Rahvusarhiiv/et_handwriting_recognition huggingface dataset:
suure kraega kasukaga, aga, et palk nii väike, siis ei saa selle
uhkuse pääle mõteldagi, vaid tõmba küür selga ja konuta eda-
si. Hommikust õhtuni laste gümnastika - et sooja saada.
M. Peerna.
luentsa ja selle komplikatsioonid olid ta nõudnud surmale Tartu haava-
kliinikus 22. aprillil 1928. a. Puudus vahepeal koolist, aga paremaks saa-
des algas jälle õppimist, nii nagu arsti korraldused seda lubasid. Ta
oli vagune ja lõpmatu töökas ning hoolas õpilane. Oma kaasõpilaste
vastu otse südamlik ja õpetajate lemmik. Seepärast oli ka ta surm va-
lus kõikidele. Kohe kogusime saali kokku leinapalvele ja otsustasime
ühiselt sõpra mälestada leinakuulutuse kaudu ning elavate lillede vii-
misega ta kalmule.
27.IV. käisime kõik õpetajad tema kodutalus "Orel" kirstupane-
misel, et leinavaile vanemaile oma kaastunnet avaldada. Laupäeval 28.IV.
oli kooli juhataja jälle leinamajas lahkunut välja saatmas ja kogu koolipe-
re kalmistul oma kaaslasele viimast rahu soovimas. Need on unusta-
matud silmapilgud! Väikeste laul, kõned, pärjad ja südamlik palve oma
lahkunud sõbra kalmul... Soojad pisarad külmal liival, kes
suudab neid unustada!
Päike oli ju veeremas, kui kalmistult lahkusime. Kodu poole
hakkasid minema ka leinajad isa ja ema, kellel enam ei olnud
poega Endelit.
Ka meil jäi klassi tühi koht. Keegi ei istunud sinna asemele,
vaid jäi kuni kevadeni tühjaks.
V. Ringmängud ja tants.
Aineliselt tõi pidu sisse: 17.130 marka.
Kulud: 6611 "
Puhas ülejääk: 10.519. marka.
Hääs meeleolus lahkusime üksteisest. Jutlemised lastevanematega
avasid nii mõnegi õpilase kohta sügavama arusaamise. Kena ja ar-
mas on niisugustel õhtuil viibida virgalt liikuvate noorte keskel. Liigu-
tatud on vanemate südamed ja helded nende käed oma armsate
laste vastu.
Ülevaade õpilaste edasijõudmisest.
24.III.28.
Tihti nurisevad laste vanemad õpetajate peale kevadel, kui mõ-
ne kasvandiku töö soovitud tagajärgi ei ole annud, et miks sellest
meid juba varem ei ole informeeritud, et laps koolis halvasti õpib,
hooletuks on jäänud. Nad oleks püüdnud oma poolt asjale vara-
kult parandust tuua. Et sellaseid süüdistusi ära hoida, selleks võttis
pedagoogika nõukogu ette õpilaste edasijõudmise ja ülalpidamise
hindamise aja kestel 7.I. 24.III. 28.a. millised andmed koolitunnistus-
tele märgitakse ja vanemaile koju saadetakse.
Saadud ülevaate põhjal tuli märkusi teha ülalpida-
mise suhtes õpil. V. Ruusale II kl, V. Kõrvale III kl. L. Massakale J. Rosen-
bergile, E. Lainele L. Tedrele ja A. Visnapuule III kl. IV. kl. õpilastest
vennad Gustav ja Julius Merkidele, I, V, ja VI kl. õpilaste ülalpida-
mine oli hää. Märkuste tegemine edasijõudmises üksikuis õppeaineis
jäi klassijuhatajate hooleks tunnistuste väljaandmise juures.
Jaoskonna arst visiteerimas.
2.IV.28.
Kambjasse on käesoleva aasta algul tulnud uus jaoskonna.
arst dr. M. Ilisson. 2. IV. s.a. on ta tulnud kooli vaatama. Õpilaste
järelevaatamist toimib ta õige põhjalikult seepärast kulub kogu
õpilaskonna peale kaks tööpäeva
Õpilaste keskel erilisi haigusi peale harilikkude katarride,
sügeliste jne. ei leidu. Üldiselt on õpilaste tervis hää, ainult
mõned kannatavad alatoitluse all. Ruumide puhtus ja kord
klassides ning internaadis on samuti hää!
eeskuju leida. Meie tänapäeva lipu-kirjaks on sõnad: "Eesti muld ja
Eesti süda kes neid suudaks lahutada"
18. detsember, 1926. a.
Käesoleva aasta detsembri kuu ei ole mitte sugugi soodne ilmastiku
poolest õpilastele koolis käimiseks. Ilmad on sonnus ja niisked, külm ja
sula vahelduvad järsult. Õpilaste keskel on selle tõttu õige kiiresti levi-
nema hakanud influentsa. Haigete arv hakkab 29. nov. järjest kasvama.
ja jõuab haripunktile 4. dets., mil koolist puuduvad 43. õpilast, s.o. üle
25% kogu õpilaste arvust. Jaakonna arsti korraldusel jääb küll kool töö-
tama, kuid sellel tööl ei saa olla tagajärgi, sest mõnest klassist puudu-
vad pooled õpilased. Samal põhjusel katkestuvad ka Õpilaste jõulupeo
ettevalmistused, mille tõttu peo korraldamine ära jääb. Viimane asja-
olu mõjub õpilastele õige rusuvalt sest harilikult unustavad lapsed
jõulurõõmu õhinal tööraseused ja ei pane väsimust nagu tähelegi-
Järjest levinevate laste haiguste tõttu lõpetatakse koolitöö varem
määratud tähtaega ja lastakse õpilased jõuluvaheajale 18. dets.
Kokkuvõttes andmeid õpilaste ülalpidamise ja edasijõudmise
kohta esimesel poolaastal võib tähendada, et ülalpidamine hää
oli, kuna õppimise suhtes loota tahaks, et järgnev poolaasta pare-
maid tulemusi annaks.
Nov 29.30. Detsember 4 5 6 7. 8. 9 10. 18 14. 15. 17 18
I - - 4.4.4.3.3.3.3.3.3.5.1.0.1.0.0.1
II - 1. 5. 10.8.8.10.11.9.7.0.0.0.0.0.0.
III. 3. 4. 7.4. 5. 10. 13. 7. 10. 6.6.6.2.2. 2. 2. 2.2.
IV. 7. 5. 12.10.10.6.5.3.3.4.3.1. 1.0.0.6.0
V 4. 2. 3. 4. 4.3 3.4.3.3.3.0.0.0.0.2.0.
VI - 3. 1. 1. 3. 5. 8. 6. 6.4.5. 4. 1.1.1.1.1.1.
Kokku 10.16. 22. 23. 31. 43. 41. 32. 38. 32.30. 28. 5.4. 4. 3. 11.4.
Õpilaste haigestumiste arv detsembri kuul, 1926. aastal.
mised, et õpetaja elust enesele nii väga palju tahab saada, nii
palju kerget elu ja lõbu enesele lubada. Aga sina vea ning vea,
nende ilusate sihtide pärast, mis kunagi selged, kätte saada-
vad olid, aga nüüd ikka tumedamaks tikuvad minema ja
kaugemale taganema. Iga reede nagu tõukaks neid vähe
eemale. Aga sääl jälle päikesepaistelised lapid tumedal
foonil! Jälle rahuned, jälle kogud jõudu, jälle jätkad
tööd värskelt, lootes.
Täna sõitis Maakonna koolinõunik hr. Kurvits siia.
Oli kord laste seas sõna "revident“ kuid varsti vaikis. Mui-
du erilist polnud. Läks kurjale külmale.
Laupäev 10. dets. 1921.a.
See on lühidalt öeldud - tähtis päev meie koolielus. Nagu mingi-
sugune pitser on laste elule pääle vajutatud sestsaadik kui see suu-
re kasukaga mees kooli ette sõitis ja siis tähtsa näoga läbi klas-
side koolijuhataja tuppa puges. "Revident - see sõna on kui sala-
võti, mis kõik lahti pöörab ja valguse ette toob. Revident teab
millisele nupule ta vajutab ja sinu vaese kavaluse üle lööb ja
sääl juures siis ise rõõmu tunneb, nagu kass hiirega mängides.
