Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I denna egenskap är deras skyldighet icke blott att bevaka liandelns och sjöfartens fördelar, utan jemväl att följa industriens och konsternas framsteg, samt söka bereda de upplysningar i dessa afseenden, som till fäderneslandets nylla kunna bidraga. De böra derjemte med deras embetsåtgärder biträda hvarje enskild, som desamma påkallar. Är det en sanning, alt consulerne sålunda icke äro till ensamt för sjöfarten, och att desse embetsman i första rummet äro alt anse såsom sjöfartens controllanter, då måste den princip, som här länge varit följd, att låta sjöfarten ensamt bidraga till consulernes aflöning med skäl kunna anses såsom med billigheten föga öfverensstämmande, samt det således vara en pligt att tillse, alt denna sjöfart från ett så beskalfadt obilligt onus befrias. — Sedan Franska eröfringen af Algier år i83o, hafva de årliga summor, som föiut af Sverige erlades till Regeringarne i Algier, Tunis och Tripolis, upphört, hvarigenom utväg blifvit beredd, dels alt borttaga lästetals-afgiften och den på utgående varor, dels att å fonden anvisa andra utgifter till handelns och sjöfartens bästa. Bland dessa sednare hafva jemväl varit löner till åtskilliga consuler, men någon mera generel åtgärd har i detta fall icke blifvit vidtagen, eller något egentligt systeme i afseende å aflöningen följdt, så att då t. ex. generalconsuln i Portugal erhållit fast lön af handelsoch sjöfartsfonden , har generalconsul» i England fortfarande fått uppbära en särdeles dryg och tryckande consulad-afgift. Följden har också varit, att vid sednaste riksdag, men ännu mera sedermera, starka rop höjt sig emot consulad-afgiflerna i allmänhet, hvilka blifvit ansedda såsom ett olämpligt onus och ett af hindren för sjöfartens förkofran. Då liandelsoch sjöfartsfonden hittills Jemnat högst betydliga årliga öfverskott, lärer densamma, utan ringaste känning, kunna bekosta den utgift, som nu är ifrågasatt för de öfrige consulernes aflönande; och jag vågar förmoda, att R. Den 19 September e. m. 53i H.
De förenade rikenas neutrala ställning var då ulan tvifvel förestafvad af en viss politik, för hvilken landet står i stor tacksamhetsskuld ensamt hos H. M:t Konungen och den ansvarige rådgifvare, sora, enligt 11 §:n R.F., i dessa mål är stäld vid K. Det var under sådana förhållanden alltid klokare att förekomma än förekomraas, och min öfvertygelse är den att, utan ett sådant förutseende mått och steg och dess formliga erkännande af samtlige Europas sjömakter, vårt älskade fädernesland troligen redan varit antingen inveckladt i kriget, eller måst äfventyra de förstörande följderna af blockader och uppbringningar, hvilka lågo så nära till hands för de makters talrika krigsskepp, som under den förflutna sommaren varit mästare öfver våra farvatten. Jag har också villigt med min röst bidragit att bevilja de medel, hvilka, dels på Krigsministrarnes reqvisition i sislledne Dccemb. månad, dels i påföljande Febr. månad, på tillstyrkan af R. Sl:s Hemliga Utsi:., af K. M:t äskades, för del då utan förbehåll angifne ändamålet alt upprätthålla neutraliteten; och om jag än ansåg och ännu anser delta uttryck icke egentligen beteckna sjelfva saken, sä fann jag det likväl icke värdigt Sverige, att sorglöst hvila på hanen under det hela Europa rustade, eller att icke vara på sin vakt för möjliga öfverraskningar från vår Ostra granne innan krigets fana ännu utvecklat sig, och våra kuster voro §äkra att skyddas af vestmakternas flottor. Men då jag på detta sätt fullkomligt gifver min hyllning åt den neutralitets-politik, K, M:t hitintills följt, anser jag mig lika 172 Don 1 November 1. m. öppet böra erkänna, att jag lefver i den fullkomliga öfverlygelsen, alt sedan det stora kriget fått den vidsträckta omfattning, som det nu äger, det icke längre blir möjligt, ali äfven under ett stundande år fullfölja samma politik.
