Rahvusarhiiv/et_handwriting_recognition huggingface dataset:
tades ka Orawa küla, Vivva, Rissa. tuli appi Soomusauto "Tasuja"
lipnik Behrisi juhatusel. Punaste luure tegewus 20-23 märtsini
asusiwad 2, 4 kompaniid jällegi Orawa mõisas, 1ne Orawa külas - pal-
jud sõdurid haiged, sest alasise lahingus lume sees wiibimise järel ja
valwepostidel seismisega on nad endid lõpulikult ära külmetanud.
22 III tungiwad punased peale Kahkwa ja Rissa poolt, kuid lüüakse
nendele suurte kaotustega tagasi, 23.III kordab uuesti peale tun-
ginu weel hägedamas tempos kolmest küljest Orawale, piiratakse
1,2 ja 4 kompaniid sisse, kes läbimurravad ja Hanikase küladesse
taganewad, ka Luiska, Kliima külad langewad punaste kätte ja Kõrgemõisa.
Nende jõud oliwad ikka endised 2 diwiisi, lisaks tulnud 4 eesti kommunis-
ennast Marga - Tahno joonele - Ine Suur ja väike Hannikase joonel.
Jäi punaste kätte Orava mõisa põldudel sapööride hiljaks jäämise
pärast soomusauto "Tasuja", mis meie mehed põlema paniwad. Auto
langes ojasse sillal Oravalt - Suur Hanikasesse, sapöörid ei jõudnud
silda peale teha ja äraparandata. Punased asuwad nüüd Orawa mõisas,
Kõrgemõis, Kliima, Luiska kuni 30 märtsini; sest 27 tungisime
peale Orawale - tagajärgi ei olnud, ainult palju sai surma ja haawata,
ltn. Villup sai jälle haawata rinnust. 28/III ja tuliwad meile abiks Scouts
polk ühes oma kerge patareiga, kes ägadasti Orawat pommitama
hakas ja samuti peale tungis ühes meie rügemendi osadega, kuid
esimesel päeval peale raske kaotuste, tagajärgi ei olnud.
öö soojas wootis Narwa preili mann kindlustatud
muide ollime tegewuseta ainult paari kolme meheline
Reasjust käis iga päew korra pikki Narowa kallast üles
woogu waatamas kas õhk waenlaste poolt puhas on era
korralist midagi ei juhtund Narwa ja Plussa jõe
sillad ollid taganewa waenlase poolt puruks lastud.
Narwa hea ja lõbusa elulu tehti ühel päewal lõpp.
Meid tõmmati tagasi umbes 15 kilomeetrid auwere
külasse kus pikkemad aega peatama jäime mõned
poisid ei tahtnud Narwas olewaid plikasid unusta
tegid sealtgi jalla retkid Narwa ajutiselt wiiti
meid Mustajõe külasse kust sooritasime Kriusi
küla lahingi mis eelpool täpsemalt kirjutud
Auwere Seltsimajas korraldasin Seltsi juhatuse nõus
ollikul tantsu õhtud mis ümbruskonnas kaunis palju
noori kokku meelitas kus loodi uusi sõprus sidemeid
mis mõned kaunis sügawas südame sala soppis tungis
et hiljem jälle sõja tules unustada. Auwere külas
olli esimene käsi kranaadi õpetus pudel kraanatitega
mis ennustas alba mis hiljem meile wäga kurwast
lõppes ainuke operatsjoon mis Ratsa polgul kurwalt
lõppes ühel päewal anti külas kus hobused mehed läheldal
olewal seotawal teatudud ajaks Auwere külasse kokku
mõnda nimetud küidi mehed umbes 50 Regi õhtul
pool ööd asusime teele 5-6 meest Reele läbi Mustajõe
küla üle Naroowa tuli sala teesid läbi metsa umbes
30 wersta waenlase selja taha üle Oudowa Rautee
korprostsina küla alla jõutsime kohale umbes kella 5-6 paiku
hommiku teatut külas asus waenlase [...] Staap
teatud wäeosi meie poolt käsi kranaatitega rünnata warasel
hommiku tunnil Sopõõwa saateti ette Oudowa Raudeed
lõhkuma tee läbi lõigata et waenlase Soomus Rong mis
liikus toll Raudeel ei saaks oma wäe osi abistada
aga õneks üst meie rood oli esimeses tule piikonas
sinna sadas wähem kuulisid ainult miinid tulid
wuhisedes aga taga pool ei old enam seda kohta kus
oleks jala wõind panna mis ei old lõhkumata kõik
kraawid olid ma tasa tehdud ja surnuid kuhjaga
täis, siis trähwas ka üks miin minu küle alla mis
minu päris mulla alla lõi, aga Jumalalle tänu et ta
jäo ülemalle külma were mutis kis minu lähedal
seisis et kohe wälja kraapima algas ja päästis
minu elu, siis läksin ospidali Petrukraati
seal olin pool aastad, enem kui wälja lasti,
siis tunistadi kaamiisis minu peanärwid
nõdremaks kui normaal, ja pahema kõrwa
kuulmise 25 protsenti kaotust, peale sele teenisin
tagawara pataljoonis, seal tekis weel sõja järgi
aigus nimega zengka mis kui kiskus minu jalad
sääre marjad nii koku et käimine opis wõimata
oli, siis põdesin jälle pool aastad ospidalis kui
paremaks sain siis käisin jälle kamiisis, siis lasti
8 kuupeale kodu puhkust 1917 a sügisel, aga
jalge sisse jahi aigus, ja on praegu aiged,
Siis olin kodus kuni. Esti sõja alguseni.
Esti sõja teenistusse kutsuti 20 Detsembril
1918 A. ja määrati Esimese Esti J jalawä polku
seal teenisin kuni 30. Abrillini 1919 A. siis
sain aawata pahema kääwarest läks püssi
kuul läbi siis saateti Tallinna ospidali
seal olin kolm nädalid, siis sain terweks
ja anti ka kaks nädalad puhkust, peale
sele tulin teise L. R. Soomusrogi peale
Juuni kuul 1919 a. ja teenisin kuni
wabadus sõja lõpuni. Rongi peal
teenides ausasti ja sõna kuuldes ja oma
kohuseid täbseld täitmise eest ülendadi
N. all wo ohw. ja nende õigustega lasti
ka leserwi Juuni kuu sees 1920 a
10) 8 aprillil waikus väerindel, oli Asutava kogu walimispäev, kus kõik sõja-
wäelased osa võtsid valimissedelite kasti laskmisega oma majesteetlikku
valimisseadust ja võimu tarwitasid. 9 aprillil oliwad kokkupõrkamised
rügemendi osade pealetungimisel Wasina Gora - Smolina Gora küla-
de juures, kust punased välja löödi ühes soomusrongi toetusega. Punased
attakeeriwad meelt ära heitwalt uuesti neid külasid, kuid 1ne kompanii
asub seal liikumatalt paigal. 10 - 15 aprillini ainult suurtüki tule ja
tihe luursalkade tegewus mõlemilt poolt 7da rügemendi joonel Vederniki -
8 kompanii, Goruska - Kruhnowo - 7 ja 6 kompaniid, Lesgi; missuguse küla vallu-
tas rügemendi 5 kompanii - asub 5 kompanii; Vasina Goras 1ne kompanii - Smo-
lina Goras 2 kompanii; reserwis ratsa kdo ja 4 kompanii - ühes 3 ja klp. kdoga
Grabilowos. Rügemendi staap Suur Burawitsas. 16-21 aprillini suuremad
ja ägedamad lahingud raudtee, Lesgi küla piirkonnas, siis Lebedõi
sõduritele frondile mitmesuguseid kingitusi prl. Kukke ja prl.
