Rahvusarhiiv/et_handwriting_recognition huggingface dataset:
kahar lõpuks kinni peab, otsivad läbi ühe talu saomidas
Sissetulnud
20.V 1946
Nr. 130
EN Kirjanike Liidu juhatusele
Leida Tigane, elukoht
Tartus, Jakobsoni 14-4
Palun mulle võimaldada loomingulist
puhkust alates 1. septembrist kolm kuud
minu noorsooraamatu "Kaluri tänav" lõpetami-
seks ja väljatöötamiseks. Raamatus käsitan
1. maailmasõja ja saksa okupatsiooniaega.
Tõötan ajalehe "Postimehe" toimetuses, missugune
töö jätab mulle väga vähe aega kirjanduslikuks
Tartus, 17.mail 1946.a.
L. Tigane
EN Kirjanike Liidu Tartu
osakonna noortekoondise
liikme Juhan Juhani p. Kahk
Palun mulle võimaldada loominguline koman-
deering 1950.a. juuli esimesel poolel osavõtuks TRÜ bioloo-
giaosakonna üliõpilaste ekspeditsioonist Alutagusele. Loomin-
gulise komandeeringu eesmärgiks on kirjeldada meie üli-
õpilaste võitlust stalinliku looduse ümberkujundamise
plaani elluviimise eest. Komandeeringu käigus on ette näh-
tud sõidud Tallinnast Tartust, Tartust Alutagusesse ja ta-
gasi. Komandeeringu kestvus umbes nädal aega
30. juuni 1950.a.
Tallinnas 11. III. 48
P. Wiidingule
ENK Liidu sekretärile,
Riikliku Kirj. Keskuse toimetuse poolt
soovitati mul pöörduda ENK Liidu juhatuse poole
avaldusega, et minu käsikirjas romaan
"Suvine pööripäev" võetaks Liidus arutlusele
enne ilmumist. Romaan on mul sms. sms.
Jakobsoni ja Kõlli juhatuste järel kaks korda
parandatud ja nende arvates avaldamiskõlbulik
Sms. Kõllil on arutluskoosolekul ette
kandmiseks referat kirjutatud (pikkus ap
järele 3/4-1 tund). Muide, nad pöörduvad
omalt poolt selles asjas Liidu juhatuse poole
aga arvasid teadvat, et iga autor peab
omalt poolt soovi avaldama arutlus
Romaan on kahe avaldatud peatüki järele
("Loomingus ja Sirp ja Vasaras) natuke nende
ajakirja lugejatle tuttav oma üldise ladi poolest
10. sept. 1954a.
Eesti Kirjanike Liidule,
Pööran palvega teie poole, mulle kui
kirjanikule määrata ja kättetoimetade ühe-
odist ehk ajalist s.o. iga kuist. Olen juba
45 aastat kirjanikuna töötanud ajalehtedes-
kirjades, raamatuna on ilmunud "Otsijad",
autor. Kusta Toom ilmus 1913 aastal ; hiljuti
saatsin romaani käsikirja "Metsade vahel"
Eesti Riikliku Kirjastusele" kirjastamiseks, kus
see sääl vastu võetakse, on praegu teadmata.
Olen juba 60 aastat vana, sündinud 25. sept.
1892 aastal, haridus: iseõppinud (raske kuul-
mise pärast), kirjatöösid avaldanud. Ka
muusika alal. olen tegutsenud - kontserte toime
pannud - raskete elutingimiste pärast olen sun-
nitud paluma, et mulle abi ja toetusraha
määraksite ja kättetoimetaksite.
August Toomingas
Aadr: Puka, nõudmiseni.
En Krjanike Liidu Juhatusele
Mälk, Magnus Peetri p.
Kuna minu vastuvõtmine Kirjanike Liidu
liikmeks toimus eestkätt minu määramisega
koosseisulisele kohale EN Kirjanike Liidus ning
vastuvõtmise põhjuseks ei olnud minu kir-
janduslik tegevus, palun mind kustutada
Kirjanike Liidu koosseisust; liiategi kuna
minu kirjanduslik tegevus liikmeks vastu-
võtmise ajast ei õigusta minu liikmeks
olemist.
2.06.53.
Lgp. EN Kirjanike Liit.
Saadan Teile luuletuskogu arvusta-
miseks ja avaldamiseks. See on minu nii-
öelda esimeseks saavutuseks kirjanduse alal,
sest olen alles 16-aastane. See luuletus
kogu oligi mul õieti koostatud ja välja
valitud minu parematest värssidest kooli-
noorte omaloomingu II olümpiaadile saatmiseks,
kuid jäi siiski sinna saatmata vastavate
õpetajate kiusu ja bürokraatlikkuse tõttu. Nii
ütles mulle üks õpetaja, et ei olevat küsitud
ja tema ei teadnud kuhugi saata. Siiski
õpetajate passiivsusest hoolimata esines
Otepää Keskkool mõnel alal hästi kuigi oleks
võinud paremini esineda.
Saadan siis nüüd selle kogu Teile ja
peaksite mõistma, et ei ole kaugest maa-
kolkast kerge luua kirjanduslikke sidemeid
välisilmaga. Seetõttu sooviksin Teie vastu
tulelikkust.
Muidugi ei pretendeeri kogu täiusele ja
sisaldab puudusi nii sisu kui vormi alal,
kuid seda peaks mõistetama minu vilu-
matuse tõttu ja ka ajapuudus on
süüdi, sest talvele käin koolis ja suvel
töötan talus. Sellepärast on kogu nimigi
„Sinililled", sest ka need lilled on varajased
ja väikesed. Kuid sädemest tõuseb leek
ja seepärast ei peaks sädet kustutama
EN Kirjanike Liidu
Tõlkesektsioonile
Kuna ma tegelikust tõlketööst üle poole aasta
eemal olen olnud, ei ole mul praegu tõlkijana
küsimusi eelseisva koosoleku jaoks esitada.
Koosoleku korraldamise aga pean väga soovi
tavaks ja võtan koosolekust osa.
Tallinn-Nõmme,
31. jaan. 1955.
E N Kirjanike Liidu Juhatusele
Seoses ENSV 10 aastapäeva pühitsemisega kohustas mind
EK/b/ KK kirjutama ETA'ile olukirjelduse. Palun mind lubada
materjalide kogumiseks ja töö kirjutamiseks 16 juunist kuni 30
juunini k.a. loomingulisele komandeeringule Tartu, Kiviõlisse jne.
14 juunil 1950
Ev Kirjanike Liidu juhatusele
Palun minule lubada ametpahkust
käesoleval aastal septembrikuus ning
sellele järgnevalt kaheks kuuks loomin
gulist puhkust. Ühtlasi palun võimal-
dada minul kasutada loumingulist
komandeeringut oktoobri- ja novembri-
kuul. Täpse kava esitan hiljem.
2. IV 53.
juhatuse otsusega
sõidukulusid
septembrist
anda alates
tasumata
2000 rbl
Rannet Egon Nikolai pg
ENKL liikmekandidaat
Käesolevaga palun mulle
anda loominguline komandeering
1 sept. - 31 okt. 1953a. Kiviõli ja
Kohtla-Järve šahtidesse.
Eg. Rannet
12 mail 1953 a.
E N Kirjanike Liidu juhatusele.
Sain hiljuti kutse ilmuda 3. mail
E N K Liidu koosolekule riigilaenu asjus, kus-
juures kutsele oli märgitud, et ilmumine on
kohustuslik.
Käesolevaga teatan, et mul koosolekule
minek täiesti võimata oli: väljusin hiljuti
haiglast kus olin ravimisel, ja olen praegu
kodusel ravil kuid nii nõrk, et vaevu suu-
dan käia tubades ja vahest veidi minna aeda.
Käesolevaga teatan, et ma tellin neljandat
riigilaenu 1000. rubla suuruses summas; roh-
kem pole võimalik, sest minu sissetulekud on
väga väikeseks kuivanud.
Nõmmel,
6. V. 1949a.
R. Roht
E N Kirjanike Liidu juhatusel 20. V 1946
Palun mulle võimaldada kolme kuulist
loomingulist puhkust, alates 1. aug. 1946a.
Puhkust tahan kasutada oma komöödia
"Kaks kõverat ja kõik õiged" ümbertöötamiseks ning
Luuletuste redigeerimiseks.
komöödiaga esinesin EN Kunstide Valitsuse
komöödiate võistlusel, kus Žürii määras minu töö
ümbertöötamisele.
