Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Samma orsaker, som föranleda stilens utdragande, torde äfven någon gång föranleda vidlöftighet i uppställningen, och en i afseende på Rättegångsformerne allt för senfärdig och uppskof medförande behandling. En Tioårig, att börja med, simpel Lagsökning efter Skuldsedel har man nyligen sett icke binna afslutas i Fordringsägarens lifstid. Han dog för kort tid sedan obetald, och Gäldenär,en, som genom åsamkade räntor och kostnad, fått den skuld fördubblad, sorn lian vid Lagsökningens Början väl kunnat betala, har nu nödgats eedera bonis. Nyligen har jag såsom Do - Den 22 November e. m. marc afslutat mål vid HäradsRalten, af hvilka ett vid ad förutgående särskildta Ordinarie HäradsTing förevarit. Nästan vid hvarje Riksdag har man föreslagit FörlikningsDomstolar. Jag tror, att våra vanliga Domstolar mera skulle blifva det, om man något vårdade sig derom, att det icke stridde mot Domarens fördel, att uppfylla den honom i Lag föreskrifna skyldighet, att mana Parterna till förlikning, och att icke lemna obehöriga Advocater tillträde vid Domstolarne. Lagstiftaren har i denna sednare del uttömt sig i Stadgandeii, som icke gjort, ej heller skola göra tillfyllest, så länge det blifver Domarens fördel att skydda Advoeaterne, hvilka dels tillställa, dels, genom Advocatur förlänga de inkomstgifvande Rättegångarne. Uppmärksamhet å allt, hvad sorn i någon mohn kan minska Rättegångar, är så mycket mer nödig, sorn, om än genom nya Stats-anslag till nya HofRätter eller flere Ledamöter deruti, Rättegångarne derifrån kunna fortlijelpas, de ändå komma att qvarstadna i högsta Instantien , hvarest endast en, till sin personal i Grundlagen bestämd, Domstol skall afgöra allt, äfven blifvande tillskottet från de ökade arbetskrafterne i HofRätterne, då högsta Domstolen likväl förut icke ens medhunnit hvad Den 22 November e. ra. från HofRätterne i deras förra skick inkommit.
Län anfört och utredt, det för Edeby kronohemman nu utgående arrende, 153 tunnor spanmål, synes uppgå till det högsta belopp, som efter egendomens beskaffenhet och förmoner, äfven efter det densamma blifvit ur dess fleråriga vanhäfd upphjelpt, skäligen kan med arrendatorns bestånd och någorlunda utkomst påräknas, samt då dertill kommer, att sökanden gjort sig känd för skicklighet och erfarenhet i landthushållning samt vederhäftighet för fullgörande af åtagna förbindelser, hafva Rikets Ständer godtfunnit medgifva, att, såvida, efter i behörig ordning anställd undersökning, befinnes, att det af sökanden erbjudna serskilda vilkor, i afseende på egendomens åbyggnader, är för Kronan af verklig fördel, undantag från de af Rikets Ständer, i afseende på förvaltningen af Kronans egendomar, bestämda grunder, må uti ifrågavarande fall göras, och Odelberg j utan föregången auction, erhålla 30 års förlängning i arrendet af Edeby kronohemman, räknadt från midfastan år 1846, emot erläggande till det minsta af den arrende-summma, som för nämnde egendom nu utgöres, och emot öfriga uti nu gällande arrende-contract föreskrifna vilkor. Expedilions-TJtskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 124- 2:9 Hvilket Rikets Ständer, till svar å Högstberörde Nådiga i’emiss, få hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 October 1840. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den 24 Oct, 1840. Preste-Ståndet den 24 — “ Borgare-Ståndet den 27 — ■— Bonde-Ståndet den 27 (Stats-Utsk. Uti. St.-Ulsk. Meni. N:o 343.) S. A. K. Medelst Nådig Remiss af den 15 sistlidne Februari, har E. K.