21/IV
Grassi poolt. Meie 7da rügemendi osad vahetatakse ära raud teest
Pihkwa järweni siiatulnud 5 polgu osadega, kuna 2ne jalawäe
rügement väljavahetatud sai 18 ja 19. aprillil Tartu tagawarapa-
taljoniga, esimene läks Wõrru puhkusele peale raskeid lahingud,
kust ta välja astus varsti Munamäe poolt peale tungiwatele
punawäe osadele. 22 aprillil oliwad rasked lahingud Panikowitschi
mõisa valdamise, pärast kuhu Sakala rügementi kpt. Oidermanni ju-
hatusele 7da rügemendi 5 ja 6 ja 7 kompaniid abistama laksiwad;
mõisa sai äravõetud punastelt, kuid meie kaotused suured sur-
nuid ja haawatuid, surma sai lipnik Pall - 5 kompanii ülem, ras-
kesti haawata 6da kompanii ülem N. ltn. Narustrang, vangi
langes 7da kompanii ülem N. ltn. Luik, kellel siiski korda läks
2 päeva järel ära jooksta. Lahingud kestsid Panikowitsi pärast 3
päeva lõppes mõisa punaste kätte jäämisega, sest nendel oli Pihkwa Riia kiwi
teel 2 soomusautot jalgväge abistamas. Saagiks saime 6 rasket kuulipildujat.
23 aprillil Jüripäeval, millal Eesti Asutaw kogu Tallinnas Estonia saa-
lis awati võtsid 7da rügemendi osad oma alla lahingjoone lõuna pool
Petserit, kus asus 2ne jalaväe rügement, nüüd 7 ja Tartu tagawara pataljon
alljärgmiselt: rügemendi parem tiiw (Tartu tg. pataljon kuulus 7da rüg. alla)
Laptewa, Aristowo - Sõromjätina - Poljanõ, kus asus tg. pataljon, staap
Verepkowas; 7da rüg. osad. -  Salesje - Stukolowka - Barkanowo - Satrubje - Lebedõ -
Bobkowa - Podlesja - Mitkowitschi - Smolino Gora. Rügemendi staap
Petseris. Ise pat. staap. - Rissevos - kus pat. ül. ltn. Maurer; II pat. staap
talu
Jandowas  - pat. ül. ltn. Hindper.
Oh mis meelitates mo peal waatsid
Kui su süda oli mulle külm
Kas ma ammu ei ei awaldanud
Et sa armsam mull kui keegi muu.
Oh mis piinad sa mind nõnda kaua
Ilus taewa karwa sini silm
Oma armu tahad teisel wiia
Ja mind kurwastada surmani
Oma põue põhja olen pannud
Sinu nime kultse tähtega
Kas mind tõest maha jätta tahad
Oma südant lubad teisele.
Iialki ei sa ma wannet wandma
Mis ma tõutanud sinule
Wõit ja wagusi tean ikka surra
Palu rahu minu põrmule
Sinu pärast oh nii wäga palju
Olen kurwastanud elu sees
Sinu päralt ainult sinu päralt
Süda on mull raske silmad wees
Walka reserwi, peale selle, kui meid
Mõniste mõisas Walga tagawara-
bataljon wahetas. Enne ärasõitu
Walgast, sain uued riided ja aprilli
kuu II poole palga kätte. Käisin wan-
nis hommikul ja wiisin prillid Rebenitzi
juurde. Ajasin habeme maha, mis
7 nädalise kaswamise järele päris lop-
sakaks oli läinud ja käisin juukse-
lõikaja juures. Õhtul Gaasiwabrikus
Tamara käis Ady pool, teda polnud
kodus. Ootasime nii kaua, kui ta töölt
tulles mööda läks, siis kutsusime sis-
se. Ajasime pisut juttu ja saatsin ta õh-
tul koju.
15.V.19.
Rebenitzi juures ei olnud prillid weel
parandatud, lubati homseks teha. Toit-
luswalitsusest wõtsin tschekid leiwa
peale, saab 4 ks kätte. Suur asi näl-
jases Kilulinnas. Ostsin pagunid en-
dale. Peale lõunasööki wõtsin reisu
H. poole ette. Sain teda seal pisut oo-
data, ennem, kui ta Helmiga linnast
Rodenpoisis, 7.VII.19.
Hommikul kell 1/2 7 liikusime tagasi -
Rodenpoisi jaama, kuhu peale 3
tunnilise käimise jõudsime. Esialgul
pidada sõit Tartu (?) poole minema. -
Pidasime 3-da ohw. kogu koosoleku
ära. Muu seas harutadi puhkuse
järjekorda. Esimeseks sõidawad Rii-
senberg ja Matson. Mina saan wist
3-dama korraga sõita.
Walk, 8.VII.19.
Jõudsime kella 9-hom. siia. Terwe
tee Hintzenbergi jaamast Walgani ma-
gasin. Kirjutasin kodumaale hulk kirju.
Ühe saatsin L.M.-le. Puhkuse kord
jõudis kätte, nii, et täna õhtul tu-
leb Tallinna sõita. Palga sain kätte,
Justi oma wõtsin ka wälja.
Tallinnas, 9.VII.19.
Kell 8 hom. olin kodulinnas. Esimeseks
käisin Gaasivabrikus wannis ja pa-
nin end inimese moodi riide. Tore
tundmus! Eilases "Päewalehes" on
minu kirjutud: "Wõitlused parunite
17)
1 augustil 1919a on suur ja äge pommitamine waenlase poolt meie Ise ja
jatõi - Herohnowa, meil on raskesti haawatuid; 2 augustil hakas waenlane hom-
mikul vara pealetungima samal joonel ja temal läks korda peale ägedat võit-
rügemendi I ja II pataljonid oliwad sunnitud endid tagasi tõmbama. 3 augustil
oliwad meie I ja II pataljonid wastu pealetungimisel, kõwa suurtüki tule toetusel, mil-
le tagajärjel endised asukohad tagasi võeti ja joonele  Dewino - Beresina - Skoropo-
hatowo - Simonjatõi - Hrohnowo asuti. Surnuid ja haawatuid peale 30 inimese meie
poolt; 4-5 augustil jatkuwad ägedad heitlused, iseäranis suure hooga Simonjatõi -
Hrohnowo - Gribuli all, Gribuli meie rügemendi II pataljoni käes. 6,7 ja 8, 9 - 15 augus-
tini on terwel rindel waikus, ainult luurajate tegewus ja suurtükitule wahetus terwel
rindel, kuna 15 augustil laskmine suurtükkidest ägedamaks läks ja lahing iseloomu
võttis. Punaste jaod tungiwad peale vara hommikul ja sundisiwad kõige esmalt taga-
nema Skoropohatowos ja Naumowos asuwaid Katschanowlasi, siis taganes 3 kompanii
lipnik Kadakuga Schadrinost - Beresinast välja. Katschanowi pataljoni mehed taganesiwad
Palkinani, kus asus 7da jal. rügemendi staap, punased piirasiwad staabi sisse, põletasiwad
staabi maja ja Palkino maha, edasi tungides meie Irboska kindlustatud positsiooni
suunas Usadistsche, Warsigowa. Punaste suurte jõudude pealesurwe all sai ja rinde
läbimurdmisel sai 7da rügemendi I ja II pataljon, mille osad asusiwad joonel Saitsewo - Sala-
tawina - Sarajewo  - Schukowa. Kudepi jõest ületulekul sai waenlase kuulist surma
N. ltn. Rass. Punaste jõud surusiwad kõwaste peale, mille surwe all 7da rügemendi
ülema abi, kes rügementi juhatas sunnitud oli käsku andma, 1se ja 2se patal-
joni ülematele tõmmata võimalikult ruttu endid Irboska kindlustatud joonele,
poolt. Meeleolu oli rügemendi sõduritel toll korral äärmiselt halb. Kõige-
pealt mõjus lagastawalt nende peale sügawas Wenemaa sees asumine, peale-
tungimise katsed Ostrowile, siis alaline vahi ja, valwe ja lahingolukord ei
lasknud sõdurit sugugi kehaliselt ega ka waimliselt välja puhata ja võttis
temalt lootused kodusaamise peale, mis sõdurile seni lubatud sai kuni
waenlane meie maal oli; kuid kui üle Eesti piiri sai tungitud, siis sai
kirjaoskaja ja mõtleja sõdur aru, et siin ainult maadeahnitsemi-
sega ja imperalistlise korra jalule seadmisega Wenemaal koostöö on, mis-
pärast ta enda vaimu enam üleval hoida ei saanud. See oli suure
taganemise põhjuseks, kus 24 tunniga 40 klm. vaenlasele sügawusse rinnet
kätte anti, võrdluseks Eesti partisaanide taganemisele Narwa alt Tallinna
poole, kus 4-5 klm. päevas taganeti punaste surwe all. Kuid siin oli tõusva
meeleoluga tegemist ja moraalne tasapind sõduril kõwa, mis nüüdses
moodsas lahingus ainult mõjuma saab eduka lahingkäigu ja võidu
peale. 16 augustil oliwad 7da rügemendi osad Irboska kindlustatud joonel
alljärgmiselt paigutatud: 1ne pataljoni staap Dubnik kaitsesektor Teschevitschi
küla sissearwatud Sagriwje sissearwatud; II pataljoni staap Krääkowi - kaitse-
sektor Sagriwje välja arwatud Nowoja sissearwatud; ltn. Pedaki grupp
Kolosowka mõisas staap - kaitsesektor Nowaja väljaarwatud Kosõgina sisse-
arwatud, rügemendi staap Wana Irboskas Beljanini majas; riwi, majan-
vallasiwad. Siin hakas võitlus - äge võitlus elu ja surma peale, sest teiste meie Eesti väge-
dega, kes Pihkwa taga töötasiwad (5 rügement,Kaleva maleva, 7 rügemendi III pat. suurtüki vägi,
soomusrongid jn. e. tuli kontaktis töötada, tuli punaseid uuesti tagasi suruda
ära. Seisukord läks sakslaste ässitusel nii kaugele,
et kõik keelati ära. Politiline tegewus ja wäljendus
keelati.-
05.03.18a. ltn Nuut määratakse adjudantiks lipnik
Berzini asemel (Pat. ksk. N 10).-
19nes Landesvehri divisjon jõudis Pärnu, eesotsas
Prints Reus XXX-ga, kellele Eesti pataljon sai vahetult
alluvaks /pat. ksk N 12 § 2).