Töötan TR Ülikoolis marksismi-leninismi
kateedri juures dotsendi k.t.-na. Saan selle
ENSV Ülemkohtu Tsiviilasjade Kolleegiumile
Hageja EN Kirjanike Liidu asjus
asukoht Kohtu tn 3, Tallinn
Kassatsioonikaebus
Tallinna Mere rj III jsk rahva-
kohtu otsusile 13 detsembrist 1951 a
korteri orderi tühistamiseks.
Tallinna Mere rj. 3 jsk Rahvakohus jättis
rahuldamata hagi, millega EN Kirjanike Liit
palus tühistada order, kod Subarova F.
väljaantud Mere rj. Elamute Valitsuse poolt
Selle otsusega ei saa nõustuda sellepärast,
et see põik kuulub EN. Kirjanike Liidu
kasutamisele, sest 1947 a. ENSV Ministrite
Nõukogu määrus nr. 578-28 juulist näeb
ette, et kirjanike kasutamisest vaba-
nenud elamispinnad kasutatakse
edaspidi samuti kirjanike poolt ja
Tantu; Vilde 9-1
Palun võimaldada mulle
loominguline komandeering
P.-Eesti tööstusrajooni (Kiviõli,
Kohtla-Järve, Narva Kreenholm jm.);
1950.a. augustikuu I poolel
10-14 päevaks
Tartus, 20. juunil 1950.a.
eitavalt. Rahuldatakse järgmisel aastal
Juh. koosolekul 26. XI 1951.a. otsustati
pikemas ulatuses.
Niit, Heldur Hennu p.
eluk. Tartu, Kartuli 10-2
Palun võimaldada mulle loominguline
komandeering sõiduks Moskvasse ajavahemikus
7. kuni 17. detsembrini 1951. a., kokku 10
Komandeeringu eesmärgiks on tutvuda
Moskva linna ja seal leiduvate kultuuri-
varadega ning koguda materjali Moskva
raamatukogudes ja uurimisasutistes mui-
nasjuttude publitserimisküsimustes, mis võik-
sid olla kasuks töökirjutamisel teemal.
"Eesti muinasjutude kasutamise võimalusi
tänapäeval.
Heldur Niit
21.11.51.a.
Vajan kuuajalist loomingulist
komandeeringu Kiviölisse ja Kohtla-
Järvele, et viia lõpule poeem "Käte
ja südamega" mille aineks on tööjõu
reservide kooli õpilaste elu ja töö
Põlevkivi basseinis.
Palun arvesse võtta asjaolu, et
selle teemalist teost eesti kirjanduses
veel ei ole, ja vajaliku komandee-
ringuga aidata kaasa mainitud
teose tekkimisele
6. XI. 50.
Töö algab uuesti sügisel-sept-is
on võimalik osa võtta.
Teatada:
Eesti Nõukogude Kirjanike Liidu kriitikasektsiooni
Palun Teid mulle võimaldada osavõttu
ENKL kriitikasektsiooni tööst, et võiksin
end täiendada marksistliku eesti kirjanduse
uurimise alal.
Karl Mihkla
kirjandusõpetaja
Töökoha aadress:
Kodune aadress:
E. Vilde Muuseum
Tallinn - Nõmme
Tallinn, Koidula 34-1
Puhke 5-1
E. Sõgel
TA Keele ja Kirj. Int
E. Nirk
L. Laud
- Tartu, Kirjandusmuuseum
V. Beekman
R. Parve
M. Raud
D. Vaarandi
J. Smuul
Sisekorda pole vaja saata.
M. Laht
Palun Teid osa võtta "Eesti luule antoloogia" II kõite
käsikirja arutlemisest esmaspäeval, 31. jaanuaril s.a.
kell 16.00 EN Kirjanike Liidus.
Käesolevaga saadan tutvumiseks kõite sisukorra. Teose
käsikiri on töötundidel kohapeal tutvumiseks EN Kirjanike
Liidus.
Arutlus puudutab ainult autorite ja üksikluuletuste
valiku küsimusi, sellepärast pole vaja käsikirja redaktsiooni-
lisele küljele (järjestus, tekstivead jne) selles veel toimetamata
eksemplaris tähelepanu pöörata.
Ettepanekute puhul üht või teist luuletust
juurde võtta palun ette valmistadu konkreetsed
soovitused vastavas ulatuses luuletuste kõrval-
II kõite toimetaja.
damiseks: käsikirja mahtu suurendada
ei ole võimalik.
Tartus, 23.12.48
Kirjanike Liidule
Läkitan Teile oma novellivalimiku
materjaalid venekeelde tõlkimiseks:
„Vilja mitmest salvest" I, II, III
1. Viis vana ruuna
2. Vihapull
3. Pillaja
4. Piitsametsa veltveebel
5. Epp Pillarpardi Punjaba potitehas,
6. Auvõlad
7. Teise eest
8. Omakohus
9. Hale elu
10. Maanaine
11. Ema
12  Päästekangelane
Sm. L. Remmelgas
Siilivasega rääkisin. Ta oli Tallinnasse
sõidu ja sõnavõtmisega nõus. Kuidas
Teie arvasite: kas nii, et Tartust sõidavad
Peegel ja Siilivask või Peegel, Siilivask
ja veel keegi? Ja kus nad sõidavad,
siis kas peab neile komandeeringud
ka andma või õiendate Te seal
niisama nendega ära? Palun
teatage sellest
Seltsimeheliku tervitusega
12. 10. 1953
KIRJANIK Luts Oskar
(nimi ja eesnimi)
Loominguline PLAAN
1951.a. kohta
I. 1957. aastal kavas on mul kirjutada järgmised teosod (märkida žanr,
teema, ulatus):
1. Tingimata lõpetada pikem jutustus kolhooside
elust - umbes 15 trükipoognat.
2. Mälestusi "Looming"ule. (Lubatud.)
Lühijutte "Sädele. (Lubatud.)
4. Kavas veel 1-2 ühevaatuslist näidendit.
1951.aastal soovin oma loomingulise töö huvides saada loomingulisi
komandeeringuid (märkida kuhu, kui kauaks, millise teosega seotult)
Sooviksin komandeeringu mõnda kolhoosi, Tartu lähedale
2-4 nädalaks, et tutvuda kolhoosi viimaste saavutistega.
(Juuni või juuli kuus.) Ehkki mul on kogutud materjale
kolhooside elust ja tegevusest, siiski oleks soovitav, et oma
jutustuses kolhoosidest oleksin täielikult asja kursis. Ma ei
jääks sinna mitte ainult vaatlejaks, vaid paneksin ka ise käed
külge.
Millised käsikirjad kavatsete esitada 1951.aastal kirjastusele,
millised "Loomingule" või teiatele perioodilistele väljaannetelel:
Kirjastusele esitan sellesama käsikirja kolhooside elust
"Looming"ule pikemaid katkeid mälestusist, "Sädel"e
lühijutte noorsoole.
4. Milliste Teie teoste ilmumist on 1951.aastal oodata? (märkida žanr,
pealkiri, ulatus):
- Jutustus kolhooside elust "Kükla omad" umbes
15 trükipoogna suuruses, "Ülesküntud Uudismaa" vaimus,
kuid muidugi ENSV-päraselt, nii nagu ma näen kol-
hooside elu siin, meil, näidates kuivõid ühiskordlik maja-
pidamine on igapidi kasulikum üksikmajapidamisest.
19" jaanuaril 1951.a.
Autori allkiri Luts Oskar.
EN Kirjanike Liidule
Kiviõli Eesti Keskkooli õpilaspere soovil
pöördun teie poole palvega, et EN Kirjanike
Liidu liikmed külastaksid meie kooli Noorsoo
Kirjandusnädala puhul 26. nov. 48a. kell
7 õhtul koolimajas.
11. nov. Kiviõlis toimunud EN Kirjanike Liidu
liikmete sms. Schmuuli ja Toominga kohtu-
misõhtul tekkinud see seltsimehelik vahe-
kord kirjanike ja õpilaste vahel, sunnib
õpilasi palvele, et kirjanikud veelkordselt
külastaksid meid.
Kirilis 18. XI 48. a.
O. Tooming
lubas teatada
et seekord pole
võimalik sõita
Palun mulle võimaldada loominguline
komandeering mõnesse eesti kolhoosi
Gruusias ("Salme" või m.m.) või Pärnu
rajooni tutvuma meie rajatawa kala
tööstusega ja kalurikolhoosidega (Aeg juulis / aug.)
