Rahvusarhiiv/et_handwriting_recognition huggingface dataset:
Puudusena kooliruumide
sisustamisel tuleb mainida seda, et kõi-
gis klassis puuduvad õpetajate lauad.
tega laste vanemad suure enesetunde
ja põhjendamata üleolekutega. Mida
isekam ja parandamatum perekond
seda alistumatum ja harilikult ulakam
on laps ja seda vähem lubavad sellased
vanemad oma last karistada. Sellised
hellitajad vanemad on pimedad oma
laste pahede juures.
Leidsime mõjuvamaks karistuseks
ulakaid eraldada teiste seast. Hari-
likult seisis see vahetundidel õpetaja-
te toas püsti. Laiskusest töö tegemata
jätmisel lasime sageli selle peale tunde
järele õppida. Jätsime lohakaimad
ja halvemaid õpilasi välja ühistest
ettevõtetest - koolipidudest.
Et sageli vahetundidel keemised
tulevad laste tegevusetusest, siis püüd-
sime anda neile liikumisevõimalusi,
mänge. Klassis tarvitasime laulu-
mänge ja koroonat, õues, laptuu
võrkpalli- ja kurnimänge.
tud, teised aga ootavad tundide lõ-
puni ja lähevad siis kohe toitlus-
punkti sööma.
Kehaliselt meie kooli õpilased
arenevad jõudsasti. Nii jätavad 5. ja
6. klassi tütarlapsed, osalt ka poisid,
täiskasvanu mulje. Murdeaeg tütar-
lastel on juba 3., 4., 5., ja 6. klassis,
kuna poiste juures on see hiljem,
osalt 5. ja 6. klassis, kuid suuremalt
jaolt pärast kooli.
Mais tuleb töötada juba poo-
le õpilaste arvuga, kuna teised on val-
gunud välja töödele, kes karja, kes
mujale, et omale eelseisvaks talveks
jälle natukene tagavara koguda.
Puudumiste vastu on püütud või-
Klassi ilmavaatlus tabel
Algasime klassi üldisele ilma-
vaatlustabelile märkimist. Tabeli selgitus.
Vee mitmesugused kujud.
Missugusel kujul meie vesi loodu-
ses esined: vesi, jää, lumi, rahe, udu, kas-
te, aur, pilved. Vihikusse märkisime nad
Tuli, valgus, soojus.
Tule saamine, tema kasutami-
ne igapäevases elus; valgus, soojus. Mit-
mesugused valguseallikad: küünal, pet-
rooliumilamp, gaas, elekter. Vihikusse
joonistasime valguseallikaid. Tänaval
käisime gaasilaternat vaatamas.
Õppeabinõud: küünal, petrooleumlamp,
elektrilamp. Saateaineks: "Kui valgus tuli".
Lugemiku ülesandeid emakeeles täitis
Murdmaa ,, Kirjandust koolile " ja har-
jutustikuna figureeris Reiman´i asjaoma-
ne töö. Kumbki õppeaasta töötas oma
kava kohaselt. See asjaolu säeb üksi-
kule õpilasele, eriti sel astmel, võrdlemi-
si arenend iseseisva töötamise nõude.
Ent selle võime nõrku algeid võis vaid
üksikute juures märkida : enamusele
tähendas see juttu neljandast mõõtest,
kui siia veel lisada üldine taseme
küündimatus, saavad kergesti mõisteta-
vaks nood arvukad ebaõnnestumised,
mille tunnistajaks allakirjutanul tuli
Esimene ulatuslikum kokkupõrge
ilmnes häälikuväldete juures : kuigi
esimene semester oli samahästi kui ku-
lund ( allakirjutanu asus kohale 15.XII ala-
tes! ), õpilasil puudus nimetamisväär-
ne arusaam asjast - jaanuaris tuli ala-
ta oktoobri töökavaga, vähemasti keele-
õpetuse alal. Kuigi häälikuväldete nagu
ka astmevahelduse osatähtsuse asjas õige-
keelsuse õppimisel arusaamised võivad
lahku minna, allkirjutanu ei suuda
küllalt rõhutada nende ulatusliku oman-
damise olulisust. Seepärast ta on nõus tõr-
juma tagasi iga väite, mis sihitud nende
päätükkide osatähtsuse vähendamisele.
Kui miskisugusest edust sai kõneleda
lihthäälikute väldete puhul, siis seda ula-
tuslikumad raskused paljastusid liithää-
likute väldete küsimuses, eriti nende kirja-
viisis. Hoolimata kogukast lisaharjutusma-
terjalist paljudel jäi saavutamatuks klas-
sikalikult lihtne nõue : liithääliku iga
liige pannakse kirja ühe tähega, küsi-
mata tema vältest. Vead, mis allakirjutanu
hilisemas tegevuses osutusid hõlpsasti ra-
vitavaiks, jäid siin püsima õppeaasta
lõpp-päevani : kelkkude, lomppides, lamm-
bad etc. Niisama ei suudetud küllal-
daselt omandada klusiilide väldete kir-
javiisi, kui 3. välte klusiili ees on pikk
täishäälik või kaksiktäishäälik : lookkade,
nõukkudes etc.
Õpilaste ebaküündivuse tõttu oma klas-
d) Emmaste algkool, milles praktisee-
risin oli 1933./34. ja 1934./35. õppeaas-
tal 6.klassiline, kogu 1933./34. õppea.
ja 1934./35. õppeaastal kuni 1.detsembri-
ni kahe komplektiline, koosnes I, II, III ja
IV, V, VI klassist.  1.detsembrist 1934.a ku-
ni tänaseni töötab kool kolme komp-
lektsiga, mis koosnevad I ja II, III ja IV,
V ja VI klassist. 1933./34. Õppeaastal oli õpi-
lasi üldse koolis 80, neist poeglapsi
48 ja tütarlapsi 32. Nooremas komp-
lektis oli 36 õpilast, 24 poissi ja
12 tüdrukut, vanemas komplektis
44 õpilast, neist 24 poissi ja 20 tütar-
last. 1934./35. õppeaasta keskel 1.dets.
1934.a, astus lähedase erakooli sul-
gemise tõttu 7 õpilast Emmaste alg-
kooli, mis tõstis lastearvu nii kõrgele,
et Haridusministeeriumi korral-
dusel anti juurde üks komplekt.
Pärast 31.dets 1934.a olid arvud
järgmised. Koolis oli üldse õpilasi 89,
Vahetunnil viibivad õpilased valges ja-
lutusruumis-koridoris või jooksevad väljas.
Jalutusruumis juuakse suurel vahetunnil
ka teed. Teed saavad kõik õpilased, kes
soovivad, peab ainult olema oma suhkur.
Korrapidaja valvab, et kõik enne sööki käed
peseksid. Enne lauda istumist loetakse söö-
gipalve.
Õpetan emakeelt, maateadust, kodu-
lugu, ajalugu ja tööõpetust.
Õppevahendite poolest on kool väga
halvas seisukorras. Puuduvad korralikud
kaardid. Näit. 5-ndal klassil on kavas.
välisilmajaod, aga kaardi ja gloobuse
puudusel kordasin seni vana, kuni sai-
me idapoolkera. Ida-poolkera tellisin selle-
pärast enne, et sellega saaks kauem läbi
- kuni järgmise eelarveaastani. Nüüd sai-
me suure tegemisega ka teise poolkera, aga
vahepääl läks hulk aega kaduma oota-
sellest avanes juhus rikastada oma kogemusi
ja tähelepanekuid laste tõekspidamistest, tööviisidest,
iseloomulikkudest nende kalduvusist.
Kooli juures töötab juba kauemat aega meeste-
organisatsioon "Noored-kotkad", milles omasin vanemate
juhtide kotka koha juhtides Vasteliina algkooli rühma.
Selle organisatsiooni töökavad ja eesmärgid haaravad
endasse väga tabavalt noorte poiste huvidevallast
pärit olevaid mõtteid, kuid kahjuks, arvan isiklikult, on
see org.- n liiga komplitseeritud juhtimiselt. Selle
töökavadesse organisatsiooni suunisin (talveperioodil
eriti oli hää võimalus ) poiste ülejäänud energia.
Kevadel - suvel on katsed, laagrid, matkad - üldse-
enam liikumist, tegevust, talvel tehtud töö vilja kasu-
tamist.
