Rahvusarhiiv/et_handwriting_complete huggingface dataset:
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 65
65
Vabaduspäev 24. veebruaril, 1926.a.
24.II.26.
Mälestised astuvad täna üle koolimaja läve ja kutsuvad koo-
liperet pühapäeva pidama. Need on üsna hilised mälestised, kevadi-
se tormi sekka kaovad nende jäljed, sinna, kus oli Eesti riigi algus.
Sinna, kus seisis kaalul: Olla või mitte olla, surra ja jääda võõrastele
jalgu või võita ja siis elada. See oli aeg, kus isade kõrval võideldes lõid
omale sõjamälestised ka koolipoisid, kelledest mõni ei olnud veel püssi
pikunegi.
Me tulime sellest heitlusest välja võitjatena, suutsime kaitsta,
oma kodumaad ja täna pühitseme tema iseseisvuse kaheksandat
aastapäeva. Meis põleb edasi esivanemate suurim igatsus, olla va-
ba ja olla töötegija kuni surmani. Ja noored, kes võsu oma vanemate
kännust annavad täna pühaliku tõotuse olla oma kodumaa tule-
viku toed kui väsivad vanad sambad ja raskuse üle annavad noor-
te õlgadele.
Tõotust andma oma südames ja mälestama langenuid ko-
dumaa poegi, kelle verega on vabaks lunastatud meie kodumaa vil-
jakas pind, on kogunud kooli saali ka Kambja kõrgema algkooli õpi-
lased Eesti Vabariigi kaheksanda aastapäeva puhul. „Su valu südames.
meil keeb, su õnn ja rõõm meid rõõmsaks teeb oh kodumaa"- need on meie
tänase päeva mõtted. Sind tahame armastada, kodumaa kuni sur-
mani!
Üks mälestis.
Oli ilus kevadpäev Pikk õppeaasta ligines lõpule. Kambja
6 kl. algkool tegi retke ilusasse "Köstrimetsa" või "Köstrimäele" nagu
rahvasuus teda nimetatakse. Metsa ääres lagedal kohal andusime
täielikult lõbutsemisele. Siis me sääl jooksime viskasime hundiratast
mängisime "kulli" - ja julgemad poisid tegid hüppeid järsult
liivamäelt.
Palju palju tükke sai tehtud sääl ei mäleta neid enam
kõiki. Küllalt jooksnud ning lõbutsenud pöörasime sammud
koju läbi kalmistu. Uuel kalmistul oli siis veel vähe künkaid
ent küll aja jooksul jääb kitsaks seegi... Kalmistut piiraval
aial metsapoolsel küljel, olid praktilised inimesed kõrvaldanud
mõningaid aiavarbe, ning toda teed kasutasime meiegi.
Kooli juhataja hr. K. K. ning kooliõpetajad seisid avavuse juur-
de ning meil - õpilasil tuli minna "läbi lipu."
Sääl aga võttis hr K.K. kavalasti naeratades siilu alt
suure kompveki koti ja iga mööduv õpilane pidi külastama
maiustusi. Hääd olid nad – hääd vist seepärast, et neid jagas-
kooli juhataja. Kõik õpilased väljaspool kalmistu aeda astus
koolijuhataja kõrgemale künkale, ning õpilased kogunesid
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 66
67
tiheda ringika ta ümber.
Koolijutataja rääkis: "Armsad kasvandikud - armsad lap-
sed! Varsti vajub ajamerre jälle üks aasta, - õppeaasta Talve järel
tuleb kuldne kevade. Ka meil on seljataga pikk tööst ning
murest küllane talv. Veel mõned nädalad alluvust ja siis ole-
te vabad! Suurem hulk õpilasi pööravad järgmisel õppeaastal
neisse kooliruumisse tagasi, ent üks osa õpilasi ei tule iialgi
neisse ruumesse kui õpilased. Võibolla külastavad nad kunagi
lapsepõlve õigemini küll noorpõlve, esimest koolimaja kui küla-
lised.
Algkoolist omandab inimene omale esimesed vaimuan-
ded ja paljudele jääb ta ka viimaseks vaimuvara allikaks.
Siit tuleb paljudel lähtuda tegelikku ellu
Ühed teist õpilased astuvad keskkooli teised kutsekooli, kol-
mandad haaravad adra käsipuu jne.
Kõik te lähete, keegi ei jää! Jäävad vaid õpetajad
kooli juhataja ning koolimaja kuni neidki ajahammas eemale
kisub sellest paigast. Ent kui te lähete, siis ei lähe te ometi sel-
lastena kui siia tulite. Siit viite kaasa esimesed muljed koo-
list kui niisugusest. Siin kirjutate esimesed leheküljed aegade
raamatusse... Ununevad õpetajad ning vana koolimaja
kiiremini neil, kes sammuvad edasi astuvad üle kõrgemaist
hariduselävedest, kui neil, kes peavad leppima praegusega.
Aastad mööduvad. Elumeri oma liugleval pinnal kannab
ühe siia teise sinna. Paiskab nii mõnegi kaugele võõramaa
kivist kaljurannale. Vähe on neid õnnelikke keda saatus vali-
nud oma pailapseks - keda hellitab külluses ning hiilguses.
Ent kes te ka ei ole ning kelledeks te saate ühte tahak-
sin teile ütelda: Kui lähete siit haaravasse ellu, milles nii pal-
ju häda, kuid milles ei puudu ka rõõm viigem kaasa
ning kandkem enestega alati kaasas mälestis möödunud.
algkooli päivist!
Kuigi need mälestised ei suuda endis sisaldada avan-
tüüre hiilguse ja toreduse läbielamusi, sisaldavad nad ometi
midagi hääd armsat. Neis mälestusis astugem edasi tuleta-
gem neid alati meele siis ei tundu meile vanaduspäevad.
nii kibedad ja igavad.
Kui töötada aastaid üheskoos ning sellases vahekorras
nagu teie - õpilased ja mina teie õpetaja- juhataja ja minu-
ga paralleelselt õpetajad tekib meis, s.o. õpetajais ja õpilasis
mingisugune vahelüli mida nimetan armastuseks.
Tööl võib edu olla kui teda tehakse tahtega armas-
tuses töö enese vastu ja seda tahet, seda armastust töö vast-
tu oleme me õpetajad teile alati püüdnud pakkuda!
Jääb vaid soovida et me asjatult pole püüdnud! On
ju meiegi vahel küllalt lahkhelisid esile kerkinud, ehk nii
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 67
65
mõnigi teist - õpilasist süütult seisis nurgas või jäi "öövalvuriks",
aga see polnud mõteldud sihilikult, vaid tingitud sündmu-
sist - kuid unustagem see, sest kõik inimesed on ekslikud!
