Rahvusarhiiv/et_handwriting_recognition huggingface dataset:
asuvad Võrumaa suurem ühispiimatalitus, apteek, me-
haanika töökoda, eeskujulik puuvilja-aed, pakuvad
tänuväärt alasid õppekäikude korraldamiseks.
Koolil on 2 raamatukogu : õpilaste raama-
tukogu (250 köite ümber) ja õpetajate raamatukogu
(350 köite ümber). Pääle selle on veel õpilaste õpperaa-
matute kogu. Õpetajate raamatukogus on päämiselt
õpetajaile tarvilikud käsiraamatud, millede seas on
ka uusimaid, tawitamiskõlbulikke, kuid on olemas
ka kaunike hulk uuemat ilukirjandust.
Kooliruumes asub ka kohaliku Laulu- ja mängu-
seltsi raamatukogu (350 köite ümber). Selles raamatuko-
gus leidub häid populaarteaduslikke ja ilukirjandus-
likke teoseid.
Muusika riistadest on koolil kasutada oma kla-
Kool on 6 klassiline, kokku 178 õpilast,
õppejõude on 4, seega ka neli klassikomplekti. Õpi-
lased on Vastseliina alevikust ja selle ligemast ümb-
rusest, seetõttu võib oletada, arvan, et õpilaste kesk-
mine intelligents on kõrgem, kui tavaline keskmine
maal. Eriti on see mõõduandev vanemate klasside õpi-
laste juures. Seda põhjustab rohkem arenenud ümb-
ruskond, kus õpilastel on olnud võimalusi rohkem näha
ja kuulda. Nii kohalik Laulu- ja mänguselts on palju
aidanud kaasa õpilaste intelligentsi tõstmises, korralda-
des pidusid, kus mängitakse maaolude kohta harulda-
selt hästi, ja puhkpillide- ja sümfoonia - orkestri muu-
sikalisi - õhtuid.
Klassikomplekte moodustavad I ja II kl., III ja IV kl,
V kl., VI kl. Klasside jaotus komplektidesse on otstarbe-
kohane, kuna vanemad klassid nõuavavad enam
tähelepanu nii õppe-kui kasvatusasjus, sest nemad
on pärast kooli lõpetamist elluastujad. Teiselt poolt
sellit klassikomplektide moodustamist dikteeris ette ka
õpilaste arv klassides.
siin takistajaks taseme ebaküündivus,
mis lubas jõuda täiesti rahuldavaile
tulemusile normaalse tööpingega.
Otsese õppetöö kõrval allakirjutanu
oli veel õppenõukogu sekretäriks ja
klassijuhatajaks 3. komplektis. Väljaspool
õppetööd ta toimis kohaliku raama-
tukoguseltsi sekretärina ja segakoorijuhi-
Allakirjutanu tegevusest
Laitsna-Rogosi valla Pütsepa algkoolis.
Kui neil, kes tunnevad tegelikult
vaid horisondini laiuvate tasandike geo-
graafiat, peaks kunagi tulema mõttesse
matkata kõnealuse koolimaja juurde, nad
peaksid ennekõike võima endi kohta tões-
tada, et evivad tähelepandavat vastupi-
davust kiikumises : ainult siis võiks neil
asjas edu olla. Kõigi teiste ees on see
kool avamatult lukus. See hoiatus
omab täit jõudu, kui tarvitatakse mehaa-
nilisi liikumisabinõusid. Jala-matkajate
kohta maksab teine nõue : need peavad
omama alpinistide jõudu ja vastupida-
vust, sest kool asub Eesti Himalaaja -
Haanja kõrgustiku - taga, vastu Eesti - Läti
piirijoont.
Selle saavutamiseks on lihtsaim tar-
vitada Võru-Rogosi-Misso liinipussi. Pä-
rast üllatustevõimalikku teekonda matkaja
Koolimaja ja ümbrus.
Mõlemal praktika-aastal töötasin
Tartu linna XII algkoolis õpetajaameti
kandidaadina praktikandina. See
algkool on maatüübiline segakool
karjaskäijatele lastele.
Praegune koolimaja, mis asub Jaa-
ma tän. N28, on endine "Taara" selt-
simaja ja ehitatud just selleks otstar-
beks. See on osalt ühe- osalt kahe-
kordne puust ehitis, millele on hil-
ppevahendite suhtes on kool
täiesti vaene. Et kool töötab 6- klassi-
ga, siis annab õppevahendite puudus
end eriti tunda, takistades koolitöö
edukust. Maakaarte on vähe ja
needki on viletsad. Puuduvad igasu-
gused pildid ja tabelid maateaduse,
loodusloo ja ajaloo alalt. Möödunud
talvel siiski läks korda muretseda
ka pildid väga vaevatud ja porise ilme.
Päris vilets on käsitada nendega värvi-
de kooskõlasid. Parematena kodumaa
värvidest tunduvad firma "Saturn" vär-
vid, kuna "Star" värvid on väga hal-
Oleksin häämeelega näinud, et
I ja II klassis vesivärvide asemel oleks ka-
sutatud pliiatsivärve, kuid selle läbivii-
mine osutus väga raskeks, sest õpilastel
olid juba värvid muretsetud ja ka vane-
mate taskutele on vesivärvid kasulikumad,
sest nad on tunduvalt odavamad. Aga kui
väiksel lapsel pintsel on käes, siis on ikka-
gi väga raske hoida teda sellega nagu
luuaga käitumast. Vesivärvidega nad
enamjaolt tõepoolest ainult määri-
Ülevaade õppe- ja kasva-
tustööst.
Joonistamine.
oonistamist I ja II klassis/ tuli
jatkata eelkäija tööd, sest algasin tööta-
mist õppeaasta keskel / püüdsin siduda
koduloolise ainega. I klassis joonistati roh-
kem üksikuid ja lihtsamaid esemeid, ku-
na II klass kasutas samu asju pildi joo-
nistamisel. Näiteks: I klass joonistab hei-
natööriistu/ vikat, reha, hang / ja II klass
takistused. Lahkuvad teisedki linnud.
Laulsime ja kirjutasime: "Teele, teele, kure-
kesed."
Õppeabinõud: pilt pääsukestega.
Ilmad sügisel.
Tähelepanekuid sügisese
ilma kohta. Missugused muutused on toi-
munud sest ajast kui õpilased karjast
kooli tulid. Võrdlus: suvi ja sügis. Pilved
on madalamal, päike ei soenda, linnud
lahkuvad, vihma sajab, kõle tuul puhub.
Vihikutesse kirjutasime kollektiivkirjandi
"Ilmad sügisel".
Kraadiklaas-termomeeter.
Milleks vajame ja kui-
das kasutame kraadiklaasi? Kraadikl.
Ruum nr. 1 on küllalt avar, val-
gus- ja õhurikas. Põranda pinda on 78,13m2
ja akende ja klaasi pinda 7,8 m2. Ak-
naid on 5 - kummagil küljel 2 ja otsas
1. Raskusi töötamisel tekitab vaid
asiolu, et ahi on vana ja ei suuda va-
jalisel määral soendada kogu suurt
ruumi. Ka on seatud selles ruumislae-
le toed alla, sest ähvardab kokkuva-
risemine. Sellise vähenõudliku remondi-
ga on lepitud sellepärast, et algaval
õppetöövaheajal võetakse ette põhjali-
kum remont ja ehitatakse juurde ka
mansardkord.
Klassiruum nr. 2 on muidu
kõigiti hää, ainult pimeda võitu, sest
ta omab vaid ühe akna, mis ei suuda
valgust anda kogu ruumile.
Ruum nr. 3 on muidu päris
rahuldav, ainult oma praeguse õpilaste
tatud pingid. 2. klassis on liikuvate
laudadega pingid. Kõik pingid on
miinusdistantsiga. Rettigi tüüpi pin-
kidel on suur kaldenurk, eriti 1. klas-
sis teeb see õpilastele raskusi, asju kin-
ni hoida ja neid maha-libisemast ta-
kistada. Koolil on üldse 142 pinki.
Neist üheistmelisi 7 ja kaheistmelisi
135.
Maja, milles asuvad 1. ja
2. klass, on Saksa Abistamise Seltsi
omandus ja õige vana ehitis. Kaua-
se remonteerimatuse tõttu jätab õige
kulunud mulje.
