Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåning mot inteckning i fast Egendom. i! i öm Mom. j. De lån, hvilka blifvit från Banken utgifne emot inteckning i fast Egendom och förbindelse att liqvideras på 33 friels år med 2 procent årligen i Silfver utaf Låne-Capitalets primitiva belopp, inbetalas efter hitintills gällande grunder; kommande alitsa, i händelse ett dylikt lån till sitt återstående belopp, på en gång, före utsatt termin varder liqvideradt, de derå redan förut i föreskrifven ordning och till ofvanberörde procent verkställde årsbetalningar att evalveras lill Bancosedlar efter myntbeslämningsgrunden, och att derutaf för hvarje förflutet år beräknas 4 procents ränta, samt det öfriga minska eapitalskulden, hvarefter blifvande återstod bestämmer den summa, sora för lånets slutliga liqviderande erfordras. Morn. 2. De gäldenärer, som hos Banken häfta för lån emot återbetalnings-skyldighet i Silfver, må äfven hädanefter begagna den, i 4 §., 4 mom. af Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 20 Januarii 1824, dem. medgifne rättighet atty i afbetalning å desse lån, uti Ränlerien, för Bankens räkning, insätta Svenskt Siifvermyut eller conlroleradt Verksilfver, under dervid förut gjorde förbehållr att Banken fritages från ali kostnad för de Silfverremisser, sorn med vanlig Ränteripost kunna till Banken afsändas och att, derest från något Län en sådan remiss icke skulle afgå inom ett år ifrån den tid Silfret blifvit för Bänkens räkning inlemnadt, detsamma bör, portofritt för Banken, med vanlig fripost afsändas.
Antager man åter den mening, ° o „ sorn innefallas uti Hr Åkermans förslag, sa är väl redaclionen sa till vida dermed mera i öfverensstämmelse, som det der commat vid ordet ”obegagnade” då står på sitt rälla ställe; men deremot förekommer åter den omständighet, som Hr von Hartmansdorff ganska riktigt anmärkt, att icke någon låneväg finnes (åtminstone icke mig velerligt), i hvilken Fullmäktige kunna använda dylika obegagnade medel på en tid af högst 3 månader. Här finnes således verkligen 2:ne allernativer, och jag är sjelf villrådig hvilketdera är det rätta. Frih. Raab: Jag uppträder ingalunda för att medelst något förslags afgifvande förlänga denna långa discussion; men dä någre af de talare, hvilka yttrat sig, fästat uppmärksamheten pä de skiljaktig,heter, som förefinnas emellan denna § i betänk. N:o 44 och motsvarande § i betänk. JNT:o 29, har jag icke gerna velat genom min lystnad taga på mig den synden, att icke hafva fästat uppmärksamheten derå, att denna punkt, likasom de fleste andra i betänk. INT:o 44, gå ut på en högst betydlig sedelindragning mot hvad som var föreslaget uti betänk. I detta sistnämnde betänk, föreslogs nemi., att Handelsdiscontsfonden, för belåningen af adier och publika papper, jemte den för belåning af metaller, skulle för en tid af 3:ne månader möjligen kunna sammanblandas, hvaremot Utsk. i betänk. N:o 44 föreslagit, alt, med frånskiljande af Handelsdisconten, blott de 2:ue öfriga fonderne skulle med hvarandra få hafva denna beblandelse. Härigenom kommer naturligtvis alltid den högst betydliga summa, som figurerar såsom sedelstock, ehuru icke utelöpande, att ökas, utan alt derföre sedelstocken på minsta sätt i verkligheten är ökad. Jag hade föreställt mig, att betänk.
