Rahvusarhiiv/et_handwriting_recognition huggingface dataset:
täpselt küsima, kuidas see üleandmine oli, kas tehti
akt, kuhu jäid varandused - mööbel, raamatukogu,
arhiiv. Kotsar laskis märkusel langeda, et nii oleks
pidanud olema ka Stockholmis, kuid Laretei oli
pehmem ja andis pooleldi üle.
Kotsar kõneles veel saatkonna ümberehitamisest.
Osteti krunt vana majaga, krunt tehti pooleks. Pool
müüdi ära, tasuks poole krundi saaja ehitas saatkonna
maja. Saatkond oli vahepeal üürikorteris Tehtaan
katul. Pallo ajal ehitati ja krundi soovitas, andis
6. veebruaril
Pühapäeva hommik, kell 1/2 11. Väljas on tihe udu,
5 kraadi sooja. Ilus talw on läinud. Udu valitseb
Kogu Euroopas tegelikult ja kogu maailma peaajudes
Pihtimuse
kergendus
sümboolselt. On nagu kergenduseks ja rahulduseks,
kui saan siia pihtida, sest ei ole peagu kedagi
enam, kellega saaks suusõnal mõtteid vahetada.
ümbruskonnas. Muidugi arutame Gretega põhjalikult
iga päev kõiki probleeme.
Väsimus
Suur vahe on jälle tulnud märkuste tegemis-
tesse. Ei ole minu süü, töö tapab aja ja terwise, teeb
väsinuks. Õhtuti ei jõua suurt midagi teha. Katsun
nüüd jälle alkoholist eemale hoida ja iga päev siia
midagi märkida, kas või lühidalt, mõne reaga.
Et mitte meelest ei läheks märgin siia kohe, et
eile hommikul oli pisut selgem. Parandasin käsikirja
ja ei vaadanud välja. Grete tuli ja ütles, et vaata,
Kaunis
loodusepilt
missugust laia lund sajab. Tuli nii tihedalt ja
lopsakalt sula lund, eriti paistis see selgelt vastu
tumedaid kuuski. Nagu oleks puuvilla troppe või muid
valgeid latakaid alla tulnud. Grete ütles, et see
tuletab meelde tema lapsepõlwe Vändras, kus
kooti halle kindaid, valged lumeräitsaka = mustrilised
täpid sees. See oli kena looduse pilt.
Kaks nädalat tagasi, pühapäeval oli Fatbureni
peal VEKO informatsiooni-koosolek, kus kõnelsid
VEKO
informatsiooni-
Grünthal, Ahti Pae ja Linkhorst - Valimiste kogust,
üldvalimistest ja maailma poliitilistest sündmustest. Järgnesid
vastu. Varma muutis oma meelt ja käitumist alles
kui ta nägi, hakkas aimama, et Välis-Mongoolia
jutud, missuguse autonoomsuse vormi Eesti pidi saama
oli bluff. Minu kahtlused Varma suhtes tekkisid
tema minevikust. Ta oli enamlaste nõuetele vastava
sotsiaalse päritoluga, kehvast kaluri perekonnast, kõvasti
üles trüginud, nooruses lihtne laevapoiss olnud, Lovisa
ja Helsingi või Tallinna vahel laeva poisina sõitnud.
Kahtlus tema suhtes ei kadunud. Varma sõitis kord
Turgu, ma palusin pol. politsei ülemat Aaltoneni,
et see Varma käiku seal jälgiks. Mul ei ole meeles
mis sellest tuli, kas nad jälgisid
Ühel ajal Särega tuli Helsingisse ka Kirotar,
ta tuli laevaga. Ka tema suhtes ma olin ettevaatlik,
kuid need kahtlused hajusid, kuna tundsin tema
minevikku ja pidasin teda tüübiks, kes tungles
härrasmehelikkuse poole. Mäletan autos sõites
Helsingis koos Kirotariga ta ütles mulle Varma kohta,
et mine tea, see võib olla punane...
Nii siis, Säre oli tulnud ja toonud kaasa
mingisuguseid kirju, mille sisu ma ei teadnud. Ühe
kirja Säre poolt toodud dipl. postist ma pidin viima
Stockholmi Eesti saatkonda (Ta sõitis vist lennukil,
võeti kohe lahti. Linkhorst oli kohal ja Kirotar oli
oskas Morse-telegrafeerimist, oli kohe ühe sõna
klõbistanud lauale sõrmedega. Vellner oli kuulunud
ja öelnud, et ta ei kuulvat hästi, palunud
kirjalikult Morse-märgid teha. Kristjan oli siis
kirjalikult teinud ja palunud Vellnerit lugeda.
Ta ei ole suutnud seda teha. Kristjan oli siis
ise selle sõna dezhifreerinud - "sita vares.
See on tore nali.
Õhtul lugesin ja läksin vara magama.
26. juuni
Pühapäew. Ärkasin kell 6, hästi välja puhanult.
Praegu on 3/4 12. Päike särab, ilm suurepärane
ja palaw nagu eilegi. Lähen linna toimetusse
ja arvatavasti veel Skansenisse, kui Toigre ka
Olin teist korda Skansenis ja Toigre oli ka seal oma pruu-
diga vöi söbratariga, kena pikk sümpaatne naisterahvas, nimeks
Merimaa vöi midagi sellesarnast. Olime seal kuni öhtu kella 7ni.
Tore soe suvipäev jätkus. Nüüd tagantjärele vöin öelda, et see
oli üks suurepärasemaid jaanipäevi, mida olen veetnud Stokholmis.
Skanseni külastamine oli mulle elamuseks, nägin nüüd pöhjalikult
köiki rootsi rahva jaanipäeva pühitsemise pruukel See Jaanipäev
on rootslastele suureks eluröömupühaksl Kell veerand 2 2 marss-
sis 100 spelmani esile, nad tulid neljas grupis ja marssisid
lavale. Marssides nad viiuldasid. Grupid järgnesid lühikeste
vaheaegade järele. Ühes rivis oli ka viis naist viiuldamas ja
ühe grupi ees marssis vana hallpäine umbes mulgivammuses tugev
mees, mölemal pool kaks umbes 15-aastast rahvariides näitsikut
viiulitega. Mehed olid toredais rahvariideis, möned väga kir-
jud- punases ja mustas. Enamikus olid vanemad tüübid, mönel
Avalikkuses kummitab Pusta-Raua lugu. On küsitud
kes siis saadikuid nimetab ja lahti laseb? Pusta tahab
vägisi end Kaivu kõrwal suureks pressida ja oma
Pusta-Raua
tüli
osa mängida mitmesuguste vigurite abil. Viiralti
varandust ta hoiab Pariisis ja saadab erakirjades
segaseid informatsioone Koklale, et temal olevat
ka raskusi Viiralti päranduse hoidmisega, olevat
selleks juba 1000 dollarit kulutanud, aga USA-sse
ei lase ka viia.
Läti kunstnik Kalninsh oli nädalapäevad
tagasi Stockholmis. Sõitis USAsse ja tuleb aasta pärast
tagasi siia 10 kuuks jälle raha teenima: "Euroopas
on parem elada...". Käisin ta juures hotellis, tahtsin
kuulda lugusid Wiiraltist. Tuba oli noori tüdrukuid
Wiiralti
testament
täis, vana Hunt ka kohal. Nauditi alkoholi.
Kalninshil oli vähe aega, pidi paari tunni pärast
sööma minema ja veel pruutidega jumalaga
krooni dollariteks vahetanud. Kalninsh seletas
nii palju, et oli Rootsist (ta oli provintsis 6 oma
tööde näitust korraldanud ja palju rootslaste pastele-
portreesid maalinud) käinud enne Stockh. tulekut
Pariisis ja ka Rivieral ja Monte Carlos. Pariisis
hoitavat Viiralti varandust ühes Pusta poolt
üüritud väikeses toas. Viiralt olevat testamendi
teinud ja oma järele jäänud tööd pärandanud
siis see julgus. Kerge, gratsiöös, õhuline, peenike kui
niit! Metsas vahel satud haruldastele vaate-
mängudele.