Saime divisjoni I osakonna käskkirjaga 06.03.18
N 11070 määrati kindlaks pataljoni laiali saatmise
kord. Päevas tuli vabastada 50 meest. Vabastati ja
lasti kodu kõik need, kes olid pärit sellelt maa alalat,
mis oli saksa vägede käes. Vabastatud pidid lahkuma
24 tunni jooksul peale vabastamist ning jäeti
sõjaväe kontrolli alla. Esialgu ohwitseride kohta mingi-
sugust korraldust ei tehtud, nende kohta pidi ilmuma
erikäsk.- Nii, näiteks,
08.03.18 vabastati 49 meest (Pat. ksk. N13/.
10.03.18 vabastati 85 -.- (pat. ksk N 15./  ning algas
muusika koori likwideerimine. Kõik laenatud muu-
sika riistad anti laenajatile tänuga tagasi.-
11.03.18 oli saadetud laiali 408 meest, samal päe-
wal vabastati veel 117 meest (pat. ksk 16/.- Laiali
saatmine kestis kuni 15.03.18.-
11.03.18 sain  pataljoni ülemalt käsu Viljandisse sõi-
duks (Tunnistus N 570-11.03.18). Samal kuupäe-
val asusin teele pataljoni ülema järgmise ettekan-
dega N 2198 - 11.03.18: Polgu ülemale. Ettekanne.
Öösel 24/25 möödunud kuul tulid Pärnu sakslased.
Ühendus Viljandiga katkestatud. Sõjariistad on meilt
võetud ära allkirja vastu. Järgnes käsk pataljoni
laiali saatmiseks. Kuni seni ajani on juba vabas-
tatud 408 inimest. Kõik varandus, niisama hobused,
sumata Ulmani. Vastus ei tulnud. 10. mail saat-
sin uue kabineti nimekirja trükikotta. Borkovski ka-
binet samal ajal teatas oma tagasiastumisest.
Ulmanis ja tema poolehoidjad püüdsid igat-
pidi takistada minu tegevust. Ta kihutas osa riigi-
ametnikke mässule ja kavatsesid teha sama Liepaja
garnisoniga. See kuulas siiski minu käske. Siis Ul-
mani ohvitserid aretteerisid mind ja tahtsid viia Tallin-
na, kuid mulle läks korda põgeneda.
Koostades uut valitsust, saatsin Pariisi Tschaks-
tele ja Meierovicile telegramme, paludes neid jääda
edaspidi ametisse. Rõhutasin, et suuna muutmine
välispoliitikas ei ole ettenähtud. Tschkste ei vastanud.
Meierovic loobus meie toetamisest sellepärast, et me
töötavad käsikäes sakslastega.
Samuti pöörasin palvega Saksamaa valitsuse
juurde, et 6. korpust lubataks jääda Lätimaale. Sak-
samaa lubas sõjaväge jääda ja niipalju edasinihuta-
da, et jääks sidesse meie enamlaste vastase sõjaväega.
Käsku pealetungimiseks andis minu ära oleku ajal
õp. Kuptsch. Enamlasi löödi lahinguis, mis alga-
sid 12. mail Bauska juures ja Riia vallutamine sün-
dis 22. mail.
Organiseerides Riia vabastamist nägin hä-
daohtu sakslaste ülekaalu näol enamlaste vastases
liidus. Ulmani valitsuse töös leidsin jämedaid vigu:
1) Lubades baltlastele luua oma sõjaväe anti või-
malus luua riik riigisse.
2) 22. dets. lubadus võimaldas 7. dets. lepingu nõud-
mistest mööda hiilida, et baltlaste sõjavägi oleks
pool väiksem lätlaste omast.
3) Baltlaste landesvehr oli ületanud lepingu norme.
Iga nädal üks!!!
(kolm suurt punki)
wolituste mahapanemist ja linnawalitsuse
üleandmist. Nõudmise mittetäitmise korral
tunnistada wolikogu ühes linnawalitsusega wana
korra pooldajateks ning nad kuulutada wäljas-
pool seadust seiswateks.
Samal 10 aprillil telegrafeeris kubermangu
komissar Riiast, et Walga linnawalitsuse kor-
raldamise asjus saadetakse kohale eriisik.
See eriisik, kub. komissari wolinik Jaan Gri-
kewitš, ilmuski Walka ja tema tungiwal
nõudmisel otsustas linnawalitsus maha
panna wolitused.
Enne selle otsuse tegemist pidas kogu päew
raekojas ägedat lahingut linnawalitsusega
Walga seltskondliku organisatsiooni nõukogu
täidesaatew komitee, raudtee inseneri Kischkin-
n'iga eesotsas. Nõuti linnawalitsuse kiiret
üleandmist nõukogu poolt moodustatud
ajutise komiteele, keda kub. komissari
wolinik ainumaks linnawalitsuse orgaa-
niks tunnistas, kusjuures eestlastele ette
heideti kangekaelsust ja wana korra
Kui raksub raske rahe
Ma pinda puruks lööb
Ei jäegi sinust maha
Kui surm ka hinge sööb
Kui tähed kaku tulge
Kes taewas sõuate
Ja tunnis meheks olge
Et truudust tõutame
Ja päike pilwe tagant
Nüüd tulgu wälja teal
Et tema saaks ka näha
Kuid armastan ma sind
N:35 Armu õnnetus
Kui wäga nii armas sa mulle
Ei wõi ma nüüd üttelda sull
Suud anda ei tohi ma sulle
Siis oleks mull wististi süüd
Sull rikmata alles õnn tundmus
Ja puhas su süda on weel
kirja endise seisu kohta ning õhtul meie õde
Ida toimendas kirja Sennyle kätte, kuid meile
oli tarvis teada saada missuguse poosi teeb nüüd
Teie pilti nähes ning kirja läbi lugedes meie Senny'ke.
vaevalt möödus paarkümmend minutid kui Senny
ilmus omast tuast meie juurde, tema põskidel
mängis naerulik puna ning silmad särasivad
täis elu, rõemu tundeid. Kõike seda nähes pealt
olime meie ka minutiks kui muumijateks muutunud,
sest oli ju ka põhjust selleks, nähes Senny'il nii
ütlemata rõemu tunned. Peale selle võtsime meie
tema ühes koos pihtile ning lubasime temale kui
oma hea õekesele kõikis asjus abiks olla kui ainult
tema ka meile osagi oma saladustest avaldaks.
Olgu siis, vastas meile uhkelt Senny ning
algas oma hingel viibivaid saladusi meile avatlema
kui kõik oli juba ära räägitud soovisime temale
õnne ning nüüd tundsime ka tema ära ütlemata
õnnele päris kadetusega kaasa. Nii kestsid ajad kuni
1914. aasta Juuli kuu lõpuni - iga päev tuletas aga
Senny ikka meelde et varsti möödub veel kaks
Nii kui marmurist kiwi
Pisar silmas säramas.
