Rahvusarhiiv/et_handwriting_recognition huggingface dataset:
joosta, jõud oli otsas, oleks
wõinud malgaga maha
tagudes, neljas osa mehi
laval asusid. Suure koori hääl ettekandel võib olla
ka kõige lihtsama rahvalaulu mõju ääretu suur, kuna
keerulise kunstlaulu ebajulge ettekanne ilma igasuguse
mõjuta jääb. Selle poolest paistab näit. tänavune
Tartumaa laulupeo eeskava õnnestunum.
Eeskava sisaldas vanemate meistrite töid. Noortest
oli pääsenud eeskavasse ainult Valdemar Osolin oma
"Sõnajala õiega." Ent see sai tõsise triumfi osaliseks
ja noor andekas autor ilmus kusagilt tagumistest
ridadest estraadile, et tänada tunnustamise
Laulupeo üldkoori kontsertide vaheaegadel oli
korraldatud ka rida väiksemaid kontserte üksikute
isikute ja kooride poolt. Nii oli Amanda Rebase
lauluhommik, A. Kalnini kirikukontsert, Meln-
gaili ja Reiteri kooride kontserdid jne.
Ka oli korraldatud seks ajaks kunstinäitus
ja kirjanikkude päev, et võimaldada maalt sisse-
sõitmise tutvuneda läti kunsti ja kirjandusega.
Kunstinäituse olid korraldanud ainult "Rippumata
kunstnikkude Ühing" ja kunstnikkude selts "Rohe-
line vares." Teised olid miskipärast keeldunud.
19 23
Teiega pea kokku juhtuda pea
palawa wõitluse järele kui waen-
lane on wõitetud, jarele kui kallis
rahu jälle maailma walitseb!
Kallid pühad Jõulud saatsime
kaunis kenasti mööta anti meile
ka igale ühele kroonu poolt mitu
naela saia varwa pool naela ja worsti
ja muitugi ka suppi katlete rohkem
ika seda wana meelepäraliremad
sisse wisati, nõnda et ka sõjamees
külmal sõja wäljal rohkem Jõulusid
tundis ja weel peale selle olid
jõulu kingitused kotumaald meile
pool naela paremad tubakad kuus
pakki paberossisid ja weel iseäralises
weikses kottikeres oli kirjatäispaberid
prääminguid niiti ja nõel ja mõnda
tarwilikku ja ka mõnedes kirja kuwääri
9 56
23 Feb.1916
5 weebr 1916 a.
Austud Herra Tõnison.
Suurest Tänulikud meie
oleme teie lahkuse eest.
meie wäike Seltsi eesti.
wennaste üle.
meie saime juba Jaanuari
kuu lehe numrid kätte
mis üle teid Südamlikuld
täname ja ootame
et teie ikka edasi
weel Saadati numrid.
meid on siin tegewuses
Tartu poisi 6 inemest
Ei saa
farsitada.
Seitse roosi.
Pavils Rozits.
See oli kusagil Tagakaukaasia linnakese aias täh-
teküllasel maiõhtul. Istusin paviljonis, mille all kohises
kiir mägijõgi ning õhtusööki lõpetades tühjendasin peek-
rit Gruusia veiniga.
Aedades oli esimene viin juba õitsenud ning saabu-
nud paisumise ajajärk. Oli veetlev peale rammestava
päeva soojust juua ühes veiniga ka värskendavat õhtu
kergust. Mu pilk oli kiindunud alleele, kus laskus pimedus
pehmete vaibadena, mis paiguti elektrivalguse tääkega
läbistatud.
Vastu paviljoni, lilledega ärakasvanud kõlakojas, män-
gis keelpilli orkester, ning siidmadudena mässusid he-
lid puu oksade ümber.
Helevärvilised mägielanikkude riided virvendasid
kui Persia vaiba koed, ent nende ruuged näod andsid
just kui põhivärvid sellele muinasjutulisele elukanga-
le.
Iga tühjendatud veiniklaasiga muutusin ikka kurb-
meelsemaks. Millise innuga oleksin ka täna viskunud
sellesse sädelevasse värvide mängusse, ent mul puu-
dus elu, mis oleks suutnud heljuda leegitseva rütmi
painduvuses. Ma olin täna üksi ning asjata otsisin
pilguga südant, kes minuga oleks.
Väike tütarlaps kandis lillesid. Julgesti tuli ta
laua juure ja pakkus neid ka mulle. Võtsin seitse
pidust 11. oktobril s. a.
Kannatajatele.
Kui metsikuteks hangusid kokku rahva vihad,
kui valu, saatanlik, see tõstab pääd
ja ilmasiht ei enam näita hääd –
siis purustad ja lõhud hinge pühad ihad!
Siis kuldseks aateks lööb su noores veres
et end vihaks kanda kokku rahva meres...
Ja on sul kord ju eluvalu võõrsil käin'd
ja sind ei enam jätta taha maha,
waid su südamesse poeb ja ümber sinu naha –
siis on sult hingeaated, kallid, läind:
Siis surra, surra sul on ainsam iha
ja purustada metsikuid veel suurem viha.
Nüüd, inime, sa oled hangund vihaks
Ja võitu saada sest su ainsam kroon.
Oo – kuula! – madal, madal sinu hinge Troon! –
Las lüüa Jumal su metsikud kõik lihaks:
Siis võrsuma vast lööb veel siis kallim aade
et kustutada vihad ja päike ainsam vaade
Mu südamesse poeb nüüd eluvalu saatanlik viha
Ei ilmas tunne enam ühtki hääd,
vaid metsik eluvõitlus tõstab pääd –
Löö luud nüüd kokku, päästa hinge liha!
see veel mu järeljäänud iha
mis põrga poeb mu südames ja ümber minu
piha...
12. VI. 1915.
Sõjaväljal.
Odenpäh adressil. Et tol ajal uuel Wastse Otepää
wallal wähe kirjadega tegemist oli, ja Nuustaku
elanikkude arw praegusega wõrreldes waewalt
Kümnes osa wõis olla, tunti Nuustaku kaupmehi
kõiki nimepidi ja posti saadetused lahutati juba
postkontoris ära. Kuid pärast postiametnikkude
wahetamist ja Nuustaku elanikkude arwu tõus-
mist saadeti suur osa Nuustakule määratud Kirju
Wastse Otepäässe. - Mina, nende ridade Kirjutaja
tegin siis awalikus ajalehes asja kohta seletuse ja
palusin Kalendrite kirjastajaid waldade nime-
Kirjas walda Wastse-Otepääks (Neu-Odenpäh)
ja Nuustaku alewikku (Nustagu) nimetada.
Selle järele kadusid adresside segadused. Terwe
äri ilm oli seletust lugenud ja selle järele omad
kirjad kõrwaldanud. - Uus segadus tõusis wenes-
tuse ajajärgul. Ehk küll Wana Otepää Kõige suurem ja
ajalooliselt üks tuttawamatest Eestimaa Kohtadest on
ühendas wene Kommissaar selle Kolme wäikese ja nimelt
Otepää kirikuwalla, Nüpli ja Kastolatsi wallaga. Et
Kastlatsis Wene Kirik oli, siis anti ühendatud wallale
see nimi ja Otepää (Schloss-Odenpäh) nimi kaotati
waldade nimekirjast. Otepää nime-kandjaks jäi
nüüd Wastse Otepää ja wene nimekirjas wõis
ainult Nowo Otepe nime leida. Wana Otepää
wallaliikmed ja paljud ameti asutused ei loobunud
nii kergesti Otepää nimest ja kõik need Otepää
nime peale adresseeritud, kirjad ja pakid saadeti
nüüd Wastse Otepäässe. Kulus paar aastat ära, enne
kui ameti asutused, Wana Otepää asemel Kastlatsi
nime hakkasid tarwitama. -
staapi, kus meid kahe päewase sääl wiibimise
tööle määrati, kuhu poole 11mal jala teele läk-
sime, kraam wiiti hobustega, Kahe päewase
asus ühes maha põletadud külas riidest palati-
de all korteris. Järgmisel päewal 14mal aeti
meidgi juba tööle. Püha päewal aeti kõik sauna
ja lasti ka palat maitserikalt sisse sääda.
Kõik puhtaks teha, ka uued õled külle alla.