Tulime koju, kell võis 1/2 4 olla. Jüri Poska
helistas varsti ja andis edasi kurva teate: Timotheus
Grünthal esimese püha hommikul äkki kodus surnud
Olnud neli päeva külmetuse tagajärjel haige, kerge
kopsu põletik, kuid esimese püha hommikul oli tulnud
paranemine. Palavik langenud, oli olnud heas
tujus, lugenud lehte ja planeerinud oma kavatsetavat
Kanada-reisi, mille pidi laste külastamiseks ette võtma.
Siis oli poeg äkki kuulnud rasket hingamist ja mõne
sekundi järel oli mees läinud. Surm tuli omaste
arvates täiesti valuta. Grünthal oleks kuu aja pärast
saanud 62 a. vanaks. Prof. Grant, kes arstis lahkunut,
oli arvamist avaldanud, et surm võis tulla embolii,
soonde ja lõpetas silmapilkselt südametegevuse.
Surma sõnum oli rabav. Ainult matame, ainult
neuroloogid. Ja lüüa on saanud kogu aeg parempoolne
rinne. Valimiskogu idee tuleb arvatavasti nüüd
maha matta, sest on viimane tala läinud. Alles
matsime A. Mathieseni.
Täna hommikupoolel helistasin pojale, sain temalt
kõik kurva sündmuse üksikasjad ja kirjutasin pikalt
lehe jaoks, kuidas Grünthal lahkus. Edasi kirjutasin
ta eluloo. Kui mõni teine mälestus artikkel ilmub,
siis kirjutan ka omalt mõne mälestus sõna oma märgi
Viisime Gretega tükid trükikotta kell 4 p. l. ja
läksime siis oma tavalisele pühapäevasele spekteeklile-
Timotheus
Grünthal
Valimiskogu
idee surnud?
elavad läbirääkimised, kus arwustati Holbergi, et see
ilma Grünthali ja teisi mõtteosalisi informeerimata
on kukkunud Reiga eraläbirääkimistesse. Ahti Pae
pidas kõige vaimukama kõne, iseloomustas väga tera-
valt ja hästi kumbagi rinnet. Lubati ikkagi kõvasti
üldvalimised teostada, valimiste peakomitee valida
ja suurem kongress kokku kutsuda. Nii on juba kaua
aega lubatud!
Mind oli mitu korda kutsutud tungivalt sellele
koosolekule, kuhu ma ka läksin. Eriti kpt. Strentse
palus, et koosolekut pikemalt refereeriksin, mida ka
lubasin. Koosolekul selgus jälle, kuidas see parem-
Lõhestatud
rinne
poolne rinne on lõhestatud ja kuidas VEKO, EKK
ja Põllumehed on omavahelistes prestiižhi tülides! Pärast
koosolekut oli istumine - esiteks Puusepa korteris
seapraadi juures, pärast Strentse maa kohas ja konjakuga.
Hävitati palju alkoholi. Et ma 2 nädalat olin karskust
pidanud, ei hakanud mulle jook nii ruttu pähe ja sain
siis vaadelda, kuidas meie alkoholi seltskond kiirelt
purju jääb, kuidas siis kõik läbisegi hakkavad rääki-
ma ja karjuma, nagu oleks nelipühi vaim peale tulnud.
Vanematelt võetakse sina ära, öeldakse asjatuid
teravusi. Viisakus, mida niikuinii vähe, kaob hoopis.
"Sakala"
salapäratse-
Sain siis kuulda ühte ja teist uudist, mida hiljem
siia üles märgin. Koos olid - Grühthal, Linkhorst, Pae,
Strentse, Puusepp, mina. Peko tuli hiljem ja võttis enese
poole tunni jooksul täis. Kõneldi, et "Sakala" kui Holbergi
organisatsioon olevat Kanadast eri instruktsiooni saanud
ja olevat nüüd parempoolses rindes Rei-Holberg läbi-
25. juunil
Täna on laupäew, rootsi jaanipäev, eile oli meie
Vana Jaan, kuid rootslastele jaaniõhtu. Olen
juba varsti nädal Soomest tagasi. Kohe saabudes
tuli ka kurb teade - Friedrich raskelt haige, midagi
südamega, tromboos või sellesarnast, haiglas, antakse
hapnikku hingata. Jõudsin tagasi esmaspäeval, 20.
juunil, tulin sadamast kohe toimetusse, Grete teatas
need kurvad asjad telefoni teel. Varsti oli ka Andres
toimetuses, tõi juba surma teate - Friedrich kell 2
haiglas surnud. Andres sõitis edasi Hässleholmi
Tema surm tuli mulle ootamatult, paistis viimati
Maureri matuste ajal siin käies tervena ja elurõõm-
sana. Andres kõneles - põhjus tema arvates südame
veresoonte lubjanemine. Jah, ikka need salapärased
südamehaigused on nüüd viimasel ajal palju mehi
meie hulgast hauda viinud ja umbes samas
vanaduses, 66, 67. Kuigi meie temperamendid ja
eluviisid ei klappinud, oli ta sümpaatlik ja abi-
valmis mees, kiindunud oma naisesse ja poega, äärmi-
selt korrektne, aus, suur patrioot. Loomult tagasi-
hoidlik, ei olnud ta ettetrügija, kuid kus oli, täitis
oma kohut täiel mõõdul. Filosoof ja vaikne elu-
vaatleja, nagu ütlesin ka Martale saadetud kirjas.
Kahju temast.
Ütlesin Gretele surmateate puhul: kui mina
peaksin enne Sind surema, siis palun mind lasta
lahata, et teada saada surma täpset põhjust.
suuline
Täna hommikul oli mul kõnelus ka J. Siimeriga,
kes oli reedel London-Pariis-Hamburgi reisilt tagasi
Pusta-Raua konfliktist huvitavalt. Kolmapäeval
saame uuesti kokku, siis märgin siia rohkem. Meil
on juba väikest viisi maailma mehi. Siimer jutustas
nii suveräänselt oma esimesest Pariisi õhtust ja
kahetses, et oli enese kaunis rumalalt ühes
suhteliselt heas lokaalis odava veiniga purju
joonud. Kui oleks teisiti läinud, oleks ehk edasi
Maximi juurde läinud... märkis ta. Pisut
provintslikkust oli siiski sellel jutul juures.
Ega siin kodus ei saa rahus olla, telefon aina heli-
seb. Toigre teatas, et kell 12 oli Hjalmar Pöhl olnud
toimetuses ja kõnelnud Pöhliga kui sula või.
välja, kes pani Muhumaa kirja sisse, nüüd ei saavat
ta enam sellele vana piigale kirjutada ega teateid
oma talu kohta küsida. Tema olevat annud ärakirja
aina Puusepale ja Grünthalile. Ei olevat aidanud
Kriisa jutt, et kiri tuli tsensuurist läbi ja enamlased
seda lugesid. Kriisa omalt poolt tähendas - olin
eile ühes seltskonnas koos Männaga ja see oli sele-
tanud, et kuidas sellist kirja on võidud sisse panna,
see olevat lausa nõukogude olude kiitmine ja meie
inimeste segadusse viimine. Vaat' sulle pirakas! Tuli
meelde lugu, kuidas malemeister Ståhlbergi kaudu
tahtis üks mees Kereselt teada, vaadaku see Tallinnas
Siimer
London-
Pariisi
muljeist
Smuul
raevutseb
kaklused. Kirjutasin talle pika järelhüüde kui
noorepõlve sõbrale ja meenutasin Ew. Noortemeeste
Seltsi ja tookordseid heroilisi noori. Seal me tutwusimegi.
Mõned ütlesid, et olen soojalt ja läbituntult kirju-
tanud (pr. Suits).
Mul on tunne, et nüüd suurem osa mu
Ainult
neuroloogid.
ajakirjanduslikust tegevusest kulubki neuroloogidele.
Juba sosistatakse, kes saab Tähevälja järeltulijaks.
ERN on juba oma kandidaadiga väljas - Martin Ots.
Olin ka kirstu panekul Ersta kirikus, palju rahwast
oli, neli nõgikikast lugesid - Lauri, Endel Kõpp,
Ivar Pöhl ja Jaan Lattik. Kirjutasin sellest talitusest
ja pärast helistas mulle üks lahkunu piibli ringi
õde, nime ei nimetanud, hääl oli intelligentne ja keahe,
et Jaan Lattik olevat end taktivaeselt ülal pidanud.
