Rahvusarhiiv/et_handwriting_recognition huggingface dataset:
kust 1905 aastal Toom-Vaestekooli üle läksin. Sealt
lahkusin 1908 aastal ja sõitsin Krimmi poolsaarele
Evpatoria linna, kus ma ühte muusikariistade ärisse
teenistusse astusin. Sealt lahkusin 1910 aastal ja
sõitsin Tallinna tagasi. Siis olin üle kahe aasta
merel laevade peal madrusena sõitnud. 1916 aastal
võeti mind Vene sõjaväke teenima ja määrati 288da
tagavara jalaväe polku. 1917 aastal kui Eesti rahvus polkusi
asutama hakati, tulin Ise Eesti polku üle, kus viibisin
1918 aastani kuni sakslased polgu laiali saatsid.
12 novembril 1918 aastal astusin vabatahtlikuna I Eesti
Ratsa polgu kuulipildujate komandose. Selsamal kuul
sõitsin komandoga Narva väerinnale, kus viibisin kõige
taganemise ja pealetungi aja kuni Narva äravõtmiseni.
Narvast saadeti komando Tallinna ennast täiendama
Tallinna jõudes, läksin veebruarikuu alguses 1919 aastal
I soomusrongi II kuulipildujate komandose üle, kus teenisin
kuni 1920 a. aprillikuuni, kus mind sõjaväe teenistusest
vabastati. 1920 a. juuni kuul astusin Joh. Pitka & Pojad'e
laevasõidu äriosa teenistusse, kust 1923 aastal lahkusin
Praegult teenin Speditsiooni H. Tiido v Ko juures
volinikuna, Tallinna tolli ametis.
Tapal, 26 VI 1927 a. E.Ermates
irm silmis ilmuma kuid puudus polgu ülem Jonson
kahju lõppmatu kahju asus rindu kadund surnud langend
puudu jäi 3ta Eskad. ülem Holberg langes
koondusid õredad read kuid puudus polgu ülem keegi ei tea
keegi pole näind jõutsime küüti hobuste juurde küüdi mehed
täis surma hirmu jah nüüd on ka meie ots ei aidand
trööst ega julgestus kui ime läbi ilmus ka meie polgu
ülem täies elusuuruses ilma wigata murtud kahwatuna
närwiline asusime kodu teele enne olli igal Reel 5-6 meest
nüüd olli 3-4 neli meest puudus üle saja mehe walus
raske nuttu krambid tullid kurku ja nutta ei saand kahju
olli seltsimeestest naad ei olnd küll minu isilik sõprad
kuid siiski kaaswõitlejad Hiljem selgus miks meie sapöörid
ollid tegu wõimetud Naad ollid küll Raudee ära mineerind
kui puudus tuli millega oleks süüte nöörid süttitand
nad said küll kuulu järele karistada ohwitser reameheks
ja nii edasi kuid meie ohwrid ollid suured, ollime
peale weel umbes kaks nädalad Auwere külas paigal
siis algas tilkus enamaste iga päew mõni meie kaudunud
seltsimees silmapiirile kes olli end külas metsas küünis
warjand kes olli wangi sattund ja uuesti meie wastu
saatetud lipnik Oraw olli isegi punaste Batareis meie
wäe osi pommitand esimesel wõimalusel põgenes siis se
selgus et ei wasta tõele et punased lõikawad walgel
seljast rihmu naelutawad pagunid ühele kinni murrawad
luid ja kõik sugu irmsaid metsikuid tegusi sääresed
keele lõikamise juttud olli lendu lastud meie ohwitserite
poolt et oida üle minnekud ja wangi andmast siis
parem juba surra kui end laska metsikul tükites
lõigata Märtsi umbes 17ta kuu päewa umbes 1919 lasksima
end jälle täis warustusega Rongile kuula olli et sõit
läheb wõru wäerinnele mis hiljem osutus õigeks
tele Tapa Tartu Wõrru Wõrus ei peatund sealt asusime
kohe teele Haanja munamäe suunas kus enne meil wäiksed
Oh armas peigmees mõtle
Mis oled teinud sa
Miks wõtsin ma sind usku
Ja antsin südant sull.
Ma olin noor ja rumal
Ei mõistnud mõtelda
Et taewas üksi suur Jumal
Saab mind ka nuhtlema
See kes siin minu sülles
See magab rahuga
Ta on mu õnn ja lootus
Keda sülles kannan ma.
Oh armsad õed kuulge
Ja wõtke õpetust
Ja ärge nõutke seda
Mis taob teil kurwastust.
Ta esite on kange
Ja magus pealegi;
Kui pattu tegu tehtud,
Ei wõi siis parata.
Tartus 16 VIII _ 19.
Tere, aus inimene!
Nagu näed wiibin Taaralinnas, kuigi
ainult lühikest aega.
Kust aga saaks seda tunda et Taaras?
Nii peenikesed on kõik inimesed, mi-
dagi wana, enneaegset - ainult Toome
peal wana warem tuletab meele et ka
sellel pesal kord tähtis minewik
Elan praegu wenna pool perekonna liik-
meid siin on: wennanaene, weike tütar,
vennanaese ema, mina ja tüdruk ja
lapsehoidja. Üks ei mõista eestikeelt
ei tahetud wälja lasta ei aidanud
muud kui lässin sõja ministri palwele
ja hra sõja ministri käsul alles lasti
kompaniist wälja.
Määrati Soomusauto Estonia
pääle mind wanemaks kuulipilduriks ja
ka kuulipilduja instruktoriks
Wabadus sõjas wõtsin järgmistest
lahingutest osa. Walgast Koiküla
poole kuni Koiküla mõisani ja
säält paremale poole edasi 4 lahingus
Heinaste lahingust tisandina
pääle selle kitsaroopalisel soomusrongil
Nr 2 Hoppa jaama Marienburgi juures
Soomusautoga Landesweri wastus
Paremal pool Wõnnud wana Riia maan-
teel ja edasi.
Siis Narwa all wenemaal kõik
lahingud kunni waherahuni
wabadus sõjast üles näidanud teenete
eest on annetatud wabriigi walitsuse
poolt Narwast talu tasuta maad
Mida ka wälja wõtsin ja 1924 a
edasi antsin majanduslistel põh-
justel. 1924 ja 1925 ja 26 aastal pidasin
wõõra isa talu Lehtse wallas Näo külas
mida ka tänawu kewade edasi antsin
Kewade omasin teedemisteeriumist antu
juhi kutse mis ametid pidasin ja
edasi pean. nüüd kui siit jälle vabanen
Kaitseliidus olen ka üle kahe
aasta rühma päälikuna teeninud
ja seisan praegu sääl nimekirjas.
Omale seisu koha. Nüid algas
wastastikune tule andmine mis umbes
pool tundi kestas. ehk küll juba kaunis
külm sügisene õhk wäljas oli läksiwad
meie püssid siiski nii tuliseks et palja
käega puutuda ei wõinud. Punastel
oliwad tugewad kaewikud, nii et
meie neid wälja ei saanud, ja pidime
nii sama tagasi tulema, meil ka see
kord kautusi ei olnud. Kodu poole
tagasi minnes mõtles iga mees et nüid
söön kõhu täis ja puhkan wäsimuse
wälja, wihma enam ei sadanud
üks sõna lausumata kodu poole.
kiirendatud sammudega sammusid iga
Aga kohale jõudes ei olnud ikagi
midagi söögi poolist kohale jõudnud.
Poiste hulkas töusis pikse pilw ika
kõrgemale, ja wiimaks müristab juba
kaunis kõwasti, Pandi küsimused ette
Miks pärast toodi meid sia
tiblade muale nälgima?
Eks meie oma maal olnud leiba küll.
Nurinaga panime puhkama.
18-X-19 aast.
