Rahvusarhiiv/et_handwriting_complete huggingface dataset:
Kures,_Voldemar (ERA.4931.1.54)

Lehekülg 127
üksi kodus. Prl. Särm sõitis kusagile maale. Sellel
kaunil jaanipäeval sängitatakse Friedrich
rootsi mulda.
Eile olin kogu peale lõuna kodus, puhkasin
ja lugesin palju. Õhtul kell 1/2 11 läksin välja, õhtu
oli päris soe. Koolimaja juures meie lähedal oli
asfaldil plats eraldatud tantsuks, keskel kirew
maistång, väike orkester, kolm meest virutas mängida
ja rahwas õõtsus suures innus ja vaimustus. Mulle
meeldib, kuidas rootslased hasardikult tantsivad
hambot ja shotist. Vahepeal laulis mikrofoni
üks noor daam meeleolu lugusid. Need tantsu alad
kogu linnas on sotsialistliku munitsipaliteedi poolt
korraldatud. Panem et circenes! Vaatasin seda
lõbu üle tunni, olen ikka jaanipäeva õhtuti
seda vaimustatud tantsu käinud vaatamas. Nii
veetsin ka tänavuse jaaniõhtu. Hakkasin kell 3/4 12
koju tulema, ega pimedaks ei läinudki, taeva kaar
lõi juba valgenema. Meil kodus oli siiski valgem
pööripäeva ööl.
Kella üheteistkümne paiku sõitsin linna, ostsin
lehed, käisin toimetuses ja virutasin siis Skansenisse.
Tulin Nordiska muuseumi silla juures maha trammilt
ja läksin jalgsi edasi. Suurepärane ilm, rahwast linnas
palju liikvel, kaks vanemat daami ratsutavad, veed
sinised, päris palaw... Kuid puude all alleedel on varju.
Kõik õitseb, kastanid on alles löönud valuma. Seisan
127
64
Minu
jaaniõhtu

Lehekülg 128
128
Nordiska museumi trepil, vaatan monumenti ja ümbruse
loodust, astun sisse bioloogia muuseumi, kus näidatakse
Rootsi looma- ja linnu riiki. Esimest korda käisin seal,
päris üllatas - loomad ja linnud asetatud nende loomu-
likku ümbrusse kas metsa, vete äärde, jää väljadele...
kõik hästi järele tehtud, toredad vaated klaas seinte
taga. Siia peab kord Gretega tulema.
Skansenis oli rahwamurd, kõik õitses, palaw
päike. Olin parajasti kohal, kui Sollidenis esile
marssis spelmannide grupp, vanad rahwaviiuldajad
rahwariietes, taga kirew lastekari ja edasi noored tantsu-
paarid. See rongkäik marssis, viiuldajate mängides,
Sollideni resto tagant tulles, rahwast läbi kõlakoja
estraadile ja programm algas. Palju rahwast oli juba
ees istet võtnud, välismaalased aina fotografeerisid ja
silmasid seda kirevat kogu. Programmis seisis selle numbri
kohta - "I midsommartid. Folkvisor, folkdans och ringlekar"
Läks siis lahti viiuldamiseks, laste- ja suurte tantsuks
Olen neid rootsi rahwatantse palju näinud, väga elurõõmsad.
Siit läksin Orsakullenile, kus ühe rootsi võimlemis-
kooli õpilased-noormehed rootsi rahwariietes esitasid poole
tunni kestel vana rahwa enda poolt leiutatud vanu
spordimärge, mis olid huvitavad. Õpilaste hulgas oli ka
kaks või kolm päris musta säbrupealist ja mõned pruunid
mehed - kooli rektor ütles, et on etiooplased, egüptlased
ja süürialased. Nähtavasti õpivad Rootsis, pikad sirged
Kures,_Voldemar (ERA.4931.1.54)

Lehekülg 129
129
65
mehed, sümpaatsed ja osavad. Need olid leidlikud
mängud ja sageli humoristlikud, rahwas naeris süda-
mest. Oli käemurdmist, sõrme vedamist, kotis
jooksmist, kaika vedamist, meilgi tuttavaid mänge,
mida oleme oma rahwapidudel ja pulmades näinud,
kuid väga palju oli täiesti uut - mitmesugused
koomilised vigurid, kaks meest üks teisest kinni näitavad,
imiteerivad välja astumist, karude tantsu... "surnu-
keha" istuva ringi keskel, tahab igale poole kukkuda
käed tõrjuvad tagasi. Eriti jäi meelde Lapist päri olew
tasakaalu jooks - mehel on liivakotike pealael, kaks
pulka käes ja pall põlvede vahel, peab nii edasi
liikuma teatud ringi tegema ja pulgad edasi andma
Võistles kaks gruppi, oli teatava määrani, "teatejooks"
Veel palju muud huvitavat oli rahwas rõkkas naerust.
Vaatasin oma tuttavad loomad läbi, üks väike
hüljes oli juurde tulnud, hirved olid toreda täpilise
karva võtnud, metsasea põrsad olid endiselt veel
triibulised ja väikesed... jõudsin kell 1/2 5-ks tagasi
koju, olin veetnud toreda Jaanipäeva Skansenis,
pea nahk ja nägu pruunistunud.
Olin saanud vaevalt end pesta ja asunud köögis
sööki korraldama, kui kõlistati ukse taga: ootamatud
võõrad - Pallo, Kotsar oma väikese pojaga. Kotsar elab
Uppsalas, ta naine on soomlanna, oli tulnud teda saatma
Soome teekonnale, poeg kõneleb ainult soome keelt.

Lehekülg 130
130
Sadamast tulles oli Kotsar tulnud Pallole külla, kes
elab siin lähedal ja olid siis tulnud mind vaatama.
Vestlesime umbes 1 1/2 tundi. Kotsar kõneleb väga kiirelt
ja kaunis segaselt, nii et ma omaette imestan, kuidas
ta sai välisministeeriumi teenistuses olla. Ta on nagu
ehmatanud, teatava määrani nagu kõhtlane ja see
väike laokil olek oleks viimasel ajal nagu suurenenud.
Muidu mulle sümpaatlik ja sõbralik, on kogu aja
elanud väga tagasi tõmbunult. Üks vaheepisood tema
elust - dr. Mäe teenistuses seismine, sakslaste sõiduvette
sattumine, missugune periood on mulle ebaselge temast,
ainult mõned kuuldused.
Nüüd mis tuleb on tähtis ja huwitaw. Ma ei mäleta
kuidas jutt sattus meie saatkonnale Soomes, näitasin vist
saatkonna pilti, mille tegin, kui nüüd Soomes käisin.
Kotsar hakkas siis seletama, kuidas saatkond üle
võeti, tema oli Varma kõrval viimane nõunik.
"Tahtsime sisse jääda, aga politsei oleks meid välja
visanud, läksime siis ise." Ma peaks temalt veel
täpselt küsima, kuidas see üleandmine oli, kas tehti
akt, kuhu jäid varandused - mööbel, raamatukogu,
arhiiv. Kotsar laskis märkusel langeda, et nii oleks
pidanud olema ka Stockholmis, kuid Laretei oli
pehmem ja andis pooleldi üle.
Kotsar kõneles veel saatkonna ümberehitamisest.
Osteti krunt vana majaga, krunt tehti pooleks. Pool
müüdi ära, tasuks poole krundi saaja ehitas saatkonna
maja. Saatkond oli vahepeal üürikorteris Tehtaan
katul. Pallo ajal ehitati ja krundi soovitas, andis
Kures,_Voldemar (ERA.4931.1.54)