Palat oli kahe kordse magamise asemedega
nii et all neli rida ja pääl kaks rida ma-
gamise asemeid oli, kus umbes 70 meest
magas. Soojust saime kahest raudahjust
keda ööd kui päewa küteti. Nii oli elu pääle
pika reisi kaunis rahul oldaw, ja meeste meele
olu juba õige hää. Noh wana sõna utleb et õn-
netused mitte üksi puid mooda ei käi waid wahel
ka inimesi ära otsiwad, nii otsis ta ka meid
ära. See oli teisipaew 18 s. k. kui töölt kodu tuli
Austatud Herrad
palun neid ridasi ka
päewalehe toimetusesse
edasi saata.
peale. Ja kui on wõimalik
siis teadustage mulle ka seaduse
põhjus wõi No. No. mille alla on
wiimased määratud, nimelt Eesti
ja Lätti bataljonide kohta
Ja kui kõrged haridust nõuab
gimnasiumi wõi linnakooli lopuline
eksam. Ja kas annab see õiguse
Lippnikude kooli sisse pääsemises
wõi mitte? Palun olge nii head
ja teadustage mulle missuguse
küsimuse peale, kui Teil aegu
juhtub olema.
-adress, Auupaklikult:
2111 – 2 – 18
Aga suuret tükit töötawat ööd kui
päewat läbi: nii palju siis olime jõulu
võemu saanud: ilmat on rasket külmat
pori on poolest säärest!
Sain kahe kuu tagast kodust Tartust
lapsukestest uue aasta rõemu sõnumit
ootates lugesin kirja läbi aga sain
kurbtust ja südamewalu rohkemb
enesele. Kudas Eesti wennat ja nimelt
Oa uulitsas Nr 24. olew maja peremees
Mandel ülekohtusel wiisil petlika üüri
raamatusi kirjutab ja meelitates ja pettes
käseb alla kirjutada et kui ei kirJuta
peab korterist wälja kolima:
Naene ei tea midagi mis ta kirjutas
Tulep peewestko et kohtusse nõutas
5e kuu üür on maksa peremehele
kellel kolm maja on ja 3me maja
kohta üks soltati naene. Nüid siis
peab naene selle abiraha mis leiwa
saad: 23 FES.1917
Aulik postimehe toimetus
paluksin neid ridasi oma aja
lehte mahutada.
Kiri sõjawäljalt
Terviseid kodumaale amakstele
Ja tuttawatele iseäranis Eesti
Neiudele ja sini silmadele mis
mind tunnewad, ja minu saatusest
osa wõttawad teatan teile wähe
omast minewikust seal kaugel.
wõera waenu wäljal külmas kaitse
kraawis kus mina oma kallid
Jõulu pühad ja mööda saatsin ja
armast Uut aastat wastu wõtsin
Muidugi ei wõi neid endiste koduste
pühadega wõrrelda sest seal puudus-
weike Jõulu puukene ja kena lahke
Peetri linnas.
Saadud: 9 NOV. 1915
5 now.
W. A. Postimehe toimendus!
Wõime Teile rõõmuga
teatata, et Teie saatetud
lehe korralikult kätte
oleme saand, millede eest
Teile, suurt tänu wõlgneme
ja palume meile ikka edasi
Kõikide 8 rodu Eestlaste
nimel.
Lehe lugeja N 22798
Kalapüüdmise kunst sõjaväljal.
Kõige kasulikumaks kalapüüdmise kunstiks
tuleb küll meie soldatide kalapüüdmise kunsti
Dubissa jõel nimetada. Niihästi õhtuti kui hom-
mikute kostavad jõgede äärest püssipaugutused –
mõtled, et vaenlase aeruplanile tuld antakse.
Aga kui lugu vaatama lähed, siis näed kohe,
et soldatid uue kalapüüdmise kunsti kätte on
leidnud ja jõe ääres kalu põmmutavad. Näit.
viskavad nad leivaraasukese vette, mille
ümber suurel hulgal kalad koguvad, ja siis
lastakse nende sekka püssikuuliga, mis kalad
uimaseks ehmatab ja neid sellejärele väga kerge
on kätte saade. Sagedasti saab ühe pauguga umbes
20 kala. Seesugune kalapüüdmise süsteem leiab
isegi ohvitseride poolt hääkskiitmist.
Muidugi mõista, ei saa Emajõel sarnast
kalapüüdmise süsteemi tarvitada, sest Emajõgi
sügav on, kuna Dubissa sellevastu koguni ma-
dalaveega on.
Podubisses,
13. juunil 1915.
näha on see poiss pehme, aga vaata teda natuke lähemalt, siis näed, et
tal on kümme korda enam mehisust, julgust ja jõudu kui kellelgil teisel.
Ta ei näe olevat tavaline merekaru."
Ja nii see oli, Tommi, sa polnud harilik merikaru, kes salaja kodust
plehku paneb ja teda pääle esimeses võõras sadamas viibimise veel vaevalt
mäletab... Sa olid pehme, kuid sa polnud käsn, kes enda olemasolu
unustades kõik endasse imeb millega ta kokku puutub.
Kas mäletad, mis edasi juhtus?  - Su käest hakati pärima kes sa oled,
kes su vanemad, kus su isamaa? Ja sina vastasid küsijaile otse -
koheselt, et oled kaluri poeg, eestlane, Eestimaalt. Kuid kes tundis tol
ajal seda nime peo päält maakera teisel küljel Ameerikas Valparaisos?
Nali lõppes sellega, et ohvitserid otsisid välja kõik Baltimere kaar-
did, kust nad üles otsisid selle sinu poolt nimetatud Eestimaa.
Ja siis tuli ka kaptenile ja ohvitserile õige mõte. "Tublid poisid
ja merimehed need eestlased!" ütles kapten Foster, ja Tommi, minu
süda paisus uhkusest. Sarnase mehe sõnad, kui seda oli kadunud
kapten Foster, kaaluksin ma kullaga üle. Mina taipasin kohe alguses,
mis mees sa oled, kuid vaikisin, sest tahtsin näha, kas sa teistega üksi
toime saad. Ja kui olin seda näinud, siis tunnistasin uhkusega, et
oled mu suguvend - .
Siis sain sinuga tuttavaks ja kohtasime veel mõnigi kord laia
vaalgendiku piiris... kuhu nii paljud jäljetult kaovad. Looja, kodust
tunnet, äratas vestlemine sinuga kodust ja kodumaast. Ka minul
olid kaugel kodumaal inimesed kelle järele igatsesin, kelle pääle
mõteldes soolakõrbes uitav merikaru, kellel õrnus muidu harva tuntav,
leidis palgelt pisara, ilma teadmata, kuidas see sinna sattunud...
Sinu isa oli uppunud, Tommi. Kuidas? Selle järele pole ma veel kunagi
pärinud. Ja milleks?... Ka minu kaks poega läksid... Lamasin külmunult
jääpangal ja vaatasin päält, kuidas lained nad minust mööda kandsid,
et teisel silmapilgul sügavusesse kaduda...
Meri oli siis ja on praegugi meri, aga kui just vahel... siis nagu näib
nüüd midagi... mõnikord tundub, kui poleks lained muud kui lõputa
haudade read." _ _
Vaikides kuulas Tommi kapteni pikka kõnet, mis haruldane, muidu
armastas vanamees alati lühidalt rääkida. Tommi nägu tuksatas;
mälestused olid Tommile valusad ja valus oli neid puudutada.
"Ei ole see merimees, kes hakkab lainetes haudasid nägema... Kuigi
nende seas mõningaid sarnaseid narre leidub, kes vaime usuvad ja
viirastusi näevad! Kuid öö on juba käes ja aeg puhkama minna
ammugi. Head ööd, kapteni-isand!"
Tommi läks. Minnes komistas ta kivide üle, ta jalad jäid vana
25/41 20
W. A. Postimehe toimetus!
astatud:
Kohetsusega saame tunnis-
tama, et nii kauaks Teile tänu
wõlglaseks jäime, olgugi, et lehed
ju ammu meile uudisi too-
wad! Palume siisgi usku-
da et see tahtmise süü pole
sõjamöllus eksiwad paljodgi
Meie jääme aga lootma,
et Teie meie südamliku
tänu wastu wõtate ja meid
edasi kodumaa poigadeks
peate.
Teid tänades:
Petr 10/V 16. P. &. I. nimel.