Õpilased käivad õue kaudu. Õuest
sisse tulles saame kohe 1. klassi rõi-
varuumi, mida kasutatakse ka 1. klas-
õppeaastaga.
Õppeaastal, millest eespool juttu, õppis Pütse-
pa algkoolis 92 õpilast ja nende õpetami-
sega tegeles 3 õppejõudu. Komplekte kujun-
dasid õppeaastad järgnevalt : 1. ja 2. õppe-
aasta - 1. komplekti, 3. ja 4. õppeaasta -
2. komplekti ja 5. õppeaasta - 3 komplekti.
Õpilaste arvust üksikuis komplektides,
nagu ka nende soolisest jagunemisest
annab ülevaate alljärgnev tabel:
Poisse
Tüdrukuid
1. Komplektis
2. Komplektis
3. Komplektis
Selle kõrvutuse puhul saab kõnelda
otse matemaatilisest proportsioonist õpilaste
soolises jagunemises - 45:47 ! Peaaegu sa-
masugust tasakaalu pilti pakub ka õpi-
laste jagunemine komplektide vahel ( ku-
juteldagu juurde 6. õppeaasta õpilastearvuga
ca 15! ) - 34:37:36! Sellest proportsioo-
nist on kerge mõista, et rõhuv enamik
algkooli astajaid lõpetab kooli. Kuid ometi -
kui juhuslik ja tõelikkusevaene on see pilt!
Üldiselt ainult umbes 10% jõuab selleni,
tervelt 90% langeb varem välja! Missugu-
ne kurb ennustus tuleviku jaoks! Missu-
gune masendav etteheide olevikule!
Järgnegu siin ka arvud klassiruumi-
de mõõteist ühes õpilaste arvuga igaühes,
et edaspidi olnuks hõlpsam orienteeruda :
Maht
Õpilasi
Pikkus
Laius
Kõrgus
Põranda-pind
Valgust. koeff
46,5m2
133 m3
3 m
6 m
8 m
35.5 m2
105 m3
36.5 m2
103 m3
8.8 m
4.2 m
Nüüd ei ole raske saada ülevaadet
väliste töötingimuste karmist tõelikkusest.
Ainus pilk toodud arvudereale ja kõik-
jalt naerab vastu - ruumidenappus. Eri-
ti teravalt ilmestub see 2. ja 3. komplekti
ruumide suhtes (siin, nagu puhuti hiljem-
gi, on arvestatud 6. õppeaasta olemasolu),
lauda, millel ta saaks oma koolitööd
teha, ta peab selleks kasutama akna-
lauda, kuna pääle ühe korvi, maas-
oleva aseme ja ühe tabureti mingisu-
gust muud mööblit pole.
Lastevanemad on enamuses kõik
lihttöölised, juhusliku töö tegijad, ku-
na ainult vähesed on kindlapalgali-
sed ja käsitöölised.
Paljudel õpilastel on isad suu-
red alkoholi tarvitajad, kes oma vä-
hese teenistuse kõrtsi viivad. Mitmed
õpilased on täiesti vaeslapsed ja
nüüd kellegi hooldada, nende olu-
kord on veelgi kurvem. Nii on lap-
sed tihti täitanud, kasimatud ja
räbalais, näod alatoitlusest kahva-
lemata värnitsaga immutatud põrandast
või värvitud paneelist. Põrandalauda-
de vahesid võis tollides mõõta - as-
jaolu, mis omaltpoolt hoolitses, et ku-
nagi ei haihtund tolmupilved. Pühki-
mine, mida sageli raagund luudadega
tehti, oli õieti uute tolmuhulkade
pulveriseerimine, mille suurepäraseks
tõestuseks - tolmumantlisse mähitud
pingid - lauad - aknaraamid pärast püh-
kimist.
Aastatega hõredaks muutunud pal-
givahed ja muldkatte puudumine
lael hoolitseesid innukalt soojuse
kiirgamisest ( vananenud värvimatu
laudvooder ei suutnud seda väl-
jastpoolt oluliselt tõkestada), mis
raskendasid ahjudel oma missiooni
täitmist. Nõue, et inimese kõrguses
oleks soojust 18 kraadi, oli siin külma-
del talvepäevadel saavutamatu unis-
tus, eriti 1. komplekti ruumis. Et kõ-
nealune seik lubamatult koolitööd
häiris, tohiks olla vaidlematu. Kõnel-
da ses olukorras miskisugusest ula-
tuslikumast ventilatsiooni - säädeldisest
oleks vastuoksus ja taktivaesus! Lep-
pigem seepärast peopesasuuruse õhu-
aknaga, mida päälegi võrdlemisi har-
va võis avada - külma pärast!
Aga see on ainult osa puu-
duste pikas reas! Kaaluvama ette-
heitena võiks tuua asjaolu klasside
otseühendusest : kui tulija soovis saa-
da 3. komplekti tuppa ja tarvitas
esikülje - ust, pida ta läbima 1. komp-
lekti toa ; juhtus ta aga tulema
õuepoolsest uksest, pidi ta segama
tööd ka 2. komplektis.
Aknad täitsid oma ülesande
kuidagi rahuldavalt kahe esimese
komplekti ruumis, ent lakkasid se-
da tegemast 3. komplekti toas. Üheks
põhjuseks oli nende asend vastu põh-
jakaart, teiseks - kolme meetrini
küündiv vahemaa kummagi akna
"Huvitajat" ja Fr. Puusepa "Kirjakeele alg-
meid". Tunni jooksul saab suuliselt tööta-
da harilikult kahe klassiga, kuna teised
kaks seni kirjalikult töötavad. Lugemis-
palasid lasen lugeda ja jutustada. Õpilastel
on tarvitusel sõnade vihik, kuhu nad
kodus märgivad võõrad sõnad, mis siis
klassis ühiselt seletatakse.
Seni on 4. ja 5. kl. teinud järgmisi kir-
jandeid: Minu esimene koolipäev.
Kui ma saaksin nõiduda.
Käisin esimest korda linnas.
Miks ootan jõule?
Minu sõber.
Kui tuleb viimnepäev.
Vaba töö.
Kelleks tahaksin saada.
Kirjandite juures tuleb ilmsiks, et õpi-
lased teevad meelsamini sarnaseid kirjan-
deid, kus tarvis pole fantaasiat tööle raken-
1934/35. õppeaastal oli koolis
225 õpilast, 109 tütarlast ja 116 possi.
Tütarlapsi
Allakirjutanu õpetus-kasvatuslikust
tegevusest kõnelevad järgnevad dokumen-
did:
1. Võru Maakoolivalitsuse kiri det-
sembrikuust 1933, milles teatatakse, et
Hasomini Koolivalitsuse otsusega alla-
kirjutanu on määratud Peri valla Si-
ka algkooli õpetaja asetäitjaks, arvates
15. detsembrist 1933. aastast kuni kooli-
aasta lõpuni;
2. Võru Maakoolivalitsuse kiri 28.
XI 34. aastast nr. 2880, milles teatatakse
Hasomini Koolivalitsuse otsusest alla-
kirjutanu määramise kohta teenistus-
tasuta õpetajaameti kandidaadiks Laits-
na - Rogosi valla Pütsepa algkoolile,
arvates 5. novembrist 1934. aastast ku-
ni kooliaasta lõpuni;
ilmavaatlusi.
Siirdusime õppimisel lähemalt kauge-
male, tuttavamast võõramate esemete vaat-
lusele. Plaanistasime esiteks klassi, siis koo-
limaja ja lõpuks kooli pargi. Pääle kaar-
dimärkidega tutvunemist täitsime oma val-
la kontuurkaardi ja vaatlesime lähemalt
valla asendit, piire suurust, elanikkude arvu
ja tööala ja muid koduvallasse puutuvaid
küsimusi. Sama kordus ka Tartu maa-
konna kontuurkaardi täitmise järel. Et maa-
teaduses korraga üks klass käes oli, sai
ainet põhjalikumalt läbi töötada joonista-
des diagramme ja maastikuprofiile ja vooli-
des savist pinnavorme. Liivakasti sain ka-
sutada ainult kevadel, sest varem ei olnud
liiva muretsetud.
