Rahvusarhiiv/et_handwriting_recognition huggingface dataset:
Liiwimaa gubermangu Talurahwa Seaduse-
raamatu 196 kirjatüki põhjal, mis 13 talwe-
kuupäewal 1860 kinnitatud, on Landrati herra,
Arved von Brasch, Ahja mõisaomaniku ja
Ahja walla
hingekirja kirjutatud talupoja
Johan Wiriteti
wahel järgmine rendikontrakt
läbiräägitud ja kindlat tehtud.
Ahja mõisaomanik annab
Kiisamäe No 9 talumaad, mis
25 taalrit - grossi
suur on, nagu see 1874 aastal maamõõdu
järele tehtud plaani peal selgeste oma praeguste
piirete ja rajade sees ülespandud ja loomuse sees
rentniku Johan Wiriteti
kätte näidatud ja teada on,
tema kätte kuueks aastaks,
see on 23. Jürikuupäewast 1893 kunni
23. Jürikuupäewani 1899 järgmiste tingimis-
tega rendi peale.
Renditud maa peal hoonete hulk ja nende
seis praegusel ajal on selle kontrakti kõrwa pandud
nimekirja selgeste ülespandud, mis mõlemad kon-
raktitegijad õigeks tunnistanud ja talurahwa-
asjade komissari ees alla on kirjutanud. Selle
nimekirja sees ülespandud hulga ja seisu järele
167 1.
Pikavere küla
Töörahva Saadikule Nõukogu
Peningi vallas, Harjumaal
No 66. 12.IV.47
V.Lgp.
Sms. N. Karotamm.
N. S. V. Liidu ülemnõukogu saadik.
Võiduväljak Nr. 7
Tallinn.
Pikavere külanõukogu piirkonda kuulub pool
Peningi valla teritooriumist. Piirkonnas on 287 üksik maja-
pidamist, Peningi sovhoosi osakond Perila, Peningi Valla M.H.L.
punkt. Kose meierei osakond Pikaveres, Puidutööstuse artell
Perilas, Raasiku koperatiivi harukauplus Pikaveres, Pikavere
m/t. keskkool., kaks sideagentuuri, valla Vanade-kodu ja
kolm külaseppa.
Majandusliku jõukuse poolest on aga Pikavere k/nõukogu
piirkond siiski Peningist tunduvalt taga. Peamine põhjus
selleks on põllumaa kehv pinnas, võrreldes Peningiga, Ka
saabugu aga enam kunstväetist. Meie piirkonnas on
Suursoo asundus 32 majapidamisega, kes kõik on 100% selt
soomaaharijaid, peale nende veel mitu küla, kellede jõu-
kus wõi mitte jõukus oleneb just soo kultuur maadest.
Enne saksaokupatsiooni ja suurt isamaa sõda oli paljudel
maakasutajatel soomaad kultiveeritud kuni 20 ha. Sügisel
rängad rukkiga lastitud autod lõhkusid ära kõik trummid
ja teed. Sõda ja eriti okupatsioon andsid sookultuur-
maadele tagasi käigu; puudus väetis, puudusivad trak-
torid, kraavid umistusid ja kultuurmaad muutusid jälle
kure karjamaadeks.
Juba möödunud aastal taastasime magistraalid ja
Eestimaa K(b)P Keskkomitee sekretärile sm N. Karotammele
Avaldus.
Alide Rammo, Hindreku tr.
Liivamäe 12-7, Tallinn.
Mina Alide Rammo, olen Viruvärava treppida juures
lillemüüja. Olen sel alal juba tegutsenud üle 20 aasta
ja kasvatanud kaks last üksi üles.
Maksan riigile iga kuu makse .alates 15 maist kuni 15 nov.
maksusumma suurus kuni 15 juunini oli rbl 695 kuus. Juuni
kuu jooksul nõuti minult peale selle maksu veel rbl 2167
vastavalt Tallinna Keskrajooni Rahandusosakonna ametniku
selgitusele, ühe nende ametniku arvestusviga. Vaevalt
olin jõudnud selle maksu tasuda, kui kaks päeva
enne juulikuu maksu tähtaega 13 juulil. s.a toodi
mulle maksuteade, milles minu igakuist maksu
rbl 695 oli tõstetud 1444 rbl. ja selle summa
tasumiseks oli mul tähtajaga arvestades 2 päeva.
Pöördusin Keskrajooni Rahandusosakonna poole selgituse
saamiseks. Mulle räägiti mingisugust ebamäärast
juttu suuremast läbimüügist. Mille põhjal nad seda
otsustasid on mulle selgusetu
Olen esitanud Keskrajooni Rahandusosakonnale kõrdu-
valt vastulauseid, kuid pole seni veel ühtki vastust
saanud. Mulle on ähvardatud veelgi maksu tõsta.
kahekordses väärtuses keskmiste turuhindade järgi 3
Õhvakesed poegisid aasta teisel poolel ja 172
Teie poolt allakirjutatud järgi ei kuulu
määruse nr. 250-3.IV 46
piimamüügikohustuse alla. Kui aga eeldada et
õhvakesed poegisid esimesel poolaastal, siis oleks
piimanormid määratud ainult 50% määral.
Oletades viimast võimalust (muidugi tingi-
musi), oleks pidanud mina andma 750 lt. piima
(minul on maad 27 ha ja seega 500 lt. lehmalt
mahaarvates 50 %). Piimahind on Pärnu
turul keskmiselt 5 rubla liiter. Järelikult oleks
trahv: 5 rubla x 750 liitrit = 3.750 rubla x 2 =
7500 rubla.
Seda trahvimäära rakendatakse kuritahtlike
kõrvalehoidujate suhtes kui äärmist abinõu.
Mina ei saa end kuidagi tunnistada sellesse
kategooriasse kuuluvaks ja palun Teil
seda uskuda.
Mina elan oma naisega ega varja, sm.
Karotamm, Teie ees, et rasketel aegadel on
tulnud tarvidus kasutada võõraste töökäte
abi, mille eest olen ausasti maksnud,
Minule jatkub piimast ja võist ka ka-
helt lehmalt
Arvestades sellega, et sõja ajal on hävitatud
palju kariloomi, pidasin mina oma otseseks
kodaniku kohuseks mitte tappa, müüa või tarvitada
toiduks vasikaid 1944. aastal, vaid kõik nad
kasvama jätta. Sest kui minul ei ole karja,
siis milleks üldse maad pidada. 173
Ma olen täielikult teadlik, et praegu on
iga talumehe kohus kooskõlastada oma isik-
likud huvid riigihuvidega. Selle tõttu pean
mina kui talupidaja kasvatama rohkem
karja, tootma vilja, selleks, et täita Eesti
NSV loomakasvatuse arendamise ja taastamise
viie aasta plaani.
Mina mõistan samuti, et iga talupidaja peab
ausalt täitma oma kohustused riigi vastu
ja näitama selles asjas majanduslikku
initsi algatust. Teie teate, et suurema karja
pidamine tähendab mitte ainult suuremat
hoolt karja hoidmisel, vaid samuti ka muret
karja söödaga varustamise kindlusta-
misel, et kari oleks produktiivne.
Eeltoodu tõttu palun Teid sm. Karotamm:
1. Anda vastav korraldus asjaomasele poole
kohtuotsuse uueks läbivaatamiseks ja
minu vabastamiseks trahvist.
2. Protsessuaalnormide rikkumise tõttu kohus-
tada minu asi läbi vaadata teises
rahvakohtu koosseisus.
Kuulub tagasta
12.II.47
EK(b)P KK
NSVL Ülemnõukogu saadikule
Demobiliseeritu Toom Evald
Jüri p. sünd. 1921. a. elukoht
Paide l. Suur-Aia tn. 24
EK(b)P Harjumaa Komitee
Saadud "14." veebr. 1947
avaldus
Nr. 23/K
Käesolevaga palun Teie korraldust ja kaas-
abi selles, et saaks ära muudetud Harjumaa TSN
Täitevkomitee Maaosakonna otsus 1945. aastast Har-
jumaal Jõelähtme vallas Parasmäe külas asuva
minu isale Toom Jüri Hansu p. kuulunud 20 ha
suuruse "Liiakse" talu vähendamise ja põllumajan-
dusliku inventari võõrandamise kohta ja et nimeta-
tud talu jääks edasi minu ema Toom Elfriede-
Katariina Jaani tr. kasutamisele.