Kooliperes oli tarvidus vahetada üksteisega mõtteid,
öelda teistele oma huvitava uudise, hauldase loetud
mõtte, naljajutukese, rääkida küsimuste üle, mida
koolis ei õpetata. Selleks andsid võimaluse Noored kotkad
hakates toimetama koolis ilmuvat seinaajalehte. Toime-
tus koomeb vaid õpilastest. "Tsensuuri" mõttes (nii si-
suliselt kui just keeleliselt ja välimuselt) lugesin artikli enne
ilmumist ajaleheveergudel, millena kasutasime vana sei-
natahvlit.
Kevade tulekuga avanesid võimalused juhtida
õpilaste tähelepanu kergespordialadele, mängudele. Nii
olen annud näpunäiteid mitmesuguste spordialade har-
rastamiseks, siinjuures eriti hoiatades ülepingutuste
eest (jooksud eriti!), selgitades nende tervisthävitavat
mõju meisse. Koolitöö lõpul on nähtud ette laia-
ulatuslikum noortepäev mitmesuguse kavaga. Nüüd
käsikäes võimlemistundide tööga on eeltööd noorte-
päevaks, eriti võimlemise alal, juba täies hoos. Noorte-
päeva kava kõrval õpetan noortele kui ka vane-
maile (eraisikuile) Eestis läbilöövaid mänge : võrk-
palli ja Soome pesapalli. Võrkpallis on kavatsusel
noortepäeval võistlused naaberkoolidega, Soome pesa-
palli mängu kavatsen demonstreerida oma kooli õpilastega.
vilja aeda. Arutlus nähtust. Vihikusse joon-
istasime nähtud juurviljad: porgandid,
peedid, kartulid.
Milleks kasvatame juurvilja? Nende
tähtsus.
Kartul; kartuli-võtmine ja panipaigad.
Jutustis kartuli koduko-
hast ja reisust Euroopasse. Kartuli täht-
sus toitainena; tema kasvatus, võtmine
sügisel ja mitmesugused kartuli hoiu-
kohad: kelder, kuhi j.t. Vihikusse kirju-
tasime lühida kokkuvõtte ja joonistasi-
me üksiku kartuli kui ka pildi kartu-
livõtmisest.
Õppeabinõud: kartulid, pilt kartulivõt-
damed kiiremini põksuma. Kõik õpi-
lased soovivad siis kuidagi tegevad
olla, kas esineda või muul viisil
aidata.
Koolipidude ja jõuluõhtute ette-
valmistusist võtavad ühiselt osa kõik
õpetajad ja õpilased.
Et arvukamale õpilaste hulgale
anda võimalusi näidendeis esinemi-
seks, siis näidendi juhataja on püüd-
nud valida paljude tegelastega tük-
ke.
Pääle näidendi on harilikult ka-
vas veel koorilaule, deklamatsioo-
ne, tütarlaste tantsu-ettekandeid ja
poiste võimlemist.
Kus võimalik, sääl on õpilased
Et saali kasutatakse jalutamiseks, ku-
na muud ruumi selleks pole, siis teeb
see võimatuks saali põranda kasuta-
mise võimlemistundidel põranda-harjutu-
siks. Jalutamisel kantakse saali tol-
mu, enne tunde seda aga ei puhasta-
Halvasti on tütarlaste väljakäigu-
kohaga. Nimelt tuleb 3. klassist läbi min-
na, et sinna pääseda. Vahetundidel po-
le see eriti segav, kuid tundidel küll,
kui võõra klassi õpilased käivad klas-
sist läbi, samuti tuleb halba lehka
3. klassi.
Halval kohal on ka õppeabinõude
ruum, tuleb minna kahest rõivaruu-
mist läbi, enne kui sinna pääseb.
muutunud. Pinke oli klassides vastavalt õpi-
laste arvule. Enamasti olid nad aga õpilaste
kasvu kohta suured. Tahvleid oli 1. ja 2.
kl. kaks - üks kahepoolne pöördtahvel
ja teine seinatahvel. Kokku tuli 35 õpilase
kohta tahvlipinda 4,5 m2. 3. ja 4. kl. oli
37 õpilase kohta kaks seinatahvlit 3m2
pindalaga. 5. ja 6. kl. moodustasid kaks pöörd-
tahvlit 20 õpilase kohta 5 m2 pindala.
Kooli internaadiruumid jätsid soovida.
Sahver oli pime ja umbne, samuti söögituba
Talvel külmaga, kui õpilasi rohkem ööd jäi,
kippusid magamistoad kitsaks jääma. Kitsas
oli ka võimlemisruum. Selle puudulikkust
suurendas veel takistatud õhuvahetus. Värs-
ket õhku sai 36 õpilasele ainult 30X30 sm.
suuruse õhuakna kaudu. Sügisel ja keva-
del korraldasin võimlemistunnid väljas.
Oma aineis ma erilist õppevahendite-
puudust ei tunnud. Mis puudus, ja mida või-
saadetakse poisid raskeltkasvatatavate
õpilaste kooli.
Vanemate kooli kutsumine ja nende-
ga rääkimine on alati häid taga-
järgi annud, mitmedki õpilased on
pärast selliseid kõnelusi endid muut-
nud. Kasvatusliste küsimuste pärast
pole koolil vanematega vastolusid ol-
Tihti vanemad ise paluvad õige
karmilt lapsi karistada ja isegi "hir-
mu" anda, sest vanemate kogu päev
tööl viibides võivad lapsed vabalt
ringi hulkuda ja vanematel pole
võimalust nende jätele valvata. Ja
tänav pole ju eriti hää kasvataja.
Igas klassis ja samuti saalis on
seinad 1.m kõrguselt kaetud pruuni
paneeliga, ülejäänud osa seina ja
laed on värvitud heleda lubjavär-
viga.
Ruumide ilustamiseks 1. ja 2. klas-
sis kasutatakse koduloo pilte ja õpilas-
te endi jooniseid, vanemates klassi-
des, saalis ja õpetajatetoas aga meie
riigitegelaste ja kirjanike pilte ja büs-
te. Metsas käies toovad õpilased ise
lilli või oksi kaasa ja asetavad vee-
ga klassi.
Koolipingid on enamuses Rettigi
tüüpi. 4. klassis ja osalt 5. klassis on
aga koolitervishoiu komisjoni poolt
kinnitatud kavandite järele valmis-
4. Pedagoogilist haridust täiendas kõige päält
õppetöö ise väga mitmesuguste vahenditege. Teiseks
pedagoogilise hariduse täiendamiseks kasutasin kirjan-
dust õpetajate- ja seltsiraamatukogust.
Põhjalikumalt peatusin Võru Õpetajateseminari aasta-
raamatute I - VI juures, eriti töötades läbi III, V ja
VI ande, kuna need olid ligeimas seoses minu
õppetööga (V ja VI anne); III anne pakkus materjali didak-
tiliste teadmiste täienduseks ja värskenduseks. Selle
kaasas lõpetasin (algus oli kirjutatud Tartu Õpeta-
jateseminari lõppklassis 1930./01.aastal) ka oma pi-
kema kirjutise (ainetel koostatud) töökooli olemusest
kasutades eelnimetatud III annet, muud kirjandust ja
seminari lõppklassis tehtud märkmeid.
Lühema kirjutise eneseharimise kohta koostä-
põhjal. Ch. Darvin'i arenemiseteooriast kirjutasin
lühema kokkuvõtte, ja teooria arvustuse ettekandest
tehtud märkmete põhjal.
Mitmesuguste küsimuste kohta selgitavat sain lu-
geda "Kasvatusest", millisest ajakirja mõned aasta-
käigud on koolil olemas.
Eneseharimise ja hää ajaviite mõttes lugesin
hulk populaarteaduslikke raamatuid, nii kogu-
teost "Võrumaa", mitmesuguste looduslooliste küsi-
muste selgitamiseks artikleid ajakirjast "Loodus".
