Rahvusarhiiv/et_handwriting_recognition huggingface dataset:
teinud kui metsa äärde välja jõudsin selle aja jooksul
oli ka kolmas Jalaväe rügiment vaenlasele pealetungi
wastati lootusrikkalt ja mürisevalt, lubati vaenlased wiima-
se mehegi meie maalt väljaajada ja võidelda wiimase weretilgani. -
7da polgu koosseisus oli tol ajal 5 kompaniid, 1 kuulipildujate kompanii,
sai määratud N. ltn. Tomberg.
9 weebruaril sai käsu 4 kompanii ühes ltn. Mirkaga asuda Wõõbsu alewisse
2se kompaniile abiks Peipsi ranna ja iseäranis Soe järwe kalda kaitseks,
sest sealt katsusiwad punaväe salgad üle järwe Osotnost ja Talabski saarelt
üle tulla, meie poole kaldale, muidugi ründe eesmärgiga.
13 veebruaril sai polk käsu liikuda Võrru, et abistada meie pealetun-
giwaid vägesid 2se jalaväe, rügementi, Tartu ja Tallinna kooliõpetajate
pataljonisid nende pealetungimisel Rõuge, Munamäe ja Laura suunas,
olles 2se Diwiisi ehk lõuna väerindejuhata reserwis 13-17 veebruarini 1919a.
17 veebruaril sai saadetud Misso mõisa alla 5. kompanii, kus teenisiwad
ainult Järwamaa kooliõpilased lpn. Palli juhatusel, 17. II läks abiks
weel 3 kompanii ja kuulipildujate kompanii ltn. Kanepi isiklisel ju-
hatusel, et ühiselt Tallinna kooliõpetajate ja Balti Saksa kompaniiga
Misso mõisat vallata. Lahingud Misso moisa ümbruskonnas kestsid
kuni 23 weebruarini, kus meie poolt sai äravõetud Möldri, Pünni
Tokka, Pulli jn.e külad, siis Missomõisa 21 veebruaril, kust vabaks
saiwad lastud punasat poolt kinni hoitud 50 pantwangi, kes
asusiwad Misso kõrtsi keldriruumis, Missost Kiwiora poole
Madsime 38 surnut, mis koledal kombel peale piinamist, ära oli-
vad tapetud ja lume alla maetud, nende hulgas ka kolm 5da
kompanii sõdurit- kooliõpilast, kes vangi olivad langenud eelmis-
tel päwadel ja siin piinarikast surma leidsivad. 23 veebruaril
sai vallutud Kiwiorro - 8 klm hommiku poole Missost - sinna
Eestimaa kõige lõuna-hommiku poolsesse nurka sai valwetee-
nistusesse jäetud Balti Saksa kompanii, kuna 7da polgu
osad käsu said endid Wõru linna koguda, et osa võtta
paraadist, aktusest ja pidustustest, mis peeti Wõrus 1se
Eesti iseseiswuse aastapäewa puhul. Siin saiwad kuulda Wõru
linaplatsil Järwamaa mehed Eesti kodukaitsjad 7da polgu sõdu-
rid Eesti iseseiswuse manifesti, mis pühalikult preiste N. Pätsi
poolt ette loeti, peale selle paraad, siis pidustused. Meeleolu oli
võrratu kõigil ja hää ehkki juba väsinutel lahingus sõduritel
palju raskusi weel ees oli ja vaenlasega võidelda tuli, kes kau-
geltki kõikidest kodumaa nurkadest väljas ei olnud. Nüüd jäeti
7 polk jälle Lõunaväerinna juhataja reserwi Wõru garnisoni, sest
punased tungisiwad kõwasti peale Petseri raioonis ja sundisiwad
seal taganema 2se jal. polgu osasid;  sinna saadeti 7 polgu
osad 4 märtsil ühes polgu ülema polkownik Wahtramäega, et
V.a. Vabadussõja ajaloo komiteele
Tallinn, Pagari t 1.
Teie kirja järele 26.X.38 No 1-m on minu
poolt kasutamiseks saadetud 50 V. sõja aegset üles-
võtet komitees saadud. Et V. sõja ajaloo II köide
ilmunud, siis ootan oma sõjamälestuste tagasi
saamist, nagu eelpool tähendad kirjas lubadus
antud. Seni ei ole neid saanud. Palun vastuses
teatada ligemalt, kus need ülesvõtted praegu
on ja kunas neid võiks tagasi saada!
Austusega J. Rist
25 VI. 40.
Aimla p.a.
pk 23.
Kirjutasin kirja K-W-le (üle Tallinna,
Nabbala w. Saarte talu.)
21.IX.19
Parm sõitis puhkusele. Päewal
käisin staapis. On kuulda, et eila
punased kogu päewa jooksul peale
on tormanud, ägeda suurtüki tule
toetusel, kuid igal pool meie kuu-
lipritside tulega maha niidetud.
Rahu saatkond sõitnud Pihkwast
tagasi. Eks waatame, kuidas selle
rahuga siis jäeb? Meil waadatakse
küll rahu peale hirmus skeptiliselt.
Ega ta just usutaw asi ei ole!
Õhtul olin külas "Sotsi" pool.
Tal oli seal äge "kirju" pidu. Eralda-
sin end pidust ja wiskasin Matsoni
ja Bauertiga paar klahwi sama-
gon'i ära. Ikka pisut mõistli-
kum, kui kisendada looma moodi
poolpimedas klassitoas. On ole-
mas udused ülemineku wõima-
lused Kalewlaste Malewast, kuid
mõelda, et tuleb täitsa uuena
1. XII Muutuseta.
2 XII Muutuseta. Vaenlane
pommitas veidi Feodorowkat.
3 XII Hommikul vara algas
vaenlane küla pommitama,
seda kuni keskpäevani jatkates.
Kella 1/2 10 paiku ilmus vaenlase
ahelik Kurovitsa poolt jõe
kallast mööda ja avas meie
küla pääle kuulipildujast
tule. Ka Itovo poolt
metsast lasti meid kuulipildujast.
Laskmine kestis umbes kella
14ni. Asetasin k-de küla äärt
mööda majadesse ja võtsin
osa postisid 5. roodult oma
kätte. Pidin ise üle lageda
minnes vaenlase kuulipildujale
saagiks langema. Suurtükitule
läbi läks üks saun põlema,
muud kahju ei saanud.
Peigmees luges rahu süllest
Selle sõna risti pealt
Hüüdis nuttes tõuse üles
Kuule oma peiu healt!
Tema haleduse nuttu
Tuule kiir wiis kaugele
Kuulis ainult ristike
Aga warsti pärast seda
Kaewati ka hauda seal
Peiu lõpetanud elu
Oma pruudi haua peal!
Noormees seal nüüd kuuled sina
Kalmul lille kohinad
Seal sull linnukesed laulavad
Sinu mõrsja haua peal.
N:42 Armastuse awaldus.
Seisan kurwalt raskes suures
Waiw käib minu hinge peal
vastu välija astuda see sündis aastal 1919, 18 weebr
siis saadeti mind kuresarest ilma aja viitmata
walka Soomus rongide Divisjoni Tagavara
Pataljoni kus mina kogu wabaduse sõja aeg
teenisin ja igast lahingust osa wõtsin mis aga
meie pataljonil ette tuli Soomusrongide Tagawara
pataljonis 5 mas tessant roodus teenisin rühma
wanemana kunni sõja lõpuni ja siis kui
tagavara pataljon ära likvideeriti siis
määras roodu ülem mind Soomus rongide
tuuri
Diviisi Indentandi kesk toitlus laduse
aidameheks kus mina kunni sõja wääst wabastamiseni
teenisin, ja kust mind reserwi lasti 6 septembril 1920 a
nüüd elan saare maal Uue mõisa waldas kõrkfre külas
pois mees
Soomus Rongide rügementi
25 juunil 1927. aastal
Tapa
Joh Kannus
on ju mitu ööd kuuvalge
mis valvust hõlbustab.
Meie Koltile tehti teist
ööd blindaasi Jamburi
suunal oli ka öö läbi
suurtükimürin, kuigi kergem
kui päeval.
29 XII
Kell 15-30 lasi vaenlane
umbes kümme gaasipommi
jõe kaldale üle
küla. Muidu vaikne.