Tööõpetuse tunnis oli tütarlapsi kok-
ku 36. Saime tarvitada koolijuhatajalt
ka õmblusmasinat. Põllede tarvitamine kä-
andestamatult väikesed ( ca paar meetrit pi-
kuti! ) ja halvasti värvitud - asjaolu, mi-
da allakirjutanul tuleb hiljemgi korduvalt
nentida. Kuipalju sellega asjatult vaeva
nähakse, kuipalju sellega pedagoogiliselt kao-
tatakse, sellest võib anda aru inimene,
kes evib puudulikkugi aimu koolitahvli
pedagoogilis-didaktilisest kasutatavusest.
Õppenõukogu otsuse kohaselt allakirju-
tanul tuli õpetada 3. komplektis ( 5. ja 6.
õppeaasta ) kõiki õppeaineid pääle võõr-
keele, võimlemise ja usuõpetuse, teises komp-
lektis kolme ainet - joonistamist, laul-
mist, loodusõpetust. Seega nädalatundide
arv tõusis kolmekümnele.
Ses ajas allakirjutanule on järgmi-
ne vaade : normaalset töökoormat tuleb
pidada ülejõukäivaks kandidaadile, liiate-
gi siis, kui mitme õppeaasta lapsed on
ühes komplektis. Ei või unustada, et
kandidaadile pisem kui asi õppetöös on
probleem, mis tuleb lahendada. Õpetamis-
töö on omalaadi oskus, mida võib oman-
dada õige suures ulatuses õppimise-harju-
tamise teel. Siit on selge, et iga uustulnu-
kat ootab arvutu psühholoogiliste raskus-
te rida, nagu iga muugi oskuse harju-
tamisel. Kuidas saaks siis kõnelda rela-
tiivsest töökoorma-võrdsusest kandidaadi
ja vilunud õpetaja vahel : üks pedagoogilise
jalgealuse looja endale, teerajaja pedagoo-
gika-tihnikus, teine - kujunend peda-
googilise vaatega inimene, kes liigub har-
jumise najal, kellel retsept taskus alati
valmis iga ettejuhtuva sündmuse jaoks!
Mäherdune ebavõrdsus vaimses jõutarvi-
tamises! Ärgu siis ka imestatagu, kui
kandidaadi õpetustehnika sageli on puine,
paindumatu : töökoorma ränkus ei ole
võimaldand tal mingit valikut : ta on
pidanud haarama esimese ettejuhtuva
šablooni järele, et üldse midagi saavutada.
Kui sageli need raskused ei ole tuimes-
tand kandidaadi otsingutahet hiljemgi!
Kui tahetakse, et kandidaat saaks
loomulikus töösammus areneda, kui
tahetakse, et esimesed tööaastad töökoor-
ma ränkusega ei purustaks kandidaadi
tööd tehti palju korralikumad. Üldse tuli
tunni jooksul kogu aasta läbi neljanda
klassiga rohkem tegemist teha kui kolman-
daga, kuigi öeldakse, et algkooli kursuses on
raskemad 1., 3. ja 5. kl. õppeained. Raskem osa
4-ndal klassil oli protsendi leidmine. Kuna
nim. klass eelmisel aastal kogu kava läbi
ei olnud saanud, siis ei teadnud õpilased
midagi tehetest kümnendmurdudega, nii et
tuli alguses nende selgitamisele asuda. Ka
murdude samanimeliseks teisendamise osa
pakkus mõningaid raskusi.
Kolmanda klassiga, nagu juba nime-
tasin, oli kergem töötada. Neile valmista-
sid raskusi ainult sarnased leheküljed, mis
eluliselt neile kaugemad olid - näit. lk.,
kus tuleb arvutada ajalehe kuulutuse
hind kuulutuse suuruse järele. Ka aja-
arvutamine tegi alul 3-ndale klassile ras-
Täiendamist vajasid aga käsitöö,
võimlemine, matemaatika, maatea-
dus, kodulugu. Käsitööks muretseti
minu algatusel tööpink kahele õpila-
sele, 10 pussnuga, teisi tööriistu ja
linoleumtrüki abinõud. Võimlemises
valmistasime hüppeaugu, nuie, kep-
pe, asusime hüppepuude ja hobuse
tegemisele. Maateaduseks valmistasime
maastikuvormide selgitamiseks savist
mudeleid. Koduloos on pooleli liivakast
ja liikuvaist asjust: aiast, loomadest,
inimestest, majadest, puudest koosta-
tav kodu.
Nooremaile klassile valmistasin
liikuva, tähestiku, numbristiku, arvu-
tamisetabeleid ja masinaid.
Laulmiseks on korralik harmoo-
nium. Kuna eelmisel aastal töötas
kooli juures täiendusklass, mille varandus
praegugi on kooli juures, siis kasutasi-
me selle aiatööriistu.
Sellest ka tingitud naise püüd
end seada mehe soovide järele. Lisaks
tihe läbikäimine linnaga kasvatab
mere püha kodutule hoidjatesse,
naistesse, kergemeelse lõbuhimu, igat-
suse kõige uue järele. Vana, sajandeid
hoitud ja kasvatatud, sageli usu
ja jumalasõnaga seotud, põhilise
iseloomu ausus ja õiglus on pidanud
kasvatama uute mõtete ja vaadete ees.
Teaduse ja tehnika võidukäik on
suud lukku pannud vanaemadel,
kuna ninatark lapski juba talle
vastab, et ta rohkem teab. Sise-
tunde kasvataja on alati rohkem
ema ja mida kergemeelsemalt võta-
vad emad abielu, enda kohustusi
ja last, seda enam langeb üldine
kõlblus. Kool ei suuda asendada va-
naema ja ema. Kuigi kool harib ja
külvab, hajub kõik pea peale kooli.
Oleme püüdnud hoida koolilõpe-
Lõpetasin 1933.a kevadel Rakvere õpetaja-
teseminari ja asusin siis lootusrikkana, nagu noored
ikka, kohta otsima. Jäin aga kõige vaeva kiuste ko-
hata, ning sain töötada 1931-32 õppeaastal vaid neli
kuud: detsembri- ja jaanuarikuu Toolamaa valla
6-kl Leevaku algkoolis ja märtsi ja aprillikuu Laits-
na valla Luutsniku 6-kl algkoolis mõlemis Võru
Maakoolivalitsuse poolt määratud asetäitjana õpetajana.
Oleks raske öelda midagi minu töö tu-
lemusist neis koolis: töötasin kummaski vaid lühikest
aega, päälegi eelkäija õpetaja poolt välja töötatud
töökava järgi. Töötingimused olid aga Leevaku algkoo-
lis märksa halvemad, sest õpetajatevahelisist konflik-
test tingituna valitses koolis alatasa tüli ning ei ol-
nud haruldaseks nähteks, kus mõningate teise õpeta-
ja autoriteeti halvavate toimingute täideviijaks objek-
tiks valiti õpilased. Sellest tingituna oli naisõpetaja
täiel määral kaotanud lugupidamise õpilaste silmis.
On loomulik, et sel juhul, kus iga õpetaja kohe meelega
püüdis kaasõpetajate tööst ja teelt eemale hoida ka iga-
üks õppe- ja kasvatustöös oma rada sammus, saavuta-
des oma tööle minimaalseid tulemusi.
Hoopis parem mulje jäi kolmekomplektili-
sest Luutsniku algkoolist. Juhatajaks on küll vanem
härra, kes omal ajal ka mulle abc-d õpetas, kuid
koolist saadud töötehnika algeid, võimal-
datagu kandidaadil töödata enimalt
kahekolmandiku tundide-normiga, ent loo-
mulikult normaalse tasu eest.
Aga missugune masendusmeeleolu peaks
olema küll igapäevaseks leivaks, kui too-
sama kandidaat täie koormatusega
satub kooli, mis kasvatuslikult viril ja
õpetuslikult nõrk! Ent allakirjutanul on
tulnud alata oma õpetajatööd just vii-
matikirjeldatud tingimusis!
Eduka õppe-ja kasvatustöö arvu-
kaist tingimusist allakirjutanu siinko-
hal märgib kolme : hääde pedagoogilis-
didaktiliste eeldustega õpetaja, normaalne
pedagoogiline õhkkond, klassi vastavus
vähemalt õpetuslikult õppekava mini-
maalnõudeile.