Teadmiste täiendamiseks etnograafilistes ainetes luge-
sin teosid "Maailma maad ja rahvad". Samuti
lugesin tarvilikul juhul ka "Eesti entsüklopeedia"
ilmunud osa, "Moodsa elu leksikon'i", mõlematest
võib leida vastuseid küsimustele, millede vastamine
nõuab eriteaste lugemist, mida alati käepärast
Pääle nende olen raamatukogudest kasuta-
nud palju igasuguseid käseiaamatuid, kust otsisin
vaid vastust mõnele üksikule küsimusele; nende kõi-
kide juures peatuda ei ole mõtet.
lib vanematega aprilli alul maale,
astub sääl kooli, septembris aga tu-
leb linna tagasi, tagasi kooligi.
Alalilne vaheldumine õpilaste koos-
tises ei jäta muidugi mõju avalda-
mata õppetööle ja raskendab õpetaja
tööd. Uutel õpilastel läheb hulk aega,
kuni nad uues ümbrusega ja uute
tingimustega kodunevad. Tihti on uus-
tulnukad andetud ja taltsutamatud,
siis kulub tükk tööd, enne kui saab
neid klassiga ühtlaselt tööle rakenda-
Õpilaste vanus koolis oli 7.-16. a.
Ei saa nuriseda õpilaste tervisega,
sest 1934/35. õppeaastal oli kogu koolis
ainult 3 nõrga kehaehitusega õpilast
x) Kooliarsti andmed.
võib rabada iga oma tuttavat kahe vaid-
lematu argumendiga : ta on näind Eesti
kõrgeimat tippu ja läbind Eesti kõrgeima
maantee - osa.
Võõrale Pütsepa algkool võib meenu-
tada esialgu ümberehitatud kloostrit : ko-
gu hoonestikku piirab müür, katkedes vaid
paaris-kolmes kohas, et anda ruumi vä-
ravaile ; siin nagu endised munkade elu-
majad, sääl nagu tallid, laudad - nen-
de taga viljapuu-aed. Kogu illusioon
puruneb aga kohe, kui taipad, et ki-
riku jaoks nagu polegi ruumi. - Tõe-
poolest on aga tegu hooneteasetuselt oma-
pärase endise mõisaga.
Ümbrus kannab siin vele kõiki
Haanja-maastiku tüüpilisi jooni : loen-
damatu hulk künkaid-kinke ja vaaru-
mägesid, kaetud juhuslike segametsatuttide-
ga, mis ikestavad horisonti kogu ulatu-
ses. Orgudes rida paisjärvi, otsekui nime-
tu hiiglase päratusuured silmad. Kooli
juures on neid kaks. Sõit ses maastikus
ei ole midagi muud, kui lakkamatu tõus-
mine mäkke ja laskumine orgu.
Kuigi ümbrus ei kanna igas punktis
võrdlust kasaritsa-maastikuga, võib teda
ometi kõhklematult nimetada huvitavaks
ja muljeterohkeks.
Pütsepa koolimaja hindamisel tuleb
arvestada kõrvaldamatut fakti, et see on
vaid remonteeritud endine härrastemaja.
Esimene jahmatama-panev asi on
puust pöördtrepp ( maja on nimelt kahe-
kordne ) ja veel sarnase päädpööritava järs-
kusega, mida võid kohata vaid aguli
vanades puumajades. Et klassid kõik on
2. korral, siis lastel tuli kära päevas
loendamatuil kordadel üles-alla. Võib
ainult imestada asjaolu, et ei juhtunud
ühtki nimetamisväärset õnnetust, kuigi
paaril korral laps veeres kerana trepist alla.
1934/35. õppeaasta Pütsepa algkool
sai värskelt 3-komplektiliseks, hõlmates
endas 5 õppeaastat. Veel eelmisel õppe-
aastal ta oli olnud 2-komplektiline nel-
ja õppeaastaga, ent pidi aasta hiljem ku-
junduma 3-komplektiliseks kooliks kuue
meelt, lasin neil joonistada lihtsamaid kahe-
mõõdulisi asju/ ka mälu järele/. Alguses
ütlesid õpilased, et need on kõik väga liht-
sad, mel ei taha neid teha, me oskame
neid joonistada. Pärast aga töötasid
õpilased suure huvi ja innuga nendesa-
made lihtsate asjade kallal ja just sel-
lepärast, et nad oskasid neid kujuta-
Pintslivajutistest ei tulnud kah-
juks midagi välja, sest et pintslid olid vä-
ga väiksed.
Olin sunnitud läbivõtma ka
veel vesivärvide algtehnika ja värvide
kooskõla. Õieti oli see küll kordamine, kuid
siiski väga vajalik. Pinnakatmist näita-
sin tahvlilekinnitatud lehel. Siin tutvu-
sin jälle kodumaa värvide ühe puudusega;
Tundide lõpp oli 1/4 3, siis einetati ja al-
gas vaba aeg kuni kella 6-ni. 6-8 oli õp-
pimine korrapidaja õpilase järelvalvel.
8 - 1/2 9 einetamine ja kell 9 magamami-
nek.
Kool töötas kolme klassi -
komplektiga. Klasside arv komplektis
oli 2. Ühe komplekti moodustasid I ja
III klass, teise kompl. IV ja V ja kol-
manda kompl. II ja VI klass. Selline
komplektide koostis oli tingitud ruumidest
ja õpilaste arvust klassides. I komplek-
ti õpilaste arv oli 33, II komplektis 27
ja IV komplektis 21. Muidugi ei jätnud
selline klasside segipaisatud komplektiteks
koostamine mõju avaldamata ka kooli-
Et kool oli seni tööta-
nud vaid kahe õppejõuga, siis tuli
nüüd ümbertöötada tunnikava.
kuue klassiga kahes komplektis. Jät-
kasin eelemise õpetaja tööd, selle poolt
valmistatud kavadel ja vaimus.
Töötasin 1 aug 1933.a. kuni tänase-
ni Emmaste algkoolis määratud õpeta-
jana andes tunde kõigis klassis. Koo-
lis töötas mõlemal aastal praktikant,
kellel andsin osa oma tundidest.
Ained ja tundide arv nädalas 1933./34.
Neist tundidest jäid praktikandi
anda järgmised tunnid.
jääb 1933./34. õ.a 27 nädalatundi.
omast kõrgemale.
Mis puutub üldilmesse, siis
jätab see, nagu juba eespool tähendatud,
päris rahuldava mulje.
Õpilaste omavaheline läbisaa-
mine on täiesti hää. Igasuguseid ulakusi ja
korrarikkumisi esineb väga harva. On üldse
vähe selliseid tüüpe, kes saaksid hakkama
mõne "vägitükiga".
tud juba nim. raamatut kasutama. Vastavalt õppekavale
oli raamatut kasutada kaunikesti raske. Autorid on kuhja-
nud raamatusse materjali üleliia, sageli ka sellist, mis kau-
geltki ei vasta 6 kl. keskmise õpilase taset. Raske on leida
kätte vajatavat. Ka on raamat veidi vananenud: mõõted
näiteks on antud tollides, naeltes ja kus leidub cm-mõõte,
on nende jaoks kasutatud vale lühendust. Muidu ka-
va läbi töötades ei tekkinud raskusi, kusjuures palju
sai iseseisvalt ülesandeid koostatud. Ainus viga, mida ka
ise märkasin oli see, et õpetasin geomeetriat lahus arit-
meetikast, kuid edaspidi seda enam ei juhtu.
Ka 5. kl matemaatika ei tekitanud raskusi, õpperaa-
matuks oli siin Maramaa väljaanne.
Saksa keele õpetaminegi ei tekitanud raskusi,
kuigi Pezoldi "Saksa keele õpperaamat", mis tarvitusel mõle-
mis klasses, tikub vahetevahel veidi kuiva ainet pakkuma,
iseäranis 5. kl. lugemik. Kuid selles teadmiste hulgaga
mida omavad 5 kl. õpilased pole õiglane seda soovidagi;
liiatigi, kus õpetajal on vabad käed aine läbi töötamisel:
seda võimalust kasutasingi, kus lugemispala oli kuiv,
ei annud soovitud elamusi oli kerge asi õpilasi
juhtida konkreetsemale ainele, ning seda oligi vaja. Ku-
na töötasin päämiselt meetodil, mida kasutati ka semi-
nari harjutuskoolis omal ajal, saavutasin diktsiooni
suhtes vast enamgi, kui õppeaasta alul julgesin
soovidagi.