Neiu oh mis oled teinud
Minu südant rööwides
Et sa oma wannet murtsid
Mis mul tõutsid kinnites.
Sinu iluduse jumest
Olin ära wõidetud
Sinu wale armastusest,
Olin ära pettetud!
Üksinda sind leitsin mina
Aias noori põesa all
Mõttetes sinu silmad waatsid
Ühe lille põesa peal.
Seal ma sulle awaldasin
Põlwil maha langesin
Mis ma ammu sinnas kantsin
Salajasse peidetud
Aga lootus on mind petnud
Hirmsa tõsitusega;
nii kestaks see mitmed
nädalad.
Mis siis weel?
Tubakut kaswasiwad wäga ilus
te - õnnetuseks aga oli nädala
eest siin suur rahe mis
purustas hirmsaste kõik
aiawilja - nüid ika ju
paraneb.
Täna ilus pühapäewa hommik
kui saan siis lähan lootsi-
kuga sõitma ehk mõisasse
maasikaid otsima.
Liisi on juba kaunis terve
paraneb kui ainult mitte
kopsu juure viga ei
jäe, ei uskunud kül
et inimene nii palju wälja
kannab.
lasksid nad ka kogu paeva
kuulipildujaist ja püssidest,
ilma, et meie oleks
vastanud. Ka öösel laskid
nad vahete vahel kuu-
lipildujast. Meil kaotusi
ei olnud. - Ilm oli öö
läbi kole tuisune,
ühtlasi läks külmemaks.
10.XII kell 5-30 tungisid
vaenlased jälle Feodorowka
pääle, ühtlasi ka meie
pääle väljalt tuld
andes. Meie suurtükitulega
ja pommipilduja abil
aeti nad laiali.
Poisid lasid jooksjatele
mõned paugud järele.
Pääle selle jäi vaikseks.
11 XII. Kogu päev vaikne.
Õhtul kella 19 paiku avas
vaenlane järsku marulise
suurtükitule Feodorowka
pääle, vähemal arwul ka
Saadud "28" 05 1940 a.
Wabadussõja Ajaloo Komitee
Teie poolt saadetud lehed Wabadussõja
Materjalide kogumiseks olen mõlemad
saadetised kätte saanud, ka raamat, mille
on käes.
järgi tuleb seda tööd toimetada ja teha
Aga kahjuks ei saa mina seda kirjatööd
oma pääle wõtta, olen juba 73 aastad.
wana, ja silmanägemine on minul wäga.
puudulik, weel enam on kõrwakuulmises,
mis takistab seda tööd tegemast ja toimendamas
Weel üks häda on, et sulega ei saa mina
enam sugugi kirjutada, sest käsi wäriseb
ja määrib tindiga kõik paberid ära, selle-
perast pean pleiatsiga ka Teile kirjutama
Palun mitte pahaks panna, et mina Teile
ka pleiatsiga kirjutan, kuid lepime sellega ära
Teie esimese saadetud andmed, saatsin mina
23 mail s.a. osa tagasi, osalt jätsin
tagasi saatmata, kus minu aadres pääl oli-
linnapea K. Osolin, tema abid H. Pawlowitsch
U. Meer, nõunikud J. Kläwin ja F. Dickmann.
Uus linnawalitsus katsus püstihoida lin-
namajandust, mida teha polnud kerge.
Iseäranis rahulolematust tekitasid sügis-
poolel elanikkude hulgas kitsad toitlusolud,
sest esimese tähtsusega ained - jahu ja suh-
kur - olid kauplustest ammu otsas. ja kuigi
juba 1916. a avatud oli linna toitluswarustuse osa-
kond, ei suutnud see kaugeltki rahuldada
wajadust.
suurte raskustega
Kui korda oli läinud siseriigist sõjawõimude
abil linnale saada mõni wagun jahu elik suhk-
rut, siis anti need kindlaks määratud hinna
eest elanikkudele wälja toitluskaartikeste jä-
rele, kusjuures alalised sabad seisid. Oli jagami-
ne möödas, kadusid ka sabad, kuni ilmus uus
teadaanne: Suhkur, poolnaela hinge peale
saada! Ja jälle oli linna toiduainete kaup-
lus ümberpiiratud rahwamurrust, kes külma
käes rahutult sabas korda ootas, linnawalit-
sust ja kaupluse personaali wihaselt wandus
Matzenek, 29. VI. 19.
Tulime Silla´st umbes 5-6 wersta ta-
gasi, et pisut puhata ja siis uue
jõuga peale minna. Soomusrongid
on järele jõudnud ja seisawad Roden-
poisi jaamas. Ka batareid on sinna
ülesse seatud. Waenlane seisab praegu
meie suurtükkide marulise tule all.
See on nii öelda подготовка, öösel
läheme arwatawaste peale. Ka on
Laidoneri poolt olemas käsk Riiat
ära wõtta. Noh, nüüd kaua aega
enam ei lähe! Kirjutasin L. M. -le,
Sassile ja Adyle kirju. "Päevalehe" jaoks
seadsin Skangeli lahingu kirjelduse kok-
ku ja saadan ära.
Sille kõrtsis, 1. VII. 19
Sain kirju Justilt ja Martalt. Elasime
üsna lahedat elu Matzenekis. Kirju-
tasin saadud kirjade peale wastused. -
Täna hommikul parajaste söögilaudas,
saime käsu edasi liikuda Sille kõrtsi,
6 polgu juurde. 1/2 3 ajal ära minnes,
saime kella 6 kohale. Seisame otse-
tabawamalt lasta peagi selgus et olli tõsiselt wihase
waenlasega tegemist mis ei tehnud kohalt nihkuda
ühti soodu tulitates püssi ja kuulipiltujaste wõimed
proowites õli püssi laatites kus wahuna wälja püssi
mehenis paisus üle kuumentamise all et tulli tema
korpust pisud lumes jahutada et korralikult töötaks
Wene sõsteem püssidel olli wäga hea omantas suur
laske läbi lask kuna Jaapani omad wäga kergesti
streikima akkasid. Nii kestis häge tulewahetus kuni lõunani
ilma et kumpi oleks taandund, pärast lõunad ilma taad
näis Härnetud olema muutus liig pahuwaks tõi pilwed
maapinnale lähetamalle tuul kiskus lahtist lund enda
sülelusse ja paiskas meile otse näkku mis tegi meie olu
korra tuntawalt raskemas tuul wingus ühes kuulipildujate
ja püssi paugutuste saates tule keeled mis tuli Relwade seest
leeke heites waenlaste suunas surmawaid kuule külwates läbi
läbi maku mühina ja tuule hoogudes. tuntaw külm nä
wahte wahel sundis alla poole laskuma enda lak kangeks
läinud liikmid soendada jalgu ja käsi üks teise wastu
pekstes kuis ka kehalist sooja saada et wõib jälle tükiks
ajaks kummili lumme laskuda ja häwitawad tööd jätkada
Lipnik Orawa käis wäga tihiti mäel tuiskawa lume
ja waenlaste kuuli sadutest hoolimata nagu tahaks lõppu
teha waendlastele et saaks rahu ja puhkust kui tema
liig julgus maksis tall elu Meie kaotuste peale waatamata
läks jällegi mäele üheltes olen palju tihetamas kuuli
sajus olnd ka wangina punaste juures peasesin terwe
nahaga siis peaks siis minul saatuslik koht
olema püsti mäel olles waenlast tulitas kased tuiskawad
tormi kuulid wingutes kukutades lund ta jalga ümber
süda muutus tina raske nähes hull julgust surmaga
mängites. Meie tähel panu olli tema poole pöörtud kuid
äkki tegi õhus pool ringi ja kukku kummini lummele
Hiljem ka Pärnu vabatahtliku tuletõrje seltsi eestseisus
lubas enda muusukakoori riistad sõjameestele kasutami-
Eesti sõjameeste ülemate vahetus
16. detsembril 1917a. ltn A. Kuhlberg /Kubasalu/ ilmus
Pärnusse, kelle kätte läks, kui aukraadis vanema, kohal ole-
vate meeste juhtimine kuni seadusliku pataljoni ülema
määramiseni. (mjr. Kuhlberg'i, Lelle, lip. Bersin ja lip. Treiberg
määl.)