Tobedused
Lahkunu olevat tahtnud, et tema põrmu juures
ainult piibli salme loetaks - Lattik pidas aga
pika kõne ja nimetas kadunut ainult oma abiõpetajaks
mitte praostiks. "Täheväli ei olnud Lattiku abiõpetaja,
vaid tema juures kirikuõpetaja kandidaadiks. Veel
muid faut pas'id tegi Lattik. See kõik võis leske
haavata!" Kuulasin rahulikult ära ja ei öelnud
midagi haavavat Lattiku kõnes.
Täna kell 2 matame Tähevälja Jakobi kirikus.
Hakkame sinna varsti minema - Grete, Ella Tupits
ja mina.
tada, ei saanud, Pärli vist teab) meie teedeministeeriumi
erilennukiga. Võtsin ta üleolevalt vastu. Linnast läbi
sõites ta oli kõigest huvitatud. Keldriakende ees olid
veel alles liivakotitõkked, Säre küsis, kas linn palju
kannatada sai Talvesõja ajal. Tõin mehe saat-
konda. Varma teretas teda väga aupaklikult, läks
ise näost punaseks. Säre jäi meie saatkonda elama
kolmeks päevaks. Ma ei või vanduda, kas Varma
teadis, et vale nime all tulnud kuller oli Säre
Mulle paistis, et ta teadis. Kui Säre ära sõitis
ja pärast seda N. Eesti lehed saatkonda tulid, kus
ka Eestima kompartei esimese sekretäri pilt oli ära
toodud, tundsin kohe salapärases kulleris Säre ära.
Varmaga mul ei olnud kullerist juttu. Ta oleks pidanud
minu kui saatkonna nõunikuga kõnelema ja isiku
suhtes oma arvamusi avaldama, ka õige nime ütlema,
kui ta seda tõeliselt teadis, või vähemalt oma kahtlusi
avaldama. Varma ei kõnelenud ka hiljem sellest
kullerist midagi. Nüüd kus siin paguluses Särest
kõnet tuli ja kirjutati, et ta Helsingi saatkonnas
peatus, seletas Varma - ta ei olevat teadnud, kes
see mees oli.
21. juuni pöörde järele tekkis ju meil ka diplo-
maatilises teenistuses umbusaldus üksteise vastu. Ega
ma ju ei teadnud, kes on Varma. Ta tahtis juba
enne Eesti "liitmist" Vene külge saatkonna üle anda
enamlastele ja kõneles imelikku juttu ega see asi
kodus nii hulluks ei arene. Ma olin üleandmise
oma venna lastele N. Eestis. Ta ei olevat teadnud
Wiiralt
Pärandas
oma tööd
Venna lastele
N. Eestis
et kes ta vend N. Eestis on elus, kuid arvanud, et
lapsed on elus. Tingimus olevat, et venna lapsed
saavad siis varanduse, kui Eesti vabaneb.
Arvan, et kui enamlased sellest testamendist
teada saavad, võivad nad sellele varandusele
käpa peale panna. Võivad vist ka ilma testamendita
Sellepärast, julgeoleku mõttes oleks vist tarwis
need varandused viia USAsse. Pusta näib tahtvat
teenida Viiralti kunstilt, kui see Pariisis asub
Ja on ikka uhke olla Viiralti kunsti hooldaja ja
pidada seda oma hoole all.
11. veebruaril
Täna on reede. Eile olin väsinud, ei saanud midagi
Saunas
märkida. Praegu on kell 1/2 8 hommikul. Külm on
ajutiseks saabunud, praegu on akna taga 7 kraadi.
Käisime eile Gretega saunas, magasin päris korra-
likult.
Kolmapäeval olin õhtu poolikul Linkhorsti
juures külas. Pidin temaga juttu ajama lehe jaoks
Linkhorsti
Pöhlide
ambitsioonid
välispoliitikast - tema kõne VEKO kongressil
jäi refereerimata. Aga sellest jutust ei tulnud
midagi välja, sest vahepeal on uusi maailma-
sündmusi esinenud ja need tulevad läbi seedida.
Ajasime muid asju. On nimelt selgunud, et
Hjalmar Pöhl tahab Tähevälja asemele. Pöhlid
õienduse alt maha, nurga taga. Ka ei ole õienduses
öeldud mis põhjusel õieti Pilberg kogudusest
välja heideti. Siis läks raginaks. Grünthal hakkas
jälle süüdistama, et meie leht olevat abiks olnud
Moormale tema väljasöömiseks Eesti Komiteest.
Tüli
Pilbergi
Loll! julgeb veel oma mustusi Komitees meenutada!
Meie ei ole teda söönud, küll aga abistanud, ta
ise mängis oma asja maha.
Ütlesin talle, et ma ei saa temaga enam olla
sõbralikus vahekorras. Ei saa ka toetada sellist
väiklast meest, see ei passi me pagulasasju juhtima.
Ei tea, mis see Kokla teeb õiendusega, küll ta
ehk katsub pravoslavie eest seista, kelle eest võitlejaks
Grünthal enese kuulutas minuga jutuajamises
See näitab ka tema kitsust. Kokla ütles küll
toimetuses - mitropoliit olevat tähendanud Pilbergi
väljaheitmisel, et see oli rumal tegu.
Pusta
mustused
Linkhorst seletas eile, et temale on tulnud
roppe kirju Pusta kohta. Kuuldavasti V. Raud
on ise koostanud oma tagandamise loo, saatnud
selle USA-tegelastele ja ära kirja ka Linkhorstile.
Lubas mulle näidata. Nii et aina mustus ja mustus.
Kindral Halder
käis siiski
Vene piiril
Peko ütles toimetuses jutu sekka - tema on
nüüd ajaloo toimetajana ka asjatundja - et Halder
olevat siiski lennukil käinud Eesti-Vene piiril
Need lendurid, kes ta sinna viisid, olevat praegu USAs.
30. mail
Suvisted on läbi, kuid ilma suveta. Täna on esmaspäew.
Praegu õhtu kell 1/2 9, teise püha lõpp. Päike on loojumas.
Mälar läigib ehas. Akna taga on veel 10 kraadi sooja.
Suvisted.
55 aastat
ei ole nii
külma kevadet
Noored kased on lehte minemas ja nüüd õhtul on eha
valguses näha, kuidas nad seisavad okaspuude keskel
kui värsked pruudid. Mõlemad pühad olid päikese-
paistelised, täna oli soojem, keskpäeval oli varjus isegi
kuni 14 ° sooja, kus aga varjus tuult tõmbas, oli
tunda veel taganeva külma hingeauru. 55 aastat
tagasi olevat nii külm kewade siin olnud. Puud on
nüüd juba hiirekõrvul. Naturaal kägu olen kuulnud
aga paar päeva tagasi raadiost.
Eile tegime hommikupoolel Gretega "Eesti Meremehe"
jaoks pisut tööd. Siis läksime jalutama, pöördusime
Uus linn
metsas
Södertälje maantee ääres metsa, kus ka läinud aasta
suwel kord istusime. Ja mis me nüüd leidsime -
mets juba pooleldi hõredaks raiutud ja uus linna osa
tousmas. Suured majade korpused juba üleval, teed
ja platsid sisse aetud, mõnel tänaval isegi nimed
juba valmis. Küll käib see ehitamine siin ruttu!
Kõndisime ühte suurt metsa aetud tänavat
pidi ja nägime kõrval teevallil haruldast pilti: väike
Nirk
oma jahi-
saagiga
hall nirk, kõhu alt valge, oli metshiire tapnud ja
vedas seda valli pidi üles. Ta tahtis saagi vist üle tee
all. Kuid tuli uuesti tagasi, keerutas hiire laiba ümber,
kõhkus jälle tagasi, jooksis üle tee, hüppas kaljudel,
tuli uuesti tagasi... Hüppas ja kergles elavalt ja
võitlusvalmilt, tõesti - "elaw kui nirk... ". See loom
on muidu arg, kuid tal oli raske oma jahisaaki jätta, sellest
Tõlge.
Kõrgesti austatud Eesti Riigi presidendile
Maailmaa sõja invaliidilt
Kristap Zarauskis'ile, elukoht
Latvija, Dobele, Aissargu t. 3.
