Rahvusarhiiv/et_handwriting_recognition huggingface dataset:
mind - mina kui korralik perekonna inimene
häbistasin teda kõlvatu teo eest teiste kuuldes ja
tema sai haavunuks, mitmel korral nelja silma
all tülitses minuga ja lubas kätte tasuda häbistust
nüüd olengi sattunud ohvriks.
Jutt millele on rajatud süüdistus tekkis
Minu ja Raieste vahel järgmiselt. Raieste ütles et
J. Uuemaale tuleb hääletada, et Söster rumal talumees
mis tema ikka riigi asjast teab. Mina tundsin
end samuti solvatuna, et olen ka talumees
aga selle pärast veel mitte "rumal" ja kaitsesin talu-
mehe seisukohta. teades väga hästi Sösteri kellega
elame taludes lähestikku ja oleme ühe masinatarvi
tajate ühingu liikmed, et tema mitte rumal mees ei
ole, ega mingi isamaa äraandja. Vahe pääl käisid
mõned kaupluses andsin kaupa ja Raieste ütles
et mis viga elada. kauba hinnad aga tõusevad
mina tahtsin Raiestele ära ütelda et temal ei pruu-
giks minu kaupluse asjuse segada, tema ainult
petroli koolile ostis minu kauplusest - vastasin
lühidalt et kui petroli ja soola müüa siis
pean riihma kinnitama, neilt mingid protsenti
ei ole Raieste sai vihaseks ütles et seda juttu räägi
Sisaski ja Krooni naisele. ning väljus uksest.
Mina ei tea kus kohta saaks minu üteluse
ette asetada "riigihoidja" sõna.
Juurdluses üle kuulatud tunnistajate seletust
ma ei tea, ainult tean et Raiestee käinud
mõjutamas Hilda Rootsi minu pääle tunnistama,
Mina lubasin Raiesteed vastutusele võtta laimu
jutu levitamise eest. Raieste oma kaitseks
mõjutas Rootsi tunnistama et p.agentuur
läheb Jöörasi käest ära ja Roots on kaupmees
Tamme õetütar kes p.agentuuri tahab oma
Heldur Hansen 20 a. vana
kannatab praegu tugeva angio-
neurotilise seisundi all ja
vajab vastavat ravi, mistõttu
paranemine oleks võimalik
Sõjaväearst
telef. 438-37
Saadud "8. augustil 1935 a.
Lauajuhend N 47.
Saadud "6" August 1935 a.
Lauajuhend No. 1769.
Johanna Wilcken, elukoht
Tallinnas Kopli tän. N 2. - 6
6. VIII. 35
teenistuse saamise asjus.
Mina ja minu abikaasa Nikolai Wilcken olime
mölemad eesti wabadus söjas ja wötsime osa
lahingutest, kus juures samuti tegelesime ka
eesti kaitseliidu organiseerimisi töödega
Tallinna 4 jaoskonna Ülem. Minu mees ja
mina oleme mölemad pöllumajapidamise
alal tegutsenud kus juures minu mees on ameti
poolest metsateadlane. Meie oleme mölemad
ilma tööta ja kannatame majanduslise
kitsikuse all, kuna peale selle omame weel
alaealise lapse kellele oleme sunnitud ka ha-
ridust andma, mis meilt suuri kulusi nöuab,
Niiii meie edasi kesta ja elutseda ei saa, sest
käesolewal töökehwal ajal ei ole wöimalik tee-
nistust saada. Et aga nüüd on härra Rüügiwanema
korraldusse antud Oru möisa, kus osaliselt ka
pöllumajandusega tegemist tuleb teha, süüs arwesse
wöttes meie kauaaegset braktikat sellel alal julgeme
paluda Teie, härra Rüügiwanema korraldust, et mind
ja minu meest saaks wöetud mingisugusele tööle
wöi majapidamise juhiks Oru möisa sest olles
sündinud pöllupidajate lastena, loodame et
V. a. Härra Riigisekretärile
Juhan Annus, e,
Juhtumisi kuulda saades, et Teile
alluva Kadrioru lossi teenjaskonnas lähe-
mal ajal uksehoidja koht vabaneb, pöö-
ran palvega Teie poole mind sellele ko-
hale vastu võtta.
Ennem olen riigiteenistuses olnud
Siseministri kutsarina 24.IV.22 - 1.I.24 a.,
milliselt kohalt vabanesin koosseisu vähe-
nemise tõttu. Härra Riigivanem K. Einbundi,
kes tol ajal oli Siseminister, eestkostmisel vii-
di mind üle Piirivalve teenistusse üleaja-
teenijaks 1. märtsil 1924 aastal. Piirivalve
teenistusest vabanesin vanaduse tõttu 1. märt-
sil s.a. Olen praegu 56a. vana, abielus, ala-
ealisi lapsi ei ole. Ennem Eestimaale op-
teerimist 1920aastal elasin Petrogradis 22a
millisest ajast uksehoidjana teenisin vürst
Obolenski majas alates 1909 a. kuni revo-
lutsioonini.
tähelpanu leiab, jään
täielikul austusel
Juhan Annus.
S. 165.
wahi all olew Pärnu
Kasepä wallast
Tartu Kreisest
August Andrese. p.
Nisu.
1919. a. Augustil kuul 7 päwal
mõisteti mind 2se Diwisi taga-
warra bataljoni Sõjawälja
Kohtu poolt sõjawäe teenistus-
se kõrwal hoidmise eest küm-
mneks aastaks sunnitööle
Korwale hoidmine tuli sellest
et wana ema jäi mulle üksi-
nda koduse maa koht jäi ilma
töötegijad, wend sai lahingus
surma ja ni ei jolnud kes oleks
kodused tööd ära teinud, mõtlesin
lähen aitan wana emale tööd
wäkke tagasi, aga ma ei
Hilda Kallas
Orajõe-Kabli 6-kl. algkool
27. mai, 1936. a.
Nii eesti- kui ka välisrahvad tunnevad Eesti Vaba-
riigi vanemat Konstantin Pätsi. K. Päts on palju oh-
verdanud oma rahvale ja tal on palju teeneid, eriti
Eesti iseseisvuse saavutamisel. Konstantin Päts sündis
1875. a. Pärnumaal, Tahkurannas, möldri pojana.
On ka arvatavasti teada, kust Pätsi vanemad said enda-
le sarnase nime: ta vanemad olnud helded ja jaga-
nud teistele leiba, seda ju möldrid ikkagi oli, ikka pät-
side kaupa. Ja sellest siis antudki neile nimeks Päts.
K. Päts õppise õigusteadust Riias vaimulikus seminaris
riigi kulul.
XX sajandi alguses andis K. Päts välja ajalehte "Teataja."
Selle lehe kaudu astus ta julgelt vastu Vene valitsusele ja
ja selle korraldustele. Selle lehe ümber kogunes pal-
ju lugejaid eriti Põhja-Eestis. Eriti edendas K. Päts
tööstust ja kaubandust, kuid ühes sellega ka eestlaste
rahvustunnet. Teravalt astus ta välja sakslaste vastu
Tallinnas. K. Päts ühines Tallinna linnavalimistega, mille
tõttu linnavalitsus läkski eestlaste kätte.
Saksa okupatsiooni ajal tegutses K. Päts põranda all.
Kuid pärast ta vangistati ja saadeti sõjalaagrisse. 1905.a
mõisteti K. Päts surma Vene valitsuse poolt, kuid ta põgenes
välismaale ja oli seal maapaos. Pääle iseseisvuse välja-
kuulutamist oli ta Päästekomitees peaministriks. Päästeko-
mitee käes oli sel ajal kõrgem võim.
Pääle iseseisvuse saavutamist valiti ta esimeseks
riigivanemaks. On olnud ka teisi isikuid riigivanemaks,
kuid üksi pole püsinud omal kohal nii kaua kui Päts.
Ka praegu suudab ta rahuldada rahva nõudeid ja
juhtida rahva elu. Hiljuti alles surus ta maha vapside
mässukatse, mis oleks lõppenud väga halvasti.
kuivatada ja metsadest asunike krunte mõõta.
Palju õnne ja edu meie Riigivanemale
ta vastutusrikkas töös!
Selgitada. –
Lugupeetud hra Riigihoidja!
