 3i5. XIII, B. 90, 148. A. i65. B. 274 XIV. E. 47. XV. A. 23o. -— Wto 213. i anledning af återremiss å Wto 79. X. B. 3g4* XI. no, A. 281. XV. E. 249. — N:o 214. i anledning af återremiss å N:o 80. X. B. 394. XI. no. A. 281. A. 318, 336. XIII.
Utskottets beslut att tillstyrka anslagets för elementar-läroverken förökande med 90,000 r;dr, får jag mig reservera, under förklarande, att skolungdomen, oaktadt den derigenom tillstyrkta betydliga utgift från statens sida till skolstaten, ändock kommer att fortfarande utgifva den årliga afgift, som förut utgått, ocb dessutom den nu tillökade afgiften af 20 r:df årligen, och således ingalunda genom det förökade anslagets beviljande komrne att åtnjuta någon fördel.” Doktor Björkman har jemväl reserverat sig emot den i Utskottets utlåtande föreslagna årliga afgift, 20 r:dr, af skolungdomen, hvilken afgift Herr Doktorn ansett böra, om icke försvinna, åtminstone nedsättas till högst 10 r;dr årligen. Vid 27:de punkten, angående löneanslag för gymnasii-bibliolhekarier: af Biskop Hedren: ”Linköpings gymnasii-bibliolhek, grundlagdt och förökad t genom 17:de och 18:de seklets samlande och forskande nit, utgöres för närvarande af 25,000 volumer, deribland 1,000 valda mana - 20 StatsUlskotlels Utlåtande, AT;o 124. skripter och bref af inoch utländske män, dessutom öfver 100 permbref från 14:de och 15:de seklet, samt en icke obetydlig myntoch medaljsa rulin g. Denna dyrbara kollektion, näst efter det Kongl. Bibliotheket i Stockholm och de båda universiteternas i Upsala och Lund, den största och värderikaste i fäderneslandet, är en frukt af enskilde lärdoms-idkares mödor och uppoffringar. Men just af detta skäl synes staten böra draga försorg derom, att en så dyrbar skattkammare måtte blifva för all framtid tryggad till sin vård och brukbarhet, hvarigenom en skyldig gärd af aktning och tacksamhet för ädle stiftares verksamma nit bevisas.
Hos Kongl. Maj:t har Kornetten A. J. Enström. 65 år gammal, i underdånighet anhållit, att han, som dels i 25 års tid tjenslgjort vid Kongl. Maj:ts Lifgarde till häst, hvarunder han bevistat fälttågen i Finland åren 1808 och 1809, och i Tyskland och Norrige åren 1813 och 1814, samt för sitt förhållande dervid erhållit medalj för tapperhet i fält och Kejserliga Ryska S:t Georgs Ordens 5:te klass, äfvensom han under fälttåget i Tyskland ådragit sig bråckskada, dels ock sedan den 13 Maj 1848 varit anställd såsom Fanjunkare vid Kronoarbets-korpsen, måtte, enär han under utöfningen af sistnämnde befattning kommit att lida af döfhet och derjemte blifvit af fångar med knif sårad, vid afskedstagande! från Kronoarbets-korpsen få för sin återstående lifstid, bibehålla det arfvode han för det närvarande å fångvårdens stat åtnjuter. Uti häröfver algifvet underdånigt utlåtande har Styrelsen för fängelser och arbets-inrättningar i riket, då vid utlåtandet fogade intyg af vederbörande Bataljonschef, Kyrkoherde och Läkare vitsordade ej allenast Enströms välförhållande i och utom tjensten under den tid af 8 år, som han varit vid Kronoarbets-korpsen anställd, utan älven hans uppgifter att vara besvärad med döfhet och hafva blifvit med knif skadad, hemställt, att, med anledning af Kongl.