20.VI 50
Tähe 115-4, Tartu
EN Kirjanduse Liidu juhatusele
Minu haigestumise tõttu ei saanud
ma alates 1 jaan. kasutama hakata
mulle määratud loomingulist koman-
deeringut ja palun komandeeringu
ajad muuta järgmiselt: alates 20
jaan. 1950 kuni 20. märtsini 1950.a.
OTooming
17.I 1950
Tutvunud plaani-projektiga eesti kirjan
duse väljaandmiseks vene keeles juhin juhatuse
tähelepanu minu romaanile "Elutee." Kas ka seda
teost ei võiks vene keelde tõlkida? Minu arvates so-
bib ta selleks. Üsna vähe tuleks ehk tõlkes üht
teist välja jätta või muuta, kuid romaani üldist
väärtust see ei muudaks ega rikuks. Või kas minu
novelle (novellikogust "Kitsad piirid") ei kõlba tõlki-
da? Vähemalt osa neist? Näit. "Vana kalur", "Sulane
Ott", "Südamenõrkus, "Äri, "Kitsad piirid". Kuna
"Viimne kevad", "Koputus väravale" ja "Õnnepäevad"
võiksid välja jääda.
26. VIII 1948.
Palun mulle võimaldada loomingu-
line komandeering 25 juulist - 25. ok-
toobrini Nõukogude Kauge-Idasse ja
Sahhalini saarele
26. juuni 1950
EN Kirjanike Liidu tõlkesektsioonile,
Seoses V. Kostõljovi triloogia "Иван Грозный" tõlki-
misega on väga tõsisel kujul kerkinud üles küsimus, kas
jätta romaani nimetus tõlkimata, s.o. kirjutada ka eesti
kelles "Ivan Groznõi", või, kui tõlkida, siis kuidas. Lähe-
malt selgitan ma seda küsimust koosolekul, kuid oleks hea,
kui koosolekust osavõtjad ka seda küisimust aegsasti kaa-
luksid.
teine,
Sama romaani tõlkimisel on mul kerkinud veel küsimus,
kas ja kui palju tohib autorit parandada romaanis esinevate
ilmsete vigade puhul. Autor, kes nüüd surnud on, ei tund-
nud nähtavasti kuigi hästi Baltimaade geograafiat ja aja-
lugu. Nii on tema arvates Nii on tema arvates Tartu linna
ümber läti külad, kust lätlased Tartu piiramisel Moskva vä-
gedele appi tulevad. Lätlasi elab tal ka Narvas, kuid ka
soomlasi ja liivlasi. Ülestõusudest Harjumaal võtavad osa
osa
peale eestlaste ka lätlased ja liivlased. Tuuakse ära isegi
Läti kodanliku aja hümni sõnad, nagu oleks neid juba XVI
sajandil tuntud. Taolisi vigu on veel palju. Oleks hea, kui
koosolek annaks nõu, kuida siin talitada.
(Aadu Adari)
Tallinn, 30. jaan. 1955.
Pikemad ajaloolised jutustused, sisult saksa
mõisniku- ja usuwastased, on ilmunud:
Hiiu lossist - Siberisse Ilmus 1937. a. „Päewalehe"
joone all ja eriraamatuna
Trükk otsas.
Sunnitöölise märgi alla 1937.a. "Päewalehes“
Metsawennad:.... 1938.a. "Päewalehes".
Eestimaa kuningas (Sõda Kose-Uuemõisas): 1938/39. a.
„Päewalehes" ja eriraamatuna
Laanekotkas. 1939.a. "Päewalehes"
Hiislari tütar 1940. a. "Päewalehes" ja eriraa-
matuna. Trükk otsas.
Käskjalg eksiteel. 1940. a. "Päewalehes".
Airo Tigane,
Tallinn, Lemonossovi 31-17.
Järgmise pikema tööna on mul kavatsusel noorsoo-
raamat loodusteaduslikul teemal, mis käsitleb pioneeri-
laagri ja kolhoosinoorte koostööd põllunduse ja aiaduse
neil aladel, mis on jõukohased noortele. Ühtlasi tahab
raamat näidata ka eesrindlike põllundus ja aianduse-
töötajate osa looduse sotsialistlikul ümberkujundamisel
Selles tööks vastava materjali kogumiseks kavatsen külas-
tada Jõgeva ja Kuusiku sordiaretusjaamu, Sommerlingi
nim. kolhoosi Sagedil (tuntud seemnekasvatuse alal)
Uus Elu kolhoosi Raikkülas (kus on loota näha ka
noorte eeskujulikku rakendamist põllu- ja aiatöödel)
Aianduse alal on mul plaanis tutvuda Türi
aiandustehnikumiga, Polli aiandus- ja mesinduse-katse-
jaamaga, tuntud mitšuurilaste-kohoosnike tööga
"Mitšuurini" nim. kolhoosis Rae v. (Sm. Ralda
nende pindade käsutamine ja korral-
damise õigus kuulub EN Kirjanike
Liidu kompetentsi aga mitte Elamute
Valitsustele
Selle pärast see otsus on ebaseaduslik
ja kuulub tuhistamisele
Arvestades eelmärgitud asjaoludega
ning käsitades TSPK § 237
Rahvakohtu otsus tühistada ja
asi saate teisele Rahvakohtule
uueks otsustamiseks
Kirjandusfondi juhatuse esimehele
Käesoleval aastal võtsin endale põhilise
loomingulise ülesandena J. Lauristin-Madariku
romaani - mustandi "Saksa okupatsioon" kirjandus
liku ümbertöötamise. Töö osutus eeldatust
raskemaks ja keerukamaks, kuna nõuab
mitte ainult keelelist redigeerimist, vaid põhjalikku
kompositsioonilist ümberehitamist ja kujude
täiendamist. Kõige selle tõttu pidin pikendama
lepingut kirjastusega 31. detsembrini k. a.
Et ma paralleelselt pole saanud tänavu käiku
lasta ühtki suuremat tööd, lisaks sellele olen
rohkesti aega vajanud ühiskondlikeks ülesanneteks
olin rida kuid tegeliku sissetulekuta ja selle
tõttu praegu tõsistes majanduslikes raskustes.
Et kindlustada J. Madariku käsikirja täht-
ajalist valmimist, palun kirjandusfondi
leida võimalus mulle loomingulise koman
deeringu korras kindlustada vastav rahaline
toetus märgitud aja ulatuses.
Talinnas, 25. okt. 1951. a.
Viru Maakondlik
Keskraamatukogu
12. veebr. 1946.
Eesti Nõukogude
Kirjanike Liit
Viru Maakondlik Keskraamatu-
kogu on oma tööplaanis ettenäinud
kirjanduslikkude õhtute korraldamist
laiematele hulkadele, kus kuulijaskonda
tutvustatakse kirjandusega ja kus
võimaluse korral esineks mõni
kirjanik.
Et meil märtsi kuus on kavas
järjekordne kirjanduslik õhtu, siis
palun siinjuures teatada, kas
E.N. Kirjanike Liidu kaudu saab
ning ma julgen soovida: kas ei saaks seda
trükkida kas või mõnesajaliseski tiraažis?
See oleks suureks tiivustajaks minu edas-
pidises töös püüda paremusele ja täiusele
oma esimesed värsid olen paberile
pannud a. 1940. kuid see kogu sisaldab
neid a. 1942-46. Temaatika on jäänud
peatama loodusele, kuigi olen katsetanud
ka teistel teemadel. Kuid need on jää-
nud minu arvates liiga üldsõnalisteks, mis
on just minu põhimõtte vastu. Edaspidi
siiski kavatsen ka teisi teemasid käsitleda
ja tihedust saavutada
Nüüd aga on minu suurimaks sooviks
et need värsid näeksid trükimusta. Kui
aga ei, siis saatke see kogu mulle
kindlasti tagasi, kuigi see oleks minu
suureks pettumuseks. Lisan kirjavahetu-
seks märgid.
Tervitades Oskar Kruus.
26. aug. 1946.
Aadress: Vana-Otepää as. Otepää.
Wigalas, 19. okt. 1945. a.
ENSW Kirjanike Liidule.
Kogu Isamaasõja ajastu olen tagasitõmbunult
elanud oma wäikses kodus Wigala Hirweaia
pargis, ühtlasi kaotanud aga sidemed oma
kolleegidega Tallinnas ja Tartus.
Elu awaramaks ja lahedamaks muutudes
soowin astuda kontakli kirjanduseluga,
mispärast palun lugupeetawat ENSW
Kirjanike Liitu wõtta mind Liidu
liikmeks wastu. Jaatawal korral palun
teatada wastuwõtust, et wõiksin tasuda
sisseastumise- ja liikmemaksud.