Af sådan orsak kommer ärendet att gå till förstärkt StatsUtsk. Hvad inbjudningen beträffar, delar jag Hr von Holienhausens åsigt, enär frågan beror blott på ett eller annat Stånds åtgärd, och, då här förutan 2 Stånd stanna emot 2, Utsk. föreslår R. St., innan det afgifver förslag till voteringspropos., att förena sig om ett beslut. Skulle R. o. Ad. likväl bestämma sig för en inbjudning, hemställer jag om icke äfven RondeSt. borde inbjudas. Det kan vara lika mycken chance att detta Stånd som att PresteSt. är villigt att antaga inbjudningen. Hr von Troil: Anlednm lill min framställning var, att Frih. Palmstjerna, som är vida mera hemmastadd i grundlagarne än jag, yttrade till mig, att, då två Stånd stannat emot två, frågan möjligen kunde komma att förfalla och då jag önskar, att Erasmi kommer i åtnjutande af någon lindring i arrendet, önskade jag äfven, att en inbjudning måtte ske. Jag begick likväl ett misstag då jag föreslog inbjudning endast till PresteSt., ty kommer en sådan att ega rum, är det väl lämpligast att äfven RondeSt. inbjudes att i R. o. Ad:s beslut sig förena; men jag anhåller att få fästa uppmärksamheten derpå, att om såsom Frih. Tersmeden yttrat en inbjudning kommer att från StatsUtsk. afgifvas måste den utgå derpå, alt R. o. Ad. samt RorgareSt. inbjudas att förena sig uti Presteoch RondeStms beslut derföre, att dessa beslut öfverensstämma med det hvari, Utsk. stannat. Någon annan inbjudning kan frän StatsUtsk. naturligtvis icke göras och just den ville jag förekomma, emedan jag tror, att frågan icke bör pä sådant sätt afgöras. Ar frågan åter af den beskaffenhet, att den icke annorlunda än i förstärkt StatsUtsk. kan afgöras, tjenar denna inbjudning till intet. Kan frågan åter förfalla, står den för Erasmi på samma punkt som förut, derest icke tre Stånd förena sig om ett beslut, och af sådan anledn. anhöll jag om en inbjudning.
Deri som vill låta med Obart®-Sigillatai-stämpel förse egna Yexelhlanketter, anrnäle sig derom skriftligen hus Stats-Contoret, med bifogande af uppgift om antalet och valören af samma blänket ter, hvarefter Stats-Contoret genom remiss till Char tat-Sigillalw Försäljningskontoret i Slockholm meddelar föreskrift, alt, sedan blanketternc derstädes blifvit annulerade och förteckning å dem upprättad samt beloppet af valörerna är vordet hos Chartte-Sigillat m försäljningsmannen deponerad!, denne eger ali blanketternc, åtföljde af förteckningen, till Rikets Ständers llank aflemna, för ali derstädes i vanlig ordning stämplas', börande, sedan stämplingen med möjligaste skgndsamhet blifvit besörjd, blanketlerne återställas till ChartceSigillat tv Försäljningskontoret, för att till egaren utlemnas. 2:o Stämpling af Tidningar verkställes, i Stockholm, uti Rikets Ständers Riksgälds-Contor, i hvilket afseende det för Tidningarne bestämda papper skall, jemte attest öfver stämpel-afgiftens insättning i Banken för Riksgälds-Contorets räkning, dit aflemnas; egande Redactörerne att, i den mån papperet hinner stämplas, men sednast efter fjorton dagar, detsamma återfå. Rå enahanda sätt förhålles med stämpling af i Stockholm utkommande periodiska skrifter och broch)ror, för hvilka, i den ordning 10 § 3 mom. bestämmer, portofrihet blifvit särskildt sökt och beviljad. När tidningar eller periodiska skrifter och brochvrer, för hvilka åstundas portofrihet, utgifvas i landsorterne i de städer, der Läne-residenser 8ro, inlemnas papperet till Lands-Contoret, under hvars inseende och ansvar stämplingen verkställes, hvarför Conloret, såsom ersättning för besvär, tryck (vallar, färg och arbetslön till stämplare, godtgör sig af influine medel ett arfvode af 50 öre, för hvarje ris papper.