Hommikul kella aega käisid
punaste maaku
30 XII. Vaikne.
8 roodu üks rühm ära
Tulime Keikinosse
reservi.
31.12 Muutuseta.
28 XII. Kell 13 algas
vaenlane võrdlemisi
harva tulega meie
küla pommitama.
Kella 14 paiku ilmusid
vaenlase ahelikud
F. ja O. ette jõekallastele,
kust meie batarei nad
alguses minema kihutas.
5r ette jäid nad ikkagi
paugutama. Kella 16 aega
tungisid punased ka meie
kohal sepikoja vastast
metsast välja. Pääle
kommissari ei julgenud
küll keegi metsast
nina välja pista, karju-
sid ainult hurraa.
üsna selgesti. Paugutamine
kestis umbes pool
tundi. Õhtupoole ööd
Küll üks kord suur Looja meid ise
Sääl kokku siis ühendab ka.
Kui elu ja armastust antsid
Oh Looja nii lahkesti mull
Miks wallu ja kurwastust kantsid
Sa keskel mo elu tee peal.
Oh mehed küll olete teie
Nii wägewad waenlaste ees
Aga neiutest nõrgemaks jääte
Tee alati armastuses
Mill lõppeb mull laugedelt wesi
Mill walu ja kurwastus kaub
Ei enne kui ma kallist
Ma jälle silmaga näen!
N46 Pruudi mälestuseks
Oh mina waene üksik lind
Ei rõemusta see ilm nüüd mind
Wait sagetast mull haawad lööb
Ja südamele walu teeb.
Ta noorest õitsvast südamest
Kees wälja armastus
Ja selle armu pohjusest
Sai aru mõni mees
Kaks kümment aatad ja weel wiis
Ta kandis õitswad teed;
Ja peale selle siis ta sai
Oh kuulge wennad nüüd
Tall oli seal üks armuke
Kes polnud kaugel tast
See oli armas temale
Ei mitte südamest
See käis ka tihti päevad ööd
Seal teda waatamas
Ei wäsind ära päewa tööst
Head ööd tall soovimast
See tütarlaps on temale
Kätt andnud südamest
Ja ütlenud ka tõeste
Ma tulen sinule
Kui krahw sind tahab kosida
Ei keelda ma ei wõi.
Krahw läks siis luba küsima
Nüüd oma wanemilt
Ta isa käest sai tapelda
Ja wihaseks sai wend.
Krahw sõitis pruudi juurde nüüd
Tall oli ale meel
Ta tõstis nuttes oma healt
Ja ütles pruudile
Ei wõi ma ühtki parata
Ei wõi ma wõtta sind
Ma isa käest sain tapelda
Ja wihaseks sai wend
Sest et sa oled alwast soost
Ja mina krahwi poeg
Ja olla elu aeg!
Siis neitsi süda kurwaks sai
Ta mõtles eneses
väikse kasvuga, siis äratas see staabis
kahtlust ja küsiti minult vanadust. Vas-
tasin avameelselt, et olen 16-aastane.
Siis õeldi mulle, et nii noori kaitse-
liitu ei võeta. Peale selle oli juttu
ka vanemate loast, kuid seda mul
muidugi ei olnud, sest kodus ma pol-
nud julenud oma kavatsusist sõnagi
rääkida.  Sellise jutu eest oleks mulle
antud päris kindlasti naha peale.
Nukralt lahkusin staabist. Uksel
tuli vastu koolivend Lomp, kes küsis,
kuidas asjad on. Kõnelesin, kuidas
minuga staabis ümber käidi. Siis
Lomp andis mulle nõu, et peaksin
end vanemaks valetama, kullap siis
asi õnnestub. Nii toimisingi. Videvikus
läksin uuesti staapi, mind ei tuntud
nähtavasti eelmisest käigust saadik.
Lisasin oma vanusele mõned aastad
juure ja siis võetigi mind vastu.
Samas anti mulle ka sedel, mille
vastu sain komandantuurist püssi.
Põltsamaa komandandiks oli sellal
Mälestus Krasnõ Korkast
12 - XI 19. aastal.
Ilus pühapäewa homik, Päikene
waatas meelitawa soojusega alla
maakera peale, ja nii kui
oleks tahtnud miskid saladust
rääkida mis mul teadmata oli.
Roodudesse anti käsk, mehed pange
kohe riidesse, ja lahingu jöuk
warustus walmis; padrunisi iga üks
250-300 tüki kaasa, ja et kõik mõne
minuti jooksul lahingu walmis on
ja muidugi teada oli see mehe
poiste poolt kohe karwa peal
täitetud ja mõne minuti jookul
oli terwe rongi terrasit kohal,
juba pidime minema hakama
no ometigi tuli meelde et on
waja ennem sooja suppi süja,
iga üks wõtis sõjamehe kiirusel
oma suppi nõu, ja warsi
14-X.19. ast.
Homikul
Ülesse ärkates oli juba kaunis walge
sügisene tuul wingus ümber maja nurga
kui uluks koer. Iga mees kabab
oma pussi, ja padrunid kätte, ja
nüüd algas teekond omade
jalgadega, üks teise käest küsides
kui kaugel need punased õige on
astusime edasi, paar wersta ära
käies jõudsime punaste kaewikute
juurde, see oli nende esimene liin, aga
naad oliwad need juba eila õhtull maha
jätnud kaiwikud pealt näha ei olnud suur asi
aga hästi tugew traat tõkke miss ette oli
tehtud. Meie maale tulek ja edasi minek
oli neile nii wõrd hirmu teinud et 12
wersta saime ära kõndida enne kui hakkasime
punaseid nägema. Nüid siia ühte külasse
pidama jäädes selle pärast et punased
oliwad puu silla, läbi küla jookswa
kuid siiski langes mulle vangi seitseteistkümmend
meest, kes visa võitluse järel mulle alla andusid.
Vangid paigutasime metsadel puidus olevate küüt
hobuste juurde ning nüüd rutasime jälle abiks neile
kes kogu selle aja vaenlast külje tulega tulistavad
Õhta oli käes ning vaenlane oli taganema sunnitud
ning kolmas Jalaväe rügiment võis vabalt vallutada
endised vaenlase seisu kohad. Et aga Tarvastul veel
tähtsad osa üle Virtsjärve Valguta ja Rannu ümbrusega
tuli edentada siis algas meil sõit jälle tagasi
tuldud teed. Tagasi sõiduks ei olnud meil enam aega
laulusi laulda vaid noored võidu kangelased
uurisid hoolega oma vaenlasi kellega nüüd tuli
ühel reel kodu poole sõita. Tarvastusse jõudes asuti
kohe vangide ära mahutamisele ning peale selle siis
algas õhtu sööming seda toimingud tegi igaüks
oma leivakotist mida talle kodust ehk vallamajast
kaasa oli antud. Peale õhtu söögi oli korraldused
tehtud. järgmised üks grup valvab vangisi, üks grup
peab kolmanda rügimendiga sided üks grupp valvad
Leebiku ja Pikasilla teed ja üle jäänud grupid
sõidan Kilulinnast wälja Pihkwa
poole. Seal pidada kõwad löömi-
sed olema. Eks kaeme perra! Ongi
Tallinn oma Oinas-Kingiseppa
jandiga elu täis teinud. Liinil
õhk hulga selgem. Olen, tähendab,
juba 3-dat korda puhkusel. Waa-
tame mismoodi 4 olema saab, kas
õige "kastiga" wõi? Wabritseerisin
ühe noomiwa kirja H. nime peale,
waja waksalis kasti wisata.
Rõuge langenud sõdurite ausammas
Rõuges Vabadusplatsil (tagantvaade)
Tagaplaanil Rõuge kirik. Kiriku ja
samba vahel on maantee.
Ülesvõte tehtud Rõuge Rahvamaja
juurest.
Vanem all ohw. Teewet Johannes.