Oma avalduse põhjendamiseks toon järgmised
asjaolud:
Mainitud "Liiakse" talu otsustati vähendada,
nagu Harjumaa TSN Täitevkomitee Maaosakonna mater-
jalidest nähtub, sellepärast, et Toom Jüri Hansu p.
on tunnistatud saksa okupantide käsilaseks ja
talle on Sõjatribunali otsusega mõistetud 10 aastat
vangistust.
See pole aga õige.
Tallinna Keskrajooni
45 60
Sõjamissariaadi
No 60
4-osakonna ülem
ÜK(b)P KK Sekretärile
kv-kpt. Loopere
Uus tn. 2 telef. 436-80
Sms. Karotamm'ele
9.4.46.
Mina kui Teie valija ja parteiliige pöördun
Aparaat konfiskeeritud -
valitsusesse hoiule antud raadio-vastuvõtja "Philips"
Avaldajale
nr. 14387.
Pääle Tallinna vabastamist, määrati mind
Toompea lossi komendandiks, millisel kohal olin
kuni dets. lõpuni 1944a. Tolleaegse Asjade Valitseja
sms. Laasi loal ja teadmisel kasutasin kuulamiseks
oma korteris Toompea lossis raadio-vastusvõtjat
mis kuulub minu tädile Elfride Jaansonile
elukoht. Tallinnas Luise tän 28-8.
Sms. Laasi lahkudes tuli asjadevalitsejaks
sms. Haberman, ning hiljem sms. Borkman, kes
samuti oli teadlik, et mul oli raadio-vastuvõtja -
RKN asjade Valitseja sms. Borkman oli teadlik,
et tahtsin Eesti Korpusesse tagasi minna - millegi
pärast ta ei andnud mulle nõusolekut. Pöördusid
vahetult sms Veimeri poole, kes andis mulle nõus-
oleku. Mõni päev enne minu Korpusesse minekut
Saatis sms. Borkman minu korterisse kpt. Šutsilini
Riiklikust Julgeoleku Rahkom., kes võttis minu vastu-
võtja ja viis sms Borkmani kabinetti.
Hiljem järelpärides vastas sms. Borkman, et
teil puudub raadio kuulamis luba ja teie aparaat
enesele oma endise kutseala, millises
olen töötanud enne mobiliseerimist
Punaarmee ridadesse kolm aastat
- nimelt traktoristi kutseala, olles vee-
nel, et okupantide poolt laastatud
põllumajanduse taastamisel, trak-
toristi kutseala on tõhusamaid, taas-
tamise kaasaatamisel - määratud
viie aastaku plaani korras. Põllumajan-
duse taastamisi esitähtsust, meie ko-
dumaa õitsengule juhtimisel, olete
Teie isiklikult, rohketes avalikudes
sõnavõtudes samuti rõhutanud ja see
on ka avalikkusele teatvaks tehtud
meie Valitsuse tahteavaldusi. Järjeli-
kult peaksid ka sama põhimõtteid
ja valitsuse plaanikohaste korralduste
elluviimise eest hoolitsema kohapealsed
juhtivad ametnikud. Kahjuks ei ole
see kõikjal sellises suunas, vaid
toimitakse just vastuoksa - despoot-
liku põhimõtte järele, nagu see
võte näib omane olevat Kullamaa
valla Täitevkomitee esimehel, kelle
käitumine kodanikkudega on jäme,
milline asjaolu avalikul kodanikkude
sõnavõtul tehti teatavaks ENSV Minist-
rile Nõukogu esimehele Sm. Dr. Varesele -
tema siinviibimisel, mistõttu oldi koha-
peal arvamisel, et asjaolud paranavad,
kuid see on jäänud vaid rahva vagaks
sooviks.
Nagu eelpool maitinud, omavad
demobiliseeritud punaarmeelased õiguse
vabaks tutsevalikuks. Selle kohaselt regist-
reerisin mina end oktoobris 1946 a.
Kullamaa Masina Ühistusse traktoristina.
Minu avaldus on vastu võetud ja saade-
tud edasi vastavale asutusele kinnita-
miseks. Olen registreerimisest alates
tegelikult osavõtnud nimetud ühistus
remont töödest ja teostanud sügis künde
Minu edaspidine tegevus on määratud ka
remontide ja linade ülestöötamise alale
See registreerimine on teada ka Täitev-
komiteele. Sellest hoolimata väljastati
minule Kullamaa valla Täitevkomitee esi-
mehe allkirjaga minu nimeline kohustus,
et mina pean 15 nov. 1946 a. kuni 20 märt.
1947 a. väljavedama 80. tihometrit
puitmaterjaali.
Kuna minu tegevuses olev masin
ja traktor vajavad täielikku remonti,
remont alanud, et pooltele ühistuses
tegutsevad traktoristidele (ühistuses on
töö tasu 10 krooni kuus. Tundsin, et seda
töö tasu on liiga vähe, mõtlesin juurde
ei tuldud ütlesin ülesse ja lahkusin
teenistusest 1936 a kevadel lahkudes viimasest
teenistus kohast, sõitsin Tallinna, et mingisugust
ametit õppida.
Kuid see oli kodanlikus eestis raskendatud
sest nende kohtatele pääsid vai olid teed lahti
ainult onu poegadel. Nii-siis Tallinnas olles
tuli mul käia mitmes asutuses end pakk-
umas, kuid kusagile vastu ei võetud.
Juhuslikult lugedes tolleagset "Päevalehte"
leidsin kuulutuse, et on tarvis noort ja tugevat
maa-poissi, mis tööle see oli teadmata.
Läksin sellel päeval siiski ja võeti mind
vastu ja lubati mulle tööd anda järgmise
päeva hommikul. Olin väga õnnelik selle
töö leidmise tõttu. Asusin siis järgmisel
hommikul töö kohale sammuma, siis avanes
mul selge pilt, et olin määratud akende-
puhastajaks kus tuli mul käia mööda
linna, redel õlal, millele oli maalitud
omaniku nimi, pang ja riide kalts käes
vaate akendelt tolmu ja mustus jäänuseid
puhastamas. Et endale ülalpidamist
teenida, tuli mul sellisel kohal olla 1938 a
kevadeni.
Siis avanes mul võimalus pääseda laeva peale
see oli a/l "Kalarannale", kalapüüdjana, mis
sõitis sellel kuvel Islandi kala püügile
ja kuhu nõuti esma joones maa poisse.
See teenistus kestis ainult paar kuud
mille järele tuli mul jällegi uut teenistust
otsida. Sellega olid jällegi seotud
raskused. Tuli mul jällegi hakkata
tööstuste väravate taga end tööle
pakkumas käia kuid kusagile vastu ei
võetud, ega võimaldatud mingisugust
tööd. Siis katsetasin veel end mere-
mehena laeva laevaühingute kontoreis, kuhu
ka mind vastu võeti see oli Rangi
kütja abiliseks ja hiljem kütjana -
a/l "Uranuse" peale kus olin ka 1939 a
sügiseni. Siis kadus mul jällegi võimalus
teenistuses olla, sest hakkas sõda ja laevaga
sõitmine oli raskendatud, tuli mul kodu-
maale tagasi pöörduda. Et nüüd jällegi
uut tööd otsida või leida tuli mul ikkagi
raskustega võidelda. Tahtsin nüüd siis
endale õppitud kütja kutse järgi tööd
sest see töö ala oli mulle kõigse huvitavam,
aega kuhu see oli teadmata.
Ligemale kuu aega tuli mul käia Tallinnas
Riigi-Sadama tehaste väravate taga, kuhu
mind ka suure palumise peale vastu võeti
päeva-töölisena, Kuid see töö aeg oli
üürikene, sain töötada ainult 15 märtsini
minema selle aegse sund sõjaväe teenistusse
kuhu ka läksin. Teenides Tallinnas Mereväe
Õppekompanis madrusena, 1940 a suvel juuli
kuus komandeeriti mind Tartu Peipsilaevastikku
Divisjoni kuhu ka jäin.
