Angerja_oigeusu_kogudus (EAA.1881.1.3)

Lehekülg 26
42.
1920-1925 aastad.
Seda ajajärki või tõsiselt nimetada Angerja apostliku-õigeusu
koguduse elus tähtsamaks ajaks, katsumuse ajaks. Selle aja
jooksul koguduse liikmed katsusid iseennast läbi ja kõik need,
kes olid ainult nimeliselt seotud kogudusega maapealste ehk
teiste ajutiste huvide pärast, lahkusid kogudusest ja sellega
nagu loomulikult puhastasid tõsiste Jumala jüngrite ridasi.
Kui meie võrdleme allmahutatud andmeid eelolevatega, siis tor-
kab kohe silma koguduse liikmete arvu vähendamine, üleliigne
leige osavõtt armulaualt ja kirikliku tallitustest. Kuhu jaid nad
300-400 endist apostliku õigeusulist? Kas kadusid naad hoopis õige-
usuliste hulgast või läksid mööda maailma laiali
Koguduse liikmete arvu vähendamise kohta 1921 aasta aruannes
leiame järgmise seletuse: "et Järlepa kogukonna inimesed, kokku 137 isikut, ela-
vad Juuru kiriku ligidal (talveteed umbes 4-6 versta) siis ühendasid nemad endid
Juuru kogudusega ja et mitmel juhtumistel kihelkonnast ja Tallinna ja kau-
gemale elama asunud 190 inimest, seepärast neid koguduse hulka ei tuleks arvata"
Kas vastab see õiendus tõele - on teadmata. Ehk on nemad läinud, nagu
Kristuse tähendamise sõna kadunud pojad - kaugele võõrale maale?
Muidugi, maailma ja vabaduse sõja lained ajasid osa koguduse liikmed
laiali, aga nende asemele tuli uusi, nii et arvu vähendamine ei peaks
liiga silmatorkav olema. Õigem on arvata, et kadunud Angerja ap-kogudu-
se liikmed, lahkudes omast kogudusest, ei astunud teiste koguduste
liikmete hulka, osalt jäid usuküsimustes hoopis tuimaks, ja osalt
vahetasid ap-õigeusku ümber. Jumal olgu nende kohtumõistja!
1920 aastal köstrideks olid Johannes Vanaveski ja Anton Martin-
son.
Sest et kirik sai eraldatud Riigis, jäid kirikuteenijad ilma palgata, ja
Nõukogu võttis ette hakata maad muretsema juurelõikamiseks
naabri Tohisoo mõisast
Täiskogu oma otsusega I/II-20a. seadis liikmemaksu summaks kolm
marka aastas, iga täiskasvanud liikme pealt, alates 16 aastast
43.
Koguduse maja remonti heaks oli toime pandud üleriiklik korjan-
dus, kes aasta jooksul andis 1224 marka, remont aga maksis 1745 m. 50 p.
Samal aastal sai kogudus endale alatise surnuaja, kiriku hommiku
pool, kauguses 1/8 kilomeetrit kirikus, suurusega 1,5 tiinu, endise Tohisoo
mõisa heinamaal, ühes metsaga. Kahjuks asub surnuaed natuke madalal
kohal nii kevade ja sügise on haudade kaevamisel tegemist veega.
Surnuaia maaomandamine sündis siseministeeriumi kirja No 13182-21/VII-1920
a. põhjal
Samal aastal oli sai pöördud Põllutööministeeriumisse palvega
kirikuteenijatele ülespidamiseks maa saamise puhul ja 19 mail
1920 a. Harjumaa riigimaade ülem teatas oma kirjaga No 2237
et maakorralduse Nõukogu leidis tarvilikuks maad anda umbes
20 tiinu põldu ja heinamaad kokku Tohisoo mõisa planeerimisel.
Esialgu sai maa rendi näol valja antud ühe aasta peale (rendileping)
N 153 1/V-20-1/V 1921a. kokku 14 3/4 tiinu ja põhu küün. Rendi hinnaks
oli 343 rukkikilogrammi hind
Ühenduses mõisade jagamisega sai kogudus 4 lupsilehma ja ühe
mullika
28 augustil suri kauaegne Angerja ap. õigeusu koguduse tegelane ja
nõukogu liige - kooliõpetaja köster Joh Vanaveski
Kellameheks sai valitud aprilli kuul Vasili Silvestri p. Tschertkov.
Lahkunud Joh Vanaveski asemele nõukogusse sai valitud Jaan Pavelson
ja tema asemele köstriks - Matvei Vabi.
Sell aastal sai ka ümber surnuaeda kraav tehtud ja traataed. Seda tööd
tegid koguduse liikmed, tulles kokku 19/X.
1921 aasta
Selle aasta jooksul pealmiselt kestid surnuaia ja maade
küsimuste tööd: maa tükkid said jaotatud kirikuteenijate vahel, iga
ühele oma osa.
Tegi palju muresi ka koguduse maja küsimus: näiteks nõudis vallava-
litsus oma kirjaga Nr 2221 1/XII-21 koguduse maja ühes liikuva varandusega
ülesandmist temale, põhjendades seda sellega, et see maja on endine
kool, kuid kool asus ainult ühes osas maja, suurem osa majad olid
preestri ja köstride korterid ja leerituba.
Lõpudelõpuks, pärast ägedaid läbiraakimisi, maja jäi koguduse omaks
ja vallavalitsusega sai vastuv üürileping tehtud ruumide kasutamiseks
3.800 marga eest kuus, kestvusega 1 aastaks, alates 1 oktoobrist 1921 aastast.
Siin juures peab ütelda et suurema ja raskema osa seda tööd,
nagu surnuaia- ja maasaamise, koguduse maja kaitsmise, majan-
duslikude küsimuste lahendamise viis läbi enesesalgavalt Nõukogu
esimees h-ra E. Golouhov, ja kogudus peab temale selle eest alati tänu-