Flör lill Conslitulions-Utskotlels Memorial, N',o 36, Banco-Utskottet skall bestå af Sexton ledamöter. Detta Utskott tillbör, att öfverse Riks-bankens styrelse och tillstånd samt föreslå och, i mål, för hvilka Utskottet af Riksförsamling fått sig sådan magt uppdragen. sjelft gifva föreskrifter om samma Banks förvaltning. Lag-Utskottet skall bestå af Tolf ledamöter. Della Utskott tillhör att granska Justilise-Ombudsmannens redogörelse, berättelser, embetsdiarier och registratur för liden, sedan sista lagtima Riksdag, samt med utlåtande deröfver till Riksförsamlingen inkomma. Utskottet skall oek utarbeta de från endera Kammaren remitterade framställningar med förslag till Grundlags-, Civil-, Criminal-, Krigseller Kyrko-lags förbättring. Expeditions-Utskottet skall bestå af Sex ledamöter. Detta Utskott tillhör alt under Riksdagen ombesörja Riksdagshandlingars tryckning samt att till Kamrarnes justering uppsätta skrifvelser, som, enligt Riksförsamlingens beslut, böra under Riksdagen utfärdas; den Statsrådets ledamot, Konungen dertill förordnar, förbehållet, att i Utskottet öfvervara Riksdagsbeslutets justering i de delar deraf, sorn röra Konungens yttranden. Utskott må förstärkas med flere ledamöter, så ock annat Utskott tilbsättas, än här sagdt är, då båda Kamrarne derom ense äro. Ej må dock Gransknings-Utskolt eller Pröfnings-nämnd förstärkas. 66 §• Äskar Konungen af Riksförsamlingen ett serskildt Utskott att med Honom öfverlägga om ärende, som ej till något förr nämndt Ulskott hör och Han pröfvar böra hemligt hållas, då skall sådant Utskott bestå af Tolf ledamöter; ege dock ej magt att fatta beslut, utan endast att lill Konungen afgifva yttranden öfver de mål, Konungen detsamma meddelar.
Enligt Krono-Fogdens i orten afgifne underdåniga yttrande, innehar Högsta och Lambarud 3 Mantal tunnor, 29^ kappeland areal åker till hvarje årgång, eller efter beräkning af | tunnor på Tunnelandet, 3o tunnor 22 kappars årligt utsäde, och gifver, enligt Arrende-Contracterne derom, af den 26 September i8i5, i sammanräknadt arrende i39 tunnor 17^ kappar Spannmål, samt i Dränge-Spannmål, Kronotionde, Dagsverken och Kronoskjutser omkring 18 tunnor eller tillsammans 157 tunnor 17! kappar, som gor Öfver 5:te kornet af utsädet, hvilket ansågs för mycket, heldst åkerjorden är klen och äng samt betesmark endast hjelplig, så att det af Arrendatorn icke utan enskildte uppoffringar kunnat utgöras, eller så framt han icke förut såsom Jordbrukare inom Socknen egt Inventarier och förmögenhet att företaga och fullfölja betydliga odlingar, hvarföre Krono-Fogden i underdånighet tillstyrkt arrendets nedsättning tili 3| korn af det till 3o tunnor 22 kappar beräknade utsäde, eller till 107 tunnor 13 kappar årligen och således 32 tunnor 4f kappar Spannmål mindre än hvad nu i årligt arrende betalas; men för det af satnma Arrendator innehafvande Kronohemmanet Norrby if Mantal, som har 34 tunneg| kappelands areal eller efter i tunna på tunnelandet 25 tunnor 23/^ kappar årligt utsäde, 4 3 58 Stats-Utskottets och sifver 81 tunnor spannmål i årligt arrende, har Krono-Fogden i underdånighet anmält sig icke kunna tillstyrka nedsättning, emedan arrendet uppgår endast till något öfver 3:dje kornet af utsädet och Hemmanets jordmån och egor äro goda.