Suureparaline homik; sinetaw taewas
suurepäraliste pilwe tombikestega kaetud kui
mõni teatri wahe riie. Üles tõustes, on iga inimesele
mooduks homikul oma palet puhtaks pesta
aga meil seda ei olnud, pesemise abinõud puutusid
sellepärast liiguwad mehed kui neegri tõugu rahwas
üks teise wasta, küsides mis täna homikul sööma
peab? Roodu ülem tuleb sisse, mehed kohe tuhande
nõudmisega wasta, sest köht oli juba kaunis kibe. roodu
ülem andis luba külasse otsima minna miss keegi kätte
saab. Poisid läksiwad, aga mis sa wõttad räbalast
wene külast. Tagasi tulles külast oli mõnel õnn olnud
mõni kümmend kartuhlist saada, teisel paar mädanenud
kaalikast kaenlas. Kolmas on isega kukke kusakilt kinni
püidnud, said need ära küpsetatud. Kui kirjad loomad
Ta wöidab sinu südant
Ei leia rahu sa
Mis tehtud on ja mööda
Ei aita nutmine
N30. Walelik noormees
Nüüd lilled öitswad aasa peal
Sell lokel lehe kuul
Ja puude otsas köikutes
Ja laulab linnu suu.
Üks lilleke on närtsinud
Mis õitses kenaste
Üks laulu lind on waikinud
Mis laulis kenaste.
Oh kewade miks petsid sa
Ned lilled õitsema
Ja läksid mööda ruttuga
Nüüd peawad nartsima
Nüüd närtsinud üks neiuke
Sell elu kewadel
Et Teie tähed "V. A." "väga
armsaks" üle olete viinud,
siis jäevad, nad ka minu
poolt selleks tähenduseks.
Uinuge magusasti ja
näege armsaid unenägusi,
Õrnalt Teie kätt pigista-
Teie Õie
Poliitiline meelolu Ingerimaal 1918 aastal
Naroova wallas (Kusemkino, vallamaja asukoht)
1918 aastal Narva jõe tagune maala kunni Luuga jõeni
kuulus n.n. "neutralmaana" N. Vene ja Saksa okkupat-
sioni valitsuste kokkulepe alusel
"Neutraalmaal" valitses N. Vene valitsus süsteem n.n.
ja administratiiv asjade ajamise juhatusi saadi Jam-
burgi sovjet'ilt, kuid neid juhiseid koha peal ei täi-
detud. "Külavaeste komitee" võim oli ainult paberline,
talupidajad ajasida enda asju "neutraal maal"
oma äranägemise järele. "Külavaeste komitee" paberisi
ja lubasi vajati ainult siis kui oli loota ja teada,
et Jamburgis jagatakse mingisugusi tarbeaineid ehk
"spekulatsioni otstarbel" oli vajadus Peterburgi sõita.
"Külavaeste komitee" tegelased ei wõtnud enda üles-
Ka mina olen pildil nii
tõsine, nagu ma seda harili-
kult ainult harwa olen.
Eila oli laupäew, ja mina
käisin pidul, mida Poeglaste
Gümnasiumi vanemate klasside
õppurid toime panid. Pidu oli
väga suurepäraline, algus oli
õhtu kell 8 ja lõpp täna
hommiku kell 4. Pidu oli
kinnine ja kutsetega, sellepä-
rast oli ka seltskond viisakas.
Tulin hommikul pidult, maga-
sin ka mõni tund peale seda
väsimust, ja nüüd õhtul
kirjutan kohe Teie kirja peale
vastuse.
raha wälja anda omast wäikesest sissetulekust
Palun sellepärast kui seda pole wõimalik
mulle tasuta saata, siis wõimalikult hinna-
alandusega. Wabadussõda on olnud mu elus
ilusam aeg. Sellepärast tahaksin nii wäga
ka neid mälestusi elustada, omades suurteose-
"Wabadussõja ajalugu"
Teie lahke wastutuleku peale lootma
jäädes,
Tartus, Soola tän. 30-1
Artur Kerm.
küljest: Rossoni põhjapoolsest
kaldal olevast metsast.
Kummagis kohas oli tal
üks kuulipilduja.
Televahetus kestis kogu
päeva. Punasid jätsid
mõnikümmend surnut
maha, kuid passisid ikke
metsas mõlemal kohal
Nende batarei pommitas
küla meie oma andis
Arssia poolset ahelikku
Vahete vahel pommitas
ka meie laevastik
Kusemkinot, Ropschat ja
pärast Arssiat ning sellest
hästi tabades. Kella
15 paiku löödi 3 rood
Feodorovka poole tagasi
Mind saadeti 10 mehe
ja automaadiga 3 roodu
tulnud, teatanud, et neil seista
siin kolm roodu, kaks meie wastu,
üks batarei kaitseks. 10 meest sõitsid
täna отпускъ´i. 3 kuud täis lii-
nil olla. Imelik, et nii kaua inimes
sees weel hing wõib püsida?! Et, kui
hästi läheb, saab weel kord elusalt
koju. Ja - jah!
3.V.19.
Öösel kella 3 ajal ilmusid meie küüni
juurde 3 soomlast ja palusid neid
juhatada endi maksimi juurde. Läk-
sin nendega ühes kuni kaewikuteni.
Lubasin bolschewikke katsuma min-
na. Eks meie mõisa juurest jälle näh-
tud neid ja tehtud maailmatu suur
"trewooga". Näewad palju wiirastusi!
Meie разведка´, kes tagasi tuli, tõi
2 wangi. Nende jutu järele luba-
nud punased meid täna gaasi-
pommidega laskma hakata. Olla
neid nendel terwelt 180 tükki. Te-
gime kaewikud uuele positsioonile,
umbes 1/2 wersta taha poole. Liigu-
Ala külas, 13.IV.19
Wäljasõit Walgast sussiga kell 3 p.l
Jäin rongilt maha, olles Fuksi ja
Trepitsega jaamas theelaudas. Tulime
rongi seisukohale alles siis, kui see
juba eemal kaugel tossutas. Lpn
Bauert, kes Tallinna отпускъ, sõi-
tis, soowitas woorimehega Walk II
sõita. Tegime tema soowituse järele
ja jõudsime weel parajal ajal kohale
Lõbu läks maksma kõigest 10 mk.
Õhtu hilja jõudsime Mustjõe sillani,
kus k.r. soomusrong ees seisab. Siin
laadisime kraamid maha ja asu-
sime Ala küla peredesse. Omal ajal
Tallinnast puhkuselt tulles - sai siin
külas kord ööd magatud. Käisin seda
peret vaatamas. Elawad üsna ilusti
Täna esimene soe kewadine ilm, istun
kuue wäel wäljas pingil ja kirjutan.
Päris soe on kohe ja hea tundmus.
Suwel oleks siin peenikene olemine.
Jõgi on kohe küla ääres, kaldal leht-
puu mets, pered on enam - wähem
Olen omale talweks mitmeid
kohti kuulanud - saab näha
ehk lähan Tartusse, ka V-se
oleks lasteaida nüid juba
saanud, kus 180 last on. oh kui
huvitaw oleks - mõtle, kui palju
huvitawaid iseloomusid; kui
palju hingelisi kalduwuisi
oleks wõimalik nende mudi-
laste keskelt leida ...
Aga, ma ju ei saa! heina-
aeg! Ka heina on hea teha
hommikust õhtani, kuskil kau-
gel niidus ehk soos, õitsewa rohu
ja õite keskel teha surmawad
tööd - süia, puhata põlewa
päikese käes - ja õhta wä-
sinult kogu tulla ja
antkase üle sakslastele allkirja vastu. Üksikasjalist
selestust annab Teie juurde läkitatud lipnik Trei-
berg. Patül ja adjudant /allkirjad/." Viljandisse jõud-
sin 12.03.18, kus rügemendi ülemale suusõnaliselt
edasi andsin, mida olukorra ja pataljoni kohta tead-
sin ning mida pataljoni ülema käsul pidin teatama.
Polgu ülemalt sain 13.III.18 k 1645 ael vastuse
kaasa: 3da pataljoni komanderile. Sama ülema
käsu järele saab 2ne polk täielikult demobili-
seeritud. 1,3,4 polgud, suurtüki brigaad ja raba polk
formeeritakse edasi. Sellepärast käsin, kui kõik me-
hed on lahti lastud ja kraam ära antud minule
saata:
1) Täielik ohwitseride ja soldatite nimekiri päewakäsus
avaldamiseks.