Lehekülg 131
131
66
eesõiguse meie riigile Ed. Schurlbe, temale pakuti
seda krunti. Maja tuli väike, oli 2 korterit
üks saadiku, teine nõuniku jaoks. Kui Kotsar tuli,
palus ta remondi teha, enne teda oli nõunikuks
olnud Hõbemägi, kel oli vene naine, mingi aadlik,
teine õde Kersonil. Pärast kolis Kotsar sellest
korterist välja kitsuse pärast. Möllersoni ajal hakati
saatkonda ümber ehitama, siseruume ja tehti ka juure-
ehitus. Kotsar ütles, et seda on tehtud kõige pealt selleks
kuna president ehtis külla tulekut Soome. Varssavi
saatkonna likvideerimisel toodi osa pähklipuust
mööblit Soome, Kotsar ütleb kõik presidendi soovil, et
saatkond tema tulekul parem välja näeks. Tehti 2
vannituba uut, üks presidendi, teine tema adjutandi
jaoks jne. Siis Möllerson määrati Berliini, sõitis
sinna 2 päeva enne Talvesõja algust, Varma
jõudis kohale Talvesõja esimesel päeval. Varma
viis saatkonna ümberehituse lõpule. Kuid siis tulid
teised sündmused, mis kõik pahupidi keerasid. Olin
ise Talwesõja algamise päeval Helsingis ja Varma
saabumisel saatkonnas.
Kotsar jutustas edasi: "1. juuli paiku 1940, Vene
väed juba sees ja punased pukis, tuli äkki sala-
pärane Kuller Tallinnast Helsingi meie saatkonda.
Saadik Varmale oli nähtavasti Tallinnast telefo-
neeritud, mul kästi vastu minna lennujaama. Kuller,
diplomaatiline, oli Säre. Ega ma seda siis ei teadnud,
ta tuli ühe teise nime all (Kotsar katsus meelde tule-

Lehekülg 132
132
tada, ei saanud, Pärli vist teab) meie teedeministeeriumi
erilennukiga. Võtsin ta üleolevalt vastu. Linnast läbi
sõites ta oli kõigest huvitatud. Keldriakende ees olid
veel alles liivakotitõkked, Säre küsis, kas linn palju
kannatada sai Talvesõja ajal. Tõin mehe saat-
konda. Varma teretas teda väga aupaklikult, läks
ise näost punaseks. Säre jäi meie saatkonda elama
kolmeks päevaks. Ma ei või vanduda, kas Varma
teadis, et vale nime all tulnud kuller oli Säre
Mulle paistis, et ta teadis. Kui Säre ära sõitis
ja pärast seda N. Eesti lehed saatkonda tulid, kus
ka Eestima kompartei esimese sekretäri pilt oli ära
toodud, tundsin kohe salapärases kulleris Säre ära.
Varmaga mul ei olnud kullerist juttu. Ta oleks pidanud
minu kui saatkonna nõunikuga kõnelema ja isiku
suhtes oma arvamusi avaldama, ka õige nime ütlema,
kui ta seda tõeliselt teadis, või vähemalt oma kahtlusi
avaldama. Varma ei kõnelenud ka hiljem sellest
kullerist midagi. Nüüd kus siin paguluses Särest
kõnet tuli ja kirjutati, et ta Helsingi saatkonnas
peatus, seletas Varma - ta ei olevat teadnud, kes
see mees oli.
21. juuni pöörde järele tekkis ju meil ka diplo-
maatilises teenistuses umbusaldus üksteise vastu. Ega
ma ju ei teadnud, kes on Varma. Ta tahtis juba
enne Eesti "liitmist" Vene külge saatkonna üle anda
enamlastele ja kõneles imelikku juttu ega see asi
kodus nii hulluks ei arene. Ma olin üleandmise
Kures,_Voldemar (ERA.4931.1.54)

Lehekülg 133
133
67
vastu. Varma muutis oma meelt ja käitumist alles
siis, kui liitmise komet Moskwas oli toime tulnud ja
kui ta nägi, hakkas aimama, et Välis-Mongoolia
jutud, missuguse autonoomsuse vormi Eesti pidi saama
oli bluff. Minu kahtlused Varma suhtes tekkisid
tema minevikust. Ta oli enamlaste nõuetele vastava
sotsiaalse päritoluga, kehvast kaluri perekonnast, kõvasti
üles trüginud, nooruses lihtne laevapoiss olnud, Lovisa
ja Helsingi või Tallinna vahel laeva poisina sõitnud.
Kahtlus tema suhtes ei kadunud. Varma sõitis kord
Turgu, ma palusin pol. politsei ülemat Aaltoneni,
et see Varma käiku seal jälgiks. Mul ei ole meeles
mis sellest tuli, kas nad jälgisid
Ühel ajal Särega tuli Helsingisse ka Kirotar,
ta tuli laevaga. Ka tema suhtes ma olin ettevaatlik,
kuid need kahtlused hajusid, kuna tundsin tema
minevikku ja pidasin teda tüübiks, kes tungles
härrasmehelikkuse poole. Mäletan autos sõites
Helsingis koos Kirotariga ta ütles mulle Varma kohta,
et mine tea, see võib olla punane...
Nii siis, Säre oli tulnud ja toonud kaasa
mingisuguseid kirju, mille sisu ma ei teadnud. Ühe
kirja Säre poolt toodud dipl. postist ma pidin viima
Stockholmi Eesti saatkonda (Ta sõitis vist lennukil,
nagu ta vist ütles...). Andsin kirja üle Lekteile, see
võeti kohe lahti. Linkhorst oli kohal ja Kirotar oli

Lehekülg 134
ka Stockholmi tekkinud. Kiri oli välism. Andreseni
poolt. Läksime kõik kõrtsi, sõime vähki, jõime
ja tantsisime naistega, olime rõõmsad. Sel õhtul
kõneldi palju Välis-Mongooliast, et meil ehk tuleb
midagi selle sarnast, Laretei oli eriti optimistlik. (Mul
jäi Kotsari jutust mulje, et Andresen vist ka kirjutas
oma kirjas Välis-Mongooliast. Kas Kotsar ise selle
kirja sisust teada sai, seda ei saanud ma järeldada
Kotsari jutust, ei tahtnud teda eksitada oma vahel-
küsimistega, ta ragistas kui kuulipilduja...)
Helsingisse tagasi tulles kutsuti mind Valtion poliisi
Aaltonen ütles mulle, et eesti kulleriga on siin mitme-
suguseid juhtumeid olnud. Ta olevat Kai Sundmanniga (?)
kokku saanud, kes oli pärast Soome-Vene vaherahu
Soome kommunistliku rezhiimi ajal nimetatud saadi-
kuks Moskasse ja on vist praegu saadikuks Pekingis
ja veel ühe kahtlase mehega, kes on praegu politseis
vahi all. Säre on ka vangistatud olnud, kuid
lahti lastud kohe..." Siin ei saanud ma Kotsari
jutust hästi aru, miks teda politseisse kutsuti.
Vist oli Kotsarilt küsitud, et mis selle mehega teha,
Säre tahtvat teda Eestisse viia, homme kell 10
läheb laew Tallinna. Kotsarilt olevat veel küsitud
Tallinnas maksma hakanud rezhiimi kohta teateid
ja Kotsar olevat Aaltonenile avameelselt öelnud, et
see on passatskite rezhiim... Veel sain ma aru, nagu
oleks Kotsarilt nõutud vastust vahi all oleva mehe
saatuse määramise kohta järgmiseks hommikuks.
Kures,_Voldemar (ERA.4931.1.54)

Lehekülg 135
135
68
Kotsar ütles edasi: "Kui ma jälle järgmisel hommikul
Valtion poliisi läksin kell 1/2 9, ütles mulle Aaltonen,
et see mees on juba ära sõitnud, mitte Tallinna,
vaid Tornio kaudu Rootsi tagasi raudteel, kust ta
ka tuli. Ta ei tahtnud Tallinna sõita. Mulle
jäi mulje, et Säre oli selle mehe, Meerits-Looringu,
Meerits ei olnud ta õige nimi, Soome kutsunud, et
teda Tallinna sokutada. Meerits oli sama, kes koos
Särega olid ühe salakommunisti, kolmanda mehe,
Taanis tapnud ja leiba mingites soola- ja mürgi-
vedelikes ära sulatanud. Selles asjas peeti Saksa
okupatsiooni ajal Taanis protsessi ja Säre, kes
oli tookord juba sakslaste käes vangina, oli viidi
Eestist Taani sellele protsessile tunnistama. Mul
on veel meeles, et Kirotar, kes oli ka Helsingisse
tagasi tulnud, tegi mulle Valtion poliisis käimise
pärast etteheiteid. Hüppasin Kirotarile peale. Aaltonen
on praegu Stockholmis, võite kõigis neis asjus temalt
järele pärida..." Nii Kotsari jutt.
Ma ütlesin vahele: "Arvan ka, et Varma libitses
punastega ja arvas, et ta saab oma rezhiimi juures
edasi ametisse jääda. Varma oli oma naise, nii olen
kuulnud, saatnud Tallinna selles asjas Lauristiniga
läbirääkimisi pidama, et Varma saadikuks uue
Välis-Mongoolia taolise Eesti juurde saadikuks edasi
jäetaks...