Juba kümme päeva pärast esimeste meeste Pärnusse jõud-
mist, s. o. 16. XII 17a. XII armee täidesaatva komitee esi-
mees Nahimson on satunud ärewusse ja küsib Tallinnast
ülemkomiteelt järele, miks Eesti väeosi paigutatakse Pär-
nu linna, sest seal peab valitsema täieline kord ilma
nendeta. Kuid missugune oli üldine seisukord? Sellest olen
juba eelpool maininud. Ainult võin lisada juurde veel, et
Eesti sõjameeste tulek tõi uut elu ja uusi lootusi linna,
tõi värsket õhku umbsesse ja mahasurutud elusse. Kõik
kes vahedegi suutis, toetas Eesti mehi, kui päästjaid, kas
annetustega ehk rahaga.-
21. XII. 17a. Maleva Buroo kassasse oli kogunenud annetusi
"Pärnu Postimehe toimetuse kaudu 1942 rbl. 50 kop. ning
ettevõtete ja teiste isikute annetuste kaudu 14. 685 rbl.
50 kop., kokku 16. 628 rbl.-
23. XII. 17a. Pärnu Eesti naisselts ühes Maleva Bürooga korral-
dasid, Endla's jõulupuu, viimasel pidas vaimuliku talituse
Pärnu-Viljandi maakondade abiõpetaja H. M. Torrins.
Meestele jagati kingitusi jõulupuul. Et kedagi mitte haa-
wata kingituse saamisel iga jõulupuul oleja õnn pidi otsus-
tama kingituse suuruse ja väärtuse, sest kingid loositi
välja. Tuleb tuletada meelde, et Eesti sõjaväelaste suur pasu-
nakoor, keda juhatas h-ra Kask /Pärnu Maleva orkestri
praegune juhataja) saatis jõulupuu all laulusid. Koori koos-
pean Teile selle peale vastama?.
Pahandama! Oh ei, seda ei
suuda ma iialgi, ja mis
olekski põhjuseks? - Ei midagi!
Kui see nii on olnud ja
Teie mind oma suudluste osa-
liseks olete arvanud, siis
olen Teile tänulik ja ülivä-
ga rõõmus! - - - - - - -
Teie olete minust nii kaugel,
- aga siiski nii ligidal! - -
Teie pilt on ju praegalt minu
juures, just otse minu ees
laual. -, mul tundub nagu
viibiks Teie ise praegalt minu
juures, aga miks ei räägi
Teie, miks vaikite ja mulle
kui selleks wõimalusi nii kole wähe on.
Riiast ja-a, sealt las´ käia! Leidsin
päewakäsust N 143 14.VI.19, et olen wa-
nemaks alam-ohwitseriks ülendatud. Pi-
sut hiljaks jäenud päewakäsk. Saime
wärskeid ajalehti paar tükki. Отпуск´is
olijad on kohale jõudnud; peale Einborni,
kes Tallinnas mööda komisjoonisi käi-
wat. Loll asi, et ta käes minu pril-
lid ja taskukell on. Riia wõttis
9 automaadi esilaskja kohustused
jälle oma peale. Paluti saata meeste
nimed, keda wõiks rühma ja jao-wa-
nemateks ette panna. Arwan nii: Mudi
rühma peale, Estlen ja Brandt jagude
peale. Tükk aega kestab juba äge
suurtüki tuli terwel frondil. Ka
läti oma töötab tubliste. Läti 2
Wõnnu polgu 3 bataljoon läks peale-
tungimisele üle ja liigub mööda Jägeli
järwe äärt edasi. Sakslased põgenewad
Riia poole. Arwatawaste jõuawad
meie soomusrongid täna õhtul järele,
siis lööme parunid pihuks ja põrmuks!
no all ohwitser Aleksander Lätt.
Oma wanemate juttu uskuda olen sündinud
Saaremaa Kogula wallas Haeska Mõisa
päralt olevas tööliste Majas,
Wanemad oliwad mull Mõisa töölised, ja elasiwad
raske tööga teenitud palgast. Wanemate
keskel kaswasin mina üles iseäraliku ei mäleta
käisin mõne päewa Küla koolis. Juudi ajalugu
õppimas, (see tähendab Piibili seletus- ja Ewan-
kiljumi Luteruse Kättekismus) olin hoolas
pois mis ulatas ka eelpool nimetatud Mõisa
omaniku silma kui olin (16) kuusteist aastat
wana siis wõtis tema mind oma juurde teenistuse
ja nimelt omale Auto juhiks koolitas selles alal
töötasin kaks aastad wahepeal oli elu muutuseta
olin (19) üheksateist aastat wana kui kutsuti
Wene Keisri käsul kaitsewäe teenistuse teenisin
176 reserw polkus wõtsin osa Petrukraadi
Revolutsjooniliste wäosadega wallutamisest osa
pärastpoole teenisin esimeses Eesti polkus
(Saaremaal)
Sakslase desandi puhul langesin wangi sealt
läks mul korda põgeneda 1919teist aastal astusin
isamaa Eesti kaitsewäkke teenistuse koht oli
Soomusrongide Dewiis desant Padaljoon ja sõja
lõpuni olin L.R Soomusrong Nr 5da meeskondas-
üks-kord sain waenlase poolt haawata ja üks-
kord põruta, wiimane mõjus terwisele rohkem
kaitsewäe teenistusest wabastati 3da rongi likwi-
deerimise puhul L.R Soomusrongi No 3da pealt 20nda
aasta kewadel. Rannanud ei ole rohkem käinud
kui Sõjawäealal. Praegune elukoht on sesama
Saaremaal Haeska asunduses praegune amet
on mul põllutöö abielus Ehwangiljumi Luterus
usku. Kirjutatud 1927 V 21. V 1927. astal
Lk n. 5
Kes petetud sai armule
Truu kindlal südamel
Üks peigmees oma pruudiga
Seal rändas metsa teed
Me kallim lähme ruttuga
Ja paistab peipsi rand
Järv seisab waik ja wagune
Kui wesi kausi sees
Ja mõni laine tasane
Veel loksub kaldale
Miks leinad kallis wette pind
Miks nenda kurwastad
Kas wäsinud on sinu pind
Et seista armastad
Ei wäsi iial minu pind
Ei seista armasta
Mu turjal söidab paadika
Truu armastaja rind
Paat kaldalt ära libises
Ja akkas minema
5 polgu mees ütles, et neil 1 roodus olla ka
keegi Drewerk, Tallinna poolt. Ei tea, kes see
wõiks olla?
Печки külas, 4.X.19
Öö läks magamata mööda. Sai niisama
juttu puhutud ja minewiku sündmusi meelde
tuletatud. Kella 6 - 1/2 9 magasin pisut. Hommikul
kantseleisse tulles sain Sangastest pr. S. Wihmann'ilt
kirja, mille Reinfeldt staabist ära tõi. Puhkuselt
tulid tagasi Willi, Meeter ja Laur. Esimene tõi Triik-
ile paki, milles koogid sees olid. Jõime kantseleis kohvi.
Hea asi! Punaste batarei pommitas 3 roodu sauna-
lat Pihkwa järwe ääres schrapnellidega. Meie raske
batarei wirutas lähedale 4 pommi. Tahtis wist
batareid ülesse otsida. Kirjutasin wastuse pr Wihman-
nile, paludes endale tema pilt saata. Õhtul
riskeerisid poisid kusagilt lamba sisse ja tegid
traataia ees wagaks. Homme ilus söök kindel!
5.X.19.
Magasin öösel pisut - kella 11-2. Hommikul
uinusin nari all paariks tunniks. Ülesse tõus-
tes, leidsin poisid suppi ja liha keetmast. Ühes
Triikiga sõime, nii et nina kõik ragises. La
hedad poisid on mul esimeses rühmas. Peale
sööki läksin Triikiga külasse. Peaaegu terwe
päew bolkusni külas. Lasin kuulipilduritel
omale землянка't ehitama hakata. Wal-
Ei sind ei wõi ma unustada
Kuni ma elan ilma peal
Su sini silm kui iilgaw päike
Nii lahke armas lõpmata
Oh lase wiibita ta läike
Mu peal weel korra armuga
Üks ainus pilk mull troosi annaks
Ja kustutaks mu kurwastust
Üks ainus waade rinnus kannaks
Mull rasked walu muljutast.