Vid föredragning hos Riks-Slånden af 52:a punkten, deruti Utskottet afstyrkt väckta motioner om anslag af 2,000 R:dr för inrättande i köpingen Örnsköldsvik af en offentlig läroanstalt med tvänne lärare, hade Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet godkänt Utskottets berörda yttrande, som deremot blifvit af Presteoch Bonde-Stånden ogilladt; varande härvid af Preste-Ståndet, för inrättande af en tvåklassig skola i förenämnde köping, beviljade löner till belopp af 2,000 R:dr för rektor och 1,000 R:dr för 1 kollega, eller tillhopa 3,000 R:dr, med vilkor att köpingen bekostade erforderligt skolhus samt boställe åt rektor; och har Bonde-Ståndet för sin del, med bifall till de i ämnet väckta motionerna, för inrättande i köpingen af en offentlig läroanstalt med tvänne lärare, anvisat ett årligt anslag af 2,000 R:dr; I anledning af dessa sednare såväl från Utskottets hemställan som i viss mån äfven sig emellan skiljaktiga meningar, får Utskottet, i afseende å Bonde-Ståndets beslut, erinra, att detsamma icke innefattar sådana bestämmelser, att deraf med visshet kan slutas till beskaffenheten af den läroanstalt, hvars åvägabringande åsyftas; men att — i händelse det Hedervärda Ståndet skulle afse inrättandet af en (i Stuls-Ulskvltels Utlåtande M 178. tvåklassig elementar-skola, hvarest, enligt de för bildandet af sådane läroverk antagna grunder, lärare-personalen skall utgöras af rektor och I kollega med löner af 2,000 R:dr för den förre och 1,000 R:dr för den sednare — det af Bonde-Ståndet anvisade belopp af endast 2,000 R:dr icke kan blifva för. ändamålet tillräckligt.
Denna dams smidiga, ofta till tårar smidiga väsende dolde emellertid ett okufligt häftigt lynne, och de många nypningar, hon gaf mina armar, kunde visst ha upplyst min mor härom, så framt jag vågat sqvallra, men sqvaller var förbjudet, och min mors förbud dugde ej att öfverträda. Mamsell Nanny önskade ingenting högre än att få ett eget hem, och alltså fick kaptenen ja utan svårigheter. Under den korta förlofningstiden gjorde kontrahenterna visserligen den ömsesidiga upptäckten att de hade samma fel, sin stora häftighet; och finnen, som var en rå man, brukade ofta säga: ”Tosan djeflar, min Nanny, du är så het att jag sveder mig på dig!” Men det oaktadt, eftersom han var en materiel dyrkare af qvinliga behag och fann mamsell Nanny i allt fullmogen, lät han icke afskräcka sig. Han föll till och med till bönboken, så fort den listiga Nanny förklarade att det stod honom fritt, ifall det gjorde honom nöje, att sveda sig på ett annat jern. De blefvo gifta, och min far, som vid den tiden fått färdigt det nya huset på Kristorp, erbjöd dem att få taga sin station der tills vidare, något som borde komma dem väl till pass, då båda voro utan all förmögenhet. Min mor fann nu ett, såsom hon tyckte, ypperligt tillfälle att göra slut på mina äfventyrliga bodvandringar om vinteraftnarne och beslöt att jag i stället skulle förblifva under fru Nannys ledande hand, hvarigenom jag också, såsom nyttigt och nödvändigt vore, finge lära mig hvad ett litet ombyte ville säga. Detta ombyte hade varit förfärligt, derest jag icke haft min gamla goda amma på Kristorp, boende i grindstugan. För henne vågade jag omtala allt, som jag ej tordes säga till min mor. Hon uppmuntrade mig, i sin missförstådda ömhet, till småsqvaller och var äfven den enda auktoritet på stället, som vågade sig i dust med min så kallade guvernant. Framför allt tröstade hon mig alltid både med sin vänlighet och det lilla sjelfsvåld hon gaf mig. Naturligtvis höll äfven jag mycket af henne tillbaka. Ännu en annan särdeles omtyckt vän deltog i mina barnsorger.