Südamlikuma alandilikkusega on
mul au soovida Teile, kõrgesti austatud
härra president, Eesti iseseisvuse rajamise
pühaks head tervist, sõja ja mereväele
kaugelaslikku vaimu - olla tugevad ja
võitmatusel võitluses igasuguse vaenlase
vastu, kes ähvardaks Eesti riiki ja tema
liitlast - vabadust.
K. Zarauskis.
Dobeles, 21.II.37.
RIIGIKANTSELEI
16. märtsil 1921 a.
No. 1442
Tempelmaks 10 marga
suuruses on tasutud
Riigi Kantselei registrator
Eesti Wabariigi Walitsusele.
Rabiwere mõisas, Kohila wallas, Harju
maakonnas, elutsewa August Busch'i
palwe
Oma endisele palwele ja teadaandele lisaks oleks mul
weel Riigiarhiwi juhataja ameti peale kandideerimise poolest
järgmist teatada:
"Dorpater Nachrichten" No 54 selle aasta märtsikuu
arhiwi põhjuskiri Hariduseministeriumis juba wälja töötatud
ja lähemal ajal Riigikogule kinnitamiseks ette pandawat
Arhiwi asupaik saada kas Tartu ülikoolilinnas wõi aga
Raadi mõisas, Tartu külje all, olema ja arhiw ise auto-
nomse asutusena Hariduseministeriumile alluma, kes ka
riigiarhiwari ametisse nimetab. Wiimase haridusline tsensus
pidada sellele hariduse kraadile wastama, mida ülikooliprofessoridelt
nõutawat. Seda tsensust minul kahjuks ei ole ja nõnda
pean ma juhtuwal korral juba mõne wähema ametiga Riigi-
arhiwis leppima, s.o. kui mind sinna ametisse kord peaks
walitama ja nimetatama. Igatahes palun mind ühe wõi
Kandidadiks
teise ameti peale Riigiarhiwis üles seada. Soowitajateks,
nii, loodan ma wähemalt, oleksiwad mul: Riigiwanem K.
Päts, Riigiraamatukoguhoidja ülempreester N. Päts, Petseri
maakonnaülem Joh. Reinthal ja endine Rüütelkonnasekretär,
praegune endise Rüütelkonnaarhiwi korraldaja Erich Samson, siis
weel tuntud arhiwide uurija Martin Lipp, Nõo Kirikuõpetaja
Niisamuti tohiks ehk ka minu wiimane kirjatöö mulle
Tallinnas 04.01.37
Saadud "8." I 1938 a.
Lauajuhend nr. 352
Hr. Kolonel Krabbi!
Käesolevaga pööran teie poole, ja palun
teie lahket korraldust, et all doodud
saaks teie lahkel korraldusel, edasiantud
Meie lugupeetud Hr. Riigihoidja K. Pätsile
Olin 15a. vana kui astusin Eesti Vabadus
sõtta vabatahlikult Ie Diviisi Staapi
Staap asus siis Vaivaras, kus teenisin
1. V. 1919. kuni 30 okt. 1920. a. reamehena
ilma palgata. 30 okt. 1920. a. vabanedes
Sõjaväest, anti mulle Vabastus tunnistus
kui sõjaväest vabanenud sõdurile.
et mina 18 kuud ilma tasuta teeninud
olen, siis palun võimalikuks teha, ja mulle
nimetud kuude eest tasu, ühes %% eeloleval
Eesti Vabariigi 20. aastapäeva puhul mulle
välja maksta. Käesolevat avaldada ja tasu
nõuda julgen just selle pärast, et olen
Tegin siis juhuslikku tööd
mis aga sain. Ei põlanud tööd
sest mul oli selles hää eeskuju
emast. Olin rõõmus, et elan
ilmas ja et mul on tervis käes
ja jõuan teha kõik, mis tarvis.
Pärast õppisin kübaratööd. Nüüd
töötan sel alal. Palk on aga väike
Kõige parem oleks, kui saaks riigikoha
Kaua elasin niiviisi omaette
töötades, kuni järsku tuli mu elus
pööre - Sain tuttavaks ühe
noormehega, kes mulle seni ajani
kõik tähendab minu elus. Meie
oleme juba neli aastat tuttavad
Abielluda meie aga kõigeparemal
tahtmisel ei saa, sest tal pole
kindlat kohta. Pealegi on tal ema
toita. Ta töötab kingsepa käe-
alusena. - see on räpane ja mitte
tasuv töö. Oleks teda veel teha,
aga seda tööd on vähe. Vaevalt
saab korteri üüri makstud, ja
end oma emaga ära toita. Süda
valutab mul kuidas nad süüa
saavad. Kui ma söön, siis keerab
toit ringi suus ja ei lähe alla?
Kui mõtlen, et ta on võibolla
söömata. Olen aidanud teda
niipalju, kui olen suutnud. Palju
Narwa linnas Krenholmis Kulgul No 38. kortel 3. wäga
kurwastawaid teateid saanud Minu wanemad kannatawad
kõige suuremad puudust nende wanaduse toed nende pojad
on nendelt ära wõetud wanem poeg Aleksander sai Eesti
wabariiki kaiststes isamaa ohwriks ja nendele määratud
abi raha wõeti ära tähendades et teil on juba weel teine
poeg Otto, kes teid toitma peab, aga mina pean siin
wangis olema oma eksituse pärast ja minul ei ole
oma wanemate kasuks wõimalik mite sõrme otsagi liigu-
tada ja minu Elatanud wanemad peawad nälja surma
ohwriks langema kui mingisugune abi nendele osaks
ei saa. Omas hädas pööran Kõrgesti Austadud
Eesti wabariigi walitsuse poole oma kõigse Alandliku-
ma palwega ja palun et minu Kodumaa walitsus
mind aitaks ja minule armu annaks ehk minu
karistust kergendaks et minule wõimalus antaks
oma wanematele abiks rutata et neid nälja surmast
päästa Silmas pidades asja olusi et mina ennem
weel kordagi kohtu poolt karistadud ei ole olen
ennast Auusa tööga toitnud ja tahan ka edespidi
ennast ja oma wanemaid Auusa tööga toita
kahetsen südamest oma eksitust mis ilma järel
mõtlemata korda saatsin.
Jäen lootma et Kõrgesti Austadud
Eesti wabaviigi valitsus minu Alandliku palwet
mite tähel panemata ei saa jätma.
Rakweres 25 mail
Paluja Otto Jõesaar
1921 Astal.
KÕRGEST AVVUSTETU PÄÄMINISTER EHK
NÜÜD KÜLL ÕIGEN PÄÄTANINISTER K. PÄTS
MIA LUGESI AJALEHEST, ET SULLE OM
ANTU UVVE AUNIME "VABADUSE KÄGISTAJA"
VABADUSSÕJALASTE VÄGISTAJA" JA SEE OM
TÄÜTSA ÕIGE
SA OLED TÕESTI ÜTS HÄBEMATA LONTRUS
JA OMAS MEELETUS VIHAS, ET SULLE HÄÄLI
EI ANTA, ARUST ÄRA LÄNNU
NEED OTSUSED, MIS SA 12 MÄRTSIL KAITSE-
SEISUKORRA MASMA PANDMISE KOHTA JA PERAST
19 MÄRTSIL VEEL HULLEMA - RIIGIVANEMA
VALIMISTE EDASI LÜKKAMISE JA LINNA
VALIMISTE TÜHISTAMISE KOHTA TEGID - ON
KÜLL LOLLUSE JA HÄBEMATUSE ÜLEM TIPP
AGA ÄRA SA ARVA JA LOODA, ET SAVASTU RAHVA
TAHTMIST KUNAGI RIIGIVANEMAS SAAD
SEDA EI NÄE SA IIALGI NAGU EI NÄE OMA
SUURI EESLI KÕRVU
AGA KAS SA OMAS PIMEDAS VÕIMU JA
SAAGI IHAS MÕTLESI KA SELLE PÄÄLE,
ET NENDE PÖÖRASTE OTSUSTEGA SA PANED
EESTI RAHVA PÄÄLE SUURED KATSUMISED?
JA TALLAD OMA RÄPASTE JALGADEGA
TEMA PÕHIÕIGUSI JA VABADUST!