Esimese nõude eitamine või jaata-
mine allakirjutanu kohta on usaldatud
teiste isikute kätesse, seepärast allpool
on kõne ainult kahest ülejäänust.
Normaalse pedagoogilise õhkkonna-
väga laialivalguv mõiste - puhul siin
on mõeldud usaldust õpetaja ja klassi ning
õpetaja ja kodu vahel ; normaalset arusaa-
mist karistuse ja tunnustuse, käsu ja kee-
lu mõttest ; kesmistki huvi töö vastu,
keskmistki tahet tööks.
Aga kuidas töötada tulemusrikkalt,
kui need primäärseid tingimusi nende
antipoodid asendavad! Kuidas kõnelda
kooli kasvatuslikust missioonist, kui õpi-
lased umbusklikult suhtuvad õpetajasse,
kui kooli ja kodu vaid kuristik ühendab?
Kas on veel mõtet karistusel, kui see on
saand igapäevaseks leivaks ja väljendub
perioodilises seismises pärast tunde näda-
last nädalasse? Kas saab kõnelda miski-
sugusest huvist töö vastu, kui see kui-
dagi täidetakse pärast tunde järeleistumi-
se korras?
Kuidas ometi - miskisugusele tulemu-
sele tuli siingi jõuda!
Ülekohus oleks öelda halba õppe-
abinõude kohta 3. komplektis, eriti mis
seoses õpperaamatutega : need olid valitud
paremiku hulgast.
ebaõnnestuma, oleks samas võimalik
leida häälikut normaalsõnameetodil.
Häälikute leidmiseks kasutab
Huvitaja I fonomiimilist meetodit
7 hääliku puhul: i, a, u, o, e, l ja
k (?) kuna n, m isegi s, r ja k, siis
veel õ, v, t, ä, p, h, d, j, b, g, ü ja ö
esitatakse normaalsõnameetodil. Kui-
gi peale eenimetatute on toodud fono-
miimilisel teel veel sõnu: ai, au, oi,
ae, loe Leo, meie ema, Aino ae, Leo on
laua all, ema anna mulle muna, - siis
on seda ikkagi vähe. Selliseid sageli
esinevaid kaashällikuid nagu: s (ussi-
susinas), r (urinas), k (kuke kutses), m
aga ka ä (mää, äiutamisel ää) ja
õ (nõõ) on otse lohakus tuua normaal-
sõnus.
Häälikud on esitatud järgnevas
järjistuses: i, a, u, o, e, l, n, m, s, r, k,
õ, v, t, ä, p, h, j, d, b, g, ü ja ä lihtsa-
mad ja sagedasemad ennem, raskemad
vaimustusse, kuid säälsamas köidab teda
äkki mõni muu kõrvaline asi. Väga kiires-
ti vahelduvad ka nutt, naer, viha. Ta
võib nutta pööraselt, kuid mõne silma-
pilgu pärast naerab juba läbi pi-
sarate. Samuti kiiresti unustab ta
ka karistuse. Muide, kui neil oleks
kodus korralik ümbrus, võiksid nad
olla päris hääd õpilased, ent nüüd
kalduvad ulakusile, avaldades seega
halba mõju ka kaasõpilasile.
III klassi tasapind rahul-
dab, kuid tundub, et siin tütarlap-
sed üldiselt seisavad poistest astme
võrra madalamal. Kannatab siin üks
õpilane ka kuulmisdefekti all. Nii ei saa
ta kahjuks osa võtta õppevestlusest, sest
kui soovitakse talt midagi teada saada, tu-
leb seda talle kõvasti kõrva ütelda.
Oma tööd teeb ta aga täiesti korralikult
kodust 5,5 km kaugusel. Sügisest kuni
märtsi kuni käisin iga päev kodust koo-
limajja tunde andma. Nüüd elan kooli-
majas kuni porine aeg läbi saab.
Kauge ja porise maa tõttu tundub,
ka igapühapäevane nn. „seltskondliku tege-
vuse" harrastamine mõnikord tüütavana.
Aasta jooksul pole olnud veel ühtegi püha-
päeva ega ühtegi päeva pühadevaheajal, kus
mitte tarvis poleks jälle minna koolimajasse,
küll koosolekuile, pidude ja söömingute ette-
valmistusele, tantsugrupi harjutusile või kui
muud ei ole, siis vähemalt lauluharjutusele
Siinseil elanikel on kombeks saanud
iga seltsi ja algatuse etteotsa sääda õpetaja.
Iseenesest pole see ju ka halb nähe -
õpetajal on võimalus rahvaga rohkem lä-
bi käia ja soojemaid suhteid luua. Ja mis
kõige tähtsam - avaneb võimalus oma
teotsemistarvet rahuldada, ennast millegiga
Õpilaste koosseis klasside järele on järg-
mine: 2. kl. - 3 õpilast, kõik tüdrukud;
3. kl. - 4 õpilast, 3 tüdrukut ja 1 poiss; 4.
kl - 1 tüdruk ja 6 poissi; 5. kl. - 1 tüdruk
ja 2 poissi.
Kõige nõrgem klass on kolmas, kus kaks
õpilast on päris nõrgaandelised ja kolmas
kannatab mingisuguse kõnerikke all. Tei-
ne klass on terves koosseisus igas aines
kolmandast kaugel ees. Teised klassid
töötavad enamähem normaalselt.
Emakeeles võtsin tarvitusele kõigis
klassis joontita vihikud. Lasksin kirju-
tada kuni jõuluni ilma joonpaberita. Read
läksid sirgemaks küll, kuid selleks ajaks
ununes õpilasil ka meelest korraliku vihi-
ku väljanägemine. Vihikud muutusid väga
inetuks. Nüüd oleme jõulust pääle joonpa-
beri abil kirjutanud.
Õpperaamatutena tarvitame Tammanni
Seltskonnatöö lasub suures ulatuse
Emmaste algkooli õpetajal, kuna
teised koolid, üks 3 km, teine 6 km.
kaugusel, hoiduvad eemale. Eriti
teeb töö raskeks organisatsioonide
rohkus, killustus: kaitseliit, kodu-
kaitse, noorsooselts, õpiring, maatu-
lundusklubi ja perenaisteselt. Kõigis
on liikmeteks pea samad inimesed.
Valusam punkt on rahaküsimus. Kõi-
gil on vaja teotsemiseks raha ja seda
saab ainult peo kaudu. Näidendi
tegelased on ühed ja samad, nii et
ei tea, kellel mängida, kellele mitte.
Peremeheosa mängib siisku Noorsoo-
selts, kellel on seltsimaja ja spordi-
plats.
Lastevanemad on häätahtlikud,
ja vastutulelikud, hindavad edu-
püüdeid. Üksikuid isikuid ja tuimi
inimesi leidub siin nagu mujalgi.
Kuigi kooli ümbruses maad võtab
tuse rõhutamiseks muidu horisonti meel-
divalt äärestav mets on toodud siin kor-
ratuis salkades otse põldude äärde, ahelda-
des mõnda iga avarama vaate. Mingi ras-
kestidefineeritav kitsuse- ja ängistusetunne
on siin alatiseks võõraks. Tahtmatult
hakkad siinset inimestegi vaimset õhu-
puudust seletama ümbruse enda õhu-
vaesusega.
Kuid mäherdust paeluvat pilti pa-
kub maastik siit poole tunni tee
edasi Põlva sihis - Peri mõis oma
liikiderohke flooraga sama oru sopi-
sel kaldal! Ja missugune vaidlema-
tu ilu on Põlva maastikus - siit vaid
7 km kaugusel!
Koolimaja ise - kolepikk rehte
meenutav puuehitis - on sobiv täien-
dus maastiku hallil foonil. Ning
põlised pärnad ja vahtrad, mis pii-
ravad koolihoonet üksikuina, koon-
dudes vaid taamal tihedamaks sal-
gaks, nagu püüdes koolimaja arme-
tust varjata, on ainsaks esteetiliseks
märkimisväärsuseks.