2) Täielik nimekiri püsside, kuulipildujate ja kõige
kraami üle, mis saksa vägedele üle antud. Tallinnas
on sammusid astutud selleks, et ka meil polk edas-
pidi uuesti saab kokku kutsustud, sellepärast oleks vä-
ga tarwilik, et pataljoni staap peale meeste lahtilask-
mist Pärnusse jääks, muidugi kui Saksa ülemus
lubab.
Polgu uuesti kokku kutsumiseks on polgu valmis-
tus töösid teha, nagu seda näete Eesti diviisi ülema
käsukirjast (käsukirja tõin kaasa)- Esiteks on tarwis
terwes Pärnu kreisis mehed üles kirjutada diviisi üle-
ma päevakäsu järele. Seda tööd tuleb muidugi haka-
ta siis, kui saksa ülemuse käest luba saame ja
minu iseäraliku käsu järele.
Registreerimist peavad tegema vallavalitsused Teie
poolt väljasaadetud ohwitseride poolt. Kahes eksemp-
laris nimekirjad kokku seada. Peale registreeri-
mise lõppu saata minule teadus, kui polgu registree-
Kui kandjad keset aeda
Nüüd jõutsid surnuga
Ja tulid senna paika
Kus Willem hingas ka.
Seal olid paksud põesad
Ja okkas roosi puud;
Nad tõtsid ruttust mööda,
Kui hirmust aetud.
Üks sai neist kinni peetud
Kui külma käega;
Ja häkkist kinni oitud,
Nüüd ühe korraga.
Üks okka roosi põesas
Ta ümber mässinud
Just selle haua kõrwal
Kus Willem puhkas sees.
Mees suures jõus ja irmus
Ta kiskus kõwaste
Kui lahti peasis sellest
Siis läksid edasi.
vähemad talupidajad ja jõukamad kalamehed
pooldasid enamlist riigikorda väljapool
"neutraal maad", kuid "neutraal maal" ei
tohtinud mingit kindlat korda olla mis
oleks võinud aja jooksul spekulatsionile ja han-
geldamisele hädaohtlikuks saada, kolmas veel
oli popšnikude, kehvade kalameeste ja metsa-
tööliste ringkond need olid enamlise riigi-
korra sõbrad ja ootsid igapäev jõuka-
elanikkude
mate varanduste "natsionaliseerimist," kuid
neil polnud koha peal kuigi suurt kaalu
ja nende esitajad "külavaeste komiteedes -"
pisitasa nosisid neid tulusi, mida naad
jõukamatele kodanikudele, spekulantidele, üle-
piirikäijatetele dokumentide valmistamisest
hankisid. "Külavaeste komiteede" esindajail
näis soov olevat, et niisugune peremeheta
kord kaua isegi lõpmatuseni edasi kestaks.
St. Kap. Rasmessov - Liiva
Palun Teile üle antud hobust -
täkk, kimmel, 9-10-aastad wana,
2- polgu Ratsa maakuulajatte
komandosse saata.
Rekw. kom. liige-Mürk.
15 dets. 1918.
Lipniku Sturmile täitmiseks
17 XII 18
StKapt Rasmessow
Liwas
N:44 So juurde.
So juurde ilmuks iga tund,
So juurde tõmbab sala sund
So juurde kallim kaugel teel
On alati mo mõte meel.
So juurde lendas aja tiiw
Mo inge igatsusi wii
So juurde sa mo sini silm
Sää täiest paratisi ilm.
So juurde saadan tuule hool
Ma terwitusi kallike
So ligi Jumal juhtku nad
Et neid mo kallim kätte saaks
So ümber õitsku roosi puud
Ja nende lõhn sull antku suud
So südames üks ainuke
Sa oled minu armuke
Teil õnne toogu iga lind
Mis lendab kaugelt kodu maalt
Ja iga puu ka kohinast
Teil õnne soowid kostku seal.
meie lähedale. Õnneks see ei lõhkenud.
Poisid viskusid pikali ja siis hakkas
mürske sadama. Joosti laiali ja püüti
varju leida vanas savist rehes. Varsti
selle järele tabas üks mürsk rehte
ja poisid jooksid sealt jälle välja.
Pommitamine tundus kohutavana. Poisid
viimaks jooksid püsside juure. Siis hak-
kasid pommid langema elumajale, mis
oli meie korteriks.
See pommitamine õnneks ei nõud-
nud meie hulgast ühtegi ohvrit, küll
aga said kõik tunda hirmu.
Sellest päevast peale muutusid pommi-
tamised igapaevaseks asjaks ja
poisid harjusid nendega. Kord üks
meie halastajaõdedest mängis parajasti
majas klaverit, kui vaenlase
mürsk tabas maja vundamenti. Hil-
jem oli juhus, kus vaenlane väikeka-
liibrilisest suurtükist, poiste keeles "pool-
teisekopikalisest", tulistades laskis ma-
jast läbi. Ka siis ei saanud õnneks
keegi vigastada.
küla serva, kus 5r. ju
ahelikus oli. Vaenlane
jooksis jälle küla peale
tormi, kuid sai püssi
ja iseäranis ägeda kuulipild.
tulega tagasi löödud
ning põgenes  maha
jättes 46 surnut, umbes
30 raskemalt haavatut ja
20 vangi ümber. Surnute
hulgas ka 2 batalj. komissar
Saneljev, haavatutena jäid
maha 2 batalj ja 3 roodu ülem.
Kella 12 paiku läks üks
rühm 8 roodust Lpn Kalmaniga
punastele järele, keda ta
versta 3 külast eemal tabas
ja tulevahetusse astus.
koondatud, said saadetud
Koskolowa kaudu Krakolje
peale. Kell 15 hakkas
üsna osawaste: kaitsekraawi walli
sisse tuli teisa päris podinal. Õhtul
widewiku ajal jäi laskmine wait.
Nii sünnib just iga päew.
2 pühal, 21.IV.19.
"Ühistöö" (wist Walga) neiude poolt saime
iga üks wahva paki. Sõime nii, et kole.
Lasime "змей"´si enamlaste poole üles-
kutsetega. 2 lendasid õnnelikult üle jõe,
üks kukkus wette.
Mõnistes, 3 pühal, 22.IV.19
Saime käsu endid walmis panna, ar-
watawaste liigume edasi! Wõib ka
olla, et lahingusse läheme. Oleks ka
juba ülem aeg "njäm - njäm"idele pi-
sut otsi teha. Eks saame näha, mis
siis nüüd edasi tuleb? Kella 8 ajal hom.
trehwasin Saart t.r staabi ees, kes
käskis 15 minuti pärast Malewa pestaabi
ette kokku tulla. Teised liikusid um-
bes paari tunnilise seismise järel
edasi, kuna minu automaat raudtee
silla kaitseks määrati, seni kuni üks
soomusrongitest Taiwola jaamas pidi
Poska- 53 häält
N8 - Kristlik liit - E. Tannebaum, Verner- 2 häält.
N9. Vene demokraatlikud organisatsioonid - A Tsernjavski,
Sorokin - 0 häält.-
Nagu valimistest näha rõhuv enamus oli pataljonis
Eesti iseseiswuse pooldajaid, kuid ei puudunud ka neid,
kes vaatasid kahesilmaga sarmaatia lagendikkude
poole, lootes sealt endale abi, kuid missugused unis-
tused täitunud pole kuni seniajani ja loodame ka
ei täitu tulewikus.
Vaatame veel, mida räägivad seltskonna tegelased patal-
joni kohta. J. Pajo kirjutab, näit, Pärnumaa Nädalas
N15 järgmist: Olles maleva büroo laekahoidjaks oli
mul järjest kokkupuutumist ohwitseridega ja või-
malus jälgida pataljonis valitsevat korda. Alguses oli
vaimustus suur, sõdureid kogus pataljoni järjest
juurde, nõnda et raskusi tegi nende mahutamiseks
ja warustamiseks. Peeti hoolega harjutusi ja vahipostid
olid linnas väljas igal pool. Pika peale ei jäänud
enamlaste mõju ka siin tagajärjeta. Jaanuaris 1918a.
võis juba sõjaväes meeleolu langust näha, märgata, sõ-
durid kadusid üks haawal pataljonist, ilmusid suure-
mal arwul jälle pataljoni, kui mingisugust varustust
jagati jne."