T. Konfidents.
Kiire
Tallinn 27/XII 1932. 438
Saatkonnale Varssavis.
lugupeetud härra Minister,
kõigepealt vabandage, et Teid selles asjus
tülitama olen sunnitud, kuna mul tead pole
kes Saatkonna liikmeist praegu Varssavis ja
kes puhkusel viibivad; asi aga iseenesest väga
kiire iseloomuga on ja viivitust ei kannata.
Nimelt on meil mõningate väliskohustuste
täitmiseks vaja kiires korras vene tšervontse-
sid ja neid meil siit ei saa, sest vene rubla
meie böörsil üldse ei noteerita, Helsingist
ostes oleks aga kurs liig ebasobiv. Olemasoleva-
tel andmetel on dollari kurs vene rubla suhtes
Varssavis kõige parem, mispärast julgeme Teid
lahkelt paluda, meile juurelisatud tšekki
sest ei leitud üles surmamõistmise tokumenti. K. Päts mõisteti "Krestõi" üksik-
vanglasse Peterburis. Enne vanglasse minemist saatis ta oma naise Šveitsi
sanatooriumi, kus ta naine ka suri. Vanglast vabanenud tuli ta jälle kodu-
maale kus võeti ta uuesti kinni ja saadeti vangilaagrisse. Saksa okupatsiooni
võimude määrati ta Saksamaale vangilaagrisse, seal oli ta 1.a. Vangilaagrist
vabanenud, tõttas ta kodumaale ja moodustas siin esimese Ajutise Valitsuse
olles pea- ja sõjaminister. K. Päts oli esimene Eesti minister. Ja Temal on
suured teened autonoomia saamisel. K. Päts oli Maavalitsuse esimees
Päästekomitee esimees, kes kuulutas välja Eesti iseseisvuse 24. veebruaril 1918. a.
Asutavas kogus oli ta esimees. Meie riigijuhi kohal on ta üheksandat
korda. Oma julge ja kindla valitsemisega on ta ära hoidnud mitmed riigi-
pöörded nagu 12.märts 1934.a. ja 8.dets. 1935. a. mil "vapsid" tahtsid väe-
Elagu veel kaua Konstantin Päts ja juhtigu meie Eesti
noort vabariiki!
Lisad
Nõmmel, 14. 11. 1939.
Vabariigi Majandusministrile
sihtasutise "Üleriikliku Näituse" nõukogu ja
juhatuse esimehe ülesannetes.
Väga austatav härra minister,
Lisades mõningad andmed
oma senise töö ja tegevuse kohta, on minul au Teie kaudu
esitada oma kandikatuur sihtasutise "üleriikliku Näituse"
vakantsele asjaajaja-direktori kohale ja paluda Teilt selle
minu kandidatuuri lahket toetamist.
Kuna minu lisatud, teistelt
seisukohtadelt lähtudes koostatud eluloolisest andmesti-
kust ei selgu minu senine tegevus näituste alal Eestis ja
välismaal, siis esitan sellekohased andmed siinsamas
eraldi:
1) Peale kodumaa näituste olen külastanud asjahuvila-
sena ja õpireislasena ülevenemaalist põllundusnäitust Mosk-
vas a. 1915, Königsbergi idamessi a. 1921, Frankfurt a/M.
sügismessi a. 1921, kaht Antverpeni koloniaalnäitust
1925,1927, Brüsseli rahvusvahelist näitust 1928, Liégi
vakooni rahvakunsti näitust 1928, Kölni "Pressa"näitust
1928, Leipzigi sügismessi ja sealset kingatööstuse erinäitust
1928, Krakovi tööstusmessi a. 1928, Gendi lilledenäitust
a. 1932 ja Luxemburgi suurnäitust a. 1933.
2) Praktikandina olen osa võtnud näituste organiseerimistöist
kahel korral Antverpenis ja üks kord Brüsselis.
Eesti Wabariigi Walitsusele
RIIGIKANTSELEI.
Saadud "29" märtsil 1940 a.
Lauajuhend Nr. 1699.
Antsla Laatre asu. talu nr. 13
pidaja. Eduard Lang
endine Wastse-Otepää
Tänuawaldus
Kasutasin 1921 sest aastast Pikajärwe asuntuses
kohta nr. 20 mille pääle minul kohtu protsesid
tekisid. Ja kohtu protses lõpes minu kahjuks
nii et 1930 aastal pidin sellest kohast
loobuma. Ja lõpuks pitin jääma päris
ilma riigipoolt antawast maast.
Lõpuks pöörasin palwega Eesti vabariigi
walitsuse poole toetuse saamiseks. ja
saingi praegu minu kasutada olewa koha
wabariigi walitsuse toetusel ja kaasaaitamisel.
Käesolewa kümne aastaga olen jõudnud
omale tarwilikud hooned püstitada maadelt
kiwid koristada ja mõni hektar ka uudismaad
juurde harida.
Sellepärast julgen mina Eesti
wabariigi walitsust südamest tänada ja
ühtlaisi soowin ka õnne ja jõudu Eesti riigi
juhtimiseks praegusel keerulisel ja raskel ajal
wastse-Otepää.
Tänuawaldaja E. Lang
27 märts 1940.
Wabariigi Walitsusele
13. oktoobr. 1919.
No 4064
Rahaministri abi
Tõnis Wares'e
13mal augustil s.a., pärast pikaajalist isikliku otsimist
ja mitmekordset kuulutamist ajalehtedes, leidsin mina
wiimaks Aia tän. majas N12 kolm wabat mööbliritud
üürituba, kuhu mina ka samal päewal, Sõjawäe korerikom-
isjoni lubaga (luba N 1071 ärakirjas juurelisatud) sisse-
kolisin ja kus praeguni, ühes perekonnaga, elan.
8mal s. k. p. teatas minule kohaline miilitsaosakond,
maja walitseja Patsner'i kaudu, et Siseministri käsul mi-
na, teiste elanikkude hulgas, kolme päewa jooksul
mainitud majast pean wäljakolima, sest et see maja
on määratud Töö- ja hoolekande ministeeriumi jaoks (käsk
ärakirjas juurelisatud.)
Tähendatud Siseministri käsk ei ole mitte õiguse-
korraline, sest et praegu makswate seaduste põhjusel (Aju-
tise Walitsuse määrus 25 weebr. s.a. §1-Riigi Teataja N14 ja
juhatuskiri rekwirerimise komisjonidele §1- Riigi Teat. N30/31)
majade rekwirerimist ja sellega ühendatud korterite
(korterite) tühjendamist elanikkudest wõiwad korraldada
ainult rekwirerimise komisjonid, mitte aga Siseminister.
Ühtlasi ei ole minul faktiliselt wõimalik Sisemi-
nistri käsku täita sel olekul, milles ta antud. Kõik minu
isiklikud järelekuulamised sündsa waba korteri kohta on
senini asjata olnud. Korteri saamine on minul ka selle
Kõrgeauline Härra Peaminister!
Ärakiri: Siseministrile.
Hinnates S. Sommeri suuri kagemusi rahvustun-
nete ergutamisel ja oskust selles töös ning usaldust te-
ma vastu kaastegelaste keskel tundub, et on võimatu
ilma temata jatkata seda ilusat, aaterikast tööd. Võime
kinnitada Teile, et tal on suur poolehoid Lätis elavate
eestlaste hulgas. Ta oskas inimesi kõnelema panna.
Ta ei ole kabineti inimene, vaid tegelane, kes liigub rah-
va seas, käib kodud, üksikud talud ja kolgad läbi-
seega soetab otse perekondlise tutvuse. Sarnane käitumi-
ne, sõprus sulatab lahti palju Eestile külmunud süda-
meid ning paneb tuksuma rahvas ühe suure Eesti süda-
Kui härra Sommer töötas sel alal, siis tuli ta alati
ka meid, tegelasi kohapeal vaatama ja alati saime
talt ergutust ning tulusaid näpunäiteid selles töös-
aga nüüd pole me küll kedagi näinud.
Kas peame oma töö lõpetama? Ei! Igal juhul tõö-
tame edasi. Aga kahtlemata on enesekindlam ja
tulemusrikkam töö vilunud S. Sommeri juhtimisel.
Sellepärast näeksime heal meelel S. Sommerit
oma tööd jatkamas.
