Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Finska Recognoseeringens tjenstgöring fortsattes efter förenämde grunder tillä inrättningen af numarande FällmätningS-Corpsen blrf af Konungen förordnad - Den iL -December. 687 «ad, dä kcjzr Corpser.bleswo sammanstagno och Fälk» mätningL. Corpsen organiserad ester ca i alla afseende!? suliständigare och mera w-ttmstaplig plan, för arr kun» «r wid cn större sammansättning as Charior eller wid LharranS formerande ölwer Swerige rälta sädane fel, som man wto sammansättningen af Finska Rcognosteringe-Charran war nödsakad akt begä i brist as råd, tiigängar och marhemarista Instrumeiitcr, och hwilka sel hade blifwit omärkliga om dcn första planen endast bliswit sullsöljd; men som ttlltögy t den män Necogno» sc ringen sträcktes in i Landet, och det mi ladan be» tyvenhet, art detta arbete cj kunnat widare fortsättas uran söregängne Triangel» Mätningar. Herr E-fwersten, Ge«ral A jnkanken m. m. sk fellin hur uri D-st Memorial ut örr FälrinärningSa Corpsen Organis lion; hwarlöre jag anser reira onödigt att uprepa. Jag will endast till Höglofl. RtdderstapcrS och AdelnS granstnmg framställa söljande: Igenom freden har Riket emotteg-t en ny grän», hwars Speciella kännedom were i alla assen» den af högsta nödwändighet. Hwad mera är, säbe» finlier sig Swerige i den belägenhet alt dck pä cn sträcka as nr Mil har wid ett Krigs utbrott ett o» beräknelig! antal anfasts-puncker.
Ytterligare Utlåtande, lagdt till Handlingarne af Pre. steståndet, s, 603. af Borgareståndet, s. 606. af Adeln, s. 638, Häradshöfdingars skyldighet att visa redo för Häradets andel i Saköresmedeh LagUtskottets betänkande, bif, af Adeln, s. 871. af Borgareståndet, s. 376. af Bondeståndet, s. 379, af Presteståndet, s. 286, — skyldighet, om, att meddela Presterskaper Rät. tens beslut om Sakfälde, etc. LagUtskottets be. tänkande bif. af Adeln, s* 34o. af Presteståndet, s. s6a. ytterligare Utlåtande lagdt till Handlingarne af Pre. steståndet, s. 387. af Borgareståndet, s, 389. af AJeln, s. 403. 7— Rätterne, om ny organisation af; LagUtskottets betänkande bif. af Presteståndet, s. 373. af Boj. gareståndet, s. 374. af Bondeståndet, s. 381, Härjeådalens Allmoge, om rättighet för, att tullfritt hemta Salt från Röraas. Stats, och EkonomiUt. ■kottens betänkande, bif. af Presteståndet, lil. s. a53. af Borgareståndet, III, s. i6o. återrern, af Bondeståndet, lil, $. *68» •\ . ■, :■ Hästar, om förbud mot införsel af Danska; Ekonomi Utskottets betänkande, bif. af Presteståfidet, s. 54i. äterrem. af Bondeståndet, s. 553. bif. af Adeln, s. 597- Ytterligare Utlåtande bif. af Borgareståndet, s. 955. af Bondeståndet, s. 974.