3. V. 38 F.A.
13. jaan. s.a. saatsin
Teile hra Riigihoidja palve
armuandmiseks minule määra-
tud karistusele.
Senini pole aga Teilt
hra Riigihoidja mingisugust
vastust, saanud.
Palun teada hra Riigi-
hoidja, kas olete minu palve
eitavalt või jaatavalt otsusta-
nud või pole minu palvet
üldse saanud? Teie vastu-
tulelikkust lootes A. Anton
Kargajal 24 aprillil 1938.a.
kaupluse juurde. Priipalu postagentuur
on minu kaupluse juures ja mina postag.
juhataja. Postagentuuri võitluse tähe
all oli Raiesteel kergem minule karistust
anda lasta.
Olen olnud alati hra Riigihoidja teie pooldaja
ja kunagi ei ole lubanud enesel teie kohta
halba ütelda mida võivad ka koha päälsed
lugupeetavamad isikut tõendada, neil
asjaoludel julgen teid paluda enda
ja oma 6 liikmelise perekonna eest paluda
armu kui sääduslikult ei saa õigeks
mõistmiseks uut juurdlust toimetada
Palun asja otsustada ja vastavatele
võimudele teatavaks teha sest minule
anti käsk raha maksmiseks 27 skp.
Priipalus 24 III 1938a. Paluja Artur Jööras
RIIGIKANTSELE
Saadud "11" märtsil 1940 a.
Lauajuhend Nr. 1611
Vabariigi Valitsusele!
Julgen tülitada vabar. Valitsust alljärgnevaga.
Millest on tingitud, et viibib talundite pärimis-
seaduse arutusele võtmine riigivolikogust. ?!
Mitu aastat on nim. seaduse eelnõuga trööstitud neid,
keda praegusel hetkel see seadus otseselt ,aitaks.
On palju noori, kes perekonnaga, kes ilma, peavad
oma jõulisemaid eluaastaid tegevusetult surma poole
saatma, ilma, et saaksid talus midagi ajakohast-
uuendavat ettevõtma hakata, kuna talus vanapere-
mehed juhivad majapidamist vaid vaevaliselt ära-
elatamise otstarbel. Neid talupidamisi leidub üle
riigi rohkesti ja neist ei ole meie rahvamajandusele
absoluutselt mingit tulu. Paljudel pärijatel on
asutatud perekonnad, omavad lapsi, kuid kõik
on sunnitud kiratsema ja niiöelda "ootama isa
surma", et vanas easki olla mõned aastat täieõigusl.
talupidajaks. Kuid niisugusel juhul on võimata
midagi läbi viia talupidamises. Taluoman lapsed,
kes sooviksid, soovivad maal elada, on elanud,
tühja, tuluta elu. Rahvamajand. seisukohalt vaestab
nende inimeste arvel riik, sest nad ei loo midagi.
Selles mõttes, nagu see Vab. Valitsusele väga hästi teada,
ootavad paljud eelnim. seaduse kiirendatud vastu-
võtmist ja kehtima hakkamist.
Julgen loota lugupeetud vabar. Valitsuselt selleks
vastavaid korraldusi.
Täieliku lugupidamisega
9. III. 40.
Ants Põldaru
Palamuse, pk. 65.
Hr. Paul Rohtmaa. Vastatud
Teie palve ei näi juba
sisuliselt millegiga põhjendatud olema
sest mais 1919. a. oli palga maksmine
kogu Kaitseväes täiesti regulaarne ja
usun, et see teisiti olla ei saanud
ka I diviisi staabis. Juhul, kui Teil
on mingisuguseid tõendusi palga mitte-
saamise kohta, siis pöörduge nõudmisega
mis pealegi iganenud, sõjaministee-
riumi poole
nõrgematele, kaelakohtulisegi minevikuga isikutele ja veendu-
nud kommunistidelegi, riigitenistusse ja riiklikult toeta-
tavatesse ettevõtetesse. Mul on ja ka silmad nägemiseks ja
meel taipamiseks. Aga tänini ma ei mõista, miks just
minu elust peavad välja lülitatud olema need töövõima-
lused, kus kõrge palgaga hinnatakse veerand võimeid
-minu praeguse koorma kõrval, miks minu haritlaselu
ei liiguta riigijuhtide südant selgi määral kui iga
tundmatusest tulnud ja tundmatuse siirduva lihtsa
(poola) töölise elu?
Miks minu kohta tänase päevani, üle võidetud töö-
lademete, ikka veel heietatakse juttu lustilisest tuden-
gipõlvest: "andekas, harulddaste teadmistega, aga joob",
kui too patt on juba ammu minevik ? Aga nähtavasti
koos lause viimase lõpuga peab paratamata ununema
ka lause kiitev algus, ja siis juba parem kogu lause
kõigi tõsiasjate kiuste hoida aus. Sest "Die Unbeliebtheit
Des Tüchtigen" on tõde, mille auks osatakse võidelda
igast tõest kõrvale hoidudes. Jättes kõrvale oma võimete
ülehindamise, ei leia mina aga teist seletust. Kui ma
ei taha uskuda juttu, et Isamaaliidu ülesannete hulka
kuuluvat teatava selektsiooni teostamine "isamaalistes
ringides."
Kuna ma aga nüüd loen, et Teie koondate koostööks
kõiki isamaalisi ringkondi, mitte ainult neid, kes sõnades
on truud, julgen mina - toetudes oma isamaalikele tegudele,
oma senisele tööle Eesti kasuks - paluda Teid, väga aus-
Teie härra riigivanem ärge pange pahaks minu kirju-
tist kui ta ei kõlba. Peaks ta aga väärt olema lugemi-
seks siis palun aidake mind härra riigivanem selle-
ga et soovitate mulle mingisuguse töökoha. Olen ni-
melt 30 aastane, abielus, ühe lapse isa ja praegusel
silmapilgul tööta. Ehk kui on võimalik laenake mul-
lõpetamiseks.
Teile härra riigivanem edu ja õnne
soovides riiklikus töös ja riigi juhtimi-
ses jaan Teie abistava käele lootma
Austusega G. Kornel.
NB. Minu aadress: Luha 22-4, Tallinn.
Ärakiri ärakirjast
Põllutööministeeriumile.
Lehola mõisa rentniku Eduard Lauri
woliniku wan. adw Artur Beek'i,
Tallinnas, Wiruwärawa p. 23
Endise Lehola mõisa kaasomaniku August Busch'i palwe peale
on Harjumaa riigimaade ülem ettekirjutanud Lehola mõisa inwentaari
hindamist ettewõtta.
Niisugune ettekirjutus on seadusewastane, sest Lehola mõis on senini
minu wolitajale, kui inwentari omanikule wäljarenditud ja selle pärast
ei wõi wõerandamisest esiotsa juttu olla. Kaebaja Busch arwab
et temal kui endisel kaasomanikul maareformi teostamise määruste § 45
põhjal on ühesugune õigus minu wolitajaga Lehola mõisa rentimiseks.
See ei ole nii järgmistel:
1) pole Busch kunagi Lehola mõisa faktiline pidaja olnud,
kuna tema kohe pärast Lehola mõisa ostmise ja ostu lepingu krepos-
teerimist oma osa minu wolitajale ühes inwentariga äramüüs;
2) ei saa maareformi teostamise määrust § 45 nii mõista nagu
oleks kõikidel kaasomanikkudel rentimise eesõigus. Kaasomanikke
on sagedasti wäga mitu ja ka alaealisi, iseenesest mõista et wii-
mastele, niisamuti paljudele isikutele korraga mõisat väljarentida
ei saa, waid peab nendest ühe walima, ehk olude sunnil nendest
kõikidest mööda minema.
A. Buschi õiguste kohta Lehola mõisa peale on praegu tema
ja Ed. Lauri wahel kohtulik protsess käimas. Tallinna-Haapsalu
Rahukogu tunnistas et Buschil mingisugust õigust Lehola mõisa
peale ei ole. Asi on lõpulikult otsustamata, sest et Busch kaebas
Kohtupalati edasi. Selles kohtu aktis on ka leping mille põhjal
Busch oma osa Lehola mõisast ja inwentaarist Laurile äramüüs.
Arwel end rikastada.