Eluloo kireltus
Sündinud olen mina 1895 aastal Saaremaal Maasi wallas
wäikekoha pidaja pojana, wendasi oli minul pealt minu
wiis ja kaks õde. Minu isa oli kewa poolne koha pidaja,
ja mina kui kui kõige wanem pidin juba õige noorelt akkama
ise omale leiba teenima. Koolis käisin mina ainult
neli talwe, pealt Leeri 16 aastaset läksin juba Peeterburgi
linna, kus sell ajal minu ema wend Paltilaewa tehases
kümnikuna teenis, kuhu ka mind tööle soowitas
Peeterburi linnas töötasin kunni 1913 aasta mai kuuni
kust mind Paltilaewa tehases Tallina Bokeri laewatehasse
komnteeriti. Bekri tehases töötasin mudeli töö juures
ette märkijana kunni 1915 aasta mai kuuni kust olin
sunnitud wene sõjawäkke teenima minema wene sõjawäes
teenisin esmalt Peeterburi linnas Awjutsoni tagawara parkis
1915 aasta novembri kunni kust Babruski linna
35 Awjotsoni atreti saadeti, ja sealt umbes Jõulu
ajal Komeli õppe komatuse seal olin 4 kuud kust
oma wäeosase tagasi saadeti. Selle aja sees oli aga
meie atread Baranowitsa jaama lähedale liinile sõinud
1916 aasta sügisel jäin haigeks ja Nowkoroodis ospidalis
kus aga kirjutaja eksituse tõttu mitte enam oma wäe
osase ei saanud waid 35 suurtükki Diwisjooni
ja sealt 8 patareise saadeti.
Seal olin kunni Kerentski walitsuse aekste wiimaste
nor al. ohv. Joh. Matwei poeg Kannus sünd. 19. apr 1897 a.
Saaremaal Uue mõisa valdas kõrkfere külas
Wanemad on minul põllu töölised kelle päralt on
olemas 45 - 50 tiinulise maa alaga talu koht
Lapse põlve saatsin mõõda oma wanemate juures
kunni neljateistkumne aastani, suuvel hoitsin karja
ja talvel käisin koolis kus mina kihelkonna kooli lõpetasin
kaheteistkümne aastasena kooli õpetaja soowis et mina
Linna kooli edasi läheksin aga mina tõrelesin vastu
ja ei olnud sellega päri et küll Isa mind sundis
aga siisgi oli minul vabandusi et minul ei ole
pärast mida mina täna päev ja kunni surmani weel
saan kahjatsema, paar aastad peale kooli elasin weel
kodus wanemate juures ja püütsin kala
Kui mina neljateistkümne aastaseks sain siis
lahkusin vanemate juurest ja läksin Tallinna venna
juurde ehitus tööle kus mina ainult ühe kuu aega
töötasin, siis lahkusin sealt jälle, selle pärast et
mina olin alles noor ja pidin vana täis mehe vastu
tööd tegema selle pärast et minul paeva palk
nii samma suguses normis makseti kui vanade töö
mestele, mina aga pidasin seda tööd enda poisikese kohta
raskeks ja laksin meri meste maija laeva santsu otsima
Kus mina kohe auru laeva Russi Kapteniga
kaubale sain ja tema laeva teenistuse jähin
nüüd oli minul igatsetud soov kääs kui mina
laewa läksin, siis läks kohe meie tee Saksamaale
kui meie teel olime siis mõtlesin et enam kunagi
maale elama ei taha jääda, kui mina olin juba ühe
reisi Saksa maal käinud siis tuli minul kange himmu
Atlandi okeaani, ja siis üks kord Ameerika rännata
kus juba minu wanem wend elas, ja ühes Ameerika
ühis Riikide kompanii laewas esimese tüürimehena teenis
Pasitis meil juba jälle maa kallas
eest poolt, ja sinna poole tüürite meie
sõidu riistad kaldale; Sadam kuhu
meie maale läksime, nimetati
"Peepija." sinna pidime ka ööseks
jääma, edasi minek oli pimes
wõimata, sellepärast et olime
punaste selja taha jõudnud.
Siin saime omale korteri ühe
tühja maja, kuhu meid sisse
asetati. Õhtune söögi kord sai
ära peetud Aamerika asjas lindu
praetud ja mis kellegil kaasas oli.
Peale söögi tõime rabast nõmme ja
rohtu mis keegi sai, külje alla et
pehmem oleks puhata, puualg
pea alla, kaas wendadele hääd ööd
soowides uinusime magama.
Vennad, mõlemad, teeniwad Mari-
enburis - sõidawad õige sagedas
te kodu, hobusega, - ka nende
kaassõdurid, kes V-se tuleb, ika
meile ka.
Eila sõitis säält keegi kapten
Lembra jälle siin - wiis ka
mind sõitma oma hobustega,
tegi isegi komplimenta ja
lubas mehele soowitada
mind kui "soliid neiud", Tema
arwates, kes mehele truu saab.
ha-ha-ha! Ütlesin et mehele
ainult nii kaua truu oleks,
kuni Temast meeldiwamad
leidub. (Ütles: ma wõttaks ise aga
mul on ju naine - kahju! )
See jant oli siis niisugune.
Kaua aega sind ma kandnud
Sügawalt omas südames
Armastuses ära andnud
Oma auu ka enda eest
nud
Oh mu ema kes mind kand-
Oma ihus ilmale
Kus wõiks teada sinu süda
Kuis võib minna minu tee
Õnnetu nüüd mina olen
Õnnetuses elan ma
Õnnetuses surma otsin
Õnnetuses suren ka!
Lauljad linnud lahked lilled
Minu südant koormawad
Armastuse mure pilwed
Minu rinda rõhuwad.
Ööselki ei anna uni
Selgitust mu silmale
Kui ma neid ju kinni panin
Pea ärksin ülesse!
uuesti staapi. Dr. Eller ja A. Belials
olid tagasi tulnud. Wiimane läks
3-dasse roodu. Staabist ära tulles
ja 5 roodu juurde sisse minnes,
leidsin "Sotsi" sealt eest. Sõitsin ühes
temaga korraks 6 roodu. Pisut
seal tilkudes, lahkusin koju tagasi.
Siin trehwasin peale koduste weel
Bauerti eest. Tagusime 10 kopikalist
mutti natikene. Lpn Triik tuli tagasi.
20.IX.19
6 rood attakeeris hom. meie küla.
Jagati sigarette - igaühele 86 tükki.
Saatsin raportiga palgalehed staapi,
tehku seal, mis tahawad nendega.
Sain täna wastuse neiu Wäljatagalt,
kellel omal ajal Taburi surmast tea-
tasin. Õhtul käisin staapis. Män-
gisin Matsoniga partii malet. Pime-
duse tõttu ei hoolinud enam
küla peale, kus 6 rood asub, minna, nagu
kord päewal kawatsesin. Jäeb teiseks
korraks. Lpn Grewing telefoneeris
Petserist, et ta tagasi on jõudnud.
Peale Iskolati tegutses Walgas weel Iskosol -
12 armee soldatite täidesaatew komitee, kes ühes
linnakomandandiga linnawalitsusele teatas,
et põhjafrondi sõjawäe demobililiseerimine lõpu-
likult on otsustatud, mille tõttu Walgast igapäew
reguläärselt läbi saawad minema 10-20 tuhat
inimest, mispärast linnaelanikkude korte-
rites kokku tuleb tõmmata ehk ajuti-
selt küladesse kolida.
See teadaanne tegi majaperemeestele
suurt peawalu, sest korterid olid isegi juba
rängalt sõjawäelastega koormatud, kes korra-
pidamisest midagi teada ei tahtnud ja elamis-
ruumid warsti kõlbmatuteks muutsid. Kuid
demobiliseerimisega alanud liikumine läks
siiski paremasti, kui seda oodata wõidi.