Misso Piirimaade Seltsi Esimees: S. Aasa
Luhamaal, 7. jaan. 1940. a.
Niisugune loidus ja "laissez-faire, laisesez-passer", nagu
seni üle kaheksa aasta minu ja minu ümbruse kallal
kuritegu on lastud toimida, on äärmiselt lubamatu
kui mitte ütelda riigi ja rahva ja kogu juma-
kartliku tsivilisatsiooni ja rahu äraandmine.
Eesti riik ei või mitte olla süüdi praeguse maailma-
sõja alguse põhjustes.
Kriminaalasjas palun ka vastust. Lisa: 10 senti post margis
6. dets. 1939. a.
Artur Kask
elukoht: Käo vallas Viljandimaal
Aadress: Koksvere pk. N12, Võhma.
RIIGIKANTSELEIS
Saadud 9. märtsil 1936 a
Lauajuhend No 4481.
2 III 36 a
Riigi, Waneme
Umberg Johannes
Aleksandri p. sünd
1910 a 11 juuli Harju
mk. Keila Wald
Elukoht Suur Pärnu m
116 - 2. Tallinn
12. III. 36
Palun Hera Riigiwanem mulle mingi
sugust teenistust wõimaldta olen
pikemad aega ilma teenistuseta nälg
ja puudus Waritseb päew päwa kõrwal
ika suuremaks minna sest ei ole kusgil
pool teenistust lind, Olen kõik tööstused
ja asutused läbi käind igal pool
Wastatakse et ei ole Waja teid sest teie
olete nõrka kondika ja ei jäksa rasked tööd
ära teha ja ameti ala ei ole ma ka ära
saand õppida sest isa suri mull kui olin
laps ja siis tuli mull omal leba teenida
karjas käimisega siis kui sain suuremaks
ei old enam Wõimalik ametid õppida sest
siis olid juba elu raskused suuremad oli
waja oma elu ülespidamise eest hoolt kanda
ja sedasi olen nüüd nõrka kondi ja ilma
ametida ilma tööta Kuid siiski loodust
ei old kautand läksin Rautee teenistuse
kuulama kus teenis mu ias kuni surma
Saadud "2" jaan. 1935a.
Lauajuhend No 3171.
Kol. Grabbe
Kõrgesti austatud
härra Riigivanem.
Soovime Teile õnnerikast uut aastat
ja raugemata jõudu edaspidiseks tööks meie
kalli, vaba Eesti hüvanguks.
Täname südamest riigiteenijate ja töö -
liste lastele jõuluks määratud lisa perekonna-
abiraha eest, mis võimaldas vanematel meile
armast püha rõõmuküllasemaks muuta.
Tänutäheks saadame Teile, armas härra
Riigivanem, oma pildi.  - Tahame Teid armas-
tada ja austada ja tõotame kasvada tubli-
deks kodanikeks.
Oma õdede ja vendade nimel
Teile tänukiri
Zita Tibar.
31. XII 34
Nurme tän. 6 - 18
tööga olen täitnud ka põhiseaduse nõude töö "aust ja kohusest"
Ja nimelt nii, et ma peale "au" tööd teha ka tõesti mitte midagi
pole saavutanud. Vaevalt küll üle Eesti leidub teist vastavate
võimetega ja kvalifikatsiooniga inimest, kelle elu oleks
olude poolt - nüüd juba 7. aastat - tehtud nii raskeks, kui
on minu elu. Et ma elatudes vaimutööst kindlasti vist
ehk rikkustki, elan võlavabalt kõigele vaatamata, suudan
toita ennast ja naist, see on muidugi minu "kohus" ja ei
vääri vist vägiteona mainimist, kuigi ta seda tegelikult
on. Sest vaevalt küll ükski teine tahaks elada sellist
tööd rühkivat "veduri" elu, kui leidub hulga magava-
maid "vaguni" kohti, I ja II. kl. sisustusega - Olen siis
minagi nõni kord taotlenud neid mugavamaid elatus-
võimalusi - enne kui mind tiisikus tabab 20 töötundi
päevas tehes -, aga mind ei vajata sinna praktikandikohalegi,
kus ma mõnikümmend aastat tagasi poisikesena väga
nästi sobisin. Kuigi olen keelivalitsev inimene, raamatu-
pidamist tundev kaubandusteadlane, suurima vilumusega
ajakirjanik, kompetentne mineviku ja oleviku asjus meie
kultuuriloo alal, kuigi olen isamaaliselt meelestatud,
kannan enesel oma isa /Peeter Grünfeldi/rahvuslikku pä-
rast, olen kohtuliselt karistamata, ei ole varastanud ega
muidu sohkinud, - Eesti ela jookseb minust mõõda oma
mugavuste osas, kasutades mind vaid seal, kus "vagunid"
17 p
kordama oma palvet, sest et minul tungivalt vaja on, ei mitte Teie hra
Riigivanema vastus, vaid dokumendid, sest see on juba minule selgeks vastuseks, et tänini
minu avaldatud palved ühes palvekirjadega, vastamata on jäätud ja ei mingisugust korral-
dust tehtud minu kaitseks ja toetuseks, kes mina 50 % oma töövõimest kautanud olen, ja
mitte abi ja toetust ei palunud annetuse läbi, vaid minu oma raha, milled mina kulu-
tanud olen raavitsemises, selle autoõnnetuse läbi, mis sündis kaitseministeeriumi veo-
autoga, üldsummas 146 kr. Et kaitseministeerium, ega ka need komisjooni liikmed, kes
toll ajal selle veo-autoga proovisõitu tegivad ja minule selja tagant otsa ajasivad
ei soovi lepplisel teel ilma kohtuta minu raavimise kulusid kanda, kuid aga teiselt
poolt minule keelduvad välja andmast, "õiendust," mis leidub selle autoõnnetuse
sündmuse kohta kaitseministeeriumi arhiivis, kuid ometgi tsiviilkohtupidamise seaduses,
§ 453 on öeldud ja ettenähtud, et kõik ametiasutused on kohustatud välja andma kohtule
esitamiseks ärakirja. Minul oli kindel usk ja lootus, et Teie hra Riigivanem saate
arvestama minu õnnetuma seisukorraga, kes kaitset ja toetust väärib juba ainult sell
puhul, et mina 50 % töövõime olen kaotanud, aastat pean vaevlema, ja ei abi, ega
toetust ei kusagiltki loota.
1930 aastal, 24.  XI., kui Teie hra Riigivanem, rahvasaadiku kohustusi
täitsite, oli minul selleks tähtsaid põhjusid Teid usaldada, minu kaitseks ja toetuseks,
ja saatsin Teile, tähitud kirjaga, postikviitungi 193 No all kirja, kõige selle
sündmuse kohta. Selle kirja juurde, oli minul lisatud juurde kolm tõendavad
tunnistust: 1) admiraali Pitka kiri, milles viimane minule soovitab, kui õnnetus
on juhtunud kaitseministeeriumi päralt oleva veoautoga, siis sotsiaalministeerium
on kohustatud, minule abi ja toatust andma. Admiraali Pitka soovitusel, pöörasin
mina sotsiaalministeeriumi poole, kuid minister Hünerson vastas eitavalt minule
selle palve peale. 2) Seesama sotsialministeeriumi vastus oli ka juurde lisatud selle
minu kirjale 24. XI. 30 a. 3) Kindral Reeki vastus minule Tartust, 23. IX 30. aastal,
2-se Diviisi Staabist, 1533 No all, nende kahe kaduma läinud palvekirjade kohta
Ada Kartulileht.
Orajõe-Kabli 6-kl. algkool.
27.V/36.a.
Konstantin Päts.
Populaarseid isikuid on meie väikeses Eesti riigis mitu. Neist tähtsam on
meie Riigivanem, Konstantin Päts. Ta on kogu oma hingega püsinud Eesti rahva
juures. Ta sündis Pärnumaal, Tahkurannas, aastal 1875. Käis seminaris, hiljem
siirdus ülikooli, kus õppis õigusteadlaseks. XX sajandi alul oli ta tähtis isik.
Andes välja päevalehte "Teatajat", astus ta tugevasti väija Vene riigi vastu oma lehes
käsitles ta peamiselt majanduselu, kaubandust ja tööstust, püüdes kõigiti süvenda-
da rahvustunnet. Ta lehel „Teatajal oli võrdlemisi palju lugejaid, eriti Põhja Eestis.