Lugupidawalt,
Mihkel Aitsam.
Aadress: Wigala waksal pk 2.
Tartu osakonna ja
Noorte Autorite Koon-
dise proosaülema liik
me Abel Nagelmaa
mõnesse Pärnu rajoonis raja
tud kalurikolhoosi või kala-
tööstusse. Soovitav aeg
1950.a. juulis
20.VI 50.
ANagelmaa
Kureküla
provintsi paluda kirjanikke
mainitud õhtul esinema ja
millised on tingimused.
V. M. Keskraametuk. juh.
4. Veebr. 1949
Tallinna, Kohtu 3
ENKL kirja põhjal 27 märtsist 1948 a.
saadan oma asjavalminud lastejutu
Must notsu läheb tööd otsima" EN Kirjanike
Liidu juhatusele seisukoha võtmiseks
ja vajaduse korral arutluse läbiviimiseks
Aadr. Ropka 23, Tartu
En Kirjanike Liidu Tartu Osakonnale-
Haavaoks Paul
eluk. Saatse v. Võrumaa
Avaldis
Palun, võimaldada, mulle, käesoleva
aasta suvekuudel loominguline ko
mandeering mõnesse eesrindlikku
kolhoosi (soovitav oleks kalurikolhoosid)
või meie põlevkivi tööstus rajooni.
Usun, et see aitaks tunduvalt tõsta,
loomingulist tööd ja oleks suureks
sammuks praeguse tegeliku olu mõist-
Tartus, 28. juunil, 1950.a.
Kruus, Oskar Villemi p.
Tartu Noorte Autorite koondise liige
komandeeringut (2 nädalat) vennasvabariikidesse
(soovitav Karjala-Soome) või Põhja-Eesti põlev
kivirajooni. Võimalik aeg juuli ja august
Tartu, 20.VI 1950.
Oskar Kruus
Aadress: Vana-Otepää kolhoos
Eesti NSV Kirjanike Liidu Juhatusele
Ernst Särgava
avaldis
Minul on teada, et on olemas NSVL Ministrite
Nõukogu määrus, mille järgi kirjaniku käes olev elamis-
pind läheb Kirjanike Liidu valdusse.
Teatan sellega, et minu elamispind Kunderi tänaval
N12 kr 8 üks tuba 15,4 m2 vabaneb minu elukoha vahe-
tusega, ühes sellega palun, et see tuba saaks antud minu
senisele kaasüürnikule sm. E. Juhkamile, kes eluneb seal
alates jaanuarist 1951.a.
Teie lahket
vastutulekut lootma jää
Tallinnas, 17. nov 1951.
ErnstSärgawa
Eesti NSV Kirjanike Liidu
Tartu osakonna Noortekoondise
liikme Juhan Juhani p. Kahki
aruanne
1950.a. suvel Alutaguse metsades sooritatud
loomingulise komandeeringu kohta, mille eesmär-
giks oli vaadelda, kuidas meie üliõpilased võtavad
osa stalinliku looduse ümberkujundamise plaani
ellu viimise eest. Komandeering kestis 8- 14 juuli 1950
Eesti NSV Teaduste Akadeemia Bioloogia
Insituut korraldas 1950.a. juulis uurimisretke
Alutaguse metsadese eesmärgiga selgitada, kas on
võimalik neis metsades voolavais jõgedes reakli-
matiseerida piibrit ja biisamatti. Ülesanne usalda-
ti Bioloogia Instituudi laborantidele, kes on ühtlasi
ka Tartu Riikliku Ülikooli üliõpilased - Kalju
Paaverile (E.K(B)P liige) ja Harry Lingile (ELKNÜ
liige). Aruande esitaja võttis nende uurimisretkest osa
algusest lõpuni.
Vihmaste ilmade tõttu ei saanud uurimis
retke alata enne 8. juulit. Sel päeval sõitsime ron-
giga Tartust Kabalasse. Sama päeva õhtul siir-
dusime juba Kabala jaamast metsadesse, möödusime
Laksi metsavahitalust ning ööbisime ühe aja
kaldal lõkke juures. Teel sel sinna vaatlesime
Kuuda jõge
Kirjanike Liidu Tartu osakonna noor-
tekoondise proosarühma liikme
Juhan Kahki
Palun mulle võimaldada 1950.a. suvel
loomingulist komandeeringut. Eskätt soovik-
sin loomingulist komandeeringut vennaswaba-
riikidesse, kuna kõigilt oma külastustelt mi-
na olen tagasi toonud suure loomingulisemuse.
Teiseks oleks mõeldav ka komandeering vaba
riigi piirides ja siis tingimata tööstusrajooni.
Palun arvestada, et vastuvõetav aeg mulle
on ainult 1. - 30 juulini, kuna augus
tis on mul kohustuslik laager. Võimaluse
korral palun lühemaajalist komandeeringut.
20. juumi 1950.a.
Kuna mulle on lubatud kahekuuline
loominguline puhkus, mille jooksul ma palka
ei saa, siis palun leida võimalusi mulle
loomingulise toetuse andmiseks.
30. XI 53.
otsustatu eitavalt. Rahuldatakse
järgmisel aastal pikemas ulatuses
Juh. koosolekul 26.XI.1951.a.
Niit, Ellen. Otto t.
(Hiobi
7. kuni 17. detsembrini 1951.a., kokku 10
Komandeeringu eesmärgiks on tutvuda Moskva
linnaga ja seal leiduvate kultuurivaradega ning
koguda materjali töö jaoks teemal "Nõukogude
lastekirjandus kommunistliku kasvatuse teenistuses.
Ellen Niit
21.XI 51.
napilt oma tarbeks juurwilja saan käime
abikaasaga taludes kergematel töödel
(kannatan kahepoolse songi all) ja
õngitsen leiwakõrwaseks jõest kala
Kaastööd olen ajalehtedele teinud
napilt ja sedagi talwekuudel, kui pole
waja käia metsas küttematerjali
hankimas. Ilukirjandusega pole saanud
mahti tegeleda, kuna igapäewase leiwa
küsimus on tähtsamaks osutunud.
Üihiskonna töödest olen wõtnud
jõudumööda osa: olen Täitevkomitee
kultuurikomissoni abiesimees, rahwamaja
nõukogu abiesimees, aktiwistide kol-
lektiivi esimees ja aktustel kõneleja
Olen lõpetanud käsikirja "Wigala
kihelkonna ajalugu"; lõpetamisel on
1905. a. rewolutsioon Eestis" (liikumine
agraarrahutused, karistussalgad, sõja-
wäljakohtud ja mõisapoletamiste protsessid).
Ilukirjanduse jaoks pole enam aega
jätkunud, kuigi nii palju oleks ütelda.
MAitsam
Tartu Noorte Autorite
Koondise proosarühma,
liikme Jaan Mitt.
Palun võimaldada mulle loo-
minguline komandeering Eesti põlekivi-
tööstuse rajoonisse. Komandeeringu
soovitav kestvus - 1 nädal. Aja suh-
tes on komandeering mulle vastuvõe-
tav käesoleva aasta juulis-augustis
igal ajal.
20. juuni 1950.
Peedu Kirjanike majawalitseja
Ettekanne.
Saunatoas elunev Menning Valba, kellele
juhatus korduvalt üles on ütelnud korteri asjas,
on hakkanud minuga indrigeerima
Kuna Menning kusagil ei tööta, jätkub tal
aega igasugusteks alatute võtete sepitsemiseks. Räägib
klatš jutte majas elunevaile, tekitades seega riidu.
Tõmbab kaasa veel teisigi omataotisi Peedult.
Käitub oma lapsega hoovis niivõrd väljakutsuvalt,
et minu ja kirjaniku lapsed pevavad tuppa põgenema
läbisõimatuna. Õhtuti ilmuvad joobnud, tegelased
Menningu uksetaha ehalistena
Ülaltoodud põhjustel, palun kas Menning
välja viia Kirjanike majast. Või vabastada
mind majavalitseja kohustest. Olen juba
korteri otsimisega alanud.
Peedul 16 juulil 53a.
Peedu majavalitseja.
"Lenini" nim kolhoosis Kilingi-Nõmme raj
(sm. Kuru), noorte mitšuurinlaste ringi tööga Võru
II keskkoolis, võib-olla suve jooksul veel ka mujal.