Kõnealuses hoones leidis tookord
ulualust 90 õpilast ja 3 õppejõudu,
esinesid kõik algkooli õppeaastad, mis
koondatud kolmeks komplektiks. Ühen-
datud olid järgnevad õppeaastad : 1. ja
2; 3. ja 4. ; 5. ja 6. Õpilaste üldarv
90 jagunes komplektide vahel järgne-
valt : 1. komplektis ( 1. ja 2. õppeaasta)
35 õpilast, 2. komplektis ( 3. ja 4. õppe-
aasta) 32 õpilast ja 3. komplektis
( 5. ja 6. õppeaasta ) - 23 õpilast.
Vastavalt komplektide arvulisele
suurusele olid valitud klassiruumid-
ki : 1. komplekti jaoks oli varutud
suurim tuba, 2. komplekti jaoks kesk-
mine ja 3. komplekti mahutus väiksei-
masse tuppa.
Kõnealustest tubadest klassiruu-
midena võib ainult halba kõnelda
aastakümnete vältel tolmuga pargitud
palksein - ei miskisugust värvitud
osa, ei miskisugust pilti seinal, kõne-
Teisele korrale viib kitsas trepp, kus
siis vahetundidel tihti on üles-alla käi-
misel rüselemist. Segavalt mõjub ka
see, et 5. klass peab läbima 4. klassi.
Nagu eelpool tähendasin on 3. kl.
ehitatud näitelavaks. Ta on saalipõ-
randast ~80cm kõrgemal, praegu saa-
list lahutatud ainult õhukese laud-
seinaga, mis pidude puhul osaliselt
eemaldatakse, sest koolgi kasutab se-
da ruumi tarviduse korral näite-
lavana. Õhuke vahesein aga teeb
jällegi tüli õppimise juures. Kui saa-
lis on võimlemine, siis 3. klassis suu-
liselt töötada on kaunis raske, sest
läbi õhukese seina kostub saalist
müra klassi.
Teisel praktikaastal  kannatasime
raskete haiguste all. Punetistõve põdes
läbi pea kogu kool, mille tõttu kooli-
arst sulges kooli 4.päevaks. Peale selle
esines tuule-rõugeid üks juht, 1 juht
leetreid ja 19 juhtumit angiinat. An-
giinasse suri üks kooli andekam poiss -
kuuenda klassiõpilane. Mõlemal õppe-
aastal oli koolikohustusest vabastatud
üks õpilane.
Õpilastest umbes 82% kuulus pärit-
olult põlluharijate, 4% käsitööliste ja
14% merimeeste perekondadesse.
Kodustelt oludelt kuulus 12% väga
vaestesse perekondadesse, kus isegi loka-
liseeritud suguhaigusi, valitseb äärmine
puudus, rahulolematus ja vaimline tuimus.
Vaimline kui ka kehaline arenemine koo-
lis on üldiselt normaalne.
e) Töötasin 4.aprillist - 4.juunini
1933. Mänspää algkoolis asetäitja-
õpetajana kõigis klassis. Kool töötas
Ent tüütavam kõigest oli igasu-
guse koridori või rekreatsiooniruumi ( siis
loomulikult ka võimlemisruumi! ) puudu-
mine, kui mitte kõnelda paarist pime-
dast ja vaevalt 4 m2 põrandapinnaga
esikust 1. ja 2. komplekti tubade ees. Siit
tohiks olla selge, et neis vahekorris võim-
lemine ei suutnud oma eesmärgile
lähenedagi ja õhuvahetusest talvekuudel
võis vaid unistada. Aga sel oli veel tei-
negi külg : jäi kogu ulatuses lahen-
damata ka päälisriiete hoiu küsi-
mus. Tõsi küll, olid miskisugused na-
gid nenda pimedate ja külmade esi-
kute seintel, aga nad suutsid loomu-
liku koormatuse juures rahuldada ai-
nult osa tarvidusest. Mis imestada siis,
kui esikuist kujunesid päälisriiete - ku-
hilad, mis toetusid kaheldava puhtuse-
ga esiku-põrandale. Kui lisaks püüda
kujutella riietumist sarnases, vestibüülis,
tohiks igati olla selge ka nende ebater-
vislik mõju. Sel pinnal saavad kergesti
mõistetavaks lastevanemategi etteheited...
Kooli mööbel - see on teine puuduste
rida! Alakem koolipinkidega - tavalisim
ja tarvilikem ese klassiruumis. Nende
täpsa vanuse kindlakstegemine oleks eba-
tänuväärne kohustus, leppigem seepärast,
umbkaudu aastakümnete märkimisega. Et
nende auväärne vanus ei võind jäljeta
mööduda nende välimusest, ei vaja vist
põhjendamist. Lisagem uudishimulikele :
vanus oli nende välimust liigagi vor-
minud : vihu algus- ja lõpulehtede täitmi-
ne asutus väga keerukaks ülesandeks loen-
damatute aukude ja vagude tõttu pin-
gikaane välispinnas. Et siin miskisugu-
sest esteetikast ei saa kõnelda, on kerge
Oma väliskujus kandsid nad kõiki
koolipingi ajaloolisi puudusi : mitme-
tolline positiivne distants, mis sunnib
kummarduma ette, muljuma rinnakor-
vi ja kõverdama lülisammast ; ei min-
git dimensioonidemuutust istuja kasvu
kohaselt.
Tahvlid põdesid kaht tõbe : nad olid
õpilaste kasutada oleva klassiruumi kohta
4 akent umbes 5,5m2 valgustuspindalaga.
Klassis on pinke vastavalt õpilaste arvu-
le. Kõigil pinkidel enamasti on see viga,
et iste lauast väga kaugel on, mistõttu õpi-
lased alati rinnaga vastu lauda istuvad.
Tahvlit on 1,2 muutmeetrit, mis neljaklassi-
lise komplektiga töötades väga väike tun-
dub.
Internaadiruumidest on valmis praegu
ainult poiste magamistuba. Seni teise maga-
misetoa järele tarvet pole ka olnud, sest
tütarlapsed ei taha ööd jääda - ükski ei
ela ka koolimajast väga kaugel. Poisse oli
talvel ööd 5. Kuid mõned väga tarvi-
likud ruumid puuduvad üldse koolima-
ja plaanis, nagu õpilaste sahver, kooliteeni-
ja sahver ja keller. Praegu kasutatakse õpi-
laste toidu hoiukohaks mõnd valmis te-
gemata kõrvalruumi.
arendamisevõimalusi vastavad raadiotunnid,
mida mul sellel õppeaastal võimalus kuulda
Pääle koolitöö olen teotsenud kahe aasta
jooksul ka väljaspool kooli mitmesugustes
organisatsioonides. Rannus asutatud noorsoo-
õpperingi juures organiseerisin rahvatantsu-
grupi, mis mitu korda kohalikel pidudel
esines. Ka moodustasin käsitöörühma tütar-
lastest, kes käisid igal nädalal 2-4 tundi
koolimajas töötamas. Kevadeni tehti mitmed-
ki suured tööd ära (filee, voodipesu). Pää-
le selle laulsin kaasa kohalikes laulukoo-
res ja esinesin näidendeis.
Tamme algkoolis töötades olen alaline
laulukoori liige. Töötan kaasa naiskodu-
kaitses ja rahvaraamatukogu seltsis. Ka
Tammel organiseerisin rahvatantsugrupi
naiskodukaitse juurde.
Muuseas asub Tamme algkool minu
arengut. Liikusin nendega igal võima-
lusel kaasas, mängisin väljas ja juh-
tisin seal nende väljendust ja ülal-
pidu.
Näib, et sellest võib kujuneda üks paremaid
klasse. Ainult mõned üksikud on, kes sei-
savad üldisest tasemest tublisti madala-
mal. Needki on juba teist aastat klassis.
Töötades II klassiga tun-
dub, et üldine tase võiks olla kõrgem.
Paar õpilast on andevaesed, üks ei saa
töötada koduste olude tõttu. Viimane elab
ühes oma vanematega Kärevere mõisas asu-
va viinavabriku keldris, kus pole neil ei
lauda, toole, ega ka voodeid. Ruumi täi-
dab läpastav õhk ja suits, sest puudub
korsten. Perekond on rohkearvuline (7. me liik-
meline) Pääle mainitud õpilase käib säält
koolis veel kaks last - 1 esimeses ja 1 kol-
mandas klassis. Lapsed, pääle selle, kes
on II klassis, on väga hää otsustamisvõi-
mega. Üldse on nad väga ilmpulsiivsed. Ise-
äranis maksab see I kl. õppiva poisikese
kohta. Ta satub mõnikord asjast äärmisse
Igas klassis on kolmelt realt pin-
ke, õpetaja laud, tahvel, taburett, prü-
gikast, süljekauss ja neli elektrilampi.