Ta ühines venelastega linnavalimistel Tallinnas, mille tõttu saidki eestlased osa võtta
linna valitsemisest. See võit õhutas ka teisi linnu sama tegema. 1905. aastal
mõistis Vene valitsus ta surma, aga ta pääsis põgenema. Kodumaale tulles, as-
tus ta jälle töötama Eesti rahva kasuks. Peale iseseisvuse väljakuulutamist 1918a.
24. II. anti vabariigi juhtimine kolmeliikimisele Päästekomiteele. Need isikud olid:
J. Vilms, K. Konik ja K. Päts, viimane oli ühtlasi peaministriks. Okupatsiooni ajal
ta vangistati ja saadeti sõjalaagrisse. Vabadussõjas oli tal palju teeneid, mis ei
unu. Ta oli ka esimeseks riigivanemaks. Alati seistes riigi eesotsas, on ta elu kor-
duvalt olnud hädaohus. Siin paistavad silma ta hääd iseloomu omadused:
julgus, tahtejõud, isamaaarmastus, enesevalitsus j.n.e. Ka praegu on ta
Riigivanem ja juhib kindlal käel riiki, püüdes igati rahuldada rahva
käekäiku. Oma vanadusele vaatamata on ta vaim noor ning alatasa võtab
ta ette riigis uuendusi, mis on meile suureks kasuks. Näiteks: ta on
kõlbmata maad, nagu sood ja rabad, lasknud kuivatada ja igal
aastal loob ta hulk uusi asundustalusid juurde. Ka meie kau-
bandus on olnud viimasel ajal aktiivne, s.o. oleme suutnud rohkem
kaupa välja vedada kui sisse tuua.
Hiljuti surus ta maha vapside mässukatse, mille
kordaminek oleks olnud suureks kahjuks kõigile. Võime öelda
julgelt:
Elagu ta veel palju aastaid meile eeskujuks!
SELTSKONDLIK ÜHING
"SÄDE",
30 juunil 1920
4598.
"25" juunil 1920 a.
Vabariigi valitsusele
WALGAS.
"Säde" selts on sunnitud põlenud
maja ülesehitamiseks laenu tegema,
mille kindlustuseks obligatsiooni kahe
miljoni marga suuruses teha tuleb.
Kunas ehituse kulud wäga kõr-
geks tõusewad ja Säde selts oma
sihtide poolest kunsti ja teaduse
edendaja on palub juhatus Vaba-
riigi Valitsust obligatsiooni tege-
mise juures "Säde" seltsilt nõutawast
tempelmaksust, mille suurus kahe
miljonilise obligatsiooni pealt
oleks 24.000 marka - wabastada
juhatuse nimel
abi Esimees
kirjatoimetaja
Täid N 4582, 7/VII
32p
On temal ka meie riigi iseseisvuse saavu-
tamise juures mingeid teeneid olnud. Vägagi
palju. Minu arvates saaks kõigi üleskirjuta-
misel kaunis paks raamat. Arvan, kui
ei oleks olnud teda, ega ta kiitustväärivaid
tegusid, vististi oleks me praegugi veel
mõne muu rahva valitsuse all. Tema
abil aga saavutasime iseseisvuse. Kuid
kas on tema enese käsi sealjuures hästi
käinud. Kindlasti mitte. Nii mõnigi ehk
teab tema vangistusi ja surmamiskäske
venelaste poolt, mis aga õnneks kõik häs-
ti lõppesid. Aga praegu? Ega nüüdki
see kõik palju parem ei ole. Osa inimesi
on ju sarnased, kes ei tea mida nad
tahavad. Alles hiljuti pidi sündima suur
õnnetus mis aga õnneks õigel ajal
takistadi. See kõik näitab missugused
on inimesed. Mina aga ütlen. On tema-
Selles mõttes seadusega juhiks walitsus rahwa
kõlblist ja perekonna elu kõrgemale tasemele
ja kaotaks igasugu pressimise ja antsemise mõtted
wähemaks kelmi kalduwutel inimestel. Praegune
perekonna elu kaitsmine ei ole järgmiselt õige.
1). Praegu peab iga mees teadlik olema, weel mitme tunnista-
jaga, kelledega kõik naisisikutel elukogemuste waral
oleks wõimalik sugulises wahekorras olla; on ka teiste
mees isikutega sugulist ühtimist olnud kõigis ilmas
Tegelikus elus on wõimata ilma naisisiku tegudes
weel tunnistajatega üle 10 aasta. Ja meie mehed
oleme kõik kaitseta olewused kuritatlikude sohinaiste
kelmi tegewuse wastu.
2). Ei ole õiglane et neiu nõuab alimenta abielumehelt.
3). Ei ole õiglane et siis nõutakse lapsi kui laps neiul
aastaid wana
4). Ei ole õiglane et kohus ilma tõendusteda ja wastuolusi
arwesse wõtmata, järeldades elukogemustele, rajades
otsust et mingid tõendust oleks olemas seaduses
nõutud sigitus aja kohta, mõistab wälja elatis
raha (Tõenduseks jälgida kohtu tegewust Liisa Salumetsa
(end Reiman) noudmine Leo Tiiki wastu (end Tischler).
alimentides. Akt Tallinna Ringkonna kohtus.
5). Ei ole õiglane et alimentide nõudmisel mõistetakse
kindlad suured summad ja weel aastaid järele
see olukord on ülekohtuse noutmiste tostmiste
ja ülekohtuselt rikkastamise alus.
6). Ei ole õige et lapse ema segatustes lootes saada
ülekohtust warandust käib palju aastaid kohut ja
Kõrgeauline
Hra Peaminister Kaarel Eenpalu,
Sügavalt liigutatud Teie, K. a. h-ra Peaministri,
kingituse eest minule annetatud raamatu Tammsare
"Kõrbeoja peremees" näol, palun siinkohal avaldada südam-
liku tänu selle väärtusliku mälestuse eest.
Meie siin Vormsis ei unusta kunagi Teie külas-
käiku saarel ja Teie poolt meile osutatud lahkust.
Vormsis, 11. septembril
Maria Lindström.
Aadress: Kavastu v., Kargaja
postitalu, Tartumaal.
minult see ära, mis ma olen suure vaevaga saanud.
Ma heitsin õhtu magama mures, abikaasale ma ei
öölnud sest vaevast mis mull oli. Korraga öö aegu
just kui hüiti mind, ja ööldi mine avalda oma mured
meie endise riigi isale Pätsile, tema saab sulle nõu
andma ja aitama, ma pidasin seda oma teada seie
maale, ei ole ma kellegile seda avaltanud, mitte ka
oma abikaasale, et teised saavad selle üle naerma
Siin pööran siis oma kurva südame palvega Teie poole
mis mulle ööldi, et endise riigi isa, aga nüüd olete
jälle meie lugu peetud riigi isa. Kas Teie ei saaks
mulle nõuks ja abiks olla, et kust ma võiks saada
laenuks raha pikema aea peale, umbes paari aasta peale
et võiksin need rutulised võlad ära maksta, ja siis jäeks
mulle pika mööda võimalus ära tasuda, pikema aea
laenu. Ma saaksin südamest väga tänulin olema
Teile, kui Teie peastate mind minu suurest murest
Tegutega ei jõua ma liht surelik Teile kudagi tasuda
aga oma südamest soovin Teile head õnne, et kaua oleksite
meie kodumaa juht ja armas riigi isa, ja meie õnnelikud
kodanikud Teie kaitse all.
Ma ei ole sellegile avaldanud, mitte ka oma abikaasale,
et Teile L.p. riigi isale olen avaldanud oma südand
rõhuvaid mõtteid. Kui Teie leijate ja Tahate mulle
abiks olla nõu andmises siis paluksin et annaksite
mulle kirjalikult teada, või kudas Teie ise leijate parema
olevad. Paluksin Teid nii lahke olla, et siis ruttem
mulle teadustaksite. Kui enam ei saaks, et
500 krooni, et võiksin oma hädalisemad wõlad ära tasuda
Mo käin tööl Riigi Raudtee Peatehastes 1913 aastast
seie maale Malmivalajana. vana olen 58 aastad.
jäen Teie abi ootama.