Kunsti elulisest tähtsusest.
Mitte kõige juure läheme meie elus häälmeelel,
mitte iga tööd ei tee meie rõõmuga. Nii mõnegi töö,
nii mõnegi asja juure asume meie külmalt, ükskõik-
selt, huvita, sageli isegi teatava pahameelega, sel-
lepärast et ei taha, ei meeldi, kuid ometi peame.
Ent kuhu me alati häälmeelel ja rõõmuga
läheme, see on - sinna, kuhu kunst meid võõrsile
kutsub ja avab meile oma nõiduslikud väravad,
kuuleme
kus me tunneme kunsti ja luule salapäraste tii-
bade kohinat, kus me tunneme luule suurt ja
sügavat hingepuhangut, kus kunsti nõidusline
vägi meid ümbritseb. Kõik läheme sinna rõõ-
muga, sääl on meil hää olla, sääl oleme me
õnnelikud.
Mis on siis see, mis meile niisugust suurt rõõmu ja õn-
ne annab, kui kunsti maailma läheme? Kõikidele!
Küll neile, kes tunnevad ja tõsist, suurt kunsti, küll ka nei-
le, kes rahulduvad kõiksugu kunsti surrogaatiga; neile,
kes sügavas tõsiduses süüvivad, ütleme, Dante "Divina
Komedia´sse,“ ehk kuulavad Beethoveni
Estlasdel juhdub anndakse
peksa ale on waadata kuida
mittme lapse isad ja suure
abemega mehed ühe wene
karja poisi käesd wasdu
kõrwu saawad kui pallju
ohwerid on meie weigene
kodu maa selle sõia heasd
kannud kui pallju haige
majasid ta ülewal peab kui
pallju kingitusi on ta
korjanud aga sellegi pärasd
oleme meie kui hunndid
lammasde sekka sattunud
keda tarwis on maha tappa
siin kaub inimesel waimus
tus, ja ased wõttab teine
tunntmus meie soow on
kõigile kodu wenntadele ja
õdetele et ärgo nemad enam
midagi meie heasd korjagu
43 38
pühade aeg. Täna laskis kogemata wintis
peaga Sakslane laengu wälja, mille eest
tema 2 tuniks puukülge tõised soltatid
köitsid karistuseks, et pühade rahu ei rikuks.
Wiis Saksa soldatid (Poolakad) tulid meile
pühateks õnne soowima ja awaldasid
soowi meile jääda. Nemad külwadi
kingitustega ülle. Meie andsime
omalt poolt neile, mune, saia, worti sigarit,
nemad antsid konjakid, shokoladi
Suurem osa neisd räägib wenekeld hästi
25 Märti ööse kell 12 kuulutasid saksa
batareid, et pühad möödas ja sõda uuesti
algab. Tahtsin oma armsatele koolilastele
kirja kirjtada, sellegks asusin paarsada
sammu metsa üksildusese. Sooja
päikese paistele ja tuulewarjus on nii
armas nagu kodumaal rahulikus elus.
Harwa wihiseb siin ehk sääl granat, mis
oma lõhkemisega närwisid põrutab.
Püssi paukusi kuuldub ainuld kui
Tiinu heina maad
üks mees kahe päewa-
ga maha (rammutatud
heina) Wikatid olla
oma töö ja hästi
pikkemad
Karwa päält sama-
seltsi: teated tulewad
ka Käsper Wiigist
Säälsete 10 Saksa
kolonisti kohta, keda
teks toonud, kuid nüüd
rentnikud on. (Jõe-
lehtmes on selle
sama plaani järele
wiimased sinna sattu-
nud).
Kõige austuses.
A. J. Kurmann
meie mehed üle. – Kui hobune ära wäsib ja wedada ei
jäksa, siis peksab eestlane oma hoost üksinda, aga
leedulased koguvad hulgana hobuse ümber ja siis materda-
wad nad hoost nii et nahk pealt ära tuleb.
Kui küsida, miks pärast kohalised töölised mõisatest ära
lähewad, siis on selleks järgmised põhjused:
1) Wiletsad korterid. - Albu mõisas näituseks on
moonamehe elu korteriks üks ainus kamber 14 X 16' põranda
ruumiga. Ahi wõtab suure hulga ruumi oma alla, umbes
40 □ jalga. Kamber on madal, aknad katki, seinad
mädanenud, et lumi ja wihm tuppa kipub. - Selles ruumis
elab moonamees oma naese ja lastega. Neid on mõnel
kuni 6 hinge. Peale selle on mõnel weel kas oma ehk naese
wanemad juures ja ka need peawad selles samas kambris
elama. Heidawad nad õhtul magama, siis on põrandal
inimeste "kord" lademes. Uksest ei pease keegi sisse ega
wälja. Sellessamas kambris peawad nad pesema, sinna
peab märja hao kubu ja lumised puud kuiwama tooma, et
nad ahjus ehk pliita all põleksiwad. Sääl peawad ka
sigade söötmise ja lehma jootmise riistad ühtlasi ka
tööliste marjad, wihmaga läbi ligunenud riided aset
leidma. Kewadel tahawad naesed kangast kududa,
siis peawad ka kangasteljed aset leidma.
Kes seda oma silmaga ei ole näinud, see seda uskuda ei
wõi. – Majal on 8 ust, nendest neli kummagil küljel.
Austatud herra Einbund
Süda kipub lõhkema walu pärast kui
kuuled sündmustest wäerinnal 1 rood punaste
poole üle läinud, 1 ratsawäe polk ei ole sugugi
pääle tungima hakkanud ja segatuse
sünnitamise tõttu on palju mehi hukka
saanud. Staabi teadaannedest sellest pole
miskid öeltud, aga igatahes need sündmused
ei ole mitte prowokatsioon waid fakt. Ratsawäe
wastuhakkamine on just sellepärast tulnud, et
seal ja üleültse wäes enam jagu kõik waesed
sõdiwad, kunas aga taluperemeeste pojad
maja peremehed j.n.e. kõik staapides ja mujal
warju paigas istuvad. Paluks rahwawäe kommisjoni
nimekirjad läbi, siis leiate palju palju neid
isikuid, kes kui ainukene perekonna toitjad on
ja walitsuse eeskirja järele mitte ei oleks tohtinud
sõjawäkke wõetud saada. Ka leidub isikuid kes
ühtegi ajapikendust saanud pole, waid lihtsalt
kahesilma wahele jäänud ja nimelt mitmed endised
sõjawäelased, terwed tugewad mehed. Etasi
sissemise kaitseülema päewakäsus 1 märtsist awal-
datud Ajutise Walitsuse määruse põhjal, on õigust
üksikutel perekonna täitjatel wabastamist
rahwawäest paluda nõnda samuti ka perekonna
liikmetel, kelle toitjat rahwawäkke on wõetud, wõiwad
nende wabastamist paluda
Saadud: 22 MRZ.1916
Teatan, et mind
walge pileti meeste läbi-
waatamisel kõlbulikuks
tunnistati ja neil päewil
Petrogradi poole sõidan
Saab näha kuidas läheb
Mul jäi Postimehega
arwe õiendamata
Oleksin ka tingimata
kohe õiendanud kui
oma kooliõpetaja palga
koolitõö lõpetusel kätte
oleksin saanud. Nüüd
on kõik korraga katkestatud
palga asjad korraldamata
Ja kopikad kuluwad nüüd
kibedasti kroonumehe
elu kergenduseks ära
Paluksin siis "Posti meest"
Austatud "Postimehe
selle lahkuse ette, et
minule "Postimeest"
saatsite, ma saan
ilusasti korra järele
kõik Nr Nr kätte ja
loeme neid kuni nad
kätte ära kuluwad.
Weel kord südam-
lik tänu, kõigi
Eestlaste nimel:
Ferdinand Didwi
sündis, pidin tahtmatalt
silmad lahti tegema ja
waata imet! Punane
wasikas seisab minu sõja-
woodi ääres surub oma
nina minu suu ligi,
mis läbi une otse kui
neiu musu tunda andis.
Seltsiline, kes nurgas
tooli peal, poolistukile,
tukkub, näeb seda lugu
pealt ja jutustab; kudas
wasikas kõik see aeg tuba
mööda hüpates ringi
jooseb, siis magamise
pengi aarde peatama
jääb ja, oma nina ui-
nuja suu wastu surub
ja sellega mususarnase
wastukõla annab.