— Med afseende på länets öfver en areal af 220 qvadratinil spridda befolkning, anser Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande den nuvarande läkarepersonalen otillräcklig och föreslår, jemte jenmkning af do nuvarande distrikterna, en ny Provincial-]akare för do norr om Ångermanna-elfven belägna kustsocknarnc af södra Ångermanland med en befolkning af 11,860 personer och station i Skogs socken, hvarom motion jemväl vid förra riksdagen väcktes af ortens riksdagsman, hvarförutom, med afseende på vissa distrikters ofördelaktiga belägenhet och omöjligheten för läkaren att kunna påräkna någon inkomst af praktik utom tjensten, den i Bodums fjcllbygd stationerade Provincial-läkaren anses böra i lön erhålla 3,000 R:dr, samt öfriga Provincial-läkare i länet 2,500 ll:dr hvardera, och lärer någon svårighet icke möta för anskaffande af fast bostad för den föreslagna nya Provincial läkaren i Skog. Med afseende på de skäl, sorn af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande blifvit anförda, anser Kollegium äfven detta län behöfva den begärda tillökningen i läkarepersonalen och hemställer Kollegium alltså, att extra provincialläkare-befattningen i Bodum måtte uppföras å ordinarie stat, med full lön, samt derutöfver tjcustgöringspenningar, i likhet med hvad för näst angränsande Åsele distrikt inom Westerbottens län blifvit föreslaget, till ett belopp motsvarande 33j procent af lönen, och att anslag måtte anvisas för en ny Provincial-läkare i Skog, hvaremot Kollegium icke anser sådane skäl hafva blifvit af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anförda, som kunna föranleda Kollegium att tillstyrka den äskade tillökningen i lönen för öfriga Provincial-läkare i länet. Således en tillökning i utgift för detta län af . Gefleborgs län, med en befolkning af 126,368 personer, deraf 14,036 i städerna, har fyra ordinarie Provincial-läkare, stationerade i Gefle, Söderhamn, Hudiksvall och Jerfsö, två så kallade
Men månne någon af de nämda, med undantag af de två förste och en af de unga, hvilken jag snart här skall särskildt omnämna, kan, så aktningsvärd hvar och en må vara för sig, åstadkomma något som i ovanligare grad intresserar och derigenom väcker det väl behöf-liga, ännu ständigt slumrande allmänna deltagandet för konsten? Svårligen! Månne ens Kjellberg och Börjeson lyckats dermed? Och likväl ha dessa två de nödiga vilkoren för att fram-stå som lifaktiga och lifgifvande nutidskonstnärer. Kjellberg har visat det flera gånger. Hans Romastudier, så oundvikliga äfven efter allt hvad han fick lära i Paris, har icke kört fast honom i en nu mera fruktlös “ antikisering ", utan tvärt om öppnat hans ögon för det sköna i verkligheten, för det sanna i den rätta nutidskonsten. Litet mera fart, hr professor, och ni skulle kunna uträtta ofantligt mycket godt! • Dermed vill jag visst icke ha sagt, att Kjellberg är overksam. Det är ett gammalt, lika dumt som orättvist prat, att denne högt begåfvade konstnär skulle vara lat. Visst icke! Han har under ett par årtionden hunnit med ganska mycket, och detta icke af dussinarbeten, utan af verkliga konstverk. Huru många byster har han ej modellerat? Och hvilka lifaktiga hufvud! Lars Hierta, Arvid Posse, Nils Ericson, Blanche, Huss och gud vet hvilka alla, hvar enda en med sanningens prägel kännetecknande föremålet. Det är endast en mästare i konsten som kan åstadkomma något dylikt. De borde utställas alla dessa på en gång i ett lämpligt rum och gifva allmänheten tillfälle att se dem samtidigt och konstvännen anledning att samfåldt studera denna gren af vår nutidskonst och bilda sig ett rätt begrepp om det Kjellberg-ska mästerskapet. Huru många medaljonger har icke Kjellberg dess utom modellerat! De gå väl till minst ett halft hundra, sannolikt mera. Jag har ingen uppgift på dem, ' men jag minnes åtminstone de flesta, och det vore önskligt, att hela Sverige mindes dem. Hvilken utomordentlig konstnär är ej samme Kjellberg i andra grenar af reliefen! Den som ' sett hans “ gossar hoppande bock “ vet hvad han förmår i frissammansättningen. Det är länge sedan han gjorde den första frisen med det ämnet.