St:r den uppförde tillökningen i anslaget för samma Institut, med 2000 R:dr B:co beviljad. Hvarjemte R. St:r bifallit, att det anslag af 3ooo R:dr sora på denna HufvudTitel såsom understöd för Fattigvårdsinrättningen i Carlskrona år 1823 uppfördes, må fortfarande intill nästa Riksdag utgå. Sjunde HuJvudTiteln j innehållande PensionsStaterne. (Se Bil. JV:o 7.) uppgick, efter 1823 års RiksStat, till . 5i,ooo R:dr men har vid denna Riksdag blifvyit tillökad med . * 12,000 R:dr och utgör således S:a R:dr 63,000. — Varandes likväl den tillökning af 7000 R:dr, som blifvit uppförd å anslaget för Militaire Embetsoch Tjenstemäns Enkor och omyndiga barn, af R. Stakke beviljad längre än intill nästa Riksdag, då en bestämdare reglering kan R. St:r föreläggas, efter utrönandet af behofvet i denna del, som framdeles bör komma att minskas, i den mohn Armeens Pensions - Betänkandet), N:o 335. y5 Gassa, genom Militaire Einbetsoch Tjenstemännens egne bidrag, blifver i tillfälle att åt flere Enkor och Barn kunna meddela understöd. I enlighet med livad K. M:l i Nådig Proposition den i3 December sisth år föreslagit, och då till vägabringandet af tillräckligare pensioner, än hittills för Militaire Embetsoch Tjenstemän, utan någon tillökning i SlatsAnslagen synts R. St:r hufvudsakligen kunna ernås genom afståendet till Armefens PensionsCassa af rättigheten att i Vacancer efter afskedade MilitairePersoner uppbära den löne-innehållning, som under namn af begrafningshjelp förut till StatsVerket ingått; hafva R.
Skrifvelse , N.o Sif.. få Rikets Ständer underdånigst anhålla om verkställighet af Revisorernes sålunda framställda förslag, så vida icke detsamma numera redan är vordet iagttaget, eller något hinder deremot icke förekommer, hvarom Rikets Ständer icke kunnat hemta upplysning af Commerce-Collegii öfver berörde Revisions-Berältelse afgifna utlåtande. 4:o I 1839 års Revisions-Berättelse förmales, hurusom Commerce-Collegium, med stöd af E. K. M:s Nådiga Bref den 26 Mars 1836, till Presidenten Skogmans disposition ställt 3,000 R:dr Banco af gamla Uil-Discontens medel, i och för inköpande af Fabriks-Societeten i Norrköping frångångna lotter uti Ullmagasinshuset derstädes, hvilka medel borde, genom dylika lotters aflemnande, redovisas, men att, ehuru häraf syntes obestridligt böra följa, det nämnde disposilions-rält i intet fall bordt utsträckas utöfver det af E. K. M. fastställda maximi-belopp af 3,000 R:dr, sådant oagtadt, den med bemälde President, hvilken, såsom dåvarande Stats-Secreterare för Handels-och FinansÄrenden, sjejf contrasignerat Högstberörde Kongl. Skrifvelse, öfver ifrågavarande Creditiv förde Räkning för år 1837 likväl började med en balance från föregångna året af ej mindre än 7,175 R:dr 15 sk. 5 r:st, hvaraf, medelst inköpta lotter i Magasinshuset och derför godtgjord resterande actie-utdelning, under loppet af år 1837 redovisades 4,541 R:dr 10 sk. 5 r:st, och år 1838 endast 2,188 R:dr 28 sk.