-7-
põrguski väärane kord valitses, et ikka
suured isandad aegsasti pidule ehivad, kuna
pisukesi selle kõike laupäevaõhtusi töid
tegema jäetakse, nagu katelde küürimisi,
puulõhkumisi, veevedamisi jne. jne. Aga nüüd
vist on kõik korras, sest kuradite kari läheb
ikka paksemaks ja paksemaks.
Korraga tõuseb metsapuhmastikust
vanaõeluse kössis kogu välja ja kerib ikka
kõrgemale taeva poole üles. Samal ajal
hakkab idapool tume pilv kerkima, mis
alatasa suuremaks paisub. Ja näe: pilv
polegi enam pilv, vaid terve kari valla-
tuid põrgupoissa. Ristiinimene poleks saa-
nud kolmegi lugeda, kui juba parvepere
otse keset taevalaotust heljus ja oma
kõrvilukustava virinaga iga õige inimese
tuppa oleks ajanud. Aga inimesi polnud
lähedal ja sellepärast jäigi pahandus tule-
mata. Vahepeal oli vanatühi end pilve-
servale upitanud ja hüüd läks sõit kui
kulleriga edasi, ikka läände, ilma läände,
nagu oleks kusagil hingedepüük lahti
või muidu mõni säärane kuradile meelt-
mööda asjatallitus ees.
Kuidas näid Palgi talu peremehe
oma nõusse sai ja kuidas pisuke perepoeg
viimaks Kukeharja kuningaks tõutas haka-
ta, see jääb küll igale õigele inimesele
saladuseks. Seda aga võisid kõik näha,
kui perepoeg uhke hobuse seljas, kellel
Aaustadud Postimehe.
toimetus. Palume teidi wäga
meie wäikesele terwitusele. Omas
lehes ruumi anda; Mille
eest teile südamest
tänulikud saame olema
Tervitame kaewikutest
kõiki omakseid, sõpru tutawaid
ja neiusi hüüame kodumaale
uue wabaduse puhul müriseva
Urra! ( Meie adresid
Kuulipilduja Karl Rattasepp
Narwast
Eesti Rahva Museum.
"Väike Peppin andis alikandi oksakese, lõhnab
magusalt, kui esimene kevadarmastus."
"Aga millised suured okkad on tal! Oo, Andžo-
lina, miks ta ei tule veel?"
Andžolina jookseb iga päev vaatama, kui suured
on persikute pungad. Signorina Džilda otse nõrkeb
ootusest ja viskub voodi: võib-olla möödub aeg
nii rutemini? Veel kunagi pole pungad puhkenud
nii aegamööda. Toakameelial avas Džilda ühe
punga varem, see puhkes kaunina, ent närtsis
samal päeval.
"Signorina, signorina," lausus ähvardavalt
Andžolina, "kui ei juhtu mingisugune õnnetus!
Te teate, kui õrn on kameeliaõis: ta ei kanna-
ta, nagu armastuski, et teda puudutatakse."
„Oo, Andžolina, ma ei suuda enam kannatada."
Äkki muutus ilm soojaks. Järv kastis soojate,
haljate lainetega kaldaid. Õhk silitas soojate,
niiskete puhangutena mägesid ja lehvitas elusta-
vaid üle Džilda aknaisse; päike käis terve päev
selges taevas ja heitis pilgu iga persikupungasse.
- 9 -
Protrjonkov aga ei kuulanud keelust midagi.
Taarus aga edasi lainetuse poole. Poisid naer-
sid, tüdrukud kilkasid ja imetlesid, kuis Potrjon-
kov kui koletis end rannal uhtus. Kui aga vana-
mees kaugemale hakkas libisema vedasid poi-
sid ta kui vettinud palgi kaldale tagasi.
"Mis nüüd, tolapääd?" päris Potrjonkov
kui puristas ja käisseid ja hõlmi veest väänas.
"Mis nüüd?... Kas jälle laadale?“
"Ikka laadale, isake ikka laadale" vastasid
külanoored kooris
"Nii siis laadale tagasi!" karjus Potrjonkov
ja kampa tüdrukuid ja poisse, keskel rõõmustaat
ise, vajus laadamassi tagasi.
Oli öö, ammugi juba öö, kuid laat sattus
ikka suuremasse marru. Oligi aga laat! Üle
kubermangu ei üle ilma vägev
Tõusis tuul ja vihm käis kahinal üle laa-
daliste. Hallid pilved ujusid üle taeva kui mure-
lised mõtted. Ei olnud ribakesti selget, ei läänes
ei lõunas, mis oleks selget kuiva tõutanud. Aga
Potrjonkov ei küsinud millestki. Võttis, mis sai
tüssas, kus võis ja oli ikka lõbus nagu selgegi
ilmaga.
Jõudis ta viimaks uuesti külapoisi juure. Selle
seljataga aga oli juba telgike, mille uksele
parajasti paljaste käsivartega naine mingi punase
kirjaga kuulutust kliisterdas. Potrjonkov imestas,
kuid rändas edasi.
Viivukese aja pärast, kui uuesti külapoisist
möödus, oli seal juba suurepäraline balagan ja
tantsija siristas sees kui kevaline lõuke.
Potrjonkov imestas ja vahtis
„Ega sa kurat ei ole silmamoonutaja?“
„Ei ole.
palun toimetust minule
nõu anda, kas maksab
sellest juhtumisest riigi woli-
kogu saadikule herra
Raamotile palwekirja saata,
kihelkonna saadikute nimel
et ta selle küsimuse Riigi woli-
kogus üleswõttas, kuidas
on herra Raamoti adres.
Wastake minule kohe, et
mitte ilmasjata aega
wiita.
22 Märtsil Ülestõusmise pühad on täies
hoos Lõõts morikas hüüiab kui hullu
pärane wene kombe järele. Söödakse
munasid, saia, worsti j.n.e. sesd pühateks
saieme rikkalikud kingitused. Mitte
kaugel meist on kaitse krawid (6 werta)
sääld ei kosta ühtegi pauku kõik
maitsewad pühade rõõmu. Tõisel
püha õhtul tulime kaewikutese. Terwe
öö ei lastud ühtegi paugu kumakild
poolt. Ilm on ütlemata ilus, soe
päikese paiste. Liiwase põllu pinna
tõttu on siin täiesti kuiw. Meil
jooksu krawid asuwad noore metsa
serwal. Sakslaste omad poole werta
eemal. Laskmisd pole. Meie kui ka
Saksa soldatid käiwad hulga wiisi koos.
Lõõtsa pill hüüiab terwet tunnid
järgestiku. Tantsitakse, lauldakse
ja jalutatakse metsa serwas päikese
paistel. Juba esimtsel pühal teinud
Sakslased otsuseks mitte lasta terwe
17. April 1914 Kurnal 15 aprillil 1914
Austatud "Postimehe" toimetus!
Teie palute mind oma ümbruskonnast
Saksa kolonistide ja tööliste üle teateid saata.
Teatan sellega, et Jüri kihelkonna mõisates,
see on Kurna, Lehmja, Sausti, Lagedi, Nabala
Rae ja Kautjala mõisatesse saksa töölisi
ei ole toodud. Peale nende mõisade on
weel Arawalla Jür. kih., kuid sellekohta
puuduwad mul teated. Saksa kolonistisi
Juri kih. ka ei ole. Ka wenelasi ei ole siia
mõisatesse toodud. Suwel tarwitatakse küll
mõisates Saare ja Muhu naisterahwaid,
aga muid wäljast töölisi mitte.