Niisugused on olnud revidendid ja sellastena püsivad nad veel
kaua nende mälestusis, keda nad kord oma käpa all on rõhuda
saanud. Nüüdisaja revident on aga suutu teist sorti isand ja
praegune ajavaim on talle ka koguni teistsugused ülesanded
määranud - sõbraliku nõuandmistega koolitööd paremusele juh-
tida. Ja meie koolinõunik on ka seda. Oskab end kohe koduselt
sisse seada ja lõbusa jutuga tuju tõsta. Ajab isegi laulu joru har-
mooniumi saatel, nii, et maja teise otsa kuulda on. Kena mees!
Päev algab oma harilikkude sekeldustega. Kell 1/2 9. on kõik
ametis ja koolinõunik vaatab tööd päält. Seda teeb ta aga nii õel-
da - linnulennult, sest ühe tunni vältusel on kuus klassi läbi käi-
dud. Kuid, ega me veel seega pääsenud pole, sest eeskujulikud tunnid
kogu kihelkonna õpetajate ees on veel päevakorras. Esimese tunni järe-
le ilmuvad punaste ninadega naabrid, daamid ja härrad uk-
sist ning aknaist. Algab kodulootund esimese kl. õpilastega. Lapsed
on oma armsast soojast klassikesest ära IV.kl suurte ruumi toodud.
Kohkunud nägudega vaatavad nad ikka järjest juure tulevaid
õpetajaid. Mis peab meist küll saama? Seda küsimust loed
iga väikese näost. Ja viimaks tuuakse veel korviga kana klassi.
Seda oleks võinud ennem härradele ära praadida ja lõbusas tujus
üheskoos nahka parkida, aga nüüd näidatakse teda lastele eest ja
tagast ning seletatakse, millised kenad kollased pojad ta võib väl-
ja haududa. Nagu kanal hari nii on ka noorel õpetajal puna näos,
kes lastele püüab selgeks teha, et sellel loomal nelja asemel kaks
jalga on...
tiheda ringika ta ümber.
Koolijutataja rääkis: "Armsad kasvandikud - armsad lap-
sed! Varsti vajub ajamerre jälle üks aasta, - õppeaasta Talve järel
tuleb kuldne kevade. Ka meil on seljataga pikk tööst ning
murest küllane talv. Veel mõned nädalad alluvust ja siis ole-
te vabad! Suurem hulk õpilasi pööravad järgmisel õppeaastal
neisse kooliruumisse tagasi, ent üks osa õpilasi ei tule iialgi
neisse ruumesse kui õpilased. Võibolla külastavad nad kunagi
lapsepõlve õigemini küll noorpõlve, esimest koolimaja kui küla-
lised.
Algkoolist omandab inimene omale esimesed vaimuan-
ded ja paljudele jääb ta ka viimaseks vaimuvara allikaks.
Siit tuleb paljudel lähtuda tegelikku ellu
Ühed teist õpilased astuvad keskkooli teised kutsekooli, kol-
mandad haaravad adra käsipuu jne.
Kõik te lähete, keegi ei jää! Jäävad vaid õpetajad
kooli juhataja ning koolimaja kuni neidki ajahammas eemale
kisub sellest paigast. Ent kui te lähete, siis ei lähe te ometi sel-
lastena kui siia tulite. Siit viite kaasa esimesed muljed koo-
list kui niisugusest. Siin kirjutate esimesed leheküljed aegade
raamatusse... Ununevad õpetajad ning vana koolimaja
kiiremini neil, kes sammuvad edasi astuvad üle kõrgemaist
hariduselävedest, kui neil, kes peavad leppima praegusega.
Aastad mööduvad. Elumeri oma liugleval pinnal kannab
ühe siia teise sinna. Paiskab nii mõnegi kaugele võõramaa
kivist kaljurannale. Vähe on neid õnnelikke keda saatus vali-
nud oma pailapseks - keda hellitab külluses ning hiilguses.
Ent kes te ka ei ole ning kelledeks te saate ühte tahak-
sin teile ütelda: Kui lähete siit haaravasse ellu, milles nii pal-
ju häda, kuid milles ei puudu ka rõõm viigem kaasa
ning kandkem enestega alati kaasas mälestis möödunud.
algkooli päivist!
Kuigi need mälestised ei suuda endis sisaldada avan-
tüüre hiilguse ja toreduse läbielamusi, sisaldavad nad ometi
midagi hääd armsat. Neis mälestusis astugem edasi tuleta-
gem neid alati meele siis ei tundu meile vanaduspäevad.
nii kibedad ja igavad.
Kui töötada aastaid üheskoos ning sellases vahekorras
nagu teie - õpilased ja mina teie õpetaja- juhataja ja minu-
ga paralleelselt õpetajad tekib meis, s.o. õpetajais ja õpilasis
mingisugune vahelüli mida nimetan armastuseks.
Tööl võib edu olla kui teda tehakse tahtega armas-
tuses töö enese vastu ja seda tahet, seda armastust töö vast-
tu oleme me õpetajad teile alati püüdnud pakkuda!
Jääb vaid soovida et me asjatult pole püüdnud! On
ju meiegi vahel küllalt lahkhelisid esile kerkinud, ehk nii
Päev lõppes "kevadneidude" tantsuga, mis kõikides ülirõõmsa
meeleolu esile kutsus. Väljas, seltsimaja ees oli päevast osavõtjate ül-
dine pildistamine.
Muusika helide saatel lahkusid emad oma laste seltsis, et
kodus jälle värskendatud jõul kasvatustööd jätkata.
Kambja seltsimaja pargi istutamine.
21.V.28.
Sel päeval võtsid õpilased osa Kambja seltsimaja pargi istutami-
se töödest, mida metsaülem hr. A. Milk ise juhatas.
Koolinõunik visiteerimas.
23.V.28.
Täna on kooli visiteerima tulnud maakonna koolinõunik
hr. A. Kurvits. Jõudes kohale poolel tööpäeval, ei suutnud koolinõunik
kõikide õpetajate tööd klassis jälgida. Eritine tähelepanu oli see-
kord pööratud I. ja II kl. õpilaste lugemis- ja arvutamiseoskuse revi-
deerimisele. Pää ülesandeks oli aga testi töö korraldamine VI kl.
õpilastele emakeeles. Pääle selle vaadati läbi õpilaste joonistused
ja käsitööd ning kuulatakse koori laulu.
Üldiselt on koolinõunik tööga rahul, ainult II kl. õpilaste lu-
gemis- ja arvutamisoskused õpetaja H. Peerna juhatusel jätavad
pisut soovida.
Koolitöö lõpp ja metsaistutamise päev.
25.V.28.
Metsaistutamine õpilastega on uus abinõu selle ülitähtsa
ja tulusa ala elustamiseks. Käesoleval juhusel kasutasime selle
võimaluse kooli mänguplatsi ümber ilupuude istutamiseks. Kogu
töö sündis suure pidulikkusega.
Hommikul läksid õpilased muusika saatel seltsimajja, kus
kohalik metsaülem hr. Milk õpilastele lühikese ülevaate andis meie
metsandusest ära näidates, kui suur on selle meie riikliku tulual-
lina tähtsus ja kaitsemine. Samuti juhtis ta tähelepanu kodude
ilustamisele, milleks metskonna taime-aiast tasuta ilupuid võib
Seltsimajast läksid õpilased taimu-aeda, kus neile seal kasvava-
te puude ja tööde üle ligemaid seletusi anti. Muusika helide saa-
tel võtsid õpilased omale akaatsia taimed ja tulid kooli platsi-
le neid istutama, mis sündis metsaülema A. Milki ja tema abi
Neljapäev 8. dets. 1921.a.
Missugune miilang! Tahtmatult asub minusse kartus: kas see
Iõõmav leek mind mitte kokku ei sulata! Kas te mitte minust päeva-
de vältusel võitu ei saa? Kui te mõistaksite et teid üksnes juhtida,
siluda ja viilida tahetakse, te väiksed, rahutud kehad, et teisse
asuks mingisugunegi intelligentsuse algidu, mis pikapeale pele-
taks eemale karjapoisiliku hoolimatuse ühes nii torkavate, julmi-
de sõnadega. Kas ma seda siiski suudan? Kas ei tule lõpuks
enesepetus, pettumus selle purunemisel, mida kunagi nägid kas-
vamas. Usun kindlasti: see on möödapääsematu, kuid kangekael-
sena ei taha loobuda sellest pinnast. Kas ei ole siis minu kohus
nende pärast jätta see voli, kui oma üksiku jõuga nende kogu
jõule pean alluma? Aeg-ajalt imbub minusse mõte: mina
ei ole nende päralt ja nemad mitte minu päralt! Tun-
nen valu selle mõtte juures, nagu tunnen sedagi, et seda valu
vähendada ei suuda mina ise ega keegi teine!