Likaså medgåfvo Rikets Ständer vid 1853 och 1854 års riksdag, att ackordsränteoch amorterings-afdraget af landshöfdingelönen i Calmar län, hvilket förut utgjort 2,100 R:dr årligen, må nedsättas till det belopp, eller Åttabundratjugufem R:dr, som, med tillgodoberäkning af hittills skedd öfverbetalning, erfordras för att ackords-återstoden för sistnämnda landshöfdingebeställning skall varda amorterad vid den tidpunkt då slutliqvid skulle egt rum, derest Sex procent å ackordssumman under hela tiden inbetalts. Slats-Ulskotlets Memorial JYs 200. 39 § 82 Riksgälds-kontorets fordringar för de låneunderstöd lill strömrensningar, vattenaftappningar och odlingsföretag, som utaf dertill vid 1840 och 1841 års riksdag anslagna medel blifvit beviljade och utbetalda, böra — så vida icke Kongl. Majit, i afseende på dessa lån, tillämpat och till efterrättelse fastställt de för enahanda understöd vid 1844 och 1845 års riksdag stadgade betalningsvilkor — liqvideras på det sätt, att, elter Fem års förlopp sedan medlen blifvit af Riksgäldskontoret utbetalda, erläggas årligen till detta Verk Fem procent å det ursprungliga lånekapitalet, hvaraf först beräknas Tre procent årlig ränta för det vid hvarje liqvid återstående kapitalbeloppet, samt det öfriga utgör afbetalning, intilldess hela kapitalet med ränta sålunda blifvit till fullo bctaldt. För liqvideratule af e mindre de, enligt Rikets vid 1844 och 1845 års riksdag församlade Ständers beslut, till sagde föremål beviljade och från Riksgäldskontoret utbekomna lån, än äfven dylika, före samma riksdag, anvisade låneunderstöd, vid hvilkas återbetalning de vid nyssnämnde riksdag meddelade föreskrifter skola tjena till efterrättelse, böra — efter
Ständer velat ordna dessa kommunernas angelägenhet så i stad som på landet, och meddela föreskrifter huru afgiften skall bestämmas, kan väl ej förändra dess natur, då den fortfarande kommer alt till kommunerne ingå; och öfvertygas man ännu mera härom, då, enligt Utskottets egna förslag, det skulle åligga kommunernas principaler, stadens äldste i stad eller sockennämnden på landet, att taga verksam del i ordnandet af kommunens ifrågavarande angelägenhet; likasom den omständighet, att afgiftens belopp, hvilket icke, såsom Utskottet yttrat, blifvit antaget lika öfver bela landet, skall bestämmas genom auktion, tydligen utvisar dess egenskap af kommunalafgift, enär stadens intrader och bevillningsafgifter icke på detta sätt bestämmas; men, säger man, då icke kommunerne sjelfve, ulan Rikets Ständer besluta ifrågavarande afgift, måste den anses såsom en bevillning. Jag hyser likväl en annan mening, och hämtar för den stöd, så väl af Grundlagens ordalydelse, som af Ständernas sätt att gå tillväga i likartade fall. Då man jemlör 59 och 60 §§ af Regeringsformen, finner man att hvad Slaten kan larfva utöfver de ordinarie inkomsterna, skall fyllas genom bevillningar, och att till dessa räknas lulloch accismedlen, postmedlen, chartae-sigillataj-afgilten, husbehofsbrännerimedlen samt hvad Rikets Ständer (för Statens behof) dessutom särskildt hvarje Riksdag såsom bevillning sig åtoge. Efter dessa bestämmelser innehåller 60 § vidare den föreskrift, att ej några allmänna afgifter af hvad namn och beskaffenhet som helst, ulan Rikets Stunders samtycke, kunna förhöjas. Häraf synes således alt andra allmänna afgifter än bevillningar, kunna af Rikets Ständer beslutas; och enär enligt 75 § Riksdags-Ordningen, tre Stånds mening jemte Konungens samtycke gäller i alla frågor, som ej äro i samma § undantagna och hvaribland äfven räknas bevillningsfrågor, följer häraf, att tre Stånd ega besluta andra allmänna algifter än bevillningar. Så har Grundlagen ock blifvit tolkad af föregående Ständer i likartade frågor.