Saksa sõjawägi jäi pikemaks peatuma Riiga,
mille tõttu Wene wägede saatmine enam-wähem
korralikult toimis. Sõjawäed ja nende lõp-
matud woorid läksid peatamatult ööd ja päe-
wa läbi linna, nõnda et elanikkude ajutiselt
küladesse kolimise wajadus ära langes. Peatuma
sellega soowin õnneliku uut
aastad,
ja et kõik täide lähaks
Suur - suur tänu Teile pildi
ja ka kirja eest; -
Olen wäga rõõmus et oma
lubamist täpi pealt täitside,
Ei uskund-gi et Teie nii
sõna pidaja olite, sest
nüdse - ajal waletawad
rohkemani, ja iseäranis
sõdurid! -
Kui küsida tohin, - kuidas
Teie heasti uut aastad
wastu wõtside? -
wististe wäga lõbusasti - eks
ja kuidas ka muidu
Rahvaliselt esines "neutraal maal" jällegi
kolm voolu. Venestanud ingerlased ehk nagu
keeleks peamiselt vene keel ja kreeka-apostliku
usku, need asusid järgmistes külades Ven-
küla, (Vähiküla, sellepärast see nimetus, et millalgi
aegadel on Rossoni jõgi kubisenud vähjadest, kuid
nüüd mingisuguse taudi tõttu on ära hävinenud)
Volkovo
Korostell (Karstla), Feodorovka (Vöödarmaa),
Ророрkа ja Narva tagused vene külad, Vana-
küla (Ilkino), Ingeri-soome keele segu külad
Fitinka (Kallivere), Arsia, Küllaküla, Ropschu,
Kirjomäe, Pärspää, Viitia, Struupovo, Ku-
semkino (sääl asus Naroova vallavalitsus ja
soome-lutheri kirik), kolmas rahvastiku vool
olid eestlased, kes asusid Magerburgis, Smol-
kas (Tõrvola), Struupovas, Kurgulas, Ropchus
Kirikuõp. Andr. Niedra, Dr. T. Vankini ja vannutatud
adv. J. Ansbergi kohtuprotess.
Niedra seletused riigi äraandmise ajus.
Saksamaa okupatsiooni vägede lahkumisel kerkis üles
küsimus: kes võtab enda peale ajutise valitsuse? Jääks
Läti ilma valitsuseta, haaraksid pealetungivad enamla-
sed võimu oma kättesse. Tuli luua Läti ajutine va-
litsus. See pidi organiseerima rahvast, et ta võiks avalda-
da oma tahtmist poliitilise korra sisustamise suhtes.
Sarnases vaimus asusin kaastöölistega tööle. Meil oli
kavatsus kokkukutsuda põllupidajate kongressi. Kuid
kavatsust takistas okupatsiooni võim. Ainult 19. ja 20.
dets. läks korda kongressi kokkukutsuda.
Samal ajal mõtlesid ka teised valitsuse loomi-
sest. Valgas arutati seda asja Ulmani juhatusel. Vene-
maal mõtles sellest sõjapõgenikude abistamise komitee;
Riias - okupatsiooni aegne demokraatiline blokk. Neil
oli kerge töötada, sest nad olid ühenduses teistega, ku-
na maal postikorraldus ja liikumisvabadus oli vilets
ja piiratud. Siis demokraatilise Saksamaa esitaja Riias -
Vinnig soovitas asutada iseseisvat Lätit Saksamaa vaik-
se abiga. Soovitus on seletatav sellega, et Saksamaa ei
tahtnud kokku puutuda piiridega Venemaaga.
Saksamaa suusõnaline lubadus kinnitati kirjaliku le-
pinguga 7. detsembril. Alla kirjutasid Vinnig ühelt poolt,
ja Ulmanis, kaitseminister Sālits (nüüd surnud) ja Paegle
teiselt poolt. Palun mainitud lepingu ärakirja juurde
lisada asjale ja ülekuulata Ulmani ja Paegli, et kas le-
ping on tehtud Ajutise Valitsuse nõusolekul või mitte.
Lepingu sisu oli järgmine: Saksamaa võtab enda
Et meie laevas väga hea kapten oli selle pärast
ei tahtnud mina tema laevast ära minna mõtlesin
et olen noor jõuan küll Ameerikase minna nii
siis sõitsin Paldi merel kaks aastad 1912 ma aastast
kunni 1914 ne aasta juuli kuu 28 ma päävani, et meie
laew Tallinna seisma jähi, siis saadeti meid laewast
ära, selle pärast et sõda hakas, siis läksin mina maale
kindluse tööle kus mina töötasin kunni oktoobri kuu
15 ni ja siis tulin mina koduse isa juurde tagasi
siis olin mina 18 mend aastad wana, kui mind vene
sõja wääse teenistuse võeti Saare maa kreisi linnast
Kuresaarest määrati mind 172 jala wää tagawara
Pataljoni mis asus sell ajal Soomes Wilmansrandis
kust mind peale kolme kuulise tugeva õpuse
Riia taha üks küla juurde 54 Siberi küti polku
saadeti kus kohe agedatest lahingutest osa
1 aasta ja 7 kuud wiibisin kui meie Eestlased
seda kuulda saime et Eesti polgud asutatakse
siis oli meil Eestlastel soow Eesti polku üle tulla
ja esinesime palwega polgu ülemale kes ka
meile wastu tulelik oli ja meie soowi täitis
kui mina Tallinna jõutsin siis ei olnud
enam ühtegi Eesti wää osa eest leida, sest polgud
olid Saaremaale Sakslaste vastu saadetud siis tahtsin
ka saaremaale minna aga ei saanud enam, sest
esimene Eesti polk oli juba lajjale lõõdu ja pooled
nendest muhus wangi wõetud ainult üks pataljon
tuli tagasi rohu külasse siis tulin tähendatud
wää osaga seltsis Tallinna tagasi sääl teenisin
nii kaua kunni Sakslased Tallinna tulid ja
sääl korralduse tegid ja Eesti sõdurid koduse lasksid
siis läksin ka mina koduse, oma wanemate juure
sääl ei saanud mina kaua aega wiibida selle
pärast et wene punased Eesti maale peale
tungisid siis oli tarwis isa maa kaitsek waenlase
Naesterahwad toodi ära ja suurtüki
tuli waikis ka kohe. Paari tunni
waikuse järele, hakas punane jälle
uuesti pommitama, pommid kukusid
üks sija teine senna ilma kahju
sünnitamata, üks kukus meie majast
umbes 20 sammu eemale, mis hirmsa
mürinaga lõhkes; Juba jõudis pime
kätte ja pommitamine jäi ka waiki.
Mehed läksid iga üks jälle oma tuppa
tagasi, kõwendatud postid said wälja
pandud, ja teised heitsid ilma paha
aimamata puhkama.
16-X-19. aast.
Öösel kell 3 aeti mind ülesse posti
peale, sain waewalt pool tundi seista kui
nägin et Krasna Korkast hakati laskma
suurtükidest, esimene mürakas lõhkes kohe
minu kõrwal, ilma paha aimamata
jooksin ma sealt wähe eemale, tuntsin
melankoolne raske tööga end elatand kõige parema nooruse
hea on sõja jumalad mull ära rõõwind osa minu nooruse
elu jõudu minu terwist naad on häwitand kuid tulewik
on tume ei tea mis toob ta mulle wõib olla weel raskemad
elu wõitlusi kus elu mere murd lainetel raugeb minu jõud
kus hääbun ja kaun igawikku las teised wõitlewad wõidawad
kautawad mis läheb see minul korda siin siin on wõimalik
kord püsti tõusta ja langeda kuulitest läbipuurituna
olen pärast surma kangelane käitas minu kalmu küngakal
nuttetakse räsitakse minu surmast jään ellu kes mind
kasutab kirjutasin küll alla et kõik ees õigused maad keige
teenistus töökohad ja palju muud soodustused kas need
leiawad täitmist ei minu suhtes iialgi kuulipiltujatse
autumaad ja püssite läbisu podin pragin wastastiku
kuulide jooksud minu ümber jah seal wõideldakse elu
eest seal tapap poeg isa wend wend isegi emale torkates
piste oda rind see on wõitlus wõimu pärast suur
partei poolitiiline tappa talgud kuis pisiked wennad
peawad enda elu meile söödaks tooma ei see ei ole õige
ka mina tahan elada tahan näha tahan teada tulewik
mis toob ta mulle elu istik ärkas minus elada elada
tahtsin seltsimeeste juurde jõuda wõidalda tahtsin
omadega et küll wastas pool ka omad ollid ollin nende
ilma sõja kaewikus olnd suutäie pooleks jagand kuid
nüid on naad waenlased wend wend tappa tahsin
akasin kõhili roomama lähenesin tigu sammul
püss padrunid takistasid edasi liikumist neid
kallid asju maha jätta olli mõttetu see ei ole sõjamees
kes heidab endast ära oma kaitse abinõu jõutsin
juba päris lähetal süda peksis rihmade ja pool kasuka
all kui tahaks põuest wälja hüppata irm oma meeste
poolt tabatud saada antsin käega märku et oma
kuulipilduja waikis wõi teine poole maja nurga taha
Ta taewa poole waatab
Ja hüiaab aletast
Kus on minu neitsi puhtus
Kes tröösib mind waest last
Ma ilja aegu olin
Weel kuulus igal pool
Ei tunnud muret waewa
Wait õitsesin kui roos
Kui aga õhtu tuli
Siis wälja läksin ma
Kus iial pidu oli
Ei puudnud seal ma.