Voites, Johannes.
Reede 9. dets. 1921.
Jälle see kärarikas, rahutu, ametlik päev! Lõpmatu palju
keerulisemaid kohuseid, omal tõsine püüd ja tahtmine neist üle-
saada, enese vastu piinlik nõudmise tunne, - aga väljaspoolt et-
teheited lohakuses, laiskuses ja tuhat muud süüdistust; arva-
mõnigi teist - õpilasist süütult seisis nurgas või jäi "öövalvuriks",
aga see polnud mõteldud sihilikult, vaid tingitud sündmu-
sist - kuid unustagem see, sest kõik inimesed on ekslikud!
Isana tahan teile olla ja kui kellegil kunagi mure
rinda rõhub siis tulgu mu juurde! Kui uhket karjääri ka
keegi enesele ei loo, ärgu häbenegu iialgi külastamast sea-
duslikku esimest kooli - algkooli!“ -
Koolijuhatajal veeresid pisarad palgele ja õpilaskon-
nast kuuldus tasast nuttu. Sahistas vaid rõõmus kevadtuul
mändade ladvus ja eksis ringi varajane rändlind...
Aeg möödub, hävineb, kaob kõik, milles materjaalsus,
ent jäävad mälestised, mis ei kustu ei kao, ei igavikku vao!
15. XI. 1928. Üks vilistlane.
Mõned juhused koolielust.
On õige mitmed päevad ja nädalad mineviku varju vaju-
nud, mil ma viimati külastasin oma endist kooli kust ka palju arm-
said mälestisi kaasa tõin.
Tahaksin siin ka mainida mõnda mälestist möödunud
koolielust ja seega meele tuletada kaunist koolielu kogu ta õpetajas-
konna ja mu kaasõpilastega.
Oli kaunis talveõhtu... Sain kooliteenijalt teada et kõik õpetajad
lähevad kodunt ära. Pidin seda teadet saladuses hoidma kuid
siiski rääkisin sellest oma sõbrannale. Kuni söögitunnini möödus aeg
päris rahulikult õpilased olid oma kohtadel rahplikult õppimas.
Enne söögitundi kui õpilasi märkasid et mitte õpetaja, vaid üks
vanem õpilane neid sööma käskis minna muutus uudishimu ül-
diseks. Minagi ütlesin mitmele, kuhu õpetajad läksid - ja peatselt tead-
sid seda kõik. Kuuldus rõõmuhüüdeid siin ja sääl: "hõisake nüüd
ega's nad nii ruttu tagasi tule! Kilkamist ja naeru oli kogu maja
täis. Õppimine ei läinud kuidagi enam edasi. Mina ja mu naaber
olime mõlemad tusased. Viimaks ütles ta: "lähme teiste juure tuju
tegema." Õeldud tehtud. Läksimegi ja tuju tõusis haripunktile. Vaa-
tasime üksteisel kätt ette kuulutades nende tulevikku - iga üks oli
sellest huvitatud. Kes siis huvitalud pole, kui klassis kaks "osavat
hiromanti" on ja päälegi veel hinnata saatust ennustavad.
Tehti kõiksugust muud nalja nii, et õhtuke pea möödus. Keegi
õpilastest ütles, et magama lubati. Suure hooga jooksime minema
nii, et üks pink kogu õpilastega ümber lendas. Akki kuulsin mu-
nime hüüdmist, pöörasin järsku ümber sest mõtlesin, et käs-
takse veel kõvemini tormata, kuid suureks ehmatuseks nägin
enda taga kurja näoga seisvat korrapidajat õpetajat A.L-i.
August Kitzbergi 70. a. sünnipäeva aktus.
22.I.1926.a.
Ringkirjaga 12.I.1926.a. N205. on tehtud Haridusministeeriumi
poolt kohustuseks kõikides koolides lugupeetud kirjaniku August Kitz-
bergi 70.a. sünnipäeva puhul aktusi pidada.
Meie koolis sai kirjanik A. Kitzbergile lugupidamise avalda-
miseks pühendatud kolm viimast tundi 22. jaanuaril, 1926. aastal.
See oli armas päev. Kui olid ettetoodud VI. kl. õpilase A. Lil-
bergi poolt Kitzbergi eluloolised andmed, esinesid kohe I.kl. kasvandikud
M. Jänes ja A. Hurt Kitzbergi laste juttudest "Polla, notsu ja possa" lugude-
ga. Elavalt kanti IV kl. õpilaste Lauritsi ja Ovatski poolt ette katkend
"Punga-Märt ja Uba-Kaarel." Pääle selle veel hulk väiksemaid jutukesi
õp. A. ja J. Lindude poolt, mis leidusid "Tuuletallajas" I. ja II. andes ja
"Lastejuttudes".-
Õpilased tegid otsuseks andeid kokku panda, et kooli saali
A. Kitzbergi pilt muretseda. Niisama tõotasid vanemad õpilased
A. Kitzbergi töödega põhjalikumalt tutvuneda ja selle mõjul tekkinud
mõtteid kooli kuukirjas "Miilangus" teistega jagada.
Kasvatustöö raskused.
6. II. 1926. a.
Ilus ja armas on kasvatustöö noorte särasilmaliste õpilaste kes-
kel kui veel puhtad ja rikkumata nende hinged. Kuid kõik õpilased
ei kanna mitte nii kallist vara oma rinnas mõnedel on saanud
se mustade mõtete ja sellest väljakasvavate halbade tegude asukohaks,
mis alatasa pahandusi sünnitavad ja ilusad tööpäevad koolis raskeiks
ning kurbadeks muudavad. Niisuguseks ulakaks lapseks on meie
koolis olnud juba pikemat aega õpilane Aleksander Pulles. Säärased
õpilased on oma iseloomu ja hingelaadiga keerulisteks kasvatus üles-
andeiks õpetajaile - pedagoogidele, kuid meie seda soovitavas sihis ei suut-
nud mitte lahendada, ehk küll iga õpetaja siin oma võimeid proovis.
Selle õpilase peale ei saanud mõjuda hää ega kurjaga, vaid ta
sammus kõigest hoolimata oma langemise teed, nii, et teda viimaks
kui parandamata, kurikalduvustega õpilast tuli teiste hulgast kõrval-
dada. Ta paranduseks oleks ehk vahest siis lootusi olnud, kui ka kodust
selleks oleks mõjuvalt kaasa aidatud, kahjuks osutus ka see külg siin
võimetuna. Nii sai tõsiasjaks õpilase Aleks. Pullese koolist väljaheitmi-
ne, milline otsus maakonna koolivalitsuse poolt 6.II. 26. N898. all
kinnitust leidis. Üksikasjad õpil A. Pullese koolist eemaldamise üle lei-
duvad kooli pedagoogika nõukogu protokollis N 27, 31. I. 1926. a.
7. II. 1926 a.
Õppurite karskus-lootusring.
Vallatused ja lubamata ulakused leiavad koolielus pinda ikka
siis, kui õpilastel rohkesti prii aega üle jääb ja mõistlik ajaviide selle
möödasaatmiseks puudub. Sellepärast on kasvatajate ülesanne selle eest
hoolitseda, et õpilastel koolitööst ülejääv tööjõud üldise arenemise sihis
Julius Lind.
Sündis 29. mail 1903 a. talurentniku pojana Vana-Kuuste vallas,
"Lalli" talus. Aasta pärast rentisid vanemad "Sirvaku" talu. Ka säält
kolisid vanemad varsti ja asusid Kambja valda "Kangro" koolitallu
rentnikuks. "Kangrol" möödusid lapsepõlve- ja kooliaastad. J.L. sai
alghariduse Kangro vallakoolis ja lõpetas säälse kursuse 10. aastasena.