De skall vara fria och oberoende av städerna, och varje välfrejdad svensk och utländsk medborgare som har svenskt medborgarskap men är av vad kristlig trosbekännelse som helst, skall ha rätt att bosätta sig och utan tvång av korporationer, skrån och gillen och idka vilken lovlig hantering som gäller för städer. Även judar av god frejd och med ett kapital på 2000 riksdaler får bygga och bo och driva fabriker, idka handel och mindre hanteringar. I ekonomiska och polisärenden hör de till befallningshavaren och ortens kronobetjäning, i justitiemål till häradsrätten och vad själavården beträffar under prästerskapet i socknen. Stockholm den 17 juni 1811. J LILJENCRANTS. Kungörelse angående vissa omständigheter, som komma att iakttagas vid verkställigheten av Kongl Maj: ts förnyade förordning av den 27 september förra året, om bruket av stämplat papper. Stockholm den 20 juni 1811. Vissa tillägg till Chartae Sigillatae förordningen av den 28 april 1810. Tullbetjäningen skall föra journaler över avgiften för skeppsoch lastdokumenter och insända dem granskade till kammarkollegium. De som antagas till försäljare av stämplat papper skall ställa borgen för den uppbörd de kan få. Befallningshavaren skall rekvirera nytt papper före mars månads utgång. Fiskaler och ombudsmän skall varje halvår avlägga rapport till justitiekanslern om förordningens efterlevnad. Kartor på upprättade och underskrivna köpebrev får inte utbytas förrän ny lagfart gäller. Stockholm den 20 juni 1811. SAMUEL af UGGLAS. Kungörelse angående fortfarandet tills vidare av fastställda handelsförhållanden mellan Sverige och Finland. Drottningholm den 26 juni 1811. Vi har gjort en ömsesidig överenskommelse med kejsaren av Ryssland, att under ett år förlänga handelsförhållandena med Finland, vilka skulle gått ut den 13 oktober nästkommande år. Drottningholms slott den 26 juni 1811.CARL JOHAN. Förklaring över Kongl Förordningen av den 27 april 1810 om värdering och försäljning av fast egendom på landet, som tagit i mät för gäld. Drottningholm den 27 juni 1811.
Han skötte den lilla gården, som emellertid nu, se'n frun bodde där både sommar och vinter, såg helt annorlunda ut, gjorde med Lottas hjälp åtskilliga goda reformer, utvidgade landtbruket och inrättade ett litet mejeri, som snart nog ansågs vara socknens bäst skötta. Callo var femton år och kom i smedslära. Lisa var barnpiga hos adjunktens och fick redan lön en mark i månaden och allt fritt. Hon var moderns stolthet, men hade aldrig tid att komma hem; prästgården var ju så långt borta och barnen där så små. Olli och Jussi voro hemma. De hade faderns exempel jämt för ögonen, blefvo skygga och dolska, ville inte göra något, utan lågo bara och plaskade i ån och trätte om fiskstackarne, som de metade upp. Det var sällan, som modern hade någon glad stund genom dem. Alla på gården beundrade Lotta för hennes, arbetsduglighet. Med det nötet till man kunde hon ändå, utom sitt utarbete, hålla sitt hem i ordning. Allt blomstrade omkring henne, och själfva Lasse, det svinet, höll hon snygg och ren, när hon kunde få bukt med honom. Men hennes lynne hade på de sista åren fått sina skuggor. Hon sjöng inte mer, var icke heller mera så käck och glad i sina svar som förr. Ungdomen var borta, hennes lifs bästa ålder hade förflutit under rastlöst arbete, dess afton bragte sorger och strid, var glädjelös och kall. Man påstod att Lotta under Lasses första suptid gjort hvad hon aldrig förr skulle vågat göra, nämligen grälat duktigt på honom, icke sparat på kraftiga ord och lofvat honom ännu mera, om han icke snart vande sig af med synderna. Men ... det gjorde hon inte om många gånger. Lasse var icke mild, när han stötte på motstånd, och slogs bra, när han ville bevisa att han hade rätt. När tio år gått, brydde Lotta sig icke mer därom, hon hade lidit så mycket under dessa år att hon hade inga känslor kvar. Allt var utslitet och borta. Hon led ej heller. Trumpen och tvär gick hon till och ifrån sitt arbete, slet och gnodde som en gammal häst, hvilken icke mer arbetar af lust, utan af vana. En gång, då Lasse var riktigt svår, kommo de likväl i gräl.