Tahan siin näidata ja kindlaks teha, et see polnud
sugugi nii, sest jaanuari kuu lõpupoole, nagu näita-
vad valimised oli pataljonis umbes 700-800 meest, kelle-
dest käisid valimas 607 meest. Pataljonist lahkumist
tuli harwa ette. lahkumised võisivad olla tingitud ainult
võimaldatud puhkusest, sest paljud käisid puhkuse
järjekorras kodus, et korraldada enda asju. Oli ju
selge, et paljud puhkust polnud saanud, olles mitmel
aastal väeliinil kaugel omastest ja kodust.
Jah see küll oli kurwastus
Mis tunda sai see mees
Ta südant haawas armastus
Ta armu katlas kees
Ei saand ta rahu päewad ööd
Ta kandis mure sees
Kas reisis ta wõi tegi tööd
Ta ohkas waluga!
Oh neiuke mis olen teind
Et sa mind põlgasid
Oh oleks ma sest aru saand
Et ma nii pettetud.
Kui ilmas polekski mu käed
So külge puutunud
Ei oleks mõtted ka mo pead
Ja südand waewanud
Oh kuulge poisid ilma peal
Kes noored olete
Teid tüparlaste libe keel
Wõib petta kenaste
Bišhof soovib minuga rääkida. Viimane teatas
minule, et Liepajas on koostatud uus valitsus ja mind
on valitud ministrite presidendiks. Ministrite nime-
kirja trükitavat praegu. Vaatasin ise nimekirja läbi.
Sealt leidsin 3 täiesti tundmatud nime. Samuti
see uus kombinatsioon ei olnud sugugi kooskõlas
Tukumi ja Kemeri läbirääkimistega. Sellepärast palu-
sin nimekirja veel mitte väljakuulutada. Telegrafeerisin
Balodile ja Liibavisse, et ministrite presidendi koha
ei või ma vastu võtta ja palusin nimekirja mitte
väljakuulutada. Balodisele teatasin, et jään meie
kokkulepe juurde. Kuid siiski 27 apr. hommikul
Preekuli jaamas nägin nimekirja väljapantud
olevat.
Samal päeval tutvunesin Borkovski, Burkevi-
ei, Sleini ja mõne teise Borkovski kabineti liikmega.
Neil rääkisin oma lubadustest Tukumis ja Kemeris,
töötada baltlaste ja Ulmani lepimise kasuks. Kuid
selgus, et Borkovski kabinet on loodud ajavõitmiseks
läbirääkimistel. Sellejärele olin nõus vahetalitajaks
olla Ulmani ja Borkovski kabinetide vahel. Nõud-
sin ka, et inglise missiooni juurest, kus Ulmanis oli
peidus, võetakse ära politsei ja vabastataks Ulmani
ministre. Seda Borkovski ka lubas. Dr. M. Valteril ja
Blumbergil viisin isiklikult teadaannet nende vabas-
tamise üle kätte. Tunnistajatena palun ülekuula-
ta Dr. M. Valteri ja J. Blumbergi.
Minu vahetalitaja töö ei sündinud lätlaste ja balt-
laste vahel, vaid Ulmani ja Borkovski kabineti vahel.
Ulmaniga sain kokku küll üksinda, küll Dr Van-
kini saatel. Borkovski kabineti istungitest, mis ei
puudutanud lepingut, mina osa ei võtnud.
Nad armastuses kawalad 35
Neid aitab libe keel
Nad armu kõigil walawad
Kui oleks ainus tall.
Ja mis ta sellest kasu sai
See neiukene siis
Ta noorus on ju teiseks läind
Ja ilu kadunud
Jah ära põlga õnne sa
Mis soowitakse sull
(tust
Küll tunned pärast kurwas
Ja walad silmadelt
Nüüd armastuse pandike
On talle kingitud
Üks laps mis magab kätki ses
Nii kui ta soowis ka.
Ja neiukesed teile ma
Siin ütlen sõnakest
Te armastage kindlaste
Üht ainust peiukest.
Lõpp
Leebiku asunduses ning selle ümbruses.
Kokku põrke vaenlastega 8. Jaanuaril 1919.a
Kärstna asunduses ja selle ümbrus oli vaenlastest küll
täielikult puhastatud ning kolmas rügiment oli neid
suutund kuni Helme kantsidesse ajada, kuhu nüüd
ka meie vaenlane enese leeri ülesse seadis sest koht
Helme kantsides oli temale hästi sobiv ning pealegi
maastilistel oludel on Helme kantsid kui üks parim
kindlus lõuna-Eestis. Ja nüüd niisuguses äravõitmata
kindluses asus tugev ja määramata suur vaenlase
sõjavägi. Sarnast asjaolu arvestades oleks igal meie
kangemal sõja juhil kõiksugused lootused kadunud
aga meie osav juhataja kolonel Kubbo ei lasknud end
seega palju eksidada, vaid andis aga hoolsasti käskusi
vaenlasele läheneda, ning tema sela seal olemas olu
kibedaks teha. Ilm oli väga ilus ja selge ning ka selle
tõttu vähe külma võitu. Juba hommikul hästi varaselt
algasime sõitu Leebiku asunduse poole kuid et ka
veel Valguta ja Rannu ümbruskonda hoopis silmist
ära lasta selleks jäi üks grup Tarvastuse valvele
Walga linnawolikogu ühes linnawalitsusega maha
on pannud wolitused ja et walitud on 60 liikmeline
kogukondlik nõukogu, kelledest 11 liiget moodus-
tavad täidesaatwa komitee.
Ehk küll siseministri 20 aprilli telegrammi
järele wana wolikogu täiendatud kujul kohale
pidi jääma, kuni uute linnavalimisteni, saadi
25 aprillil siseministri abi Leontjevi telegramm
et wolikogu ametist on wallandatud ja asja-
ajamine üle tuleb anda. Samal päeval wõttis
üle linnawalitsuse ajutise täidesaatew ko-
mitee, kuhu kuulusid: W. Kischkin, K. Osolin,
J. Kriisa, A. Mõttus, A. Inn. ja U. Meer, kes üht-
lasi otsustas ewakueerimise korral Valga linna-
walitsus ülewiia Woroneshi linna.
Ajutine linnawalitsus, linnapea Kisch-
kiniga eesotsas, ei suutnud palju ära teha
ja ajas jookswaid asju. ning tegi eeltöid
uuteks linnawalimisteks. Sõjavägedega ja
pagulastega ülekuhjatud linnas oli seisukord
raske. Linnawalitsusele esitati tihti kõiksugu
wõimetuid nõudeid ja kui need täitmist ei
komiteesse kuulusid weel: J. Raamat, G. Malakowski
T. Grünberg, Siilid ja S. Jassionowski.
Kärstna asunduses ja selle ümbruses
Võitlus vaenlasega. 6. jaanuaril 1919.a.
Rahulikult möödus öö ning kätte saabus hommik aga
sell hommikul ei olnud mitte hariliku härkamist näha
sest kõik kes härkvel olid ehk ülesse härkasid valmistasid
hoolega endid väljasõiduks võitluse liinile. Kõikidelt
võis oletada rahutud olekud kas selle üle et ees seisab
raske ülesanne millega hakkama ei saa või võib olla
oli see elus viimane härkamine, igatahes võis ka veel
palju teisi arvistusi olla. Oli kõik kodused asjad ära
korraldatud ning hommiku eine võetud vaatasime
veel hoolega enne omad sõjariistad läbi ning välja
antud patroni tagavara see oli mul kallim kui veel
kodust kaasa võetud leivakott. Et meil laskemoona
liiga vähe kaasas oli siis paljud üle kuuekümne patroni
mehe peale ei tulnudki - ka mõned kes taludelt olid
patronisi saanud laenasid oma kaasvõitjale kuid
ainult raha eest. Turva Jaan oli parajasti kodus
käinud ning enesega terve tsink kasti täie kaasa
toonud. Mõni rikkam mees nagu Bucki Arnolt
Landeswehriga" sees. Teeb pisutki kuul-
sust äraunustatud kalewlaste Ma-
levale. Suurt ei pakugi huwitust
Tallinna tulek, kõik on nii was-
tumeelt; harjunud sõduritega.
14.VII.19.