Järgmisel sügisel astus Kambja kihelkonnakooli. Puhkes maailma-
sõda ja õpetajad võeti sõjaväeteenistusse. Nii katkes paari talve jä-
rele õppetöö säälgi veebruari kuul 1916. a. 1917.a. omandas Vana-
Kuuste "Sipe" ministeeriumi kooli lõputunnistuse. Vahepääl võeti mõ-
lemad J.Li- vennad sõjaväeteenistusse ja J.L. polnud võimalik õpin-
guid jätkata. Alles 1919.a. sügisel võimaldus tal Tartu õpetajate
seminari astuda. 1924 a. lõpetanud seminari, valiti teda Kambja
6. kl. algkooli õpetajaks. 1924/25.a. oli põllumajandusteaduskonna
üliõpilane. Kuid kooli- ja seltskonnatöö kõrval asutus võimatuks üli-
koolitöö tegemine. Täiendas suvikursustel 1925.a. käsitöös ja mate-
maatikas. 1926-1927.a. möödus sõjaväeteenistuses, kust lahkus lipniku-
na 1927.a. sügisel. Samal aastal valiti teda tagasi õpetajaks Kamb-
jasse. J.L. on jaotanud oma tööenergiat pääle koolitöö kui otseste
kohustuse veel kohaliku Hariduseseltsi, Kaitse Liidu ja Tuletõrje ühin-
gu vahel. Abiellus 1928. a; millest tütar Ilme 3 aastane ja poeg
Jüri 11. kuine.
Mis oskan mina öelda ja mida võiksin, on igatahes kiitev
ja ilma ülistamiseta. – Kambja kool seisis täiesti ajakõrgusel ja se-
da tänu energilisele juhatajale. Töö meetodides uuendust otsiv vaim.
Õppeabinõude koosseis täielik. Kord eeskujulik. Niisuguseid töötahtelisi
opilasi (mõni üksik vast välja arvatud), nagu nägin Kambjas, on juhust
olnud vähe leida. Täiesti nurisemata võisin nendega töötada minu ai-
neis, matemaatikas, loodusteaduses ja joonistamises. Õpilased austasid
õpetajaid, valitses vastastikune usaldus. Rõõmsa tujuga võisid minna
klassi ja sama rõõmsalt lahkuda säält. Ainuke tööd takistav nähe-
ruumide kitsikus. Õpetajate ja koolijuhataja läbisaamises näis valitse-
vat mõnedki lahkhelid, kuid need olid rohkem isiklikku laadi osalt vast
koolijuhataja nõudlikkusest. Ent koolijuhataja peab olema nõudlik, kui
on küsimuses kooli edu ja kooli kord, see on juba paratamatus.
Üldiselt Kambja kool oli eeskujulik ja ümbruskonnas hinna-
tav. - See on ka kõik, mis võin ütelda ja ilma kiituseta.
pahandavad revidendi härrad väga, ja antakse mõisa omanikule
kange käsk Märdipäevaks 1787. sünnis koolimaja valmis teha, kuhu-
kui kaupa saab - Luke pärishärra, kes revidentide president on,
ka oma Suluküla lapsed tahab saata. - Nüüd määratakse
koolmeistritele kindel palk; nimelt: mõisad maksavad 6 vakka
rukkid, 5 vakka otre ja 4 leisikat soola, seda maksu võivad
mõisate omanikud ka oma valla vahva peale ärajautada; pea-
le selle maksab iga koolilaps 1 nael küünlaid ja 1 koorem puid.
1835. a.
Kihelkonna piirides on 14. vallakooli, aga kooliskäimine on vi-
lets. Saja inimese peale arvatakse 10, kes mitte lugeda ei oska.
1846. a.
Kihelkonnas olnud 13 kooli, aga kõik peaaegu tühjad. Kui
noor õpetaja esimest korda koolisid katsunud, siis ei leidnud ta
terves kihelkonnas ühte ainust last, kes oleks teadnud ütelda, kes
Joosep oli. Esimesel sügisel tulnud 120 tütarlast peakooli, vaevalt
pool osa nendest mõistnud 10 käsku; terve hulga sees olnud 5 ehk
6 last, kellel 5 peatükki selged olnud. Kirikukatsujatele üteldakse
a. 1850, et saja inimese peale 20 tulla, kes lugeda ei oska, aga
a. 1858. on nende hulk 25 peale kasvanud. Kirikukatsujad on kogu-
duse usuõpetuse tundmisega rahul, üksi laulmine üteldakse halb
N. 22 ->
lastele avatud oli.
7. dets. 1917. a. sain sama allkirjadega teate vajalist ankeeti Maa-
konna valitsusele esitada.
12. dets. 1917. a. sain A. Luksepp`a ja sekretäär A. Timmermanni
allkirjadega kirja N42 all, esitada eelarve 1918.a. kooliaasta kohta.
Kuid olude tõttu kujunes asi nii, et Maakonna valitsuse poolt
mingisugust toetust kooli ülalpidamiseks osaks ei saand, vaid kooli
majandusliseks ülalpidajaks jäin mina üksi ilma konvendita ja
Maakonna valitsuseta, sest 24. veebruaril 1918. a. okkupeerisid saksa sõja-
väed Eesti. Okupatsiooni ajal määrati kihelkonna piirides asuvate
koolide inspektoriks kohalik pastor, kes minu poolt ülalpeetud ki-
helkonna kooli 24. veebr. kuni õppeaasta lõpuni kevadel 1918. a. esialgu
ei seganud, nii et ma õppetööd sain kevadeni 1918. a. jätkata. Seega oli
kool detsembrist 1917.a. kuni maini 1918. a. "minu nimeline" sest et ma
isiklikult kooli ülalpidajaks ja vastutajaks asutusin.
Sügisel 1918. a. teatas mulle kohalik kirikuõpetaja F. W. Ederberg,
et minu asemele on tema poolt määratud uus õpetaja ja mina
kandku oma süüd rahvuslise Maakonna valitsusele alluvuse pärast
s.o olen kooliõpetaja kohalt tagandatud. Selle juures jäid mul saa-
mata palk pooleteise aasta jooksul ja kooli ülalpidamise kulud
sama aja jooksul. Et koha pääl vabaduses viibisin, sain ma kihel-
konna koolist okkupatsiooni aegse kooliõpetaja kohta nii palju teada, et
õppetöö kihelkonna koolis sai alata; kui palju õpilastega ja mis määral,
Kroonika kirjutamise raskused.
Materjalide allikad.
Kooli kroonika kirjutamine on seadusega nõuetav ja avalikkude alg-
koolide sääduse §73. paneb selle kohustuse koolijuhataja pääle.
Kerge on üles märkida sündmusi, mille tunnistajaiks ise oleme, kuid
palju raskem on valgustada kooli kaugemat minevikku. Ei ole mitte kerge
tungida varem töötanud õpetajate vaimu ilma nende töösse ja õpetuses-
se ainult ametlikkude paberite kaudu. Liig kahvatu ja kuiv on pabe-
rite keel. Ei midagi ei kõnele nad sellest elavast ja vaheldusrikkast elust
mis sünnib kasvandikkude keskel, nende südames ning hinges õppetundi-
del ja vabal ajal. Samuti seisab ka puudutamata õpetaja isik tema
töökoorma, murede ja raskustega.
Kantselei paberid ja tegelik kooli elu on kaks ise asja - Hää kui
neid endiseid dokumente käepärast oleks, kuid nad puuduvad. On kas ka-
duma läinud, ei ole neid korraldatud, ehk on õpetajate poolt nende isik-
liku elu huvide seisukohalt kaasa viidud. Mis kirjavahetusest leidubki, on
väga katkendline ja korraldamata. Sisuliselt pisikesed ilma tähtsuseta
ametlikud kirjakesed ja ringkirjalised koolivalitsuse ning inspektorite kor-
raldused.
Kambja endise kihelkonna koolist on säilinud järgmised ametlikud
paberid. Nimelt: 1) Raamat tunnistuste üles märkimiseks sõjaväe teenistuses
soodustuste saamiseks Kambja kihelk kooli lõpetajaile a. 1891.
2) Esimene õpilaste nimekirja raamat, mis algab 1896.a. Varemate
aegade kohta mingisuguseid õpilaste nimekirju kooli arhiivis ei leidu.
3) Esimesed ülesmärkimised puudunute õpilaste kohta ühes oskuste
hindamisega üksikuis õppeaineis algavad 1896. aastast.