Är det sanni, att understödet åt de norra provinserna under de lein år, sorn föregingo Ar 18 53, kostade Staten en half million r:dr oell att delta undsältnings-sysleme, sig alltid likt, äfven nu jeke undsatte de nödlidande, eller undsatte dem illa, görande dem nemi. till allutosebjon , oell lemnande delli något sämre än förut? Är det sannt, att under de fern påföljande åren af 11 r Lilljewalch; bestyr har undsättningen kostat Staten intet, varit, medelst beredd arbetsförtjenst, de undsatte rnoraliskt oell mnterielt gagnelig, oell äfven förbättrat framtiden, dels genom upplifyandgt af äldre binäringar, dels genom tillskapandet nf nya? — Om detta är sannt, (och det är ju ovedersägligt,) manar billigheten ju till valviljotlde beslut. Representationer hindås icke af domarereglor. Vi piöfva icke efter kamman älts-grunder. I mål sorn detta Al p v| jurymän, och qf,e billighet. — Statsekonnmiska frågan, nemi. den oir) Statens fördel, upplöser sig j de följande: är det sannt alt lir Lilljewalch, i och för undsättnings-beslyrpt blifvit fordringsägare bos de undsätta för en samfalle! summa, lika den hvarå lian begär afskrifning? — Är det sannt, att här i Stockholm ligga, öppna för hvarje granskning, anthentika, af utsöknings-aiictpritpterna vidimerade handlingar, hvilka bevittna att fordringarna icke blifvit jndrifpa oell icke utan gaIdenäiernes förderf kunnat indrifvas? — Om så är, blifver nästa fråga: Hvilket ä1'statsverket fördelaktigare, alt låta afskrifva circa 4°>000 i;dr b:co eller låta utmätning drabba 8oo familjer, som försättas i elände och i oförmåga att skatta af ett nära lika antal i ödesmål fallande lägenheter ?
Ex Protocollo J. U. Ahnqvist. S. D. Föredrogos å nyo och bi föl 1 os nedanskrifna ifrån Utskotten inkomna och på bordet livilande Betänkanden , nemligen: ifrån Lag Utskottet.- 3:0 Angående tillagg vid g Cap. 6 §. Handels-Balken. 2:0 Förra Alternativet af Betänkandet om skärpning i straffet för skogs åverkan. 3:0 Ytterligare Betänkande angående forum i mål sorn röra försummad väglagning och Kro» no-skjuts. 4:0 Förnyadt utlåtande om ändring i Cort' cours Författningarna. Ifrån Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten • 1:0 Om rättelser och tillägg i Kongl. För* ordningen om Stängsel-skyldigheten. 2:0 An - il 146 Den 14 Juli. 2:0 Angående Enskiften. Ifrån Allmänna Besvärsoch Oeeonomie-Utskottet ■ 1:0 I anledning af gjorda anmärkningar vid "Utskottets Betänkande om tillåtelse för Allmogen i Skåne att antingen leverera den Stockholms Barnhus tillhöriga Tionde-spannetnål uti närmaste Krono-Magazin, eller ock att alltid få lösa den efter Markegång. 2:0 Ofver anmärkningarna vid Betänkandet om allmänna upphandlingar för Kronans räkning. Ifrån Allmänna Besvärsoch Oeconomiesamt Särskildta Utskotten.- I:o Om inskränkning i Halländska och Bo* hus-Eänska Allmogens Seglations-frihet. 2:0 Angående medel och utvägar till Hampplanteringens befrämjande. Ut supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist. S. D. Med anledning af Höglofl. Ridderskapets och Adelns nu upplästa Protocolls - Utdrag af den 11 i denna månad, beslöt PrestStåndet, som redan uti Protocollet för den 5 dennes betygat sin underdåniga vördnad och tacksamhet för de betydliga summor, hvilka Kgl. Maj:t af inkomsterna från Ön S:t Barthelemy under åren 1812, 1813 och 1814 användt till Sveriges omedelbara nytta, instämma uti Höglofl.