Lehekülg 136
136
Kotsar tegi suured silmad ja ütles Pallole: "Kuule
mis Kures kõneleb, see on vist tema vigur jutt...?“
Pallo ainult naeris ja ei öelnud midagi. Ma tähendasin
veel, et minu jutt on tõsine, kahjuks ei saa ka seda
toendada.
Kotsar kasutas juhust, et minu juurest Vellnerile
telefoonida. Vellneri kätte on nimelt jäänud Kotsari
arhiiv hoiule, pildid ja muud varandust. Kotsari
proua Helsingis olles võiks need asjad kätte saada ja
ära tuua, kui see kraam on hoiul pr. Schuzebe
juures, nagu ta on suvatsenud öelda. Vellner
oli kodus ja oli Kotsarile öelnud, et tema käes
arhiivi ei ole, kui see oli "H. Sanomate" toimetuses
või tema kodus, siis läks see pommitamisel
kaduma... R. Schwalbest ei olnud ta see kord
midagi kõnelnud, pr. S. saatis kõik Wellneri asjad
Stockholmi järele. Kotsar ja mina arvasime,
et need paberid on kindlasti Vellneri käes, kuid
mis hundi suus, see hundi perses
Veel rääkis, Kotsar iseloomuliku anekdoodi
Vellnerist. Kord sõja ajal Helsingis lõunat süües
Fazeri restoranis kolmekesi, Kristjan, Kotsar ja
Vellner, oli Kristjan Vellnerilt küsinud: "Kust sa
need Eesti kohta käivad teated võtad, mida vahest
"H. Sanomates avaldad?" - Vellner oli vastanud:
„Ma saan need teated Morse-aparaadi kaudu
Tallinnast." - Kristjan, kes kindralstaabi ohvitserina
Kures,_Voldemar (ERA.4931.1.54)

Lehekülg 137
69
oskas Morse-telegrafeerimist, oli kohe ühe sõna
klõbistanud lauale sõrmedega. Vellner oli kuulunud
ja öelnud, et ta ei kuulvat hästi, palunud
kirjalikult Morse-märgid teha. Kristjan oli siis
kirjalikult teinud ja palunud Vellnerit lugeda.
Ta ei ole suutnud seda teha. Kristjan oli siis
ise selle sõna dezhifreerinud - "sita vares.
See on tore nali.
Õhtul lugesin ja läksin vara magama.
26. juuni
Pühapäew. Ärkasin kell 6, hästi välja puhanult.
Praegu on 3/4 12. Päike särab, ilm suurepärane
ja palaw nagu eilegi. Lähen linna toimetusse
ja arvatavasti veel Skansenisse, kui Toigre ka
tuleb.
Olin teist korda Skansenis ja Toigre oli ka seal oma pruu-
diga vöi söbratariga, kena pikk sümpaatne naisterahvas, nimeks
Merimaa vöi midagi sellesarnast. Olime seal kuni öhtu kella 7ni.
Tore soe suvipäev jätkus. Nüüd tagantjärele vöin öelda, et see
oli üks suurepärasemaid jaanipäevi, mida olen veetnud Stokholmis.
Skanseni külastamine oli mulle elamuseks, nägin nüüd pöhjalikult
köiki rootsi rahva jaanipäeva pühitsemise pruukel See Jaanipäev
on rootslastele suureks eluröömupühaksl Kell veerand 2 2 marss-
sis 100 spelmani esile, nad tulid neljas grupis ja marssisid
lavale. Marssides nad viiuldasid. Grupid järgnesid lühikeste
vaheaegade järele. Ühes rivis oli ka viis naist viiuldamas ja
ühe grupi ees marssis vana hallpäine umbes mulgivammuses tugev
mees, mölemal pool kaks umbes 15-aastast rahvariides näitsikut
viiulitega. Mehed olid toredais rahvariideis, möned väga kir-
jud- punases ja mustas. Enamikus olid vanemad tüübid, mönel
Riigikantselei (ERA.31.5.451)

Lehekülg 413
Tõlge.
Kõrgesti austatud Eesti Riigi presidendile
Maailmaa sõja invaliidilt
Kristap Zarauskis'ile, elukoht
Latvija, Dobele, Aissargu t. 3.
Südamlikuma alandilikkusega on
mul au soovida Teile, kõrgesti austatud
härra president, Eesti iseseisvuse rajamise
pühaks head tervist, sõja ja mereväele
kaugelaslikku vaimu - olla tugevad ja
võitmatusel võitluses igasuguse vaenlase
vastu, kes ähvardaks Eesti riiki ja tema
liitlast - vabadust.
Suurima lugupidamisega
K. Zarauskis.
Dobeles, 21.II.37.
Riigikantselei (ERA.31.4.1101)

Lehekülg 21
RIIGIKANTSELEI
16. märtsil 1921 a.
No. 1442
Tempelmaks 10 marga
suuruses on tasutud
Riigi Kantselei registrator
Eesti Wabariigi Walitsusele.
Rabiwere mõisas, Kohila wallas, Harju
maakonnas, elutsewa August Busch'i
palwe
Oma endisele palwele ja teadaandele lisaks oleks mul
weel Riigiarhiwi juhataja ameti peale kandideerimise poolest
järgmist teatada:
"Dorpater Nachrichten" No 54 selle aasta märtsikuu
14. päewast toowad Lokales - Universität - all teate, et Riigi-
arhiwi põhjuskiri Hariduseministeriumis juba wälja töötatud
ja lähemal ajal Riigikogule kinnitamiseks ette pandawat
Arhiwi asupaik saada kas Tartu ülikoolilinnas wõi aga
Raadi mõisas, Tartu külje all, olema ja arhiw ise auto-
nomse asutusena Hariduseministeriumile alluma, kes ka
riigiarhiwari ametisse nimetab. Wiimase haridusline tsensus
pidada sellele hariduse kraadile wastama, mida ülikooliprofessoridelt
nõutawat. Seda tsensust minul kahjuks ei ole ja nõnda
pean ma juhtuwal korral juba mõne wähema ametiga Riigi-
arhiwis leppima, s.o. kui mind sinna ametisse kord peaks
walitama ja nimetatama. Igatahes palun mind ühe wõi
Kandidadiks
teise ameti peale Riigiarhiwis üles seada. Soowitajateks,
nii, loodan ma wähemalt, oleksiwad mul: Riigiwanem K.
Päts, Riigiraamatukoguhoidja ülempreester N. Päts, Petseri
maakonnaülem Joh. Reinthal ja endine Rüütelkonnasekretär,
praegune endise Rüütelkonnaarhiwi korraldaja Erich Samson, siis
weel tuntud arhiwide uurija Martin Lipp, Nõo Kirikuõpetaja
Niisamuti tohiks ehk ka minu wiimane kirjatöö mulle
Riigikantselei (ERA.31.5.467)

Lehekülg 258
228
Tallinnas 04.01.37
Saadud "8." I 1938 a.
Lauajuhend nr. 352
Lp.
Hr. Kolonel Krabbi!
Käesolevaga pööran teie poole, ja palun
teie lahket korraldust, et all doodud
saaks teie lahkel korraldusel, edasiantud
Meie lugupeetud Hr. Riigihoidja K. Pätsile
Olin 15a. vana kui astusin Eesti Vabadus
sõtta vabatahlikult Ie Diviisi Staapi
Staap asus siis Vaivaras, kus teenisin
1. V. 1919. kuni 30 okt. 1920. a. reamehena
ilma palgata. 30 okt. 1920. a. vabanedes
Sõjaväest, anti mulle Vabastus tunnistus
kui sõjaväest vabanenud sõdurile.
et mina 18 kuud ilma tasuta teeninud
olen, siis palun võimalikuks teha, ja mulle
nimetud kuude eest tasu, ühes %% eeloleval
Eesti Vabariigi 20. aastapäeva puhul mulle
välja maksta. Käesolevat avaldada ja tasu
nõuda julgen just selle pärast, et olen
Riigikantselei (ERA.31.4.1703)