Vast enim päämurdmist tekitas joonista-
mine, ning päämiselt just sellepärast et joonistamise
aine õppekavas laseb end mõista mitmet moodi.
Võib - olla, sellest väljudes töötasingi vast vahetevahel
väljaspool õppekava ulatust vast rohkem iseseisvalt, kui
see lubatud, kuid kuna töö tagajärgedega ise rahul olen,
usun, et see teguviis pole vast eriti hukkamõistetav.
Kasvatustööski ei esinenud midagi uut, mida po-
leks suutnud täita. Kuna õpilaste ülalpidu kaunis hää-
oli, ei tekitanud ka korra loomine erilisi raskusi. Ainus
asi, mille poolest meie kooli kord vast erineb teistest, on see,
et korrapidaja õpetaja oli kohustatud igal pärastlõu-
nal kaks tundi lastekodu kasvandikkudega töötama
Polnud see ju küll meile iseäranis kohustuslik, kuid kuna
õppetöö alul selle töö vabatahtlikult eneste kanda võt-
sime, töötasime ka päris meeleldi.
Pääle tegeliku õppetöö töötasin veel, kodu-
tütarde rühmaga. Samuti langesid väljaspool õppekava
tööde hulka koolipidude korraldamised. Neis viimastes
tuli sageli end küllalt pingutada, esitasin ju oma
kooliperes, värsket verd ning sellena pidin ka mida-
gi uut tooma. Tõin ka, jõudu mööda, ning teeni-
sin lastevanemate poolt rahulolemise.
Eraldi peaks veel rääkima ühest tarvitusel
olnud õpperaamatust. Tegin seda juba säälkohal,
mis kirjeldas tegelikku tööd ja selle tulemusi.
Tilsis 17. mail.
nendega ei saa pinda katta sulavalt -
nad jätavad järele / sinine toon/ laike ja
viire.
IV klassis püüdsin süvenda-
da just vaatlus- ja kujutlusvõimet.
Õpilased joonistasid asju vaatluse ja
mälu järele ja katsetasid ka kompo-
sitsiooniga.
Ka siin kordasin veel pin-
nakatmist ja värvide kooskõla.
Joonimine tuli nii siin kui ka
V ja VI klassis ära jätta, sest et õpilastel
puudusid vastavad abinõud.
V ja VI klassis tööle asudes,
katsetasin kõigepäält perspektiiviga.
õpilased joonistasid maja perspektiivis.
Leides, et perspektiivi on käsitletud kül-
laldaselt siirdusin pilpakirjale. See kiri-
Grammatikas töötan võimaluse korral
teise ja kolmanda ja neljanda ja viienda
klassiga koos. Kui mingisugune osa läbi
on, teeme selle kohta vastava kontrollette-
ütluse. Teine klass kirjutab kõik sarnase
etteütluse ilma veata, kus kolmas kl. 5-20
viga teeb.
Üldse jätkub tunnist neljale klassile
seletamiseks ja suuliseks läbitöötamiseks.
vähe. See on eriti tuntav tundides, kus
ajalugu ja kodulugu ühendatud on. Tun-
nist jatkuks napilt kahe klassi ajaloo-
läbitöötamiseks. Oma aineid ma teisiti aga
ka ühendada ei saanud. Võimalik oleks
olnud küll veel ajaloo ja emakeele ja kodu-
loo ja emakeele kombinatsioon, aga siis oleks
jälle emakeel kui pääaine kannatanud.
Ajaloos tarvitame järgmisi õpperaama-
tuid: 5. kl. - J. Parijõgi- T. Adamson "Möödu-
Kuidas kaitseme endid külma vastu.
Missugus ettevamistusi tehakse ko-
dudes külma talve vastuvõtuks? missu-
gus kodudes? Akende kinnikleepimi-
ne; ahjude kutmine; talverõivaste puhas-
tamine jne. Tunnis laulsime: "Lapsed,
tuppa!"
Õhk.
Milleks vajame õhku? Hingami-
ne. Selgitavaid katseid õhu olemasolust:
paberilehe kukkumine, jooks, lehvitades tu-
leb tuul; katse täis veeklaasiga ja pabe-
rilehega j.t.
Tuule tekkimine.
Õhu liikumine, soe
õhk tõuseb üles, külm jääb alla. Katseid
küünlaga ukse juures, suits korstnast tõu-
seb üles. Õhuvoolud ilmaruumis.
Aabits
Lugemisõpetamisel algame hää-
liku leidmisega. Aabits juhib pildi
abil lapse talle enesele tähelepanema-
tult häälikuni. Sealsamas, parem kui
pildil enesel, leiab ta ka hääliku kir-
jakuju - tähe.
Hääliku tuletamiseks on tarvitusel
kaks tähtsamat teoviisi: fonomiimiline
ja normaalsõnameetod. Esimene on le-
vinenum ja eelistatavam, kuna selle
järgi häälik leitakse suurema elavu-
sega, ilma segavate kõrvaltegevuste-
ta - hääliku eraldamise ja välja-
noppimiseta - nagu iseenesest. Minu
kogemuste järgi ei osanud 28% õpi-
tasist algne üldse häälikut eraldada
sõnast, ütelda millega algab või lõpeb
sõna, eriti kaashäälikute puhul.
Suurim kaal aabitsas on pildil.
Pilt paneb lapse liikuma, elama mõt-
tema ja häälitsema ja teotsemagi.
kus jäävad rahuldamata isegi sääduse mi-
nimaalnõuded nii põrandapinna kui õhu-
hulga osas. Traagikoomilist kõneainet võib
mõnel õppeaastal pakkuda kahtlemata
3. komplekti ruum. Nagu arvudestki sel-
gub, on see pigem avar koridor kui klass.
Temasse saab mahutada vaid kaks rida
pinke. Ka siis, kui jätta õpetaja laua jaoks
ainult 2-meetrine riba, mahuks klassi
maksimaalselt 12 pinki 24 õpilasega. Ei
ole aga vist haruldased need õppeaastad
mil see ruum peale mahutama kuni
30 õpilast. Mäherduses Noa-laeva-õhkkon-
nas siis töödata tuleb, sellest ei ole kah-
juks kõigil asjakuuluvail isikuil veel
täit arusaamist. Lõppeks ei või märki-
mata jätta võõrastavat valguse-vähesust:
teostamist on leidnud vaid 50% säädu-
se minimaalnõudeist. 3. komplektis muu-
tub üldine valgusenappus talvesemest-
tris otse tööd takistavaks sest kahe ain-
sa akna vahe ulatub siin 3 meetrini.
Äsjase korraliku remondi tõttu jäta-
vad ruumid väliselt siiski meeldiva mulje.
Nende kasuks räägib seegi, et uksed avanevad
koridorisse, mis võimaldab takistamatult lii-
kuda klassist klassi.
Ka klassimööbli kohta oleks raske tun-
nustavalt väljenduda, kui mitte mõelda
õpetajate toole ja laudu : nende üle ei
võind tõesti nuriseda. Klassitahvlid olid
küll tuli-uued, aga vist seepärast tundu-
sidki nad nii ebaõnnestunuina : nende
pikkus ei ületanud kusagil 1.5 meetrit. Ent
veelgi pentsikumaks tegi asja, et noodsamad
kirstukaaned olid monteeritud värvisevaile
jalgadele, mispärast kirjutamise ajal tahvlit
teise käega tuli hoida.
Koolipinke on otstarbekas vaadel-
da kahes rühmas : 1. ja 2. komplektis sü-
gava positiivse distantsiga ajaloopingid
üheks muudegi professionaalsete tõbedega, 3.
komplektis - uued nulldistantsiga kooli-
pingid. Misukune kilpkonnasaavutis terve
inimea vältel!
Allakirjutanu oleks soovind näha
siiski negatiivse distantsi ja tõstetava kaa-
nega pinke, mis päälegi ei tule nimetamis-
sin kuivatuslehti lihtsalt ära korjama.
Kuna sügisel savi saamiseks
ei olnud astutud vastavaid samme ja
et talvel savi raske oli saada, siis jät-
sin I, II ja III klassis savitöö täiesti ära.
Asjade joonistamisel p teki-
tas nende nähtavale kohale asetamine
raskusi, sest et puudus vastav alus.