Isana tahan teile olla ja kui kellegil kunagi mure
rinda rõhub siis tulgu mu juurde! Kui uhket karjääri ka
keegi enesele ei loo, ärgu häbenegu iialgi külastamast sea-
duslikku esimest kooli - algkooli!“ -
Koolijuhatajal veeresid pisarad palgele ja õpilaskon-
nast kuuldus tasast nuttu. Sahistas vaid rõõmus kevadtuul
mändade ladvus ja eksis ringi varajane rändlind...
Aeg möödub, hävineb, kaob kõik, milles materjaalsus,
ent jäävad mälestised, mis ei kustu ei kao, ei igavikku vao!
15. XI. 1928. Üks vilistlane.
Mõned juhused koolielust.
On õige mitmed päevad ja nädalad mineviku varju vaju-
nud, mil ma viimati külastasin oma endist kooli kust ka palju arm-
said mälestisi kaasa tõin.
Tahaksin siin ka mainida mõnda mälestist möödunud
koolielust ja seega meele tuletada kaunist koolielu kogu ta õpetajas-
konna ja mu kaasõpilastega.
Oli kaunis talveõhtu... Sain kooliteenijalt teada et kõik õpetajad
lähevad kodunt ära. Pidin seda teadet saladuses hoidma kuid
siiski rääkisin sellest oma sõbrannale. Kuni söögitunnini möödus aeg
päris rahulikult õpilased olid oma kohtadel rahplikult õppimas.
Enne söögitundi kui õpilasi märkasid et mitte õpetaja, vaid üks
vanem õpilane neid sööma käskis minna muutus uudishimu ül-
diseks. Minagi ütlesin mitmele, kuhu õpetajad läksid - ja peatselt tead-
sid seda kõik. Kuuldus rõõmuhüüdeid siin ja sääl: "hõisake nüüd
ega's nad nii ruttu tagasi tule! Kilkamist ja naeru oli kogu maja
täis. Õppimine ei läinud kuidagi enam edasi. Mina ja mu naaber
olime mõlemad tusased. Viimaks ütles ta: "lähme teiste juure tuju
tegema." Õeldud tehtud. Läksimegi ja tuju tõusis haripunktile. Vaa-
tasime üksteisel kätt ette kuulutades nende tulevikku - iga üks oli
sellest huvitatud. Kes siis huvitalud pole, kui klassis kaks "osavat
hiromanti" on ja päälegi veel hinnata saatust ennustavad.
Tehti kõiksugust muud nalja nii, et õhtuke pea möödus. Keegi
õpilastest ütles, et magama lubati. Suure hooga jooksime minema
nii, et üks pink kogu õpilastega ümber lendas. Akki kuulsin mu-
nime hüüdmist, pöörasin järsku ümber sest mõtlesin, et käs-
takse veel kõvemini tormata, kuid suureks ehmatuseks nägin
enda taga kurja näoga seisvat korrapidajat õpetajat A.L-i.
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 68
66
Mu lõbus tuju oli korraga kadunud. Oli, kuidas oli aga õhtul pääse-
sime üsna kergesti, üteldi ainult, et homme pääle kuuendat tundi pea-
me kõik kuuendasse klassi koguma. Hirm oli suur. Uni ei tahtnud
tulla mõtlesin, et viiakse saali seisma. Järgmisel päeval möödusid,
haruldaselt kiiresti 6. tundi. Läksime siis "kohtu" ette. Istusime nagu
nukukesed ja ootasime A.L-i tulekut. Akki lükati uks lahti ja
A.L. oligi meie keskel. Ta hakkas iga ühelt küsima sellase müra põh-
jusi kuid kõik jäid vastuse võlgu. Nüüd oli märgata, A.L-i näol
kahtlast puna, mis sugugi häätahtlik ei paistnud olema. A.L. käs-
kis kõigil minna koolijuhataja juure seletama, milles asi seisab.
Seda me ei oodanud. Vähese mõtlemise järele palusime A.L-i ja
ta andis järele ning ei saatnud koolijuhataja juure. Nii pääse-
sime seekord. Kuid alati kartsin seda õpetajat. Ka hiljem tuli tema-
ga kokkupõrkeid.
Niisuguseid väikesi mälestisi on minu mäiestisraamatus õige
mitmeid lehekülgi, kuid nende lähem kirjeldamine läheks
väga pikale, seepärast lähen neist seekord vaikides mööda-
31. jaanuaril 1929.a.
Aino Kõve
Internaadist.
„Kell on üheksa, lähete magama!" ütles õpetaja käskival hää-
lel. Tekkis üldine sosin ja pinkide krigin. Õpilased lahkusid tasa
klassidest, sest õpetaja oli valvamas, et ei tekiks korrarikkumisi. Kõ-
vemini räägiti juba koridorides, kuna magadistoas, kus just oleks pi-
danud tasa olema, andi häälele vaba voli. Kellegil ei olnud tu-
ju magamiseks. Käidi üksteise juures "kosjas" ja hääd-ööd soovi-
mas. Räägi päeva sündmusist ja õpiti isegi tantse vaevalise suu-
pilli mängu saatel. Olin tolkorral korrapidaja magadistoas. Ei
suutnud keelata õpilasi, sest tahtsin ise ka noid "moodsaid" tantse
õppida. Olime kõige paremas tantsuhoos, kui korraga avanes uks
ja valvekorra õpetaja, kurjakuulutava näoga, astus sisse. Jooksi-
me rüsinal, hüppasime üksteise voodidest üle, kusjuures nii mõni-
gi haiget sai ja valjusti karjatas. Minu "kohustus," mida ma kui
korrapidaja teiste hääks teha püüdsin, oli see, et kustutasin otse ko-
he tule. Niisugune teguviis ei meeldinud õpetajale ja ta käskis
uuesti tuld süüdata, et ta võiks korrarikkujate nimestikku näha.
Mul aga puudusid mõlemad: nii nimestik kui ka tikud.
Viimne otsus õpetajalt oli, et pidin järgmisel päeval, mis
just õnnetuseks laupäev oli, koolijuhataja juure minema.