N: 11 Kaugel.
Kauguel mu kallike kaugel
Enam ei nae sind mu silm
Pisarad paisuwad laugel
Waimust kui wasind mu silm
Tere sa tõuseja päike
Nägid mu kallimad sa
Terwita taewalik läige
Teda kui näed sa.
Päewakäsk No 1.
Kõigile Tartu maakonna kihelkondade
ja waldad E.K.L. Ülematele.
Isamaa äärmise hädaohu nimel käsen:
§ 1. Ükski E.K. Liidu liige, seda enam ülem, ei tohi oma
wolitusi maha panna ega Liidust lahkuda enne, kui minu
poolt selleks kirjalik ettepanek ei ole tehtud.
§ 2. Wiibimata peawad kokku seatud ja mulle saadetud:
a) waldade E. K. Liidu ülemate ja nende abide nimekirjad;
b) kõigi waldade E. K. Liidu liikmete nimekirjad, kus ära
on tähendatud: nimi ja perekonna nimi, wanadus ja
sõjawäeline oskus.
§ 3. Reserwid peawad wälja saadetud olema õigel ajal. Iga
kordselt peab reserwi meeste nimekiri komando-ülemal
kaasas olema.
Kes õigel ajal ehk sugugi ei ilmu, see saab kui ära-
andja ajalehtedes nimetatud ja pääle selle kohtulikule
§ 4. Igast üksikust käsu täitmata jätmisest on Liidu
ülemad kohustatud mulle wiibimata teatama.
§ 5. Maaomanikud, kes oma kohustusi Liidu reserwide
Wõtke sini lille wastu
Mis Teil kingin südamest
Nad Teil meelde tuletagu
Et Te wastu olen truu
Lilled mis jo nime kandwad
Ära unusta sa mind.
Iga linnu laulust kostku
Sõnad Teile truu on ta
Iga puu ka kahinaga
Olgu Teile puhas ta
Kõik need wette wooki seal
Tuletagu meelde teil
Et üks süda mure laines
Igatahes ootab Teid
Iga jookswa jõe wolin
Olgu Teile selgemalt
Et mo süda mis on rinnas
Armu leegid Teile lööb
Jumalaga jättes palun
Andeks südamest Te käest
Rügemendi parem tiiw Wõru-Petseri raudtee äärest Marga külast, kus asus
II pataljon ltn. Hindperi juhatusel kuni Kõrgemõisani, sissevõttes joon Marga -
Luiska, Madi, Kliima külad ja Kõrgemoisa. Siia kuulusiwad 3 kompa-
nii - lipnik Kadak - 3 ohvitseri - 32 meest - Kliima külas, 7es kompanii
al-kapten Uulberg - 29 meest - Madi külas, 6 kompanii - al ltn. Luik Luiska
2 ohv.
patül ltn Maurer asus Orawa mõisas ühes 2 ja 4 kompaniidega, 2ses
18 meest 2 ohv. - 4das 24 meest 3 ohv., 5 kompanii asus Orawa külas
valwetõke Wiwwas. 2 ohv. 18 meest, ratsa kolo lipnik Indermitte - 12 ho-
bust; 1ne kompanii, kes 2se rügemendist tagasi ilmus, Suur Hanikase ja kuuli-
2 ohv. 20 m
pildujate kompanii lpn. Elken - 2 ohv. 12 meest Suur Hanikase. Rügemendi
staap  Suur Hannikases. Kokku oli rügemendis 25 ohvitseri ja 220 sõdurit;
mis ühe tubli kompanii oleks koosseisus sünnitanud, peale selle oliwad mehed
alaliselt lahinguväljal 5 kuud järgimööda, puhkamata, halwasti relwastatud
ja moraalselt enam mitte nii kõrgel, kui 4 märtsil Wõrust välja astumisel.
Sellega arwestas tolleaegne polgu ülem colonel-ltn. Wahtramäe ja palus bri-
gaadi ülemat temale täiendust määrata, et võimalik oleks uuesti
pealetungimist ettevõtta, koos 2se jalaväe rügemendiga, äratahendades ka
et niisuguse väikse ja väsinud koosseisuga ei ole võimalik isegi suure-
matele oodatavatel punaste pealetungimisdele vastu panna Orava
mõisa - Marga joonel. Siin tekkisiwad mitmesugused lahkarwamised rügemendi
lahingvõimiste üle ja kuulda oli uue rügemendi ülema määramist, keda nimelt ei ol-
nud mitte teada. Punased saiwad teada warsti meie uute seisukohtade sissewõt-
misest ja 14 märtsil 1919a. hommikul vara tungisiwad Orawa ja Rõuge mõisa-
te peale üle Wiwwa küla jõududega 8 kompaniid, sundisiwad meie 2, 4
ja 1se kompanii osad taganema Suur ja väike Hannikase küladesse.
Samal päeval tungisiwad meie osad ühes Kuperjanowi partisaanidega vas-
asusivad
tupealetungimisele ja terwed punaväe osad Orava, Kõrgemõisatest ja Ora-
va külast välja. Et edasitungimise käsku ei olnud, sest meist paremal pool
raudteed 2ne polk edasi ei nihkunud, jäivad meie rügemendi osad Orava
küla, Oravamõisa ja Kõrgemõis - Kliima - Madi - Luiska - Marga joonele.
Nüüs oliwad tugevad kokkupõrkamised 15, 16, 17, ja 18 märtsil, punased
asusiwad 17/III jälle Orawa mõisa ja külasse - teised asukohad meie käes.
Igapäevased lahingud kurnasiwad sõdurid ja ohviserid lõpulikult ära
koosseisud jäivad väikesteks, haawatuid oli palju, samuti
nas oli ka ajutiselt tõkestatud, pooled mehed
olid meist maha jäänud Väskast põhja pool
asuva metsa lõuna servale. Teisi osi ei 8. polgust
ega tema naabritest polnud näha. Jätsin roodu
veltveebli esiosi juhtima ning tõtasin
üldise
tagasi tahapoole, et selgitada pealetungi
katkemise põhjusi, anda hoogu sellele või
vähemalt koondada 2. roodu osad esiosade
joonele, et siis rünnata Väska küla.
Narva-Värska grupist polnud näha ega
kuulda mingit märki. Südame põhjas kirusin
seda tõsiselt. Sellel teekonnal Väska
oja ületamisel tabas mind vastase rk klp. tuli,
purustades mu vasaku jala reieluu, mis
mind rivist välja lõi. Paar meest jooksid
mu juurde ja aitasid mind metsa äärde
kanda, kust mind Samokrassi evakueeriti.
Väska jäi Samokrassi op. grupi poolt vallu-
tamata.
2. roodu kaotused selles lahingus: 1 ohv ja 18 meest,
nendest 2 surnut ja 4 põrutatud.
Õhtul kella 1800 ajal vahetas 4. rood
2. roodu välja, kes asus pataljoni varru.
Et 4. rood päevasest lahingust oleks osa võtnud
ei paista mulle tõenäolisena, sest oleksin
pidanud midagi sellest kuulma.
R. Aks
8. polgu 2. roodu
sõjaaegne ülem.
24-X-19. aast.
Täna homikul on ilm pilwine, ja taewas näib kui oleks
läbi torgitud ei pea enam wett kinni, tilgub wahed
pidamata. Poistel ei olnud lusti kellegil wälja
minna. Wiimati läheb ilm ilusaks: sõbra kaasa
wõttes laksime sadamasse jõe äärde kalu püüdma,
ühel taadil oli wõrgud sihes, wõtsime paadi, sõitsime
waatama kas kala sees on, suurt asja sealt ei saanud
ühe suure lutsu, ja mõne silmuse saime,
Läksime kodu tagasi praadisime kalad sõime
ja wiskasime endid puhkama.
25-X-19. aast.
Nuid oleme juba nii palju arjunud. Täna on
laupäev ja leitsime wenelaste sauna ülesse
Kohe asusime tööle, kütsime sauna hästi sojaks
pesime puhtaks. Pesu oli küll juba pea aegu
kuu aega selja olnud, aga siiski pidime weel
selga panema. Sai õhtust söödud, weel
mõni tubli laul lauldud, ja alles
kell 11 uinusime magama.
ja samal ajal Kurowiza
punaste kätte läinud.