Nüüd istun kurb ja waga
Ma oma kambri sees
Ja kiigutan ka seda
Kes magab kätki sees.
See kes mind armastanud
On mind nüüd kurwastand
See läbi on mind petnud
Ja walest armastand!
lipnik Hallik (surnud)
lipnik Arnemann (langenud
vabadusesõjas).
lipnik Pelberg  (langenud
vabaduse sõjas
lipnik M. Pült
10da kompanii ülem ltn. Selling (langenud vabadusesõjas)
nooremad ohvitserid n. ltn. Rehe (surnud)
kornet Viitalk
lipnik Buer
lipnik Soonets
11da  kompani ülem st. kapten Feofanov
Nooremad ohwitserid n. ltr. A. Tamman I (surnud)
n. ltn. M. Tammann
lipnik Vanatoa (langenud vaba-
duse sõjas
lipnik Reimann
lipnik  A. Linson (surnud).
12da kompani ülem ltn. Bachmann
Nooremad ohvitserid lipnik Ilwes (surnud)
lipnik A. Kasklin (lange-
lipnik Kiip
lipnik M. Peimann
lipnik. K. Kirschfeldt.
Juurde komandeeritud:
1) ltn Stjagov (Стягов) Pärnus sündinud 11 roodus
2) ltn Pisanov (писанов) venelane 12 -,-
3) ltn.  Ivanov (Иванов) venelane 9 -.-
4) ltn. Ulmer - kohalik kolonist 10 -,-
5) lipnik Iljin (Ильин) abielus kohaliku neiuga 9 -,-
6) lipnik Laurenz Riiast 10 -, -
7) lipnik Mežtsems (Межцемс) lätlane 11 -,-
Leedo August sündinud 1895 a. 10 juulil. Saaremaal
Kogula vallas Kokri külas. Vanemadel on mull põllu-
toolised ja seega elavad ainult põllu saatustest.
Lapse põlve saatsin mina oma vanemate juurs mööda
Talvel käisin halgkoolis ja suuvel käisin karjas, ja
vahest juhusel korral käisin ka järvel kala püüdmas.
Olen halgkooli käinud ja selle lõpetanud, ja seega siis
omantan halgkooli hariduse. Rahva väe teenistusse võeti
mind Vene ajal 1915 a.  7 septembril ja määrati mind
Peetrogradi ihu kaardiväkke Volünski polgus Tagavara
pataljoni. Seal siis olin õppusel 8sa kaheksa kuud, siis ja
peale kaheksa kuulise õppust saadeti mind sõja liinile
Volõnski polku keisri roodu. Seal siis võtsin võitlus-
test osa 1 aasta ja 7 kuud. Enamlaste valitsuse aegus tulin
eest tule liinild kaugemale reeservi. Vene sõjas sain ka
peast põrutatud suurtüki kuuli labi ja ühes ka peast haavata.
Vöitlustest osa võtmiste eest sain auu-margisks 4 jargu georgi auu rah
ja 4 jargu georgi risti. Vene väest vabastati mind Haapsalus 1917 a
kevadel, saksa võimude poolt. E eesti sõja väkke mobiliseeriti
1919 astal jaanuari kuus, siis tulin Haapsalusse ja sealt siis
saateti mind Valka. Minuga ühes saateti ka teised
Saarema mehed Vallka. Nii siis asutasime Valkas
Soomusrongide tagavara Bataljoni, nii siis olime meie
esimesed soomusrongite tagavara pataljoni asutajad.
Valkas algas meil siis sõjaline õppus ja seisukord.
SR. Tagavara Bataljonis oli siis õppus ette nähtud ja ühes ka
sõja liinil käia. Igast lahingutest olen osa võtnud kus
S.R.T. Bataljon tegevuses oli. Rubi jõe ääres rünakvõitlust
pidades venelastega sain vaenlase suurtüki kuuli läbi
peast põrutada. Nii et põrutamisest on mull praegu
peas halvemaid tagajargi tunda. Eesti sõja vaest vabastati
mind siis kui Soomus rongide Tag. Bataljon likvideeriti
1920 aastal 25 aprillil. Vene sõja ajal olen käinud Peetrogr
Moskvas Kiievis Sernikovis Fornoboli lähetuses ja
kunni Karbati lähetusel. Hera elus olen enne sõdasid
teostada kawatseti suurejooneliselt, riigi- ja linna
asutiste ning tööstuste ärawedamisega We-
nemaale. Lage maa pidi jääma järele.
Algas ametiasutiste, kohtute ja raudtee-
laste kolimine sisemaale. Ewakueeriti koo-
lid; jäid püsima ainult paar algkooli ja selle-
kohaste energiliste sammude tõttu, ka linna
tütarlaste gümnaasium, ehk küll osa
temagi warandusest tuli toimetada Wene-
maale. Ka linnawalitsus, mis kord oli
määratud üle wiia Woroneshi, otsustati nüüd
evakueerida Nowotsherkaski. Kuid Sellega ei
saadud veel hakkama, kui 15 septembril linna
pea teatas, et temale käsk antud, linnaarhiiw
isiklikult ärawiia Kurgani linna Tobolski ku-
bermangu. Et aga linnapea Kurgani reisist loo-
bus, wiis kolm kasti täit linna arhiwaale We-
nemaale linnawolenik J. Pullisaar.
Linnawalitsuse, asutiste ja tööstuste ewakueeri-
misest ei tulnud aga midagi wälja. Sünd-
muste keerus ei olnud kellelgi enam seks
aega.
Seal hingaks mina rahus
Nii mitme teisega
Siin olen mina mures
See kurja ilmaga!
N:33. Kindel armastus.
Ma armsama neiu käest sõnumi sain
Et seltsiks kui wõimalik tulla tall wõin
Ma läksin siis ruttes pool lendes kui lind
Ja armastus ehast mull täidetud rind
Siis palawal armul mo neiukse huul
Ta kinkis üht panti mo õnnetul suul
Ta ütles oh taewas sa oled nii hea
Et tulid mo kurwastust waatama nii
Ta ütles mo saatus sa oled nii karm
Mind koormab mo wenemist sunitud arm
Küll walus on tuli weel walusam see
Et kätt pean andma ühe mehele ma
Kes südamest täest on külmem kui rau
Ta silmist paistab mull õnnetus haud
26 XI
Muutuseta. Vaenlane tungis
paar korda Feodorovka
Kogu päev ja ka eilne öö
pommitati kergest ja jõesuu
raskest batareist ning merelt
Fitinkat. Et voor Wenkülast
eilse segaduse ajal plagama
pani, oleme söömata.
27 XI
Voor jõudis järele.
Oli Wenkülas seisnud
Al-kapten Olmberg sai
täna surma vaenlase
kuuli läbi. Seisukord
muutuseta.
28 XI
Polgu I lahingu aastapäev.
Saime igamees tipsu
viina, naela saia
ja 1 1/2 portsjoni liha.
38..
Jakob Onna toma p. süintinud 1896 a
4 augustil. luteruse usku. naise mees.
Elulooline Kirieldus
Elasin lapsena wanemate jures ja wanemad
oliwad mõisa töölised. ja selle pärasd ei
olnud meil wõimalik mind koolidata.
ja kui sirgusin mehena sis nõudis ilma
Sõta tenistuse ja andi käsud käte. see oli 1915
astal augusti kuul sis sõitsin soome elusenki
linna ja tenisin 463 polkus, ja seald sõitsin
tule liinile se asus Wintski Wrant ja seal
olin kuni ilma sõia lõpuni ja siis tulin
tallinna 3. esti polku ja seald lasti reserwi
kuna nüit esti sõia algusel 1918 aastal peale
akas ja sis tulin tenima 5 rakwere jalawä
Polku ja seald läksin soomus ronki tiwisi
takawara pataliooni ja sealt läksin
Soomus rongi komantanti kamantu
ja beale esti sõia lõpu lasti reserwi see oli
20 mail 1920 astal. ja selle peale asusin
elama ania walda ariumakonta tegutsen praeguld
Kehra jaamas. jaama tarusena, ehk töömes.