För byggnader 8,013,330 R:dr, och för lösören 3,729,370 R:dr, samt den 14 Mars 1856: För byggnader 10,978,720, och för lösören 7,615,620 R:dr Banko. Marknader hållas årligen 17 på landet och 17 i städerne. Krogar finnas numera icke tillåtne någorstädes å landsbygden utom å gästgifverierne. Deras innehafvare hafva dock till största delen, särdeles å Dalsland, alldeles afsagt sig utskänkningsrätten, så att densamma är bibehållen å Dalsland endast af 6 och i Westergötland af 54 gästgifvare. Med hänsigt till hvad i förra berättelsen yttrades om mängden af göromål som åligga Länsstyrelsen, torde här böra anmärkas, att desamma icke minskats i afseende på annat än skuldfordringsmål, hvilka efter hand nedgått från 11,794, hvartill de uppgingo 1850, 1851 till 10,792. 1852 » 9,437. 1853 » 9,326. 1854 » 6,051. 1855 » 4,599. För innevarande år går antalet föga utöfver 3,000. § 4. Städer. a) Wenersborg, grundlagd under Drottning Christinas regering, pä Hufvudnäs dåvarande säteris ägor vid södra ändan af Venern, som här genom den lilla sjön Wassbotten och Carlsgraf förenar sig med Göta eif samt, förmedelst slussarne1 vid Berättelse öfver Elfsborgs Län för åren 1851—1855. 4 26 Biinkebergs kulle, Trollhättan, Åkerström och Ström, med elfvens utlopp och hafvet, till en början befolkad från den urgamla staden Brätte, som varit belägen en half mil längre söder ut vid slutet af sistnämnde lilla sjö, har ett för handel och sjöfart ganska gynnande läge, samt omgifves af en bördig och välbebodd landsort.
Det är smärtande att finna, att dä flera äberopat stg det hela denna dfwerläggning är stridande emot 72 § i Regerings, 4096 Den 10 Vctober. gcrings - Formen, proposition i följe deraf kan göras. Jag hemställer om icke första propositionen borde wara, huruwida frögan kan upptagas och nu afgöraS. Ropades starkt Nej, samt Ja och Votering. Herr L i I V e r st 0 I p 0, krestrich, utbad sig fä anmärka, att under alla de Riksdagar han be» wistat eller sedan i?s6, det hade warit antagit, att propositionen skulle rättaS efter dncursernc och den deri uttryckta rädande meningen. Sädan wvre den propo, sition Herr Grefwe» och Landt - Marskalken framstält, och nägon annan kunde e) göras, ej eller öfwer nägon annan voteras. Friherre Legerström, Jacob, trodde att sedan Landt - Marskalken hade gjort propositionen, och Ridderskapet och Adeln bcswarat densamma nied Ja och Ne), samt votering af Herr Lock blifwit tegärd, borde genast skridatill votering och ingen widare diskussion äga rum. Herr Lock, Lorfits lugvig, förklarade sig alldeles emot Friherre Österströms tanka, samt önskade, att dä begrrpct om Regerings-Formenmening spnteS wara olika, frägan mätte remitteras till ConstitutionS - Utskottet, hwilket borde förklara dm 70 §:S rätta afsigt. Att votera om den gjorda propositionen, wore att votera om Constitutionen. Herr klingspor, 6erstt, eonformerade sig med Herr Lock. Grefwe ste la 6 sr stis, Jacob:
Ständers Vidare pröfning, Stockholm d. 21 Oct. 1823. Jlagutskott* BetfinktirJtn* § 34 UiVtskttttts Betinkanden, N:o 205. Ankom d. 7 Nov. 1823. Bethnltande ofver Högloft. BancoUtskottets Memorial, angående förklaring öfver 17 Cap. 8 §• Hand.Balken i afseende på. skuld till Kronan för Uppbörd. Till Lagutskottet» handläggning hafva samtelige Respective RiksSiånden remitterat ett under den 8 sisth Sept. från Riksens Höglofl. Ständers BancoUtskott aflåtet Me. moiial, deruti tillkånnagifves, att under Ben, uppå görd frams’ållni> g, af BancoStyreisen, vid innevarande Riksdag företagiie granskning af de Författningar och Instructioner, som utstaka dels hvad allmänheten i afseende på insättningar i Backens Cassör har att iakttaga, och dels Cassa Commissariens och Casseurernes åligganden, för att tillvägabringa sådane nödige förändringar uti desse stadganden, i följd hvaraf så vål Banken Som Allmänheten möjligast må betryggas för vådor och äfventyr, BancoUtskottet äfven fästat dess uppmärksamhet på nödvändigheten af så beskaffad förklaring öfver 17 Cap. 8 § Hand.Balken hvarigenom det klefve bestämdt stadgadt: Att Banken eger Lagutskottett Betänkanden. 3g tillgodonjuta enahanda Förmånsrätt hos sins Uppbördsman och Betjente, sorn genom nyssbsrörde §. år Kronan tillerkänd hälst Bankens rå t och förmån i frågor af dylik beskaffenhet hittils aldeles berott af Domarens olika åsigter.