Meie weo woorimehed olime kõik
pallwed jo pallwega wallas ära
käinud aga meie Wallad ei taha
meie kirjasid ega palwet kuullda
aga Lätimaal tulakse õige
ja lubatakse kõi 90 rubla waewa
nägijale. Siis palume weel korrd
herra Tõnnissoni nõnna hea olla
ja meie alwast elust omas
ja meije Lugu peetud. Postimehes
mõned read kirjeltada oleme ka
walmis selle e Eest tasumaksma
Tähtwere walla weo woorimees
Eduard Kitsard. Aadres
leht" sees on; muidugi, häwib ka
teisi numbrisi. "Terwise" nummerdest olen
saanud No 1, 2, 7, 8 ja 9. "Laste lehest" No
2, 3. 4 ja 9. Seda ei awalda ma mitte, et
toimetus mulle neid, puuduwaid, uuesti
saadaks, waid et toimetus näeks, kuda
meie pool Teie wastu wõideldaks. On
põhjust arwata, et "Postimehe" tellijaid
sarnase tembuga - temast eemal hoidma
hakataks. Minu arwamine põhjeneb järg
mise nähtuse pääl: Lüganusesse asutas
kohalik köster raamatukaupluse - aga
nagu kuulsin, olla, pastor kõikide lehtede
tellimiste wastu wõtmist lubanud, Eesti Posti
isegi soowitanud - kuid "Postimeest" ei
tohi milgi tingimisel. Kohalik kaupmees
on wistist ka "baronite" mõju all, sest päris
herrat Graf Stakelberki pole kodu - ja tema
asjaajaja Baron S. on ikka niisugune
kui teisedki. Grafi herraga olen ikka
ilusti läbi saanud - kuid baroni poolt
samuti ka õpetaja - puhub natuke
Oma kohusid täidab ja wiimse
were tilkani wõitleb.
Palume teid armsad Eestimaa-
wanemad wennad ja õed, ärge
unustage siis ka meid mitte
ära, paluge Jumalad et tema-
meid aitaks.
weel soowime meie teile.
rõõmuliku Lihawõtte pühi
et need pühad teil wabaduses
mittu korda wõimsamad oleks
kui nood ennem olid
Palujad teid
Wotikwerest
Prg. Karl Mark
Tartust
63 4
22. JAN 1916
Wäga austatud "Postimehe" toimetusele.
Sõja algusel kutsuti minu mees -
Mehikooma kooliõpetaja Paul Zirnask-
lipu alla. Meeksi walla naiste hoole-
kande komitee poolt määrati minule
ja mu wäiksele pojale kroonu
abiraha 8 rub. 8. kop. kuuks, mida kuni
6 ktobri kuuni 1915 a. kätte olin saanud.
5. jaanuaril 1916 a. anti naistele jälle
Meeksiwalla walitsus poolt kroonu abiraha,
aga mind jäeti ilma abi rahata,
põhjendates, et kooli õp. naised - millegi
sääduse põhjal - kroonu abiraha ei saa,
sest kooliõpetajad saawad wallast palka.
Mispärast loeti mind siis sõja algusest
kuni 1 okt. 1915 a. kroonu abiraha saajaks
Kallis Postimees
Teie postkaarti sain kätte, wäga tänulik
imestamise wäärt, kes pidi minu pildi ära
wõtma? Mõne sõna minu elu loo kohta niikui
soowisite seda teada saada
Olen Pärnumaalt, Jäärja-Pupsi talust, Saarde
kihelkonnast pärit koolihariduse sain Jurjewis
Hugo Treffneri eragymnasiumis, peale selle
Rija-Poli technicumi juures ärapeetawatest
metsa kursustest wõtsin osa - nii siis olen siin
Bessarabias 10 a. mõisate walitseja ja
metsaülem - Hotini (Chotini) maakonnas,
need mõisad  on Austria piiril, kus sõda lahti
peases, siis elasim mitmed sugu wiletsad päewad
ladu juhatajaks ja ühtlasi ka kassapidajaks
kutsutud, kus ma praeguste teenistuses
lipniku mundrid, palk 200 rbl kuus
Meie walitsus on siin ühes würsti mõisas
ja mina olen alati Stabiga ühes.
Kui edaspidi soowite minu pilti E. M.
jaoks, siis hea meelega saan saatma
Kõige terwitamistega jäeb Auupaklikult J. Tolling
Kuni kella 9. sätendavad linnas elektri-
tuled ja selle ajani võib rahvas rahulikult
jalutada. Töötavad ka paar kinot, kuna muid
lõbukohti vähe leidub.
Suuri kauplusi on õige mitu linna jäänud.
ja võib üleüldse öelda, et äriline spekulatsion
kõvasti lööb. Äripidajateks on enamasti juudid
ja et juut äripidamist kasulikult mõistab
tarvitada, on juba küllalt tuttav asi.
Iga päev tuleb suuri sõjavägede salke linnast
läbi. Ka vangide "rühmasid" on õige tihti näha.
Vangide välispidine olek on väga haletsemisevääriline.
Üleüldne mulje, mis Diviski praegu järgi
jätab, on igatahes kurbavõitu.
Juhan Hurt, 8. nov. 1915. Divinkis.
Meie Adress.
5/I 15.
Auustatud Posti mehe toimetus!
Jõulukingitusi Tartust eila kätte saades asus soe
kodune tundmus rindu hää tahtmisega kõigi
nende kätt pigistada, ja häid pühi - uue aastaga soowida
tahtes kes endi adr. oliwad ligi saatnud ja ka neil
kes seda teinud polnud.
Wastused saawad kõik küll need - kes adr. andnud on, aga
palume Teie auust. Toimetust oma lehes lahkeste
kõigile saatjatele kes 271 polgule asju annetasiwad,
südamliku tänu 271 polgu soldatite poolt awaldada
et meie hulgast küll juba Eesti wendasid langenud
on - on järel jääjatel lootus ikkagi kindel kord
jälle terwelt kodu maale tagasi pääseda
Seniks soowime aga kõigile jõudu ja terwit, et kord
rõõmsalt kokku puutuda.
Tervitates
271 Krasnoselski
polkust
tule, kus neile vastu tuli Sauna Kärt. Punasekirju rätik
peas, pastaldes, tüügastet näoga. Kirju narmendav suurrätik
üle õlgade ja väikesed kompsukesed käes.
rääkima, tea kas kosjatee ees või? Nojah, rikas talu-
tütar ka ligidal, - ta näitas Kuusiku talu poole, - mis nüüd
veel oodata. Ilus ka kui ingel, põhjatu rikas ja veel kõrgest
koolitatud."
"Tea nüüd - naeratas Jüri sekka üht silma kinni pigistades
ja kelmikalt muheledes, - mõni kord on vaene veel ette,"
ning lükkas mütsi kuklasse ja pistis käed püksitaskusse.
"Noorehärra, see on õigus - muutis ka Kärt kohe oma
tõekspidamist, - rikkusega minnakse nii uhkeks, et
ei tunta enam kaua hääd Kärtigi." Nüüdsama tulin
Kuusikult, preili oli nii uhke, et ei rääkinud'ki minuga,
sõitis äragi kodust, selleasemel, et..."
"So, siis Lindat polegi kodus," ütles Karla vahele.
Haljala-Wanamõisas 21. IV 14.
K. A. Herra!
Teie küsimise peale Saksa kolonistide
ehk tööliste ümbruskonda asumise
kohta wõin järgmist teatada: Haljala
kihelkonna mõisates pole kusagil Saksa
töölisi; ka pole Saksa kolonistisid siin
asumas. On ainult Wanamõisa mõisas
walitseja sakslane-wäljamaalane, Saksamaa
alam, Elsassist pärit. Wanamõisa mõisa
on ta küll kusagilt teisest mõisast tulnud,
kuda aga üleüldse Baltimaile sattunud,
selle kohta ei olnud wõimalik teateid
saada. Peale selle on mõisate kontroll-
assistent keegi Rootsi alam. Ei ole ka,
niipalju kui see rahwa kõrwu on ulatanud,
mõisnikud sakslaste siia toomisega moo-
namehi ega rentnikka ähwardanud.
suurem hulg wenelased
neile peab muidugi
ümber tõlgima wene
lehte ei tule meile mitte
ühte südamliku tänu
teile ja head õnne
uues wabatuses edasi.
tööderwist meie kõigide
poold palun teid
Austantu Postimehe
toime kond minu terwitu
sed pühateks ära trüki
Terwitan kõigi sugulaisi
ja sõbru kaugeld waenu
wäljald ja ka Eesti neidu
sid et naad mulle kirjudaks
juba kolmandad üles tõusmise
pühad pean, sõja wäljal
mööda saatma ja need
pühad weel õige kaugel
Wene rewolutsiooni järele sai Wana Otepää jälle oma
endise ajaloolise nime tagasi ja endist ühendatud
Kastlatsi walda nimetatakse nüüd "Wana-Otepääks".