Olen juba 5 päewa Kilulinnas üm-
ber hulkunud. Wisiidid on tehtud
Sassi, Nymani ja Ady pool. Wiima-
sel oli 12. sünnipäew. Nyman elab
Piirital õige lahedat elu oma noore
naisega. Eila käisime Adyga Rahu-
mäel wenna ja ema haudadel, ka
Wahari wärske küngas oli tekkinud
kalewlaste ühishaua kõrwal. - Käi-
sin end E. Reisbergi photographi äris
ülesse wõtmas. Tunahomme saan
pildid kätte. Uuri wiisin Ruubini
juurde parandada. Kirjutasin lau-
päewal H-le kirja, seni ei ole wasta-
tud. Huvitaw!
18.VII.19.
Olin eila õhtul Ady pool ja päewal
käisin Sassiga Piirital. Täna õhtul
4) võõrastel vägedel oli antud õigus niiöelda koman-
deerida välismaalasi Läti kodakondsusesse.
5) Välismaalastel oli antud võimalus vormeerida
sõjaväge, mis ei seisnud lätlaste ülemjuhatuse all.
6) Ajutine Valitsus ei olnud rahva poolt valitud.
Kui taheti Läti rahvuslist tuleviku kindlus-
tada, siis pidi püüdma ka neid vigu kõrvaldada.
Sealjuures ei tohtinud kaotada Saksamaa heataht-
likust. Üksinda toime tulla Läti tol ajal veel ei
suutnud.
Vabatahtlikudest ei olnud võimalik organiseeri-
da nii suurt sõjaväge, et see ületaks sakslaste arvu.
Sellepärast otsustasime luua teise järgu maakaitset.
Sinna võetakse vastu siis. Kodanlist elementi, peaas-
jalikult talupidajaid. Neid kavatseti koha pääl välja-
õpetada ja järk järgult tõmmata armeesse. See oli
enamlaste ja baltlaste peremeheks saamise vastu
korraldatud.
Et ühendada kõiki kodanlisi jõude, kutsus
Niedra valitsus Ulmani kaks korda koostööle. Ul-
manis ei ilmunud läbirääkimistele. Temal olid ing-
lise kindral Guffiga teine plaan.
Meie väeosad olid niivõrd väikesed, et ei suutnud
jälitada põgenevat vaenlast. 6. korpusel ei olnud lubatud
minna üle Daugava jõe. Nii tekkis enamlaste ja nende
võitjate vahel tühi ruum. Sinna tungisid eestlased
Valgast Stukmanini. Eestlased tulistasid meie pat-
rulle ja ajasid neid tagasi. Pääle selle mobiliseeri-
sid nad lätlasi, rekvireerisid ja võtsid omaks enam-
laste poolt mahajäetud asju.
Muuseas eestlased olid leidnud Vec-gulbeni
raudteejaamas umbes 1000 vagunit ja 16 vedurit.
wiima. Kui juba korralikult
laewale olin asetanud oli juba
õhtu käes: Ma läksin Kllaasi
wabrikuse et seal ööd puhata see oli
sadamast umbes 3 wersta, ja oli
kõik metsa tee, ka seal käies ei
wõinud julge olla kui kaugele
eluga peased 12 tollilised lõhkised
ümber ringi püid juurdega wälja
kiskudes; aga siiskid jõudsin õnnelikult
kohale. Wabriku hoowi peale
oli Partisanide 6 tollilised suurtükid
ülesse pandud laskis paar pauku juba
paistis punaste õhu pall ja esimene
pauk kukus kohe punaste poolt
meie patarei juurde maha ei wõinud
enam keegi senna juurde minna
ulk aega ulgusiwad pommid üle pea
nii kui põrgulised, aga wiimate
waikis see müra ja ma läksin
Kellele I jaoskonna komandandile
Kellelt Petseri maakonna
Komandandilt
No 19 "10" Mai 1919. 22 tund 20 min.
Kus Petserist. Kaart
Operativ
Brigadi ülem teatab,
et Semsky saare juure on
tulnud 5 enamlaste motor-
paati. Tehke rutuline
korraldus, et saaks wälja
pandud vahi postid ja
nimetud saare juure saata
suurem salk ja kui seisu-
koht lubab siis paatisi
mitte tagasi lasta minna
Järva-Jaanis 20 V 1940.
RK.
Vabadussõja ajaloo komitee
Saadud: "22" 05 1940
24.05.40
1-mal
Wabadus sõja mälestamise komitee!
Olen ka üks wabadus sõjast osa võtja,
Tahaks teada kuidas sünnib mälestuste ja nende
kirja panek wabadussõja tähistes.
Olen ka üks neitest kes oli wabadussõja rittades kõige.
noorem terves wabadussõja sõjawääes kellest ei ole
wist weel midagi kuuldud. Oo üsna palju
mitme sugusid mälstusi mis oeks ka kirjeldamise
wäärsed, kui peaks Teil huviolema siis
paluks kuidagi ühendusese astuda.
On aeg kus wõib weel wõidu püha numbrise
wis jouda. on ka kohane lugu olemas mis ei
Ernst Werner
OWerner
Pikk ta No 4.a.
Järva-Jaani
tel. 42.
illma
a. l. "Kerkulessi" peal 2 aastad ja sõja allgul
sõitsin Tallinna ranna kaitse "Lowiisa" peal 1 aasta
kust ka sõjawäe teenistuse astusin,
elan Saaremaal Torgu wallas Mõndu
asunduses ja olen naese mees. ja
Luteruse usuline
Tapal 21 juunil 1927. a
w. al. oh. F. Wänt.
Eloolekirjeltus
norem al. oh. johannes johannese p. Lindström
sündinud 11mal märtsil 1896a Hariu mal
Kiiu wallas sauna mehe poiana. Siis tuli mull
wanematega seltsis tallinna romata kus kus astad san
elatud sealt satsiwad wanemad mind male kurne
kus mull kuus suwed tuli käia. Koolis ei ole mina
rohkem sanud käia kui polteist talwe oleks küll tahtnud
rohkem näinud kuit wanematel ei olnud enam wõimalik
kooli satta pitin 13st astaselt minema isaga minema
metsa puid leikama ja 14st astaselt akasin isa seltsis
ehituse tööl käima kuni mailma sõiani siis 10mal aug.
1915mal asta kutsuti sõiawae teenistusese kus mind
soome sweabori krebostise surtüki wäe peale sateti
ja peale kuue kulist soomes teenimist küsisime
wabatahtlikult sõia liinile mis meil ka raborti läbi
korda läks meid oli 22 mest kümme wenelast ja,
12 estlast siis sateti meid luga linna tagawara
suretüki tiwisioni kus meil kaks nätalad tuli
hodata kuni meid wormeriti 116mase suretüki wäe
tiwisioni ia sateti twintski wäerinale kus ma olin
kaks astad jalgatega petrogradi haigemaiase läksin
kus kolm kuud tuli lamada ja sis namisist kolmeks
kuuks koiu paranduse peale lasti selest aiast peale
ei sanud ma enam wene wäke tenima
ja jäin koiu kuni esti wabatuse sõia alguni
kus ma siis soomusrongi kapten Irwe peal patareis
tenisin kuni wabatuse sõia lõpuni
Johannes Linolström
Seda rääkides jooksid tall pisara jõed
Mis kärmeste pühksid ned waikesed käed
Kui pisaraist waikis see wäätike heal
Siis wajutas pea minu rinna maal
Ta ütles siin ilmas sa oled mo arm
Ilma sinuta tappab mind igawus surm
Kui põlgad mind sina siis närtsin kui õis
Keda niitja wikat on waatamas käind
Ja armuke südamest tõutas siis
Ta armukest ühes siis endaga wiis
Oma wanemad maha jättis ta nüüd
Ja armsaga ühes siis rõõmuga läks
Et pattu küll tegi see lapsuke siis
Kuid teda ei waewand armastuse piim
Nad läksiwad surmani sõbraks nad jäid
Ned wanemad lapsi küll leinama jäid
Küll kurwastusest lähkes ka nendegi rind
Ja warsti neid kattis ka mullagi pind.
ta oma kartulite eest kunagi raha
sai, seda ma ei tea tänapäevani.