Ost meddelade, dels inom Riksstånden i laglig ordmng wackie, stadna! uti följande be st ut §. t. Under det listigaste bekymmer öfwer et älskade Fäderneslands wädliga belägenhet, men, med den fasta förefalls akt återställa och försäkra vest sällhet och sjelfbestånd, hafwe Wi äkaliabt ben Högstes beskydd och »välsignelse till »vära företag. Wi samlades i en tidepuncl som pä en gäng hoiade med Sweriges fall och lofwade dest uprättande. Wi hade redan sett Statera genom e c olyckligt förstörings Systeme, försvagad och sönderstiten, tryckr af bördor, som endast kunde jemforas »ned dest faror, laiunad lill ros at öfirerlägsna fiender, och snart, »vid urbrolttt af elt bo gerligl Krig, nara sin uplösning. Wien »vi hasive och sett Stormen z:te Band. 2:dra Afd. IA2S Den 28 Zebruarii. Men Mas, förhoppningen om bättre dagar aterkonu ma, den wäntande Thronell uprätthällen och försmåtad af cw Furste, hwars är och dygder hade förtjent at honom lugnet, och hwars kärlek till fosterjorden upmanade Honom att för hennes frasning försaka dett Dä wi ät Hans Kongs. Höghets Riksföreståndarens hulda omsorg och faderliga ward hemburit wart offer af underdånig wvrdnad och tacksamhet häfrve wi tillika ansett för wär pligt att förklara wart bifall och wär erkänsla för de Hcrrar och Män hwilkas sörutgängna, i rättsinnig afsigt och med Adel Själsstyrka utförda steg försatt Hans Kongl. Höghet i tillstånd att bewifa best Medborgerliga wälwilja, för Nationen , och beredt ost möjligheten att bervaka Fosterlandets stora angelägenheter. Z. r. Sedan wi dels af Wär egen och alla wära Medbröders sorgeliga erfarenhet, dels af de vjäfagtioe närmare uplysningar, som härstedes blifwil
Enligt den uppgjorda beräkningen öfver Riksgälds-kontorets inkomster och utgifter under åren 1866 och 1867 skulle vid sistnämnda års slut finnas en disponibel behållning af 2,286,800: — Som likväl i nämnda beräkning Riksgälds-kontorets andel i bankovinsten för båda åren ^upptagits till 3,333,333 R:dr, men Rikets Ständer af bankovinsten anvisat 3,400.000 R:dr, bör ofvannämnda behållning ökas med 66,600: — Beräknadt bidrag af Statsverkets inkomster år 1867 *) Riksmynt. 2.353.400 2.690.400 Brist Sgr R:mt 5,043,800 1,927,100 Summa R:mt 6,970,900 — *) Denna summa kan ej påräknas inflyta förr än linder år 1868. **) Brisien försvinner, derest Rikets Ständer besluta, att Bevillningen för år 1867, hvilken dock först 1868 aflyter, skall upptagas såsom tillgång för 1867 års statsreglering. (till TYih. Klinckowströms ri servation.) Stats-Utskottets Utlåtande N:o 78. rande Inkomster och Utgifter till 1867 års slut. 51 Beviljade af Rikets Ständer. Utgifter. Anslag utan återbetalning sskyldighet hänförliga under Riks-statens l:a Hufv.-titel (Uti. N:o 8) 2:a d:o (Uti. N:o 26) 3:e d:o (Uti. N:o 37) 4:e d:o (Uti. N:o 51) 5:e d:o (Uti. N:o 52) (Uti. N:o 10) 6:e d:o (Uti. N:o 60j (Uti. N:o 78) (Uti. N:o 53) (Uti.