Tahvlid on väikesevõitu, nii et mitu
õpilast korraga tahvli juurde kirju-
tama või joonistama minna ei saa.
Saal on päevavalgusega pime-
davõitu just sellepärast, et ruum on
õige sügav ja aknad asuvad ühes
otsaseinas. Päikest üldse ei paista
3. ja 4. klassi, mispärast need ruumid
on sünged ja hämarad. Kodudes ela-
takse nii-kui-nii keldrikorral või katu-
sekambris, enamasti põhja- või hom-
mikupoolsel küljel, nii mõned õpila-
sed ei näegi päikest. Selline nähe
aga ei soodusta õppetööd.
Kodulugu 3.kl.
Mälestusi suvest.
Õpilased jutusta-
sid endi suviseid elamusi, kus keegi
karjas käinud, tema huvitavam ela-
mus jne. Lõpuks tegime üldise suulise
kokkuvõtte. Kodus aga õpilased kirju-
tasid igaüks oma mälestuste järele
lühikese kirjandi.
Mis kasvab kooli juurvilja aias.
Õppekäik kooli juur-
jem ehitatud juurde telliskivist näi-
telava-ruum, praegune 3. klass.
Koolitööks on ruumid täiesti eba-
kohased. Mõned liiga kitsad, teised jäl-
le üleliiga avarad ja halva akustika-
ga, eriti 3. klass. Et kogu klassis kuul-
da õpetajat, peaks ruumis hauavai-
kus valitsema. Pääle selle on kooli-
maja väike, ega suuda kõiki klas-
se mahutada. Et vältida osa klas-
side õhtupoolset tööd, siis kasutatak-
se samas tänavas üht eramaja koo-
limajana kus siis asuvad 1. ja 2. kl.
See maja on Jaama tän. N22, vahe-
maa kahe koolimaja vahel on um-
bes 90m.
Kuidas klassid ruumide poolest
ka ühisköögiks internaadis olevatele õpilastele, 1 vähem
tuba korteriks ühele õppejõule (selles elan ise), 1 õppe-
vahendite tuba ja veel mõni väiksem kõrvalruum
ning trepikoda. Kõik ruumid on ühekõrgused (3.85m),
valgeks lubjatud seintega. Klassiruumides on tööd
pidurdavateks asjaoludes koolipinkide vähene arv,
mille tõttu õpilased on sunnitud istuma väikes-
tes, 2 õpilasele määratud pinkides, kolmekaupa. Sa-
muti hügieeniliselt on halb, et põrandad on õli-
tamata 3 klassiruumis, kuna vaid ühes on õlitatud.
Koolis puudub jalutusruum ja ühtlasi võimlemis-
ruum, mille tõttu talvekuudel on õpilased sunni-
tud vahetunnid veetma klassiruumides ja pime-
davõitu, kitsas trepikojas, kus talvel on isegi külm.
Loomulikult kannatab selle all õhupuhtus klassi-
ruumides. Talvekuudel (nov., dets., jaan ja veebr.) on
õppetöö algus hommikul kell 0900, kuna ilmastik
ja puudulik valgustus ei luba tööd varem alus-
tada. Internaadis olevatel lastel on õppimisel
kasutada valgustuseks 300 küünlaline gaasilamp, mil-
le valgustus täiesti küllaldane õppimiseks. Talvekuudel
on ruumid, kui neid köetakse, parajalt soojad.
Koolil on olemas kogukas õppevahendite ko-
gu, milles on olemas hulk algkoolis hädavajalikke
õppevahendeid. Nii on õppevahendite kogus olemas hulk
kaarte (eesti- ja venekeelseid) loodus ja maateaduslisi
tabeleid ja pilte, 2 mikroskoopi preparaatidega, projektsi-
oonapparaat (seda ei saa kasutada pidevalt, kuna
koolil omal puuduvad diapositiivid), 2 gloobust jne.
Käsitööriistadest on olemas terve käsitööriistade komp-
lekt 3 hõõvelpingile, ja muidki riistu. Kuna need
on muretsetud ammu, siis mõned vajalikud riistad
puuduvad. Üldiselt on tehniliste abinõude poolest
kool päris rahuldavas seisukorras. Lihtsamad riistad
loodusloo-, maateaduse- ja matemaatika-tundideks (mude-
lid) valmistati õpilaste endi poolt käsitöö-tundide ajal.
Pääle nende õppeabinõude on koolis olemas mit-
med maavalitsuse päralt olevad keerulisemad maa-
lutusruumiks kasutati. Nagu juba eelpool
nimetatud, sai seda ruumi õhutada ainult
pisikese akna kaudu. Võimlemisel sai põ-
randat vähe kasutada. Kuigi enne tundi
põrand märja lapiga üle pühiti, määris see
siiski ja paberite kasutamine oli ka tülikas.
Sügisel muretsesid õpilased omale uue võim-
lemisvormi, sest endine oli juba ajast ja arust
Jõulu- ja kevadpeoks õpetasin 10-16 liikme-
lisele tüdrukutegrupile tantsuettekandeid.
Algkoolil oli enne ajakiri "Rehepapp",
kus ilmusid õpilaste jutukesed ja joonis-
tused. Asutasin sääl töötades õpilaste seina-
ajalehe "Rannu asunduse algkooli Teataja,"
kus pääle fantaasiasünnitiste õpilased esita-
sid kirjeldusi ka koolielust ja tõid sõnu-
meid kohalikest sündmusist.
Võrreldes Rannu ja Tamme algkooli
õpilaskonda, jääb mulje, et Rannu asundu-
se algkooli õpilased olid raskemini distsi-
Referaat
V. Tammani "Huvitaja I jagu"
a. 1932 üle.
Nimetatud lugemik on tarvitusel
Emmaste algkoolis juba pikemat aega.
Raamat jätab esimesel vaatusel
suure selge teksti, värvikate piltidega
imponeeriva mulje, mis lööb kõikuma
aga lähemal vaatusel.
Raamat jaguneb kahte eriilmelisse
ossa: aabitsaks - tähtede ja hääliku-
te tutvustamiseks ja alglugemikuks
lugemise arendamiseks ja süvendami-
seks. Kogu õppetööd juhib juhtmõte
kergemalt raskemale, lihtsamalt
keerulisemale. Selle põhjal on koosta-
tud ka lugemik.
Praktikaasta
Praktikant: õp. am. kand.
Helene Joakit.
Praktiseerimise koht:
Tilsi algk. Aleksandri v.
Vahetundidel jooksevad õpilased
meelsasti õues. Et meie õpilased on
külmale ja sajule vastupidavad ja
harjunud sellega, siis ilmastiku-olud
palju takistusi väljas viibimisele ei tee.
Erandid muidugi väga külmad ja
sajused ilmad.
Et majades vesivarustis puudub,
on õues puurkaevud.
1. ja 2. klass asuvad "mõiast" umbes 1,5 km.
kaugel endises koolimajas, mis kunagi vanasti ehi-
tatudki vaid ühe komplektilise kooli jaoks. Säälne
õpetaja elab samas majas, on pikemaajalise töö-
tamise jooksul õppetöö endale kuidagi pooliti nagu
kõrvaliseks sissetuleku hallikaks kohandanud. Omab kau-
nis rohkearvulist peret, ning osalt vast pole temagi
selles süüdi, Sest olles enam kui 30 aastat elanud
õpetajana, muutub seegi töö enamvähem tükitööks,
kaob tung ja tarvidus otsida uut ja katsetada
õppekava kulub pähe. Päälegi, annab ju seegi töö
omamoodi tulemusi, kuid töötamist, tegelikku, vaja
märksa vähem. Klassiruumiks on sääl suur, veidi pi-
medavõitu ruum, akendega itta. Puudub aga täiesti
ruum, kus mudilased vahetunni võiksid veeta nii külme-
tub enamus poisikesi talvel siniste ninakestega õu-
es ja püüab vahetpidamatu jooksmisega endab soo-
ja teha, kuna tüdrukud kas istuvad klassis või-
poevad häbelikkudena kõrvaltuppa, mis kuulub küll
õpetaja eluruumide hulka, kuid sinna on siiski
neil lubatud panna oma üliriided, mujal pole
selleks ruumi. Vaid ühes suhtes on 1. ja 2. kl teistest
paremas seisukorras: klassitoa nurgas asub päratu-
suur harmoonium - meil see puudub.