Õpilased olid vait, nii, et isegi hingamist ei kuuldud. Vähese aja
järele, mil arvasime õpetajat magadistoast lahkunud olevat,
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 69
67
hakkasime end lahti rõivastuma. Teisest toast kastsid isegi julge-
mad hääled, mispärast läksin neid hoiatama. Uksel nägin seis-
vat inimkogu, kellele hüüdsin "Mis sa vahid siin, kui magama ei
lähe!" Seepääle müksasin ukselseisjat õige tugevasti. Suur oli mu
ehmatus kui ta mitte voodisse ei läinud, vaid uksest välja kus-
juures märkasin temas valvekorra õpetajat. Nähtavasti ei olnud õpe-
taja kohe magadistoast lahkunud, vaid veel natukeseks kuulatama
jäänud, kas me tõesti nii paid oleme ja magama jääme. Kooli-
juhataja juure minek ja see rumal õpetajat tõukamine - need
mõtted vaevasid mind kaua. Hommiku eel uinusin rahulikult...
Järgmisel päeval olin rahutu, seisis ju see raske teekond ees.
Ei jõudnud oodata, mil lõpevad tunnid, seepärast läksin juba
suurel vahetunnil.
Möödus tükk aega, ilma et koolijuhataja mind oleks küsitlenud.
Mulle näis, nagu seisaksin suure kohtulaua ees, kus pean vastust and-
ma oma süüteo eest.
Lõpetanud mingisuguse kirjutise, vaatas ta mind proovival pil-
gul ja ütles: "Olete eile jälle magadistoas korratud olnud" -
Silmi maha-lüües, sosistasin mõned vabandusõnad, "Et see nüüd
esimene kord on, annan ma selle andeks." Need vähesed häätahtlikud
sõnad, mis õeldi ilma erilise kurja toonita, mõjusid minusse sü-
gavasti. Pisaraid tagasihoides väljusin toast. Kartsin koolijuhata-
jalt palju kurjemaid sõnu, palju pahemat kohtlemist, mis aga
jõudnud viimne koolipäev. Enam ei õpi sa neis klassides ei jook-
se sellel õuel õpilasena. Ei ole see pink enam sinu, millel is-
tusid... Pidin lahkuma, sest sääl polnud mind tarvis.
Välja aetud armsamast kohast, tõugatud ellu. Olin juhm mõeldes, miks
ikka kõige armsamaist kohtadest mind välja aetakse, miks pean
lahkuma säält, kus oli hää... Ikka lahkuma kõigest, kõigest, lõ-
puks ka elust. Jäävad vaid ainult mälestused helged, armsad.
Helmi
Mälestisi koolielust.
See oli veebruari kuu reedesel päeval mil ma L. S-ga esimest kor-
da Kambja kooli poole sammusin. Ilm oli külm, taevas selge, lumi kru-
dises jalgade all. Tee oli võõras ja tundus pikana. Metsast läbi jõu-
des, küsisin L. S-ilt, kas koolimaja näha ka on. Vastus oli: ei. Vii-
maks jõudsime koolimaja juurde. Väliselt kui ka seesmiselt oli
ta hästi ilusam 9. koolimajast, kust tulin. Kui ma V klassi läk-
sin, nägin, kuidas õpilased kõik kaardi juures maateadust õp-
pisid. Kõik silmitsesid mind, kui uut juure tulijat, nagu see
viisiks. Klassi tulnud koolijuhatajale andsin oma tunnistused.
Esimene päev võõras koolis on palju hirmsam kõigest, mis olla
võib. Aega mööda hakkas sõprus kasvama ja ka kool muutus teiseks.
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 70
68
Õpetajad olid samased, kui P. algkooliski. Õpitajate ja õpilaste va-
hekord oli hää. Nädalad ja päevad möödusid. Ka kinnijäamisi
tuli ette, muidugi teada, kui töö oli tegemata. Kord, eel pühi, oli-
me kolme õppeainega kinni. Niisugust päeva pole varem ette tul-
nud, seepärast ta ka ei unune.
Kevadel enne lahtisaamist korraldasime ühel ilusal päe-
val piduliku puude istutamise koolimaja ümbruse kaunistami-
seks. Kohalik metsaülem andis seletusi puude tähtsuse üle.
Võtsime igaüks noori taimi, püstitasime korralikult mulda ja
kastsime nende juuri veega. Teisel aastal oli näha, palju närtsi-
nud ja palju kasvasid. Sügisel, 18 nov. kaunistasime koolimaja poh-
la okstest punutud pärgadega, mille juures me mitmed tunnid tööta-
sime. Tahtsime kaunistada, et ta uhkelt võiks seista ja rõõmu tunda
oma noortest kasvandikkudest. Nüüd vabad olles, võime ehtida oma
isamaad. Vabariigi päeva võtavad kõik hõisates ja lauludega vastu,
sest see on üks tähtsamaid päivi. Ka meie - õpilased võtsime tervituse
ning lauludega seda päeva vastu.
22. XII. 29. a.
Linda Marten.
Muljeid koolipõlvest Kambjas.
Olin jõudnud aastaisse, mil pidin astuma kooli. Neid aastaid oli
kaheksa, kaheksa kevadet, suve, sügist, talve olin üle elanud. Esimesed koolipäe-
vad algasid oktoobri kuuga. Mind huvitas kool, säälsed inimesed, sääl-
ne õhk- ja seltskond. Ootasin koolimineku päeva igatsusega rõõmuva-
rinad südames. Koolitee tundus mulle pikana, lõpmatu pikana. Esi-
teks, oli see kool mulle täiesti võõras, ruumid võõrad, süda kiskus vägi-
si kodu poole - vanemate, õdede, vendade juurde. Olin küll häbelik tü-
tarlaps, kuid siiski harjusin peagi ja kool sai mulle teiseks koduks,
kus ma ikka rõõmus võisin olla. Õpetajaid kohtlesin ikka aukartusega,
nad paistsid mulle ikka kurjadena, nüüd on sellane mu "armas" arva-
mine nende suhtes muutunud. Õpetajad püüavad õpilasile ikka hääd
olla, neid igalpool lahkesti aidata.
Koolis naabriks sain endale A.Z., olin teda varemgi juba koh-
tanud. Ta oli kena väike blond plikake. Olime hääd sõbrad, kuid tuli
vahel ka nägelemisi ette, aga nüüd on see ammu, ammu unustatud.
Klassijuhatajaks oli õpetaja A.L. Ta meeldis mulle kõige enam.
Ta oli lahke, hääsüdamline õpetaja, kohtles õpilasi, nagu oma lapsi.
Ta andis meile matemaatikat, võimlemist ja usuõpetust.
Koolijuhataja K. K. oli õpetaja, keda pidasin ülemaks, kõrge-
maks. Hirm tuli, kui kuulsin, et K. K. hakkab meile tunde andma.
