STEPOVYІ - The Cloud | Хмара | Nuage | Die Wolke
Channel: Roman Dzundza
Date: 06/12/2022

#ukrainian #artsong #stepovyi #hunka #dzundza
Ukrainian composer – Yakiv STEPOVYІ (1883–1921)
PAVLO HUNKA – baritone,
ALBERT KRYWOLT – pianist

Support the project:
Mono банка: https://send.monobank.ua/jar/6fnwgc4f6y
https://www.patreon.com/rdzundza
4731 1856 1500 4360 (Приватбанк)

The Cloud
Yuri Budiak
Translation: Uliana Pasicznyk and
Maxim Tarnawsky
Full of thunder, like the war,
Clad in furnace-softened metal
Black, gloomy, and angry
Like the scourge of God it moves
And utters a terrible roar.
Frightfully moving with frightful noise
In the heavenly vale.
Seeking a greater expanse and more freedom,
It grows darker still
And grows, slowly grows.
It can’t be stopped or turned aside!
In its darkness and terrible glow
All made of moisture, fire, and thunder
It’s all anger … and mercy,
It strikes and sprinkles endlessly.
And the sprinkled fields
Raise their fresh breasts
And the working people arise
Independent, like the masters.
There’ll be a harvest, and freedom too!
Thus ensnared in chains of oppression,
Exploitation, and cruel torment,
The people’s action in times of revolt
Destroys everything in its path
Full of power and aspiration!
Unbounded in breadth and width
It thunders, burns, and glows.
It destroys the chains of slavery
And forever the freed people
Are greeted by the sun of truth.
Stepovyi’s most dramatic song from the Soviet period.
The storm cloud is the Revolution, its merciless and
inexorable force represented by the driving accompaniment.
The last two verses may have been added by the
composer, since they are missing from the original poem.
In the 1920s this art song became the model for compositions
in this genre by other Ukrainian composers.

Хмара
Юрій Будяк
Повна грому, як війна,
В сталь розпечену сповита,
Чорна, хмура і сердита
Богом кари йде вона
І реве несамовито.
Грізно суне, грізно б’є
В піднебесному роздолі.
Ще їй ширу, ще їй волі!
Все темнішою стає
І росте, росте поволі.
Ні спинить, ні розігнать!
В тьмі і сяєві страшному
Вся з води, вогню і грому,
Вся і гнів, і благодать
Б’є й кропить без угомону.
І окроплені лани
Підіймають свіжі груди,
І стають робочі люди
Незалежні, як пани,
Урожай і воля буде!
Так закутий в ланцюги гніту,
Здирства і знущання,
Рух народу в час повстання
Розбива все навкруги,
Повний сили й поривання!
І безмірний вздовж і вшир
Він гримить, горить і сяє,
Пута рабства розбиває,
І навік розкутий мир
Сонце правди зустрічає!
Це найбільш драматична пісня Степового з його
радянського періоду. Хмара — це революція. Її
нещадна та невблаганна сила представлена не-
впинним супроводом. Останні дві стрічки, може,
дописані самим композитором, оскільки вони від-
сутні в ориґінальній поемі. У 1920-х рр. ця пісня
стала прикладним твором цього жанру серед
українських композиторів.

Nuage
Yuriy Boudiak
Traduction: Nataliya Mysko
Rempli de tonnerre, comme la guerre,
Enrobé dans l’acier chauffé,
Noir, sombre et fâché,
Il s’approche comme un châtiment de dieu
Et rugit violemment.
Il s’approche sévèrement, il bat sévèrement
Dans la plaine céleste.
Plus d’espace pour lui, plus de liberté!
Il s’assombrit
Et grandit, grandit doucement.
On ne peut pas l’arrêter ni le faire partir!
Dans les ténèbres et la brillance terrifiante
Rempli d’eau, de feu et de tonnerre,
Rempli de colère et de bien
Il frappe et arrose sans arrêt.
Et les champs arrosés
Élèvent leurs poitrines rafraîchies,
Et se lèvent les travailleurs
Indépendants comme des maîtres,
Il y aura de la récolte et de la liberté!
Ainsi, enchaîné par les fers de l’oppression,
De la moquerie et des injures,
Le mouvement du peuple en temps de révolte
A tout brisé aux alentours,
Rempli de force et de volonté!
Et de long en large
Il tonne, brûle et brille,
Il brise les chaînes de l’esclavage,
Et pour toujours la paix déchaînée
Rencontre le soleil et la vérité!

Die Wolke
Jurij Budiak
Übersetzt von Stefaniya Ptashnyk
Sie kommt voller Donner,
wie ein Krieger, eingehüllt in heißen Stahl,
schwarz, betrübt und entrüstet,
wie Gottes Zorn kommt die Wolke,
ungeheuerlich grollend.
Wütend kommt sie, erzürnt
schlägt sie auf den Himmelsgrund.
Sie verlangt nach Freiheit und Weite!
Immer dunkler wird sie,
und sie wächst, sie wächst.
Unaufhaltsam, unvermeidlich,
vom grausamen Lichte umhüllt,
voller Zorn und voller Gnade
schlägt die Wolke umher und versprüht
Wasser, Feuer und Donner.
Die benässten Felder
atmen erfrischt auf, und mit ihnen
erwachen auch die Menschen,
unabhängig und frei
schreiten sie ihrem Glück entgegen!
Nach langen Jahren Sklaverei,
bekämpft das Volk nun endlich sein Joch
und vernichtet im Aufruhr
all die Fesseln und Ketten.
Nun hat das Volk neue Kraft
und neues Bestreben!
Es donnert, lodert und strahlt,
endlos groß und ewig stark,
es sprengt die Sklavenfesseln,
und die befreite Welt
begrüßt die Sonne der Wahrheit!

Підписуйтесь на канал та поширюйте відео.
Subscribe to channel :)