Saksa okupatsiooni ajal wõeti Wastse Otepää wald
Wõru maakonna külge ja sakslased nimetasid teda
lihtsalt "Odenpäh" ilma et Neu-(Wastse) ette oleks
kirjutanud. Suuri segadusi sellest ei tõusnud, sest
Wana Otepää oli Tartumaal ja sakslaste ajal
peaaegu posti talitust ei olnudki, kuid Wana-
Otepää walda kutsusid nad otsekoheses tõlkes, Alt-
Odenpäh ja mitte enam wana Balti nimetusega
Schloss - Odenpäh.
Segadused ei lõpe ka nüüd Eesti Wabariigi wa-
litsuse ajal. Õiged adressid kirjutawad üksnes
Tartu maakonna walitsuse Administratiw ja
ja Toitlus Osakond, kuna teised ameti asutu-
sed Wastse Otepää walda "Uue Otepääks" on
hakkanud nimetama. Iseäranis sõjawäe walit-
suse- ja Kohtuministeeriumi ameti asutused, na-
gu kohtu uurijad, tarwitawad selle walla nime-
tust Kord "Uue-Otepää", Kord lihtsalt "Otepää",
mis kirjade rutulist täitmist wiiwitab, sest
et Wana Otepääst nad siia edasi saadetakse.
Isegi niisuguseid kirju ja teadete nõudmisi tuleb
ameti asutustelt, mis sugugi ei Wana- ega Wastse-
Otepää piirkonda ei käi, waid mõne teise Ote-
pää Kihelkonna walla alla kuuluwad. Nähta-
waste on siin Kihelkonna nimetus "Otepää"
segaduse sünnitaja.
sest et Narwa sellest midagi kuulda ei olnud.
ammu.
Alles pärast oma kirja ärasaatmist "Päewalehele",
kuulsin ühe oma Tartupoolse tuttawa käest, et b.
asutamist "sunnitawat" wäljast peale. See pani
mind imestama, aga ma aimasin sarnase wedru
wärki kohe ära. Pärisin pikemalt tuttawa käest järele,
tema ei teadnud, kahjuks, midagi enam pikemalt
ütelda. Nüüd näen Tallinna kirjast, et seal b. asu-
tamise üle 2-3 koosolekut on olnud, kus wäike
wähemus asutamise poolt, suur enamus wastu on
olnud. Kirjas tähendatakse, et "esimine otsus 17 ja
t 12 (wist 17 märtsil ja 12 apr. ) ei meeldinud Tonissonile
seletati, et hääletajate jõudude wahekord healetajate
seljataga teistsuguse on. Eila läks asi weel mõju-
wamalt: suur osa awaldasid alguses kohe protesti, et
asi niisugusel wiisil üleswõetud ja teine koosolek
üleüldse kokku kutsutud ning lahkusiwad koosolekult.
jääjatest oli poolt 2, wastu 12" jne. Nüüd kerki-
Sõja-waljal
oktobril 12 Aastal 1916
Saadud 20 OKT.1916
Kõrgest Austadud
Postimehe lehe toimentus
Meije eestlased kes oleme teist
korta. Söja-wäljal isamaad
kaitsmas
Palume teid ed wõtasi meije
nimesid Postimeeste ja Eluse
üles panna järgimestes ridades
Soome ihu-kaitse-wäe kaarti
polgust terwitawad eestlased
kodumaalisi kõiki sõbru ja sugulaesi
tutawid ja ise äranis eesti
neiusid lahkeste ja palume
kodumaalisi kirja teel ka meid
Tegevas sõjaväes
Palun, wabandage mind, et
ma nende kirja-ridadega Teid
tülitama julgen tulla, kuid
siin, - kaunilt kodumaalt
kaugel kaitsekraavis, kus
ükski hääl meile meie armsat
isamaad meelde ei tuleta, on
meie elu nende aastate jooksul,
mis kui vihaselt vahutavad
mere-lained meie elu-laevast
mööda woolavad, - siin juba
igavaks läinud ja sellepärast
soovime meie, kui Teie seda
24.12.15 1. JAN.1916 79/158
Kas neiu musu?
Raskest sõjateekonnast wäsinult
wiibin oma kaaswõitlejaga
ühes kehwas Russinide majas,
wäerinnal Austerlaste wastu.
Tuas on liig mustus ja korratu
elukord walitsemas.
Seina ääres olewa, kolmejal-
gse pengi peale lamama
jäädes, wõttis uni oma
sülle ja ma uinusin ma-
gama. Pea kuulen läbi
une, et keegi otse kui
musutaks mind, aga et
uni sellkorral palju magu-
sam, kui musu, näitas
olema, jäin endiselt
puhkama. Kui see nü-
üd teist ja kolmat kord
Saadud: 24 OKT.1916
Wäga austatud
"Postimehe" toimendus!
Palume Teie wäga
austatud lehes, meie
järgmiste haigete sõja-
meeste terwitustele ruu-
mi lubada. Ja palume
meie terwitusi kohe awaldada.
Terwitame kõigi sugulasi
18. Mai 1914
29 27
"Post." toimetus!
Teie järele küsimise peale on mul
au teatada, et Kärgus Saksa kolo-
nistisid ja põllutöölisi mitte ei ole olnud
ja nende siiatoomise kawatsustest ka
midagi kuulda ei ole.
Kärgus, 12. mail 1914.
M. Baugus,
Kirjutatud 29 Jaanuaril 1917
Auustatud "Postimeehe"
tallitus. Palume Teid
ridasid selles
lehes "Postimees" ilmutada
lasta. Eesti Rahva Museum
Wiktor Kööni Kawildast
Rudolf Surwa " "
Palume sügawast südamest
Saadud: 15 FEB.1917
Meie aatress
Kalitsiast.
Tervitame wanemaid, sõpru,
tutawaid ja isiääranis "Eesti
neidusid".
Rudolf Surwa """
Auustadud Postimehe
Toimetus.
Kaardiwäe ulani
polgust. Täname
Teid Teie lahkuse eest.
et meile siia waenu-
wäljale oma auuwäärt
lehte saadate, mis meid
wäga rõemustab ja
meile nii mõnegi tunni
ülirõemsaks teeb
polgus kõige
Eestlasti nimel,
H. Loit.
19 1/29 16
Ma imestan et niisuguseid lollisi inspektorisi on olemas
kes Moskwaga kodumaa tundmist pääle käsewad hakata
See ei ole kas sugugi koolis käinud ehk ajab lihtsalt
joonni jutu. Harjukesed wõiwad ju kõneleda, kui nad
tahawad.... Juhatage niisugune insp. minu juurde,
ja ehk ma küll kaswatuskodust ei ole õppinud, siisgi
wõin talle selgeks teha, et ligidalt kauge-
male minnakse - olgu ta kodumaa ehk
mitte, elagu ta Moskwas ehk Peterburis-
wõi Eestimaal - oma ümbrus on maadeteaduse
algus. Mis ta ei tunne ja aru ei saa, mis
sellest õppida. See on tühi wabandus, et inspektorid
seda keelawad. Nad ise, need samad, kes ajalehtedes
jorawad, et raske ja raske tükiwad inspektoritele
- - ma ei taha ütelda. Ma olen kursustel olles ja
ka mujal seda näinud. Sääl kiidetakse suure
suuga järele: See on õige! Wõib küll! Esimesel talwel juba
wõib kõik wene keeles õpetada - kes aga mõistab!!
Mind naeriti kord kursusel, et ma Schatalowi
mõtetele wastu rääkisin, nii hästi nagu ma seda
Wene keeles mõistsin. Werna ja werna, eta
werna! Kiideti iga Schatalowi juttu. Ühed
oliwad nii auuahned, et nad oma pingi
tagast ette tõiwad, kus nad harjakeste
Sellepärast palume kõiki adres Kalendrite kirjasta
jaid waldade nimekirja Wastse Otepää (mitte Uue-
Otepää) üles wõtta.
Tuleb tähendada, et Wastse Otepää terwes Eesti
riigis wast kõige iseäralikum wald on. Maalaiuse poolest
on ta pöial pois teiste hulgas. Kõigest 2220 tiinu
on ta suur, mille hulgas üle 200 tiinu kõlbmata
sammal sood, mida tulewikus wast riigi tehnika ja
selle kohaste eri teadlaste kaasabil tulutoowaks
maaks ümbermuuta saab. Põllumaa wiljakusega
ei aja meie uhkust. Tartu linna ligikond, niisama
ka kuulus Mulgimaa on uhked oma lokkawate wilja
wäljade üle, saawad arutihti odrast ja rukist 15-
25 seemet, kuna meie 4-7 seemnega täieste rahul
oleme ja alles siis nurinat kuulukse, kui põld
ainult paar seemest ehk alla selle on annud.