Saime külasse Polk võttis
Liini Feodorovka - Ilkino -
Arssia. II bat. Ilkino ja
Kell 10 ilmusid Mertwizy
poolt punaste maakuulajad
teed mööda, läksid aga
tagasi. külas liikumist kohas,
ilma, et lasta oleks saanud.
2 r. asus vastu Volkovo pool olevat
metsa, 8p 10r Weski pool otsas,
minu k-do Mertwizy teest
Wolkowo teeni.
Õhtul kell 20 paiku
käisid puneste maakuulajad
uuesti Rossoni põhjapoolsel
kaldal paremal pool
oleva metsa serval
ja avasid küla pääle
tule, millele meie
vastasime.
juba 22 veebruaril õhtul. Salka kuulusid kolm
ratsaväe ohvitseri kornet Viitalk, kornet Holberg lip-
nik Hallik ning dr. Talwik kahe sõduriga. Dr. Tal.-
wik oli salga juhiks. Maakuulajate ülesandeks oli;
liikuvate saksa väeosadega astuda ühendusse vastas-
tikuse informatsiooni mõttes, viia teateid, et Pärnu
Eesti pataljoni ei saa mõtleda vastu panemisele
ülevõimu ees ning selgust muretseda meie edas-
pidises saatuses (Uus Pärnu Postimees N 27) Meie
poolt arwati kohaseks soowitada, et Eesti väeüksused
alles jääksid Eesti territooriumil sisemise korra
kaitseks, millist ülesannet nad täitnud senini
edukalt venevõimu kokkuvarisemise päevil, kuna
saksa sõjaväeosad võiksid jätkata oma operatiivseid
ülesandeid taganevate vene vägede suhtes /Pärnu
Postimees N 116-28/.-
Kelle poolt maakuulajad saadetud välja, pole
võimalik määrata kindlaks, arwatawasti mindi selle
seltskonna esitajate teadmisel ja nõusolekul, kuid
mitte ohwitseride kogu otsusel, nagu mainib oma
määlestuses dr Talwik hiljem / maj. Kuhlberg, kpt
Treiberg, Lelle ja teiste määlestused).-
24.02.18. a. võeti Pärnu posti- ja telegrafi kontor
valve alla. Pataljoni ülem määras ohvitsere ja v.a. o
Puls´i (alaliselt) valve korda, viimane valvas eriti selle
järele, et ükski kiri ei läheks välja, ega tuleks sisse
ilma kontrollita. Ohwitseridele tehti ülesandeks jäl-
gida sakslaste liikumist. Mõisakülast saadi kell 11.10
teate, et saksa ratsa mehed suunivad Ruhjale ja Pärnule.
Ruhja lõpetas umbes kell 11.20 öeldes, et sakslased
tulewad praegu uksest sisse.- Varsti tuli teate, et
sakslased on Ruhjas sees, kust kell 12.30 telefonogram-
miga Mõisakülast rongi nõudsid endale. Mõisaküla
ole teha. Oleks mingisugustki ajawii-
det olemas! Puhkusele ka ei saa
nüüd nähtawaste nii ruttu. Paar
päewa Kilulinnas kolistades, ei teeks
just suurt kurja, olgugi, et sealgi
midagi ei ole peale hakata. Wahest
on pöörane igatsus H. järele, tahaks
wahest uueste läbi elada kord olnud
aegu, kuid liig kaugel on nad. Isegi
kirju ei tule... Huvitaw oleks teada
tema praegusi arwamisi meie wahe-
korra üle? Wõi ei olegi enam sar-
nast wõimalust?!
29.IX.19
Hommiku wara kella 3 ajal ilmus
Müllerstein koju. Ka Riisenberg tuli
ühes temaga. Triik ja Siigor jäenud
veel Petseri praalima. Kuuldawaste
olla Parm tagasi tulnud. Matson
peab sõitma, olgu, mis tahes. Iseene-
sest ei pakugi suurt lõbu Tallinna
sõita, ainult põhjused riiete ja pesu-
puuduses: ei ole ninarätikut enam
puhast. Päris täbar seisukord. Päewal
N:7 Armsamale kodumaale.
Sule ma kätte wõtsin
Tindi potti kastsin
Kriipsud ma paberil tegin
Laulu ma luua tahtsin.
Et wõik saata ma teda
Omal armsal kallil
Kaugel kodumaa pinnal
Armu täheks tal saata.
Kuule mu armas neiu
Kõigest sa armsam mull!
Ära ei unusta wõi sind
Mina siin kaugel sinust!
Ära sa iialgi mind
Unusta ära neid
Mulle sa truiks jäe ikka
Teist ära suudele sa.
Kui ma nüüd warsi tulen
Kodu maa pinnale
Siis ma su juurde tahan jääda
Sinust lahkuda iial.
Suured poliitilised ja ssõjaväelised sündmused suurel Vene-
maal lõid soodsa olukorra Eesti rahvale enda tahet maks-
ma panna, et uuesti saada iseseisvaks. Nagu tuli hõõgub
tuha all, nii hõõgus tahe ja lootus ja ootas parajat juhust,
et lüüa uuesti lõkkele. Venemaal aset leidnud revolutsioon
ja riigi hoogne lagunemine andsid juhuse ja võimaldasid
selle riigi piirides armsale Eesti rahvale hakata korralda-
ma oma elu iseseisvalt.-
Rewolutsiooni laienedes ja sisenedes meie kodumaa
sai kannatada palju raskusi ja kahju lagunenud Vene
sõjavägede poolt, kes meie isade maal toimetasid nii-
samuti, ilmsüüta kodanikkude vangistamisi, rööwi-
misi, varanduste häwitamisi, rekvireerimisi jn. e, mis-
sugused ületasid teinekord igasuguse piiri. Tuli pan-
na piir kahju tekitamistele.
1917. a jooksul, suur samm võeti ette kodumaa kaitse
ettevalmistamiseks. Toetudes Vene valitsuse võimude lu
badele, osalt mis mõnegi tõsise eesti sõjamehe enese
algatusel paljud Eesti sõjamehed jätsid jumalaga
suure Venemaaga ja raputasid Sarmaatia lagen-
diku tolmu oma jalgadelt ning tõtasid kodumaale,
kus Eesti rahwuslikud väeosad kutsuti ellu parema
sisemise korraga, kui olime harjunud nägema
Venemaa lahingväljadel, linnades ja laanedel.
Nende ridade kirjutaja siirdus Eestisse 1917 a.
lahkudes 30 novembril 24dast Siberiküttide rügemen-
dist haiguse tõttu saadetuna Pihkva haigemajasse.
Pihkas Eesti Maleva Büroo juhataja võttis mind
vastu 6. XII 1917a. Eesti rahwuslikudesse väeosadesse ja
võimaldas mulle puhkust Pärnu linnas, kust pidin
sõitma edasi Tallinna. Pärnu jõudsin 8. XII. 17a. just
samal päeval, mil 1se Eesti jalaväe diviisi ksk.
Nr 3 pandi alus 2ele Eesti jalaväe rügemendile
wad jutud reserwi kohta. Kes teab,
ehk saab kah! Päew otsa rahulik.
4.V.19
Tegime täna hulk tööd ära: endi
positsioonide ees seiswa metsa raiu-
sime maha ja punusime traataiaga
ära; tegime uued kaewikud. Nüüd
jäewad päewal postid ette, kuna
öösel nad taha, teisele liinile tõm-
matakse.
5.V.19.
Käisin munade разведка´s Kosu
küla kõrtsi juures. Kirikal jäi
haigeks.
6.V.19.
Eila õhtul kella 8 ajal teatasid meie
eelpostid, et waenlase ahelik lähe-
neda. Endi застава´t kiireste tagu-
misele joonele tuues, jäime ootama.
Umbes 1/2 9 aegus algas ragin, mis siiski
intensiiwset laadi ei käinud. Oli ainult
aineti laskmine. Öö osta nii nagis-
tades, taganesid hommikul puna-
sed ja kell 6 olid wanad seisukohad
oli pikemaajaline tulevahetus punaste-
ga. Kogu öö olime lagedal väljal ahe-
likus maas ja lõgistasime külma
pärast hambaid. Teisel päeval olime
korteris kusagil koolimajas. Väsimus
oli suur, ei saanud mõelda muule
kui magamisele. Mäletan, et virgusin
tinaraskest unest, kui mind äratati.