Giftermåls-balken stadgar att icke någon må till äktenskap tvingas, utan att så qvinnans, som mannens frivilliga ja och samtycke bör giftermålet fästa, skulle ett Lag-Utskottets Betänkande, N:o 68. i «tt påbud för fästehjon, att, inom viss tid, vid ansvar, fullborda deras tillämnade äktenskap, stå i uppenbar srid med berörda lagrum.” ”Olämpligheten af tvångsmedel uti omförmälde hänseende har lagstiftaren jemväl insett, och han har derföre bemödat sig att på annan väg förekomma de olägenheter, h v artill långa dröjsmål med fullbordan af äktenskap kunna leda. Sä har han. i 15 kap. .af 1686 års kyrkolag, ålagt presterskapet, att förmana folket mot i lång tid anstående troiofningar, och i allmänna lagen (3 § 12. kap. Giftermåls-balken) vid ansvar förbjudit fästehjon att före vigseln flytta i hus och bo samman. Och härmed har den frihet, sorn utgör hufvudvilkoret vid ingåendet af äktenskap, blifvit af lagen bevarad.” De åsigter, som sålunda uttalades, delades äfven af tre Riks-stånd; och förslaget biel' följaktligen af Rikets Ständer förkastadt. Högv. Preste-Ståndet var deremot af annan mening. Utskottets yttrande ogillades derför af samma stånd; och vid innevarande riksmöte har äfven en bland Ståndets ledamöter Herr Prosten Lagergren åter upptagit orriförmälte fråga samt under förmenande att ofvanberörde förslag skulle af sista Ständer blifvit bifallet, derest detsamma varit mera omfattande, till Rikets Ständers pröfning hemställt följande förslag till författning i ämnet: ”Äktenskap, till hvilket i laga ordning lyst är utan jäf, bör sist inom 3:ne månader efter tredje lysningen med vigsel fullbordas, så vida ej laga förfall styrkes eller anmälan till skiljobrefs erhållande i Domkapitlet blifvit ingifven.
Jag anhåller fördenskull alt R. o. Ad. ville antaga Preste-St:s inbjudning. Den 2 September. 239 Gr. Lagerbjelke: Äfven jag anmälde mig för att förorda bifall till PresteSt:s inbjudning, och då nu den föreg:de talaren äfvenledes önskat dess antagande, inskränker jag mig till att med honom förena mig. Uppå härefter framställd propos.. fann R. o. Ad. för godt alt med frånträdande af sitt i fråga om mom. litt. L. fattade beslut, antaga PresteShs i afseende derpå gjorda inbjudning. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller vördsammast, allmin framställning om en inbjudning till de öfriga RiksSt:n rör:de fattigvården måtte få hvila intill dess prot.-utdr. från dessa Stånd inkommit ang:de deras beslut i frågan, och man sålunda kommit i tillfälle alt lära känna på hvad punkt saken sig befinner. R. o. Ad. biföll, uppå Hr Gr. o. Landlm:s i anledn. häraf gjorda propos., att den af Hr von Hartmansdorff väckta och nu främst å föredragms-listan förekommande fråga om inbjudning lill de öfrige RiksStm, rör:de fattigvården i Riket, finge hvila på bordet, tills prot.-utdr.,' rör:de de öfriga RiksS(:ns i ämnet fattade beslut, kommit R. o. Ad. tillhanda. Föredrogs ånyo det, vid föredragningen af StalsUlsk:s Mern. JYs 256, i gårdagens plenum ytterligare bordlagda, i 8:de punkten af nämnde Mern. förekommande förslag till voter:s-propos:r, ronde anslag till Råby Räddnings-instilut. Hr von Troil, Sam. Gust.: Jag anhåller att, derest prot.- utdr. från de andra Stånden ankommit, ronde deras, och isynnerhet PresteSt:s beslut i förevande fråga, desamma då måtte blifva upläste, samt alt jag sedermera måtte återfå ordet. I anledn. häraf uplyste lindert.