Utskottet, som i hufvudsaken vidblifver sitt af 2 Stånd godkända förslag, men till undanrödjande af all tvekan om förslagets tillämplighet, funnit sig af de gjorda anmärkningarne föranlåtet att vid ifrågavarande stadgande tillägga bestämd föreskrift angående kontrollen öfver karteringens riktighet, hemställer, att stadgandet må erhålla följande lydelse: ”Ilar afliden person ä flera orter efterlemnat egendom, deröfver serskilda bouppteckningar blifvit upprättade, skall sammanräknade behållningen enligt dessa bouppteckningar tagas lill grund för karle r ingen, hvilken bör för samtlige bouppteckningarne kontrolleras vid den Rätt, inom hvars domvärjo den af lidne vid dödsfallet varit, mantalsoch skattskrif ven. I sammanhang med frågan om kartering å bouppteckningar är jemväl inom Borgare-ståndet anmärkt, att någon bestämmelse borde meddelas derom, alt bouppteckning skall karteras i enlighet med den Karta-sigillata-förordning, som vid dödsfallet var gällande och icke efter den, som eflerlefves, när bouppteckningen till domstol ingifves. Då beloppet af stämplade pappersafgiften för bouppteckningar icke vid innevarande riksdag undergått förändring och någon villrådighet i anmärkta hänseendet vid tillämpning af den författning, angående ifrågavarande afgift, som i följd af Rikets Ständers beslut kan komma att utfördas, följaktligen icke är att befara, anser Utskottet 8 Bevillnings-Utuko ttets Utlåtande, N:o 17. omförinälda inom Borgare-ståndet gjorda anmärkning, hvarmed någon likartad icke inom de öfriga Stånden förekommit, icke böra till någon åtgärd föranleda. Från välloll. Borgare-ståndet och hederv. Bonde-ståndet har det af Johannes Nilsson från Skåne väckta, af Utskottet afstyrkta, förslag om adeliga bouppteckningars beläggande med stämpladt papper till serskildt belopp, motsvarande inregistrerings-afgiften för ofrälsemäns bouppteckningar, blifvit till Utskottets förnyade behandling återremitteradt; men som bögloll. Ridderskapet och Adeln samt högvörd. Preste-ståndet godkänt
Innan han emellertid hunnit riktigt besinna sig, hade den andre fått del af hans berömliga insikter i senaste halfårs skvaller. Och det var, minsann, inga små smulor. Studenten fann ett ypperligt tillfälle till hämd på kaptenen — kaptenen, som så groft förgått sig annandag-jul. Nu skulle den ohyfsade människan bli hemfallen åt Sixten Erik Bergers vrede ... tänk, om herr Edvard kunnat begripa, huru vanmäktig hans åhörare kände sig, och huru åtlöjet lekte i de stora mustascherna! Redan strax efter middagen åkte herrskapsungdom och ungkarlar, par efter par, ut till en rymlig bondgård, där det skulle dansas. Kaptenen afhämtade Margit. När de körde förbi banken, nickade hon flera gånger gladt mot kusinens fönster, och hennes kavaljer svängde triumferande sin mössa. I skymningen blef den sjuke så trött, att han lade sig, nästan sjönk ihop, men envisades i att vilja vara påklädd och allena. »Tänd ljuset ... tack!» Emellertid fick den inre oron ny näring af tystnaden. Fantasin var uppjagad förut, och tanken på alt det sårande prat, som födts och lefvat af denna ... denna olycksaliga sammanställning ... Margit och kaptenen ... pinade honom, gjorde honom ursinnig. Janson var opålitlig, en riktig fågelfängare ... Naturligtvis skulle de i afton igen vara ofta på tu man hand! Faster Jetta smög sig alt emellanåt in för att vara på sin post, ifall det märktes någon försämring. Då låg han mestadels stilla och låtsade sofva; men pannan var het, hals och handleder fuktiga. Med en sista, svag skymt af bitterhet kom han ihåg en försäkran, som han läst någonstädes: för att dö behöfvas inga rekommendationer. Godt. — Småningom föll han i halfslummer. Klockan hördes slå åtta i matsalen. När ljudet väkte honom, greps han af en förfärlig ångest ... plågades af att ännu vilja hinna med något, utan att minnas hvad?