III klassis püüdsin ainet jälle
siduda, niipalju kui see võimalik, kodu-
looga. Esikohal oli ka siin muidugi joo-
nistamine mälu ja fantaasia järele.
Ornamentide ja ilustuste joonistamisel
püüdsin silmaspidada nende praktilist ka-
sutamisvõimalust /tunnikava, kalender/.
Suurt huvi pakkus õpilastele kartuli-
trükk, mida püüdsin samuti praktiliselt
rakendada. Et arendada lastes vaatlus-
Esmalt avaldan üldiseid mõtteid, mis tekkisid raa-
matu käsitlusel.
Raamat on päris suur ülesannetekogu, milles
on statistilisi ülesandeid umbes neljandik. Neist on
osa vananenud ja seega ülesannetena neil on läinud
kaduma palju oma väärtusest, osa neist on aga
väga hääd. Statistilisi ülesandeid paigutades üle-
annetekogusse on tarvilik suur ettevaatus. Eriti tuleb
hoiduda ülesandeist, mis ruttu vananevad. Kogusse
tuleb paigutada selliseid statistlise ülesanded, mis
ei vanane nii rutte, parim - paigutada lihtsalt
andmeid, mis on püsivamad või näitavad vahekordi
kestvaid, nagu näit. lhk 35 maakera metsade kohta.
Ülesannete järjestuse märkimist on praktilisuse mõt-
tes parem teostada nii, et raamatus esinevad
kõik ülesanded on nummerdatud ühe rühmana
1st kuni viimseni. Vastasel korral on vajalik ülesande
koha määramisel märkida ka lehekülg, see on
aga esiteks aega viitev, ja teiseks tekitab segadusi.
Õppekava suhtes on raamatus kõrvalekaldumisi,
nii %% märkimises eksimusi sümboolika vastu, samuti
astendamine 4, 5, 6 astmesse. Lisaks on viimane asjaolu
ka ebatõeline, kuna tegeleme kolme-mõõdalises ruu-
mis. Samuti on liigne väikseima ühiskordse ja suu-
rima ühisjagaja esiline arvutamine.
Mõni osa materjalist raamatus esitatud on puu-
dulik. Nii on vähe ülesandeid kümnendmurdude
jagamisele ja korrutamisede, harjutusülesanded selleks puu-
duvad peaaegu täiesti. Sõnaülesanded ei ole paigu-
tatud selles osas raskuse järjekorras, mille tõttu neid
peab hoolikalt valima ega ei saa läbitöötada esita-
tud järjekorras.
Iga ülesanneterühma ees olevad harjutused pääst-
arvutamiseks, mõtlen, on ülearused. Õppejõul tuleb pääst
avutamiseks tarvitada elulisemaid, aktuaalsemaid üles-
andeid, mitte aga kuivi numbrilisi tehteid. Nendeks
ülesanneteks kasutatud ruum oleks kasulikumalt tarvi-
tatud "kirjalikult" lahendada määratud ülesannete all.
3. Võru Maakoolivalitsuse kiri 13. XI
35. a. nr. 2532, milles teatatakse, et Ha-
somini Koolivalitsuse otsusega alla-
kirjutanu on määratud Veriora valla Vi-
luste algkooli õpetaja kohuste täitjaks
õpetajaameti kandidaadiks poole tundi-
denormiga ajavahemikus 1. novembrist
1935 kuni 1. augustini 1936.
Seega ametlikult konstateeritud
pedagoogilist tegevust 7,5+8,8+9=25,3
kuud.
Peri valla Sika algkoolis.
Sika algkool - endine ministeeriu-
mikool - asub Võru-Põlva maantee
läheduses, Võrust 20 km, Põlvast 7 km
kaugel. Kooli ligem ümbrus on tasane,
olles lõigatud vaid avarast ürgorust,
mille põhjas allikaterohke oja. Org ühes
kaasnähetega ongi siin ainus võitleja
maastiku monotoonsuse vastu, kui jätta
arvestamata loendamatud kivivared koos
üksikute pihlakatega, või lähedalasuva
küla segipaisatud hooned. Ometi nad ei
suuda oluliselt maastiku üldilmet
muuta: see jääb vähepakkuvaks, mul-
jetevaeseks - isegi esteetiliselt vähekoolita-
tud silmale. Ja otsekui esteetilise arme-
Minu õppe- ja kasvatusetöö
tingimuste
lühike kirjeldus.
Et mõista mu tööd, selleks kir-
jeldan ennem tingimusi, milles tuli
Emmaste algkool asub ranna ää-
res, umbes kilomeeter merest. Varemalt
oli see rannalähedus rahvale õnneks.
Mõisahirmu eest põgeneti üle mere Root-
si, Soome. Liiati oli veel viimne parun
lõdva distsipliiniga, lasi vallas korra
käest minna, kuid lasi ka tõusta rah-
va enesetundel. Kellel talutöö läks ta-
gurpidi see läks kodust. Mehed ehi-
tasid laevu, või läksid võõrastele lae-
vadele teenima, naised otsisid teenija-
kohti "suurelmaal" ja linnas. Ei võõr-
dutud ometi kodutalust, vaid pöör-
eelteadmisi hankivaid ja ettevalmistavaid kü-
simusi. Kui mõne kodulooteema oleme tun-
nis käsitanud, koostavad õpilased igaüks
sellel ainel väikese kirjandi, mille nad
minu läbivaatamise järele oma vihikutesse
kirjutavad. Kui aine raskem ja võõram
on, teen ise kokkuvõtte ja lasen õpilasil
ära kirjutada.
Kergem on juba maateaduse tund, kus
ühel tunnil ainult 2 klassi käes on kuna
teisel tunnil maateadus emakeelega ühenda-
tud on. Õpperaamatutena tarvitame Sütt-
Koppeli maateaduse õpperaamatut.
Eestimaad käsitan maakondade kau-
pa. Iga maakonna visandkaardi joonista-
vad õpitased vihikusse ja lisavad sinna
juurde, mis selle maakonna kohta meeles
pidada tuleb. 5. kl. teeb välisilmajagude
kohta samuti.
Kuigi siin õppeainet nii põhjalikult
plineeritavad kui Tamme algkooli õpilased.
See on seletatav ka sellega, et asunduse alg-
kooli õpilased olid enamuses endiste mõisa
moonakate lapsed.
Rannu asunduse algkoolis töötasin
alates teisest õppepäevast aasta alul kuni vii-
mase õppepäevani. Vahepääl ei puudunud töölt
ühtegi päeva.
1.a.
Tamme algkoolis asusin tööle esime-
sel õppepäeval. Seni olen puudunud ühest
õppetunnist.
Tamme algkool asub Rannu vallas
Tartu-Viljandi maantee ääres uues majas,
mis valmis 1933. a. sügiseks. Praegu hoo-
ne küll veel lõplikult valmis pole, aga kool
töötab siiski sees juba kolmandat aastat.
Koolis õpib käesoleval õppeaastal 17 õpi-
last neljas klassis. Praegu töötavad 2., 3.,4.
kaarte, mida nad ise kodunt kaasa tõid,
ja üldse värvilisi reproduktsioone, mida
siis üheskoos õpilastega arvustasin. Arvusta-
misel tuli õpilastega käituda väga ette-
vaatlikult, sest siin võib õpilast va kerges-
ti haavata, mille tõttu võib tulla ette kon-
takti katkemine. Reproduktsioonide näi-
tamist ilutunde arendamiseks, kasutasin kõi-
kides klassides. Muidugi ei olnud koolil sel
alal midagi olemas, vaid tuli neid hanki-
da omal.
Vihikud olid kõikides klassides
väiksemat formaati; ainult V ja VI klassis
oli osal õpilastest suured plokid.
Peaaegu kõik kasutasid ka ko-
dumaa värve. Ei saa nende värvide koh-
ta küll midagi hääd ütelda - toonid on
väga ebamäärased ja seetõttu jätavad
kahetoalised korterid ja enam vähem
tarviliku sisseseadega. Enamikul aga
on ainult pisikene toakene keeduvõi-
malusega, sagedasti selletagi. Puu-
duvad hädavajalised tarbeasjad, maga-
takse põrandal õlgkotil mitmekesi koos,
katteks mingisugused tekijäänused või
ülirõivad. Omaette voodi on luk-
susasi, samuti kui puhas töölaud.