Lehekülg 389
Tegin siis juhuslikku tööd
mis aga sain. Ei põlanud tööd
sest mul oli selles hää eeskuju
emast. Olin rõõmus, et elan
ilmas ja et mul on tervis käes
ja jõuan teha kõik, mis tarvis.
Pärast õppisin kübaratööd. Nüüd
töötan sel alal. Palk on aga väike
Kõige parem oleks, kui saaks riigikoha
Kaua elasin niiviisi omaette
töötades, kuni järsku tuli mu elus
pööre - Sain tuttavaks ühe
noormehega, kes mulle seni ajani
kõik tähendab minu elus. Meie
oleme juba neli aastat tuttavad
Abielluda meie aga kõigeparemal
tahtmisel ei saa, sest tal pole
kindlat kohta. Pealegi on tal ema
toita. Ta töötab kingsepa käe-
alusena. - see on räpane ja mitte
tasuv töö. Oleks teda veel teha,
aga seda tööd on vähe. Vaevalt
saab korteri üüri makstud, ja
end oma emaga ära toita. Süda
valutab mul kuidas nad süüa
saavad. Kui ma söön, siis keerab
toit ringi suus ja ei lähe alla?
Kui mõtlen, et ta on võibolla
söömata. Olen aidanud teda
niipalju, kui olen suutnud. Palju
Riigikantselei (ERA.31.4.988)

Lehekülg 541
Narwa linnas Krenholmis Kulgul No 38. kortel 3. wäga
kurwastawaid teateid saanud Minu wanemad kannatawad
kõige suuremad puudust nende wanaduse toed nende pojad
on nendelt ära wõetud wanem poeg Aleksander sai Eesti
wabariiki kaiststes isamaa ohwriks ja nendele määratud
abi raha wõeti ära tähendades et teil on juba weel teine
poeg Otto, kes teid toitma peab, aga mina pean siin
wangis olema oma eksituse pärast ja minul ei ole
oma wanemate kasuks wõimalik mite sõrme otsagi liigu-
tada ja minu Elatanud wanemad peawad nälja surma
ohwriks langema kui mingisugune abi nendele osaks
ei saa. Omas hädas pööran Kõrgesti Austadud
Eesti wabariigi walitsuse poole oma kõigse Alandliku-
ma palwega ja palun et minu Kodumaa walitsus
mind aitaks ja minule armu annaks ehk minu
karistust kergendaks et minule wõimalus antaks
oma wanematele abiks rutata et neid nälja surmast
päästa Silmas pidades asja olusi et mina ennem
weel kordagi kohtu poolt karistadud ei ole olen
ennast Auusa tööga toitnud ja tahan ka edespidi
ennast ja oma wanemaid Auusa tööga toita
kahetsen südamest oma eksitust mis ilma järel
mõtlemata korda saatsin.
Jäen lootma et Kõrgesti Austadud
Eesti wabaviigi valitsus minu Alandliku palwet
mite tähel panemata ei saa jätma.
Rakweres 25 mail
Paluja Otto Jõesaar
1921 Astal.
Riigikantselei (ERA.31.5.478)

Lehekülg 3
2
KÕRGEST AVVUSTETU PÄÄMINISTER EHK
NÜÜD KÜLL ÕIGEN PÄÄTANINISTER K. PÄTS
MIA LUGESI AJALEHEST, ET SULLE OM
ANTU UVVE AUNIME "VABADUSE KÄGISTAJA"
VABADUSSÕJALASTE VÄGISTAJA" JA SEE OM
TÄÜTSA ÕIGE
SA OLED TÕESTI ÜTS HÄBEMATA LONTRUS
JA OMAS MEELETUS VIHAS, ET SULLE HÄÄLI
EI ANTA, ARUST ÄRA LÄNNU
NEED OTSUSED, MIS SA 12 MÄRTSIL KAITSE-
SEISUKORRA MASMA PANDMISE KOHTA JA PERAST
19 MÄRTSIL VEEL HULLEMA - RIIGIVANEMA
VALIMISTE EDASI LÜKKAMISE JA LINNA
VALIMISTE TÜHISTAMISE KOHTA TEGID - ON
KÜLL LOLLUSE JA HÄBEMATUSE ÜLEM TIPP
AGA ÄRA SA ARVA JA LOODA, ET SAVASTU RAHVA
TAHTMIST KUNAGI RIIGIVANEMAS SAAD
SEDA EI NÄE SA IIALGI NAGU EI NÄE OMA
SUURI EESLI KÕRVU
AGA KAS SA OMAS PIMEDAS VÕIMU JA
SAAGI IHAS MÕTLESI KA SELLE PÄÄLE,
ET NENDE PÖÖRASTE OTSUSTEGA SA PANED
EESTI RAHVA PÄÄLE SUURED KATSUMISED?
JA TALLAD OMA RÄPASTE JALGADEGA
TEMA PÕHIÕIGUSI JA VABADUST!
Riigikantselei (ERA.31.5.401)

Lehekülg 489
Ärakiri.
T. Konfidents.
Kiire
Tallinn 27/XII 1932. 438
Saatkonnale Varssavis.
K. A.
lugupeetud härra Minister,
kõigepealt vabandage, et Teid selles asjus
tülitama olen sunnitud, kuna mul tead pole
kes Saatkonna liikmeist praegu Varssavis ja
kes puhkusel viibivad; asi aga iseenesest väga
kiire iseloomuga on ja viivitust ei kannata.
Nimelt on meil mõningate väliskohustuste
täitmiseks vaja kiires korras vene tšervontse-
sid ja neid meil siit ei saa, sest vene rubla
meie böörsil üldse ei noteerita, Helsingist
ostes oleks aga kurs liig ebasobiv. Olemasoleva-
tel andmetel on dollari kurs vene rubla suhtes
Varssavis kõige parem, mispärast julgeme Teid
lahkelt paluda, meile juurelisatud tšekki
Riigikantselei (ERA.31.5.474)

Lehekülg 60
sest ei leitud üles surmamõistmise tokumenti. K. Päts mõisteti "Krestõi" üksik-
vanglasse Peterburis. Enne vanglasse minemist saatis ta oma naise Šveitsi
sanatooriumi, kus ta naine ka suri. Vanglast vabanenud tuli ta jälle kodu-
maale kus võeti ta uuesti kinni ja saadeti vangilaagrisse. Saksa okupatsiooni
võimude määrati ta Saksamaale vangilaagrisse, seal oli ta 1.a. Vangilaagrist
vabanenud, tõttas ta kodumaale ja moodustas siin esimese Ajutise Valitsuse
olles pea- ja sõjaminister. K. Päts oli esimene Eesti minister. Ja Temal on
suured teened autonoomia saamisel. K. Päts oli Maavalitsuse esimees
Päästekomitee esimees, kes kuulutas välja Eesti iseseisvuse 24. veebruaril 1918. a.
Asutavas kogus oli ta esimees. Meie riigijuhi kohal on ta üheksandat
korda. Oma julge ja kindla valitsemisega on ta ära hoidnud mitmed riigi-
pöörded nagu 12.märts 1934.a. ja 8.dets. 1935. a. mil "vapsid" tahtsid väe-
võimuga valitsemist üle võtta, kavatsedes surmata riigijuhte. Edo
Elagu veel kaua Konstantin Päts ja juhtigu meie Eesti
noort vabariiki!
Riigikantselei (ERA.31.4.1670)