Angående vagtiarnes beskaffenhet upplyser Herr Beijers rappot, all lokomotiverna, som äro af omkring 12 lons vigt, hvardera kunna draga 20 vagnar hvilka lastas med 5,000 kilogrammer iller 117 centner hvardera och sjelfva väga från 94 (ill 117 centner, hvilket, hvad lasten beträffar, Herr Beijer dock anser för högt beräknadt. Om passagerarevagnarna yttrar Herr Beijer på ett ställe, att de af tredje klassen äro låga och obeqväma, men de af första klasson beqvämt inrättade och på ett annat ställe »att man sökt åstadkomma om möjli;,! lika stora och beqväma vagnar för den mindre spårvidden, som de, hvilka begagnas å banor med större spårvidd,» samt att tyngdpunkten är sänkt, så alt vagnarnes botten ligger blott 2 fot, öfver banan. Emot fartens säkerhet på denna bana har Herr Beijer ingenting haft att erinra; icke heller har man hört att olyckor der någonsin inträffat. Andra frågan: Kunna passagerare på Antwerpen — Gent-banan framföras med tillräcklig hastighet ? Svaret härpå lemnäs i den uppgiften i Herr Beijers rapport, att tre tåg dagligen afgå fram och tillbaka med passagerare, på 1 timma och 20 minuter med anlöpande af tre stationer på vägen. Detta gör 3'/2 Svensk mil i timman och skulle således motsvara 12 timmar på banan mellan Stockholm och Göteborg, sorn nu befares med snälltåget på 14 timmar. Tredje frågan: Eger en bana, sådan som Antwerpen—Gent-banan, den säkerhet och fasthet, att en dylik, det vill säga med likadan spårvidd och materiel, skulle kunna med fördel begagnas i Sverige? Denna fråga är, hvad Antwerpen—Gent-banan i och för sig angår, redan besvarad dels derigenom att den redan varit begagnad i 19 år, utan någon olyckshändelse, dels genom den uppgiften i Herr Öfverste-löjtnanten Beijers rapport, »att man, hvad materielen beträffat, »letat på eli gansha sinnrikt sätt besegra svårigheterna vid den rörliga malerieiens konstruktion,»
Hvad som i fråga ora 3:e mom. af denna § synnerligast fästat min upmärksamhet är, att man väl gifvit K:s Beflnde beslutande rätt i fråga om förminskning af antalet, men deremot icke gifvit denna myndighet en sådan rätt i motsalt syftning, hvarigenom länsstyrelsernas beslut på magistratens och stadens äldstes Utlåt, är så till sägandes icke annat än ett spegelfäkteri, ty när K:s Beflnde icke ega rättighet, att mot deras Utlåt, öka antalet af minuteringsställen i en stad, oaktadt det skulle kunna bevisas, att en sådan tillökning vore nödig, kan man väl icke säga annat än, att det beslut, K:s Beflnde skall meddela, icke är annat än ett spegelfäkteri. Naturen af en embetsmyndighet, sådan som en länsstyrelse, synes mig vara, att det är denna myndighet, som skall bedöma nyttan och nödvändigheten af de ekonomiska anstalter, som böra finnas, vare sig i städerna inom det län Landslnn fått sig i nåder anförtrodt eller på landsbygden. Delta stadgande är en slags afskrifning af stad - 46 Den 5 Augusti f. m. gandet i Norrska lagen, der det står,' att förmansskapet skall bestämma antalet af utminuteringseller utskänknings-ställen, dem Amtmannen sedermera icke må öka. Detta strider emot mitt begrepp om den lagliga magt, som bör tillkomma K:s Beflnde. Hvad åter angår frågan, huru förhållas skall, då Magistraten och stadens äldste icke äro ense om antalet af utminuteringsoch utskänknings-ställen, som böra Finnas i staden, måste väl K:s Befh:de vara oförhindrade att bestämma det högsta af de båda myndigheterna tillstyrkta antalet.