Suurem osa õpilasi kasutab töö-
lauana söögilauda kui ainsat ole-
masolevat. Mõnes kodus seda ainu-
kestki kasutavad vanemad endi
töölauaks, kuna lapsed õpivad
kas pingil, kastil või kummutil.
Ühel õpilasel pole toas ühtegi
Õppe- ja kasvatuse töös tekkinud ja
lahendamata jäänud küsimusi:
1) Kuidas ravida käekirja, mis mõ-
nele õpilasele teeb ülesaamatuid raskusi
ka pingutuste juures? Ilukiri on jää-
nud õppekavade kohaselt tahaplaanile,
või hoopis kavast välja.
2) Kuidas korraldada vihikute paran-
damist et see õpetaja jõudu ka murraks.
3) Mida peale hakata ülbe õpilasega
kes hoolimatuks jääb ka peale kõigi
võimalike abinõude ja karistuste tar-
vitamist, kuid kes ei tee ka nii-
palju, et teda saaks saata kurikal-
duvustega laste varjupaika
si jalutusruumiks, siin on ka õpilaste
jooginõu ja kätepesemiseriist.
Et pääseda 2. klassi rõivaruumi,
tuleb klassist läbi minna.
Nurinat tekitab eriti väljakäigu-
koht. See on kaks kõrvuti asetsevat
kappi, üks tütarlastele, teine poiste-
le. Et vähe istekohti, siis ei saa kõik
õpilased vahetunnil omi soove rahul-
dada ja peavad siis paratamatult
tunnist osa aega selleks kulutama.
Pääle selle levitab see halba lehka,
mille all eriti kannatab 1. klassi jalu-
tusruum. Selletõttu lapsedki püüavad
sundimata vahetundidel õue jooks-
ma minna. Eriti halva ilmaga ei
saa aga välja minna. Õhutamisega
vihikute välimus puhtuselt ja käekirja korrektsuselt.
Lugesin senini iga tõsise töö eelduseks töö pu-
hast välimust. Sellel alal olen saavutanud järjekind-
la harjutamisega selgejoonelisi töötagajärgi. Võrreldes
sügiseseid ja praegusi vihikuid võin julgesti väita,
et mõnede (ja neid on kaunike hulk) õpilaste käekiri
ja üldse töövalimus on tundmatuseni muutunud pa-
remuse poole.
Talveperioodil suusatamisehooaja alul oli võima-
lus õpilastel endil valmistada suuske, mida ka
paljud kasutasid. Kohaliku kaitseliidu-üksuse poolt
korraldatud suuskade-valmistamise kursustel vaadati
täiskasvanute tööd päält (ruumi puudusel ei olnud
võimalik õpilastel kursustest osavõtt) ja hiljem
käsitöö-tundidel tehti ka endile suusad. Näpunäi-
teid töös andsin mina, kuna mina ka varem
olin näinud suuskade valmistamist.
Õppetöö kõrval olin ka õpilaste-raamatuko-
guhoidja. Raamatukogus (250 kõidet) on enamik vanem
lastekirjandus, häid, uuemaid lasteraamatuid on vä-
hem, kui on siiski. Tööle asudes imestusin õpilaste
loidust vabalugemise harrastamisel, eriti V ja VI kl. -des.
Oma koolipõlve ajal lugesime kirjandust üksteise võidu.
Otsides sellise ükskõiksuse põhjusi leidsin, et lugejad
olid senini vaid aktiivseimad - üksikud, kel oli erilist
huvi kirjanduse vastu. Enamik õpilasi oli jäänud
lugemisest eemale sel põhjusel, et nad lihtsalt ei
olnud asja üle tõsisemalt mõelnud ja keegi neid esiliselt,
ei olnud kutsunud raamatuid võtma. Tegin õpilastele
teatavaks, et raamatukogu hakkab nüüd korrali-
kult tööle. Tagajärg oli huvitav: lugejaid saabus kõi-
kidest klassidest, isegi algelassidet, kust seni puudu-
sid lugejad täiesti; ka neile leidus mõni kohane las-
teraamat. Varsti olin sunnitud raamotukogu ava-
ma kahel päeval nädalas, kuna ühel päeval ei
jõudnud kõigile anda. Nüüd on, eelmise aastaga
võrreldes, lugejate ja loetud raamatute arv.
enam kui kahekordseks, mida näitavad andmed
1935/36. õppeaastal oli koolis 200 õpi-
last, 93 poissi ja 107 tütarlast
Kuid kevadeni võib see arv muu-
tuda, sest selle kooli õpilased muu-
davad õige tihti elukohti. Paljud
lähevad linnast maale tööle, tei-
sed tulevad jälle linna kohta otsi-
ma. Tuleb ka ette, kus õpilane ko-
mise ja õpitu asjatu kordamisega. Ka
Euroopa kaart pole kasutamiskõlvuline
- on venekeelne ja väga vana. Puudu-
vad igasugused pildid, mida tundides
saaks kasutada. Sellel aastal osteti 14 pilt-
postkaardit. Vallal on alati ettekäändeks
kooli väike õpilaste arv. Ka puudub kooli
apteek. Õppetunnis tuleb õppevahenditeta
või oma valmistatudega läbi ajada. Õpe-
tajatele mingisuguseid käsiraamatuid ei
ole. Kui enesel ka ainelised võimalu-
sed puuduvad nende muretsemiseks, siis
tuleb endiste teadmistega leppida ja nende
varal töötada.
2.a.
Õppeained ühendasime ja tunnikava
koostasime järgmiselt:
osutus aga õpilastele raskeks. Sama väi-
tis ka Tartu Pedagoogiumi joonistamise
õpetaja hr. Merilaid, külastades mainitud
kooli lõpuklassiga Nõo algkooli.
Pidasin silmas ka õpetuse prak-
tilist kasutamist - initsiaalid pesul, seina-
kalendri alus ilustatud eesti kirjaga jne.
Üldiselt ütleksin, et katsusin
lapsi viia arusaamisele ilust, õpetades neid
asju vaatlema ja hindama oma silma-
ga. Kuid alaliselt pidasin silmas, et õpi-
lased õpiksid oma teadmisi ja oskusi ra-
kendama tegelikus elus.
duti jälle tagasi. Ilmasõjaeelsel tee-
nistuseküllasel ajal ehitati õhinal
nägusaid elamuid - uhkeldati klaas-
palkonitega.
Nüüd aga tuleb merelähedusest
aina kahju. Meri ei anna enam tee-
nistust, laevad ei teeni, merimehest
aga ei saa põllumeest "adramadrust",
nagu ta ütleb pilgates. Ainsad tasu-
tavad kohad on salapiirituselaevadel,
kuhu igatsetakse.
Lisaks sellele varitseb randlasi kõlb-
las hädaoht, Laevasõitudelt tuuakse
kaasa uusi kombesid, tõekspidami-
si, mis enamikus pärit sadamalin-
nust ja nene mülgastest. Eelistata-
vaid lõbusid on alkoholiuimas mürg-
lid ja kaardimäng. Naine on rõhutud
madalasse seisundisse.
Vallalises eas on naine sellisele pü-
sivuseta merimehele isegi 40. - 50. aasta-
ni ainult hetkelise tähtsusega.
Andmeid kooli korra ja kooli ette-
võtete üle
Üldiselt on kooli kord laitmatu.
Juhataja on kindlakäeline ega keeldu-
nud jagamast enda abi. Õpilased on
korrektsed, kuulevad sõna ja töötavad
innuga.
Varem andis lähedane erakool võima-
lusi õpilaste liikumiseks. Sealt tuli üle
ka erakoolile omaste vabade elukom-
metega lapsi. Kuna endakasvatamine
on enesest ohakate ja kibuvitste välja-
juurimine, nagu ütleb Pestalozzi ja vähe-
sed õpilased teevad seda enda tahtel,
siis pidime kasvatusel ka survet aval-
dama ja karistama. Karistusel lähtu-
sime seisukohast: lapsi mitte vihastada,
vaid karistuse vajalikkust selgitada.
Pöördusime ka vanemate poole.
Harilikult on selliste halbade kalduvus-
Traditsiooniks on kujunenud siin n.n.