Minu ettepanek on et Oktobri
kuust k. a. peale kõik kinniswarad
mis ümber kreposteeritud saawad
tuleks maksustada riigi kasuks
wähemald 50% ostu summast
seega saaks riik wähegi tagasi
mis ennem on maksude warjamise
teel pettusega omandadud.
Eesti hariduse- ja Abiandmisseltsi abiesimees; avaldanud a. 1928
"Välis-eestlase kalender-käsiraamatu 1929 ; Välis-Eesti Ühingu
liige 1930. a-st ja "Välis-Eesti" kaastööline 1929. a-st; Välis-
Eesti Ühingu korraldava toimkonna liige 1936-37 / ja praegu
H.H. /; algutanud ja teostanud "Eesti lugemislaua" Antverpenis
1925-27 ; algatanud "Välis-Eesti päeva" mõtte 1930.a.- Olnud tegev
paljudes seltsides ja ühingutes; Üleriikliku kaupmeeste Seltside
Keskliidu kirjavahetaja- liige 1932. a-st. - Teinud kaastööt
peaaegu kogu eesti ajakirjandusele, m. s. "Eesti Kirjandusele",
"Odamehele", "Orionile", "Kaubandus-tööstuskirja Teatajale",
"Eesti majandusele", "Üleriikliku kaupmeeste Seltside Keskliidu
Teadetele", "Laevandusele ja Kalaasjandusele" jne. - Avaldanud
raamatuina m.s. "Ühe vana üliõpilase mälestused I ja II"
/1928/, "Võõrsõnade leksikoni" /1929-30/, "Tudengi sõnastiku"
/1933/, "Ärielu manuaali" /1934/, "Suure võõrsõnade leksi-
koni" /1937/, varjunime Vidrik Viherväli all "Inglise-eesti
ja eesti-inglise sõnaraamatu" kahes köites ja lisaks rea
teisi leksikograafilisi töid.“-
-Lõpp-
Saadud "12" juulil 1940 a.
Lauajuhend Nr. 881.
Tempelmaks 1 kr. 20 s.
suuruses tasutud.
Registrator. ME.
RIIGI- KANTSELEI
Eesti Vabariigi valitsusele.
Elmar. Aalmann.
Uue-Jalametsa.
Koigi
Mina Eesti Vabariigi kodanik Elmar Aalmann
sündinud 12.mail 1918. aastal.
Pöördun oma palvega Eesti Vabariigi valitsuse poole.
Olen praegu alvas seisukorras.
Vabanesin 1. maiks 1940 a. Kaitseväe sundaja teenistusest
ja nüüd pean abielluma.
Kuid olen vaene käsitööline ja ei suuda omal jõul
Perekonna elu alustada.
Palun kas oleks Eesti Vabariigi valitsusel võimalik
mind toetada. 400 kroonise lainoga, 10 aastase tagasi-
maksu tähtajaga.
Loodan oma palvele Eesti Vabariigi valitsuse
vastu tulekut.
Paluja Elmar Aalmann.
ei ole, olen sunnitud, teid
paluma selleks samme astuma
ja Wabariigi Walitsuse poole.
pöörata weel minu poolt palwega,
Kuritegu mina toime selle aja
sees ei ole pannud, ja ei tee
seda ka tulewikus, kuid
meele heitel olen selle pärast
et, Walitsus ei wõtta minu
palwet kuulta, ega otsustamisele
on weel wiimane lootus.
teie, Majandus ministri, peale
selleks, et minu palwed
saawad aset leidma, ligemal
ajal, arwestades minu ammetid
ja majandusliku seisu korda,
linn on minul Wõeras ja
tundmata, siin mina tööd
ei leija, siin on ja elukutselisi
linna elanike nii palju
et, ei jaku neilegi tööd.
mis. weel mina ilma harituseta
Inimene pean tegema, wõimata
on liht töödgi, maalt tulnul
Palun; enda palwetele
wastu tulekut wõmaltata
Tallinnas 15. mai 1938.a
Wene-Balti asuntus
No 66-4
H. Jürine
Riigikantselei Sekretariaat'ile
8. VI. 38
Majandusministeeriumi
Üldosakonna direktor
Tõendan, et olen vastu võtnud Paide
linna alg- ja täienduskooli Juhatajalt
Härra J. Söödor'ilt 21. dets. 1932. a.
Härra Riigivanemalt Paide Linnapea
Härra G. Perli kaudu saadetud kin-
gituse, ühe karbi šokolaadi.
Aupaklikult tänades
Aino Herman
P. l. algk. IIIa kl.
õpilane.
Härra prof. J. Uluots
Tervitus Eesti vabariigi 22. aastapäevaks
Teie, Kõrgeauline Härra Peaminister, olete
otsekui Kalevipoja ja Lembitu järelkäija. Mina
isiklikult ja kõik isamaa pojad ja tütred soovivad
Teile parimat õnne, raudset tervist ja suurt jõudu
meie armast-kallist isamaad ja riiki ülesehitaval
tööl, kui ka isikliseks hüvanguks eraelus. Läbi
raskete aegade valguse ja päikese poole. Eesti rahvas,
aga eriti just meie noored austavad ja armastavad
Teid jäävalt üle kõige. Kogu oma rahvale olete
Teie ilusaks, õilsaks eeskujuks. Teie kõrgeauline nimi
on jäädvustatud kuldsete tähtedega ajalukku. Ma
tean seda, et Teil on määratult palju asju juhtida,
ja korraldada. Riigitüüri hoida ja juhtida ning
sõita mööda õiget rada, see amet on kõrge ja ilus amet,-
aga vaevarikas ja raske. Pinev olukord riigielus, sõjad,
ma usun, et see kõik võtab lõviosa ajast
soovin, et Kõigevägevam annaks Teile
suurt jõudu nüüd ja edaspidi, ikka ja alati,-
Eesti riigi ning rahva juhtimisel. Siis võib
kõigiti kindel olla, et meie jõuame peagi
läbi raskuste tähtede poole.
Teie kangelaslikud - patriootlikud teened
on nii suured. nad on hindamatud.
Hääd õnne! Õnne Eestile! Aupaklikult
SA OLED OMA PRAEGUST VÕIMU KURJAST
JA ALATULT TARVITANU. RAHVA NEEDU
JA PÕLGUS ON SELLEPÄRAST SINU PÄÄL !
EESTI RAHVAS ON VÕIDELNU OMA VABADUS
EEST JA SELLE KÄTTE VÕITNU
TA TAHAB ENESELE VABALT VALIDA ÕIGET
JA AUSAT JUHTI JA TÕELIST PEREMEEST
JA SIIN SINU KATSED VÕIMU ENESE JA
OMA KAMBA KÄES VÄEVÕIMUGA ALAL
HOIDA - PARATAMATULT NURJUVAD JA
SA SAAD OMA ÄRA TEENITUD KURJA PALGA
AVALDA SULLE OMA VIHA JA PÕLGUST
SINU JÕHKRATE TEGUDE EEST JA
USU KINDLASTI, ET SU PÄÄVA
OM PEA LOETU
KURJA EEST SAAB SULLE KURJAGA
TASUTU
SUUREMA PÕLGUSEGA
"VABA EESTI KODANIK"
21/III 34 A.
2.) Beeringi wäin on süüdi, et Waikse
ookeani põhja rand niiske ja külm on.
siit pääseb Põhja jäämere jää wälja ja jahu-
tab sulades ümruse ära; see wäin tuleks
kinni sulguda. Wäljarändajaile awaneks
hiigla pikk rannamaa, mille pikkus arwates
Vladiwostokist Wankowerist saadik on
umbes niipalju, kui Londonist Irkutskini
3.) Et Põhjajäämerd lahti sulatata oleks
Golfstromile tarwilik suuremat hulka
sooja wett, mida wõimalik oleks nõutata
Gibraltari wäina kinnisulgemise teel;
siit kaudu neelab Wahe meri Golfstomi
kuuenta haru, mis Euroopa kaldale pöö-
rab täielikult ära, kuna see siit wabanetes
pöörduks wast ehk põhja poole. Ka saaks
lisa Waiksest ookeanist, sest wiimasel on
weepind Kesk-Ameerika kohal sugu kõrgem
kui Atlandi ookeanis ja sügawa kanaali
abil saaks seda juhust tarwitata.