Det kan icke undvikas, att Stånden någon gång tänka olika om de tjenligaste medlen för befordrandet af samhällets väl; men tänka de blott alltid lika om hvarandras redliga vilja, undanrödjas lätt de hinder, som eljest ligga i vägen för nyttiga beslut. Genom deras endrägt har landets förkofran i alla riktningar under den sist förflutna tiden blifvit väsendtligen befrämjad; genom deras endrägt allena kan ock hädanefter ytterligare förkofran vinnas, olösta frågor lösas samt vårt folk mer och mer blifva hvad det af ålder varit och ännu är: ett fritt, starkt och lyckligt folk. I det redan undangjorda utvecklingsarbetet har R. o. Ad. deltagit med den högsinnade fördragsamhet mot andras meningar, den varsamhet och den kraft, man af dess ädla namn. stora minnen och lysande förtjenster haft rätt att vänta. Framtidens dom öfver den nu begynnande verksamheten skall säkert blifva densamma. Gifve Gud dertill sin nåd och hvile Hans välsignelse öfver alla förhandlingar på detta rum, der hvarje vapensköld erinrar om trohet emot Konung och Fädernesland. Preste-Ståndet anhåller att i Höglofl. R. o. Ad:ns ynnest och förtroende alltid få vara inneslutet. Den 23 Oktober. 13 Härå svarade Hr Gr. och Landtm, som följer: En vänskapsfull välkomsthelsning från det Högv. PresteStåndet blir alltid af R. o. Ad. högt skattad. Den stora vigten och betydelsen af de frågor, hvilka föreligga R . St:r till afgörande, måste i hvarje fosterländskt sinne framkalla en liflig önskan om deras på sorgfällig granskning grundade, för Fäderneslandet lyckliga lösning. Med denna gemensamma önskan, och under en uppriktig försäkran om den sanna vänskap och det verkliga förtroende, hvilka städse förenat R. o. Ad. med det Högv. Preste-St:t, anhåller R. o. Ad. att Hrr Deputerade ville till Högv. Preste-St:t återföra uttrycken af dessa R. o. Ad:ns oskrymtade känslor. Deputationen utbeledsagades.
Volontä» vakans-medel, som vid 1845 års slut utgjorde 19,507 r:dr 18 sk. 3 r:st, instämt uti den vid »844 års stats-revision uttalade åsigt, angående det oformliga derutinnan, att en dylik, af statsmedel bildad och ständigt tillväxande fond ej inginge i stats-regleringen, utan blifvit öfverlemnad till Krigs-kollegium; hvarjemte revisorerne ansett denna anmärkning så mycket mera grundad, som Rikets Ständer aldrig meddelat någon föreskrift om användandet af dessa medel, för hvilkas förvaltning en serskild administration snart skulle kunna blifva af nöden. Krigs-kollegium har, uti sin afgifne förklaring, på ett, i Utskottets färska, nöjaktigt sätt redogjort för Volontär-vakans-fondens uppkomst och ändamål. Hvad angår fondens förvaltande af bemälde kollegium, så och enär de på åtskilliga Oiter i riket inrättade korpöra Iskolor äio till sin ekonomi ställda under detta embetsverks öfverinseende, och den ifrågavarande fondens tillgångar atsedde att användas i och för underbefälets vid armeen bildning, lemna medel tili bestridande af kostnaderna i och för dessa skolor, synes äfven lämpligast vara, att volontäi-vakans-fonden, hvars ändamål Utskottet anser nyttigt, fortfarande förvaltas af Krigs-kollegium; och då, för den händelse oftanämnde vakans-medel skulle till stats-verket ingå och vid slat*- regleringen tagas i beräkning bland stats-verkets årliga inkomster, ett der - Stets-Utskaitets Utlåtande, jV.o 206.
Cronstrands samlingar rörande den fordna E gyptiska byggnadskonsten 3,000: — „ för inlösandet at 300 exemplar utaf Svenska Forn skrifts-SällskapetSj från trycket utgifna, årliga samlingar 1,800: — „ till beredande af delaktighet för Borgmästare och Bill. till R. St. Kommissions-Landtmätare i Civil-Statens Pensions*Inrättning3 (beräknadt för ett år) 8,800: Samma R:dr 2,951,679: 37. — Följande anslagsoch lånesummor bero för närvarande på Rikets Ständers slutliga pröfning eller omröstning i Förstärkt Stats-Utskott, nemligen: l:o anslag för bildande af Lärare vid Elementar-Läroverken 18,000: — •— 2:o gratifikation till Akademi-Adjunkten Ramström, for dess förtjenster om ungdomens bildande 3,000: «—• — 3:o lån till utvidgandet af lokalen för Lärdoms-Skolan i Nyköping • 3,000: 4:o dito till uppbyggandet af en ny Kyrka i Christinehamn 25,000: 5:o dito till Götheborgs hamns förbättrande, att utgå med 14,000 R:dr årligen, .. 42,000: —• — Tillsammans R:dr 91,000: • 5:o Under hufvudsakligt åberopande af den utredning, Utskottet redan, i dess Memorial N:o 61, meddelat, angående de för tillfälliga Statsutgifter vid innevarande Riksdag disponibla tillgångar, anser sig Utskottet dock böra uppgöra en ny beräkning öfver dessa tillgångar, enär desamma, under den sedermera förflutna tiden, undergått åtskilliga förändringar, till följd af dels verkställda liqvider och dels de af Rikets Ständer fattade beslut. De Riksgälds-Contoret tillhöriga räntebärande papper bestå för närvarande af: 1,121 st. Armeens Aekords-amorteringsfonds 4 procents obligationer å ett sammanräknadt kapitalbelopp af . 557,700: 120 st.