1941a kui algas teine maailma sõda, tuli
mul Peipsi järvel laevastikus edasi olla ja
suuri lahinguid pidada. Hiljem tuli meile
teade, et meie Divisjonil tuleb siiski laevadest
lahkuda ja maale, minna, kuhu ka läksime
Rannapungerjale. Sääl lahinguid pidades
sakslaste vastu sain kranaadi kildudest
haavata kus mind viidi haavatuna
Kauksi mõisa haavatute kogumis kohta.
Sakslaste kiirel edasi tungil sattusime
kogu haigetega vaenlase küüsi et mitte
vangi jääda põgenesin talusse kus.
parandasin end ja hiljem kodukohta
tulin, vanemate juurde s.o. Jäätmale
1941 aasta novembris lahkusin jällegi
Kaebuste osak.
106/K
15/kd. 7. 09. 46a
Kuulub tagastamisele
EK(b)P Keskkomitee Sekeretär
Sm N. Karotamm.
Anete Eestleol Jaani t.
Rae wald, Karla küla
Pruuli talu.
Awaldus.
7 Jaanuaril s.a. areteeriti minu mees Richart
Jüri p. Eestleol omas kodus Rae wallas, Puuli talus, Harju-
maal, tuues põhjuseks ette relwa warjamist.
Areteerijateks olid Nikolai Garamsinow ja kaks puna-
armeelast, neist üks Jefreitor, teine reamees. Areteerimisel
nemad mingit õigustawat dokomenti wõi käsku ei eseta-
nud, waid relwa ähvardusel sundisid teda kaasa minema
Areteerimine sündis järgmistel asjaoludel: 1945.a.
ülelnimetatud N. Garamsinowi, kohates teda Tallinna
turu platsil, kes olles oma jutu järgi sõjawangi laagrist
äsja wabanenud, mida tema ka hiljem Elfriide
Puuseppa (elukoht Pikk t. 62-4) wastu kinnitanud.
Peagi hilmnes tema korratu suhtumine tööse, mitme
pääwalised ära olemised ja joobnud olekus tagasi ilmu-
mine ja lõpuks weel raha nõudmised mida tema
peale töötasu kätte saamist weel nõudis. Kohapeal sõprus-
tas Jaan Nigula p. Espega, kes on minu esimese mehe wend.
Õiendus.
Kohapeal kontrollides 25.03.47a
Makarova avaldises ettetoodud fakte
selgus, et Makarovi emal sm. Postil on
korteri üüri 1946a. maikuus maksmata
mis teeb välja üle 800 rubla.
Eelmine majavalitseja ei ole teda
sisse kirjutanud seadusevastaselt, aga
nüüdne majavalitseja põhjendab mitte
sissekirjutamist üüri võlgnevusega.
Nüüd sai tehtud korraldus Makarova
sissekirjutamiseks kuuks ajaks, et selle
aja jooksul üürivõlga ära tasuks.
ja kellega nemad tihti napsutasid koos.
Et vahekord N. Garamsinoviga välja kanna-
tamatuks muutus, lõpetasimetemaga wahekorra.
Ähwardanud on tema Linda Kleidorf'i (elukoht
Kabõla wald, Kahala küla) wastu minu meest ja
lubanud teda vangi panna, toonitades, et tema
ei ole enam nii lihtne mees nagu meile tulles.
Areteerimist õigustas, tema ühe sõjaajal põõsasse
visatud ja nässu muljutud roostetanud relva pärast,
mis leidmisel sai maetud sõnniku hunniku juurde
maasisse. Sõnniku weoajal tuli see nähtawale, mille
järgi minu mees ta uuesti eemale maasisse mattis.
N. Garamsinov'i ja kohaliku miilitsa juures olekul
kaevas minu mees jälle wälja 6 jaanuarel s. a.
Nähes otsitava relvaolekut, mille olemasolust ja
kõlbmatusest kohalik miilits ka warem teadlik
oli, tunnistas selle miilits mitte relvaks vaid
kõlbmatuks rauatükkiks, mis ei anna põhjust
areteerimiseks ja lahkus teadmisega, et see asi
on likvideeritud.
Peale kohaliku wõimu esindaja lahkumist jäid
N. Garamsinov ja sõjaväelased kohale. Järgmisel
päeval käis N. Garamsinov külas ja tagasi tulles
tõi tema kaasa ühe automaat relva ja ühe mõõga.
Minu küsimuse peale, milleks need relvad siia
toodi ja kas tahab tema neid relvi tunnistada
minu mehe warjamisel olevaiks wastas tema, et
tema seda ei tee. Wiimast nägi ja kuulis Eerich Käbi
(elukoht Narva mnt. 80-7)
Sammal päeval umbes poolteist tundi peale relva-
de toomist N. Garamsinov ühes kaasas olevate sõjaväe-
lastega sundisid relvade ähvardusel minu meest
nendega kaasa minema Lagedi jaama, kust naad
sõitsid rongiga, nagu hiljem selgus, Valka. Kaasa
wõtsid nemad ka naabruses elava Uuno Leoli, kellele
pidid külast toodud relvad kuuluma. Seda on Uuno
Leol ise hiljem kohaliku miilitsa Lemba vastu sele-
tanud, mida ka on kohalikud elanikud Roobert
Viigipuu ja August Väljataga juures olles kuulnud.
Nädal hiljem tulid tagasi N. Garamsinov ühes
Valga julgeoleku osakonna van. ltn. Zudiniga ja
kahe sõjaväelasega kes Uuno Leol'i tagasi tõid ja vabaks
lasksid.
Minu mehe kohta algas aga juurdlus, kus üle
kuulati Jaan Espe ja weel mõned isikud.
Tunnistajate seletustest märgiti üles ainult J. Espe
seletus. Teiste seletusi üles ei kirjutud.
Hiljem on seda asja uurinud maakonna
julgeoleku ülem wan. ltn sms. Lvoe, kes minu juures-
olekul kuulas üle Jaan Espe. viimase seletusest selgus,
et tema esimesel ülekuulamisel van. ltn. Zudini
poolt on seletanud, et okupatsiooni ajal Richart
Eestleol olnud wabatahtlikul omakaitse teenistuses,
mida tema nüüd kindlasti üelda ei võinud. Tema
seletusest selgus, et see omakaitse teenistus oli kohuslik
kõigile külas elavatele mees kodanikele ja seisis Lagedi
rauteesilla alalises valvas, sellest valveteenistusest
võtsid osa järjekorras nii Richart Eestleol kui ka
109 6.12 46
Kiri mis on minu kirjaga
ühes on ühe sõja invaliidi poolt
tema palub Teid kunas võttan
side teda jutule ja palub
minu kaudu, et Teie lubak-
site teda veel see nädal,
kui see vähegi võimalik siis
vast Teie sekretär teataks
sellest kesknädali õhtul
telef. kaudu 104/171 kella 23
ajal. siis olen vast kodu
Teiseks palun mulle teata
da missuguse asutuse
kaudu saab tagasi tuua
lapsi Nõukogude Liidust
ja kui vanu ja kas töövõim
tuid emasi ka kui neil ei olnud
Teedeminister sm. Kovaljevi
tervituse raadiokõne 31 XII 46.
kell 16 raudteetrantspordi
töölistele.
Meil on käes ENSV Ülemnõu
kogu valimiste läbi viimise
kampaania selle tõtu loo
dan sm. Karotamm Teie poolt
meie raudteetrantspordi töölisi
rõõmustada oma kõnega
Minu soov on julge, kuid
loodan et see julge soov Teie
poolt täitmist leiab, meie
raudteetrantsport tööliste
vastu, s. o 9.02.1947.a. kui on
sekretär helistada mulle
õhtuti kell u 21-24.
S. Pello.
3.01.47.a.
Raudteetrantspordi töölin
Töötan:
Raudteelastitrantsport
tööliste A/Ü I raj. komitees
Rannamäe tee nr. 3. telef läbi -
Balti nr. 296.
NSVL Ülemnõukogu saadikule sm.
N. Karotamm'ele.
Teie ringkonna valija
Parkja, August Adami poeg
sünd: 1890.a., elukoht: Kevade 7-1
Avaldis:
Pööran Teie poole palvega abi ja õiguse saamiseks.