Presteoch Bonde-Stånden hafva godkänt Utskottets hemställan, att nu gällande införselstull å ohäckladt lin måtte höjas från 1 R:dr 8 sk. till 1 R:dr 16 sk. per lispund; hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet bibehållit förstberörde införsels-bestämmelse; och föranleder denna skiljaktighet, derest den icke. af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet frånträdes, omröstning i denna ordning: 84:o Den, som bifaller Utskottets förslag, att iuförselslullen å ohächladt lin skall bestämmas till 1 R:dr 16 sk. Jispundet, röstar ja; den det ej vill, röstar nej. V inner nej, Bevillnings-Utskottéts Memorial, N:o 30. 7 lommelnuvarande införselstull 1 R;dr 8 sk. lispundet alt derå bibehållas. Ljuskronor, Vid artikeln ljuskronor bade Utskottet föreslagit måtte tilläggas af sammansatte eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen samt att uti en under artikeln intagen anmärkning borde stadgas, alt "delar deraf förtullas efter det eller de förarbetade ämnen, hvaraf de beståoch hafva Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden härtill lemnat bifall, hvaremot Riddcrskapet och Adeln bibehållit gällande taxas lydelse i della afseende oförändrad; men som ej mindre berörde tillägg i lydelsen af sjelfva rubriken, än nämnde föreskrift i form af anmärkning äro att anse mera som ett förtydligande, än någon ändring i hvad hittills vid förtullning af Ljuskronor bordt iagttagas och således icke lärer få antagas kunna inverka på beloppet af tullintraden, torde vid Utskottets af tre Stånd godkände förslag böra förblifva. Luktvatten, alla slag.
Riksdags-förhandlingar hemtat anledning till afskrifning af förenämnde sedan år i8rq i Räkenskaperne upptagne förskott å 1,468 R:dr 8 sk., men Revisorerne deremot ansett, att Rikets Ständer sig icke särskilt derom utlåtit och sålunda hvarken lemnat bifall till eller afslagit den äskade afskrifningen af beloppet, ehuru för detta förskotts afskrifvande förekommit enahanda skäl, som för det andras, af 2,g43 R:dr 10 sk., afskrifning varit gällande, att nemligen Länet innevånares bidrag till Kurlius-anslalternes underhållande till ersättning deraf ej lemnat tillgång, lärer det, i öfverensstämmelse med Revisorernes i denna del gjorda framställning, få öfverlemnas till Rikets Ständers bedömmande och afgörande huruvida De anse afskrifningen beviljad, och att det vid den dermed redan vidtagne åtgärd må bero, eller om summan bör bland anlieipalionerne åter upptagas och vidare balanceras. Vid granskning af 1834 oc'b 1835 årens Charta; Sigillatce Räkenskaper j, hafva Revisorerne gjort den erinran, att Chartoe-Försäljningsmedlen icke alltid blifvit inom den i5 Januari påföljande året lefvererade och att ränta å hvad som sedermera influtit bort beräknas. Stats-Contoret får i anledning deraf underdånigst upplysa, att föreskrift om berörde försäljningsmedels erläggande inom ofvan utsatte (24) Chartce Sigillatce Ker ket. 182 tid, väl finnes meddelad i 16 §. af i83o års, likasom i äldre Charta?» Sigillala» förfatlningar, men att det först i 17 §. af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 16
Det faller ju af sig sjelft, och man bör icke tvista om sådana saker, som finnas bokstafligen föreskrifna i Grundlagen. Herr Grefven och Landt Marskalken förnyade derefter den af honom sist gjorde voterings-proposition , hvilken af Ridderskapet och Adeln godkändes , samt anslogs. Sedan 43, 44, 4* och 46 §§• i RiddarhusOrdningen blifvit uppläste , börjades voteringen klockan 2 eftermiddagen och befunnos vid voteringens slut , sedan en voterings-sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarni öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: J a — -27. Nej_ 57. i44 Den 3 December f. m. I följe hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Landt-Marskalken förklarade , att den mot Constitutions - Utskottets redaction af 5 §. Regerings Formen gjorde ofvanberörde anmärkning således komme att förfalla. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 3 Eftermiddagen. In fidem Protocolli. Nils Snoilsky. Onsdagen den 3 December. Plearum klockan 5 Eftermiddagen. • * Öppnades Herrar Electorers Lista till val af en Ledamot i Banco-Utskottet efter Herr Hammarhjelm, Carl Fredric j och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:0 1418- Herr Ädelberg, Fulltnägtig Herr Danckvardt, Gustaf Magnus. Fort - Den 3 December e, m. Fortsattes pröfningen af Constitutions * Utskottets den ii sistledne November under N;o 72 aflåttie samt den 16 i berörde månad på bordet lagde Memorial , rörande de i Serskildta Utskottets Förslag till ny reglering af Styrelseverken förekommande Grundlags-frågor. Regerings-Formen. $• ?• Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade, att Herr Rosenblad mot ifrågavarande § framställt den anmärkning , att Justitiae - Stats-.