J. Pulk. Taewaskoda.
Maimu Kallas
Orajõe- Kabli 6-kl. algkool.
27. V 1936. a
Kõigile on tuntud Eestis nime Konstantiin Päts, sest on ju ta meie pragune
Riigivanem. Palju on ta ohverdanud noorele Eestile ja selle rahvale. Juba siis,
kui eestlasi loeti ühes oma maaga Venele kuuluvaks, astus ta julgemalt kui
teised välja Eesti hääks. 1902. a. alates oli ta "Teataja" toimetajaks, selles lehes
astuti kindlamalt kui "Postimehes" Vene vastu välja. Eriti pani ta rõhku siis
rahvustunde süvendamisele ja rahva majandusliku olukorra parandamisele.
Rohekesti tähelepanu tundis ta tööstuse ja kaubanduse vastu. Tollal astus ta
võitlusse ka sakslaste vastu. Ühinedes venelastega läks eestlastel korda saada Tal-
linnas linnavalitsust enda kätte
Rahvajuhina peab kannatama palju raskusi ja tihti panema elu kaalule.
Nii oli ka Konstantiin Pätsiga. 1905. a. mõistis Vene valitsus ta surma,
kuid tal õnnestus põgeneda välismaale, ja pääseda. Aastad möödusid. Jällegi
astus ta kodumaa teenistusse. Peale iseseisvuse väljakuulutamist 1918.a. 24. II
usaldati vabariigi juhtimine kolmelikmelise Päästekomitee kätte. Ja need isikud
olid J. Vilm, K. Konik ja K. Päts. Kontstantin Päts oli siis peaministriks
Kuid okupatsiooni aeg pidi ta ennast peitma "põrandalla." Kuid hiljem
vangistati ja saadeti Saksamaale sõjalaagrisse. Vabadus-sõja ajal oli ta riik-
lik juht ja peale sõda valiti ta esimiseks Riigivanemaks.
Iseseisvuse ajal on ta korduvalt olnud Riigivanem. Ka praegugi seisab
ta riigi eesotsas. Tal õnnstus suruda maha vapside mässukatse, millel oleks
olnud halvad tagajärjed. Ka teeb ta palju parandusi põllunduses, ka toetab
ta soodekuivatamist.
Sündinud on ta 1875. a. Tahkurannas, möldri pojana. Hariduse sai ta
Riias vaimulikus seminaris. ja lõpetas Tartu ülikooli õigusteadlasena.
Meie ajaloos säilib alati Konstantiin Pätsi nimi. Alati tunneme teda hea
ja julge riigijuhina, kellest meiegi, kasvad noored, võime võtta head eeskuju.
N 1.
mõningate muudatustega.
Vabariigi Valitsus'ele.
Eesti kodaniku
Alfred Kaarl'i p. Sarrik'u.
elukoht Tähe t. 80 -2.
Seletus - Palve.
Mu mitmekordsele eraasjasse puutuvale õigustatud järelepärimisele, ei ole
ma senini vastavat vastust saanud, ei välisministeeriumilt ei ka Eesti pangalt
Tallinnas. Seesugune olukord nõuab kohest selgitamist.
Kuna siin on tegemist välismaal ärateenitud kullaavastamisetasuga, siis
peale täieliku selguse saamise mu tasu kohta, oleks mu tulust tunduv kasu ka Eesti
Vabariigile, kui mainitud asjas suhtutakse ausa kodaniku õigustele vastavalt.
Eelkõige ma pean tarvilikuks teatada enesest järgmist: olen aus ja õiglane.
Eesti kodanik, sündinud 1883.a. Võrumaal ausate vanemate pojana. Kohtu poolt olen
karistamata ja poliitikaga üldse tegemist ei ole teinud ei varem, ei ka Eesti iseseis-
vuse ajal. Ameti poolest olen pearaamatupidaja - organisaator. Olen töötanud (Petrogradis)
Leningradis, suurtes tööstus ja kaubandusettevõtteis 18 a. Eesti Vabariiki tulin optandina
1920a. Eestis olen töötanud mitmeis eraettevõtteis oma ametialal.
Mu seletus on järgmine:
Elades Tallinnas, ma uurisin 1928a. üht vana ajaloolist raamatut, milline
on väljaantud kolmsada nelikümmend aastat tagasi. Selles raamatus on nimetatud kohad
kus vanal ajal olid rikkad kullaväljad Aafrikas, milled nüüd kuuluvad Briti riigile.
Ma tulin omapärasele õnnelikule mõttele, et vanal ajal oli kullatootlemine primitiiv-
ne ja seepärast võib vanades kullaväljades leiduda kohti, kust kulda veel otsitud ei olegi
ja ma kirjutasin sellest Briti kullakaevanduste konsortsiumile. Briti konsortsium
omas vastustes avaldas mitteuskumist minu teatamise kohta, samuti ei uskunud
ka teised isikud kellele ma kullaleidmise võimalusest vanades kullaväljades teatasin.
Saadud "26" sept. 1934a.
Lauajuhend No 2094...
PÄRNU EESTI
KURTTIMMADE SELTS
"WAATA."
"12" juulil 1934 a.
No. 233.
Kõrgeaulisele
Härra Riigivanemale
Kõigealandlikum palve!
Pärnu kurttummade selts "Vaata", et
koguda ainelist jõudu oma sihtide teostamiseks,
s.o. kurttummade ainelise ja hariduslise tasapinna
tõstmiseks on sunnitud korduvald pöörama kuuljate
kaaskodanikkude poole abi palumisega. Ka praegu
on seltsil käsil sarnane korjandus. Seel kuhul
julgeme pöörata ka Teie Körguse poole kõige-
alandlikuma palvega, seda korjandust edendada.
ühe võimaliku tuetuse määramisega Teie
käsutusel, ulevaist summadest.
Kõigealandlikumad palujad.
Esimees: H. Ollinor.
Sekretär: M. Tiidermann.
kaitseministeeriumist, kui hra kindral Reek, kaitseministri kohustusi täitis.
Teie hra Riigivanem ei leidnud tarvilikuks, või ei olnud see Teie võimuses,
selles sündmuses minule abiks ja toeks olla. Ei ole tänini mina ei mingisugust vastust
saanud, ei ka mitte need kolm tõendavat tunnistused, minu mitmekordsete palvede peale
tagasi saadetud. Viimane, ja kolmas minu palvekiri on saadetud Teile hra Riigivanem
16. aprillil, 1931 a., tähitud kirjaga, postikviitungi 555 N. all, ja tänini ei ole
saabunud ka vastus, selle palvekirja peale. Ei ole see minule mitte enam tähtis ega tarvi-
lik selle vääriline olla, et teie hra Riigivanem minule vastaksite kõige minu minevikus
saadetud palvekirjade peale. On leidunud inimesi, kes minule abiks ja toeks tahavad
olla, hindavad mind selle vääriliseks, et mina kui 50 % töövõime kaotanud isik,
nende abi ja toetust vajan, oma inimliku õiguste jaluleseadmiseks.
Minu ainukene ja viimane palve oleks veel Teie poole hra Riigivanem,
et Teie, ilma vastuseta minule need kolm tunnistused, mis juurde lisatud minu
kirjale, 24. XI. 30 a. tagasi saadaksite juba lähemal ajal. Ei oleks põhjust ega õigust,
neid, minu huuvide kaitseks, keelduda tagasi andmast, kus mina õnnetu ja haiglane
inimene, Teie otsuse põhjal tänini, ilma mingisuguse abi ja toetuseta, oma raskeid elu-
päivi pean mööda saatma, ja minust need viimased kaitsevõimalused, isegi minu omandus
minu tunnistused, minule mitte tagasi ei saa võimaldatud.
Palun veel kord, seda minu ainukest palvat rahuldada.