NSVL RKN juures asuv usukultusasjade Nõukogu volinik
Eesti NSV-s sm. Kiwi, sulgas "Kewade" Baptisti Usuühingu
10. märtsil 1946.a. Kewade tn. 7 ruumides, vastu uut ruumi
andmata. Mainitud ruumides „Riigi-Teataja järele oli usuühingul
õigus 1946.a. lõpuni tegutseda. Sulgemise põhjusena mainib
sm. Kiwi üldvajalike tarviduste rahultamise otstarbet. Pääle usuühingu
sulgemise teatas sm. Kiwi, et tema tuleb isiklikult usuühingu ruumidesse
elama oma perekonnaga ja kantseleiga. Sm. Kiwi elab praegu
Terase tn.14 viietoalises korteris, kus temal kantselei ja elu ruumid
koos on. Põrandapinna suurus on usuühingu ruumides, kui ka
sm. Kiwi korteris võrdne. Peale selle sm. Kiwi korter asub moodsas
kivi majas ja usuühingu ruumid vanas puumajas. Kas oli
usuühingu sulgemine seaduse pärane uut ruumi vastu andmata?
Usuühing andis mittu palvekirja uute ruumide saamiseks, mis asub
Tobiase tn. 17 ehitatud palvemajaks, mis on umbes 40 aastat palvemajana
kasutatud Baptisti ringkonnas ja palvemaja on natsionaliseerimata.
Wiimane palvekiri 163 allkirjaga, mida sm. Kivi ei võtnud usuühingult
vastu: Sm. Kiwi ise soovitas sisse anda suurema arvu allkirjadega.
Palun Teie abi ja nõusolekut, et suletud usuühingule saaks iseseisvus
tagasi ja Tobiase tn. 17 palvemaja usuühingule tegutsemiseks lubatud
Usuühingu liikmete arv on 147 ja kõik on töölised.
Mina usuühingu jutlustaja Aug. Parkja elan praegu Kewade tn. 7
usuühingu kõrwal olewais ruumides, korteris mis koosneb 2 toast,
köögist ,ja kõrvalruumidest üld põrandapinnaga 56. m2. koos nelja
inimesega. Sm. Kivi nõuab minu korterist lahkumist põhjusel, et vajab
neid ruume endale korteri juure; viimane on mind ähvardanud
wiis korda korterist välja tõsta. Ka ei ole minule uut korterit
vastu antud. Palun Teie abi, et mind ei saaks mitte välja tõstetud
pöördel
No  305. 27 XII 46.
Eestimaa K(b)P KK sekretärile ja Eesti NSV
Ülemnõukogu saadikule sm. Karotamme
Talupidaja J. T. Saviste,
eluk. Pärnumaal, Are vallas
Are külas, Maasika talus.
Avaldus
Palun Teid, sm. Karotamm, tungivalt
kaitsta mind ebaseaduslikkuse eest ja abis-
tada järgnevas.
Käesoleva aasta 12. oktoobril tunnustas
mind Pärnu 2. jsk. rahvakohus süüdi ja
määras minule trahwi 16.000 rubla selle eest
nagu oleks mina varjanud piima müügi-
kohustuse täitmisest kõrvalehoidmiseks kolme
lehma. Rahvakohtu otsuse kinnitas Eesti NSV
Ülemkohus.
Kirjutan Teile puhtsüdamelikult, et
mina ei ole kunagi ega kellegi eest
varjanud
oma loomade tegelikku arvu. Kui palju
on minul lehmi, õhvakesi, hobuseid, sigu,
kanu ja lambaid, see kõik on teada kohalikel
nõukogude võimu organeil.
Asi oli tegelikult nii, et minul oli loomade hulgas
ka pull ja seda eraldamatult. Sellepärast kui
pull paaritas kolme õhvakest, ilma et mina oleks
seda teadnud, tekkis fakt, et õhvakesed poegi-
sid aasta tasel poolel. 171
Lähtudes õhvakeste vanusest ei arvestanud
varumisorganid täiesti seaduslikult piima-
norme nendelt kolmelt õhvakeselt.
Mina aga arvestasin, et kui esimesel pool-
aastal poeginud õhvakesed vabastatakse 50%
ulatuses piimamüügikohustusest, siis aasta
teisel poolel poeginud noorlehmad vabasta-
takse täielikult piimanormidest, s.t. 100%
Sellest tuligi, et minu juures elunev
inimene - isiklike arvete õiendamiseks
teatas, et mina varjan piimamüügikohustuse
eest kariloomi ning rahvakohus asja arutamisel
uskus teda ja karistas mind trahviga Rbl. 16.000.- suuruses
Asja otsustamisel ei võtnud kohus arvesse
tunnistajate Are külanõukogu endise esimehe Vaaben'i
külavoliniku Alberg'i ja jaoskonna zootehniku
Lilles'e seletusi.
See on juba, sm. Karotamm, protsessieeskirjade
rikkumine. Lisaks sellele, kui oletada, et mina
kuritahtlikult ei tahtnud piima riigile anda
ja varjasin lehmi, siis NSVL Rahvakomissarite Nõukogu
määruse N 1882 - 2. XI 1942 a. oli kohtul õigus
karistada mind äraandmata jäänud piimakoguse
Ltn Suudinile ei selgitanud.
Peale üle kuulamist saadeti minu mees weebruari
kuul Valgast Riiga, kus temale ta kaheksateistkümnendal
märtsil kohus mõisteti, nagu järelpärimise peale vasta-
ti Leningradi sõjaprokurori poolt. Mille pärast ja
missugune karistus oli, sellest ei teatanud. Nüüd 9 juulil
sain oma mehelt. kirja, mis oli kirjutatud 24 aprillil s.a.
Komi A.N.S.V.-st. Vorkuta linnast, kuhu tema oli
saadetud oma mõistetud karistust kandma.
Vahepeal leidis aset järgmine juhtum: Minu
mehe üle andmeid kogumas käinud van. ltn. Zudin
ja teised vahistasid Olupi nimelise isiku, kes viidi Valka
uurimisele. Hiljem saadeti tema Tallinna proturöri
korraldusse, ühes sõjaväelasega, kes oli ka minu mehe are-
teerimise juures. Selle asemel, et vahialust otse määratud
kohta viia, tulid nemad meie külla ja tahtsed tanksaapaid
ja abemenuga minu mehe jäoks. Vahepeal läksid nemad
Uuno Leoli juurde, kus sõjaväelane nõudis relvi, mida
Uuno Leolil pidi olema. Neid sealt mitte saades tulistas
sõjaväelane Uuna Leoli ema, kes selle järgi ka kohe suri.
Peale roima tuli sõjaväelane meile ja heitis magama.
Siin vahistati tema ja toimetati ametivõimude korral-
tusesse.
Peale minu mehe areteerimist tegin mina aval-
dise Tallinna sõjaprokurörile, et minu mees Tallinnas
kohalike võimude poolt üle kuulatakse ja kohut mõis-
tetakse. Tema ei ole oma kodukohast okupatsiooni ajal
lahkunud, ega temal mingisugust läbi käimist
väljapool Harjumaad olnud. Muud süüd ei või temal
olla, kui eelpool nimetatud relva asi. Kui temale aga
muud süüdistusi peale pannakse, mis riiklikklu
julgeolekut või koostööd fašistidega puudutab, siis
on need ilma igasuguse aluseta ja pahatahtlikult
välja mõeldised, mis on isiklikude vahekordade
õiendamiseks tarvitusele võetud.
Et asja tõepõhjal selgeks teha, pöördun Harju-
maa julgeoleku ülema van. lnt. Lvovi soovitusel
Teie poole ja palun Teid südamest nimetatud
Nikolai Garamsinovi, kelle alaline elukoht Valgas,
Jaan Nigola p. Espe, elukoht Rae vallas, Sepasilla. t.
ja Uuno Leoli (elukoht Rae vallas Kullerkupu. talus.
tegevust minu mehe vastu vastavate võimude poolt
lasta uurida ja kohalikelt võimudelt ja elanikelt
tema tegevuse ja meelsuse üle teateid koguda, ning
siis tõeolude alusel lasta õiglane otsus mõista. Ühtlasi
palun varanduse konfiiskeerimise seisu panna kunni
asja lõpuliku selgitamiseni.