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 71
69
Naljakas hirm, nagu oleks niisugune inimene, kes tuleb ja teeb meile
jõuetuile õpilasile haiget, kuid olin eksinud rängasti: ta oli parem kui
na üldse arvata võisin. Ta õpetas meid isalikult, püüdis igalpool meist
õnnetusi ja halbusi mööda veeretada. Ta silus meie eluteed, nagu ta os-
kas, kuid siiski olime talle halvad, pahandasime teda oma ulakus-
tega. Ta andis meile alati andeks, olime ju noored, elurõõmsad, mu-
redest muljumata lapsed. Ta on mu mälestusse jäänud igavesti, iialgi
ei saa teda unustada. Ta oli parem L-ist. Ta on teinud mind oma
juhatamisega seesuguseks, nagu olen, seepärast tahan teda ikka
selle hääteo eest tänada. Kuid missugune oleks mu tänu talle, ei os-
ka ette kujutada, kuid arvan, et tänu on, kui mõtlen ta pääle rõõ-
muga ja soovin talle õnne ja jõudu teha teisigi õpilasi sarnaseks.
Taevas peaks talle seks ikka jõudu ja tahet andma. Mul on temast
parimad mälestised jäänud ja need ei unune, need ei lähe iial
meelest.
Kirjutan nüüd ka muust, mul oli päälkirjaks: "Muljeid koo-
lipõlvest Kambjas.“
Meie algkoolis oli kuus õpetajat, seega kuueklassiline algkool.
Et elasin kaugemal koolist, siis jäin ka ööseks sinna ja neid öid
on palju, palju. Nad olid rõõmsad lõbusad. Õhtuti tegime "mürglit,"
ning selle tagajärjel ei saanud nii ruttu uinuda. Hommikuti, üles
tõustes olime ikka unised. Õpetajad käisid meid keelamas ja meie-
ga praalimas, sest tegime liiga suurt müra. See oli aga selleks korraks,
võistluskirjatööst osa võtsid kogu arvus 76. õpilast. Noorema rühma
töö juhiks oli õp. Pütsepp, vanemaid õpilasi juhastas prl. Kiipus. Kevad-
pühiks oli nimetatud organisatsiooni poolt saadetud kõikidele võist-
lustööst osavõtjaile maitsekad mälestuslehed ja 19. parema kiritöö
kirjutajale raamatud kingituseks. Suuremate kingituste osalisteks
said õpilased: Armilde Leigo, Salme Viruk, Elli Laine, Endla Unt,
Arnold Paabus ja Johannes Illus.
Nii kingitused kui ka mälestuslehed said pidulikult õpilas-
te üldkoosolekul õnnesoovidega õpetajate ja õpilaste poolt "õnnelik-
kudele noorkarsklastele" väljajagatud.
See kevadpüha tõi nii mõnegi kasvandiku südamesse püha
mad tunded ja lõi hinge mälestuse, mis eluteel alkoholismi võrkudes-
se komistamast hoiab.
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 72
70
Milline on Kambja kõrgema, algkooli vanema
klassi õpilaste muusikaline maitse.
2.V.27.
Et sellele küsimusele ümbkaudset vastust saada, selleks korral-
dasin järgmise katse: Laenasin sõbralt grammafoni. See oli kalli-
hinnalik ja hää muusikariist. Valisin plaatide hulgast kaasõpeta-
jate ühisel otsustamisel kuus ise liiki muusika pala mitmesuguses
väärtuses välja ja lasksin nad V. ja VI. kl. õpilastele ette mängida.
Õpilased muusika tükkide sisust ja nimedest midagi ei teadnud, vaid
tähendasid kaasavõetud paberile järjekorra numbriga, milline män-
gitud paladest kellelegi kõige enam meeldis. Tükid said ettemän-
gitud kaks korda. Ülesmärkimised olid salajased. Kogu katse järele
avanes järgmine pilt: Esimene tükk "Marss" - esimese klassi orkestri
poolt sissemängitud pala meeldis 49 õpilasele. Teine tükk- Valzer
"Kevadöö unistused"- Suurepärane pala, leidis hääkskiitmist 39 õpilase poolt.
Kolmas - Serenade - tükk täis õrnust ja helide ilu oli 36. õpilase
südame armsamaks palaks. Neljas tükk - Charleston - kriiskav
tants, leidis hindamist 24 õpilase poolt- Viies tükk - Potpuri eesti viisidel
R. Kulli seadeldus sinfoonia orkestrile, meeldis 42 õpilasele.
Kuues: Tango Milongs, moodne tantsu muusika sai 32 häält.
Ülal esitatud andmeid ja muusika palade kompositsiooni-
arvesse võttes võib õpilastel kui maalaste kohta julgusega öelda,
et nendel küllalt terav kõrv ja moodsast tantsumuusikast
rikkumata terve muusikaline maitse on.
9.V.27.
Õpetajate-päev Kambjas.
Laupäeval, 7. mail, s.a. seisis koolitöö. Õpetajad viibisid naabruses
asuva Krüüdneri kõrgema algkooli juures õpetajate päeval. Suured on
nõuded algkooli õpetaja töö suhtes. Üksluine ja väsitav küla elu. Hing
vajab värskendust. Sellepärast on üheks parimaks mooduseks kasvatus
ja õppetööse puutuvate küsimuste lahendamiseks koolide külasta-
mised kogu kihelkonna piiris töötavate õpetajate poolt. Hää on pilku
heita ka teiste majapidamisesse. Ikka leiad midagi uut. Saad naab-
ritega mõtteid vahetada, unustad hetkeks oma kodused töömured. Väl-
jasõit Krüüdneri algkooli juure oli õige huvitav ja ei jätnud vistist
kellegi hinge tühjuse tunnet. Noor kool on hiigla sammudega edene-
nud ja võib ligemas tulevikus üheks paremaks maa algkooliks kujundis.
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 73
Koht ja loodusrikas ümbrus oma poolt annavad selleks paremad loo-
tused. -
Külm kevad.
11.V.27.
Praegune koolitöö põhimõtteil korraldatud õpetus koolis paneb
palju lootusi otsekoheste vaatluste ja tööde pääle õpilastega elavas loo-
duses. Käesolevat õppeaastat tuleb aga ses suhtes õige õnnetuks luge-
da. Sügisel suri elav loodus äkki ja ei võimaldanud suurt midagi
vaatlusteks. Jäid üle lootused kevade pääle, kuid ka siin oleme
petetud. Kevad tuli küll vara, kuid on nii vilu, et looduses mida-
gi võrsuda ei saa. Tänane päev, 11. mai, üllatab veel rohkem on tuju-
kusega. Hommikul on elavhõbe nullini langenud ning väljas mõl-
lab korralik tuisk.