Kiriutut 22 Juunil 1927
Tapal soomus rongite
Kasarmus
wäljaastu ehk sõnagi võtta.
Kuid kõik need "jutlused kantslist"
ja rewolutsiooni süwendavad wõtted, ei pa-
randanud kübetki asja, waid kiirustasid
ainult ähwardawat lõppu - lõunast.
Enamlaste walitsuse lõpp
Weebruaril hakkas Saksa sõjawägi lii-
kuma Riiast põhja poole, et okupeerida Bal-
timaad. Taganevate punapolkude poolt mitte
kusagil wastupanu leides, olid nende löökko-
lonnid juba Walga linna lähedusse jõudnud.
Tööliste ja soldatite walitsus lahkus kiiresti
ühes Wene wäe jätistega 22 weebruaril linnast,
maha jättes omad rikkalikud moonalaod,
relwastuste tagawarad ja õudse mälestuse.
Korraga kajas kell 2 p. l. kõrwulukustaw
raksatus, millele järgnes teine, weel tugewam.
Paljudel majadel purunesid pihuks akende
klaasid, kaks hiigla suitsusammast tõusid
raudtee piirkonnast kohutawalt üle linna.
Taganejad enamlased olid purustuisi toi-
isegi mõned vanemad mehet peatasid hobused kinni
ning pärisid järele kes teie olete ja kuhu nüüd sõidate
selle peale oli meie vastus lühike "Meie sõidame jordanise
ja seega oli kõik. Et meile raskem ülesanne ülem juhataja
Kolonel Hubbolt oli anntud, vaenlasele, kes asus Kärstna
asunduses ja selle ümbruses märkamata selja taha
tungida. Siis oli see operatsion kaunis raske täide
viia. Läbi metsade üle nurmede ja talude olime ka
peagi kohale jõudnud. Meile oli määratud metsaäärne
maa riba mis algab Kärstna vallamaja alt ning läheb
Kärstna Karula asunduse alla välja ning ka ühtlasi veel
oma alla võtta Põrga asundusest tulev maantee kuni
Murikatsi alevini. Rinde pikkus oli üle kolme
kilomeetri, kuid vaatamata oma väikese jõulise
salga peale olime rahuldavalt oma seisu koha võtnud.
Kõik oli korras ning hinge tagasi hoides ootasime meile
määratud aega võitlusele peale hakkamiseks. Minu grupis
oli määratud ikka edasi luuret pidama ning nüüd
tuli ka minul sell sihil tegutsema hakata. Otse teed
asetasin oma grupi vastavate kohtatele ning nüüd
algas luurekäigu tegevus. Olime tähentud alal juba
mõnu sada sammu edasi jõudnud kui märkasin
Laanel: 12_19
Mitmel korral olen Sulle kirjutanud
aga et õigel ajal posti panna ei
saanud, jäigi paar tükki täht-
susetaks.
Kena juhtumine oli: siin keegi
noormees, kes teenib 5das
polgus - sõitis paariks päewaks
kodu, muuseas kiitis oma
ülemat Petersoni, kes hilja aja
eest nendele rühma ülemaks
määratud ja kustki teisest ja-
ost senna ületulnud.
Mina järele pärima: "missu-
gune välimus?" Öeldi: "sirge,
pikka kaswuga, pruunid silmad
ilma wurrudeta. kitsas proviil.
Edusammud mõjusid baltlaste peale nii, et nad esi-
tasid Ulmanile arupärimisi oma seisukorra üle pää-
le enamlaste maalt väljaajamist. Ulmanise valitsus hoi-
dus siduvast vastusest kõrvale ja lõpuks katkestasid vahe-
kordi. Saksavastane kihutustöö Liepajas ja ümbruskon-
nas arenes jõudsalt. Õhkkond oli pinev ja asi nihkus
niikaugele, et seljataguste sõdurite seas sündisid tapmi-
sed nagu näit. Durbes. Nähes, et Zāliti, Goldmani ja Pa-
egli mõju ajutise valitsuse ja rahva seas kasvab, otsus-
tasin pöörata tagasi Riiga. Seepärast lahkusin 11. apr.
ja ületasin frondi 13. apr. Öösel magasin Balodise staa-
bis Kaluziemi ja Ehrzel kõrtsi vahel. 24. apr. asusin teele
tagasi Liepajasse. Kaluziemis seisis tookord vürst Lieveni
väeosa. Balodise väeosa, kellele tahtsin oma Riia tähele-
panekuid jutustada, oli üleviidud mereäärde. Staap
asus Kemeris. Et sinna pääseda, oli mul tarvis Fletche-
ri luba. See kuuldes, et tulen Riiast soovis minuga
kokkusaada. Tukumis leidsin staabi ärevas meeleolus.
Selgus, et 16. apr. landesvehri lööksalk oli Liepajas Ul-
mani valitsuse laiali ajanud ja võtnud kinni mõned
ministrid ja Rahva Nõukogu liikmed. Teised olid põ-
genenud. Ulmanis oli inglismissioonis varjul. Löök-
salk pakkus Ulmani vastaste valitsuse laialiajami-
se järele Zivenile ja Balodile sõjadiktatuuri, kuid nad
ei võtnud seda vastu. Nüüd Tukumis keegi ei tead-
nud, mida ette võtta.
Olukord oli raske. Lööksalk ei suutnud moo-
dustada uut ajutist valitsust. Samuti ei võinud nad
lubada, et Ulmanis pöördub võimu juurde tagasi.
Siis oleks hulk landesvehri ohvitsere võetud vastutu-
sele riigiäraandmise eest ja landesvehri sõjavägi
oleks lahknud rinnelt. Andsin baltlastele nõu
elusees Teiega kokku peaks saama siis Teid tervitada
tema nimel ning paluda Teil ilmuda tema
haua künkale. Ja ehk kui tema truu armastus
Teie vast, väärib, siis tuua tema haua künkale
õitsevaid lillesi mälestuseks. Ja nüüd siis herra
Vastisson oleme pühalikult oma armsa õekese
südame soovid mida tema enne siit ilmast
ära lahkumist meile pühendas ja täitsa ära täitnud.
Ja palume kui see ehk Teile liiga liialtud
näis olevat, mitte eba arvamisele minna vaid
ikkagi sõna tõsises mõttes meile usaldatud
ülesanded tõsiseks pidada. Vaevalt suutsin ma
ennast rahustada! Tänasin neid südamlikult
selle kõige üle ning palusin alati neid minu
vastu nii lahked olla ning minu armsa Senny
hauakese ülesse leidmiseks mulle abiks olla
Minule jäädavalt headeks sõbrannadeks lubades jääda
lahkuvad nemad minu juurest. Et ma juba oli
kurtma hakkanud oleks küll veel magama võinud
jääda aga nüüd oli minul uni tõesti kadunud
tõusin voodist ülesse ning lahutasin oma meelt
üksi õues kõndides kuni ka teised härkasivad.
leidsime metsa padrikus hulk wank-
reid ja hobuseid; palju kraami ja püssa.
Neid ühes wõttes, tulime tagasi. Läksin
ühe salkkonna meestega разведка´sse
wana walwetõkke kohta. Seal kuul-
sime sedasama juttu, mis ööselgi rää-
giti. Ka leidsime põllult kahe kalew-
lase surnukehad: Tõnissoni ja Blinarti.