Igas mainitud kohas käimiseks peaksin arvestama
vähemalt 2-3 päeva, mis kokku välja teeb u. 3 näda-
lat ja milleks palun mulle võimaluse korral anda
Et aiaduse ja põllunduse alal huvitavaid prob-
leeme tekib ja võib näha mitmesugustel kasvuperi-
oodidel, ei saa ma oma tutvumisringreisu organi-
seerida pidevana teatud kindlal tähtajal, vaid
peaksin korraldama lühemaid väljasõite alates juulist
kuni septembrini-oktoobrini
2. juulil 1951. a.
E.N Kirjanike Liidule
sm. Ed. Männikule!
Viibides Tartus ja kohtudes sääl sm. Erni Hiirega
soovitas sm. Hiir veelkordselt Teie poole pöörduda
loomingulise komandeeringu küsimustes.
Kuna minul oli avaldus selleks juba esitatud EN
Kirjanike Liidu Tartu Osakonnale, milles oli oma
soovina märgitud sõita kas põlevkivitööstusrajooni
või kalurikolhoosidesse, siis - kaaludes seda põhjalikult-
leidsime, et kasulikum oleks siiski sõita põlevkivi-
rajooni. Kalurikolhoosidega saaks ma tutvuneda ka
omal jõul, kusagil Peipsi ääres - Võru- või Tartumaal.
Praegu oman ma puhkuse kuni 25. augustini ja
oleks eriti soovitav, kui komandeeringu saaks sellel
ajavahemikul: tahaks meelsasti enne puhkuse lõppu
tutvuda põlevkivitööstusega ning sealsete tööeesrind-
lastega ja seda võimsat nõukogulikku tööpinget
kajastada oma luuletistes.
Ühtlasi rikastaks see minu teadmisi ning saaks
minu loomingulises arengus edasiviivaks sammuks.
Sellega - palun südamest Teie kaasabi minu aval-
dise rahuldamisel!
Jään ootama teadet tagajärgedest
järgmisel
adressil:
Võrumaa, Värska sidekont.
ELKNÜ Saatse vallakomitee
Paul Haavaoks,
EN Kirjanike Liidu, Tartu Osakonna
Noorte Autorite Koondise liige
E. N. Kirjanike Liidu tõlkesektsiooni
Kui võimalik, paluksin 8. veebruari koos-
olekul arutada järgmisi küsimusi:
1. Kuidas tormida tõlkimisel (prantsuse
keelest eesti keelde) selliste pärisnimedega, millel
on eesti keeles valjakujunenud vasted olemas,
näiteks: Emilie, Marie, Felix, Dinah, Caroline
Nathan, Louise jne.
a) Kas: Ma nägin Emilie'd, Marie'd, Felixi
Dinah'd, Caroline'i, Nathani, Louise i jne.?
või
b) Ma nägin Emiliet, Mariet, Felixit, Dinat,
Karoliinet, Nathanit (või Naatanit), Luiset jne.
Kõikides keeltes muudetakse võõrapäraseid
pärisnimesid, mugandades neid oma hääl
damisele, näiteks: Michel - Ange (Michelangelo)
Pleskau jne. Inglased kirjutavad küll nii
nagu algkeeles, hääldavad aga omamoodi,
näiteks: Paris, Walter jne.
2. Millist kirjutamisviisi tarvitada:
a) kas prantsuspärast: monsieur,
EN Kirjanike Liidu Juhatusele.
Aruanne.
põlevkivi-rajooni antud komandeeringu
kasutamisest
EN Kirjanike Liidu juhatuse otsuse
kohalt anti mulle loominguline koman-
deering Eesti NSV põlevkivirajooni kahe
kuu ulatuses k. a. juulis-augustis. Vii-
bisin Kiviõlis, Küttejõus, Kohtlas Kohtla-
Järvel ja Kukrusel ning Jõhvis, tut-
vudes kaevandustega ja kaevastiga.
kogusin materjale 1) "Pruuni katku
aasta" II osa ja 2) uue põlevkiviaine-
lise romaani kirjutamseks. Koman-
deeringu aega kasutasin edukalt ja
kogusin hulga vajalikke materjale eel-
poolnimetatud teoste kirjutamiseks.
Palun mulle komandeeringu summad
välja maksta.
O.Tooming
27. Sept. 1950...
perekonnanimede käänamist ajakirjanduses - "Rahva
Hääles, "Noorte Hääles", "Õhtulehes, "Sirbis ja Vasaras",
"Nõukogude Õpetajas" ja Tartu ajalehes "Edasi",
peale selle olen tähelepanelikult lugenud ajakirju
„Keel ja Kirjandus" ning "Pikker". Ajakirjad "Keel
ja Kirjandus ning "Pikker" olen täielikult läbi vaada-
nud, ajalehtedest "Edasi" ning "Nõukogude Õpetaja"
kolm viimast aastakäiku (1957, 1958, 1959).
Rohkesti pakuvad näiteid eesti Perekonna-
nimede mitte-eestipärase käänamise kohta need
ajalehed, kus avaldatakse leina- ja kohtukuulutusi,
s.o eriti "Õhtuleht" ja "Edasi. Minule on öeldud,
et toimetused kuulutuste eest ei vastuta, sest
kuulutusi pidavat ajalehed avaldama sel kujul,
nagu "Ajakirjandusliit" neid on vastu võtnud.
Kuid korrektorid ometi parandavad keelevigu
ajalehes algusest lõpuni, korrektorid ju paran-
davad tarbe korral ka kuulutuste teksti!
Õige on küll, et kuulutustes, teadaannetes, lühi-
sõnumites jm. alati ei leidu nime algkuju, siis
ei tea arvatavat vigast vormi parandada, siis
pole midagi parata. Üldmulje põhjal aga julgen
ütelda, et mõned korrektorid vist halvasti tunnevad
eesti keele grammatikat (nii näikse olevat lugu
"Õhtulehe" peres) või nagu kardavad kuulutustes
esinevaid vigaseid nimekujusid korrigeerida (nii
näikse olevat "Edasi peres).
Tõenduseks esitan kõigepealt valimiku eesti
Lühike eluloo kirjeldus
Olen sündinud 24. juulil 1910 aas-
tal Rõngu kihelkonnas Tartumaal Pa-
lupera mõisakandimehe pojana. Hil-
jem siirdusid wanemad Suure-Rõngu
mõisa, kuhu jäid peatuma Eesti esi-
mese maareformini, mil mõisa maast
omale asuniku krundi said.
Kooliõpinguid algasin kohalikus Korus-
te külakoolis 1920 aasta sügisel, mille lõ-
petamisel 1923 aastal jatkasin õpinguid Rõn-
gu kihelkonna-köstrikoolis. Koolis olin eri-
ti wäljapaistew joonistuses. Aasta hiljem
V klassis õppides, pidin jõuluajal wanemate
majanduslise kehwuse tõttu oma koolitöö
lõpetama, kuna samal ajal esmakord-
selt määrati iga V ja VI klassi õpila-
sele 500 marka õppemaksu.
Olles kaitsewäeteenistuse kapralina
lõpetanud, wõimaldus mul onude kaas-
Olen sündinud 19. juulil 1913a.
"Kolgi" talus, Vissuvere külas, Võisiku
vallas, Kolga Jaani khlk. Hariduse
saanud Soosaare ja K-Jaani alg-
koolides ja Vodja põllutöökoolis.
Töötanud oma kutse alal Kohilas,
keilas ja Tuhalaanes. Alates 1939 a.
elanud kodutalus, töötades k.a.
jaanuarist alates teevahi abina
maandteel. Oma kutselise töö kõrval
olen osa võtnud ka seltskondlikust.
ja rahvateaduslikust tööst, olles E.
Rahva Muuseumi teeneliseks korres-
pondendiks, ERA korresp. (alates 1931a.)
viljandi Muuseumi usaldusliige kohalik
muinsuskaitse usaldusmees. Rahvaluule
kogumise eest saanud rida auhindu
Presidentilt, ERMilt et ja ERA-lt.
Joh. Raidla
Arvud märgin numbritega, kui nad öeldak-
se kirjakeelsel kujul, aga kui keelejuht ütleb
neid murdeliselt, siis märgin sõnadega, näi-
teks kui öeldakse "seetse; kahessa e. kaessa;
ühessa e. üessa, öhessa, öessa.“
Sirge joonekesega olen märkinud eriti rõ-
hutatud sõnu ja sõnaosi. Öldakse ju sageli-
mõne sõna lõpupool tugeva rõhuga, kui tahe-
takse oma väite vääramatut õigsust alla
kriipsutada, nagu "kindlas-ti e. kind-lasti,
ilu-sa-sti, iial-gi" jne.