R. Lemthal.
Tallinna, 20. jaan. 1932 a.
luba saamiseks sisse andis. Kuid Põllutöö ministeeriumist oli Ed. Lauri
le 16. juulil 1919 a. nr 3117 all järgnev wastus tulnud:
"Wastuseks Teie palwe peale, lubada kreposteerida Teie nimele Teie
"äiast August Buschilt Teile kingitud mõttelist poolt Teie ühies
"omanduses olewast rüütlimõisast "Lehola" teatab Põllutööministeeriumi
"kantselei, et ministeeriumi juures asuw Maakommisjon otsustas
"30. 5. 19. Teie palvet tagasi lükata. - "
Seda wastust pidas minu wäimees minu eest saladuses, ehk mina
küll kuni oktobrikuuni 1919. aastani Lehola mõisas alaliselt wiibisin. Alles
1920 a. aprillikuus sain ma sellest isikliselt Põllutööministeeriumi kantseles
wiibides juhtumisi teada ja lasin sellest eitawast wastusest omale amet-
liku ärakirja anda.
Nüüd, kus kõik katsed, Lehola mõisat oma wäimehe õpetatud agr.
Ed. Lauri, ainuomanduseks kreposteerida lasta, nurja oliwad läinud,
nägin ma ainust pääseteed selles, et seda nii enne kui pärast oma
wäimehega koos rendi/alusel edasi pidada ja teatasin sellest ka wiimasele
niihästi ametliselt 19. aprillil 1920 a. notarius N. Riesenkampffi läbi,
kui ka kirjaga 25 aprillist 1920 a otseteed. Kuid sellest hoolimata tuli
mulle wannut. adw. Artur Beekilt järgnewa sisuga kiri, mis 30. IV 1920 a
kuupäewa kannab:
"Herra A. Buschile
Rakwere.
W. a. herra!
Minu wolitaja hra. Ed. Laur palub Teile teatada, et tema Teie käest
Teie osa Lehola mõisast ära on ostnud jaan. k. 1918 a. ja sellepärast
kohustatud ei ole Teile mingisugust aruannet andma.
Ta tegi minule ülesandeks selle ostu-müügi lepingule wormilikku
"kuju andma Sellepärast palun minule 2 nädala jooksul teatada
Kas olete Teie walmis wormiliku müügi ja ostulepingule notariuse
juures alla kirjutama ja kunas oleks Teile selleks kohane aeg."
Selle peale kostsin mina hra Ed. Lauri wolinikule, wannut. adw. A. Beekile
oma kirjas 8 maist 1920 muu seas:
"... Nõnda ei ole meil siis kõige paremal tahtmisel korda läinud
olen suutnud. Peale jõulut oleme
mõlemad tööta. Tema kingsepa -
mina kübaraalal.
Kallis riigiisa! Nüüd Teie
teate meist mõlemist. Palun
Teid rohkem tema eest, kui
enese eest. Ärge jätke tähele -
panematta minu kirja, mis mul
palju vaeva maksis, Teile
kirjutada. Ma ei tahtnud
Teid tülitada, sest tean, et
Teil on tähtsamaidki asju ees
õiendada kui kahe inimese
saatuse otsustamine. Palun, ärge
olge mulle pahane, et kirjutasin
Teile. Mõtelge, et olen paat, mida
lained viskavad kogu aeg vastu
kaljuseina, ikka jälle uusi haavu
lüües. Ma tean Teie olete
nii hea ja aitate meid
nõuga ja jouga.
Jään Teie vastust kannatlikult
ootama. Eesti riigi truu
Linda Niinemäe
eluk. Tallinnas
Kristiine 6 - 6
lisan kirjale margi vastuse jaoks.
antkem nendele käsk,
et meie ei tarweta
vaendlase abi tema
enda vastu, kas saatan
saatana vastu sõdib?
Eesti Valitsus ja rah-
was lookem täiesti ains
Jumala ja oma Issanda
Kuningate Kuninga
abi peale, kes Taewa ja
maa ainus Käskija ja
Valitseja on.
Püha Issand Jumal
aidaku ja kaitsegu
Teid ja õnnistagu teie
tööd Tema Püha Nime
auuks ja Eesti rahwa ja
maa õnneks!
15. Okt. 1939.
ülem Laredei teadsid, keda Sõjawäe Ringkon-
na kohus minu palwe peale wälja ei
kutsunud. Pealegi asub Haapsalu linn
minu elukohast peale 70 wersta kaugel,
kuhu tiisikuses haige inimene, nagu mina
wankri peal sõita ei saa, sest et
iga sugune põrutamine kopsust vere
wälja lööb, mida ainult arsti abil
wõib kinni panna. Ka ei kutsunud
Sõjawäe Riigkonna kohus wälja minu
poolt ülesantud tunnistajaid Kustas
Eisbeki ja Mihkel Kaimaki, kes minu
haiguse seisukorda wiimaste aastate
jooksul tõendada oleks wõinud.
Ühtlasi ei pannud sõjawäe Riigkonna
kohus tähele, et mina, kui paranda-
mata tiisiku haige, Lääne maakonna
rahwawäe kommisjoni poolt sõjawäe
teenistusest täiesti wabastud olen,
haiguste nimekirja § 63 põhjal, mille
üle kommisjoni poolt mulle tunnistus
N 134 wälja antud, vaid mõistis nüüd,
kui sõjawäe teenistusest kõrwale hoidjat
ja väejooksikut, kaheksaks kuuks
türmi, mis sugune karistus, minu paran-
damata tiisikuse pärast, juba minu
kohta surmanuhtluseks tuleb lugeda.
Väga austatud härra Peaminister!
Hra Peaministri poolt on antud veebruarikuu algul eeskiri-
mille järgi peavad vakantsed kohad riigiasutistes välja
kuulutatama. Arvan, et see on tehtud soovist, anda võima-
lust riigiaparaati juhtida suure töövõimega ametnkke
ja kõrwaldada kohasaamisel onupoegi ja tutvuste jne.
mõju.
Tahtsin siinkohal tähendada, et nimetatud eeskirjas
on jäänud suur lünk mis lubab vakantseid kohti täita
ilma neid avalikult välja kuulutamata. Nimelt on
lubatud asutise piirides teha edutamisi. Seega on
võimalik asutistesse kogutud onupoegi eesõigustatult
edasi edutada ja tuua asutisse ajutisi tööjõude,
praktikante jne, keda hiljem saab nimetada soovi-
tud kohtadele. Kandidaatide võistluse printsiibist
saab kõrvale hoida ka igaaastaste koosseisude täienda
mise seaduste abil, kus madalam ametnik paigeta-
takse kõrgemale kohale seadusega - ilma võistluseta.
Peale selle on veel moment, mis lubab ka välja.
kuulutatud kohale kandideerijate seas; puhastustööd
teha sellega, kui asutise juhataja või ametisse kinni-
taja ülemus tugevamad kandidaadid kõrvaldab
väitega, et nendega ei saavat asutise juhataja jne.
koos töötada, või mõnel muul säärasel põhjusel.
Säärast selektsiooniviisi" peaks kuidagimoodi pidurdama,
näit. nõudes ametisse kinnitamisel säärasel juhul veel
täiendavaid andmeid kandidaatide kohta, või lubades
Erialalist tööd mina õppinud ei ole.
Oma jõuete kohast tööd nagu piirivalvesse,
tollivalitsusse, politseisse jne vaatamata minu
palvetele minule antud ei ole.
Palun Teie kaasabi ja toetust, et minule
saaks määratud vastav pensiooni, ehk kui
leitakse, et minu tervis küllalt hea on siis
saaks antud minu teenistuskäigule vastasv
teenistus.
Tallinnas, 31 märtsil 1938.
J. Tasuja
Reserv. n. ltn.
eluaastatesse. Tahaksin asutada kodu, kuid
ei suuda seda. Selleks palungi Teilt kaasabi
et mul võimalduks leida kohast teenistust näit.
kuskil vabrikus. Tahaksin meeleldi Tallinna
et seal abielluda kellegi kohaliku käsitöölisega
Jään peatselt lootma Teie armule, ja
tasuks minu tänumeel kogu eluaeg
Pärnus, 11. dets. 1935. a.
J. Jürine
Adr.: Laatsareti t. 5
Saadud "21" juuni 1939 a.