4). Kõige vanem alalhoidunud klassi päevaraamat näitab tundide
ülestähendusi - samuti 1896. a. alates.
5). Kirjavahetuse registrit on hakatud pidama 1900.a. alates.
6). Inventari raamat on sisse seatud 10.X 1894.a.
7). Kooli kroonika raamatusse mille pidamine juba 1874. a. seaduses
ja samuti Vene valitsuse viimasel aastal 1915. a. koolidel sunduslik oli,
on esimesed märkmed 1915.a. kohta sisse kantud-
8). Samuti ka revideerimiste raamatusse 17. nov. 1915. a.
Rohkem kooli juures peetavaid raamatuid ei leidu.
Pääle ülalmainitute allikate on kooli vanema aja kohta
materjale leitud Kambja kiriku konvendi protokollidest ja samas
kiriku arhiivis hoiduvatest Kambja kihelkonna koolide valitsuse kirja
vahetusest.
9). Õige huvitavaid andmeid Kambja kihelkonna koolide kohta leidub
õpetaja J. Renniti poolt koostatud raamatukeses: "Mis räägivad Kambja
kiriku raamatud Kambja kirikust ja kogudusest", milline on välja
antud 19. sept. 1899.a. Kambja kiriku ümberehituse 25-aastaseks mä-
lestuse pühaks.
10). Üksikasjalisi ja täpseid välja kirjutusi Kambja kirku konvendi
Õpetajad olid samased, kui P. algkooliski. Õpitajate ja õpilaste va-
hekord oli hää. Nädalad ja päevad möödusid. Ka kinnijäamisi
tuli ette, muidugi teada, kui töö oli tegemata. Kord, eel pühi, oli-
me kolme õppeainega kinni. Niisugust päeva pole varem ette tul-
nud, seepärast ta ka ei unune.
Kevadel enne lahtisaamist korraldasime ühel ilusal päe-
val piduliku puude istutamise koolimaja ümbruse kaunistami-
seks. Kohalik metsaülem andis seletusi puude tähtsuse üle.
Võtsime igaüks noori taimi, püstitasime korralikult mulda ja
kastsime nende juuri veega. Teisel aastal oli näha, palju närtsi-
nud ja palju kasvasid. Sügisel, 18 nov. kaunistasime koolimaja poh-
la okstest punutud pärgadega, mille juures me mitmed tunnid tööta-
sime. Tahtsime kaunistada, et ta uhkelt võiks seista ja rõõmu tunda
oma noortest kasvandikkudest. Nüüd vabad olles, võime ehtida oma
isamaad. Vabariigi päeva võtavad kõik hõisates ja lauludega vastu,
sest see on üks tähtsamaid päivi. Ka meie - õpilased võtsime tervituse
ning lauludega seda päeva vastu.
22. XII. 29. a.
Linda Marten.
Muljeid koolipõlvest Kambjas.
Olin jõudnud aastaisse, mil pidin astuma kooli. Neid aastaid oli
kaheksa, kaheksa kevadet, suve, sügist, talve olin üle elanud. Esimesed koolipäe-
vad algasid oktoobri kuuga. Mind huvitas kool, säälsed inimesed, sääl-
ne õhk- ja seltskond. Ootasin koolimineku päeva igatsusega rõõmuva-
rinad südames. Koolitee tundus mulle pikana, lõpmatu pikana. Esi-
teks, oli see kool mulle täiesti võõras, ruumid võõrad, süda kiskus vägi-
si kodu poole - vanemate, õdede, vendade juurde. Olin küll häbelik tü-
tarlaps, kuid siiski harjusin peagi ja kool sai mulle teiseks koduks,
kus ma ikka rõõmus võisin olla. Õpetajaid kohtlesin ikka aukartusega,
nad paistsid mulle ikka kurjadena, nüüd on sellane mu "armas" arva-
mine nende suhtes muutunud. Õpetajad püüavad õpilasile ikka hääd
olla, neid igalpool lahkesti aidata.
Koolis naabriks sain endale A.Z., olin teda varemgi juba koh-
tanud. Ta oli kena väike blond plikake. Olime hääd sõbrad, kuid tuli
vahel ka nägelemisi ette, aga nüüd on see ammu, ammu unustatud.
Klassijuhatajaks oli õpetaja A.L. Ta meeldis mulle kõige enam.
Ta oli lahke, hääsüdamline õpetaja, kohtles õpilasi, nagu oma lapsi.
Ta andis meile matemaatikat, võimlemist ja usuõpetust.
Koolijuhataja K. K. oli õpetaja, keda pidasin ülemaks, kõrge-
maks. Hirm tuli, kui kuulsin, et K. K. hakkab meile tunde andma.
115. Madsen Leontine
116. Näkk, Emilie.
117. Peda, Saamuel
118. Peda, Alfred
119. Änilane, Johannes
120. Puidak, Linda.
1921/22. õppeaasta.
121. Androvits, Helmi
122. Änilane, Emmeline
123. Sauter, Linda
124. Peets, Linda
125 Karlis, Elfriede
126. Saar, Erna
127. Kuhlberg, Ida
128. Järv, Aliide
129 Tohvri, Hilda
130. Reino, Aliide
131. Uus, Johannes
132. Kiisk, Karl
133. Tigane, Jaan
134. Matto, Karl
135. Holzmann, Paul.
136. Keerdo Rikold
137. Ilus, Johannes
138. Loorits, Elmar-Johannes
139. Kudi, Voldemar
140. Rõigas, Elmar
141. Zoom, Eduard
142. Toom, Johannes
143. Uri, Jaan
144. Rebane, Endel
145. Kõll, Elmar
146. Luik, Leonhard
147. Uri, Viktor
748. Kõllamets, Endel-Johannes
149. Palu, Johannes
150. Ehrlich, Evald
151. Luik, Aleksander
152. Pärtli, August
153. Tomson, Elsa
154. Rein, Aliide
155. Pulles, Amalie
166. Ilves, Herbert
157. Keerdo, Olga
158. Nugin, Evald.
Täna külastas kooli Tartu maakonna koolinõunik hr. A. Kurvits
26.III.27 ja viibis õpetaja Kiipuse ja Pütsepa tundidel-
Põhjalikuma koolitöö revideerimise jättis koolinõunik edaspidiseks
ja sõitis edasi Krüüdneri kõrgema algkooli juure.
24.II.27. Eesti vabariigi üheksanda aastapäeva puhul oli koolis õpilastele
aktus. Aktusel kandis ette koolijuhataja kuurkirjas "Noorusmaa" E. Mar-
tinsoni poolt kirjutatud artikli "Noored", mille peale õpilased laulsid-
"Eestimaa suu isamaa!"
Kooli noorte südamed on vastuvõtlik põld. Kui iganes sinna soo-
vitakse hääd seemet külvada siis ei tohi unustada noori meie väikese riigi
suurpäevadel sest nendest kasvavad selle riigi kandjad ja meie kodu
kaitsjad.
Noored - tõtake ülesehitavale tööle ja võitlusesse elu varjukülge-
de vastu! Saage töökangelasiks - sellega ohverdate oma elu isamaa-
hääks!
Õpilaste haigeksjäämiste arv novembri det-
sembri ja jaanuari kuudel kõveraga näidatud.
Koht ja loodusrikas ümbrus oma poolt annavad selleks paremad loo-
tused. -
Külm kevad.
11.V.27.
Praegune koolitöö põhimõtteil korraldatud õpetus koolis paneb
palju lootusi otsekoheste vaatluste ja tööde pääle õpilastega elavas loo-
duses. Käesolevat õppeaastat tuleb aga ses suhtes õige õnnetuks luge-
da. Sügisel suri elav loodus äkki ja ei võimaldanud suurt midagi
vaatlusteks. Jäid üle lootused kevade pääle, kuid ka siin oleme
petetud. Kevad tuli küll vara, kuid on nii vilu, et looduses mida-
gi võrsuda ei saa. Tänane päev, 11. mai, üllatab veel rohkem on tuju-
kusega. Hommikul on elavhõbe nullini langenud ning väljas mõl-
lab korralik tuisk.
Kooli revideerimine Tartumaa koolinõuniku hr. A. Kurvitse poolt.
20,21.V.27.