Sõnu lühendatult üles märkides olen saa-
nud keelejuhi lauseehituse, sõnade järjekorra
nii edasi anda, nagu kõneleja antud juhul
seda rääkis. Hakkasin seda abinõu tarvitama
tungivast soovist võimalikult paremini rahva-
keelt jäädvustada.
Olen kogunud rahvakeelest murdesõnu ja
kirjakeelest erinevaid väljendusi ka kõrvalt-
kuulajana. Panen tähele kõnet igal pool, kus
ma teiste inimeste seas viibin, olgu tööl, teel,
kaupluses, kolhoosi keskuses. Kuulnud mõne
huvitava sõna, märgin ta paberile ühes lause-
ga, milles see sõna esines, või kui kohapeal puu-
dub märkimisvõimalus, pean meeles ja kodus
märgin selle jaoks hoitud vihikusse. Kui on
kogunenud 2-3 näitelauset, siis kannan ma-
terjali sedelitele ja saadan Emakeele Seltsi.
Mõnikord olen sattunud väljendustele, mis
üldiselt on siinkandis haruldased. Näiteks üt-
levad üksikud kohalikud vanad inimesed, kae-
viku" asemel "kaeving" ja "sepiku" asemel "seping."
Mõni kinnitab "ta tuli kohe meid" või kohe me-
de maja", kui tahab öelda, et keegi tuli otse
maja poole.
Alates 1941. sügisest elan praeguses asukohas,
kus suurem osa külarahvast on tahkurandlased,
kes tarvitavad a-lõpulist mitmuse osastavat, mis-
puhul mina vahest kimpu jäin. Üks näide.
Mehed arutasid küttepuude saamise võima-
lust. Üks teadis, et muidu raieluba ei anta, kui
tuleb katsuda mõni kilo pumpa saada. Mi-
mõne
na imestasin, kuidas saab pumpa kiloga kaa-
luda. Vastati, et niisama kui kartulit : paned
kotiga kaalu peale ja kaalud. Nemad ei mõist-
nud minu arusaamatust ja mina ei saanud
Muuseumi korrespondendiks, kuid
hiljem, kui Eesti Rahvaluule Arhiiv
saatis omi küsimuskavu, hakka-
sin ka ERA-le rahvaluulet kogu-
Akadeemilise Emakeele Seltsi kor-
respondendiks sain alles möö-
dunud, s.o. 1941. aastal.
Kavatsen ka edaspidi edasi
töötada rahvaluulelisel tööpõllul.
Tean, milliseid väärtusi pei-
tub eestlaste muistses loomin-
gus, sellepärast teen kõik kaa-
sa, et päästa sedagi vara, mi-
da keegi pole saanud meilt
riisuda.
Seltskondlikust tööst olen osa
võtnud koduümbruses kohalikest
hariduse- ja põllumajanduslikest
seltsidest ning orkestrist ja lau-
lukoorist. Samuti olin ka Võrus
koolis olles laulu- ja muusika-
koorides. Muust vabahariduse-
nimelt umbes siis, kui kavatsesin
hakata nautima oma tegevuse teist
aastapäeva siin kirjus elukeerises. Sel-
lest siis tuligi, et pidin juba nelja-
aastaselt minetama kõik õigused mu-
retule lapsepõlvele ja asuma koduta-
lus karjapoisina tegelikku eluvõitlus-
se olemasolu eest.
Suvel karjas, talvel aabitsast täh-
ti torkimas - selliselt möödusid jäl-
le mõned aastad. Need keerulised vi-
gurid säält aabitsast jäid üpris ker-
gesti meele ja pikapääle sain nõk-
sud isegi lugemisekski kätte. Lõpuks
valdas mind soov kooli minna nii
täielikult, et jonnisin niikaua, ku-
ni asi lõppes sellega, et mulle piste-
ti aabits kaenlasse, veeretadi vank-
rile ja küüditadi tolleaegsesse Vana-
Nursi algkooli. Mõningate sekelduste
järele (ma polnud veel hoopis kooli-
ealine) võetigi mind vastu kooli õpi-
lasperre. Selliselt algasin oma hari-
lule jäi ostmise ajal 1927 aastal.
5000 kroonine võlg peale. Tuli võlga
maksta ja talu korrastada ja isegi
talu inventaar muretseda. Nii et
elu pole olnud lust ja mäng, vaid
karm võitlus elu olemas olu eest, ku-
na isegi saatus oma karmi käeega
veeretas eluteele paar raskemat tõket,
mis paistsid küll ületamatud, kuid on
võiduga ületatud. Talu on eeskujuli-
kult korrastatud ja isegi võlad kõik
Tallinna, Tartu, Võru Petseri, Põlva
ja Räpina Põllumajanduslikel näitus-
tel saadud põllukultuuride ja talu-
raamatupidamise eest 2 esimest 9 teist
ja 10 kolmandat auhinda.
Paljudes kultuur ja teaduslikkudes
asutustes ja katsejaamades kaastööline.
Abiellunud 1927 aastal, lapsi pole.
Savisaares 18.I.1942 a.
D. Lepson.
Minu elukäik
algusest siiani.
Oma konarlikku eluteed algasin
ühel palaval suvepäeval kesk tore-
dat heinaaega Võrumaa männimet-
sade kosutava jaheduse varjul Kasa-
ritsa sinavate mägede taustal Vana-
Nursi asunduses Hallika talus, kus
mu vanemad olid just asumas põl-
lupidamise sisseseadmisele. Asundus-
krundil nimelt. Ajaloolased kirjutasid
siis parajasti juulikuu viiendamat
päeva 1925. aastal.
Hallika talus veetsingi perekon-
na ainsa võsuna omad võrdlemisi
rõõmutud noorusaastad, kuna karm
saatus juhtis nii, et kaotasin juba
varajases lapseeas oma isa. Ta lah-
kus siit maailmakärast jäädavalt
-1-.
Olen lõpetanud 6. klassilise
algkooli. Koolis käisin ma
kahes kohas. 3 aastat käisin.
misso valla Luhamaa alg-
koolis ning teised 3 Vastse-
liina valla Tsiistre algkoolis.
Sündisin 1.dets. 1908a. Võrumaal Rõu-
ge vallas, kus mu isa pidas talukohta
Hurda külas, maksil. Meid oli sääl koos
kolm perekonda. Meid oli mitu pea ühe-
vanust last, nii et lapsepõlv möödus hul-
gani mängides kiiresti. Alghariduse sain
Sänna algkoolis kust siirdusin Rõuge kõr-
gemasse algkooli. Selle lõpetanud õppisin
edasi Võru õpetajate Seminaris. Õppinud sääl
kaks aastat, tuli maareformi teostamine, mis
järele mu isal tuli oma talu välja ehitada.
See oli raske aeg, eriti mulle. Tahtsin nii väga
õppida kuid majanduslikult see ei olnud või-
malik isa ei suutnud kahte korraga: ehitada
ja mind koolitada. Jäin koju. Tegelesin kodus
põllutööga ja kodus majapidamisega. Ehitused olid
pooleli kui isa suri. Siis võtsin kõik maja-
pidamise mured oma õlgadele, olles vahel
peremees ja perenaine, nii kuidas olukord
Nende ajalehes esitatud küsimuste vastami-
sel sai mu nimi Emakeele Seltsis tutta-
vaks ja mulle hakati kirjateel küsimu-
si saatma, millele vastasin samuti kir-
jateel. Niisugune küsimine-kostmine oli kau-
nis tihe aastail 1921. - 1924. ja edasi 1933.
- 1939. aastail. Vastused-seletused märkisin
harilikule postpaberile või vihulehele. Vii-
maseil aastail saadeti ka küsitluslehti, kuhu
märkisin vastused selleks jäetud tühjadele
kohtadele.
See kaunis pikk ajajärk oli üldjoontes ühe-
tooniline. Mu töökoht oli siis koduvallas Kabli
koolis, 3 km isamajast eemal. Kui olin saa-
nud keelelisi küsimusi, võtsin need kaasa,
kui läksin vanemaid külastama. Nende
sõnade kohta, millest mu vanemad mida-
gi ei teadnud, küsisin veel seletusi oma
abikaasalt ja kohalikult kooliteenijalt, vane-
malt naisterahvalt. Hõlbustuseks oli muidu-
gi ka see, et ise olin kohapeal sündinud
ja kasvanud.