Då ett dylikt förhållande blifvit mig meddeladt, anser jag det vara min pligt, likasom det är med min rättskänsla öfverensstämmande, att detsamma till R. St:rs kännedom och behjertande meddela, öfvertygad, att sakförhållandet ensamt är tillräckligt, för att R. St:rs bifall skall vinnas till den motion jag nu anhåller att få framställa. Majoren Ulrik Gregorius von Konow, född i Finland 1778, kommenderades 1805 till tjenstgöring vid dåvar:de Fältmätningscorpsen; blef 1806 Fändrik vid Tavastehus Reg:te; fick 1807 transport till Fältmätningscorpsen; tjenstgjorde under hela 1808 och 1809 årens fälttåg i Finland, dels såsom IngenieurOfiicer, dels såsom Adjutant vid General Reuterskjölds Brigad; bevistade derunder träffningarne vid Lappo, Alavo, Wirdois, Rouna, Salmis, Härmö, Kronoby, Kalajocki, Upperi, Wiret och Pyhäjocki; erhöll för »ådagalagd bravour under affärerne vid Alavo och Rouna medallien i guld för tapperhet i fält»; efter krigets slut, mer lyssnande till det moraliska än det ekonomiska oberoendets röst, stannade han qvar i moderlandet Sverige; tog afsked från Fältmätningscorpsen 1813 och bildade en undervisningsanstalt för linieofficerare. Bristande förlag till kostnadernas bestridande orsakade dock, att han måste frånträda läroanstalten, deri han likväl fortfor att vara lärare sedan numera Öfverste Hazelius 1831 öpnat en dylik läroanstalt. Blef 1835 Registrator och Arkivarie vid genenalLandtmäteriKont. och dog 1841, tärd af näringsomsorger och ekonomiskt betryck, efterlemnande Enka med, förutom andra barn, tvenne ännu oförsörjda döttrar. Huru väl Major von K°uow gjort sig förtjent af fäderneslandets tacksamhet, derom vittna bland annat äfven de hedrande vitsord, som honom lemnats af hans chefer och förmän, såsom af BrigadChefen H. Exc.
Bolaget måste anse den erlagd, genom den stora summa som behöfver användas, lör att fullkomna Verket, eller till enskildt och allmänt vål gifva det ett bestånd, vårdt någon uppoffring, och detta sker icke annorlunda ån genom Ryds-schaktets afsänkning till den undra flötsen, samt att å densamma fortsätta Grufve-brytningen. lin fond af 200,o©o Riksdaler Banco erfordras dertill jemte V erkets fullständigare utveckling i öfrigt. Den bör vara afsatt innan Verket med dertill hörande inventarier, rättigheter och 38 Ven 1 Augusti e, m. skyldigheter, till detsamma afträdes, och jag hemställer då, om icke genom denna summa, \ erJcets hela värde bör anses guldit, och om icke densamma bör anses såsom köpeskilling, enär dessutom någon fortfarande reyenue icke kan vara att vänta. Enligt den till StatsUtskottet ingifva summariska uppgift öfver Bolagets utgifter och inkomster, hafva omkostnaderne vid Grufvan med alla dess tillhörigheter ifrån Verkets första anläggning till Mars månad innevarande år, sedan vinsten blifvit afräknad, uppgått till en summa af 465,441 Riksdaler Banco. Hvad hittills blifvit tillgjordt och bekostadt, är ändock icke att anse annorlunda än såsom förberedande åtgärder, utan någon hufvudsaklig verkan på det stora af företaget. Anvisning är väl gifven, till en förinonligare rörelse hädanefter, men utvecklingen återstår, och det beror af Riksens Ständer om den skall ernås eller icke. Bolagets gamla skuld till StatsVerket, bestående uti tvänne särskilta poster, löpande med 5 procents ränta, äro bägge inlecknade uti flere betydliga Skånska Säterier, samt till ytterligare säkerhet 78 stycken Actier, uti Stenkolsverket derföre pantsatta. Den ena utgörande 93,000 Riksdaler, hvarå capitalet afbetalas med 5 procent årligen, har igenom gjorde inbetalningar redan blifvit nedsatt till 79,7160 Riksdaler. Och jiquiden af den andra skuldposten, utgörande Den I Augusti e, m. 39 120,000 Riksdaler börjas nästa år, med 10 procents afbetalning å capitalet.