Lund den 18 Oktober 1810. J. H. Engelhart. A. H. Florman. C. F. Liljevalch. Med. Pract. Prof. Anatom. Prof. Art. Öhst. Prof. När nu genom obduktionen var styrkt, att gift icke var dödsorsaken, hvarföre skulle då undersökningar anställas. Man skulle i oändlighet kunna leta efter gifter, och om än liket styckats i de minsta smulor, skulle man förgäfves letat efter gift. Men huru föranleddes SundhetsColkm att framkasta sin misstanke? Det är mig smärtsamt att på en död mans mull kasta förebråelser, serdeles då det är en man till hvilken fäderneslandet står i stor tacksamhet, men då fråga är att borttvätta en fläck, som under mera Sn 40 år hvilat på ett oskyldigt namn och hotat att för all evighet följa detsamma, tvekar jag icke att säga, alt det är aflidne Frih. Berzelii fel, att fläcken någonsin träffat LifMedikus Rossi. Såsom ledamot i SundbetsColhm yttrade Frih. Berzelius, att Prinsens död var föranledd af förgift, oaktadt Frih. Berzelius icke var 202 Oen 9 December e. m. Anatom utan Kemist. Huruvida döden kunnat hafva andra bevekelsegrunder, förbigår jag. Nog af, jag förklarar, att ett sådant dödssätt som II. K. H. Carl Augusts är icke föranledt af förgift. Utsk. har äfven sagt, att det icke tillkommer II. St:r att uttala ett bestämdt omdöme. Enligt min åsigt är just detta R. St:rs pligt. Det är från nationen det olyckliga ryktet utkommit och sedan blifvit spridt genom påtryckning af utmärkte vetenskapsmäns namn. Jag anhåller derföre, att 11. o. Ad. med afslag å Utskis Utlåt, i denna punkt ville bifalla motionen såsom det enda sätt, hvarigenom Rossis minne kan befrias från den skamfläck, som vidlåder detsamma.
fri* och rättigheter: att be hemman orf) torp, font, innan (Fogen till något beftämbt änbamål af Äongl. S)?aj;f orf) Äronan upplåtit?, blifmit anlaggbe, i förfla runi; met borbe få åtnjuta cit fåban frihet, ehuru meb fenare anläggningar (örhållanbet möjligen Fttnbc Arna? aitnorlun; ba, ba be förminfFat rccognition?;(Fogeii?, till beftämbt merf eller änbamål upplåtne omfång; bodt enär upplåtelfen af föetänfanben, 9?:o 257. XLY benna npttjanbe ratt för obeftämb tib ej eller more att anfe annortunba, än en af ålöngl. SD?aj:t ocf; Åronan gjorb behaglig tiböf beläning, hmarpå få werf ocf) inrättningar egentligen blifmit grunbabe, få fulle ocf Ötongl.