Isa naljatas vahest, kui jälle uued
küsimused käsil olid, kas ma ükskord
ära ei väsivat, teisest küljest aga oli
ta meelitatud, et tema teadmisi tarvis
läks. Mina omakorda olin meelitatud, kui
vastati, et minu andmed olnud
kindlad. Oli olnud kirjasaatjaid, kes ise
hakanud "huvitavaid" sõnu koostama, mis
puhul oli kohtadel kontrollimas käidud, na-
gu mulle sellest kirjutati.
1940. aasta algul saadeti korrespondentide-
le trükitud brošüür sõnasedelite näidetega, üht-
lasi ka rida sõnu, mille kohta selgitust va-
jati. Sellest ajast peale kirjutasin andmed ük-
sikute sõnade kohta otse sedelitele.
Pärast nõukogude võimu kehtestamist kuu-
lutati 1940. aasta lõpupoolel välja murdeainesti-
ku kogumise võistlus. Sellest võtsin osa tee-
mal "Vanaaegsest põllupidamisest". Keeleju-
hiks valisin naabrusest vanema mehe, kes
oli põline kohalik põllumees, s.o., maatamees-
põllutööline, ta oli mulle varemini tuttav ja
meeldis oma ladusa rahvaliku kõnega.
See oli mu esimene tekstikirjutamine.
töötaja. Ta on minule vaidluses ütelnud, et kääna-
misviis Haab - Haabi, Põder - Põderi, Org - Orgi
just on rahvapärane, ja soovitanud kuulata,
kuidas rahvas räägib. Oleks hea, kui ülikooli
õppejõududest keegi arusaadaval kujul seletaks,
millised keelendid on õieti rahvapärased. Ja kas
ainult rahvapärasust tuleb arvestada kirjakeele
kujundamisel. Tänulik oleksin ka, kui saaksin
teada, kas palju on neid kultuurkeeli, kus pere-
konnanimedena esinevaid põliseid üldtuntud
sõnu tohib nii pentsikult käänata, nagu meil
seda tehakse.
Minu arvates tuleb eesti perekonnanimesid
käänata põhireegli järgi maksimaalselt, kui vähegi
võimalik. Eesti perekonnanimede kehtiva kääna-
misviisi vastu põhimõtteliselt ükski eestlane nagu
ei saaks olla. Vaieldavad ja seniajani reeglista-
mata on mitmesugused erijuhtumid, võib-olla
koguni sõnatüübid. Reeglipäraste ja erandlike
nimekujude vaheline piir on praegu veel
lahtine. Elu nõuab aga pakiliselt meie
perekonnanimede deklineerimise probleemi
täielikku lahendamist.
O. Ojasson
11. II 1960
Elulugu.
sündinud: 1922. a. 16. aprillil.
Mina, Leida, Gusta tr. Järv, olen
sündinud Kasaritsa v. Antsu k. Võru-
maal väikekoha pidaja tütrena
Õppisin Kasaritsa v. Jaani algk, mille
6.kl. kursuse lõpetasin. Edasi siirdusin
Võru keskk. kus õppisin 2 aastat
kuna majanduslikel põhjustel see
jäi lõpetamata ja läksin Võru
kutsekooli edasi, kus õppimisvõima-
lused soodsamad. Säältki lahku-
sin ühe aastase kursuse lõpetades
kodumajandus osak. Edasi elasin
ühe aasta kodutalus, mille järel
sõitsin Tallinna, kus elasin ühe
aasta, olles äriteenijaks moeäris.
Hiljem olen elanud kogu aeg maal,
kodutalus.
LeidaJärv
Lugupeetud H. Ahven.
Nagu ma aru sain, vajate Te ette-
kande teksti või selle resümeed liht-
salt ettenäitamiseks vajaduse korral,
mitte aga ESA-s äratrükkimiseks. Et mul
on üks vaba eksemplar kogu tekstist,
siis saadan selle. (Juhul kui kavatsete
resümee trükkida, kirjutaksin selle
meelsasti ise.)
Head uut aastat soovides
Teie Mati Hint
Tartus, 30. XII 68
jate ettevalmistamis-kursustel. Siit pea-
le töötangi Sadala Algkoolis loodus-
loo õpetajana kuni tänaseni.
1928 a. suvel reisisin Ungaris ja
Itaalias, et näha laia maailma.
Koolitöö kõrval harrastan rah-
valuule kogumist ja töötan väike-
se koolimuuseumi loomise kallal.
keele grammatika vastaseid nimekujusid Tartu aja-
lehest "Edasi": Põderi, Okase, Kiisk'i, Saarlaidi,
Mölderi, Laisk'i, Kubjase, Särg'i, Ingeli, Mark'i,
Regi (om.), Kanguri, Hurti, Saag'i, Teder'it, Kogerit,
Luudi, Uski, Kikase, Silk'i, Nahk'i, Kipperi, Pikkerit,
Koppelit, Pihelgase, Kägu (om.), Voorandi, Org'i.
Nende hulgas on näiteid ka artiklitest. Edasi
kuulakem, kuidas käänduvad eesti perekonnanimed
Tallinna "Õhtulehes": Orgi', Põderi, Okan, Palki,
Siig'i, Luik'i, Leht'i, Maamees'i, Ratase, Kanneli,
Aarelaidi, Mägi (om.), Rüütel'i, Koppeli, Pant'i,
Rikas'e, Jõgi (оm.), Kuusk'i, Karp'i, Kiik'i, Laht'i,
Kanguri, Kiisk'i, Känd'i, Meri (om), Väli (om.),
Kalm'i, Järvelaidi, Kallase, Sigelgas'e. Ka need
näited ei ole võetud üksnes neljandalt leheküljelt,
s. t. kuulutuste hulgast. Grammatiliselt ebaõigete
nimekujude poolest jagavad "Edasi" ja "Õhtuleht"
omavahel esikohta. Teistes vaatlusalustes ajalehtedes
leidub osalt neidsamu vigu, kuid harva. Imestust
äratab küll, et teaduslik ajakiri "Keel ja Kirjandus"
perekonnanime Kangur peab võimalikuks dekli-
neerida Kanguri - Kangurilt (vt. "K. ja K." 1958,
lk. 188 ja 1959, lk. 681), nagu oleks see mingi
võõrsõna. Niisamuti on võõrastav, et pilkeajakiri
"Pikker" oma nime ei taha käänata eestipäraselt,
öeldes näiteks "Pikkeri" fotoalbumist (1959, nr. 11,
lk. 13), pikkeripoisid (1959, kr. 12, lk. 6).
1959. aasta oktoobrikuus tekkis minul
1923-1928.a. elasime V-Kariste valla-
maja juures, kus minu isa oli valla käsk-
jalaks.
1928. a. 1 mail asusime elama minu
sünnikohast 4 klm. eemal olevasse Maru
külla, milline küla on ka V-Kariste vallas.
Sealt ostis isa endale maad ja asutas
„Mändoja" väikekoha, kus elan nüüd
koos vanematega.
Mina, AES'i korrespondent,
Juhan Männiste olin sündi-
nud 1924 a. 15 märts. Saaremaal,
Pöide vallas, Võhma külas.
Lapsepõlv möödus kodutalus
ilma erilisteta sündmusteta.
1932 a sügisel algasin õppi-
mist, Kavandi algkoolis, mille
lõpetasin 1938a kevadel.
Kooliaeg meeldis mulle ja
möödus lõbusasti.
Peale algkooli lõpetamist
töötan kodutalus maatöölisena.
Kuna olen, ka huvitatud
kirjanduslikust tegevusest, siis
akkasin 1940a sügisel AES'i
korrespondiks.
Samal aastal võtsin osa
AES'i korrespondentide kirjatööde
Linda Talussaare
elulugu.
Linda Talussaare sündis 26. märtsil
1922.a. Virumaal Undla vallas Udrikus
Isa oli raudteelane. Oma kuus esimest
eluaastat veetis raudtee vahiputkas. 1928.a.
kevadel tahtis isa olla ise oma peremees,
kolides Kadrinast, vahiputkast ära Järva-
maale Lehtse vallas asuvasse "Kuristi" tallu.
Kuue aastasele lapsele, Lindale, oli aga arm-
saks saanud kodu, kust paistsid Kadri-
na ja lõunast Neeruti mäed, millest talle
oli palju jutustatud. Kõik need Kalevipo-
ja lood olid ühevõrra armsad ja tuleta-
sid talle veel "Kuristi'lgi" meelde oma
sünnikodu ja viisid ta esimese sammu oma
rahva kangelasmeele lähemale.