Lauajuhend Nr. 420
Vabariigi Valitsusele
Ma olin tõesti väga liigutatud ja mulle otse
tungisid südamesse Teie poolt saadetud tervitused
Audru Põllumeeste Seltsile, tema lipu õnnistamise puhul,
milliseid meile edasi andis valitsuse esindaja dr. E. Terasmäe
Antku Jumal, kõigile valitsuse liigetele, körged aateid
raugemata jõudu ja tahet edasi arendada Eesti kodu
kaitsku ta Teid ja meie kallist ühist isamaad, et see
ikka jõudsalt ja hoogsalt edasi areneks kasvaks ja kosuks
Ma palun kõiki väga põrgesti lugupeetud valitsuse
liikmeid vastu võtta, minu isikliku Audru Põllumeeste
Seltsi ja usun, et kogu Audru Põlluharia rahva, pari-
ma soojema ja südamlikuma tänu, see eest et Teie meid
meie lipu õnnistamise puhul lahkelt meelde tuletasite
Aug. Lelle
Audrus, 15 juunil 1939a.
Audru Põllumeeste Seltsi
Saadud 22. dets. 1932.
Lauajuhend No 3101
Riigivanem Hra Päts
Poleks kunagi uskunud, et tuleb niisugust sam-
mu teha, kui nüüd seda teen. Midagi pole
teha - häda ajab härja kaevu - ütleb vana sõna.
Nii on ka minu viimane katse Teie poole.
Olen läbikäinud kõik oma tuttavaid, et
abi saada, aga kõik on asjata olnud. Kes on
maad ostnud, kes maja, kas midagi muud.
ostnud j.n.e. Midagi ei ole teha, kas mine Vargile
Südame tunnistus aga ei luba seda
1931 aastast kui teenistusest vabanesin hakkas minu
elu järjekord alla mäge minema ja ei jõua oma
jõuga kuidagi pidama jääda, peab keegi aijutiselt
aita. Olen naisemees.
1922 a. ja 1923a. teenisin E. T. K.'us laduhoidjana
kust 1922 a. üle läksin k/M. "J. Puhk ja Pojad'e" juure.
Ühe aasta viibisin Narvas ärijuhi abina ja kassa-
pidajaks, siis viidi mind üle Petseri kontori ärijuhiks
Petseris juhtisin J. Puhk ja Pojad'e kontorid viis aastad,
s.o. kuni 31. XII 1930 aastani. Juhtisin äri nii, nagu
see oleks oma olnud. Kõik oma jõu panin selleks,
et aga sisse töötada k/M. J. Puhk ja Pojad'e jahud.
Mis mul ka korda läks. Viie aastaga oli välja -
tõrjutud konkurentsi jahu ja kõik kaupmehed
olid sunnitud ostma Puhkide jahusi. Oma
vaevarikka töö eest, selle asemel, et kiitust saada,
vallandati mind detsembrikuus 1930 a. Ja sest
saadik, kuni tänaseni päevani ei saa jalgu alla
Ei ole mul Tallinnas tutvust, et võiks teenistust
leida praegusel kriisi ajal. Ei ole ka onusi, kes
võiksivad aidata.
Minu vallandamiseks J. Puhk ja Põjade juurest ise-
äralisi põhjusi, minu teada, ei olnud. Kiri vallan-
damise põhjustega on siin juures. Kuna kaks teist
Minu abikaasa on juba kauem aega haiglane, olen oma teenis-
tusest poole tema ravimiseks kulutanud, kui ma nii veel edasi jõuaks
siis võin loota et päästan tema tervise, kannatab verevaesuse ja raskete
peavalu hoogude all, kuid see nouab veel hulk raha ja nii vähese teenis
-tuse nagu talvel on mul raske arsti ettekirjutuse järele toimida.
Ühtlasi mõjub see ka minu tervise peale, olgugi et olen praegu hää
tervise juures, halvad ilmastiku olud raske leiva ja tööriistade kott
ning kauge maa mõjub lugu kui metsas särgiväel tööd teha.
Möödunud sügisel asusin linna elama kuna varem olin maal
linna tuleku põhjustas abikaasa arstimise paremad võimalused
kui seda oli maal on kõik kättesaadavamal, ma ei taha mitte
siit abi saada nagu mõned linnatulekuga seda loodavad,
tahan ausalt ja oma jõul elada, Kuid siiski vajan hra riigivanem
Teie kaasabi, mitte puht rahas, vaid Teie hääd soovitust. Olen
ammu lootust hellitanud kord kindlapalgalist ja kestvad ala
leida. Olen veendumusel et Teie võite mind minu perekonna
suhtes tõesti õnnelikuks teha ja kui see mitte võimalik ei ole
olen ka siiski rahul. Ma ei vaja rikkust see on vaesel alati
on õnnetuseks, tahaksin nii et saaks korralikult ülemate kohus
-tused ära täita ja omaga lahedalt välja tuleks. Loodan et saadate
mulle õnne oma kaasabi näol, paluksin väga kui võimadate mulle
kas raudteel ehk jälle postivalitsuses väiksemapalgalise koha, eelistan
väga kirjakandja ametid. Meie kodulinnas Viljandis on üks kirja
kandja koht vabanemas, läheb pensioonile, kas mul oleks võimalus seda
kohta saada Teie kaasabil? Või jälle raudteele, loodan et esitate
mind kuskile, tahaksin väga kirjakandjaks Viljandi sest olen siin
Linnas kui oma kodus. Tänu tundes Teie vastu kaasabi eest kui
koha saan, siis tahan ka oma kalli kodumaa vastu oma kohustusi
täita, annetan iga kuu saadud palgast 5 kr. allveelaevastiku siht-
kapitali hääks niikaua kuni näen meie ühiskondlikku kodumaa
kaitsed täis hiilguses, sini - must - valge lipu all. Ühtlasi avaldan
kahetsust et ei ole enam sõnu millega Teid ja hra Ülemjuhatajat
tänada kodumaa päästmise eest röövlite käest kes liikusid kui
doominod rahva keskel. Tahan olla oma kohustustele truu mida
mida ma võtan ja jõuan kanda
Lootma jäädes.
Vold. Laane
16. III 36.
andis toll korral palju varustust, hobuseid ja mehi
Kuperjaanivi staabile, mis asus see kord Tartus.
Lühikest aega olin ka Kuperjaanovi staabi majanduse ülemaks.
Peale Tartu puhastamist enamlastest, asusin, kui vanem
posti ja telegraphi ametnik, Tartu post kontorit korralda-
ma. Lühikese aja pärast määrati mind jälle, kui kiirtöö-
tajat juristi, Vägede Ülemjuhataja päeva käsuga 2-se diviisi
staabi, kus töötasin sõja lõpuni.
2-se div. staabi likvideerimisel saadeti mind reservi,
lubati endine koht tagasi Tartu postkontoris, kuid
tänaseni pole seda andud. Olen palveid saatnud ja isik-
likult posti-telegr. peavalitsuse direktori juures käinud. Lubati.
Peale vabadus sõja olen elanud Tähtvere vallas Lüdimuse
talus põllutööjuhatajana. Organiseerisin Tähtvere valla
põllumeeste kogu, olles p-k abiesimeheks ja alatine kirja-
Pööran nüüd alandliku palvega Teie poole, auväärt härra
Riigivanem, võimaldage mulle endine koht Tartu
postkontoris. Olen abielus praeguse Tallinna-Harju prefekti
N. Reimanni õega, kelle õed ja vend elavad Tartus. Siin
oleks võimalik leida ühiselt korterit ja kus võiks ma
oma 3 pojale anda vabamalt kõrgemat haridust,
kui seda maalt teha saab põllutööga.
Poleks ma mitte kiirtöötaja olnud, mind poleks mitte
nii pillatud ühest teise ja ma oleks vahet pidamata
töötanud Tartus, nagu teised minu endised ametivennad.
Kõiki omi lootusi Teie peale pannes, väga auväärt
härra Riigivanem, jään lootma
Sügava kumartusega
Jaan Kama
Tähtvere v. Lüdimuse talu.
väikse normika läpi. normi
säätia tehku proovi siis näeb
kas saab läbi, otsige läbi suur ja
väike kaupmeste elu kohad, ehk
suvi vilad, kulatagu järele
kes on suurtel viisil ostnut kokku
suhkurt ja nüid müivat 85-90
senti kilu, kas tõesti valitsus nii
jõuetu et piiri panna elu kalitu-
sele, kus viib see elu kalitus.
Kas meie kallis Eesti ei ukku
wiimaks nii, usguke meie kallis
kodu ma läheb teistese kättese.