Revisorerne få derföre förnya den vid sednaste revision, af enahanda anledning, gjorda erinran, att hvad af tillgångarne icke för de löpande utgifterna oundgängligen erfordras, bör i Banken insättas. §. 3. Enligt hvad 1848 års räkenskaper utvisa, har det Ulriksdals kungsgård tillhörande vaktkarlsbostället Gröndal blifvit på 30 års tid utarrenderadt, emot en årlig afgift af 157 R:dr 32 sk., hvilket belopp i så väl 184S som 1849 års räkenskaper till följande år utbalanseras. Dä arrendekontraktet, ehuru det i räkenskaperna uppgifves vara desamma i transumt bilagdt, likväl saknas, hafva Revisorerne icke kunnat utröna hvilka vilkor i afseende å arrendets inbetalning finnas föreskrifna.*' — 184 - Strömsholms slott Dess räkenskaper äro i Konn-l. Kammarrätten granskade för är 1848 med och för är 1S49 utan anmärkningar. Deraf inhemtas. ifteliet. år A8-I8. år A849. Balans från föregående året: Inventarier IS: 35. — IS: 35. Uppbörd: Af statsanslaget, enligt Rikets Ständers stat, rätteligen utgörande oindelt spanmål 67 T:r, efter markegångspris förslagsvis beräknade å 6 Balans till påföljande året: Balans från föregående året: Utgifter: Ehuru anslaget för detta slott, eldigt riksstaten, utgör: oindeld spanmål 67 tunnor, efter markegängspris förslagsvis beräknade, ä 6 R:dr tunnan, till 4: 2 R:dr och kontanta penningar 1,470 R:dr, är deremot, enligt hvad räkenskaperna för revisionsåren utvisa, anslaget under dessa år från Westmanlands läns Ränteri anordnadt med spanmål, 47 tunnor, och penningar, 1,556 R:dr 18 sk. 8 rst.
För södra banans fortsättning ifrån Lund till Laga-dalen 6,815,000 » Till bangårdar i Malmö och Lund 260,000 » Till påbörjande af jernväg från Arvika emot Norrska gränsen 1,000,000 Till undersökningars bekostande 150,000 » S:a 20,500,000 R:dr. Besluta sig Rikets Ständer att under samma stalsregierings-period utföra en bana Stockholm-Upsala, så erfordras dertill, samt till en bangård och verkstäder i Stockholm, ytterligare flera millioner.» Af Herr' Professor Carlson: Mot punkterna 2 och 3. »Ehuru öfvertygad om nyttan och nödvändigheten af jernvägars anläggning äfven i vålt land, har jag dock icke kunnat tinna de hit hörande ämnen så utredda, att liden skulle vara inne lill fastställande af ett järnvägsnät för Sverige; ännu mindre har jag kunnat deltaga i Utskoltels hemställan, att slaten skulle ikläda sig en så vidsträckt förbindelse som den, beslutet att omedelbart bekosta utförandet samt fortfarande ega tillsyn och förvaltningen af dessa anläggningar i det vidsträckta omfånget af Utskottets förslag, skulje innebära. Vid sistlidne riksdag anhöllo Rikets Ständer, att noggranna undersökningar och utredningar i både stalsekonomiskt och topografiskt afseende, samt med hän - « Bil. lill Stais-Utskottets Utlåtande J\s 62. sigt till kotmnunikations-väsendet i allmänhet, måtte anställas för uppgörandet af förslag till jernvägars riktningar, anläggningssätt och beskaffenhet. De lade dervid särskildt vigt derpå, att all möjlig omsorg oell noggrannhet måtte egnas åt den företrädesvis maktpåliggande undersökningen och utredningen, hvarest och i hvilka riktningar stambanorna borde anläggas, samt att tillförlitligt och fullständigt måtte utredas, huru och på hvad sätt de Svenska jernvägarne borde utföras, med afseende å landets lokala förhållanden samt den personaloch varu-transport, för hvilka de huf vudsakligen komme att begagnas.