Cent rabgtseradcs arrendatorn kill godo. — Med Herr bmAerbsim instämmer jag deri akt Krono godsen ej mätte säljrs till skot '. En» ligt Regerings, formen är ingen ähalienstion af K-o» nans domainer tilläten, utan Konungens och Ständ rS gemensamma samtycke. Delta samtycke kunde wäl er - 1592 Den 28 December. erhallaS, men jag tror ej att försäljningen till skatte more för Riket förmånlig. Slutcligen får jag anhälla om Herr Grefwe, och La ndt-M ar falkens vroposi?ion om äterrsmiss af detta Stats - UtskSttelS betänkande, da jämte de gjorde anmärkningar äfwenj hivad jag nu anfört torde fä åtfölja remissen. Friherre k u ncIc, Astolf, hade inlämnat ett diktamen, hwilkn uplästes, sä lydande: Om Riksens Högleff. Ständer ffnfte bifalla Höglsfl. Slätö UEottetS betänkande i den delen, akt hwad Konung och Ständer gemensamt stadgat om Kunqsgärdarne »vare en oryggelig lag, emedan ali säkerhet skulle förswiiina i annat sall, sä täckes Högloft. Riddcrslkapet och Adeln tilläta mig nämna att mn, fran,ledne fader, fason, ti!? större delen L-onzts6r«I<a arswingarnes rätts innehafware, geno», Konungs och Ständers beftut, warit innehafware af perpekuelt, arrende för Johannisbergs Kungsgård, hwilket arrende han genom Konung (Eraf den Uldjes gjfne Utslag, blifwik förlustig förklarad, sf det skäl att ingen Konung, ägde enligt 2:dra Cap. Konunga Balken Landslagen afsöndra något fran Kronan af Upsala Hdes jord, längre än Pä stn lifstid.
Jemte ett noggrannt iakttagande af hvad Rikets Ständer, i afsende på förvaltningen af Riksgälds-kontoret och dit anslagna medel, beslutat oell föreskrifvit, åligger Fullmäktige att omsorgsfullt vårda och befrämja detta verks rätt, säkerhet och förmån, samt för öfrigt vidtaga alla på Fullmäktige ankommande åtgärder, i och för verkställigheten af de utaf Rikets Ständer Fullmäktige meddelade beslut och uppdragna åligganden. § 183. I) e fällning ar, som af någon annan, än Rikets Ständer, meddelas, angående användandet af Riksgälds-kontorets tillgångar eller förvaltandet af samma verk, få icke af Fullmäktige åtlydas och efterkommas; varande Fullmäktige, för sina åtgärder i denna egenskap, Rikets Ständer eller deras Stats-Utskott och Revisorer allena redo skyldige, samt kunna icke för sitt förhållande till ansvar slällas, utan i laga ordning och till följd af Rikets Ständers eller deras Revisorers beslut, eller, mellan riksdagar och revisioner, genom Rikets Ständers Jusiitie-ombudsroan (70 § 2 morn Riksdagsordningen, 10 § Ansvarighetslagen). § 184. Tili ledning vid pröfmngen och afgörande! af förekommande ärenden, för hvilkas behandling, antingen icke några, eller mindre tillämpliga och bestämda, föreskrifter blifvit af Rikets Ständer meddelade, ega Fullmäktige att af Rikets Ständers Revisorer begära råd eoh yttranden. § 185. Såsom honorarium, åtnjuter hvarje Fullmäktig Sexhundra sextiosex riksdaler 32 sk. årligeu; hvarförutan Fulin,äktig, som ejä r i Stockholm bosatt, eger att för en resa år - 12 Ståls-Utskottets Memorial, N:o 344. ligen till och från hemorten uppbära kostnads-ersätfning, beräknad efter skjuts för Två hästar. ' Angående Fullmäktiges sammankomster. § 186. Alla Fullmäktiges behandling tillhörande mål skola inför Fullmäktige, vid deras sammankomster, föredragas, och få endast der afgöras. § 187.