Lehekülg 145
Lisad
Ärakiri
Nõmmel, 14. 11. 1939.
Vabariigi Majandusministrile
sihtasutise "Üleriikliku Näituse" nõukogu ja
juhatuse esimehe ülesannetes.
Väga austatav härra minister,
Lisades mõningad andmed
oma senise töö ja tegevuse kohta, on minul au Teie kaudu
esitada oma kandikatuur sihtasutise "üleriikliku Näituse"
vakantsele asjaajaja-direktori kohale ja paluda Teilt selle
minu kandidatuuri lahket toetamist.
Kuna minu lisatud, teistelt
seisukohtadelt lähtudes koostatud eluloolisest andmesti-
kust ei selgu minu senine tegevus näituste alal Eestis ja
välismaal, siis esitan sellekohased andmed siinsamas
eraldi:
1) Peale kodumaa näituste olen külastanud asjahuvila-
sena ja õpireislasena ülevenemaalist põllundusnäitust Mosk-
vas a. 1915, Königsbergi idamessi a. 1921, Frankfurt a/M.
sügismessi a. 1921, kaht Antverpeni koloniaalnäitust
1925,1927, Brüsseli rahvusvahelist näitust 1928, Liégi
vakooni rahvakunsti näitust 1928, Kölni "Pressa"näitust
1928, Leipzigi sügismessi ja sealset kingatööstuse erinäitust
1928, Krakovi tööstusmessi a. 1928, Gendi lilledenäitust
a. 1932 ja Luxemburgi suurnäitust a. 1933.
2) Praktikandina olen osa võtnud näituste organiseerimistöist
kahel korral Antverpenis ja üks kord Brüsselis.
Riigikantselei (ERA.31.4.1669)

Lehekülg 54
Eesti Wabariigi Walitsusele
RIIGIKANTSELEI.
Saadud "29" märtsil 1940 a.
Lauajuhend Nr. 1699.
Antsla Laatre asu. talu nr. 13
pidaja. Eduard Lang
endine Wastse-Otepää
wald
Tänuawaldus
Kasutasin 1921 sest aastast Pikajärwe asuntuses
kohta nr. 20 mille pääle minul kohtu protsesid
tekisid. Ja kohtu protses lõpes minu kahjuks
nii et 1930 aastal pidin sellest kohast
loobuma. Ja lõpuks pitin jääma päris
ilma riigipoolt antawast maast.
Lõpuks pöörasin palwega Eesti vabariigi
walitsuse poole toetuse saamiseks. ja
saingi praegu minu kasutada olewa koha
wabariigi walitsuse toetusel ja kaasaaitamisel.
Käesolewa kümne aastaga olen jõudnud
omale tarwilikud hooned püstitada maadelt
kiwid koristada ja mõni hektar ka uudismaad
juurde harida.
Sellepärast julgen mina Eesti
wabariigi walitsust südamest tänada ja
ühtlaisi soowin ka õnne ja jõudu Eesti riigi
juhtimiseks praegusel keerulisel ja raskel ajal
wastse-Otepää.
Tänuawaldaja E. Lang
27 märts 1940.
Riigikantselei (ERA.31.1.825)

Lehekülg 8
Sissetulnud
Wabariigi Walitsusele
13. oktoobr. 1919.
No 4064
14 X 1919
Rahaministri abi
Tõnis Wares'e
Palwe.
13mal augustil s.a., pärast pikaajalist isikliku otsimist
ja mitmekordset kuulutamist ajalehtedes, leidsin mina
wiimaks Aia tän. majas N12 kolm wabat mööbliritud
üürituba, kuhu mina ka samal päewal, Sõjawäe korerikom-
isjoni lubaga (luba N 1071 ärakirjas juurelisatud) sisse-
kolisin ja kus praeguni, ühes perekonnaga, elan.
8mal s. k. p. teatas minule kohaline miilitsaosakond,
maja walitseja Patsner'i kaudu, et Siseministri käsul mi-
na, teiste elanikkude hulgas, kolme päewa jooksul
mainitud majast pean wäljakolima, sest et see maja
on määratud Töö- ja hoolekande ministeeriumi jaoks (käsk
ärakirjas juurelisatud.)
Tähendatud Siseministri käsk ei ole mitte õiguse-
korraline, sest et praegu makswate seaduste põhjusel (Aju-
tise Walitsuse määrus 25 weebr. s.a. §1-Riigi Teataja N14 ja
juhatuskiri rekwirerimise komisjonidele §1- Riigi Teat. N30/31)
majade rekwirerimist ja sellega ühendatud korterite
(korterite) tühjendamist elanikkudest wõiwad korraldada
ainult rekwirerimise komisjonid, mitte aga Siseminister.
Ühtlasi ei ole minul faktiliselt wõimalik Sisemi-
nistri käsku täita sel olekul, milles ta antud. Kõik minu
isiklikud järelekuulamised sündsa waba korteri kohta on
senini asjata olnud. Korteri saamine on minul ka selle
Riigikantselei (ERA.31.4.1670)

Lehekülg 127
Kõrgeauline Härra Peaminister!
Ärakiri: Siseministrile.
Hinnates S. Sommeri suuri kagemusi rahvustun-
nete ergutamisel ja oskust selles töös ning usaldust te-
ma vastu kaastegelaste keskel tundub, et on võimatu
ilma temata jatkata seda ilusat, aaterikast tööd. Võime
kinnitada Teile, et tal on suur poolehoid Lätis elavate
eestlaste hulgas. Ta oskas inimesi kõnelema panna.
Ta ei ole kabineti inimene, vaid tegelane, kes liigub rah-
va seas, käib kodud, üksikud talud ja kolgad läbi-
seega soetab otse perekondlise tutvuse. Sarnane käitumi-
ne, sõprus sulatab lahti palju Eestile külmunud süda-
meid ning paneb tuksuma rahvas ühe suure Eesti süda-
me.
Kui härra Sommer töötas sel alal, siis tuli ta alati
ka meid, tegelasi kohapeal vaatama ja alati saime
talt ergutust ning tulusaid näpunäiteid selles töös-
aga nüüd pole me küll kedagi näinud.
Kas peame oma töö lõpetama? Ei! Igal juhul tõö-
tame edasi. Aga kahtlemata on enesekindlam ja
tulemusrikkam töö vilunud S. Sommeri juhtimisel.
Sellepärast näeksime heal meelel S. Sommerit
oma tööd jatkamas.
Misso Piirimaade Seltsi Esimees: S. Aasa
Kirjatoimetaja as: V.Jue olen.
Luhamaal, 7. jaan. 1940. a.
Riigikantselei (ERA.31.4.981)

Lehekülg 108
Niisugune loidus ja "laissez-faire, laisesez-passer", nagu
seni üle kaheksa aasta minu ja minu ümbruse kallal
kuritegu on lastud toimida, on äärmiselt lubamatu
kui mitte ütelda riigi ja rahva ja kogu juma-
kartliku tsivilisatsiooni ja rahu äraandmine.
Eesti riik ei või mitte olla süüdi praeguse maailma-
sõja alguse põhjustes.
Kriminaalasjas palun ka vastust. Lisa: 10 senti post margis
6. dets. 1939. a.
Artur Kask
elukoht: Käo vallas Viljandimaal
Aadress: Koksvere pk. N12, Võhma.
Riigikantselei (ERA.31.4.1703)

Lehekülg 385
RIIGIKANTSELEIS
Saadud 9. märtsil 1936 a
Lauajuhend No 4481.
2 III 36 a
Tallinn
W. A.
Riigi, Waneme
Umberg Johannes
Aleksandri p. sünd
1910 a 11 juuli Harju
mk. Keila Wald
Elukoht Suur Pärnu m
116 - 2. Tallinn
Vastatud
12. III. 36
Palwe
Palun Hera Riigiwanem mulle mingi
sugust teenistust wõimaldta olen
pikemad aega ilma teenistuseta nälg
ja puudus Waritseb päew päwa kõrwal
ika suuremaks minna sest ei ole kusgil
pool teenistust lind, Olen kõik tööstused
ja asutused läbi käind igal pool
Wastatakse et ei ole Waja teid sest teie
olete nõrka kondika ja ei jäksa rasked tööd
ära teha ja ameti ala ei ole ma ka ära
saand õppida sest isa suri mull kui olin
laps ja siis tuli mull omal leba teenida
karjas käimisega siis kui sain suuremaks
ei old enam Wõimalik ametid õppida sest
siis olid juba elu raskused suuremad oli
waja oma elu ülespidamise eest hoolt kanda
ja sedasi olen nüüd nõrka kondi ja ilma
ametida ilma tööta Kuid siiski loodust
ei old kautand läksin Rautee teenistuse
kuulama kus teenis mu ias kuni surma
Riigikantselei (ERA.31.5.427)