"söögipalve", mis loetakse iga päev
paa kolmanda tunni lõpul. Vahetun-
nil pidas korda õpilane-korrapidaja.
Tema ülesandeks oli helistada tundi ja
välja, hoolitseda klassi puhtuse ja kor-
ra eest ja toimetada vajalikud õppe-
vahendid kohale.
Talvisel ajal kasutasid in-
ternaati 9 poeg- ja 10 tütarlast. Vasta-
vaks otstarbeks ehitatud ruume koolis
ei ole. Õpilased magavad klassitubades,
kuhu jäävad ka päevaks voodid. See-
tõttu on hommikul, tundide alul, õhk
klassiruumes, vaatamata tuulutamisele,
raske, rõhuv. Internaadis olijad pidid
alluma ettenähtud korrale.
Hommikul kell 6 oli tõus-
mine, pesemine, riietumine ja voodite kor-
raldamine. 1/2 7 - 1/2 8 õppimine, siis eine-
ruumidest halba lehka kaotada ei saa,
vaid tuleks teha põhjalikum ümberkor-
raldus.
2. klassi jalutusruumiks on nende
rõivaruum. Jaotus on selleks läbivii-
dud, et vältida rüselemisi ja et ruu-
mid on kitsad.
Päikest on mõlemas klassis küllal-
daselt.
Osa maja kasutab Eesti Lastekaitse
Ühing toitluspunktina. Nende kasu-
tada on kaks tuba ja köök.
Koolimajadest on Tartus
XII algkooli hoone kõige viletsamas sei-
sukorras, kuid selle eest kooliõu on
kõige parem.
Maa-alalt 10223m2 lõunapoolse
Teaduslikkude teoste kõrval olen lugenud
ka kõiki raamatukogusse muretsetavaid uuemaid
ilukirjanduslikke teoseid.
Muudest vahenditest eneseharimisel on nime-
tada kaaslaulmist kooris lauluoskuse täiendamiseks,
järjekindlat spostimist (suusatamise, murdmaa, kerge-
jõustik, mängud) füüsilise mina täiendamiseks,
praktikat seltskonnategevuses mitmel alal, osavõtta
suuskadevalmistamise kursustest ja eriti, väärtuslikude
teadmiste täiendamine kooli asjaajamise alal. Viimne
oli võimalik seetõttu, et sel aastal tehti kooliinventari
põhjalik kontrollimine ja ümberhindamine.
Kokkuvõttes pakkus mõõduv kooliaasta palju
uut ja omapärast oma kutsealal, mida ei saa
"õppida" selgeks koolides. Loodan, et kui juhus ava-
neb, siis järgmisel õppeaastal eelmise aasta ko-
gemusi kasutades suudan töötulemusi märksa
suurendada.
Oma pedagoogilise tegevuse aruande juurde li-
san oma referaadi "Töökool", mille loodan
kunagi hiljem kätte saada.
27. aprillil 1933. aastal.
Vastseliinas.
Fonomiimilise meetodi järgi leitakse
pildist tuletuv hüüdsõna. Alul vali-
takse see võimalikult lühike, koosnev
kas ühest või paarist häälikust. Kuna
mitmehäälikuline sõna ikkagi nõuab
häälikute eraldamist ja häälik ei
"kuku vaevata sülle", siis pean eelis-
tatavamaks ühehäälikulisi hüüatusi.
Pildi abil hüüatuse leidmiseks arves-
tab lugemik kirjakeeles tarvitavate
hüüdudega, kuna sageli need on mur-
des hoopis einevad. Näiteks imestus-
hüüu asemel, mis on Huvitajaks kahel (!)
kujul: a (esineb ennemini taipamisel)
ja o- on Hiius äu. Mõnd Lõuna-
Eesti hüüdu, näiteks ae-d ei tunta-
gi siin. Tunnevad ainult vanemad
lapsed kooli kaudu. Nõõ asemel on
hue j.n.e. Teiseks on kirjakeeleski mi-
tu isesugust samatähenduslikku hüüa-
tust nii:
külma puhul uu aga ka õhõ (lõdisemisel).
Miks nõnda, võidakse küsida. Juba kõnesole-
va komplekti õpilaste suuline koostis lu-
bab teha järeldusi. Järgnegu see siin :
5. klass - 12 poissi ja 5 tüdrukut
6. klass - 3 poissi ja 3 tüdrukut
Kui siin lisada, et 5 klassis varem polnud
üldse laulnud 4 poissi ja 2 tüdrukut ja 6.
klassis vastavalt 1 poiss ja 1 tüdruk, siis ju-
ba selgemalt hakkavad ilmestuma küsi-
muse tõelised kontuurid. Ja kui ülejäänd
poissidest lahutada veel kolm, kes ei saand
kindlamalt laulda häälemurde-ea tõttu,
on pilt lopsakalt-täiuslik
Siin allakirjutanu peab otsustavalt
võtma hindamise alla koolides sageli
praktiseeritava õpilaste jaotamise lauljaiks
ja mittelauljaiks. Ta ei suuda küllalt
rõhutada sarnase vahetegemise ebapeda-
googilisust nagu ka asjatundmatust. Kum-
magi väite tõestamiseks ta võib tuua
arvukalt veenvat materjali. Seepärast al-
lakirjutanu võib väljenduda ses asjas oma
lugupeetava õpetaja Chyrillus Kreegi suu
läbi : ,, Kes saab kõnelda, võib ka laulda."
Vist kummalgi asjaosalisist ei ole tulnud
mõttesse öeldut sõna-sõnalt tõlgitseda, küll
on sellega aga kindlasti mõista antud,
et kui sarnane vahetegemine tõepoolest
paratamatusena kergib esile ( allakirjutanu
kogemuste kohaselt seda juhtub harva! ),
tuleb toimida vastutava ettevaatusega.
Vist kõigil on ainult kahetsemis väär-
sed muljed laulutunnist, kus lõpupin-
ke täitsid harilikult tegevusetud, aega
istuvad mittelauljad. Hoidugem seepä-
rast sääraseist kahetsemisväärsusist!
Allakirjutanu arvates kõnealusel kor-
ral polnud ühtki last, kes sõna otseses mõt-
tes poleks saand laulda ja seepärast ta
püüdis neid veel kooli lõpul harjutada
mõttega, et nemadki saaksid laulda. Ja
miskisugust edust võis selles laostund
õhkkonnaski kõnelda!
Hoopis meeldivam pilt allakirjuta-
nule on jäänud loodusõpetusest 4. klas-
sis : siin ta võis paljude juures märkida
otse erakordset tööindu ja märkimistnõud-
vat arukust. Meeldival viisil ei olnud
Valitsevat viletsat olukorda prae-
gu püüab parandada hoolekanne.
Iga õpilane saab koolist tasuta
kasutamiseks kõik vajalikud õppe-
raamatud ja vihikud koolis tööta-
miseks. Raamatute andmine soo-
dustab|õppetööd märgatavalt ja tule-
mused, teiste normaalkoolidega võrrel-
des on rahuldavad.
1935/36. õppeaastal anti saapaid 55-le
õpilasele, 27 õpilast said ülikonnad,
29 õpilast palitu ja 29 pesu."
Lastekaitse Ühingult" saavad tasuta
lõunaid ? õpilast.
Tee ja saiamüüki koolis ei kor-
raldata, sest ei leidu ostjaid. Osa
õpilastel on kodust leiba kaasa võe-
omale sobiva korteri koolimajast koo-
limajast paarsada sammu eemalolevas
talus. Tuba oli muidu kõigiti korralik,
ainult üks "väikene viga" oli tal -
ta oli il ahjuta. Ja tuligi siis talvel
end kõvasti peita tekkide vahele. Hääks
küljeks korteril oli see, et kõik toakraam
oli olemas, seega jäi siis ära tüütav
ja vaevaline kolimine.
Oli nüüd aega lähemalt
silmitseda ka ümbrust. Igatahes tol
korral, sügissonnusel ilmal, jättis ta
mulle küll kurva ja masendava mul-
je. Kogu ümbrus on madal, tasane,
soine. Muljet veidi rõõmsamaks ai-
tab muuta lähedusesolev mets.
Koolikord.