Et midagi muud käepärast ei olnud,
wõtsime wana ree lojuski ja panime
surnud sinna peale. Nii tulime ta-
gasi. Siin trehwasime weel tee äärest
leitud Weberi surnukehaga. Esialgul
muud walwetõkke saatusest ei tead-
nud. Siis kuulsime, et osa mehi siiski
on saanud ära põgeneda, nende seas
Saar, Petermann j. t. Kella 9 ajal il-
muski Saar meie juurde ja seletas as-
ja käiku järgmiselt: kella 7 ajal õhtul
lähenenud punased nii wõrd küla (pere)
ligidale, et enam wastuhakkamisest
jutugi ei wõinud olla. Tuli kiireste
taganeda. Muist mehi pole jõudnud nii
ruttu põgeneda ja langenud wangi.
alanud, mis meile kaunis hästi kahurite ja püsside
laskmisest end tunda andis. Et kolmandale Jalaväe
rügimendile hästi mõjuvad abi anda siis algasime
meie vaenlasele ootamatult tagand selja tuld andma
sarnane ootamata tagand selja peale tung sünnitas
vaenlaste kukil suuremad härevust ning suuremad
paanikad ära hoides algas vaenlane taganema
seda nähes tõmbasime meie endid koomale ja
hoidsime vaenlaste tema taganemise puhul otse kohe
flangi ehk külje tule all mida meil hästi korda
läks metsa ligidale oleku tõttu. Peagi märkas vaenlane
oma hädaohtu ning katsus meile selja taha ühte
tugevad rühma saata, mis ka sündis. Õhtu eel
kuulsime ühte läbilõikavad kõvad viled enestel
tagaselja mille peale kohe luurekäik ette sai
võetud. Asjaolus selgus, et üks vaenlaste rühm
aheliku paisatuna tungib meile tagand selja
peale. Kiirel korraldusel muutsime oma võitluse
suuna ning kahest küljest sisse piirates valdasime
meile peale tungiva vaenlase väe mis osa meil
käest metsa ligi oleku tõttu ära suutis põgeneda
kuulipildujate tule all tormates. Alevis
põles vaenlase moonaladu ja oli mit-
meid plahvatusi. Ööseks jäime alevisse
ühte väiksesse majja, kus oli nii vähe
ruumi, et mul tuli magada pliidi
Ranzenist liikusime edasi Lisdeni mõisa
suunas. Kuulusin luuresalga koosseisu,
kes liikus roodu ees. Sellel luurekäigul
sai haavata kaassõdur Pallisaar. Kuna
Mõisa moonamajade juures lüpsime lehmi,
tõime majadest leiba ja võtsime keha-
kinnitust. Mõisast on meele jäänud, et
sealt saime suure kogu täis topitud
linde. Ka on meele jäänud episood,
kui 6. ja 8. roodu mehed lõhkusid
mõisa rahakappi. Suure töö ja vaevaga
avati lõpuks rahakapp, kuid
see osutus tühjaks. Öö veetsime Lisde-
nis. Öösel ärkasin ja kuulsin kusa-
gilt kella tiksumist, mis tundus eba-
harilikuna selles olukorras.
Äratasin kaassõdur Oissare ja hakka-
sime asja uurima. Selgus, et Martin
saavutada Ulmanisega kokkulepe nii, et sinna kuu-
luks ka 16. apr. amnestia. Edasi seadsin ma üles 7
punkti, mis võiksid olla aluseks läbirääkimistele.
Nende punktide sisu oli: baltlased pidid tunnista-
ma Lätit kui riiki ja ajutist valitsust ka enda üle.
Lätlased pidid garanteerima baltlastele kultuurset auto-
noomiat; mittelätlastele lubada 1/3 kohtade arvust va-
litsuses. Suur põllupidajad pidid loobuma oma eesõigus-
test ja andma maad agraarreformi läbiviimiseks.
Ulmani valitsus pidi tagasitulema, kuid Zālit pidi
väljajääma; 16. apr. kustutaks poliitiline amnestia.
Fletcheri ohvitserid olid sellega nõus. Seda võib tunis-
tada tolleaegne ohvitser Juulius Siman.
Tukumist läksin Kemerisse. Balodise ohvitse-
ridel oli kindel otsus: nad olevat seotud Rahva nõuko-
gu poolt kinnitatud Ulmanise valitsusega. Soovides sel-
gusele jõuda nende vaadete üle Fletcheri kohta, küsisin,
et mida nad teevad kui Fletcher annab teist ja kaitse-
minister teist käsku. Balodis vastas, et sõdur peab kuu-
lama oma otsekohese ülema käsku, sel juhul Flet-
cheri oma. Küsisin veel, mida ta teeks kui Fletcher
käseks Riiale pealetungida ja kaitseminister mitte
pealetungida? Balodis vastas, et ta läheks. Siis esi-
tasin ohvitseridele oma lepingu kavandi 7 punkti.
Ühtlasi küsisin kas nad peavad rahvaäraandmi-
seks sarnast lepingut baltlastega. Kõik ohvitserid
vastasid, et nad seda ei pea äraandmiseks. Öeldu
kohta võib tunnistada Balodise staabiülem Bolštein
ja teised staabi ohvitserid kui ka keegi ministri abiline
Binsmiks või Strautmiks ja Voldemar Beker.
Teel Jelgavisse peatasid mind mõned rauddi-
viisi ratsanikud ja teatasid; et rauddiviisi ülem
kinnipidada vaenlase ülejõudusid Põhja poole Petserit Suur
ja Väike Nitseeja külade, samuti ka Saitsevo küla joonel.
2 ja 4 kompaniid, kes asusiwad Wõbsu alewis, saivad käsu
pealetungida Trostjanka ja Sealt edasi Gorodisctse külade peale
kus suuremad punawäe salgad sees asusivad. Et nendes kompa-
niides väga väiksed koosseisud oliwad järele jäänud, esimeses oli - 32 tääki,
teises 37, siis ei õnnestanud nende pealetungimine mitte Suure puna-
väe diwisiile, mis asus Gorodistsches, vaid wiimased asusiwad
peale õnnetut meie lahingut wastupealetungile ja lõiwad Suur
Trostjanka külast 8 märtsil 1919 a. 2se kompanii välja, mille peale
2 ja 4 kompaniid lahingjooneks võtsid Orava-Rescha-Kahkwa.
Punased sealtpoolt enam edasi ei tunginud Räpina peale, sest seal ligi-
nes neile meie Rannakaitsepataljon - ltn Pedakiga, vaid punaste
suurem hoop oli juhitud Petseri linna valdamisele, missuguse oma
alla võtsivad 2se jal. rügemendi osad 4 weebruaril s.a ja kes praegustki
rõngana Petseri kaitseks ümber linna seisiwad. Punased tungisivad
ägedasti Petseri peale 2 suunas: Raudteest lõunapoole Rogosino, Nutretsovo
med korrad. Suurte punaste jõudude peale surumisel taganes 2ne
jalaväe rügement 11 märtsil Petserist välja ja taktiliselt ning stratee-
giliselt pidi ka 7es rügement, kooskõlas 2se rügemendiga, omad osad
tagasi tõmbama joonele: Marga - Luiska - Kliima - Kõrgemõisa - Orawa -
Rissa - Kamista - Kahkwa. 2ne rügement asus lõunapool raudteed
Wastseliina ümbruses, kuhu tolleaegne 2se rüg. ülem col. ltn. Kurvits ühe
kompanii ja nimelt 1se kompanii abiks palus. Lahingus Suur Nitsajevo
all kannatas 7es rügement palju: alaliste ööd, kui päeva punaste peale-
tungimiste all saiwad paljud surma, haavata, jäivad haigeks, ja ku-
kus vangi - nii et rügemendi osad kokku kuiwasiwad, kuna juurde
mingisugust täiendust ei tulnud. Col. ltn. Vahtramäe brigadi üle-
ma col. Kubu palved jäivad rügemendi täienduse asjus tähelepanemata
jäetud, 5. märtsil 1919a. suri piinarikaste kannatuste all 5de kom-
panii lipnik Sangernebo, kes lahingus haavata sai jalast ja punaste
kätte vangi jäi - nende poolt koledamal kombel piinatud, pagunad
ihu külge löödud naeltega, keha oli siniste plekkidega kaetud ja
laip koerte kätte visatud, kus koerad ka jalasaared puruks olivad
rebinud. See oli esimene sõjamärter meie rügemendis ohvitseride
seast, kuna sõdurite hulgast juba ennem Misso mõisa lahingus 4 sõ-
durit ja 3 koolipoissi - sõdurit punaste kätte vangi langesiwad ja koledat
surma leidsiwad.
tundmatuna astuda uuesse ba-
taljooni, see perspektiiw suurest ei
meeldi. Mul ju lõppude-lõpuks
ükskõik, kus teenida, kas Malewas,
kusagil polgus, soomusrongil. Ai-
nult idee pärast astusin talwel
sõtta, mitte karjääri ega wäeosa
kuulsuse pärast. Ainult Eestimaa
pärast. Kahju ainult et K - Malewa
enam endine wahwa löögiosa ei ole!