Käesoleva avalduse esitan Teile minu mehe
venna Georgi Jüri. p. Eestleoli kaudu ja volitan teda
edaspidi minu nimel seda asja ajama, sest mi-
nul on juuni kuul sündinud imik, kelle pärast
mina ei saa kodust lahkuda.
Lootes käesolva asja õiglast lahendust, jään
täielikus usalduses.
Anete Eestleol.
Rael 15 juulil 1946. a.
- sai see kraam mitmesse kohta laiali veetud. Ka minu
juurde toodi, nagu eelpool märkisin, kuid sellal polnud ma
selle mee ja suhkru päritolust mitte teadlik.
Suhkru viis kod. Päev kevadel minema, kuid mesi jäi
minu kuuri kuni 1946 a. sügise augusti kuu keskpaigani.
1944 a. sai minu endine elukorter sõjakäigus purustatud
Oleme naesega mõlemad viletsa tervisega - tema on majahoidja
ja mina laohoidja. 1946 a. suvel sain Meriväljal taha-äärde
aiamaa krundi. Püüdes ärakasutada pakutavaid ehitus-
soodustusi - lootsin ka elamut püstitada.
Samal 1946 a. suvel sain teada, et see mesi ei kuulu mitte
Rahvakomissariadile - tõend on, nii ütelda, fiktiiv ja
kod. Pettai, kes oli ise üks selle kraami meile-vedajaist
- tema võttis omale sellest meest ja mina võtsin ka seda
mett, jagasin töömeestele, kes töötasivad ja vedasivad
minu krundile ehitusematerjaalide kohaletoimetamist
ning tarvitasin ise ka. Mett müünud kellelegi ei ole.
Selle meevõtmise eest olen nüüd vastutusele võetud.
Kr.K. § 162 p. V põhjal, s.o. kriminaalasjas N 137 - 1946 a,
mis tuleb otsustamisele Tallinna Mererajooni I jsk.
rahvakohtus 30 novembril 1946 kell 13.
Seal juures on minu ehitusmaterjal, kui ka perekonna
varanatuke eelaresti all, ning pealekaebuses tuuakse
ette vägapalju valet ja absurdseid väljamõeldisi.
Juurdlustoimikus N 6396 on kod. Pettai seletuskiri
krim. jaoskonnale (milline minule ette loeti jaoskonnas) et
kod. Päev'a sellekohase nõudmise peale moodustati Põllutöö
Rahvakomissariadis mesindus osakonna teenistujaist
koha peal kod. Päev'a mesilaste näljaseisukorda kindlaks
tegemas, ning komisjoni otsuse alusel sai kod. Päev'ale
väljakirjutatud suhkrusaamise luba - ühe koti ulatuses,
Minu teada samal ajal aga olid kod. Päev'al küllaltki
suured kogused mett ja suhkrut, nii ütelda, avalikkuse
eest ärapeidetult olemas ja sellest oli teadlik ka
komisjoni koosseisu kuuluv kod. Pettai.
Mulle näib, et niisugune komisjoni varjukatte all
suhkruhankimise viis ei saa seadusepärane olla,
paistab, nagu oleks see väljapetmine, - kuid on ameti-
võimude poolt lihtsalt tähelepanemata jäänud, või
mõnel teisel mulle mitteteadaoleval põhjusel asjakäigust
välja jäetud. Mererajooni prokuror Treier oli küll
asjast huvitatud - püüdis seda ka uurida, kuid selgitust-
ametikohalt lahkumise tõttu paistab see uurimus selgi-
tamatuks jäänud olema.
Et aga kohus arutab ühekülgselt ainult minu
süüteoasja ja kuna kohtus prokuror antud juhul ei
esine, - siis pole mul kellegi poole pöörata asja-
ülesvõtmise suhtes, sest kohus võib minu seletust
ka mitte arvestada, - põhjendates ainult selle asja-
otsustamise võimalikkusele, mis antud juhul ameti-
Niisugune vastaspoole mängust väljajäämise võimalus
jätab kahtlase tagamõtte, - nagu peituks selles
mõni poolehoiu või asjasumbutamise mõte. - Pealegi
omas kod Päev Ministeeriumides Suuri sõpru-tutavaid.
Kui niimoodi üks pooltest asjakäigu vastutavusest
väljajääda võib - siis ei kõlbaks ka mitte minu
ühekülgset vastutavust kohustuslikuks pidada.
Olen enne karistamata ning esimest korda eksija.
Arstliku Tööekspertiisi Komisjoni otsuse kohaselt võin
ma töötada kergetel tingimistel, ilma lihaste pingutuse,
pikema käimise ja seismiseta.
NSV Liidu ülemnõukogu saadik
No 101/K
N. KAROTAMM
AADRESS: TALLINN, VÕIDUVÄLJAK 7 . TELEFON 3-10-84
5.8. 46.
Sms Ristmägi
EK(b)P KK kantseleisse
Minu juures käis Harku
vallast Mustamäe külast
Metsa talust kod. Stein-
berg ja kaebas, et
ebaõiglaselt on tema
olev maakoht - 6 1/2 ha -
temalt ära võetud ja
antud endise mõisava-
naisele. Olevat koguni
andmed selle kohtu, et
see Düüna olevat sakslaste
käsik.
„Punane Täht", Tallinn. 12 pl. à 50 I. IV 46. Nr. 505/13147.
ööseti akati siit punasekaardiväelasi välja
viima mahalaskmiseks, mida toimetasid
Eesti valged, sakslased olid maha laskmise
vastu. Siit põgenesime 17 meest minema
Narva juures Märtsi kuu lõppus laksime
üle piiri Gatsinase kus astusime kõik
nimeline punase väe salk/ selle salguga
linna juure lahingutes, sügisel 18a. saadeti
meid Arhangelski linna alla Inglise interventide
vastu seal väärinnal sain 3 korda haavata ja peale
selle väärinna lõppu 1920 a. Satusin Poola väärinale
Polotski linna alla kus sain veel ühe korra haavata
ja 1921 a. sattusin Omski linna Isimi kulakute
ülestõsu ajal kus töötasin 29 divisi staabis sihvrova-
asedaitjaks ühes sellega olin TSeKa sala luure
divisi staabi osakonna juhatajaks. Divisi stabis
töötasin kuni 1924 a. milal mind demobiliseeriti
saadud haavade tagajärjel ja kuni 1945 a. töötasin
Omskis. Kommunistliku partei liige olin dokumend järgi 1918a
Gatsinas sellest ajast peale olin partei liige kuni
1934 a. partei puhastuse ajal mind heideti parteist
välja südistuse põhjal nii kui oleks mina parteiga
ühenduse kaotanud ja ei taha õppida. Peale selle
jähin raskeste haigeks olin 1,5 aastad Omski medi-
tsinilise instidudi juures olevas närvikliinikus
ja peale selle 1 ja 2 gruppi invalid, praegu
olen 3 gruppi invalid. 1938a. Omski oblasti täitev
komitee otsusega revolutsionilise töö eest määrati
minule personaal pension, mida mina ka praegu
saan. 300 rbl kuus, kuni 1/IX-48a sain 400 rbl kuus, kuid
1/IX-48 võeti 100 rubla ära, seletati ei minul kui kohaliku
tähtsusega Personaal pensionääril ei ole õigus saada üle
300 rubla. Kuid vabariiklise tähtsusega personal pensioni
saamiseks mul sm. Sihveri /sotsiaalkindlustuse mini-
steriumi inspektor/ seletuse järgi õigust ei olevad.
1936a Omskis likvideeriti Saksama spionide grupp.
kuhu kulusid ka need partei liikmed kes
organiseerisid minu parteise välja ajamise.