Esimesel päeval, 20. mail, s.a. tutvunes hr. koolinõunik üksikasja-
liselt õpilaste kiritöödega ja vaatas läbi õppeaasta kestes valmistatud
käsitööd. Teisel päeval kuulas koolinõunik õpetajate tööd klassides ja
küsis ka ise õpilasi.
Lõppsõnas tähendas kooli nõunik, et koolitöö üldjoontes on rahuldav,
kuid tõusu eelmise aasta tasapinnast ei ole märgata, mis seletatav
kooli juures töötavate noorte õppejõudude tööoskusega.
22.V.27.
Õpilaste peod on ühendavaks lüliks kooli ja kodu vahel.
Vanemad võtavad häämeelega neist osa ja rõõmustavad ühes noor-
tega, nähes nende ettekandeid mängus ja laulus, mis on koolitöö-
kestel ettevalmistatud.
Teiseks annavad koolipeod ka ainelist sissetulekut, mis harilikult
raamatu- ja õppeabinõude kogude täiendamiseks läheb.
Kambja algkool on korraldanud senini koolipeod kitsais kooli
ruumes. Käesoleval kevadel on aga esmakordselt avanenud võimalus
õpilaste kevadpidu toime panna lahedais seltsimaja ruumes, mis ettevõt-
tes ja armast kevadet oli jälle näha. Süda hüppas rõõmu pärast kõike
seda ilu nähes. Kui kenasti hakkasid koolimaja pargis lilled õtsema!
Ehkki raske oli õppimine, siiski lõpetasin V. klassi ja sain VI. ndasse. See lõpp-
klass millega pidin lõpetama koolielu. Jällenägemise rõõmus ruttasin sügi-
sel kooli. Rõõmsaina võtsime vastu uut õppeaastat Küllalt väikseid "seiklusi,"
Ajaloost ei saanud ma sugugi aru. Kirjalikkude tööde puhul pidi osav
olema maha kirjutamises. Tundides istusin vaikselt kätt tõstmata, mis vihas-
tas koledasti H. L.i. Ta oli enam halb kui hää, ehkki austasin teda.
Päevad möödusid hirmus ja kartuses. Kord jäi kogu klass matemaati-
kaga kinni. Teised näitasid oma ülesanded kuna mina E.L-ga kaua
õpetajate toas seisin. Olime väga õnnetud: Sellest päevast jäi valus
mälestus, mis ei kustu. Ligines kevade. Nii lõbus ja armas oli vabas
looduses liikuda. Vahest õhtupootikuil läksime kolmekesi jõkke suure maha-
murdunud paju pääle, kus õppisime ja veesõda pidasime. Kõik need
ajad läksid nii hooglasti, et varsti oli viimne koolipäev käes. Tunnistu-
sed jagati kätte ja üksteist jumalaga jättes asusime kodu-teele.
Ikka uuesti ja uuuesti vaatasin teelt tagasi armsaks saanud,
koolimajale, kuni ta kadus horisondi taha. Tükike elu oli iga-
vikku vajunud. Mälestus jäi ilus sellest kooliajast. Mälestus Jäi-
ja püsib kaua, kaua - -
Johanna Laanessaar.
1.V 32.a.
1919. a. I. poolel.
1. Ilus Salme Bernhardi t.
2. Leito, Rosalie
3. Anon, Erika.
4. Kolsar, Herta.
5. Leito, Amanda.
6. Uus, Helmi.
7. Sepmann, Aimi.
8. Konsen, Helmut.
3. Uus, Berta
10. Androvits, Adeele
11. Anon August.
12. Tontol, Albert.
13. Uus, Karl.
14. Kolson, Johannes.
1919/20 õppeaasta
15. Kõllamets, Aliide
16. Lind, Salme
17. Lind, Karl
18. Ilves, Rudolf
19. Olep, Julius
20. Paap, Arnold
21. Laanesaar, Elfriede.
Kaaslein Läti vabariigi presidendi matuse päeval-
18.III.27.
Kell 11.15. hommikul on koolis katkestatud õppetöö ja õpilased kogu-
nud kooli saali et vaikselt osa võtta meie naaberrahva lätlaste suurest
leinast nende presidendi Jahnis Tschakste matusepäeval, 18. märtsil, s.a.
Õpetaja H. Kiipus kannab ette kadunud presidendi eluloo ja märgib,
ära jooni, mis teda kui paremat inimest ja suuremat riigimeest lei-
nama ei sunni mitte üksi Läti rahvast ja maad said ka meid
eestlasi, kellega kadunud südamlikumas naabervahekorras elas.
Õpilased lõpetavad leina aktuse lauluga:
"Jumal, sul ligemal ihkab mii vaim!" -
Karskuslootusringide kevadpühal.
30.IV. 27.
Täna pühitsevad üle kogu Eesti noorkarsklased oma talvise te-
gevuse järele kevadpüha. Kambja kõrgema algkooli õppurite karskusloo-
tusringis on käesoleval õppeaastal 80. liiget. Nendest moodustusid kaks
rühma: noorem III ja IV klassi õpilased, vanem V ja VI klassi kasvandikud
kes talve jooksul selleks otstarbeks kätte saadetud kirjanduse põhjal
oma teadmisi süvendasid ja selle lõpul omandatud teadmiste põhjal
hää eduga Õpetajate karskuskasvatusliidu poolt korraldatud karskus-
Leina aktus.
1. XII. 25.
Õpilased korraldatud ridades kooli saalis... Mõtteis kurvad mäles-
tised 1924. a. 1. detsembrist, päevast, mil vaenulikud jõud tegid katset valla-
ta meie päälinna, - riigi tuksuvat südant, et üle kogu maa panna.
maksma oma vägivalla valitsust. Oli tarwis tuua jälle ohvriks mõni inim-
elu et kaitseda oma kallilt kätte võidetud vabadust. Seda tegid ka ilma
nurinata kohusetruud kodumaa pojad, jättes oma elu isamaa eest. Nõn-
da elame vulkaani jalal ja peame alati valmis olema väljaastumi-
seks ta häkitavaile voogudele.-
Nii esines koolijuhataja õpilaste ees, kes vaikses leinas langenu-
te mälestuseks laulsid: "Jumal, sul ligemal."
Sellele järgnes üksikasjalisem ülevaade 1924. a. 1. detsembri käi-
gust sündmuste päälinnas õpetaja H. Kiipuse poolt. Et sellased sünd-
mused enam ei korduks on kogu rahvas end sõjariistusse hakkanud
panema koondades ka hallpäid kaitseliidu ridadesse.
Aktuse lõpul laulavad õpilased: "Eestimaa, mu isamaa" - tõendu-
seks, et ka nende südameis elab vaba vaim.
- Hümn -
68. Birkenblatt, Ferdinand
69. Ilus, Hulda
70. Jänes, Elfriede
71. Kleinberg, Amanda
72. Kuku, Johannes
B. Kilter, Meinhard
74. Kõiv, Hella
75. Kõrvel, Armilda
76. Laanesaar, Marta
77. Look, Aliide
78. Matto, Meeta
79. Marken, August
80. Malleus, Harald
81. Olep, Amanda
82. Ots, Ida
83. Peets, Eduard
84. Pehk, Alfred
85. Pärtel, Voldemar
86. Raamat, Rudolf
87. Rammus, Amanda
88. Reker, Alma
89. Riiner, Emilie
90. Siimenson, Hella
91. Sumbak, Elsa.
92. Steinvald, Elli
93. Saar, Hilda
94. Tenneberg, Alfred
95. Tenneberg, Julius
96. Timmermann, Alfred
97. Timmermann, Amanda
98. Vaher, Alviine
99. Vään, Evald
100. Frei, Aliide
101. Jõgi, August
102. Nääs, Nikolai
103. Karlis, Tamaara
104. Madsen, Anita
105. Annok, Alma
106. Bergmann, Edgar
107. Leito, Elmar
109. Kuku, Amanda
110. Peerna, Amanda
111. Peerna, Karl
112. Peda, Romalda
113. Leigo, Karl.
114. Kondra, Elmar.
E. Veissbergi ning teiste kantselei jõudude tegelikul juhatusel. Murul mängis
muusik ja õpilased õpetajatega olid agarasti tööl. Ei puudunud ka lõbustused,
naljad ja laul. Kolme tunni kestel oli istutatud kaherealine hekk kivipostide
äärde kooli mänguplatsi põhja poolsesse külge. Samuti pandud ka latid
postide vahele heki kaitseks. Kogu tegevus lõppes aktusega kooli saalis, kus
õpilased tänutäheks metskonnale laule ettekandsid ja metsaülemat ning
ta abilisi elada lasksid. See oli ka viimane ilutsemine, sest varsti peale
selle said õpilased koolitunnistused ja hakkasid igaüks oma kodu poole.
valguma. - Käepigistused jumalaga jätuks, õnne, rõõmu ja ka pal-
ju salajast kurbust.