Tagasisõidul nägime kusagil teis-
pool oja sõdureid, kes hirmsasti
meenutasid punaseid. Selguski, et
need olid punased ja meie olime
peaaegu nende rinde tagalas käi-
nud kartuleid toomas. Punased meid
ei tulistanud, nähtavasti pidasid
omadeks ja paasesime õnnelikult
Siis ühel ööl anti Ruhjas meile
käsk viie minuti jooksul liikumi-
seks valmis olla. Hommikul koidu
ajal algaski rännak ja saime teada,
et läheme Säde jõe ääre vahetama
6. polgu 9-dat roodu, kes vennasta-
vat punastega.
Teel ühe alevi juures tuli meile
vastu üks noor läti naine, kes kae-
bas, et punased tema mehe, kellega
ta aasta tagasi abiellunud, maha
lasknud. Meest kutsutud tribunaali,
aga enne kui ta sinna saanud
mise võimaluse, et pareerida etteruttavaid takistusi.
Anti lubasid välja komitee poolt, kellele vähegi oli anda
võimalik.
Pataljoni raskemad silmapilgud.
Veebruari kuu esimesed päevad möödusid võrdlemisi
rahulikult. vaikus enne tormi.-
Diviisi kommissar käis staapis vist informatsiooni mõttes.
Ta seletas, et Eesti pataljonis pole korda, mehed tarvitavad
omavoli ning lasevad vene sõdureid maha. Muu seas olgu
tähendatud, et heinte varguse peal lasti maha kaks vene
sõdurit, kuid kes nad maha lasi pole suudetud juurdlu-
sega kindlaks teha. Võib arvata, et kohalikud elanikud
tarwitasid relwa oma enda varanduse kaitseks. Patal-
joni ülema poolt selgitati tõelist seisukorda, mille peale
kommissar vähe käskis ja minema läks. Kuid kommissari
käsk oli ainult sissejuhatuseks.
Jaanuari kuu teisel poolel aset leidnud hõõrumised
rewolwrite pärast, ülemuste valimiste tagasi lükkamine,
õppuste pidamine ja igal pool sõjaline korrapidamine,
kõik need sündmused ei annud rahu kohalikule punaste
staabile, vaid valasid aina õli juure lõkkele lõõnud
tulele. Vahekord läks üha teravamaks. Juba nimeta-
ti pataljoni "kontrrewolutsiooniliseks" ja ähwardati
isegi sõjariistade ärawõtmisega ja ohwitseride arretee-
rimisega üks haawal. Viimane jäi ainult ähwarduseks.
Ühel laupäeva õhtul "Endla"s pidul viibides, toodi küll
ülesse saali teate, et "Endla" on sisse piiratud ja kavatse-
takse areteerida pidul viibijaid ohwitsere. Areteerimine
tuli ootamata. Anti väärtuslikud asjad tutawate kätte
ning oodati relwaga, mis alati kaasas oli, millal arre-
teerima tullakse, sest keegi ei kawatsenud alla anda elusalt.
Kuid midagi sarnast ei juhtunud. Sel õõl arreteeriti
küll terwe rida seltskonna tegelasi, nagu laewakaptenid ja
22) 25-31 oktobrini on 7 rügemendi, samuti ka nabri wäeosade rin-
netel täieline waikus, sest sadused ja porised ilmad keelduvad sõjaliselt
midagi ettevõtmast, ainult kindral Bulak-Bolohovitsch oma
wäesalgaga teeb häkilisi pealetungikäike üle meie kaitsejoone ja
nimelt 28 oktobril käis Rschawki külas, kust patarei punastelt ära
tõi ühes meeskonnaga, 2 maximi andis meile. 31.X  käis lahinguga
mida ta isiklikult juhatas rügemendi rinde kohalt Volkowo - Schag-
nitsõi peale, vallas need külad ja tungis weel edasi kiiluna Belo-
hwostowa - Owsjankinani välja; 2 novembril võttis Bulak-Boloho-
witsch weel wangisid 350 meest ja hulk sõjavarustust Gilewa külast, kuid
tuli taga ka ilma mingisuguste wigastusteta. 1 ja 2 novembril, sa-
muti 3,4 ja 5 waikne, ei ole kuulda mitte ühte pauku, öösiti waik-
sed kokkupuutumised luurkondade vahel. 3 nov. käis 2se Diwiisi ülem
polkownik Puskar rügemendi rinnet vaatamas, kus sai punaste posit-
sioonidele rasketest, kergetest kuulipildujatest lastud, samuti pata-
reidest korralduse järele, tehtud tule kaardid. 5 novembril anti peale-
tungimiseks operatiiv käsk, kus 7es jal. rügement terwes 3me
ja suunas
pataljonilises koosseisus  peale tungist osa võttis raioonis Belkovo -
kosõgina - Lakno paremalt poolt ja Suur Rjetschni - Michugi - Dubja-
gi - Wetoschka vassakult poolt, kuna 5 jal. polk selja taga reserwis
seisis. See pealetung läks rügemendil hiilgawalt korda, välja jõudes
jooneni: paremat Lakno - Leontjewa - Klujevo - Tarapanow-o -
Aparina - Hrulewa - Vetoschka vassakult. Pealetung algas 5/XI hom-
mikul warakult kell 5, leias küll suure ja tugewa wastupanu punastelt
kuid igal pool varisesiwad punased kokku, maha jättes nende esimese joone -
pärast ka kõik teised järgmised külad kuni eelpool nimetatud jooneni,
kuhu välja jõudsiwad meie väed Lakno - Vetoschkani. Meie pool kao-
tused kaunis suured, kuid punastel ehkki esiteks kaitse oli, pä-
rast taganemine - kaotused weel palju suuremad, surnute ja haa-
watute näol. Surma saiwad meie lipnik Lillak ja lipnik Valk,
haavata lipnik Allas, sõduritest palju rohkem. Pealetungiga oli
soodustatud Põhja Lääne arme pealetungimine Jamburg - Gat-
sina suunas, mispärast meie siin võtsime aktiiwtegewusi, et
tõmmata punawäe jõudusid Gatsina poolt Pihkwa poole, ähwar-
dades valluta Pihkwat. Meie suurtükivägi töötas selles 5 novembri
pealetungimisel eeskujulikult ja seisis täiesti oma ülesannete
kõrgusel, tehes hüppe, tõkke ja hawitustulesid ja tulevöösid,
mis suuresti kaasaawitas meie jalawäele, teiselt poolt purusta-
des punaste moraalse jõu lõpulikult. 6 ja 7 novembril 1919 a
asusime nimetatud joonel ja külades, kuhu 7 nowembri õhtul
käsk anti, mis südamesse tungis, kõik külad rügemendi raioonis
Belkovost kuni Suur Rjetski külade ees 5 klm. sügawusesse ära
põletada ja siis oma väeosad - kompaniid Irboska kindlustatud
joonele tagasi tõmmata. Käsk sai täidetud ja kell 9 õhtul
põles 38 küla, terwe ilm oli nutukisa ja tuld täis, kuid
68) 79 küla
kogu päeva. Pimuda tulekul
tungisid punased mitu
korda Feodorova
pääle, löödi aga tagasi
Meie ja Itovo ees tehti
metsa üksikud, meie ei vasta-
nud. Maruline suurtüki tuli
lõppes kell 1öösel.
18 XII Vaikne. Vaenlane
on ka mujal tervel vaerinnal
ule pääletunginud, kuid
ilma tagajärgedeta.
Õhtul kella 19-20 vahel lasid
vaenlase maakuulajad
metsast mõne paugu meie
ja Itowo pääle. Vastasin
pommipildujast. Öösel oli
paaril korral suurtukimura
19 XII. vaikne
20.XII. Õhtupoole kella 14-st
algas vaenlane meid
pommitama, veel rohkem
aga Feodorovkat.
leiba waid ka riidewarustust. Iga kolmas
neljas kodanik kandis seljas ikka midagi
kroonu wormiriide taolist.
Sõjawägi omas enamikus, Läti küti-
polguga eesotsas, oli muutunud enamlas-
teks. Nad tikkusid iga walitsusasutise
korraldusse ja aitasid kaswatada segadust.
Zeppelin Walgas.