Alghariduse omandas Lehtse 6. klassili-
ses algkoolis. Edasiõppimiseks polnud või-
malusi, kuigi Linda Talussaare seda "kõi-
gest hingest" oleks tahtnud teha.
-10 -
1923. aasta väljaande tiitellehel on öeldud: "Kolmas
muutmatu trükk teisest, dr. Jakob Hurt'i poolt
redigeeritud väljaandest." Tundub imelik, et sõna-
raamatu trükkitoimetaja Albert Saareste ei
tarvitanud Hurt'i asemel nimekuju Hurda
Teatavasti on hurt koera nimetus, kuid nüüd
oleme harjunud rahvapärase käänamisviisiga
ega ole selles dr. Jakob Hurdale midagi häbista-
vat. Soome vabariigi presidendiks kõlbas kord
P. Svinhufvud, kuigi tema nimi ei olnud peen
(tähendus on, seapea').
Olen tuttav Tallinnas töötava postiametnikuga,
kelle perekonnanimi koosneb kolmest tähest: Ami
Tema teada pärinevat see nimi esivanemast, kes
olnud prantslane, seepärast rõhutab prantsuspära-
selt viimast silpi: Amii. Ümberkaudsed "harimata"
inimesed ütlevad Aami. Sm. Ami oli varem Rahumäe
sideagentuuri juhatajaks ja tema kaasabil õnnestus
minul tellida endale "Õhtulehte", mille limiit oli
rangelt piiratud. Mina hääldasin agentuuri juhataja
nime alati õigesti ja sain temaga niivõrd sõbraks,
et ta mõnigikord algul ise maksis ajalehtede tellimis-
raha ja "Õhtulehest ma kunagi ilma ei jäänud."
Kuidas aga oleks reeglipärane vorm ainsuse osastavas:
kas Ami't või Ami'd?
"Pidage meeles, et inimese nimi on talle kauneim
ja tähtsaim sõna, ütleb Dale Carnegie ("Kuidas
võita sõpru ja mõjustada inimesi". Inglise keelest
tuuker, vanker, velsker (+ kiiker, nikker, tikker.
maaker, mida pole mainitud) käänduvad nagu
number. Erinevalt - ker: keri - käänduvad ainult
spiiker ja praaker. Sõna praaker on aga akadeemik
Veski soovitanud käänata number-tüübi eeskujul,
sõna spiiker üleviimist number-tüüpi soovitab kaa-
luda uurimuse autor Raiet. Kas on tarvis sõnast
pikker teha kunstlikku erandit vastavas sõnade-
rühmas?
"Eranditult käänduvad pesa-tüüpi päris-
nimed nagu tubli," õeldakse N. Remmeli - J. Valgma-
E. Riikoja "Eesti keele grammatikas" (1959, lk. 76).
Kahjuks ei anta seejuures aga ühtegi näidet, on
vaid "vt. lk. 54". Mõeldud on muidugi seda, et
pesa-tüüpi nimede ainsuse osastav on t-lõpuline
nagu tublit: Jürit, Marit, Arut, Salut, Luhat, Ojat.
On tähelepandav, et ajalehtedes selle reegli vastu
tihti eksitakse. "Nõukogude Õpetajas" on rubriik
„Õnnitleme", kus perekonnanimed esinevad osasta-
vas käändes: õnnitleme Mari Oja (19.IV 1958),
Mari Uustalu (30. VIII 1958), Rudolf Oja (5. XII 1958),
Natalie Mäevalu (27. XII 1958), Jüri Uustalu (24.I.1959).
Tõnis Kihuoja (16.V 1959), R. Alaküla (19.XII.1959),
Edur Roosalu (23. I 1960); kuid on ka õigesti:
Värdi Parisalut (10.X 1959), Hilja Lajat (23.I 1960).
Isegi "Rahva Hääles" leidub seda viga: külastame
rahvaluulekogujat Marta Mäesalu (13.XII.1959,
nr. 292, lk. 4); autasustati töölist Olga Kuusalu
Eesti muistsete isikunimede leksikaalne alus
Keelepäeval isikunimedest Tartus 1. dets.
1968. a. esitatud ettekande lühikokkuvõte.
Muistsete eestlaste isikunimede allikaks on olnud:
1) loodus oma olendite, esemete ja nähtustega, näiteks,
Huuk, Kull, Siisik, Vesik, Kahr, Susi, Ott, Põder, Naarits,
Küü, Avi, Räim, Tamm, Lill, Allik, Nurm, Vesi, Ase,
Udrik, Vene, Ago, Koit, Kõo, Päev, Täht jpt;
2) inimese enese eluavaldusi, omadusi jms. tähista-
vad sõnad, näiteks Kalm, Itse - Ise, Toivo - Tõiv, Uku,
Akk, Hõim, Poeg, Velvo, Valitu, Võtteli, Võtik, Rutik, Keb-
ja, Udris, Leino, Meel, Lemb, Nõu, Leenbit, Himot,
Himodas jpt.
Struktuurilt jagunevad muinas-eesti isikunimed liht-
tüvelisteks, tuletusliidetega kujundatuks ja liittüvelis-
teks. Tuletusliiteid esineb ligikaudu veerandsada, näi-
teks - olas (Auvodas, Toivodas), - ja (Ihaja, Nõudja), -k.
(Annik, Vesik, Vilik), les (Ihales, Vihteles), - m (Iham,
Undam, Vilim), -mas (Ihamas, Vilimas), - nd ( Vi-
hand, Viljand), -ndes (Ihalendes, Meelendes), -o (-oi) (Mee
mo, Metso), - s ( Kaivas, Lemmes, Meeles), -t (-tu) (Hi-
mot, Kaivatu, Lembitu) jt. Nii tuletusliitelistes kui ka
liittüvelistes isikunimedes osutavad produktiivisust ligi-
kaudu veerandsada sõna. Seesuguseid on au (Aulem-
bi), hüva-hea (Heatõivo), iga (Igameele, Igatemb),
iha ( Ihameele, Ihatõive), ilm (Ilmalembi) kauge
(Kaugemeel), küll, sm. külla (Küllanõu, Küllatõiv),
lemb (Lembitõive, Lembivalda), meel (Meelevili, Mee-
Helmut Joonuks`i elulugu.
Sündisin 10. jaanuaril aastal 1924
Salla vallas Tammiku külas Pilli talus.
Juba varases lapsepõlves hõlmas mind
loodus oma väljadega, metsadega küla-
tiikide ja valendavate maanteedega luule-
lisse sülle. Mind ahvatles luuletama kaunis
viljapõldude maastik. Lemmikharrastusina
mälestuvad ilusast ajast õngitsemishetked
külatiigi pajude varjus, igasugused mat-
kad kodumaa ligematesse ja kaugematesse.
nurkadesse.
Algkooli lõpetamise järele siirdusin õppi-
ma Väike-Maarja keskkooli, kus praegugi
jatkan õpingute sooritamist. Keskkoolis
hakkasin erilist huvi luuletamise ja joonis-
tamise vastu tundma, mille kütkis prae-
gugi osaliselt viibin.
Kuid millegagi tahtsin ma oma maad
ja rahvast teenida. Millegagi, mis on püsiv
laenude korduvalt käsitletud ja palju
vaieldud probleemi ning polemiseeritakse
teiste uurijatega.
Väiksemate teadete all on avalda-
tud rida lühemaid kirjutisi obi-ugri
keelte kohta ja etümoloogiaid. Siin
ms. polemiseerib L. Benko ilma side-
sõnata liitlausete küsimuses K.
Majtinszkajaga. Samas leidub komi
ülem-võtšagda tõlketud ja kommen-
tekste
taaridega, mis K. Radanovics Mosk-
vas käies on üles tähendanud.
Retsensioonide ja ringvaate osa
on väga mitmekülgne. Siin esita-
takse kirjutisi tähtpäevade puhul,
näit. Gy. Lako "Soome-ugri Selts 75-
aastane", J. Erdödi "Mari lingvist
V. M. Vassiljev 75-aastane" jne. Siin lei-
dub ülevaateid, millest mainitagu
F. Pappi ulatuslikku kirjutist "Uusi
suundi nõukogude keeleteaduses",
J. Gulya "Soome-ugri keelte dia-
lektoloogia alane nõupidamine",
mis toimus Tartus 1958.a. juunis.
Nõupidamisest kõneldakse teeside alu-
sel, mis kuidagi autorini jõudnud.
Samas leidub ka kirjanduse
arvustusi ja retsensioone. Ms on