Praegu on minul parteise tagasi astumiseks kaks
soovitust ja nii pea kui saan kolmanda anan
partei algorganisatsioni avalduse partei kandidadiks
vastu võtmises. Töötan Tallinna linna elamute
valitsuses revident raamatupidajaks seega kulun
Tallinna linna Täitev komitee juures olevase partei
algorganisatsioni. 30/X-48a. sm. Sihveri seletuse järgi
pidi olema vanade Revolutsionäride koosolek pühend
adud Suure Sotsialistliku Revolutsioni 31 aastapäevaks
minu küsimuse peale kas ma ka tohin tulla
senna koosviibimisele sm Sihver ütles et sinul
seal midagi teha ei ole ja rõhutas selle peale
et mina ei ole praegu partei liige ja koosolekust
võivad osa võtta ainult partei liikmed. Mineva
aastal minule ei antud luba osa võtta pidulikust
koosolekust mis toimus Suure Sotsialistliku
Oktoobri Revolutsioni 30 aastapäevaks Teater Estonia
saalis, ka arvates sm. Sihveri seletusega tänavu
aasta tema minule pääsetähte ei anna.
praegu
Minu teada olen Tallinnas üksi kes Keigla
lahingust osa võttis ja kes pääses patareist
Eesti valgekaartlaste kääst ja kes organiseeris
teomeeste komiteed mõisates ja mõisasi üle
kodusõjas punases sõjaväes, kus olin kogu aeg
komandööri koha peal. Sm. Sihveri seletuse järgi
tema arvestab ainult vanade partei veteranidega
kes on praegu partei liikmed kuid teised
kes oma tervise ohverdasid olles sell ajal
ka partei liikmed osa võtsid esimestest
lahingutest Nõukogude võimu eest ja esimesena
organiserisid seda võimu need inimesed olgugi
et nad mingisugustel põhjustel praegu ei ole
partei liikmed tema arvates ei ole vanad Revolu-
tsioni tegelased. Kas see õige on. Palun Teie
abi vabariiklise tähtsusega personaal pensi-
oni saamiseks ka oleks vajalik tervise
nud, siis kannab tema karistust selle ainsa
pealesunnitud ning vähekaaluva toimingu eest
Tummeltau, Bernhard ei tegelenud üldse poliiti-
kaga ega väljendanud kuidagi viisi nõukogude
korra vastast meelsust ning tegevust. Tema vend
Rudolf langes punaarmeelasena Suures Isamaasõjas.
Olles saksa okupatsiooni ajal oma küla normi-
de määrajaks toimis tema sakslaste huvidele
vastaselt määrates kõigile palju väiksemad
sunnimüügi normid, kui see oli ettenähtud.
Samuti varjas tema saksa sõjavõimude eest
haavata saanud vene sõdurit - politrukki
ravis tema haavu ja võimaldas temale salajast
põgenemist.
Minul on kaks last 4-ja ja 2-e aastased
Põllutööde hooaeg on lähenemas. Minu mees
oleks hädavajaline talundi majandamisel
ja perekonna ülalpidamises.
Ise olen endise mõisatöölise tütar ning
minu vanemad pooldavad kõigiti nõuko-
gude korda.
Kuna ka Kernu valla rahvas Teie valijaiks olid
julgen Teie poole pöörata vajalike sammude
astumiseks vastavates asutustes minu avalduse
rahuldamiseks. -
Minu mees vahistati 6 jaanuaril 1945 a. ning
viibib praegu Karagandini oblastis.
17 aprillil 1946 a.
Austusega
HTummeltau
Sündisin 27. aprillil 1886. a. Virumaal, Imastu
vallas rahvakooliõpetaja perekonnas. Alghariduse
omandasin isalt. Vanemad mind koolitada
ei jõudnud, sest tsaariaegse kooliõpetaja palk
oli näljapalk. Omandasin õmbleja elukutse ja
töötasin sel alal 1912 aastani, mil abiellusin. Olen
viie lapse ema.
Minu mees sündis Tartumaal, Kuremaa val-
las 21 jaanuaril 1892 a. raudtee lihttöölise perekon-
nas. 13 aastaseks saades suri tema isa. Ema töö-
tas peale isa surma raudteevahina, kuid ei suut-
nud oma palgaga paljulapselist peret toita.
Poiss hakkas iseseisvalt teenima endale ülalpida-
mist. Talvel koolis, suvel raudtee remonttöödel.
Lõpetas raudteekooli tehnikaosakonna. Suunati tööle
Tartusse raudtee ehitusosakonda. Sealt Tapale. Hiljem
õppis raamatupidamise kursustel ja sai Tallinnasse
raudteele noorem raamatupidaja koha. Palk oli
äärmiselt väike ja sellest ei jätkunud perekonna
toitmiseks, rääkimata riietusest.
1938 aastal ehitas riik Harku valda, Õismäe
rabasse Hälli "talu" (3,48 ha õõtsuvat raba) See loosi-
ti välja lasterikaste raudteelaste perekondade
vahel. Loosimisest võisid võtta osa perekonnad
alates neljast lapsest. Minu mees Kask Johannes
teenis tollkorral raudteevalitsuses noorem raamatu
pidajana ja oli viie lapse isa. Loos langes minu
mehele. Elama asusime rabasse 1939 aastal. Siinne
punane turvas ei kasvatanud midagi. Tarvis oli
vedada lupja ja sõnnikut. Kuidas seda teha? Loomi
ei antud. Omal puudus nende ostmiseks raha
Kuna siinne koht ei suutnud peret toita, lahkus
minu vanem poeg talust sama aasta sügisel,
(sünd. 27 jaan. 1917 a.) ja asus iseseisvalt elama Tal-
linna, töötades arsenalis rauatöölisena.
Kasu oli just hoonetest, sest üürid linnas olid kõr-
ged. Paljud majaperemehed ei võtnud majja üldse
lastega perekondi. Eelistati üksikuid ja lasteta abielupaare.
1940 aastal toimus otsustav murrang eesti rahva elus.
Töötav rahvas kukutas valitseva kliki ja asus ise
oma elu korraldama. Nõukogudevõim edutas mi-
nu mehe vanem raamatupidajaks. Tõsteti tööliste
ja teenistujate palku. Noorsool olid kõik teed a-
vatud tasuta kesk- ja kõrgema hariduse omandami-
seks. 1941 aastal suri minu mees ja noorem poeg.
Algas saksa okupatsioon Eestis. Sama aasta sü-
gisel lahkus minu vanem tütar talust (sünd.
16 dets. 1920 a) ja asus iseseisvalt elama Maardusse,
kus hakkas töötama fosvoriidi vabrikus kantselei amet-
nikuna.
Elu okupatsiooni ajal oli raske. Mul oli ainult
üks lehm. Norm ühelt lehmalt - 75 kg võid. Okupan-
did ei arvestanud, et minu toita oli vana (80) aastane
ema, alaealine tütar ja et talul puudus heinamaa.
N.S.V.L. Ülemnõukogu saadikule Sms. N. Karotammile
Sügis. Voldemar Karli. pg.
Põllküla Filterlaager
9. nov. 1944. a kutsuti mind vastava seaduse põhjal kont-
roll ülekuulamisele, kuna olin saksaokupatsiooni ajal viibinud
9. nov. 1944. a kuni 20aprillini 1945. a viibisin Tallinnas
Juhkentali ja Sitsi laagreis. Põllküla Filterlaagris viibin
20 aprillist 1945. a. tänaseni. Kontrollülekuulamine toimetati
siin 23. juunil 1945.a, kuid laagrist vabastatud pole ikka veel.
kuna ometi kodus olles oma teadmisi kasulikumalt saaksin
ülesehitustöösse rakendada, kui siin
Okupatsiooni ajal olin kahelkorral haiglas ravi-
misel ja ei tarvitsend ka saksasõjaväkke minna.
Tööameti poolt määrati mind aga 30 okt. 1943. a "Tolli"
teenistusse, kus teenisin kuni 23. juunini 1944. a, mil
omavoliliselt teenistusest lahkusin ja end Läänemaa
metsades kuni punaarmee tulekuni varjasin.