71
Kooli revideerimine Tartumaa koolinõuniku hr. A. Kurvitse poolt.
20,21.V.27.
Esimesel päeval, 20. mail, s.a. tutvunes hr. koolinõunik üksikasja-
liselt õpilaste kiritöödega ja vaatas läbi õppeaasta kestes valmistatud
käsitööd. Teisel päeval kuulas koolinõunik õpetajate tööd klassides ja
küsis ka ise õpilasi.
Lõppsõnas tähendas kooli nõunik, et koolitöö üldjoontes on rahuldav,
kuid tõusu eelmise aasta tasapinnast ei ole märgata, mis seletatav
kooli juures töötavate noorte õppejõudude tööoskusega.
Õpilaste kevadpidu.
22.V.27.
Õpilaste peod on ühendavaks lüliks kooli ja kodu vahel.
Vanemad võtavad häämeelega neist osa ja rõõmustavad ühes noor-
tega, nähes nende ettekandeid mängus ja laulus, mis on koolitöö-
kestel ettevalmistatud.
Teiseks annavad koolipeod ka ainelist sissetulekut, mis harilikult
raamatu- ja õppeabinõude kogude täiendamiseks läheb.
Kambja algkool on korraldanud senini koolipeod kitsais kooli
ruumes. Käesoleval kevadel on aga esmakordselt avanenud võimalus
õpilaste kevadpidu toime panna lahedais seltsimaja ruumes, mis ettevõt-

Lehekülg 105
102
Neljapäev 8. dets. 1921.a.
Missugune miilang! Tahtmatult asub minusse kartus: kas see
Iõõmav leek mind mitte kokku ei sulata! Kas te mitte minust päeva-
de vältusel võitu ei saa? Kui te mõistaksite et teid üksnes juhtida,
siluda ja viilida tahetakse, te väiksed, rahutud kehad, et teisse
asuks mingisugunegi intelligentsuse algidu, mis pikapeale pele-
taks eemale karjapoisiliku hoolimatuse ühes nii torkavate, julmi-
de sõnadega. Kas ma seda siiski suudan? Kas ei tule lõpuks
enesepetus, pettumus selle purunemisel, mida kunagi nägid kas-
vamas. Usun kindlasti: see on möödapääsematu, kuid kangekael-
sena ei taha loobuda sellest pinnast. Kas ei ole siis minu kohus
nende pärast jätta see voli, kui oma üksiku jõuga nende kogu
jõule pean alluma? Aeg-ajalt imbub minusse mõte: mina
ei ole nende päralt ja nemad mitte minu päralt! Tun-
nen valu selle mõtte juures, nagu tunnen sedagi, et seda valu
vähendada ei suuda mina ise ega keegi teine!
Voites, Johannes.
Reede 9. dets. 1921.
Jälle see kärarikas, rahutu, ametlik päev! Lõpmatu palju
keerulisemaid kohuseid, omal tõsine püüd ja tahtmine neist üle-
saada, enese vastu piinlik nõudmise tunne, - aga väljaspoolt et-
teheited lohakuses, laiskuses ja tuhat muud süüdistust; arva-
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 106
103
mised, et õpetaja elust enesele nii väga palju tahab saada, nii
palju kerget elu ja lõbu enesele lubada. Aga sina vea ning vea,
nende ilusate sihtide pärast, mis kunagi selged, kätte saada-
vad olid, aga nüüd ikka tumedamaks tikuvad minema ja
kaugemale taganema. Iga reede nagu tõukaks neid vähe
eemale. Aga sääl jälle päikesepaistelised lapid tumedal
foonil! Jälle rahuned, jälle kogud jõudu, jälle jätkad
tööd värskelt, lootes.
Täna sõitis Maakonna koolinõunik hr. Kurvits siia.
Oli kord laste seas sõna "revident“ kuid varsti vaikis. Mui-
du erilist polnud. Läks kurjale külmale.
A. Lind.
Laupäev 10. dets. 1921.a.
See on lühidalt öeldud - tähtis päev meie koolielus. Nagu mingi-
sugune pitser on laste elule pääle vajutatud sestsaadik kui see suu-
re kasukaga mees kooli ette sõitis ja siis tähtsa näoga läbi klas-
side koolijuhataja tuppa puges. "Revident - see sõna on kui sala-
võti, mis kõik lahti pöörab ja valguse ette toob. Revident teab
millisele nupule ta vajutab ja sinu vaese kavaluse üle lööb ja
sääl juures siis ise rõõmu tunneb, nagu kass hiirega mängides.
Niisugused on olnud revidendid ja sellastena püsivad nad veel
kaua nende mälestusis, keda nad kord oma käpa all on rõhuda
saanud. Nüüdisaja revident on aga suutu teist sorti isand ja
praegune ajavaim on talle ka koguni teistsugused ülesanded
määranud - sõbraliku nõuandmistega koolitööd paremusele juh-
tida. Ja meie koolinõunik on ka seda. Oskab end kohe koduselt
sisse seada ja lõbusa jutuga tuju tõsta. Ajab isegi laulu joru har-
mooniumi saatel, nii, et maja teise otsa kuulda on. Kena mees!
Päev algab oma harilikkude sekeldustega. Kell 1/2 9. on kõik
ametis ja koolinõunik vaatab tööd päält. Seda teeb ta aga nii õel-
da - linnulennult, sest ühe tunni vältusel on kuus klassi läbi käi-
dud. Kuid, ega me veel seega pääsenud pole, sest eeskujulikud tunnid
kogu kihelkonna õpetajate ees on veel päevakorras. Esimese tunni järe-
le ilmuvad punaste ninadega naabrid, daamid ja härrad uk-
sist ning aknaist. Algab kodulootund esimese kl. õpilastega. Lapsed
on oma armsast soojast klassikesest ära IV.kl suurte ruumi toodud.
Kohkunud nägudega vaatavad nad ikka järjest juure tulevaid
õpetajaid. Mis peab meist küll saama? Seda küsimust loed
iga väikese näost. Ja viimaks tuuakse veel korviga kana klassi.
Seda oleks võinud ennem härradele ära praadida ja lõbusas tujus
üheskoos nahka parkida, aga nüüd näidatakse teda lastele eest ja
tagast ning seletatakse, millised kenad kollased pojad ta võib väl-
ja haududa. Nagu kanal hari nii on ka noorel õpetajal puna näos,
kes lastele püüab selgeks teha, et sellel loomal nelja asemel kaks
jalga on...