Suurt rahutust tekitas teade, et saksa
sõjawäed ähwardavad wallutada Riia. Weel
ärewamaks muutusid meeled, kui kuuldi, et
waenlase lennukid on pommitanud Wõnnu
linna. Kardeti zeppelinide ilmumist ja seda
mitte ilmaaegu.
26 augustil oli soe ilm, õhtu ilus, waikne
ja öö selge. Seal, kui kõik juba magamas,
kajas kell 12 öösel kole, õhku wabisema panew
raksatus, mis äratas kõiki magajaid. Rak-
satusele järgnes raksatus, mis närwide peale
masendawalt mõjus. Zeppelin! Zeppelin!
Küll et mulle miskid wasta selga lõi
kui see kõrwu lukustaw mürin waikis
ja suits ja tolm wähenes; oh mis
hirmus pilt sealt paistis; teine maja
kus meie pool roodu magas oli purusta-
tud, juurde minnes kuulsin ma maja
rusude wahel tasast hoigamist, aknad
uksed oliwad kõige piitadega kadunud
hirmsaste oli see pomm hääwitanud
kaheksa meie kaas wõitlejad oli tükideks
kistud, ja weel kaks naesterahwast,
isigi waese koerale ei annud see kole
surm armu ka tema pidi purustatud
kohugo surema, ja weel neli meie wenda
saiwad raskeste haawatud. juba oli
päikene selle hirmsa juhtumise ajal
kõrgesse tõusnud ja waatas seda
hirmust pilti ilm süütalt pealt.
otsisime külast hobused, ja ma läksin
neid surnud kaaswõitlejaid sadamasse
N:34 Kui waatis.
Kui waatis wiimselt sinna,
Mo välja rändaw silm,
Siis lõhkus mure rinda,
Kui kauks õnne ilm.
Et pruutike jäi maha
Kes armas oli mull
Ma ilmas muud ei taha
Kui teda näha saan
Oh kurptus miks nii wara
Mul tungis kallale
See tappab mind jo ära
Ja kannab hauale.
Mo mõtted meeled heitel
Nii irmsast mässawad
Mis südames on peidul
Ma raskest kannatan.
Kui wiimist kord mo käsi
Tal pakkus terwisid
Hääl rinnus ära wäsis
Ta pisart nuttis silm:
kaitsekraavid metsa all. 8. polgu 2. roodu
sõjasaak - Maksim klp. ja 6 vangi.
Jälitasin vastast tihedasti tema taanduvate
meeste kannul, et neile mitte anda aega end
lahti kiskuda ja seega murda Väskasse sisse
tema oma kannul. Sellel tagaajamisel metsas
ja tihnikus jäi üle poole roodu meestest maha,
minu ümber võis olla umbes 40-50 mehe ümber.
Väska küla ette lagedale välja jõudes selgus,
et taanduval osal oli siiski korda läinud
minust lahti rebida ja väli roodu ees küla
suunas oli tühi. Küll aga valgus punaseid
Väska külasse musta tohutu pilvena
Väska loodepoolsest metsast, mis vajus küla
majade taha varju. Püüdsin oma meestega
välja jõuda eeskätt metsatukka, mis Väskast
kagu pool, et siit tiiva löögiga vallutada Väska.
Selle teostamisel roodu osad sattusid punaste
rk klp. tulede alla, mis olid suunatud
Väska küla põhja ja kirde servalt, samal
ajal avas vastase kergekahuri patarei kiirtule
roodu pihta, püüdes tõkestada tema pääsemist
eelpooltähendatud metsatukka. Tuli sundis
mehi varjuma kartuli koopaste taha.
Aeg võis olla umbes kella 1400 ümber, sest
oli veel täiesti valge.
Esialgne hoogne sissemurre külla vastase kannul
oli nurjunud, roodu edasitung metsatuka suu-
Eesti wabastuse sõda
13.IV.19 - 18.VII.19
T. Dreiverk
rikkad, piima wähemalt külluses.
Tahaks Adylt ja H-lt kirju - Täna
3 kuud soldat olla. Kaunis palju
on juba läbielatud selle aja sees.
Tegime jõekaldal püssiharjutusi. Minu
automaadi peale määrati 3 laskjaks
keegi Kompus.
14.IV.19
Kaks ööd on saanud hästi magada.
Päris mõnus oli. Oleme H. Klemme-
riga ühes korteris. Tore, vähemalt
haritud poiss! Ei tea, kui kauaks
meie õige siia jääme? Kas loetakse
seda reserwiks õige, wõi? Sel puhul
peaks wõimaldatama sõdurite puh-
kusele laskmist. Sain Adylt ja isalt
kirju. Imestan, et H. ei kirjuta. Tahab
ta õige kirjawahetust katkestada?
Üks kõik, tema oma asi täiesti
Mängisin "orko"´t pisut staabis.  Teadagi
et ei wea.
15.IV.19.
Kirjutasin Adyle ja isale kirju, mis
Elbingi kätte andsin. Ta sõidab täna
likud, ei paendu mitte põrmugi -
Õhtul läksime Triik, Siigor, Walter,
Weermann ja mina Panikowitschi
alewisse kolistama. Õhtu hilja,
pimedas, jõudsime sinna. Mõisas
saime pisut hapu piima ja leiba.
Tagasi tulles leidsin kirjutaja alles
ülevalt, komisjooni jaoks päewa-
käskusi otsimas. Tõmbasin end
põrandale pikali maha, ilma, et
õlgi oleks alla toonud.
23.IX.19
Juba kella 5 ajal hakkasid kärb-
sed segama; wihased olid teised
täna, kas tuleb õige wihma, wõi?
Kella 10 paiku käis komisjoon jälle
meil, tegi umkaudselt omad asjad ära
ja läks edasi. Sai lahti - üsna tore!
Pood jõudis siia. Matson läks waatama
kas wast midagi osta ei saa. Saime
mingisugust marmelaadi taolist sodi, ki-
bedat ja lääget. See pidada suhkru eest
olema. Ka seepi ostsin endale ühe tü-
ki. Tief tuli Tallinnast.
homikul saab kui inimene kunagi tehtud, Seepon ja
saab nägu puhtaks pestud, homiku söök tehtud kui maja
mees kunagi kes oma sahwreist kõik wõib wõtta miss
waja. Peale soogi, pussid selga ja metsa jahile mindud
tagasi tulles oli mõnel kajakas sadamas maha lastud
teisel rähn kolmandal arakas; sai nalja tehtud
ja lõbusas tujus lõppes see päev.
21.-X-19 aast.
Õhtuse käsu järele homikul wara riides olla
lahingu walmis; ärkasin ma ka õige wara ülesse
tegin nattukese möginat ja süda oli nattukene
raske sest teadmata oli selle päewa saatus.
Oli weel alles pime kui juba lahingu teele astusime
Kella 9 ajal jõudsime Kuhale, Ües andeks oli
punaste kaewikutest läbi murda. Üks werst
siin pool punaste kaewikuid sai weidikene puhatud
ja keha kinnitatud, kellel trehwas taskus olema
miskid söögi sarnast. Neli sada sammu siin poll
kaewikuid wõtsime aheliku, sirges ahelikus surma wakuses
püssi kramplikult käes hoides sammusime hinge kinni pidades
25 XI.
Kell 5 läksime kaevikutesse,
kus kelle 7ni istusime Laskmine
Korostelli vastu kestis
edasi kuni keskpäevani,
siis vaikis. Kella 12-13
vahel laskis vaenlane
küla peale, ilma
kahjuta.
Kell 11 saime käsu
Keikinosse minna
batarei kaitseks.
Meid vahetas ära V rood.
8 r. vahetas omakord 7-da r. ära.
Saime  vaevalt poole teele
kui Fitinkas äge laskm
algas. Keikinosse jõudes
kuulsime, et Fitinka juba
vaenlase käes on,  juur
lipn. Pern saanud
3 posti välja
5 weebr. 1919.
Auustatut Herra
Allmann.