õige pikamesi sam samult.
mu unenägu on osalt juba täitunud
Kirjutasin kort enne seda pööret
ühe valitseia ligmele. ja nüid on
osalt täide läinud. Jumal oitku
ja kaitsegu meie rahwast ja
maat, siin ei aita enam
sõia säätus. siin aitab I
saadud 9. 4.
Saadud "6" apr. 1935a.
Lauajuhend No 115.
Riigivanem.
No 115...
10/4-35
2 31
Lubage mulle au tervitada Teid, auväärt härra
Riigivanem, kui esimest ausat Eesti riigi kodanikku,
kes kindla käe tõstmisega lõi õiglase riigi korra, hävi-
tades riiud ja tulid, mille tõttu riigi majanduslik elu
hakkab õitsema.
Julgen ühtlasi Teile, auväärt härra Riigivanem, ette
kanda oma isikliku alandliku palve.
Olen endine posti ja telegraphi ametnik. 1894 a nimetati
mind Tallinna posti ja telegraphi kontori ametnikuks, kus
peale hariliku töö õppisin telegraphi apparat Juusa tööta-
mise nii võrd ära ja sooritasin I järgu kiirtöötaja eksami.
1910 a määrati mind Tartu post kontori, kus avati
tol korral Juusa apparat. Siit suve kuudel komandee-
riti mind tihti, kui I järgu kiirtöötajat, suurematesse
rahva kogumise kohtadesse, nagu Nischni Novgorodi jarmarkale,
Tsarskoe Selose tsaari pidustuste puhul.
Ilma sõja lahti puhkel sain kohe jälle käsu, kui kiirtöötaja,
sõita Lõuna väerinda II korpuse staabi, kus reisisin läbi
Galitsia ja Rumõnia, töötades vahet pidamata sõja lõpuni
eelnimetatud staabis. Langesin vangi ühes terve korpu-
sega, kust aga imelikul kombel, tänu ühele austria
sõjaväe ülemale, pääsesin ja suurte jõupingutustega
1918 a kodumaale jõudsin, asudes elama Tähtvere valda
Tartu külje alla. Siin määrati mind varsti Tähtvere
valla Kaitseliidu ülemaks. Kuperjaanoviga ühendust
pidades organiseerisin Eesti kaitse väge. Tähtvere vald
12. dets. 35
Riigivanem
Tean ja usun Teie võimeid ning
häätahtlikkust riigi juhtimisel, usun, et
võite sammuti juhtida üksiku inimese
elu, ja sellest väljaminnes pean õigeks
oma praeguse teguviisi
Kui Eesti poeg, armastan oma
sünnimaad - maad ja taevast- nende harmooniat
tahaksin vaadelda kaua ... Armastan
õiglust, ei taha rikkuda oma elu
kergemeelselt, nagu paljud. Veel armastan
kodu ja vaikust - õnne.
Juba noorena kaotasin töötades tervisse,
saades kroonilise kurgu katarri, pean
hoiduma nüüd üleliigsetest pingutustest
ja külmast. Mul pole võimaldunud
õppida ühtegi kutset, millega teenida
ülalpidamist. Elasin senini maal, olles
mängiaks mõnedes jatsides ja osalt elatasin
sellest. Nüüd olen langenud äärmisse viletsusse
Leian, et kõlban veel elule, kui saan
kohase töö. On viimane aeg vaadata
tõsiselt ellu. kuna olen jõudmas keskmistesse
härra riigivanem!
Palun lahkelt vabandust, et ma Teid
oma palve ja kirjaga tülitan. See mõtte, et
Itaaliasse täendama sõita on minus juba
ammu maad võtnud, ning seda on mulle
igaltpoolt päris pääle kippuvalt soovitatud,
kuid selle asja läbiviimiseks on olnud
ikka ja alati rahapuudus.
Ka praegusel korral tean, et see palavam
soov mul täide ei lähe just mainitud
põhjusel, kuid siiski sisetunne tiivustas
Teie poole palvega pöörama.
Olen tähelpannud, et kodumaal oma
häält täiusele viia on võimata ja ma
kardan usaldada oma häält asja-
Saadud "30. X 1937a.
Lauajuhend nr. 259.
Härra Riigihoidjale.
Arusaades sellest suurest tähtsusest,
mida omab õppetöös Teie poolt koolile
kingitud "Eesti Entsüklopeedia, Asuküla
algkooli õppenõukogu palub Teid vastu
võtta suurim tänu sarnase kõrgeväärtus-
liku annetuse eest.
Ühtlasi soovime Teile palju tervist
ja raugemata jõudu, et suudaksite meie
armast kodumaad juhtida parema tuleviku
poole veel palju aastaid.
Asukülas, 25. oktoobril 1937 a.
Õppenõukogu juhataja.
Liikmed: A. Leo
Tallinn, 8I 1940 17
Härra Peamimistrile.
Saadud "9" jaan. 1940 a.
Lauajuhend Nr. 1212
Apteeker prov. P. Stockmar'i pärijate
lese Amata Stockmar'i sünd. Kull
ja tütre Ingrid Stockmar'i
(Simuna apteek, Virumaal)
V. lg. Hra Peamireister!
Oleme esitanud härrale sotsiaalministrile palve, et
surn. apteekri prov. Paul Stockmar'i teitrele stud. pharm
Ingrid Stockmar'ile lubataks Simuna apteeki edasi-
pidada, kuni tema on lõpetanud Tartu Ülikooli rohuteaduse
alal ja omandanud täielikud rohu teadlase kutseõigused,
s.o. apteeki pidada ja juhatada, sest pärijate apteegi-
pidamise õigused ilma selle pikendamata lõpevad
3 märtsil s.a. Minu mehe ja isa viimane soov surivoodil
oli, et tema lapsed õpiksid rohuteadust ja jätkaksid
tema kutsetegevust apteegis Simunas.
Vabamüügi apteekide seaduse põhjal on härral
Sotsiaalministril õigus vastavat pikendust anda apteegi-
pidamise ajutiseks jätkamiseks. Vabamüügi apteekide
avamise seaduse mõte ongi, võimaldada apteekrilastel
isa järglasteks saada s.o. et meil tekiksid põlised
apteekrite perekonnad, kes jõuaksid apteegiasja Eestis
jõudsamalt edendada.
Sellest Teile teatades, palume Teid toetada meie
südamest tulevat palvet, et Sotsiaalministeerium meile
vastu tuleks ja võimaldaks apteegi jäämist perekonna
kätte, kuna selle liige, surn. P. Stockmar'i lihane tütar
Ingrid Stockmar õpib rohuteadust ja soovib kõigest hingest
jätkata isa kutsetegevust tema apteegid Simunas.
Kõige austusega Amata Stokmar sünd. Kull.
Tempelmaks 1 kr. 20snt
Ingrid Stockmar, stud. pharm.
ME.
-4 -
tatav härra professor J. Uluots, minu senist ülejõu käivat,
kangelaslikku tööd hinnata sellega, et mulle Eesti riigi
teenistuses arvaneks väiksepalgalinegi võimetele vastav
koht, et ma ei lämbuks töökoorma all, mida enne mind
kindlasti keegi pole kandnud meie Eesti vabariigis.
Aga kuna selle palve täitmine Teil kindlasti
käib üle jõu, siis palun see kiri pidada lihtsaks infor-
matsiooniks olukordade kohta, mis valitsevad Eestis.
Eitavat vastust palun mitte saata, sest see täien-
daks vaid eitavate vastuste nagunii juba suurt kollektsiooni-
Lepin meelsamini teadmisega, et asjad jäävad endisteks.
P. S. Lisan veel, et oma 25-aastase kultuurtegevuse jooksul
pole minule osaks saanud mingeid erakorralisi toetusi, abiraha-
sid, riigi- ega elustipendiume; kõik minu enese kulul teostunud
õpingud kodus ja võõrsil on teostunud minu enese kuhul ja
jäävadki kindlasti amortiseerimata, Eesti avalikkusele aga
kindlasti on olnud minust kasu rohkem kui mitmist sajast
ühiskonna kulul õppimist ja siis hiljem riigi poolt kõrge-
palgalise kohaga varustatud "tegelasest." Viimaste aastate jooksul-
wöörsõnade leksikon, Inglise-eesti sõnaraamat/ lugenud soovitatud
teoste hulka - mina pole saanud rohkem kui näljahonorari.