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 107
104
Tuleb teine tund - rehkendus II kl. õpilastega. Esimese klassi omad lä-
hevad kuumaks kõetult, nagu pleki täis vesikringleid pagari ah-
just... Rehkenduse õpetajat tahaks häämeelega p... näpistada,
et ta elavamalt tundi annaks.
Järgmiseks tunniks võetakse kaks laugust korraga maha-
ühes saksa keel ja teises laulmine. Siin ei oska märkusi teha, sest et
asi enesesse puutub ja teist tundi ei pääsenud päält vaatama.
Ning nüüd need teised õpetajad! On nende hulgas kulupäid, on
rõõmsa nägudega neiusid, kel kogu aeg midagi väriseb, nagu Mog-
ri onu seda tähendab. Kõige ilusamaks kogupildiks liituvad nad
aga tundidele järgneval istungil. Nagu elus ikka tähele pandud,
poevad arglikumad nurka. Nende süütust siniseist silmist võid
kõike muud leida, aga mitte mõtteid antud tundide üle. Kes läbi-
rääkimistes elavust peab, on palja päälaega ja valges vestis õpeta-
ja. Õrna ja tagasihoidlike häälega teeb ta mõned sügavad tä-
hendused ning siis tõmbab jälle hinge. Teda saadab kaastundega ta
armas tütreke, kes värvilist ruaal šalli sõrmede vahel näpib ja hä-
belikult silmad maha lööb kui isa kõnes kogelema jääb. Tema eest
on elutark isa väljas, seepärast ei tunne ta end nagu väga kohusta-
tud olevat arvustusi ette tooma. Teised preilid peavad aupaklikku
vaikust ja lasevad salaja mõne väikese haigutuse peasse lahti-
Mogri ja Miili vahetavad ka kord tähendusrikkaid pilke ja siis
lausub Miili, et saksa keele väljarääkimine pole kõige moodsam
olnud. Selle järele seab järgmine preili ühe jala teise päält ümber ja
tähendab, et tema pidavat sedasama ütlema. Kõige viimane neiu-
dest peab aga alatasa oma silmakeri pöörama, sest poisid põrg-
lased tükivad teda kui uut liiget iseäranis tähele panema. Kor-
raga teeb aga kassameister valju tähenduse ja minu vaatlemine on
katkestatud. Saan veel korra silmaga riivata, et preester kokku-
pandud käsi istub. Siis järgneb aga veel suuremaid kärgatusi ja
ma saan korraga vihaseks, sest, et kaks meest meist väga halvas
arvamises on ja koosolekult lahkuvad. Ja minule vaesele jääb
see õnn osaks: neid tagasi paluda. Sest saadik on rahu riku-
tud. Püütakse küll veel tööd edasi teha, aga palju kihvtisemal
toonil. Koolinõunik, kes nurka teiste taha on pugenud, hakab ka
enese juures olekust märku andma ning teeb õige teravaid tähendusi.
Muidu paistis see mees aga väsinud olevat, sest nii mitmedki asjad,
mida enne talle arvustuseks ette kandsime, jäid temalt tähele panemata.
K. Kirss.
Esmaspäev 12. det. 1921.
Klassid ennenägematult külmad. Oleks kohane valvekorral olla
suure kraega kasukaga, aga, et palk nii väike, siis ei saa selle
uhkuse pääle mõteldagi, vaid tõmba küür selga ja konuta eda-
si. Hommikust õhtuni laste gümnastika - et sooja saada.
M. Peerna.
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 108
Teisipäev 13.dets.
Eelmise päeva külm ja tuul on ka selleks päevaks klassi ruumesse
jäänud; ei jõudnud seda ka kooliteenija ahju kütmisega välja ajada,
nii, et pidi lõdisema... Mõned õpilased näis nii ära harjunud, et
uksi sissetulles ja välja minnes ei taha kinni panna, milliseil põhjusil
eeskoja korrapidajad sellastest nimekirja kokku seadsid. Üksikud õpi-
lased on vist kooliteenija kohustusist ja valvekorra õpetaja järelevalvest
nii aru saanud, et viimane peab ehk nende püksi nööpe lahti pääst-
ma minema!
J. Pütsepp.
Kolmapäev 14. dets.
Päev möödus rahulikult, midagi erilist ei juhtunud. Esimese tunni
ajal teatas Ütsi, et ta saksa keele raamat kaduma läinud ning õhtul
seletas Massanas, et ta oma rehkenduse raamatut kuskilt ei leidvat. Kui-
das saaks nii teha, et õpilased oma asju ühtelugu ei kaotaks? Muidu
kõik vana viisi, kuid tunnen, et viimasel ajal väga väsinud olen, ei jõua
enam pühi ära oodata - -
V. Laar.
Neljapäev, 15. dets.
Avan silmad ja poolunes juba valdab teadmine, et pean
karjatama, nii kaua, kuni paistab Issanda päikene ja veel viis tun-
di õnnist pimedust, ühesõnaga - pean olema karjane 15. tundi. Kell al-
105
les 10. minutit üle 3. ja juba on uni läinud. Võtan kasuka selga, süütan
lambi ja astun trepist alla. Mõnus kuu valgus tervitab ootavana vaik-
se öö rahutut loomakest. Arvan isegi ta kiirte soojust tundvat. Mõnus
tunne on neid kiiri kinni püüda, neid oma kätel näha, neis liikuda.
Nii liigun neis pea tunni, sest tuppa jõudes on kell 4. Kää tuju ja terve
tunde toon enesega kaasa kuupaistuselt. Rõõmuga varustatult astun vastu
oma kohustuste päevale. Peaaegu kahmaksin kaisutades sülle väikese Mas-
sakase, kes äratuse ajal uniste silmadega, lössi magatud häälega hak-
vab seletama, et õhtupoolsel ööl teda kangesti jalast tahetud näpis-
tada, ta aga igakord jalaga löödud ja igakord ikka - mööda!
Ühinen eelpool toodud võrdlusega - pärmi pudelist. Ainult väi-
kest tõuget: "lapsed! Teid laisku naerab kuu!" - ja pärm hakkab tööle.
Nagu oma nuhtluseks paneb tööle selle hädaohtliku pudeli.