Lehekülg 92
RIIGIKANTSELEI
Saadud "2" jaan. 1935a.
Lauajuhend No 3171.
88
Kol. Grabbe
Kõrgesti austatud
härra Riigivanem.
Soovime Teile õnnerikast uut aastat
ja raugemata jõudu edaspidiseks tööks meie
kalli, vaba Eesti hüvanguks.
Täname südamest riigiteenijate ja töö -
liste lastele jõuluks määratud lisa perekonna-
abiraha eest, mis võimaldas vanematel meile
armast püha rõõmuküllasemaks muuta.
Tänutäheks saadame Teile, armas härra
Riigivanem, oma pildi. - Tahame Teid armas-
tada ja austada ja tõotame kasvada tubli-
deks kodanikeks.
Oma õdede ja vendade nimel
Teile tänukiri
Zita Tibar.
Tallinnas
31. XII 34
Nurme tän. 6 - 18
Riigikantselei (ERA.31.4.1670)

Lehekülg 45
tööga olen täitnud ka põhiseaduse nõude töö "aust ja kohusest"
Ja nimelt nii, et ma peale "au" tööd teha ka tõesti mitte midagi
pole saavutanud. Vaevalt küll üle Eesti leidub teist vastavate
võimetega ja kvalifikatsiooniga inimest, kelle elu oleks
olude poolt - nüüd juba 7. aastat - tehtud nii raskeks, kui
on minu elu. Et ma elatudes vaimutööst kindlasti vist
ainult mustatöölise palgaga - ei nuta, tukku riietuse alal
ehk rikkustki, elan võlavabalt kõigele vaatamata, suudan
toita ennast ja naist, see on muidugi minu "kohus" ja ei
vääri vist vägiteona mainimist, kuigi ta seda tegelikult
on. Sest vaevalt küll ükski teine tahaks elada sellist
tööd rühkivat "veduri" elu, kui leidub hulga magava-
maid "vaguni" kohti, I ja II. kl. sisustusega - Olen siis
minagi nõni kord taotlenud neid mugavamaid elatus-
võimalusi - enne kui mind tiisikus tabab 20 töötundi
päevas tehes -, aga mind ei vajata sinna praktikandikohalegi,
kus ma mõnikümmend aastat tagasi poisikesena väga
nästi sobisin. Kuigi olen keelivalitsev inimene, raamatu-
pidamist tundev kaubandusteadlane, suurima vilumusega
ajakirjanik, kompetentne mineviku ja oleviku asjus meie
kultuuriloo alal, kuigi olen isamaaliselt meelestatud,
kannan enesel oma isa /Peeter Grünfeldi/rahvuslikku pä-
rast, olen kohtuliselt karistamata, ei ole varastanud ega
muidu sohkinud, - Eesti ela jookseb minust mõõda oma
mugavuste osas, kasutades mind vaid seal, kus "vagunid"
vaikivad, ja "vedur" peab töö tegema lihtsaima reakorra-
rariga. Ja kusjuures avanevad uksed nagu nõiaväel hoopis-
Riigikantselei (ERA.31.5.401)

Lehekülg 21
17 p
kordama oma palvet, sest et minul tungivalt vaja on, ei mitte Teie hra
Riigivanema vastus, vaid dokumendid, sest see on juba minule selgeks vastuseks, et tänini
minu avaldatud palved ühes palvekirjadega, vastamata on jäätud ja ei mingisugust korral-
dust tehtud minu kaitseks ja toetuseks, kes mina 50 % oma töövõimest kautanud olen, ja
mitte abi ja toetust ei palunud annetuse läbi, vaid minu oma raha, milled mina kulu-
tanud olen raavitsemises, selle autoõnnetuse läbi, mis sündis kaitseministeeriumi veo-
autoga, üldsummas 146 kr. Et kaitseministeerium, ega ka need komisjooni liikmed, kes
toll ajal selle veo-autoga proovisõitu tegivad ja minule selja tagant otsa ajasivad
ei soovi lepplisel teel ilma kohtuta minu raavimise kulusid kanda, kuid aga teiselt
poolt minule keelduvad välja andmast, "õiendust," mis leidub selle autoõnnetuse
sündmuse kohta kaitseministeeriumi arhiivis, kuid ometgi tsiviilkohtupidamise seaduses,
§ 453 on öeldud ja ettenähtud, et kõik ametiasutused on kohustatud välja andma kohtule
esitamiseks ärakirja. Minul oli kindel usk ja lootus, et Teie hra Riigivanem saate
arvestama minu õnnetuma seisukorraga, kes kaitset ja toetust väärib juba ainult sell
puhul, et mina 50 % töövõime olen kaotanud, aastat pean vaevlema, ja ei abi, ega
toetust ei kusagiltki loota.
1930 aastal, 24. XI., kui Teie hra Riigivanem, rahvasaadiku kohustusi
täitsite, oli minul selleks tähtsaid põhjusid Teid usaldada, minu kaitseks ja toetuseks,
ja saatsin Teile, tähitud kirjaga, postikviitungi 193 No all kirja, kõige selle
sündmuse kohta. Selle kirja juurde, oli minul lisatud juurde kolm tõendavad
tunnistust: 1) admiraali Pitka kiri, milles viimane minule soovitab, kui õnnetus
on juhtunud kaitseministeeriumi päralt oleva veoautoga, siis sotsiaalministeerium
on kohustatud, minule abi ja toatust andma. Admiraali Pitka soovitusel, pöörasin
mina sotsiaalministeeriumi poole, kuid minister Hünerson vastas eitavalt minule
selle palve peale. 2) Seesama sotsialministeeriumi vastus oli ka juurde lisatud selle
minu kirjale 24. XI. 30 a. 3) Kindral Reeki vastus minule Tartust, 23. IX 30. aastal,
2-se Diviisi Staabist, 1533 No all, nende kahe kaduma läinud palvekirjade kohta
Riigikantselei (ERA.31.5.474)

Lehekülg 22
13
Ada Kartulileht.
Orajõe-Kabli 6-kl. algkool.
27.V/36.a.
Konstantin Päts.
Populaarseid isikuid on meie väikeses Eesti riigis mitu. Neist tähtsam on
meie Riigivanem, Konstantin Päts. Ta on kogu oma hingega püsinud Eesti rahva
juures. Ta sündis Pärnumaal, Tahkurannas, aastal 1875. Käis seminaris, hiljem
siirdus ülikooli, kus õppis õigusteadlaseks. XX sajandi alul oli ta tähtis isik.
Andes välja päevalehte "Teatajat", astus ta tugevasti väija Vene riigi vastu oma lehes
käsitles ta peamiselt majanduselu, kaubandust ja tööstust, püüdes kõigiti süvenda-
da rahvustunnet. Ta lehel „Teatajal oli võrdlemisi palju lugejaid, eriti Põhja Eestis.
Ta ühines venelastega linnavalimistel Tallinnas, mille tõttu saidki eestlased osa võtta
linna valitsemisest. See võit õhutas ka teisi linnu sama tegema. 1905. aastal
mõistis Vene valitsus ta surma, aga ta pääsis põgenema. Kodumaale tulles, as-
tus ta jälle töötama Eesti rahva kasuks. Peale iseseisvuse väljakuulutamist 1918a.
24. II. anti vabariigi juhtimine kolmeliikimisele Päästekomiteele. Need isikud olid:
J. Vilms, K. Konik ja K. Päts, viimane oli ühtlasi peaministriks. Okupatsiooni ajal
ta vangistati ja saadeti sõjalaagrisse. Vabadussõjas oli tal palju teeneid, mis ei
unu. Ta oli ka esimeseks riigivanemaks. Alati seistes riigi eesotsas, on ta elu kor-
duvalt olnud hädaohus. Siin paistavad silma ta hääd iseloomu omadused:
julgus, tahtejõud, isamaaarmastus, enesevalitsus j.n.e. Ka praegu on ta
Riigivanem ja juhib kindlal käel riiki, püüdes igati rahuldada rahva
käekäiku. Oma vanadusele vaatamata on ta vaim noor ning alatasa võtab
ta ette riigis uuendusi, mis on meile suureks kasuks. Näiteks: ta on
kõlbmata maad, nagu sood ja rabad, lasknud kuivatada ja igal
aastal loob ta hulk uusi asundustalusid juurde. Ka meie kau-
bandus on olnud viimasel ajal aktiivne, s.o. oleme suutnud rohkem
kaupa välja vedada kui sisse tuua.
Hiljuti surus ta maha vapside mässukatse, mille
kordaminek oleks olnud suureks kahjuks kõigile. Võime öelda
julgelt:
Elagu ta veel palju aastaid meile eeskujuks!
Riigikantselei (ERA.31.1.814)