N:o 185. Motion N:o 240, angående upphäfvande af reglementet för skvddskopp ympningen, för såvidt vaccination derigenom blifvit ovilkorligen påbjuden. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. A:o 36. Motion N:o 241, angående obegränsad rätt till jordafsöndring. Sam mans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 5 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. N:o 208. Motion N:o 242, angående grundskatternas afskaffande. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 160. Motion N:o 262, angående anställande al edsvurna protokollsförare vid häradsoch rådstufui-rältcr. Motion N:o 263, angående förhöjning af bevillningen å fastighet, m. m. Revilln.-Utsk. Betänk. N:o 9, Ullål. N:o 14, Mern. N:is 16 och 21. R. St. underdån. Skrifv. Cronstedt, Grefve FredrikMotion N:o 205. om hela extra statsregleringens öfverflyttande på Stals-konloret, m. m. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 149. 2 10 Cronstedt, Grefve Fredrik, Motion N:o 206, angående begagnande af post remissvexlar för öfversändande af medel från och till Riksgälds—kontoret. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 36. R. St. underdån. Skrifv. N:o 32. Motion N:o 211, angående förändrad organisation af Stats-kontoret, m. m. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. R. St. underdån. Skrifv. N:o 86. Motion N:o 212, angående veterinär-väsendet och den veterinära under visningens ordnande.
Däri har du fullkomligt rätt. Jag skulle blott vilja fråga dig någonting, Agnes. Låt höra. Huru tror du din framtid kommer att gestalta sig? Det vet jag inte. Ser du, därpå tänker jag aldrig. Hvartill skulle det tjäna? Man tar dagen som den kommer och njuter af ögonblicket, så ofta man kan. Om det käns svårt någongång, försöker man härda ut med det och hoppas på bättre tider. Men tycker du ej att lifvet med alt detta är ohyggligt tomt och otillfredsställande? Hvad mer? Hon skrattade till. Jag afundas inte i något fall de människor, hvilka anse sig vara samhällets stödjepelare. Återigen fick jag ej fram ett ord. Nå Lisi? frågade hon småleende. Hvad då? Jag väntade att mina afslöjanden skulle åstadkomma en storartad effekt. Men du sitter blott helt kall och oberörd. Hvarken kall eller oberörd, Agnes. Men du svimmar ju inte och blir inte häller rasande. På sin höjd litet förbluffad. Du har diktat ihop hela historien, Agnes. Du har blott velat se hvilket intryck den skulle göra på mig. Hon skrattade. Tror du det? Säg Agnes, det är ju inte sant? O, svara, det vore en sådan lättnad! Stackars liten således tynger det dig i alla fall? Huru kunde du narra mig så där? Jag hade värkligen inte bort tala om det för dig. Men jag tänkte att du i alla fall snart skulle komma underfund därmed. Eller huru? Uppväkte inte alla mina dyra toaletter och alla dessa prydnader din förvåning? Hvar trodde du att jag fått alla dessa dyrbarheter ifrån? Det har jag inte reflekterat öfver. Jag kan försäkra dig att jag åtminstone inte genom arbete förtjänat dem, sade hon lätt och vårdslöst. Om du någonsin kommer till Petersburg, så skall du få se min våning. I detta ögonblick hatade jag henne. Jag steg upp från bordet och drog mig längre bort ifrån henne. Jag låtsade se ut genom fönstret för att slippa hennes åsyn. Nåväl, Lisi. Säg ut hvad du tänker. Jag skäms på dina vägnar. Jag hörde henne springa upp från stolen. Du? Hon brast ut i skratt. Jaså, skäms du på mina vägnar? Vänd dig om! Jag gjorde som hon bad. Vi stodo där midt emot hvarandra. Agnes rak, stolt och vacker.