Oli vaja minna valvepostile.
See kevadine öö on mulle kuida-
gi eriliselt meele jäänud. Kuni valve-
posti asukohani tuli minna umbes
pool kilomeetrit. Valvepostide paiguta-
jaks oli Viljandi poiss Pullisaar, kelle-
ga koos asusime teele. Pime oli, tuul
kohises puudeladvus. Raske oli orjentee-
ruda, ainult umbes oli teada, kus
asuvad omad. Aeg näis venivat
hirmus pikkamisi, võsa ümberringi
tundus kuidagi õudsana ja ähvar-
davana. Kogu öö vahtisin seal võsas,
mitmesuguste mõtete ja meeleolude
küüsis. Siis lõpuks tuli vahetus.
Järgmisel päeval liikusime edasi
Kitsasrööpalise raudtee kaudu ei saanud nad neid
Eestisse toimetada. Seda nad võisid teha ainult üle
Geriki, Võnnu ja Volmari Valka. Selle takistamiseks
meie sõjavägi asus Geriki jaama. Sellepääle eestlaste
sõjavägede ülemjuhataja volinik alampolkovnik Reek
saatis 4. juunil meile ultimaatumi. Ta nõudis, et
meie väed tõmbuksid tagasi Gauja-Jõesuu, Sigulda,
Nitaure, Vecpiebalga, Jaun-Gulbeni joonele. Nii
jääks kogu Põhja-Latvia nende all. Kui see mää-
ratud ajaks ei sünni, siis eestlased vaatavad meie
kui vaenlase pääle. Sääljuures kinnitati, et eestla-
sed toimivad Põhja-Latvias Ulmanise teadmisel
ja loal. Ma palun kohtuuurijat selgitada, kas Ree-
gi nõudmisel oli alus. Samuti palun kindlaks teha,
kelle kasutuses oli alampolkovnik Osuls, kes kirju-
tas alla Reegi ultimaatumi tõlget.
Eesti sõjavägede ülemjuhataja nõudmist ei
võinud me täita, sest siis oleksime Lätit kui fakti-
list riiki äraandnud. Ja kui 5. juuni õhtul eestla-
sed tulistasid meie vahisõdureid, siis meie vägi läks
edasi ja vallutas Võnnut.
Nähes, et tekib sõda eestlaste ja lätlaste vahel,
liitlased pakkusid ennast vahetalitajateks. 10. juu-
nil otsustati, et eestlased peavad tõmbuma etno-
graafiliste Läti piiride taga ja peavad oma rinnet
suunima enamlaste vastu. Tagasitõmbumine pidi
lõpema 1. juulil.
Vahepeal ilmus Tallinna inglise kindral Goff.
Ta tühistas 10. juuni otsusi ja nõudis omal nimel, et
meie taganeksime eestlaste poolt määratud piiri
taga. Vahekohtunikud kadusid. Et meie esitajatel
taganemise kohta näpunäited puudusid, siis ei
ühe joonega kuni Salasti jõe ääre.
Seal asusime korterisse ühte karjamõisa.
Punased nähtavasti ei teadnud meie
sealolekust, sest nad ei tülitanud
Salatsi jõe ääres oleku ajast on
meele jäänud üks lahingõppus, mille
korraldas rooduülem leitnant Elbrecht.
See oli omapärane harjutus ja
veel omapärasem oli selle lõpp.
Rooduülem käsutas poisid rivisse
ja laskis püssid hakki panna. Siis
ta jagas roodu kaheks poolrooduks,
seletas, et üks poolrood läheb eemale
võssa ja teine tungib sellele peale.
Püssid jäeti hakki ja relvadeks käs-
kis rooduülem igal poisil lõigata
võsast malaka. Pajupõõsastega kan-
tud maastik tundus siiski võrdlemisi
lagedana. Lõime siis seal oma "la-
hingu" maha ja lõpuks kogunesime
kolonni, et pärast "tööd" lõunale
minna. Siis korraga kostis punaste
poolt suurtükipauk ja mürsk lendas
Ei sa märka mis mo süda
Sinu pärast tunneb sees
Minu elu õnn on kadund
Surm ja haud mind ootawad.
Waluga mu süda nuttab
Sina õiskad rõemu sees
Kurwalt päike mulle paistab
Kuu ja tähed leinawad
Aletust mull lilled õitswad
Kurwalt kased kohawad
Leina lugu linnud laulwad
Külmalt tuuled puhuwad
Ööd ja päewad olen mina
Sinu peale mõttelnud
Ja ma usksin ei ka sina
Saad mind kalliks pidama.
Teaks sa kui sagetaste
Pisaraid ma walasin
Kui su pilt mu silma ette
Une inglist kanneti.
Nad olla omad kohad Beljalsiga üm-
ber wahetanud. Nalja mees see Belials,
oleks oma puhkuse siis järgmisele
nimekirjas edasi annud, nüüd tu-
leb wälja, et Fuks koguni enne
mind sõidab, kuna tal õigus ometi
oleks wähemalt 3 nädalat piale mind
sõita. - Käisime granaatidega jälle
kalu püüdmas, ei saanud seekord
mitte ühtegi. Tont teab, kuhu nad
kadunud olid.- Saunas käisin. Oli
aga tuline saun, seda peab ütlema,
raswa wõttis naha peale kohe. Hea
seegi, et täid jälle surma said, sigine-
wad teised just alalõpmata. Õhtul
koorisime "kommunas" kardulaid ja
saime sel põhjusel laheda kardula
pudru õhtuks. Isalt kaart. Ootab
koju. Juba sa saad koju nii ruttu!
28.IX.19
Triik ja Siigor sõitsid Petseri, Müller-
steinile, kes täna tagasi pidi tulema,
wastu. Kirjutasin isale kaardi. Pööra-
ne igaw on, mitte aga kui midagi ei
Oh minu endne armas pruut
Miks armastad nüüd jälle uut
Miks wõtad sa üht linnukest
Kes wõera maale lendat siit
Ja unustad see lõbust maad
Kus palju õnne nägid sa
Kas mõtled sa weel kallike
Kui istusime armsaste
(me
Oh! seal me truudust wandsi-
Suud teine teisel antsime
Koos kahekesi tooli peal
Rind sinna ääres ligital
Oh sina hella neiuke
Mull une woodis ilmud weel
Mo süda mõtleb sinu peal
See endse armu pilwe peal
Kus armu leeg kui pehme tuul
Me wahel lehka igal aal
On armas neiu miks nüüd sa
Mind põlgad naeru lustiga.
Siis läksin koduse isa juure olin isal abiks
1921 a. 1. maist sain omale iseseisvalt talu kuha,
mis mõisast planeeriti, ja asusin sinna oma
elu alustama ja põldu arima, et perekonda
üles pidada ja elasin seia ajani kui
Eesti wabariigi walitsus kutsus leserw all ohw
ühe kuulise õpustelle kus ka päris kurwa
meelega olen ilmund oma kohust täitma.
Praegune elukohd.
Harju maakonnas
Kloostri wallas
Ämari asundus.
Põlludööline.
Abielus.
Luteruse usku.
24 Juunil 1927 Aastal.
H. Weermann.
kui vapramad pojad ja suure Venemaa kaitsejad
kõikidest raskustest mis meid toll korral tabas
võtsime ühiselt osa ning vennalikuma tundega
olime valmis üksteise eest välja astuma ja vaenlast
oma sõjariistadega purustama? Ja nüüd korraga
oleme teine teisele vihasemaks vaenlaseks muutunud.
Jah! Mull oli õigus teda hukata, sest ta oli ju ise
tulnud minu kodusse mind hukkama ja minu
kodukest laastama. Puhka rahus sa igavesti ära
võidetud hing. Alles nüüd leidsid sa oma ihaltava
hingele rahu. Nende sõnadega lahkusin tema põrmu
juurest ning nüüd tundsin eneses midagid mis
mind oli rahuldanud, sest siin kohal olin juba
oma suurima sammu vabaduse eest astunud
tõesti tähtsam tund minu ajaloos. Esimine võitlus
vabaduse eest! Esimine langenud vaenlane Viljandi
linna lõuna-väravates. Kõiki seda arvesse võttes olin
enesega täiesti rahul ning algasin suure eduga oma
pooleli jäänud luurekäiku; Olin mõned saja sammud