Olen sündinud Leningradis (siis Peterburg) 1913. a
töölise pojana. Emakolis esimese ilmasõja algades Võrru
jäi Leningradi (Peterburg), Kodusõja tegi isa kaasa vabataht-
likuna punaarmees. Sõjas olek aga tõi tiisikuse ja juba
haigena opteerus ta Eestisse. Koos kellegi Tageli ja Tirossoniga
tegid nad Võrus kommunistlikku organiseerimis tööd
Isa suri 8 nov. 1923. a Veidi hiljem arreteeriti Tagel
ja Tirrosson ja nad said karistada vist 149 protsessil
Meie juures otsiti läbi. Leiti mingisuguseid lendlehti ja
20 viljapeksu masinat ja traktorit ning
1. veoauto) olid Kullamaa Täitevkomitee
esimehe poolt määratud samalaa-
dilised metsa raie ja veokohustused, pöör-
dus Masina ühisuse esimees Sm. H Veting
T/k esimehe poole järelpärimisega, millise
seaduse või määruse alusel Täitevkomitee
võtab ühisuse tegevusest ära hädava-
jalikke tööjõude, määrates neile kohus-
tusi ning paraliseerides ühisuse tegevust
plaanikohaselt remontides ja ettenähtud
linatööstuse osas. Ühisuse esimehele on
Täitevkomitee esimees vastanud, et tema
võtab ühisuse tegevusest ära neid keda
soovib ja määrab kohustused kellele
soovib, selles ei olevat kellegil sõna
rääkida, nagu meie ühisuse esimees
tegi meile teatavaks seda.
Olles arvamisel, et keskasutuste poolt
ei ole antud selliseid korraldusi
ja juhtnööre Kullamaa T/K esimehele,
et viimane ebaõigelt tegutseb, igno-
reerides demobiliseeritute osas, kes sotsiaalse
kodumaa eest võideldes ohverdanud oma
tervisegi, valitud tegevusealalt väljaarvates
ja uusi kohustusi määrates, asjaolusi
ettekandes, sunnitud Teie poole pöör-
tuma abi saamises.
Kõige eeltoodud alusel palun Teid,
vägalugup. Sm Karotamm. alljärgnevalt
1) Teha vastav korraldus alluvuses, et
Kullamaa valla Täitevkomite esimehe
korraldus, minule kui demobiliseeritud
punaameelasele Erik Ado pg. Aavekukkele
määratud 80 tihomeetrit puitmaterjali
veokohustuses, saaks anulleritud.
2). Jätta mind, lubatud kutsealal valikul
olevasse tegevusse Kullamaa Masina Ühisusse
traktoristina edasi, nagu seni tegutsenud
olen.
3). Teatada minule Teie vastavast korral-
dusest.
4). Teatada, kas Kullamaa T/K esimees
omab vastavat õigust isikute välja-
arvamises nende tegevusalalt, ehk
EAavekukk.
Kullamaal, 30. XI 46.
NSVL Liidunõukogu liikmele sms Karotamm'ele
Tummeltau, Helmi Villemi tr.
eluk. Kernu vallas, Kabila külas
Palun Teie lahket kaasabi ja toetust minu
mehe Tummeltau, Bernhard Jaani poja vabastamiseks
temale määratud karistusest ning administratiivsest
väljasaatmisest Karagandini oblasti
Temale pandi süüks, et ta ühes teiste oma-
kaitse liikmetega võttis osa end. Kernu valla
täitevkomitee esimehe Ilumetsa vahistamisest.
Vahistamise korraldus tuli omakaitse ülemuselt ning
teised omakaitslased ilmusid meie tallu minu meest
kaasa võttes. Seega ei tõiminud minu mees mitte
omal algatusel. Olles omakaitse liht-liige täitis
tema väga loiult omakaitse ülesandeid ning
sai korduvalt märkusi selle eest. Kuna paljud
teised sarnased omakaitse liikmed viibivad
vabaduses ega pole karistuse osaliseks saa
arveametnikuna, kuupalgaga rbl. 250.-
Kuna 1.03.46 a. andsin MTJ töölt lah-
kumise sooviavaldus. Vastus oli "ei."
Töötasin sellel kohal kuni tänase-
ni, ning olen juba töödanud 17 1/2 kuud
Koduseks tööjõuks on minul ainult
vanemad, isa, kes on vana 52 aastad,
ning olnud esimeses Maailmasõjas .ja
saanud seal külmetada, mille taga
järjel on tekkinud raske kujuline
jooksva hajus., mis takistab töötegemist.
Ema on minul vana 51 aastad ja ka
võrdlemisi nõrga tervisega.
Talu suurus on 15,74 hektaari.
1946. aasta piima ja kanamuna kohus-
tuslik müügi norm oli tasutud 10.07.46
100% ja liha 66%.
Ja mina, kes olen oma kodu talust
ära olnud 17 1/2 kuud, kuid nüüd soo-
vin sinna elama asuda, just töö-
jõu puuduse tõttu.
Kuid nüüd seltsimees esitan mina
Teile mõned küsimused, eelpool
jutustuse alusel:
1.) Kui mina esitan MTJ töölt lahkumise
sooviavaldus, kahe nädalase ette
ütlemisega. Kas võin mina siis
töölt lahkuda?
2) Kui palju ja mis alusel on lubatud
talumajapidamisel tööjõudu?
3). Kas on minul selle eelpool kirjel-
duse järgi õigus töötada selle talus?
4.) Kui vanad loetakse mehed ja kui
loetakse
vanad naised veel tööjõulisteks?
Kuulub tagastamisele EKP(b) KK.
NSV Ülemnõukogu saadikule
Sm. Karotamm.
Peikel Oskar Mihkli p.
67 D.
Pirsonaal pensioner
Niine 5-2.
1917 a augusti kuus peale terveks saamist
polgus polgu komitee liige, sotsiaaldemokraatide
Enamlaste poolt ja Tallinnas 1 Eesti polgus
astusin kohe parteiga ühendusese ja enne
Oktoobri Revolutsiooni meie kõik kes satusid
Eesti polku väärikalt läksime polgust ära
koos relvadega ja Toompea spordisaalis moodus-
tasime punase kaardiväe salga, meid oli 240
meest. mind valiti roodu komandööriks.
meie võtsime oma valve alla kõik Toompeal
olevad valitsuse hooned ja ladud. Peale Oktoo-
bri Revolutsioni Novembri kuus 16. Mind
kutsuti sm. Kingiseppa juure kelle kääst
sain korralduse sõita Viljandi maakonda
mõisasi ülevõtma ja vilja rekvireerima
Tallinna töötava rahva tarbeks. Võtsin omale
kaasa 13 punase kaardiväelast ja akkasime
tööle, mõisates tuli organiseerida teomeeste
nõukogud kelle kätte mõisad kogu varaga
üle andsime, ühes mõisas tule vahetusse
mõisa omaniku ja tema kaaslastega sai
2 minu meest haavata, ise sain kuuli krii
mustuse näkku. Võtsime üle 28 mõisat
Peale selle kui sakslased üle Eesti piiri tulid
läksin Tallinnase ja siin võtsin osa Keigla
lahingust, peale lahingud läksin jala
Tallina kus mind valgekaartlaste poolt
ära tunti kinni võeti pool surnuks pekseti
ja Patareise pandi siin oli juba palju
punase kaardiväelasi kinni, nädala pärast
Et heinamaad saada olin sunnitud minema hall-
parunit kummardama. Suure palumise peale lubas
anda tingimusel, et mina saan ainult 1/3 ja tema
2/3. Tegelikult sain 1/4, sest kulak võttis suuremad
hunnikud endale.
Minu poeg kuulus töökohuslaste hulka ja kutsuti,
saksa lennuvälja töökotta tööle. Ta läks põhjusel, et
hoiduda kõrvale Mäe poolt reklaamitud n.n. "vabatahtlike
sildi all mobiliseerimisest tegevväkke. Mobiliseeriti
siiski hiljem saksa sõjaväkke. Jälle õnnestus tal päästa
end tegevväkke mobiliseerimisest ja jääda edasi
töökotta tööliseks. 1944 aasta 24 juunil teatas
ta mulle, et kavatseb koos mõne sõbraga lennukil
põgeneda Rootsi, et mitte sakslastega kaasa minna.
Kas sarnane üritus üldse õnnestu või tulistati lennuk
alla? Peale selle pole ma kuulnud midagi tema saatusest.
Paar nädalat enne sakslaste Eestist lahkumist,
käis ka minu vanem tütar Maardust mind vaata-
mas, jäi aga Nõukogude Eesti vabastamise lahinguis
kadunuks.