» — Jag tror mig hafva så mycket mera skäl lill en dylik framställning, som det Kongl. Cirenläret, hvilket jag nyss nämnt, 1 samma g talar om besigtningar och brandsyner, hvaraf man kan draga den slutsats alt brandsyn förrättas vid samma tillfälle sorn de ekonomiska besigtningarne. Frih. Åkerhjelm, Joli. Carl: Skälet hvarför Ekon.-Utsk. icke undantagit ekonomiska besigtningar är, att i K. Kungönn d. 2 Maj 184-9 är undantag endast gjordt för brandsyner å kronans hus och ränteri-inventeringar. Jag tror visserligen att, såsom den siste talaren anmärkt, de ekonomiska besigtningarne någon gång äro af mindre tidsödande beskaffenhet, men ofta kunna de deremot, såsom hvar och en känner, medföra ganska myckel besvär för Borgare och Magistrats-personer, så alt de af det föreslagna traktamentet 2 R:dr b:ko icke på långt när blifva godtgjorda för sin möda och sin tidspillan. Om således också vid ett eller annat tillfälle skulle inträffa, att de erhålla någon större ersättning för sitt besvär, så synes detta kunna gå i afräkning mot de tillfällen då deras tid uptages utöfver hvad som genom det föreslagna arfvodet skäligen kan ersättas. Jag anhåller derföre att B. o. Ad. måtte bifalla Betänka. Hr Munck, Carl Jac.: Om jag icke misstager mig hafva Magistrats-personer aflöning för förrättande af ekonomiska besigtningar. Skulle nu, såsom llr v. Troil föreslagit, den omnämnde nréllnnmening komma att i förslaget ingå, finge de icke någon ersättning och beröfvades såledas en rättighet, som de nu ega, och hvarom icke motion blifvit väckt. Jag tror således att den af Hr v. Troil föreslagna mellanmening icke här kan tillämpas, ehuru den kunde synas tillbörlig, enär dessa syner äro af ganska kort varaktighet. Gr. Mörner, Carl:
Beträffande derefter frågan om tillökning i de för navigationsskolornas materiela behof anvisade anslag, hvarmed skulle bestridas icke allenast instrumenters, kartors, böckers och möblers underhåll och förökande, utan ock kostnaderna för reparationer samt uppköp af ved, ljus, m. nr., och hvilka anslag utgjorde för navigationsskolorna i Gefle, Malmö, Calmar, Hernösand, Westervik och Wisby 450 R:dr, samt för navigationsskolan i Carlshamn 462 R:dr SO öre, så enär dessa anslag nästan helt och hållet åtginge till anskaffande af ved och ljus, hvadan ett ringa, om ens något, belopp återstode till böcker och instrumenter, och då otillräckligheten af de för åtskilliga navigationsskolor nu utgående dylika anslag redan blifvit ådagalagd af den omständigheten, att, för anskaffande af nya instrumenter vid dessa skolor, Kongl. Maj:t funnit nödigt anvisa särskilda medel, hade Kollegium ansett sig böra i underdånighet tillstyrka, att Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer föreslå, att de årliga anslagen för navigationsskolorna i riket till instrumenters, kartors, böckers och möblers underhåll och förökande, äfvensom til! reparationer, ved, ljus, städning m. m., måtte förhöjas för navigationsskolorna i Stockholm och Göteborg från 900 R:dr till 1,200 R:dr, för navigationsskolorna i Gefle, Malmö, Calmar, Hernösand, Westervik och Wisby från 450 R:dr till 730 R:dr, och för naviga tionsskolan i Carlshamn från 462 Rdr 30 öre likaledes till 730 R:dr, hvarigenom anslaget tili navigationsskolorna i riket komme att ökas med ett belopp af 9,461 R:dr 23 öre, hvaraf 6,775 R:dr 73 öre såsom förhöjning i lärarnes löner och urfvoden samt 2.687 R:dr 50 öre såsom tillökning i materiel-anslegen. Enligt hvad Statsråds-prolokollet innehåller hade