Teatan Teile, et Teie
poeg Alexander Allmann
11 detsembril Rannu küla lahin-
gus punaste kätte wangi
langenud. Siiamaani oli ta
saatus teadmata kas on
elus wõi on surnud. Aga nende
päewade sees tuli meile roodu
üks soldat kes temaga Narwas
punaste käes wangis olnud
ja teadis järgmist rääkid
ülemus päris järele, kui palju sõdureid Eesti patal-
jonis, sõjariistu ja missugune distsipliin valitseb patal-
jonis. Ta nõudis otsekohe relwade ära andmist, Pa-
taljoni ülem aga seletas, et meil iseseiwus väljakuu-
lutatud, seega Eesti sõjaväeosad ilmtingimata tarwili-
kud korra alalhoidmiseks. Obertst Jahn loobus esi-
algu oam nõudmistest. Relwad jäeti alles kuni
korralduseni.-
Alguses kõik möödus vahejuhtumisteta, saks-
lased ei võtnud midagi iseäralikku ette, põhjuseks
vist oli, et saksa mehi vähe ja Eesti pataljonil rel-
wad käes. Sisemise korra kohta pataljonis oberst Jahn
tegi korralduse makskma panna endine distsipliin
ning ohwitseridel ning sõduritel kanda vastavaid
märke. Viimase kohta olgu tähendatud, et sarnane
korraldus oli maksmas enne sakslaste tulekut
pataljoni ksk. N 43, kus pataljoni ülem käseb kõi-
kidel kanda Eesti polkude õlakuid, kuid nende
puudumisel kanda vene õlakuid Eesti lindiga ris-
ti üle õlaku.- Kuid üldkorra ja distsipliini põhialus-
tes tuli muudatusi. Ksk Ni - 25.02.18 pataljoni ülem
käseb:
§ 2 kõik võim ülemate kätte
§ 3 oma tegewust lõpetavad kõik pataljoni komi-
teed ja pataljoni kommissari amet.-
§ 4 Komitee esimeestel ära anda kõik ametlikud
paberid, pitsatid raha.-
§ 6 Saksa võimude käsul sõduritel keelatud täna-
vale ilmuda peale kella 9 õhtul."
Vastavalt pataljoni ülema käsule pataljoni komitee
lõpetas oma tegewus ning andis paberid, pitsatid ra-
ha pataljoni ülemale üle.
Eesti ohwitserid ja sõdurid pidid terwitama
Manguse ja komissari Roose'ga eesotsas.
kes omal wiisil linnaasju juhtisid. Seati
kiires korras sisse kõiksugu komisjonid ja
komiteed, kodanlik abieluregistreerimine ja
rahwakohus - tribunaal. Viimane pidas
istanguid Saksa "Musse" seltsi ruumis ja
linna raekojas.
Algasid alalised miitingud, mis korraldati
seltside ruumis raekojas, tänawatel ja kirikus.
Tõendati, et enamlaste walitsus ongi see õige wa-
litsus, kelle waenlasteks on waid kirik, kodan-
lus ja kapital, mis peab purustatama.
Ühel pühapäewal, kui Läti koguduse õpetaja,
Kuptsche, Jaani kirikus jumalateenistust
pidas ja kogudusele armulauda walmistas
ning parajasti kantslijutluse lõpetas, ilmus
üles oreli juurde tahmase näoga, töölise wä-
limusega isik, kes rõdult alla wihaselt
hüüdis: "Melns kuzens ir deesgan rehjis.
Melno gaili nost!"
Mustkukk maha!
Mustkutsikas on küllalt haukunud.
Saabunud: "30" 05 1940
No 21-mäl
Tallinnas, 26. mail 1940.
Pärnu mnt. 92-18.
Vabadussõja Ajaloo Komitee
Töökomisjonile.
Vastusena Teie lahkele kirjale 24. maist s.a. No 1-mäl.
saadan mina Teile sellega oma käsikirja "Muljeid Maa-
päeva suurkoosolekult 1917" ja näeksin meeleldi, kui see
kirjutis leiaks avaldamist ja ma saaksin ta eest
tasu. Aga nii või teisiti on see käsikiri Teie oma,
kahju vaid, es artikkul pole kirjutatud Teie poolt soovi-
tatud kaustas. Aga ehk läheb siiski!
Jah, tasu! Täitsa teenimatul kombel pole meie
iseseisvusaeg minule olnud mingiks õnneajaks, olen ilma
iga kohtuliku karistuseta ja ulneva kuritööta selline
režiimi ohver, kelle eest kütitakse kõik vähegi kõlvulised
eluvõimalused. Jääb vaid elutöö, mille ma olen osanud
luua "hädaabitöödest". Ja neidki hädaabitöid häirib
meie pimeda võimu mõni veelgi pimedam käsilane - nagu
sellegi artikli saatus seda tõendab (politseitalitus, välis-
ministeerium! - vist küll vaid põhjusel, et autor olen
mina!). Kuid õnneks on mul energiat kas või järgmise
kahekümne aasta äraootamiseks, milleks aga pole vist
enam vajadust.
Ütlen seda, et Teie mõistaksite viivitamist oluliste asjade
kirjaparemise alal, ei ole nende ridade kirjutajal küll ühtki
kokku kogunund ning teada saades et meie Viljandisse ära
sõidamine olid väga kurvad meie nii vara lahkumise
e. Mõnedel näis ka julgust olevad vapramaid sõjamehi
manitsedes siia jääda, isegi lubati neile kõikidele
uued leivakotid juurde tuua ja ka puhas pesu anda
ning sauna kütta. Kõik oli asjata! Meil oli antud
käsk Viljandisse sõita ja seega oli kõik lori lõpetud.
Kell oli juba kümne peal kui Leitnant Holland meid
tervitas ning nüüd asusime küüt hobustele peale ja
algasgi sõit Viljandi poole. Meiega kaasa sõitis ka kokku
kogunud Tarvastu asundusesse rahva hulk ning Mustla
alevist läbi sõites tervitas meid hulka rahvast kes
rätikuid lehvitades meile peatsed tagasi ilmumist
soovisid. Peale mõne tunnilise sõidu algas juba
kaugelt Viljandi linnad tornid silma meile paistma
peagi oli terve linn juba nähtaval, veel Viiratsi
mäest alla ja juba algasgi reisutee Viljandi mäest
ülesse. Peatusime Jakobsoni täneval kuskil maja
ees ning kui lõunaväerinde võitlejad seadsime endid
rivisse nii hästi kui see meil korda läks sest selleks
puudus meil veel vilumus. Olime kõik suundunud
tähentud maja poole kust välja pidi astuma meie
õele kes täiesti tagurlane on) mul on üks
kõik kumbat rohkem vajate unes
Oh see ju kangesti igav kraam
käia laadal. Mina küll laadale ei
lähe. Tõuseb kohe küsimine mis
ma siis selle asemel teen. Kullake,
simmanidel käin! Oi kui suurepära-
line tunne on sees kui saab jälle
tantsida lõõtsapilli või gramafoni
saatel. Kuid kõige suuremaks lõbuks
on mul käia võerades aedades
(sest omal meil aeda pole), vargil.
Kui palju nalja kui ära nähdakse ja
taga ajama tullakse. Sõts ka enese
arvates korrekt titruk aga ise käis
mulle ühe korra ometi kaasas
naari vargil. Meie arvasime et on
porgandid kuid keegi ütles et
olla naerid. Egas meie neid siis
sellepärast ära visanud - pistsi-
Oha mu laps mis on sest kasu
Et ma olen elus weel
See on raske sa ei usu
Siin mul üksnes waew ja piin
Kallis ema küll ma usun,
Et ma waew su südames!
Kus jaos su headust taoun,
Pattu unes magates!
Olin noor ja olin ilus,
Elu õnn kõik minuga;
Nüüd ma ütlen see on walus,
Mis mull magab südames!
Pettis noormees mis said kasu
Mis said kasu sõprusest
Tegid enesel ka häbi
Mis jäeb külge igavest
Antsin ennast sinu kätte,
Kõige ihu ingega;
Ei ma waatnud omal ette,
Olin sõber sinuga!
Rahvuslist vaenu elanikkonna vahel ei
olnud, sest olid pikkemat aega läbisegi
elanud ja ühes metsatöödel, metsa parveta,
misel, kalastamisel ja nüüd salakaubit-
semisel tuttavateks saanud. Venküla
elanikkude kohta võib üttelda, et need
olid 80% enamuses "monarchistid", sest
kesri pühasi peeti külas ikkagi suure söö-
mingu ja joominguga.