Töötan 1939 aastast alates talus. Suvel abistab
mind põllutöödel alaealine tütar (sünd 12 aug
1930a), kes on Tallinna XX keskkooli õpilane ja selle
lõpetamisel kavatseb jatkata õpinguid Tallinna
Polütehnilise Instituudi Arhitektuuriosakonnas. Peale
tütre on minu ülalpidada 83 aastane ema.
Arvan, et sellisel minu kohtlemisel Harjumaa
Täitevkomitee poolt ei ole midagi ühist kommu-
nistliku partei ja Nõukogude valitsuse poliitikaga.
Teie rääkisite "ülemaalise parteiaktiivi koosolekul,"
et seaduse karistavat kätt tohib tarvitada ai-
kult nende kodanike suhtes, kes rikuvad Nõu-
kogude seadusi, kes astuvad üle Nõukogude sea-
dustest. Mina neid rikkunud ei ole. Olen täitnud
kõik kohustused riigi vastu. Sakslaste käsilane
ma pole ega olnud seda ka minu lapsed. Vih-
kasin alati sakslasi kui eesti rahva orjastajaid
ja õpetasin selles vaimus ka oma lapsi. Küll aga kurnas
mind ja teisi raba elanikke kulak, kellelt võtsin
heinamaad okupatsiooni ajal. Tahan jääda edaspidi-
gi ausaks nõukogude kodanikuks ja selleks ka oma
last kasvatada.
Palun võimaldada mulle suuliselt täienda-
vate andmete esitamist. Võin ka tunnistaja kau-
du tõendada oma täisealise poja lennuvälja
Tallinnas, Paldiski mnt. N32-3
Esinen Teile palvega tagastada mulle Hälli
talu kõigi hoonetega ja põlise kasutamise akti and-
misega.
28.4.1947.a. Lugupidamisega A. Kask.
Kuulub tagas
37 D. 37
6 III - 47
Sildve, Pauline, Jüri tr.
eluk. Harjum. Hageri v. Maidla k.
Tiigari t.
Palve
Minu mees Sildve, August, Jaani pg. sünd. 1893.a
vahistatud 1946. a. jaanuaris Julgeoleku organite poolt
teadmata põhjustel. Sõjatribunaali otsuse kohaselt
mõistetud 10-ks aastaks töölaagrisse.
Aluseks võttes, et Hageri vallas, Maidla külas,
Otsa talus elunev Tamm, Johannes käis minu käest an-
deks palumas, et tema on minu mehe peale Julgeoleku
organitele esitanud vale kaebtuse, palun minu mehe
süüdistuse asi uuesti arutada.
August Sildve põlveneb paljulapselisest mõisa-
moonaka perekonnast.
Eestlasele omase iha sunnil, omada maalapp,
võttis isa koos oma suure perega sihiks osta oma
talu. Suure pingutusega saadi viletsa soo ja rabaserva
omanikuks, mille hinna tasumiseks tuli kogu perel
palju aastaid mõisniku orjata.
Kuna põld oli kehv ja kivine ning abielludes
suurenes pere, jäi kitsaks isatalus ja mõisamaade
jagamise ajal avaldas August Sildve soovi maa
saamiseks. Soov rahuldati, kuid viletsa heinamaa-
tükiga, mis vajas palju tööd ja vaeva, et muuta koht
need märgid kaua need ikka püsivad
Kui aga põles maja maha Nork Hansul
Punaarmeest ülejooksiku Nork Walteri ja Elmari
isal, siis oli Iwanowa kõige hingega abistamas,
et kiiresti saaks uus elumaja ehitatud, mis
äratas kahtlust ümbruskonna elanike hulgas
tema mitte õiges suhtumises Nõukogude
korrasse abistamises pandiitliku perekonda
Kõike neid asjaolusid arwesse wõttes Nissi
walla TK arutas seda asja TK istungil ja
otsustas maakonna TK-le teha ettepaneku
Iwanowa töölt wallandamiseks. 4 oktoobril
mina haigestusin ja läksin haiglasse minu
kohale tuli sm. Kandis, kes seda otsust ellu
ei rakendanud ja jättis Iwanowa edasi
tööle k/n. esimeheks. Iwanowa saades sellest
uuesti wõimu alustada isikliku waenu kat-
teks igusuguste wale andmete esitamise
minu ja selleaegse walla TK esimehe isa
Pillerpau Al-der Kollo talu kohta, kus ka
mina elasin et ülekohtuselt taga kiusata
selleaegseid Partei ja nõukogude töötajaid.
1948 a. alul siiski selgus, et Kernu valla
Haiba k/n. esimehe sm. Teegi tapjad olid
eelpool nimetatud Nork Walter ja tema
wend Elmar kellega Nissi k/n. esimees Iwanowa
oli sõbralikus vahekorras ja neid aktiiwselt
abistas maja ehitamisel
Nissi k/n. piires elanikud on hirmul Nõukogude
wõimu ees kuna neil ei ole mõistetaw see fakt
kuidas teine k/n esimees abistab teise k/n. esimehe
tapjaid Nõukogude wõimu kehtimisel.
Palun teie seltsimehelikku kontrolli, et Nõukogude
korra ja seaduse moonutustele saaks tehtud otsus-
taw lõpp
/Allkiri/
Keilas, 17 sept. 1948 a.
Ärakiri õige N. Koromanowa
5.X.48.
No 67. 12. IV 47
Lgp.
Harku külanõukogus. Majanduslikust
küljest, eriti puudutada pole, võrreldes
üldsusega. Kuid peab mainima just
poliitilist külge, mis jätab väga palju
soovida. Ja seda just poliit-masstöö
osas rahvale. Agitpunktid peaaegu
üldse ei tööta, kuigi need on nime-
liselt olemas. Loenguid ja vestlusi
rahva hulgas läbi ei viida, välja-
arvatud valimiseelsed kõned ja selgitus
töö. Siin juures pean valla partorgile
osaks andma teatud hulk passiivsust.
Ja nimelt et ei rakendata tööle
neid on külanõukogu piires umbes
10 ümber.
Kultuurilisel alal jätab soovida
Rahvamajade töö, mis ei ole ühtlustatud.
Esineb sama vähe, mis meil oli kodan-
lisel ajal seltsidega. N. nimetatud killus-
tatud töö. Ühe eest kantakse hoolt,
kuna teised jäetakse tahplaanile.
Kui meil niimoodi edasi läheb. Siis
selle asemel, et tõsta rahva kultuurilist
taset külanõukogu piires, läheb ta
rohkem nii "üks samm edasi ja kaks
tagasi." Ka Rahvamajade tööta
oleku juures, ei saa levida poliit-
massiline töö.
Maareform ei ole veel täie-
likult lõpetatud. Kuulun ise ka
valla T.K kooseisu, ning näen
selle koha pealt vigu mida ei
tohiks lubada. Maareformi kiireks
lõpetamiseks on täielikult süüdi
valla T.K. Nimelt ei kaalutleda
kainelt kõiki küsimusi, mis tuleb
ette seoses maade võtmisega ja välja-
jagamisega. Tihti peale lükatakse
poolt
maakonna komitee valla T.K.
otsused ümber. Sellest tulenedes
ei ole ka kätte jagatud põlise
pidamise akte
Teisest küljest mõjub see ka
külanõukogu tööle. On käes juba
kevadkülvi hooaeg, kus tuleb teha
kõik ettevalmistused selleks, et iga
maa lapp saaks täis külvatud.
Selleks on koostatud "põllumajandusliku
tööde riiklikud plaanid," ja talunditele
välja antud. Kuid ka need ole
õiglaselt tehtud, mis tõotab rahva seas
rahulolematust. Kuid siiski pearaskus
punkt seisneb vilja- ja heinaseemne puu-
duses. Siis põllutöö riistade remont,
ja siin annab tunda teatud pisiosade
puudus. Nagu vedruäkke piid ja terad,
samuti kultivaatori piid. terad. Kuid
atrade osas pole lugu parem. Need on
enamjagu sarnased osad mida iga
külasepp ei tee.
Väetisainetega on osaliselt
rahuldatud talundeid. Ja siin
tehti jällegi vigu õiglase välja-
andmise juures. Oleks pidanud
saama esmajärjekorras uusmaa