Igal õpilasel peab olema tea-
tevihik, kuhu on märgitud kõik koo-
li korra kohta käivad määrused.
Iga õpilane ja lapsevanem peab neid
tundma.
Määruste vastu eksijaid karistatak-
se mitmel viisil: noomitakse, pannak-
se nurka, jäetakse kinni, antakse
lisatöid, kutsutakse vanemad kooli
ja kui enam midagi ei aita, siis
kasulikuks teha.
Amanda Tennasilm
Verevi pag.
Õpilaste puudumine erilisi ta-
kistusi õppetöös ei teinud, sest puudumisi
tuli ette võrdlemisi vähe. Suurim puu-
dumiste arv langeb kolmele talvekuule:
jaanuar, veebruar, märts. Puudumiste
põhjused on väga mitmesugused. Suurem hulk
puudunud päevist langeb haiguste arvele.
Siirdudes õpilaste üldisele
arenemisele peab mainima, et ei ole põh-
just toonitada ei eriliselt madalat ega
ka kõrget tasapinda. Õpilaste arenemine
püsib enam-vähem normaalsel pinnal.
Eriti armas on töötada
I klassiga, sest õpilased on siin oma va-
nuse ja ümbruse kohta küllaltki arenenud.
Lähtudes mõttest, et huvikohane
töö on parim distsipliini hoidja ja soo-
vides kasvatada õpilasist teovõimsaid
ja iseseisvaid inimesi, püüdsin muretseda
neile jõukohaselt töövõimalusi.
Vanemas komplektis töötas õpilas-
ring, arutluste, vaidlustega, koosoleku-
te korraga tutvumiseks. Talle õpilas-
ringi teostada jäi koolipidude õpilas-
poolne külg.
Korraldasin nooremate klassidega
huviõhtuid. Kogunesime vabamal ajal
koolimajja, laulsime, mängisime. Ehi-
tasin III ja IV.kl poistega esimesel aastal
ringikujulise uisutee, teisel aastal kel-
gumäe. Lühike tali ei lasknud meid
õieti kuudki maitsta oma töövilja.
Mõlemal praktika-aastal korraldasi-
me koolipeo, jõulupuu, vabaduspäeval
avaliku aktuse, mille läbiviimine pea-
asjalikult jäi minule. Peo korraldamisel
oli meie sihiks pakkuda esteetiliselt
ja eetiliselt võimalikult väärtuslikku.
delda, nii kool kui ka hoolekogu, kuid
tagajärjeta. On määratud trahve,
kuid tuuakse vaesusetunnistus ja võt-
ta pole midagi. Trahviti ka karjaste
peremehi, kuid need loobusid siis kar-
jaste kauplemisest. Nüüd hoolekogu
arvestab olukorda ja käib nüüd sel-
le põhimõtte järele, et kui õpilane
puudub koolist teenistuse päevast, siis
teda ei trahvita.
Võitluses oma igapäevase leiva
eest, jäävad paljude õpilaste juures
tahtes või tahtmata vaimlised hu-
vid tahaplaanile, kuid sääljuu-
res ei peeta halvaks välist füüsi-
list tööd kas õues või aias.
naerdes ii (ihii), ka ee (ehee) ja isegi aa
(ahaa).
nuttes - ai, ui, iu (Oro-Nurmiku l. järgi)
Et harilikult I. klassi õpilasist
mõni ju tunneb tähti ja kodus on
õppinud vanemate abil esimesed sõnad
selgeks, siis saab harilikult vastu-
seks õige hääliku. Aga mõni agaram
lisab juurde: "Näe, see (täht) on siin
all ka!" ja siis on töö juba ebaõnnes-
tunud. Kui aga esitada lastele teks-
tita mõni teine pilt, siis saab õige
vastuse - laste ja meetodi seisukohalt,
lugemiku ja õpetaja seisukohalt aga
sageli vale näit.: oi asemel äu.
Sellest järgnevalt peab lugemi-
ku koostaja valima erilise hoolega
pilte, nende tegevusi ja hüüatusi,
muidu kaotab terve pilt ja töö
mõtte. Veel pean soovitavaks, et
igaks juhuks, kui hääliku saavuta-
mine fonomiimilisel tööviisil peaks
tanuid koolijuures - töötas õpiring -
kuid elukutseta. Iga koolilõpetanud
poiss püüab kohta laevale, kas või
söögi iistki ja pühib kodutolmu
jalult.
Elame murrangulises ajas. Ole-
me kaotanud teaduse ja usulise libe-
raalsuse levinemisega palju hääd, hal-
ba aga üsna pisut, kui halvaks ar-
vata ka ebausku. Kust leiame endale
uued jumalad, keda kummardada?
Arvati olevat seks poliitika. Kuid
rahvas ei olnud küps. Õpetajad tun-
nevad demokraatia okaspiitsa, kui
see on antud rumalate kätesse.
Õpetaja kelle leib on armas, tuleb
alla oma seisukohalt. Seltskond pa-
neb maksma enda maitse ja hävitab
otse kirega vastuhääled. Vastuseis
kandub üle lastesse ja koolitöö
nihkub edasi nagu kiviregi. Mul
oli valida ja ma valisin ameti kitsama
tee.
Ventilatsioon toimub eranditult aken-
de kaudu; kütteks on igal ruumil oma
ahi.
Majas, Jaama tän. N28, asuvad
3., 4., 5., 6. klass, võimlemissaal, mida
vahetundidel kasutatakse jalutusruumiks
siin on ka klaver ja nooditahvel, sest
ruumipuuduse tõttu tuleb saali ka laul-
mise tundides kasutada, õpetajatetuba,
koolijuhataja kabinett, mida kasuta-
takse osalt ka õppeabinõude-toaks, õpi-
laste rõivaruumid (kaks väikest tuba),
õppevahendite kambrikesed, 2 klosetti ja
kitsas esik-vaheruum, mida kasuta-
takse kätepesemise kohaks ja kus asub
ka õpilaste jooginõu.
samal ajal kuhjategemist. Muidugi ei tule
eeltoodud näidet võtta kõikide tundide
kohta maksvana - nii oleks kujune-
nud tunnid liig šabloonseteks. Joonista-
ti ka tahvlile värviliste kriitidega, kusjuu-
res iga õpilane pilti omalt poolt täiendas.
Selline töö pakkus õpilastele erilist huvi.
Kui lapsed ei saanud hakkama mõne
looma joonistamisega, siis la mõni parem
õpilane joonistas selle tahvlile / vahel tegin
seda ka ise, püüdes vastavat looma või eset
kujutada hästi lihtsate joontega /. Seda
tööd vaadeldi ja harjutati niikaua, ku-
ni ta oli kõigil selge, siis kustutati ta tahv-
lilt ja õpilased joonistasid sama kujutuse
vihikutesse. Paar nädalat enne pühi / jõu-
lud, ülestõusmispühad / lasin joonistada
pühadekaarte. Neid joonistasid lapsed oma
juurde vajalikke esemeid. Nii muretseti
loodusloo alal mitmesuguseid katsetamis-
abinõusid, pilte ja tabeleid, ajaloo alal
ka mõningad pildid: rüütliloss ja
kujutlus inimsoo tegevuse arengust.
Ka kirjanduse tagavara
on koolil unustusse jäetud. Aastate kes-
tel pole sinna ainustki eksemplari
juurde muretsetud. Soovitavaks nähteks
on kooli kehvemate õpilaste raamatu-
kogu. Õppeaasta alul ostetakse vallas
toetus- ja hoolekogu summadest õppe-
raamatud kehvemate õpilaste kogusse.
Jõukamad ostavad õpperaamatud ise.
Ilukirjanduse ala on täiesti kehv. Õpi-
laste kogu ühes kehvemate õpilaste ko-
guga sisaldab 285 köidet. Lõviosa neist
langeb viimasele - 176 köidet.
Õpetajate raamatukogu
sisaldab 395 köidet ja leidub sääl ka
undide algus oli sügisel ja
kevadel kell 8 hommikul, talvel kell
9. Tundide pikkus 55 min., vahetund
10 min. Kolmanda vahetunni pikkus
oli 20 minutit - sel ajal lõunatasid
lapsed. Õpilased võisid siis ka teed saada.
Kaebaja Jüri Lepik seletab, et tema 1908 a.