Hr Rosenblad: Jag Anner det misstag jag begått uti, att ej vid förra mom. hafva upptagit Gr. Gyldenslolpes, då ämnet här förevar förra gängen, gjorda förslag till ordningsföreskrift, åsyftande alt kreditiven skulle pä vissa tidepunkler begäras, och att de skulle beviljas blott för kalenderåret. Saknaden af detta ordningsstadgande är en verklig förlust, derigenom att man nu ej känner hvad man kan hafva att tillgå för en viss tid; enär man kan alla dagar på året, från den l:sta Januari till och med den sista Deeemb., få bevilja kreditivrätt, äfvensom kreditiven kunna på hvilken dag som heldst af året upphöra. Bankofullmäktige kunna således ej äga full visshet om alt hela fonden biifver inom årets slut tagen i anspråk; och följaktligen skulle de aldrig kunna, om det vore dem tillåtet, lill följd af ett ringa antal kreditivsökande, bevilja något kreditiv till högre belopp än det bär föreslagna af 10,000 r:dr. — Jag ber dessutom att fä fästa uppmärksamheten derpå, att, äfven om denna fond ej blir större än den nu anslagna summan 2,850,000 r:dr så utgör den dock mer än hälften af hela handelsdiskonllånefonden, som likväl beviljar lån på 40,000 r:dr, så att man skulle i jemförelse dermed mycket väl kunna af ifrågavarande fond bevilja kreditiv på åtminstone 20,000 r:dr, men harvid bör dock märkas, att man ännu ej kan känna, huru mycket denna lånerörelse kommer att blifva tillitad, och jag anser i det afseende inga lunda omöjligt, att icke Hrr v. Hohenhausens och Aminoffs förmodanden kunna blifva besannade. Om likväl diskont-direktionerna äro någorlunda stränga vid pröfningen, så kan det lätt hända, att en stor del af fonden cj kommer att utgå, hvarföre, och då man önskar att hela summan skall blifva begagnad, jag ville föreslå att fullmäktige må få rättighet, alt, i fall en större del af medlen ej komme att begagnas sä mycket som man förmodar och vill, att fullmäktige då må kunnn lämpligen höja det här föreslagna maximibeloppet.
Ridr tillfalla anslaget tiil lifoch släpmunderingar vid rotehåils-regementena, från hvilket sistnämnda anslag bataljonens beklädnadskostnad skulle bestridas; hvaremot Kongl. Majit ansett det hittills till dess nådiga disposition ställda öfverskott af indelningsräntorna vid bataljonen och hvilka, enligt meddelad uppgift, under åren 1858, 1859, 1860 och 1861 utgjort sammanlagdt 28,911 Ridr 50 öre, eller årligen i medeltal 7,227 Ridr 87 öre, i stället böra ti I statsverket indragas och för Statens utgifter i allmänhet användas. Siats-Utskottets Ulåltande M 66. 2,3 Till denna nådiga framställning, mot hvilken någon anmärkning ej förekommit, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständers bifall. Och har, i öfverensstämmelse med hvad här ofvan är vordet föreslaget, Utskottet, så väl å den öfver Hufvudtiteln uppgjorda tabell, litt. A, låtit uppföra nu ifrågakomne tillökningar under behöriga anslagstitlar, som ock vid beräkningen af Statsverkets inkomster såsom tillgång upptagit ofvan omförmälda 7,227 R:dr 87 öre, på sätt af Utskottets Betänkande, M 45, närmare inhemtas. 22:o. Lifoch Släpmunderingar vid Rotehålls-regementena. Då detta anslag, i nu gällande Riksstat upptaget till 252,000 R:dr, under åren 1861 och 1862 befunnits otillräckligt för dermed afsedda ändamål, samt deri årligen uppstått brist af omkring 19,800 R:dr, hvartill, på sätt nyssberördt är, för nästa statsreglering tillkommer en ytterligare utgift vid Bohus läns regementes södra bataljon i och för beklädnadskostnaden, beräknad till 5,336 R:dr årligen, har Kongl. Majit äskat en förhöjning uti förevarande anslag med i jemnt tal 25,200 R:dr.