Algab liha praadimine. Rasvane sea ihu nuriseb pisikesel pan-
nil, et tuli liiga kuum, või et ehk pann liiga väike. Nagu haavu-
nult pöörab pann end väikese koha pihus tsipa viltu ja srrr...
nagu häbematu naer, säriseb pool pannil olevast rasvast pliidi
raudadel. Sääl ohverdavad värskel hommikusel tunnil väiksed
värisejad allujad oma suurtele vihastele Jumalaile lepituse ohv-
rit - sula sea rasva! Mu väike pool-tuba on maani täis viiruki-
suitsu. Noh täitub kõht, kaob suits ja ununevad Jumalad-
kurjad - sest pärm on käärimas! Ometi ei suuda keegi mu
selget meeleolu pimestada. Katsun põikpääna tagasi tõrjuda
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 109
106
kõik meelelised pääletungimised. Siiski: kahvatu talvise päikese
paistel kuulda üksnes-nurin, nurin, nurin... ja tuju mokas!
Ma austan suuri Jumalaid ja allun neile täiesti, kui need Juma-
lad on õiglased, kuid valitseda luban igal teataval ajal üksnes
ühel!
Joh. Voites.
Elualgab tänagi määratud ajal, algab tungi ja tõuk-
lemistega pesuvannide juures. Igaüks tahab esimene olla, ei ta-
ha mitte oodata vee toomist, kui öösine pesuvannist otsas. On
juba praegu märgata, lapse eas, kuidas tütarlapsed, oma soole
truud kolmekordse aja rõivastumiseks, pesemiseks jne tarvitavad
võrreldes poeglastega. Panen ka tähele, et tütarlapsed alalõpmata
magamise toas viibida tahavad. Nii tihti tuleb neile selle soo-
vimatuse üle märkusi teha. - IV. kl. õpil. A. Rekker teatab, et
eilse päeva jooksul tema suurrätt kaduna on läinud Nähtus,
mis harilikult seega lõpeb, et kaotatud asi kuskilt vedelemast
leitakse. Üldiselt tundub jõuluvaheaegade tõsine tarvidus.
Õhtuks otsisime suurätiku üles, nagu juba ette arvata, Rek-
keri kaasõpilase Vääna (II kl.) sängi jalutsilt. Kuid uus pahandus
jälle: IV kl. õpil. Annokil on Kuusiku "Eluta loodus" kaduma läinud.
Seda tuleb juba homme lahendada. Tänaseks on küllalt mõllu nähtud
ja müra kuuldud. Aeg on rahule! -
A. Lind.
ilustatud plakaat.
"Eesti vabariik 10 aastane."
Ja seda mitte üksi koolimaja juures, vaid iga elamu katusel
lehvib täna meie riigi lipp.
Rõõmsalt sõidavad vallavolinikud vallamaja juure pidulikule
koosolekule. Samuti koguvad hoolekogu liikmed koolimaja juure,
et vabariigi 10. aasta juubeli puhul tehtud otsustele pidulikult
alla kirjutada.
Pikas reas liiguvad koolinoored seltsimaja poole aktusele, kus
neid lõpmatu rahvamurd ootab, kes peale aktuse, mis kella 9-11 kes-
tab, kirikusse pidulikule Jumala teenistusele lähevad. Rongikäik on
ligemale 2 km. pikk. Kiriku tornist kostavad tulijaile vastu
pasunate helid: "Oh võtkem Jumalat"-
Õhtul on seltsimajas pidu korraldatud Kambja kaitsema-
levlaste poolt. Ülevas meeleolus möödub see. Hulka sütitavaid kõ-
nesid, rida ilusaid meeskoori laule ja hästi kätteõpitud näidend:
"Tuultepöörises" - täiendavad suure mälestuspäeva eeskava-
Õpilaste aktuse kava:
1. Avamine ... K. Kirss.
2. Hümn.
3. Riigikogu deklaratsioon Haridusministeeriumi ja maa
koolivalitsuse tervitused.
4. Kõne: "Meie vabaduse saamine" - H. Kiipus.
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 110
107
5. "Priius, kallis anne" - Õpilaskoor.
6. "Tervitus vabale isamaale" - õpilane. Silber.
7. "Kodu pinnal" - Õpilaskoor.
8. Langenud kangelaste mälestamine. - A. Lind.
9. Ühine leina koraal.
10. "Langenute mälestuseks"- kannavad ette õpilased L. Käärd,
A. Kõve V. Kingo.
11. "Mu isamaa armas" - õpilaskoor.
12. Noorte kõned: J. Paal, A. Paabus, J. Tross.
13. Hoolekogu esimehe Peeter Uni kõne.
14. Kas tunned maad" - Õpilaskoor.
15. Vigastatud sõjameeste üleskutse.
16. Lõppsõna: "Eestimaa, mu isamaa."
17. Mälestusalbumite jagamine õpilastele.
Kambja 6 kl. algkooli hoolekogu ja peda-
googika nõukogu üldine koosolek 24. veebruaril
1928. a. kooli ruumes S. Kambja asunduses
Eesti Vabariigi 10da aastapäeva puhul.
Koosolekust võtavad osa: Hoolekogu esimees Peeter Unt, sekretäär Au-
gust Lind liikmed: Jaan Uri, Hans Adusson, laekahoidja Rudolf Kirss,
koolijuhataja Karl Kirss, õpetajad: Helene Kiipus, Hella Peerna, Julius
Lind ja Johannes Pütsepp.
Eesti Vabariigi kümnes aastapäev, mil küll suurem tähtsus
riikliku elu arengus, kohustab siiski ka vaimuelu aladel sihte ja
tähiseid korraldama. Kambja 6. kl. algkooli pedagoogika nõukogu
ühes hoolekoguga tehes ülevaadet kooli arengust Eesti iseseisvuse aas-
tate kestel, märgib ära juubeli päeva mälestuseks järgmist, mille
täitmisele lähemas tulevikus tuleb asuda:
1. Avalikkude algkoolide seadus näeb ette 1930. a. sundusliku
6 kl. algkooli teostamise. Et see mitte korraga ülesaamatuid rasku-
si ei sünnitaks otsustab hoolekogu ühes pedagoogika nõukoguga
5. õppeaasta õpilaste toetusraamatukogule aluse panna ja määrata
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 111
108
selleks otstarbeks hoolekogu summadest 20. krooni.
2. Tartumaa volikogu ja maa Koolivalitsuse korraldusel on
Kambja 6. kl. algkooli juure 2 täiendusklassi avamine. Kooli hoo-
lekogu ühes pedagoogika nõukoguga säeb oma lähemaks ülesan-
deks ühe põllumajandusliku ilmega täiendusklassi ellu viimist
vähemalt 1930. aastaks, selleks praegusele koolimajale vastavaid
ruume juure ehitades.