Kaubandust ega tööstust sõna tõsises mõttes
meil ei ole olemas ei ole. Nende edenemist takistab
peaasjalikult meie walla halb geograafialine seis.
Jõgesid ja järwed meil ei ole, raudtee jaamad 25-30
wersta kaugel ja sarnane weoteede puudus ei lase
tööstusel ega kaubandusel arenema hakatagi. Nende
tööstuse alade keskkohaks on ja jääb meie pealinn
Nuustaku, selle peale waatamata, et temagi oma geo-
graafialise seisu poolest sellel alal uhke olla ei saa.-
Teised Eesti wallad on kuulsad oma mõisate poolest.
Mõnes on neid koguni poole tosina ümber. Olgu küll, et
tähendatud waldade rahwas omal ajal paruni piitsa ja
kiltri keppi maitsta said, kuid nüüd - Eesti Wabariigi
walitsuse ajal - Kus suurmaa pidamist likwideerima haka-
takse, wõiwad maata perekonnad mõisa põldude poole
töödega elu edasi viia.
Ülejäänud eeskava osa sisaldas mitmesuguste
kirjanikkude luuletusi. Neid kandsid ette küll
kirjanikud ise, küll näitlejad Mirdsa Schmitchen
ja Emilia Viestur. Esinesid küll vanemad kirja-
nikud, nagu Rainis, Aspasia, Austrin, küll
ka kõige nooremad, nagu Aida Needra, Ellen
Sahlite, J. Kahrklin. Nagu näha puudub läti
kirjanikkude vanema, kesk- ja noorema põlve
vahel see vahe, mis meil kunstlikult tekkinud.
83 99
K. A. Postimehe tallitus!
Palume teid lehe järgmiste
ridadesse need terwitused ära
mahutada.
!!!Terwitame sõja wäljalt!!!
kõiki oma kodu rahwast
Wanemaid wenndagi õdesi
Sõppru ja kõiki Eesti neidusi
ja palume kellel waest aega
üle trehwab jääma siis
mõne oma kirjaga meid
rõõmustada.
(Terwitajade nimed järgmise
lehe külle peal)
10 -
"Ei ole! Näib, et sa siiski oled. Ptui, kurat!
Säärast lollust peaksime meie vahtima! Edasi!“
Potrjonkov oli juba tublisti väsinud. Igast kõrt-
sist oli ta tilgakese suhu saanud, igast salaviina-
putkast natukene maitsenud ja nüüd ei taht-
nud ta enam hästi jalgadel püsida.
"Hoi, ho, hoi, ho", naeris ta jämeda, piksena põri-
seva häälega. "Vintis?... Purjus?... Hoi, ho, hoi,
ho... Ei ole vintis, ei oli ka purjus!... Mis te sõge-
dad mõtlete?... Ei ole sugugi purjus!“
Ise aga tuikus ja rabas kiiresti kellegil
külapoisil käissest, et mitte kraavi lennata.
Oi papakene," tõreles keegi, "mine nüüd
juba laudile puhkama. Ei sinu jalad enam
laadatänavat tallata jaksa."
"Haa!" müristas Potrjonkov. "Või juba joo-
dikuks ristitakse mind! Või juba tahetakse mind
laudile riputada. Haa! Närukaelad, sindrid, vilet-
sad! Mina olin esimene laadal ja mina ka vii-
masena siit lahkun. Tapke või maha mind, aga
ridega. Pidaga seda meeles, tõprad!"
Aga mis seal riielda vanamehega. Võeti tal
ilusasti käealt ja viidi, edasi olgugi, et tal põl-
vad üleliiga nõtkusid ja jalad tahtmatult kamariks-
kit tantsisid. Et aga Potrjonkov raskes viina-
umastuses end joobunult vedada laskis ise
vahetevahel norises ja norskas ei olnud kedagi,
kes kampas kisa oleks teinud. Ja nii tuligi salk-
kond südalaadale tagasi, vaikselt, nagu kaotatud la-
hingust, pääd longus ja huuled ripakil. Taaruti
nii siin, taaruti seal ja lasti vahetevahel väsinuid
ja joobnuid rahvasekka kaduda. Ja keegi ei märga-
nud, kui Potrjonkovki kivimüürile vajus ja magu-
sasse unne jäi.
olime kohe, jorisesime laulu,
Kui aga mõni saksa
poolt kingitus lähedal
lõhkes, segas natukene,
teine päew oleme taga pool
(reserwis) ennem olime külas
Küünides, nüd aga läksid
ilmad külmaks, tegime
maa sisse koopad, ahjud
sisse on soojem
Terwis on päris tubli alles
meele olu on wahel räbal
saab palju wiletsaid päiwi
näha, ja läheb hirmus
pikale ei paistagi weel lõppu
Teile ja teie omakstele
Head uut aastad soowides
Julius Wiitmann
Sõja wäljal L. linna juures 23. märtsil
Wäga Auustatud "Postimehe
Palume Teid lahkesti meie sõja meeste kirjale
ruumi lubada.
Ilus Heina kuu päew. Rahus teeb Eesti põllu
mees oma nurme peal tööd. Aasta on ikaldand
ega tasu põllu mehe waewa mite nii kui
läinud aasta. Aga Eesti põllu mehel on ju
taga wara ja nälg ei ole karta ja sellepärast
ei olegi ta meel nii rusutud, ta teab et
ta omaga läbi saab. Aga sell ilusal päewal
on äikese pilw ülesse tõusnud, ja enne
kui keegi teda aimab lööb juba wälk ja
tuli on üle maa lahti. Keiser kutsub noored
mehed lipu alla. "Sõda" meie ajaloolise waenlase
wastu on alganud. Uuesti tahab Sakslane
orja ja piina põlwe uuendada. Tuhanded noo-
red mehed jätawad oma nutwaid sini
silmalisi neiukesi Jumalaga. Ära nuta
mu kallis see ei wõi teisiti olla. mäletad
Vaimulikke laule lauldes kirikust leerimaija
läinud, näinud kaks leeripoissi, kuis L. poja
poeg kirikust välja tulnud ja mõttes leerilastele
järele vaadanud. See lugu paistab küll kahtla-
sena, nii, et isegi Landesen seda ei olevat usku-
nud. Kuid et just kaks inimest seda nägid
siis ei saa seda ka päriselt ümber valeks tunnistada
juhtumist
Üks köster jutustas, et ta kord Suurel-
Reedel kirikus pastori sõnu kuulanud ja kahtle-
ma hakanud usus. Ta kuulanud õpetaja sele-
tusi ja jõudnud viimaks otsusele, et kogu
see usk on vale. Ka koduteel mõtelnud ta
veel selle üle järele. Korraga tõstnud ta mingi
mürina pääle silmad üles. Olnud parajasti
õhtueelne ilm ja pilved keeranud kui tules.
Seal hargnenud üks pilveserv ja köster näi-
nud, kuis Jumal pilve pääl istunud ja
Kristusele näidates öelnud:
Sina jumalasalgaja! Vaata Kristus,
elava Jumala poeg on siin."
Seepeale kadunud nägemus kui välk.
Kui nüüd kirjeldatud juhtumisi
kuidagi ümber lükata võiks, kuid seda
peame ikka tunnistama, et mingisugused sala-
duslikud jõud tegevuseks on, mida veel tea-
dus lahendada ei suuda.
oli mõni aatress neitudeld kellega
wõib kirja wahetuses astuta ja kes
oli selle weikese kingiteere lahke
käega saatnud. suur tänu kõikitele
lahketele annetajatele kes meie peale
meie raskustes on mõtlelnud, tuhad
Tänu meie poold sulle kotumaa
et meile ka nii lahke ja armsa
Jõulu walmistasite meie ei wäri
iialegi ära raskustes mis kanda
on ja ei tütine iialeki ära wõitlus-
tes waenlase wastu sinu eest kallis
kotupind, see kõik annab uut jõudu
wõitlustes kuni täielikuni wõetuni.