See kõik vast üldmulje järgi, kuid kuna mul po-
le olnud juhust anda ühtegi tundi neis klasses,
ei tea neist ka midagi täpsamat öelda,
Enese töö tulemusist ei tea midagi kind-
lat ka öelda, kuid tingimused tööks olid, niipalju,
kui see meie, õpetajate, võimupiiri kuulus, vähe-
malt rahuldavateks arendatud. Praegu töötab kool
Lastekodule kuuluvas üürimajas, ning ei julge loota, et
ta ka järgmiseks õppeaastaks samasse kohta jääks, sest
maavalitsus olevat vallavalitsusele üles öelnud, Ametli-
kuks koolitööks on ruume 6: kolm klassiruumi, väike
saal ja kaks riietehoiuruumi.
I - VI klassi ruum,
pikk, kitsas pimeda-
võitu, talvel alati.
külm. Valgustus-
koeffitsent 0,094
ruumala 96,78m3
II. Õppeabinõude tu-
ba, kuid kuna koo-
lil õppeabinõusid vä-
ga vähe teenis tänane
kahe, varem ühe õpeta-
ja eluruumina.
III - saal, kus talvel
vahetundides jalutati,
lauldi. Valgustuskoeff.
0,08 õhu mahutavus
122,5 m3
IV. õpetajatetuba ja
ka õppeabinõude tuba.
V. Väike riietehoiuruum,
praegu asuvad sääl
III- IV kl õpilaste riided. Talvel, kui vahetevahel õpilasi ka in-
ternaadis ööbis, oli nim. ruum ka toidukastide asukohaks.
sitöö tunnis ja käte pesemine enne tunde
oli visa sisse harjuma.
Tööõpetuses ma ei käinud täpselt ka-
va järele, vaid lasin juhul, kui õpilane
kodus oma klassis ettenähtud töid oli juba-
teinud, teha järele tööd, mis varema klassi
kavas ja õpilasel veel tegemata. Selle tõttu
tegid sama klassi õpilased isesuguseid töid.
Näit. ristpisteil ei olnud ükski õpilane veel
õmmelnud, kuigi see tööliik juba 3-nda
kl. kavas ette nähtud ja praegu teda väga
palju tarvitatakse. Tööde korralikkuse ja
puhtuse suhtes leidsin, et lapsed, kes pä-
rit taludest, olid kõigis töis ja eriti käsi-
töis palju korralikumad asunikkude ja
tööliste lastest. Muidugi olid ka mõned eran-
Võimlemisetundidega olin ise kõige
vähem rahul. Võimlemisruumiks oli kitsas
üheaknaga tuba, mida vaheaegadel ka ja-
% ülesanded on süstemaatiliselt läbitöötatud ja
järjestatud raskuse järjekorras, kuid paljud on neist
eluvõõrad.
Astendamisel ja juurimisel on eksimusi elutõeli-
suse vastu, nagu eelpool nimetasin (astendamine 4.5.
ja 6. astmesse). Üles. 473 lhk. 30 on täielikult ebaõn-
nestunud: nimega arvusid sellisel kujul ei astendata,
vähemalt loogiliselt põhjendatuna ei saa seda se-
letada. See tekitab vaid õpilastes segadusi.
Geomeetria osa on küllaldaselt läbitöötatud,
ainult rakendusülesandeid on väga vähe ja neistki
mõned väga eluväärad, peaaegu mõttetud arvutami-
seks. Selles osas oleks pidanud enam olema ülesan-
deid maamõõtmise alalt, mis on maalastele (ja
linna lastele samuti) õige eluligidane. Huvitav, et sel-
les ülesannetekogus puuduvad peaaegu täielikult
(olemas vaid mõned üksikud) rakendusülesanded loo-
dusloo (ja maateaduse) ainetel, ehkki V klassis
need ained pakuvad tänulikku ala arvuatamiseks.
Kunas raamatus olevaist ülesandeist ei jätkunud,
siis arvutamiseks otsisingi ainet loodusloost ja
maateadusest.
Lõppeks selles raamatus on ikkagi palju üles-
andeid, mõned neist väga hääd. Üksikute kur-
suse osade juures on suhteliselt õieti peatatud
ulatuselt, pakkudes tarvilikult õigel kohal enam
harjutusülesandeid aine küllaldaseks omandamiseks.
Trükitehniliselt on raamat täiesti õnnestu-
nud, küllalt jäme tükk, hää, matt paber, ja
võrdlemisi odav hind teevad raamatu tarvitatavai-
maks meie koolides.
Kõigist raamata puudustest hoolimata vas-
tab see raamat parimini tegeliku koolitöö nõu-
deid V klassi käsiraamatuna matemaatikas, selle-
pärast loen teda parimaks raamatuks seni-
ilmunuist V õppeaastale.
Valisime mõlemal korral laulu-
de ja tantsudega näidendi "Tuutu-
linna moosekandid" ja "Kadunud
printsess", mis pakkusid võimalusi
fantaseerida kostüümes ja dekoratsi-
oones. Valmistasin koolile metsa- ja
lossidekoratsioone püüdes taotella
ilu ja odavust. Peod õnnestusid häs-
ti ka majanduslikult. Katteks rohketele
väljaminekutele aia asuamisele, kor-
raldasid peaasjalikult tütarlapsed
loterii, mis samuti õnnestus. Eks-
kursioone oli möödunud õppeaastal
üks suurem Tallinna aurikul. Juhtu-
sime õnneks ka võimlemispäevale.
Mäletasime lahkunud kaasõpilast
lauludega kirstupanekul ja mulda
sängitamisel.
Kooli juures puudub internaat
kuna ainult mõni üksik õpilane elab
kaugemal kui 3 km. Klassijuhataja-
na püüdsin jälgida oma hoolealuste
malik oli ise valmistada, seda tegime koos
õpilastega- näit. Geomeetriliste kehade mude-
lid ruumala ja pindala arvutamiseks, ter-
momeetri mudel, ilmakaarestik jne.
Õpetasin koolis 3-ndas ja 4-ndas klas-
sis matemaatikat - 6 nädalatundi, 4-ndas klas-
sis maateadust - 2 nädalatundi, 3-nda, 4-nda,
5-nda ja 6-nda klassi tütarlastele käsitööd
- 2 nädalatundi ja samale nelja klassi
tüdrukutegrupile võimlemist - 1 nädalatund.
Matemaatikas tarvitasin töötamisel Bud-
kovsky - Käisi töövihikuid, mis samas koo-
lis varemgi tarvitusel olid. Alguses lasin
õpilasil lehed vihust välja rebida, aga selle
tõttu jäid vihikud jõuluks väga korratuks
ja õpilased ise ka ei hoolinud enam oma
tööde välimusest. Hiljem kahe järgmise vihu
ajal enam lehti välja ei lasknud rebida ja
lugejate kaartidel. Pea hakkasin VI klassile and-
ma raamatuid kohalikust seltsiraamatukogust, ku-
na neile ei olnud anda õpilateraamatukogust
kohaseid raamatuid.