Õppereis Tartusse.
30.V.28.
Õppereisile Tartusse olid kogunenud 17 õpilast IV, V ja VI klassist. Et keskkoo-
lidesse vastuvõtmise eksamid samal ajal olid, siis ei saanud paljud VI kl. õpilastest mai-
nit õppekäigustosa võtta. Õppereisi juhtijaiks olid õpetajad J. Lind ja H. Peerna, kel-
le juhatusel õpilased tutvunesid Tartu linna ja ümbruskonnaga 30.V - 2.VI.28a.
Nii on möödunud õppeaasta oma rõõmude ja muredega jättes järele
siiski väikest rahuldustunnet. -
aga on ka neid, kes uudishimuliselt silmitsedes ja tagasihoidlikult südames väike
kartus koolimajale lähenevad, kellel saatjaks sõrval kõnnib ema. Iga niisugu-
se ema südames liigub hulka soove, mida ta tahab õpetajaile avaldada,
et need tema lapsest samuti nagu temagi mõtleksid, samuti mõistaksid.
aru saaksid. Kui suudaks kõike neid kalleid märkusi sel päeval meelespida-
da saaks hulka rikkamaks elukogemuste poolest.
Õpetajad sõeluvad ja talitavad selle kihava kogu keskel. Toovad
klassidesse järjest uusi õpilasi juure ja näitavad neile istekohad kätte.
Väiksed jäävad nagu külgenaelutatud sinna istuma ja märjad silmad
otsivad ringi, et leida oma ema kes ta kõrvale tuleks koolipinki istuma.
Ja neist jäävadki mõned sinna istuma poole õppepäevani ning ei raat-
si oma lapsest lahkuda... Kahju on väikestel kodusest vabadusest.
Sääl võis igale poole liikuda, sääd ei olnud mitte kindlat istekohta,
kust oma tahtmise järele ei oleks võinud lahkuda.
Palju juttu on vanemate õpilaste keskel, kes oma sõpradele üle ilusa
suvi-vaheaja elujuhtumisi jutustavad ja vahete vahel silmal üle sõbra
ülikonna libiseda lasevad, et kummal nad uuemad ja kenamad on.
Kell lööb kümme algab, õppetöö. Kooli on kogunud 130 õpilast.
I kl. - 19; II kl - 17; III -24; IV kl.-23; V kl.-22; VI kl -22 õpilast.
Kui aeg jõudnud õhtule, siis peab tunnistama, et see oli alles
tööpäev! Anna Issand rahulikku puhkust!
Nagland - Laar, Linda.
Sündis 17.III 1900. Räpina lähedal. Lõpetas Riipina algkooli, Võru tü-
tarlaste gümnaasiumi ja õppis 1919/20. Tartu seminaris. Õpetajana töö-
tanud 1922.a. saadik (Võõpsu alevis, Räpina kõrg. algk., praegu Rada-
maa algk.) Abiellus 1920.a.
Sündis 2. VII 1898. Haaslava v. Tartum. taluomaniku pojana. Õppis
Haaslava vallak., H. Treffneri asut. gümn., Tartu vene sem. 1915-1917.
Enne sem. evakueerimist sattus V. vastollu direktoriga - põhjusel, et tõr-
kus kandmast vormimütsi. Ta heideti koolist välja ja võeti vene sõja-
väkke. Lõpetas oma õpingud Eesti sm. 1920/21. Vabadussõjas teenis "Kapten
Irvel", 1920/21. õpil. pataljonis. V. oli Kambja algkooli õpetaja 1921-24.
1924. a. saadik töötab ta Tartu linna II. algk. V. on end täiendanud
loodusloo alal suvekursustel Ülikooli juures. 1926.a. suvel komandeeriti
ta Viini üldõpetusega tutvuma. V. oli Kambjas Õpetajate Ühingu esi-
mees ja Hariduseltsi sekr. Võtab Tartus osa Õpetajate Seltsi, Meeste-
laulu Seltsi ja Rahväülikooli Seltsi tegevusest. On abielus kaasvi-
listlase A. Jakobsoniga 1926.a. saadik.
Märkmeid Kambja kihelkonna kooli
ametlikust kirjavahetusest 1890-1914. a. ja kooli juures peetavaist
ametlikest raamatuist.
Kambja kihelkonna kooli ametlik kirjavahetus, mis päämiselt
koosneb mitmeuguseist inspektorite ringkirjadest (zirkulaaridest), kooli
aruandeist, peolubade palveist jne on katkendlik ja ilma korralda-
mata. Mis selles paberite kogus vähegi kooli elu ja olu ilmestavat
leidub, sellest allpool üksikuid väljavõtteid -
Pisut selgemat pilti pakub õpetaja Jaan Moonsoni peetud
laua juhend, mis väga korralikult on kirjutatud ja peale hariliku
kirjade registri sisaldab veel vastusteks saadetud kirjale ärakirjad. Nen-
de andmete põhjal ongi võimalik olnud jälgida tolleaegseid tunni-
kavu, tarvitusel olevaid õpperaamatuid, koolile muretsetud õppeabinõusid
jne. Aasta-aastalt kaotavad aga ka selle raamatu sissekanded esi-
algse värvingu ja raamat muutub tavaliseks kirjavahetuse regist-
riks, haarates ajajärku 1899 - 1914. a.
Kooli arhiivis säilinud aruannete põhjal on võimalik lähe-
mat ülevaadet kooli ruumide õppevahendite, õpilaste arvu, kulude, tulude
jne. kohta saada. Aruanded algavad 1890. a. ja lõpevad 1914. aas-
taga. Vahe pealt puuduvad mõned üksikud aastad.
Nagu aruandeist näha, on koolijuhatajaks olnud ikka köster-õpe-
taja, kelle palk kõigub 470- 702 rublani aastas. Juhataja-õpetaja on pi-
206. Nieländer, Alma
207. Poolake, Berta
208. Raamat, Emilie
109. Renter, Meeta
210. Tidvig, Helmi
211. Ehrlich, Hermann
212. Orik, August
213. Post, Anton
24. Pruuli, August
215. Unt, August
216. Ütsi, Albert
27. Tigane, Johannes
28. Tigane, Magda-Adeele
219. Pokk, Johannes
220. Konsa, Karl
221. Paal, Alma
223. Steinbach, Osvald
224. Kana, Eduard
225. Schütz, Anton
226. Pügi, Artur
227. Mühlberg, Artur
228. Pakksepp, Johannes.
Kiipus-Lind, Helene.
Sündis 29. IX. 1904. Venemaal viinapõletaja tütrena. Paari aasta
pärast suri isa ja K. toodi kodumaale Laiuse kihelkonda. Õppis
Vaimastvere Kõela vallak. Laiuse khk.-k., Ämbla reaalgümn. ja Tar-
tu sem. (1921-25). On Kambja 6 kl. algkooli õp. Tartumaal 1925.a.
saadik. Abiellunud ksv. Julius Linnuga (1928).
Hella Peerna.
Sündis 18. veebr. 1906. a. Puhjas. Kooli astumist ei mäleta, sest hak-
kas juba varakult, kuna ta isa algkooli (tolleaegse kihelkonnakooli) õpeta-
ja oli, klassis käima. Algkooli lõpetas 1919.a. kevadel olles kaks aastat
VI klassis. Osa 1918.a. lõpetajaid tuli uuesti tagasi, et uut - 7-ndat
klassi avada, ent seda ei lubatud, nii jäid veel nii öelda teadmisi
kinnitama, mis oli tol ajal eriti kombeks. 1919. a. sügisel läks P. Tar-
tusse, kus kuni jõuluni eratunde võttis ja siis 1920. a. jaanuaril
astus Tartu tütarlaste gümnaasiumi II klassi. Keskkooli lõpetas 1924 a.
kevadel. Järgmisel aastal oli Viljandis pedagoogilistel kursustel,
kus sai õpetaja kandidaadi kutse. 1925.a. sügisel valiti P. Vast-
se-Kuuste VI kl. algkooli õpetajaks. 1926.a. sügisel sai öpetaja
kutse ja tuli siis Kambjasse, kus töötab senini õpetajana.