Pähkel ja weltweebel Siigor tulid ta-
gasi.
22.IX.19
Riiete ja warustuse komisjoon käis
roodu raamatuid rewideerimas, jät-
tis materjaalide puudusel asja hom-
seks. Triik läks wahepeal rooduga
järwe äärde laskma. Kui komis-
joon ära oli käinud, läksin ühes
Matsoniga neid waatamas. Proovi-
sin Triiki püssi (karabiin): ajasin 250
sammu pealt 5-st - 3 sisse. Kah asi!
Tagasi tulime ahelikkus endi küla
peale. Waenlased on alles meie ahe-
Kui puudest lehed langwad
Et sugise on käe
Ei siiski tulnd Maria
Willemi hauale
Kord ometi ta tuleb
Ja hoopis teisiti
Ta kirstu sees ka puhkab
See wäsind kehake.
Tal surnu laulu lauldaks
Ja kella lüüakse
Tad raamipeal ka kantaks
Nüüd wiiaks hauale
Ei lausu enam sõna
Ei tea kurptusest
Nii läheb nüüd Maria
Nii waikselt tasakest
Ta kandjad mustas riides
Ja tõrwa küündlad käes
Nii kuda oli wiisiks
Seal paigas leinada.
Siis surnu aia wäraw
Nüüd kriiksub lahti lääb
Üks kartlik naiste rahwas
Sealt sisse libiseb.
Ta silmist kahwatanud
Kui wari lõppenud
Ta kartes seisma jäänud
Ja ringi waadanud
Tall liikmed wärisewad
Üks roosi krants tall käes
Ta läheb ühte nurka
Seal surnu hauale
Seal aia müüri kõrwas
Just paksu puude all
Ta jääb nüüd waikselt seisma
Ja langeb põlvili.
Nüüd ühe haua peale
Kus rauast kõrge rist
Ta tõstab nuttes heale
Ja kaebab tasakest
Käs 1384
Saadud "16"03 1939
No 58-m.
Isiklikke märkmeid Väska
operatsioonist 17. dets. 1919. a.
8. polgu I pataljon, koosseisus 1., 2., 3., 4. ja
rk rood, saabus Samokrassi 16./17. dets.
öösel ja otsekohe saatis ette 4. roodu Kõrgesoo
servale, kus see ühines 1. polgu osadega, kes seal
ees viibisid. Pataljoniga sõitis kaasa ka
8. polgu ülem (praegust kindr. O. Sternbeck) kes
patül I juuresolekul andis rooduülematele
käsu vallutada Väska küla. See sündis
Kust teate seda
et ta pidi koor-
dineerima tege-
vust? J.S
ühes Samokrassi talus. Üldtegevust pidi
koordineerima 1. polgu ja 6. polgu osadega I/8.
polgu ülem. Kas selles asjas kokkulejet saa-
vutati nimetatud polgu osadega seda ma ei tea.
1. rood jäi Soldinosse varru.
Kohale jõudes Kõrgesoo servale rivistusid
üksused pealetungiks ahelikku, kusjuures
8. polgu 2. rood jäi kõige vasakpoolsemaks,
temast paremele asus 3. rood kuna 4. rood
ja rk-d jäid Soo servale lähtealusele
maha, olles seal valmis tulevõitluseks, juhul
kui pealetung peaks äparduma
Kohates Korgesool punaste vasturünnakut pöördu-
edasi, et see olla patül I/8. korraldus.
Ei saanud seda korraldust kontrollima hakata
õppust sõitsime soomusrongil tagasi
Mõisakülla. Meile anti mõni tund
puhkust, siis aga käsutati uuesti soo-
musrongile, mis hakkas pikkamisi lii-
kuma Kirbla suunas.
Mäletan, rong peatus soomusrong
peatus metsa vahel. Poiste hulgas käis
tavaline lööpimine, küsiti, kellel "näkkab"
ja tehti muud nalja. Mõned poisid
olid siiski näost kahvatud. Päikese
tõusul meid käsutati soomusron-
gilt ahelikku ja pahemalt poolt raud-
teed alustasime pealetungi Ruhja
suunas. Ei mäleta, et oleksime saa-
nud väga tugevat tuld. On meele
jäänud üks ratsamees, kes sai
surma. See oli esimene surnu, keda
nägin. Liikusime kogu aja edasi ja
jõudsime kella 11-12 ajal Ruhja, kust
punased olid välja taganenud. Ruhjas
tegime väikese peatuse ja liikusime
siis jälle edasi. Kogu selle päeva
sundmused on meele jäänud väga
katkendlikult. Meenub, et Ruhja taga
Rahwuselt Hiinlased punsund nägutega kõrid läbi
lõigatud püksid maha kooritud wene sõjawäe pukstel
on sisem pool wärle wahel tasku kus arilik sõdur
oma kapitali ja aatressi oiab soomuse tegemese mõttes
läbi otsitud ja nii jäätud ei õhtegi wene rahwusest
surnud ega haawatud pean siin juures tähentama
Wabatussõjas waenlane ega meie esimese wõimaluse
juures katsiwad oma haawatud ja surnud ära täpselt
ei saand kunagi kinlaks teha surnute ja haawatute
suurust. Edasi minnes kuni linna wõiluse jälgi olli
wäga wähe kuskil tänawal olli küll palju werd hoowi
wäraw ja maja sein olli paksud were pritsmitega
määritud mis laskis oletata hobuste omaks Narwa
langemine meie kätte tulli meie kätte wäikse wastu
panu ja ohwitega. Käisime mitmed tänawad läbi
kuni Raatuse patsini kus mõned tunnid peatusime
kuni korter meistrid meile ja hobustele öö warju
leitsid mis kaunis raskes muutus terwe Polgu koosseisule
umbes 600 hobust ja mööka ja moona woorite koosseis
saime korteris Narwa Kalewiwabriku ruumi kus
mõneks päewaks peatuma jäime järgmisel päewal ollin
esimest korda Narwas siis huwitas mind Narwad
lähemalt tundma õppitada Turg olli kaunis helaw
kuid rahwal puutus raha tööstus seisis kogu linnas
Noored naisterawahad ollid sunnitud tükki leiwa
eest end sõduritele müüma wilets olewus kes seda
maksu wahentia kasutas Samal õhtul meie poisid
korraltasid tantsu õhtu kus mõned üksikud
plikad osa wõtsid kuid järgmisel õhtul olli juba
Rohkem mõne päewa pärast hakkas juba naiste üle
kaal wõimust wõtma paljud tullid teenistuse
mõttes poisid lasksid klubi hoidjaid õhtu söökisi
teha kus walitud daam kaasa tegi selle järele
13) ja Lebeda külla suured punawäe osad vabatahtlikult üle, arwu - 5
ga peale 2000 mehe, ühes wooridega, väljaköökidega ja terwe sõjawarus-
tusega. Kõige ees astusiwad üle punawäe Eestiwastase rinde juha-
taja Ritt ja Maasik, kes awitasiwad rügemendi pealetungil tagasta-
da ja ülevõtta punawäe saladusi ja seljatagust. Ületuliwad kõik asutused
arstline personaal, majandused ja kõige eel riwisõdurid, kes õige kurwa välimu-
sega, halwasti riietatult ja langenud meeleoluga venelased oliwad. Punased
jooksiwad lõpmata suures paanikas, jättes maha suurtükid, voorid, kuuli-
pildujad, suurtüki patronikastid ja kõik muu sojavarustuse, põgenedes isi -
Lakno - Ostrowi ja Pihkwa suunades. Rügement ei leidnud mujal wastupanu, kui
Riia - Pihkwa kiwitee ääres, Dubrowko küla kohal, kus punased end ära peites