Kuna ümbruskonnas mõnedes koolides
puuduvad V ja VI klassid, siis käib Vastseliina
algkoolis lapsi ka kaugemalt - 8-10 km kauguselt -
kas elavad kooli internaadis ja sõidavad kõju vaid
pühapäevaks. Talvekuudel viibib internaadis õpilasi
enam, tänavu oli neid talvekuudel kuni 45. Kuna
need õpilased veedavad kodus nädalas vaid ühe
päeva, siis minu arvates vajavad nad hästi enam
hoolt ja juhtimist, kui seda saab anda vaid õppe-
tundide aja hommikupoolel. Nii korraldasin nende
vaba aja pärast lõunat reeglipäraseks täitmiseks,
korraldasin ka nende toimetusi internaadi kodu-
korra alusel, korda nende eluruumides jne. Nii
ei olnud tarvidust, minu arvates, õppida kogu
õhtupoolikul koos müramisega, vaid määrasin
õppimises 1 tunnilise vaheaja (halva ilmaga lühema),
mis oli tavaliselt videviku ajal, enne lampide süü-
tamist. Seda vaheaega peeti kogu õppeaasta jooksul,
Pärast õhtusööki, kella 20.30 ajal, enne magama
minekut, korraldasin talvekuudel internaadis ole-
vaile lastele koosviibimisi, kus õpiti seltskonnamänge,
vaieldi, lauldi, mängiti, jutustati huvitavaid lugusid jms,
üldse katsusin võimaldada õpilastele mõistlikku aja-
viidet ja kodusemat õhkkonda, kuna nad elasid kodus-
talvakuudel õige vähe aega. Eriti pidasin seda tarvi-
likuks talvekuudel, mil halbade ilmadega õpila-
sed väljas palju ei liikunud ja olid seetõttu füü-
silselt puhanud ning ei jäänud rahulikuks kella
22.00 ajal, mil oli ettenähtud magaheitmise aeg. Ühiselt
koos viibides ja mängides väsitati endid vähe, et siis
rahulikumalt õigel ajal uinuda, vähemalt vaikselt
olla pärast kella 22.00.
Isiklikult internaadist õppisin väga palju.
Nii õpilaste töötamist, toimetamisi, hingeelu, kõigest
tema tööst on näha, et inimene on kogu oma olemuse-
ga töö juures. Iseäranis kuulus on Luutsniku algkool
oma distsipliini poolest. Mulle meeldis töötada sääl selle-
pärast, et lähedase kontakti tõttu, mis õpetajaskonnas
valitses, lahenesid ka minule kergesti mõningad pedagoo-
gilised küsimused mis iseseisvalt töötades oleksid teki-
tanud raskusi. Üldse jäi mulje, 1931-32. õppeaastast,
et iga noor õpetaja peaks vähemalt ühe aasta lii-
kuma koolides asetäitjana õpetajana. Sel juhul oleks
tal võimalus tutvuda tööviisidega siin ja sääl samu-
ti saaks ta ka töö tulemusist üldpildi: neist oleks
pärast väga kerge leida siis vastuvõetavam ja ha-
kata seda siis omaenese töös kasutama. On ju hari-
lik nähe, et seminaris saadud teadmed kipuvad
siiski veidi teoreetilisiks jääma, kuigi õppe- ja kasva-
tustöö seminaris kaugeltki seda ilmet ei kanna.
Näitena siia võiksin tuua juhu minu esimesest õpetaja-
päevast. Pidin sõitma hoopis võõrasse kohta ja sääl
õppetööd jatkama kohe poolikult tunnilt. 5-da tun-
ni lõpul teatasid õpilased omavahelises kõneluses, et
üks minu klassi õpilane (2 kl) on eelmisel päeval käi-
nud kõrtsis ja joonud enda purju. Kuidas toimi-
da? Sorisin kõik oma seminaris pähe kuulunud
pedagoogilised karistusviisid läbi ja peatusin lõpuks
noomimisel. Ei tea, kuivõrt õiged head kasvatajad selle
viisi leidsid kuid ta andis tagajärgi, ning see mulle
oluline oligi.
1932-33. õppeaastaks määras Võru Maakoo-
livalitsus mu õpetajaks Aleksandri valla Tilsi neljakomp-
lektilisse alg- kooli. Mingisugustel minust olenematuil
põhjusil toimus määramine alles kaks nädalat pä-
rast tegeliku õppetöö algust. See asiolu tundus töös
väga segavana. Kui ma määratud tähtpäevaks kohale
jõudsin, olid õppeained jaotamata, tunnikava koosta-
mata, ja tuli töötada hulk aega seni, kui töö sai
muutuda regulaarseks.
Tilsi algkool töötab kahes majas: kolm
klassikomplekti- III- VI kl. asuvad endise Tilsi mõi-
sa valitsejamajas, mida jõudumööda sellekohaselt
ka ümber ehitatud. Alul, minnes õue ei tahaks
siiski nagu uskuda, et kool just selles majas asub
sest võõrale tundub koolimajaks palju sobivam sa-
mal õuel asuv endine mõisa härrastemaja, mis
kaugele ümberkaudu kuulus oma sümmeetrilise
asetuse poolest. Otse hoonete taga asub end. mõisa
park, mis ka praegu Lastekodu juhataja poolt
jõudumööda korras on hoitud. Park algab otse koo-
limaja akende alt, ning polnud mitte harulda-
sed need juhud, kus oksaltoksale hüplev pika-
sabaline orav mudilaste mõtted tunniteemist hoo-
pis kõrvale viis: mis sa talle siis teed: võtab käbi
käppade vahele tuleb istub akna all kasvava noore
vahtra otsa ja vahib pooljultunult sisse, nagu ta-
haks temagi tulla kooli õppima. Pargi alt koolimajast
umbes 60-70 m kauguselt algab järv, Pikkjärv mis
sügisese ja kevadise ülekäigu-keelu maksma pane-
kuga tekitas raskusigi, suvel aga lastele meeldi-
vaks suplemisepaigaks on, ja palju on neid past-
la-taldu, mis talvel "vissitamisega" läbi kuluta-
takse
Õpilased kasutasid ka väga
väikseid pintseleid. Tööd kandsid seetõt-
tu vaevatud ilmet. Üldse lapsed vär-
visid siin õlivärvitehnikaga - pintsli-
otsaga täppides. Ja oli väga raske nen-
dele selgeks teha, et ka suure pintsliga
saab värvida väikest asja /näitasin
tegelikult / Samuti tuli neid õpetada
värvima pikemate pintslitõmmetega ja
värvimisel kasutama rohkem vett / vär-
viti väga kuivalt/ Värvitoonide labasu-
se ja selle tõttu, et kõigil värve ei ol-
nud, lasin vanemates klassides joonis-
tada rohkem pliiatsiga.
Tükk aega võitlesin asjatult
joonistamistunnis värvimise juures kui-
vatuspaberi tarvitamise vastu. Kuid
nähes, et sõnad palju ei aita, hakka-
Hilissügiseni jooksevad paljud poi-
sid paljaste jalgadega ringi, samuti
käivad külmade ilmadega ainult
kuuega. Mõnel puudub palit, kuid
on ka neid, kes ei pane seda selga
ja jooksevad paljalt.
Vahetundidel joostakse sundimata
õues ja mäekallakul. Külmetushaigu-
si on põdenud ainult mõned. Ha-
rilikult põetakse nakkushaigusi, näi-
teks möödunud talvel punetist, leet-
reid ja teisi.
Koolis on õpilased rõõmsad,
vallatud, kuid kodusid külasta-
des avaneb kurb pilt.
Ainult mõnedel õpilastel on vä-
hegi korralikud elektrivalgustusega
usuline hullustus, ei ole see seganud
koolitööd ja ettevõteid.
Lõpetasin Läänemaa õpetajate
seminari 8.juunil 1932.a ja õiendasin
algkooliõpetajate kutseeksami kutse
komisjoni sama aasta mais. Astusin
sama aasta juunikuu kaitseväkke,
kust vabanesin märtsikuul 1933.a.
Töötasin samal kevadel aprilli ja
maikuudel Mänspää algkoolis õpe-
taja asetäitjana.
a) 1933.a. septembris algasin pedagoo-
gilist tegevust Emmaste algkoolis, Lää-
nemaal määratud õpetajana, milli-
sel kohal olen püsinud tänaseni. Kilo-
meeter merest, keset lagedaid viljaväl-
ju, saarena seisvas lopsakas pargis
asub Emmaste algkool hoone. Koo-
limaja on piiratud puudega, mis
kaitsevad teda meretuulte vastu.
Kuna põhjavesi on lähedal, on ümb-
rus sadude ajal ja maasulamisel märg.
arvu kohta liig väike.
Juhatajale on määratud 2
tuba ja köök (4,5,7), kuid üht tu-
badest kasutatakse ka kantseleina.
Mis puutub koolipingesse,
siis suurem osa neist on veel vanamoe-
lised. On isegi paar tükki selliseidki,
mis ulatuvad üle klassi ja kus istub
oma 4-5 õpilast. Päris korralikud,
nõuetele vastavad pingid on I klassil.