Utlåtandet N:o 354, Litt. D., med förändringar och tillägg, enligt pag. 10 och 11 af Utlåtandet, N:o 435 Litt D t gillades. Prot. Utdr. d. 29 Mars 1841’ 3:o angående anslag till fullbordande af Riddarholms-kyrkans reparation. Ståndet beslöt, att den af Stats-Utskoltet tillstyrkta summa af 40,000 R:dr må af Rikets Ständer anvisas, till fullbordande af Riddarholms-kyrkans reparation, så till tak, som yttermurar och dertill hörande ornamenter, samt att Rikets Ständer derjemte måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta i vederbörlig ordning utreda, om och i hvad nion enskilde, som vid eller uti kyrkan hafva grafvar, böra dessas iståndsättande sjelfva bekosta, då motsvarande belopp af det anvisade anslaget kommer att besparas. 4:o I afseende på ifrågasatt reparation af Ronungagrafvarne i Wreta och Warnhems klosterkyrkor; 5;o i anledning af gjord framställning om anslag till uppbyggande af en kyrka för Finn-AJlmogen i Gunnarskogs, Gräsmarks och Eda församlingar i Wermland; och 6:0 angående anslag till planering af Voltige-gården vid Gymnastiska Centrai-Institutet, m. m. Utlåtandet, N:o 435, Litt. D.3 i dessa puncter, godkändes. 2:o Utlåtandet, N:o 354, Litt. E., och Utlåtandet, N:o 435, Litt. E., i anledning af ifrågaställda extra Stats-anslag för Undervisningsverket, Vetenskaperna och de Sköna konsterna. l:o I afseende på anslag till Universiteten i Upsala och Lund, för uppförandet af ännu saknade byggnader, som finnas mest behöflige. Hvad Utskottet tillstyrkt,' pag. 19 af Utlåtandet, jN:o 435, Litt. E., bifölls. 2:o Angående ifrågaställdt anslag till utvidgning af Carlstads Läroverk.
Länsmäns Fribrefsrätt. Se Fribrefsrätt. Lärare vid elementar-läroverken, om ändring eller förklaring af Kongl, cirkulärbrefvet den 28 Mars 1858, i (råga om beräkning af tiden för deras uppfattning i högre lönegrad. Motion N:o 354. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Lönnberg, Carl Johan Leonard, från Östergötlands läll, Motion N:o 89, om ändring af Kongl. Maj-.ts nådiga kungörelse den 11 December 1857, angående legan för gästgifveri-, hålloch reserv-, äfvensom för kungsoch kronoskjuts. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Motion N:o 90, om ändring af §§ 14 och 23 i Kongl. Maj:ts nådiga förordning den 13 Juli 1853 angående fattigvården i riket. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. N:o 64. Motion N:o 91, om ändring af § 2 mom. 3 i Kongl. Majits nådiga kungörelse den 11 Maj 1855 angående grunderna och sättet för markegångsprisens bestämmande. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 127, Motion N:o 92, om tullfrihet för sill och salt. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 8 samt Mein. N:is 13 och 19. R. St. underdån. Skrifv. N:o 148. 51 Lönnberg, Carl Johan Leonard, från östergötlands lii», Motion N:o 379, om åtskillig.) ändringar och tillägg i nu gällande bevillningsstadga, i fråga om bevillning lör fisken och löntagares inkomst af boställen, m. m. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 9, Utlåt. N:o 14 samt Mern. N:is 16 och 21. R. St. underdån. Skrifv.