Lehekülg 13
SELTSKONDLIK ÜHING
"SÄDE",
30 juunil 1920
4598.
"25" juunil 1920 a.
No 90
Vabariigi valitsusele
WALGAS.
"Säde" selts on sunnitud põlenud
maja ülesehitamiseks laenu tegema,
mille kindlustuseks obligatsiooni kahe
miljoni marga suuruses teha tuleb.
Kunas ehituse kulud wäga kõr-
geks tõusewad ja Säde selts oma
sihtide poolest kunsti ja teaduse
edendaja on palub juhatus Vaba-
riigi Valitsust obligatsiooni tege-
mise juures "Säde" seltsilt nõutawast
tempelmaksust, mille suurus kahe
miljonilise obligatsiooni pealt
oleks 24.000 marka - wabastada
juhatuse nimel
abi Esimees
kirjatoimetaja
Täid N 4582, 7/VII
Riigikantselei (ERA.31.5.474)

Lehekülg 50
32p
On temal ka meie riigi iseseisvuse saavu-
tamise juures mingeid teeneid olnud. Vägagi
palju. Minu arvates saaks kõigi üleskirjuta-
misel kaunis paks raamat. Arvan, kui
ei oleks olnud teda, ega ta kiitustväärivaid
tegusid, vististi oleks me praegugi veel
mõne muu rahva valitsuse all. Tema
abil aga saavutasime iseseisvuse. Kuid
kas on tema enese käsi sealjuures hästi
käinud. Kindlasti mitte. Nii mõnigi ehk
teab tema vangistusi ja surmamiskäske
venelaste poolt, mis aga õnneks kõik häs-
ti lõppesid. Aga praegu? Ega nüüdki
see kõik palju parem ei ole. Osa inimesi
on ju sarnased, kes ei tea mida nad
tahavad. Alles hiljuti pidi sündima suur
õnnetus mis aga õnneks õigel ajal
takistadi. See kõik näitab missugused
on inimesed. Mina aga ütlen. On tema-
Riigikantselei (ERA.31.4.981)

Lehekülg 101
Selles mõttes seadusega juhiks walitsus rahwa
kõlblist ja perekonna elu kõrgemale tasemele
ja kaotaks igasugu pressimise ja antsemise mõtted
wähemaks kelmi kalduwutel inimestel. Praegune
perekonna elu kaitsmine ei ole järgmiselt õige.
1). Praegu peab iga mees teadlik olema, weel mitme tunnista-
jaga, kelledega kõik naisisikutel elukogemuste waral
oleks wõimalik sugulises wahekorras olla; on ka teiste
mees isikutega sugulist ühtimist olnud kõigis ilmas
Tegelikus elus on wõimata ilma naisisiku tegudes
weel tunnistajatega üle 10 aasta. Ja meie mehed
oleme kõik kaitseta olewused kuritatlikude sohinaiste
kelmi tegewuse wastu.
2). Ei ole õiglane et neiu nõuab alimenta abielumehelt.
3). Ei ole õiglane et siis nõutakse lapsi kui laps neiul
aastaid wana
4). Ei ole õiglane et kohus ilma tõendusteda ja wastuolusi
arwesse wõtmata, järeldades elukogemustele, rajades
otsust et mingid tõendust oleks olemas seaduses
nõutud sigitus aja kohta, mõistab wälja elatis
raha (Tõenduseks jälgida kohtu tegewust Liisa Salumetsa
I
II
(end Reiman) noudmine Leo Tiiki wastu (end Tischler).
alimentides. Akt Tallinna Ringkonna kohtus.
5). Ei ole õiglane et alimentide nõudmisel mõistetakse
kindlad suured summad ja weel aastaid järele
see olukord on ülekohtuse noutmiste tostmiste
ja ülekohtuselt rikkastamise alus.
6). Ei ole õige et lapse ema segatustes lootes saada
ülekohtust warandust käib palju aastaid kohut ja
Riigikantselei (ERA.31.4.1669)

Lehekülg 17
Kõrgeauline
Hra Peaminister Kaarel Eenpalu,
Tallinnas.
Sügavalt liigutatud Teie, K. a. h-ra Peaministri,
kingituse eest minule annetatud raamatu Tammsare
"Kõrbeoja peremees" näol, palun siinkohal avaldada südam-
liku tänu selle väärtusliku mälestuse eest.
Meie siin Vormsis ei unusta kunagi Teie külas-
käiku saarel ja Teie poolt meile osutatud lahkust.
Vormsis, 11. septembril
Suurima lugupidamisega
1939. a.
Maria Lindström.
Riigikantselei (ERA.31.4.1097)

Lehekülg 6
Aadress: Kavastu v., Kargaja
postitalu, Tartumaal.
Riigikantselei (ERA.31.4.1580)

Lehekülg 52
minult see ära, mis ma olen suure vaevaga saanud.
Ma heitsin õhtu magama mures, abikaasale ma ei
öölnud sest vaevast mis mull oli. Korraga öö aegu
just kui hüiti mind, ja ööldi mine avalda oma mured
meie endise riigi isale Pätsile, tema saab sulle nõu
andma ja aitama, ma pidasin seda oma teada seie
maale, ei ole ma kellegile seda avaltanud, mitte ka
oma abikaasale, et teised saavad selle üle naerma
Siin pööran siis oma kurva südame palvega Teie poole
mis mulle ööldi, et endise riigi isa, aga nüüd olete
jälle meie lugu peetud riigi isa. Kas Teie ei saaks
mulle nõuks ja abiks olla, et kust ma võiks saada
laenuks raha pikema aea peale, umbes paari aasta peale
et võiksin need rutulised võlad ära maksta, ja siis jäeks
mulle pika mööda võimalus ära tasuda, pikema aea
laenu. Ma saaksin südamest väga tänulin olema
Teile, kui Teie peastate mind minu suurest murest
Tegutega ei jõua ma liht surelik Teile kudagi tasuda
aga oma südamest soovin Teile head õnne, et kaua oleksite
meie kodumaa juht ja armas riigi isa, ja meie õnnelikud
kodanikud Teie kaitse all.
Ma ei ole sellegile avaldanud, mitte ka oma abikaasale,
et Teile L.p. riigi isale olen avaldanud oma südand
rõhuvaid mõtteid. Kui Teie leijate ja Tahate mulle
abiks olla nõu andmises siis paluksin et annaksite
mulle kirjalikult teada, või kudas Teie ise leijate parema
olevad. Paluksin Teid nii lahke olla, et siis ruttem
mulle teadustaksite. Kui enam ei saaks, et
500 krooni, et võiksin oma hädalisemad wõlad ära tasuda
Mo käin tööl Riigi Raudtee Peatehastes 1913 aastast
seie maale Malmivalajana. vana olen 58 aastad.
jäen Teie abi ootama.
adres.
Nõmme Kivimäe
Kandli tän. 13. Julius.
Schmidt
Riigikantselei (ERA.31.1.814)

Lehekülg 27
21
Kakskümmend
marka
wanadus
Juridilise Komisjonile
1.
A. S. "Viskosa" woliniku
Johann Paulin, kes elab
Hiiomaal, Kõrglsaares
Palwe
Mina olen kuulda saanud, et Juridilise Komisjoni proto-
kollides A. S. Viskosa" asjas on äratähendatud, et mina
olen ölnud, et kõik selle seltsi warandus on Wene Riigi
poolt requireeritud. Selle sissekande üle mina awaldan
protesti, sest et mina põle ütelnud. Ainult wabriku
sisseseade, nimelt masinad ja elektrimootorid ühes
waljustuse sisseseadega on Wene riigi poolt requireeritud
ja ka evakueeritud kõik teine warandus aga jäi
nagu enne seltsi juhatuse kätte, kui ka kõik
materialid.
Et asjaolud niisugused olid, wõib peale mind weel
Karl Rosenberg, Tallinnas, Merepuiesteel N 17, wabri-
kandide Ühisusis tõendada kes masinate requisitsioni
ja nende evakuatsioni juures eksperdina töötas
ja teab et kõik teine warandus puutumata jäi
ja seltsi omandis on.
Seda silmas pidades, mina palun nimetud Rosenbergi
ülekuulata ja protokollid wastawalt õiendada
Joh. Paulin
Riigikantselei (ERA.31.4.1670)