Nõmme Kivimäe
Kandli tän. 13. Julius.
Juridilise Komisjonile
A. S. "Viskosa" woliniku
Johann Paulin, kes elab
Hiiomaal, Kõrglsaares
Mina olen kuulda saanud, et Juridilise Komisjoni proto-
kollides A. S. Viskosa" asjas on äratähendatud, et mina
olen ölnud, et kõik selle seltsi warandus on Wene Riigi
poolt requireeritud. Selle sissekande üle mina awaldan
protesti, sest et mina põle ütelnud. Ainult wabriku
sisseseade, nimelt masinad ja elektrimootorid ühes
waljustuse sisseseadega on Wene riigi poolt requireeritud
ja ka evakueeritud kõik teine warandus aga jäi
nagu enne seltsi juhatuse kätte, kui ka kõik
materialid.
Et asjaolud niisugused olid, wõib peale mind weel
Karl Rosenberg, Tallinnas, Merepuiesteel N 17, wabri-
kandide Ühisusis tõendada kes masinate requisitsioni
ja nende evakuatsioni juures eksperdina töötas
ja teab et kõik teine warandus puutumata jäi
ja seltsi omandis on.
Seda silmas pidades, mina palun nimetud Rosenbergi
ülekuulata ja protokollid wastawalt õiendada
Joh. Paulin
3 -
võtma iga, ka väikesepalgalist kohta, sest ma teha, et
minu vitaliteet, minu tööarmastus, mina taiplikkus
ja minu täpsus viib minu nagunii kord edasi - ilma
kunstlike karkudeta, kui ma ainult pääsen oma tööjõudu
rakendama.
Teie lahke kiri 11. nov. 1939 lubas minu kandida-
tuuri toetada teenistusse astumisel, kui ma leiaks enesele
sobiva ja oma võimetele vastava koha riigiteenistuses. Ma
mõistan, ka pärast oma esimese katse nurjaminekut,
siiralt ja südamest, et "Peaministril on tülikus otsida
Teile teenistuskohta, mis vastaks Teie soovidele ja võimetele",
nagu ütleb mainitud kiri. Aga ma pahuksin Teid võtta
arvesse, et ajal, kus ükski ministeerium ei tee avalikku-
sele teatavaks vakantseid ametkohti, kus üheski mind
turiumis neid, s.o. vakantseid ametkohti "ei oligi olemas"
nende ükilise täitmishetkeni, on minul kui administraa-
torite mängukannil veelgi raskem selgitada selliste
kohtade olemasolu, ka siis, kui ma riputaksin hambad
varna, ei hoolitseks üldse enam oma kõhutäite eest ja
koivaksin vaid ühest ametiasutisest teise, et lugeda meie
"tööpuudust mittetundvas riigis" igal uksel lakoonilist
teadet "kohtade asjus mitte tülitada". Sellest kärpest loete
Teie välja soovi, et ministeeriumid ja valitsusasutised
vakantsetest kohtutest kas või ainult "Riigi Teatajas"
kuulutaksid, ja seda soovi on vist kerge täita, kui teame,
et. Sõj. Ülemjuhataja korraldusel saavat neist kohtadest
nagunii teada üks teatav kiht - reservohvitserid - rügi-
mentide adjutantide kaudu. Aga enne kui sellised asjad
meie oludes küpsevad, veereb veel palju vett Emajõge pidi alla.
surmuaia laiendamiseks 2 tiinu ja kiriku-
teenija jaoks 15-20 tiinu. Oma palvet põhjendas
koguduse eestseisus pikema seletusega, millest ära-
kirja siia kaasa lisame. Selle kirja peale ei
saanud meie mingisugust vastust, kuid
aprilli kuul tuli keegi maamõõtja ja ajas
piirid, mis kogudusele täiesti vastu võtmatud
on, sest et nad majapidamise hoonetest kõigest
2. sülda kaugel seisavad. Maa-ala, mis kogudu-
sele üteldi jäävat mõõdeti 25 tiinu suureks. Surnu
aia jaoks mõõdeti 2 tiinu ja kirikuteenija jaoks
mõõdeti 8 tiinu kõlbmatat mäekülge ja raba. Kas
neid maid, mis kogudusele jäetud üteldi olevat, viimane
tarvitada võis, või oli neil ka teisi peremehi, seda kogu-
ära võtmisest ega tarvitada andmisest 1920 aastal
Otepää kogudus saanud ei ole, aga kirikuteenija jaoks
määratud heinamaa laskis alevivalitsus ära niita,
võib olla, oli talle seda Ministeriumist lubatud.
Pärast seda, kui see esimene ülevõtmine mööda
hakkas saama, tuli maamõõtjale kiri Tehnika
Peavalitsusest, milles kästi kogudusele jäetud
maaosast Nuustaku Turbatööstusele 4 1/2 tiinu
maad välja mõõta ja kätte anda. Ka pärast seda
Herbert Haljaspõld
Nõmme
Vabaduse pst. 145
Nõmmel, 15. XI. 1939.
Väga austatav härra professor J. Uluots,
Vabariigi peaminister,
Palun Teid vastu võtta
minu siiraim ja jääv tänu nõusoleku eest toetada minu
kandidatuuri teenistusse astumisel, nagu see on väljendu-
nud Teie sekretäri kirjas 11. XI. s.a.
Juurelisatud palvest
/hra Majandusministri nimele/, millest olen valmistanud Teie
jaoks ärakirja, selgub vist, milliste kogemuste ja võimete
pärast mina loen end kvalifitseerituks kandideerima
praegu vakantsele sihtasutise "Üleriikliku Näituse"
asjaajaja - direktori kohale.
Palun Teid nüüd toetada
seda minu kandidatuuri härra majandusministri juures,
kellest kolmeliikmelise sihtasutise-juhatuse esimehena
peaks olenema praegu kõik. Palun seda lahket toetust
paaril väga kaaluval motiivil:
1) see koht vastab tõesti igati minu huvidele ja võimetele,
siin on kõik alles loomisel ja eesti kultuurielule kasuks välja-
arendatav, milliseks tööks mul ka on energiat;
2) see koht on praegu ja lähemas tulevikus minu jaoks
ainus vakantne ja võimaltab mulle /väljaspool riigiteenis-
tuse karjääriredelit/ oma võimete ja kogemuste tõsise raken-
damise kohe algusest saadik.
12. nov. 39. a.
hr. Peaminister.
Jaanus Tasuja,
(G. Lorenz)
Rähni 5-4
Teie lahke juhatuse järel käisin Tolliametis dir. Kukke juures teenistuse
saamise asjus, kus selgus järgmist. Dir. Kukkel ei ole midagi teenistusse
võtmise vastu, kus on praegu vabu kohti. Kuid eelmise valitsuse korral-
dusel võib Tolliametisse saada ainult need, kes on vabanenud minis-
teerikumitest. Oma vaba valiku järel toimiks dir. Kukk teisiti. Minul,
kui reservistil pole koha saamiseks mingisuguseid võimalusi seni,
kui ülevalt poolt pole tehtud mingisugust erilist korraldust ehk kui ei
muudeta eelpool tähendatud määrust, vaatamata sellele, et olen mitmel
korral haavata saanud sõjas ning oman Kotka- ja vabadusristi.
Teenistuse mitte saamise tõttu olen praegu väga raskes majandus-
likus seisukorras. Suur pere tahab süüa ja riietuda, talveriided on
Meil ei ole mingit sõda karta,
sest meie elame rahus oma
hea naabritega: Soome, Rootsi
Läti ja Leeduga, ka Sakslastega
ei ole meil praegu tüli.
Mis ehk mille eest siis
tahab see toores venelane
meid kaitsma wõi abistama
tulla? Tema ise tahab meid
ära neelata praegu ja on
mistel kaebada. Nisugusel korraldusel
on riigi oigustatud huwid kaitstud ja
ka eraisikuti huwid saawad niipalju kui
wõimalik arwesse woetud ja ei kannata mitte
rohkem. Kui see asja enese pärast hadapärast
tarwilik on.
Seda kõike silmaspidades palume Eesti
Wabariigi Walitsust mainitud sisseministri
Korraldust äramuuta.
Jäme kindlas usus lootma ja ootma, et