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om anordnandet efter Stat från StatsContoret af löner och pensioner vid alla förvaltande Verk och Inrättningar. (I.-A.) Höglofl. Ridd. och Adeln har till Utskottet remitterat ett af Hr Grefve Gyllenborg, Joh. Henning, afgifvit anförande, hvaruti Hr Grefven, på grund deraf att Löner och Pensioner från en del förvaltande Verk och Inrättningar nu directe utgå, men ordningen syntes fordra , att sådane icke partielt utgåfvos från flera serskilta administrationer, utan blott från det ställe, der uppbörden för dem alla sammanflyter, föreslagit: att löner och Pensioner från alla förvaltande Inrättningar såsom Tulloch PpstVerken m. fl. må anordnas efter Stat från K. StatsContoret, så att af den influtne uppbörden vid hvarje sådant Administrerande Verk, endast må innehållas, emot redovisningsskyldighet, erforderlige medel för Restitutioner och obestämda utgifter; Och borde tillika R. St:r erhålla del af dessa Verks och Inrättningars Löneoch PensionsStater, innefattande tillika uppgift på de K. Bref, till följd af hvilka Pensioner utgå med korrt uppgift af skälen till Pensionernes meddelande. I anledning häraf får Utskottet vördsamt anföra, det Utskottet, hvad först angår det föreslagne utbetalningssältet af löner och Pensioner, anser detsamma en - Betänkanden, N:o 332. 49 endast föranleda till en öfverflödig omgäng, utan att medföra någon större controli i afseende på det utgående löneeller pensions-beloppet, hvilket i allt fall måste rätta sig efter den gällande Staten. —‘Vidkommande uter upprättandet och uppförande å RiksStat af en bestämd Stat för aflöningar och pensioner vid serskilta förvaltande Verk och Inrättningar såsom Tulloch PostVerlen m. fl., så har framställning derom hvad Tullverket angår, redan af Utskottet blifvit tillstyrkt.
Majit ansåg de i afseende å färjefarten emellan Calmar och Öland gällande bestämmelser ostridigt medföra inskränkning i den fria rörelsen emellan dessa kuster, men, ä andra sidan, fann upphäfvanrlet af dessa bestämmelser och den derpå grundade inrättningen af nuvarande färjeplatser lätteligen kunna leda till c Kongl. Majlis Nåd. I’roposiiion N:o ft$. osäkerket och svårigheter vid så väl enskildes fortkomst, som transporter för allmän räkning, så framt icke åtgärder vidtoges att på annat sätt vidmakthålla en ordnad kommunikation, anbefallde Kongl. Maj:t Sin Befallningshafvande i länet att, efter vederbörandes hörande, inkomma med underdånigt yttrande, huruvida, i händelse de nu gällande bestämmelserna komme att upphöra, sä att kustfarten mellan Calmar och öland lemnadés fri, behofvet fordrade att. till undvikande af nyss antydda osäkerhet och svårigheter, en eller flere allmänna färjeplatser bibehölles, der säkra båtar eller färjor för öfverfarten städse vore att pä anfordran emot bestämd afgift tillgå, samt om och till hvad belopp bidrag utöfver färjeafgifterna kunde blifva till de sålunda nödige ansedde färjeställenas uppehållande erforderligt, äfvensom i hvad man ortens innevånare kunde finnas villige att sådant bidrag utgöra.