Teisipäev 13.dets.
Eelmise päeva külm ja tuul on ka selleks päevaks klassi ruumesse
jäänud; ei jõudnud seda ka kooliteenija ahju kütmisega välja ajada,
nii, et pidi lõdisema... Mõned õpilased näis nii ära harjunud, et
uksi sissetulles ja välja minnes ei taha kinni panna, milliseil põhjusil
eeskoja korrapidajad sellastest nimekirja kokku seadsid. Üksikud õpi-
lased on vist kooliteenija kohustusist ja valvekorra õpetaja järelevalvest
nii aru saanud, et viimane peab ehk nende püksi nööpe lahti pääst-
ma minema!
J. Pütsepp.
Kolmapäev 14. dets.
Päev möödus rahulikult, midagi erilist ei juhtunud. Esimese tunni
ajal teatas Ütsi, et ta saksa keele raamat kaduma läinud ning õhtul
seletas Massanas, et ta oma rehkenduse raamatut kuskilt ei leidvat. Kui-
das saaks nii teha, et õpilased oma asju ühtelugu ei kaotaks? Muidu
kõik vana viisi, kuid tunnen, et viimasel ajal väga väsinud olen, ei jõua
enam pühi ära oodata - -
V. Laar.
Neljapäev, 15. dets.
Avan silmad ja poolunes juba valdab teadmine, et pean
karjatama, nii kaua, kuni paistab Issanda päikene ja veel viis tun-
di õnnist pimedust, ühesõnaga - pean olema karjane 15. tundi. Kell al-
les 10. minutit üle 3. ja juba on uni läinud. Võtan kasuka selga, süütan
lambi ja astun trepist alla. Mõnus kuu valgus tervitab ootavana vaik-
se öö rahutut loomakest. Arvan isegi ta kiirte soojust tundvat. Mõnus
tunne on neid kiiri kinni püüda, neid oma kätel näha, neis liikuda.
Nii liigun neis pea tunni, sest tuppa jõudes on kell 4. Kää tuju ja terve
tunde toon enesega kaasa kuupaistuselt. Rõõmuga varustatult astun vastu
oma kohustuste päevale. Peaaegu kahmaksin kaisutades sülle väikese Mas-
sakase, kes äratuse ajal uniste silmadega, lössi magatud häälega hak-
vab seletama, et õhtupoolsel ööl teda kangesti jalast tahetud näpis-
Ühinen eelpool toodud võrdlusega - pärmi pudelist. Ainult väi-
kest tõuget: "lapsed! Teid laisku naerab kuu!" - ja pärm hakkab tööle.
Nagu oma nuhtluseks paneb tööle selle hädaohtliku pudeli.
Algab liha praadimine. Rasvane sea ihu nuriseb pisikesel pan-
nil, et tuli liiga kuum, või et ehk pann liiga väike. Nagu haavu-
nult pöörab pann end väikese koha pihus tsipa viltu ja srrr...
nagu häbematu naer, säriseb pool pannil olevast rasvast pliidi
raudadel. Sääl ohverdavad värskel hommikusel tunnil väiksed
värisejad allujad oma suurtele vihastele Jumalaile lepituse ohv-
rit - sula sea rasva! Mu väike pool-tuba on maani täis viiruki-
suitsu. Noh täitub kõht, kaob suits ja ununevad Jumalad-
kurjad - sest pärm on käärimas! Ometi ei suuda keegi mu
selget meeleolu pimestada. Katsun põikpääna tagasi tõrjuda
Otsus kuulutadi. ja andis kirjutaja üles
et selle palgaga teeni ei saa ja palub
uusi walimisi kuulutada kui selles asjas
weel järele mõtleb
p.XIX.
Hamaste ja Teriketsi koolid on praegu ilma kooliõpetajateta
ja kooliaeg on ligidal sellepärast tuleks kooliõpetajate
walimine wälja kuulutada. Nõukogu tegi ühel häälel
Otsuseks: Kooliõpetajate walimine 5. Septembri kuu
pääle wälja kuulutada. Palk kokku leppimise
Nõukogu liikmed: Juhan Luik J Mutson.
Wallawanem: J. Pehap.
Kirjutaja: JKukk.
Protokoll No:8
Kastre Wõnnu wallanõukogu koosolek Kastre
Wõnnu wallamajas 7 Septembril 1917 aastal Walla
wanem Jaan Pehapi eesistumisel. Hakkatus kel
1 lõuna aegu Lõpp kell 7 p. lõunat. Ilmund 25l. 23l.
p. I.
3 Septembril s.a. walitud Nõukogu liikmed ollid
kokku ilmund oma keskelt wallawalitsusi liikmeid
walima. Nõukogu tegi ühel häälel
Otsuseks: Kastre Wõnnu wallale 1 wallawanem ja
4 abilist walida.
p. II.
Enne ametnikude walimist tekkis ametnikude
palga määramise küsimus üles, mida mõned
liikmed soowisid enne ära määrata, sest muidu
ei tea ennast salaja hääletada laske. Nõukogu
tegi 15 häälega 8 hääle wastu
Otsuseks: Palk ametnikudele pärast walimist määrata
p.III.
Wallawanema ameti kandidadeks jäeti üles Jakob
Tootsi ja Andres Jalajas. Jakob Tootsi lubas
ennast baloteeri kuna Andres Jalajas balloteeri
ei luba, sest et palk määramata jäi. Salajal bato
teerimisel sai kuulikestega hääli Jakob Tootsi
16 häält poolt ja 7 häält wasta. Sellega on walla
wanemaks walitud Jakob Johani p. Tootsi 53. a. wana
p. IV.
Wallawanema abide kandidadideks määrati ja
said kinnisel balloteerimisel hääli:
Hamastest Johann Aarik, kes ennast balloteeri ei luba
wastasel korral koosolekult lahkub, sest et wabadus on
Jaan Loddi 16. häält poolt 6. haält wastu.
Wõnnust: August Rätsep 16. häält poolt 6. häält wastu
Wõõbstest: Jaan Sirge 16. häält poolt 6 häält wastu
Perawallast: Kusta Arjuke 20 häält poolt 2 häält wastu
wiimast ei ole koosolekul.
Selle järele on walitud wallawanema abideks hääle
enamusega Jaan Liisu poeg Loddi 45 a. wana, luteri
usku oma käepääl elaja prii inimene. Olli walimisega
2. August Johan _ p. Rätsepa 43 a. wana, lutteri
usku, priimees Rannu walla liige
Olli walimisega rahul A. Rätsep
3. Jaan Jakobi p. Sirge 56 a. wana lutteri
usku, oma käepääl elav prii mees. Olli walimisega
rahul.
J. Sirge
4. Kusta Peetri p. Arjukene 47 a. wana lutteri
usku, Teiksaare talu rentnik. Ei ole walimisele ilmunud
ja teadmata praegu, kas walimisega rahul on.
p. V.
Wallakirjutajaks ehk uue nimetuse järele
Sekretariks waliti endine Jaan Tõnisse poeg Kukk
kes 200 rubla kuus palka soowib saada.
Nõukogu määras palgaks kuni uueaastani
100 rubla kuu pääle ja kui elu kallimaks läheb
Erakorralise Eesti Töörahwa
Täidesaatwa komitee koosolek
24 januaril 1919 aastal wõeras-
temaja Säde ruumides
Koosolewad: sm. sm. Mägi
Panik, Teiter, Maasik ja Tamm
Protokolli kirjutas A Pihlap
Korteri komisjoni liikmete sm. Weiperi
ja tõiste aruanne kuulatakse ära ja
wõetakse teaduseks ning otsustatakse
waadatud korterite kohta Walga täide-
saatwa komitee poole pöörata orderi
saamiseks.
Otsustatakse:
Sm. Tamm korterite ja Säde wõeraste-
maja natsionaliseremise asjus Walga Taide
saatwasse komiteesse saata lõpulikuks