Lehekülg 95
3 -
võtma iga, ka väikesepalgalist kohta, sest ma teha, et
minu vitaliteet, minu tööarmastus, mina taiplikkus
ja minu täpsus viib minu nagunii kord edasi - ilma
kunstlike karkudeta, kui ma ainult pääsen oma tööjõudu
rakendama.
Teie lahke kiri 11. nov. 1939 lubas minu kandida-
tuuri toetada teenistusse astumisel, kui ma leiaks enesele
sobiva ja oma võimetele vastava koha riigiteenistuses. Ma
mõistan, ka pärast oma esimese katse nurjaminekut,
siiralt ja südamest, et "Peaministril on tülikus otsida
Teile teenistuskohta, mis vastaks Teie soovidele ja võimetele",
nagu ütleb mainitud kiri. Aga ma pahuksin Teid võtta
arvesse, et ajal, kus ükski ministeerium ei tee avalikku-
sele teatavaks vakantseid ametkohti, kus üheski mind
turiumis neid, s.o. vakantseid ametkohti "ei oligi olemas"
nende ükilise täitmishetkeni, on minul kui administraa-
torite mängukannil veelgi raskem selgitada selliste
kohtade olemasolu, ka siis, kui ma riputaksin hambad
varna, ei hoolitseks üldse enam oma kõhutäite eest ja
koivaksin vaid ühest ametiasutisest teise, et lugeda meie
"tööpuudust mittetundvas riigis" igal uksel lakoonilist
teadet "kohtade asjus mitte tülitada". Sellest kärpest loete
Teie välja soovi, et ministeeriumid ja valitsusasutised
vakantsetest kohtutest kas või ainult "Riigi Teatajas"
kuulutaksid, ja seda soovi on vist kerge täita, kui teame,
et. Sõj. Ülemjuhataja korraldusel saavat neist kohtadest
nagunii teada üks teatav kiht - reservohvitserid - rügi-
mentide adjutantide kaudu. Aga enne kui sellised asjad
meie oludes küpsevad, veereb veel palju vett Emajõge pidi alla.
Riigikantselei (ERA.31.4.1101)

Lehekülg 146
surmuaia laiendamiseks 2 tiinu ja kiriku-
teenija jaoks 15-20 tiinu. Oma palvet põhjendas
koguduse eestseisus pikema seletusega, millest ära-
kirja siia kaasa lisame. Selle kirja peale ei
saanud meie mingisugust vastust, kuid
aprilli kuul tuli keegi maamõõtja ja ajas
piirid, mis kogudusele täiesti vastu võtmatud
on, sest et nad majapidamise hoonetest kõigest
2. sülda kaugel seisavad. Maa-ala, mis kogudu-
sele üteldi jäävat mõõdeti 25 tiinu suureks. Surnu
aia jaoks mõõdeti 2 tiinu ja kirikuteenija jaoks
mõõdeti 8 tiinu kõlbmatat mäekülge ja raba. Kas
neid maid, mis kogudusele jäetud üteldi olevat, viimane
tarvitada võis, või oli neil ka teisi peremehi, seda kogu-
duse esitus ei tea, sest ühtegi ametlikku teadet maa
ära võtmisest ega tarvitada andmisest 1920 aastal
Otepää kogudus saanud ei ole, aga kirikuteenija jaoks
määratud heinamaa laskis alevivalitsus ära niita,
võib olla, oli talle seda Ministeriumist lubatud.
Pärast seda, kui see esimene ülevõtmine mööda
hakkas saama, tuli maamõõtjale kiri Tehnika
Peavalitsusest, milles kästi kogudusele jäetud
maaosast Nuustaku Turbatööstusele 4 1/2 tiinu
maad välja mõõta ja kätte anda. Ka pärast seda
maa vähendamist pidi kogudusele ikkagi 25 tiinu, oma,
Riigikantselei (ERA.31.4.1670)

Lehekülg 53
V.a.
12. nov. 39. a.
hr. Peaminister.
Jaanus Tasuja,
(G. Lorenz)
Rähni 5-4
Tallinn.
Avaldus
Teie lahke juhatuse järel käisin Tolliametis dir. Kukke juures teenistuse
saamise asjus, kus selgus järgmist. Dir. Kukkel ei ole midagi teenistusse
võtmise vastu, kus on praegu vabu kohti. Kuid eelmise valitsuse korral-
dusel võib Tolliametisse saada ainult need, kes on vabanenud minis-
teerikumitest. Oma vaba valiku järel toimiks dir. Kukk teisiti. Minul,
kui reservistil pole koha saamiseks mingisuguseid võimalusi seni,
kui ülevalt poolt pole tehtud mingisugust erilist korraldust ehk kui ei
muudeta eelpool tähendatud määrust, vaatamata sellele, et olen mitmel
korral haavata saanud sõjas ning oman Kotka- ja vabadusristi.
Teenistuse mitte saamise tõttu olen praegu väga raskes majandus-
likus seisukorras. Suur pere tahab süüa ja riietuda, talveriided on

Lehekülg 143
Herbert Haljaspõld
Nõmme
Vabaduse pst. 145
Nõmmel, 15. XI. 1939.
Väga austatav härra professor J. Uluots,
Vabariigi peaminister,
Palun Teid vastu võtta
minu siiraim ja jääv tänu nõusoleku eest toetada minu
kandidatuuri teenistusse astumisel, nagu see on väljendu-
nud Teie sekretäri kirjas 11. XI. s.a.
Juurelisatud palvest
/hra Majandusministri nimele/, millest olen valmistanud Teie
jaoks ärakirja, selgub vist, milliste kogemuste ja võimete
pärast mina loen end kvalifitseerituks kandideerima
praegu vakantsele sihtasutise "Üleriikliku Näituse"
asjaajaja - direktori kohale.
Palun Teid nüüd toetada
seda minu kandidatuuri härra majandusministri juures,
kellest kolmeliikmelise sihtasutise-juhatuse esimehena
peaks olenema praegu kõik. Palun seda lahket toetust
paaril väga kaaluval motiivil:
1) see koht vastab tõesti igati minu huvidele ja võimetele,
siin on kõik alles loomisel ja eesti kultuurielule kasuks välja-
arendatav, milliseks tööks mul ka on energiat;
2) see koht on praegu ja lähemas tulevikus minu jaoks
ainus vakantne ja võimaltab mulle /väljaspool riigiteenis-
tuse karjääriredelit/ oma võimete ja kogemuste tõsise raken-
damise kohe algusest saadik.
Riigikantselei (ERA.31.4.981)

Lehekülg 61
P.S.
Meil ei ole mingit sõda karta,
sest meie elame rahus oma
hea naabritega: Soome, Rootsi
Läti ja Leeduga, ka Sakslastega
ei ole meil praegu tüli.
Mis ehk mille eest siis
tahab see toores venelane
meid kaitsma wõi abistama
tulla? Tema ise tahab meid
ära neelata praegu ja on
Riigikantselei (ERA.31.1.825)

Lehekülg 4
mistel kaebada. Nisugusel korraldusel
on riigi oigustatud huwid kaitstud ja
ka eraisikuti huwid saawad niipalju kui
wõimalik arwesse woetud ja ei kannata mitte
rohkem. Kui see asja enese pärast hadapärast
tarwilik on.
Seda kõike silmaspidades palume Eesti
Wabariigi Walitsust mainitud sisseministri
Korraldust äramuuta.
Jäme kindlas usus lootma ja ootma, et
koik kodanikud ühte wiisi Eesti Wabariigis
Kaitset leiawad, mille heaks ka meie kui
tema sõjawäes teenijad jõudu mööda
Kaasa toitanud oleme
R. "Алеви
W.v. Glehn
Tallinnas 9 okt. 1919.