H.H.
naesterahvas ei julge kellegi poole pöörata, arvasin
et Teie olete ikka kõige targem, ja puistan oma südame
Teile tühjaks. Ma oleks võinud tuhat allkirja saada
sama suguse arvamisega, aga ega see vist ei tähedaks
midagi.
majaomanik Tartust
Leida Kõiv.
20 okt.
4. 03. 40
Asunduse 21-2.
Saadud "7" märtsil 1940 a.
Lauajuhend Nr. 1587.
Meeleheite sunnil kirjutan Teile
lugupeetud härra professor. Kuulun
sõjaväelase perekonda ja armastan oma
isamaad, kuid see mis näen enda ümbruses
on niivõrd masendav, et hävitab kõik lootused
meie rahva tulevikule. Mõtlen kohutavat
alkoholi tarvitamist.
Vabariigi aastapäeva eelõhtul jalutades
Lasnamäelt linna oli kogu Tartu maantee
täis taaruvaid ja inetult räuskavaid mehi.
Kõrtside ja viina kaupluste ees tuigerdasid
klaasistunud silmadega nooredmehed kelledest
ma paljusid tundsin kui korralikkude ja
kainete vanemate lapsi, kes nüüd on loobunud
töötamast, andunud joomisele, vargusele j. m.
kuritegevusele. Tundsin piinlikku häbi vastu-
tulevate N. Wene sõjaväelaste ees kes joobnuid
vaatlesid võõrastades.
Kui elada agulis ja näha päevast
päeva naisa ja lapsi otse ebainimlikult kannatamas
viina pärast - siis teie saate küll aru minust,
et minner tänavat pidi, nutsin häbist ja valust...
Saadud "11. V 1937a.
Lauajuhend nr. 386.
Olen oma peale julguse võtnud paluda Teid,
härra Riigivanem, mind isiklikult vastu võtta, minu
varanduse rekvisitsiooni asjus, mis juba 21 aastat kestab.
Püüan lühidalt äraseletada, mikspärast mina sarnase
palvega otsekohe Teie poole pööran, aga mitte vastava asutuse
Minu varandus on Tartu linnavalitsuse poolt juba
21-he aasta jooksul rekvireeritud (sõjavae jaoks). Olen mitme-
kordselt Tartu linnavalitsust palunud minu varanduse rekvisit-
siooni alt vabastada: kuid alati olen eitava vastuse saanud.
Septembri kuu l. a. saatsin mina Teile ühe palvekirja,
kus palusin Teie kaasabi minu varanduse rekvisitsiooni
alt vabastamiseks. See palvekiri ei saanud aga Teile ette-
kantud, vaid saadeti riigikantselei sekretäri poolt Tartu
linnavalitsusele korraldamiseks, tähendab asutusele kelle
vastu mina oma kaebtuse tõstnud olin. Kui mina härra
Salme Allikivi.
Orajõe Kabli 6 - kl. algkool
27. mail, 1936. a.
Meie praegune riigivanema asetäitja on Konstantin
Päts. Ta etendab meie, eestlaste, vabastamises tähtsat osa.
Konstantin Päts sündis 1875. a. Tahkurannas, Pärnu-
maal, möldri pojana. Keskmise hariduse sai ta
Riia vaimulikus seminaris. Edasi õppis Tartu ülikoolis,
õigusteaduse osakonnas. Ta asutas ajalehe "Teataja",
mille kaudu ta võitles venestuse vastu. Konstan-
tin Päts püüdis parandada eestlaste majandus
elu ja kasvatada ühistunnet, ka pani ta rõhku
kaubandusele ja põllundusele. Tallinnas astus ta saks-
laste vastu võitlusesse ja ühines venelastega linnavali-
mistel, mille tagajärjel läks Tallinna linnavalitsus
venelaste ja eestlaste kätte. Eesti osalise iseseisvuse
alul, 1917. a., astus kokku maapäev ja valis Maa-
valitsuse, Konstantin Pätsiga eesotsas. Pääle iseseis-
vuse väljakuulutamist läks võim riigis kolme
liikmelise Päästekomitee kätte, kuhu kuulusid K. Päts,
J. Vilms ja K. Konik. Pääle selle valiti Konstantin
Päts peaministriks
Saksa okupatsiooni ajal mõisteti K. Päts surma,
kuid ta põgenes ja varjas end välismaal. Hiljem ta
vangistati ja saadeti Saksamaale vangilaagrisse,
kust vabanes Vabadus-sõja alul
Vabadusõjas juhtis Konstantin Päts riigi-elu. Sõja
lõppedes valiti K. Päts Riigivanemaks. Ta on olnud
palju kordi riigi eesotsas, pühendades terve jõu selleks,
et riik oleks hääl järjel. Alles hiljuti surus ta
maha vapside mässukatse, mis oleks võinud lõppe
da halvasti. Praegu juhib Päts meie majanduselu,
aidades kaasa uudismaa harimisel ja soode kuiva
tamisel. Ka hoolitseb ta riigi korraldamise ja jul-
geolu eest, korraldades kaitseväge ja kaitseliitu
Õnne ja edu meie Riigivanemale ta
vastutusrikkas töös
Teil õnne soowib Eesti rahwas
te sünni päewal südamest
Et olite nii julge wahwas
Meid wabastama wõerastest
Sest see on teie waewa wili
Et waba rahwas oleme
Et keegi ei tee meile tüli
ja rahulikikult kosume
Sest tõuswad täna onne soowid
Me Eestirahwa südamest
Naad soowiwad teil palju õnne
Nii täna kui ka igawest
Eesti riigi asudaja ja pra
eguse riigiwanema 64tas
sünni päewaks kirjutanud
tuntmatu
parantada. körget üüri on saatud,
ega ühe sendi ette korteri
parantuse pole pantud. Kaniturit
mustad papp tolgentab. õli
lamp põleb vaist aiab tult
välia kergesti võib põlema
minna maja. on maju, mis
on läinud kuitagi periadele
või minemas Linnale. see on
kõigi viletsamas seisu koras. ei ooltajat
olitse, ei maja hoidia tee mis on
vaia hooltaiad tule vaatama
ega tee nõutmiste peale, ainult
lupavat. ja maja lastakse
laguneta. teatwat et kusagilt
korterisi ei soa. on liig Kallit.
väikeste palgalistele on sunitud
hädaga elama. palun tehge
koraltus, et korterites tehakse
Toila. Oru loss
Austatud ja armastatud
Riigiisa!
Türi noorkotkaste nimel soovin Teile tervist ja
jõudu meie Eesti Vabariigi edaspidiseks juhtimiseks.
Riik võlgneb oma olemasolu Teile; ilma Teie osa-
va ja targa juhtimiseta poleks suudetud luua iseseisvat
Eestit. Kõigil kriisiaegadel päästsite olukorra ja nüüd,
Teie enese sünnipäeval, tegite talle kaunima kingituse mis
keegi kunagi on teinud: kinkisite talle uue, parema, põ-
hiseaduselnõu tema 19-daks sünnipäevaks.
Vabaduspäeva puhul mängitakse siin täna ja hom-
me näidendit "Isamaa auks", kus meie, kodutütred ja noor-
kotkad, tõotame tagasi tuua Linda emaarmastuse ja Ka-
levite kanguse. Seda mõtleme tõsiselt ning tõotame ka Tei-
le, kui meie Vaba Eesti loojale.
Õnne, Jõudu ja edu Teile edaspidiseks tööks!
Üks noorkotkas.
Türil,
24.2.37.a.
pliidat korrta, nii sama ka ukset
ja aknat. Küsige kas on senti
sellest ürist korterite parantustese
pantud. Küsige üriliste käest. ehk
saatke kõigite korteritese järele
waataiat. Siis naete, sunni teel
tehti välis poolt korta korda. aga
missugune on seest poolt. ooltajat
saavat oma kõrge palga aga
maja oitia mitte senti. Kaevut
puhastamata lahtised kaugel
õues rasge kätte saada vett.
trepid vilitsad lipedat talve.
ja õue pime, on kukumisi ette
tulnud. kes wastutab viga