Meie tunneme sinu soojaid sütame
löökisi kallis kotumaa tunneme ka
sinu sõnu mis sina meile üttelta
tahad: meie oleme walmis weel
wõitlema sinu eest kaua kaua...
a. Waher Ottoepääst
Tartu maald.
- 15 -
peseme puhtaks ning paneme talle uue ham-
me ja hääd riided selga.
Biern. Mis nüüd? Aega küllalt!
Lipst. Parem juba nüüd. Siis on voodis avaram
otsida. Hakkame aga külge ja kanname ta
kööki! (Andi ja Biern kannavad laipa, Lipst
jääb taha.)
Biern (Lipstile). Kuhu sa jääd? Tule aga ühes!
Muidu võid üksi kõik raha ära võtta.
Lipst (tulles). Mine ju, mine! Tõstame kõik kor-
raga.
Andi. Vaene isakene! vaene isakene! (Kannavad
laipa kööki; läbi ukse prao on näha, kuis nad
tõstangu maha panevad. Mõlemad vennad rutta-
vad tagasi tuppa, kuna Andi kööki jääb.)
Kolmas etendus
Biern ja Lipst.
Biern (kööki tagasi kõneledes). Nii! Pese nüüd sina,
Andi, meie armsat isa! Sa oled noorem ja
sarnase tööga harjunud. Pese ta hästi puhtaks
47 44
Saadud: 1 APR.1915
Terwitused sõõja wäljald
kodu maale Awinurme
walla liige Johannes Ambos
Palun ausad lehe toimetusd
järmistel riitatel ruumi lubada
kahesa kuud on juba täis kui
mina ilusal Juuli kuul
palju tuhad terwid soowin ma
kõigile sugulastele ja tutwatele
ja niimelt eesti neidutele ja
ma soowisin kellel wõimalik on
minuga kirjate wahetusd teha
minu aedres on järmine
Suurt, wäga suurt ettewaatust on tarwis. Kui wäline sund-
mus (sundimine) on, siis peab asja kiiresti ajama,
aga suure ettewaatusega, kuigi see ettewaatus peaks
pikale wenima, sest nii suuri asju ei saa äralaasta-
tud rahwa elu-küsimuses üle öö otsutada.
Ma saadaksin oma "Päewalehe" kirja Teile näha,
aga toimetus ei ole teda tagasi saatnud, ehk kül pa-
lusin siis teda tagasi saata, kui ta awaldamise
alla ei lähe. Kui ma asjast ligemaid teateid saak-
sin, siis ehk leiaksin kompromissi, nüüd aga, nende
teadmiste põhjal, mis mul olemas, olen ma ettewõtte
wastu, sest ma loen teda eestlastele ja riigile täiesti
Sellegi juures weel halva maitsega, kuna ta tagajärg
wäga halb wõib olla.
Mis Teie senini sõja asjus rahwa ja riigi tuluks olete
teinud, nagu "P" lugenud ja muidu kuulnud, see on mind
alati suure rõõmuga täitnud. Soowin Teile kõige pare-
Wäga Austatud 1915
Palun teid oma Auwärt
lehtetes Järgmiste ridadele
lahkeste ruumi lubada
ja ära trükida
Krasnoje selost lahkudes
Ja sõja wäljale minnes jätame
Kõiki sugulaisi sõpru ja
tutawaid jumalaga.
J. Waldman - Waimaswerest
R. Kanson - Jõgewalt
Aug. Wunk - Lajuselt
A. Kaasik Awinurmest
Kirjutand J Hallik L Tähkweres
Nõukogu liikmete arw määratakse 15 pääle. Linnade suurust silmas-
pidades saawad Tallinn ja Tartu kumbgi 3, Pärnu 2, Wõru, Wiljandi
Wiljandi 2, Wõru, 1, Rakwere 1, Baltiski 1, Põltsamaa ühes Jõgewaga 1
ja Nuustaku 1 esitaja nõukogusse. Hääletamisel saawad Tallin-
na esitajateks: Aleksander Tõnisson (Harju uul 44), Eduard Taska
(Kunsttööst. Kool Tartu maantee 11) ja Willem Kesker (Kotzebu uul. 2)
Tartust: Heinrich Weski (Kiwi uul. 75), Oskar Zimmermann (Riia uul. 103)
August Sternfeldt (adr. Tallinn Tatarski 9)
Pärnust: Heinrich Huik (Aleksandri uul. 2) ja Jüri Laurits (Rääma uul. 15)
Wiljandist: Juulius Urbel (Tallinna uul. 9) ja Jaan Org (Lossi uul. 8)
Rakwerest: A. Johannow (Waksali uul. 13)
Wõrust: Juulius Piirand (Tartu uul. 25)
Baltiskist: Mart Toomasberg (Jüri uul. 110)
Põltsamaalt: Jüri Sinka
Nuustakult: Karl Eisenschmidt (Wastse Otepää wallamaja)
Nendest kesknõukogu liikmetest walitakse juhatus,
kes alaliselt Tallinnas asub ja Wabariigi walitusega ühes koos neid
Küsimusi peawad lahendama, mis Kongress otsuseks teinud. Täht-
samate küsimuste lahendamiste puhul kutsutakse terwe nõukogu
pealinna kokku. -
Juhatuse Koosseis: esimees A. Tõnisson.
abiesimees W. Kesker
Sekretär E. Taska
Liikmed: A. Sternfeldt ja O. Zimmermann.
Kõiki Eesti Wabariigi käsitöö ja tööstuse ettewõtjaid palutakse
kongressi nimel organiseerimise ja teistes käsitöösse ja töös-
tusesse puutuwates küsimustes mainitud kesknõukogu
liikmete poole pöörda.
Kongressi sekretär. K. Eisenschmidt.
Tegavas sõjaväes 21" ok. 1916.
Saadud 24 OKT.1916
W. A.
Postimehe" toimetus!
Palume nii lahked olla ja neile
all pool järgnevatele ridadele
Teie auustadud lehes ruumi
lubada.
"Tegevast sõjaväest tervitame
kõikki kodumaalasi, sõpru
sugulasi ja neiusid,- palu-
me kirja vahetust.
Gustav Weiding
Jaan Leitman
Ernst Reinap.
Oswald Anni
Konstantin Kallisma
aadres:
Kui Sõjawäljalt
31 mail andi meile käsg poola-külase
puhgusele minna ja esimesel juunil
tulime poolagülase mis 5 wersda
lahingu liinist eemal oli ja siis olime
10 päewa pola külas aga 10 junil
anti käsg jälle et õhtas walmis
seadi ja läheme jälle esimesde
liini tagasi oli kuelta et
sakslane meile peale haggap tungima
ja läksime jälle õhda esimeste
tule liinile ja siis andi käsg
Karauuli minna ja ga mina sain
ja läksime oma karauuli augudese
ja olime hommiguni ja gui hakas
walgeks minema siis tuli mull
nõu need 2 pommi saksakarauuli
augu wisada ja läksin õnne katsuma
ja roomasin kõhuli 1' rukkid mööda
kaunis lähedale umbes 35 sammu
Ja mis võime meie teha, kudas võime elada, kui ini-
mese hinged on meile lukustatud ja pimedad?
Kunstis ja luules elab inimese hinged. Saada aru
kunstist ja luulest - tähendab saada aru inimese
hingest elust. Austada kunsti ja luulet - tähendab
austada inimest, kõrgelt hinnata inimese elu,
asetada kõrgele tema hinge probleemi. Kus seisab
tehakse, sääl hinnatakse kõrgelt ka inimest ja
elu. Need ajajärgud, mil kunst ja luule puhkesid,
ja kus seda palju armastati, austati ja tunti,
need on olnud ikka ajajärgud, kus inimese isikut
on kõrgesti austatud ja hinnatud.
Rääkides kunstist ei ole ma senini tarvitanud
sõna esteetiline, esteetiline nauding. Tõsi: esteetiline
nauding on seotud kunstiliste elamustega, kuid
tema seda vaid saadab, on tema akompaniment.
Tähtsaim on siin - hingeline elamus, mille läbi meile
elu avaneb, mille kaudu saame elu juure. Esteetiline
4) Kus kohal olen mina luuletaja Kärneri juures tema
"reministsensse" laitnud?
Kas annab kõik see tunnistust ühe arvustaja
vaidlemisviisi
mittepealiskaudsusest ja suuremeelsusest?