3. Hoolekogu otsustab asuda energilisele koolimaja ümbruse
ja kooliaia korraldamisele käesoleva aasta kevadel. Selleks keva-
del ette võtta pidulik ilupuude istutamine kooli platsile "Vaba-
duspargi" asutamiseks selle tarvis eriteadlase poolt valmistatud ka-
va järele.
4. Õpilaste viljakama koolitöö soodustamiseks otsustab kooli
hoolekogu ühes pedagoogika nõukoguga muretseda kooli õppeabi-
nõude kogusse ühe mikroskoobi, et õpilastel võimalik oleks varusta-
tud silmaga tungida sügavamale looduse saladustesse, ja määra-
ta selleks hoolekogu summadest 100. krooni-
5. Õpilastes rahvusliku aate ja lugupidamistunde kasvata-
miseks oma paremate tegelaste vastu otsustab kooli hoolekogu ühes
pedagoogika nõukoguga juubeli päeva mälestuseks kooli saali sisse-
raamitult üles riputada meie riigimeeste, kirjanikkude, kunstnikku-
de ja muusikerite pildid ning üles seada lauluisa Kreutzwaldi gip-
sist rinnakuju, kui esimese Eesti iseseisvuse mõtte õhutaja pää-
le raske orjaöö, kui ta tähendada julges: "Kaugel näen kodu kas-
vama"...
Ülal mainitud Eesti Vabariigi 10. a. juubeli-mälestus-otsuste
elluviimise panda koolijuhataja ja hoolekogu juhataja pääle,
arvestades sellejuures vastavalt kooli kassa seisukorraga.
Hoolekogu esimees: P. Unt.
Sektetäär: A. Lind.
Hoolekogu liikmed: H. Adusson, J. Uri, R. Kirss.
Koolijuhataja: K. Kirss.
Õpetajad: Hella Peerna, Helene Kiipus, Julius Lind,
Johannes Pütsepp.

Lehekülg 112
109
luentsa ja selle komplikatsioonid olid ta nõudnud surmale Tartu haava-
kliinikus 22. aprillil 1928. a. Puudus vahepeal koolist, aga paremaks saa-
des algas jälle õppimist, nii nagu arsti korraldused seda lubasid. Ta
oli vagune ja lõpmatu töökas ning hoolas õpilane. Oma kaasõpilaste
vastu otse südamlik ja õpetajate lemmik. Seepärast oli ka ta surm va-
lus kõikidele. Kohe kogusime saali kokku leinapalvele ja otsustasime
ühiselt sõpra mälestada leinakuulutuse kaudu ning elavate lillede vii-
misega ta kalmule.
27.IV. käisime kõik õpetajad tema kodutalus "Orel" kirstupane-
misel, et leinavaile vanemaile oma kaastunnet avaldada. Laupäeval 28.IV.
oli kooli juhataja jälle leinamajas lahkunut välja saatmas ja kogu koolipe-
re kalmistul oma kaaslasele viimast rahu soovimas. Need on unusta-
matud silmapilgud! Väikeste laul, kõned, pärjad ja südamlik palve oma
lahkunud sõbra kalmul... Soojad pisarad külmal liival, kes
suudab neid unustada!
Päike oli ju veeremas, kui kalmistult lahkusime. Kodu poole
hakkasid minema ka leinajad isa ja ema, kellel enam ei olnud
poega Endelit.
Ka meil jäi klassi tühi koht. Keegi ei istunud sinna asemele,
vaid jäi kuni kevadeni tühjaks.
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 113
110
Puhkepäev õpilastele.
30.IV.28.
See koolipäev on vabastatud koolitööst Tartumaa õpetajate liidu
üldkoosoleku puhul, mis Tartus ära peeti 29. ja 30. aprillil s.a. ja millest
osavõtsid kõik Kambja algkooli õppejõud.
Õpilastele said korraldatud pisikesed kodused kordustööd.
Õpetaja H. Kiipus haige.
2.V.28.
Täna saabus teade, et õp. H. Kiipus Tartus on haigestunud.
Arsti korralduse järele on ametipuhkus lubatud kuni 13. V. s.a. Ase-
täitjaks on Maakoolivalitsuse poolt määratud tagavara õpetaja Hans
Schmidt kes ka 2. V. oma kohuste täitmistele asub. Ehk mainitud töö-
jõud kõige hoole ja tahtmisega püüab uutele oludele kohaneda ja
tõsiselt tööd teha, siiski on raske asendada õpetajat kordusnädalate
ajal, kus õppeaineid tuleb läbivõtta terve kursuse ulatuses, kuna endise
õpetaja töö ja õpilaste oskused ning võimed tundmatud.
Et käesoleval õppeaastal enne koolitöö lõppu kaks õpetajat on
haigustunud, siis ei jäta see oma mõju ka koolitööle avaldamata.
Kambja 6 kl. algkooli hoolekogu ja
pedagoogika nõukogu ühine koosolek 24 veeb-
ruaril 1928 a. kooli ruumes S. Kambjas
Eesti Vabariigi 10da aastapäeva
puhul.
Koosolekust võtavad osa: Hoolekogu esimees Peeter
Unt, sekretäär August Lind, liikmed: Jaan Uri,
Hans Adusson, laekahoidja Rudolf Kirs, kooli-
juhataja Karl Kirss, õpetajad: Helene Kiipus, Hella
Peerna, Julius Lind ja Johannes Pütsep.-
Eesti Vabariigi kümnes aastapäev, mil küll suurem
tähtsus riiklise elu arengus, kohustab siiski ka vaimu elu
aladel sihte ja tähiseid korraldama.
Kambja 6 kl. algkooli pedagoogika nõukogu ühes
hoolekoguga tehes ülevaadet kooli arengust Eesti iseseisvuse
aastate kestel, märgib ära juubelipäeva mälestuseks.
järgmist, mille täitmisele ligemas tulevikus tuleb asuda.
1. Avalikkude algkoolide seadus näeb ette 1930 a.
sunduslise 6 kl. algkooli teostamise. Et see mitte korraga
ülesaamatuid raskusi ei sünnitaks, otsustab hoolekogu
ühes pedagoogika nõukoguga 5 õpeaasta kehvemate õpilaste
toetus raamatukogule aluse panna ja määrata
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 114
selleks otstarbeks hoolekogu summadest 20 krooni.
2. Tartumaa volikogu ja maa Koolivalitsuse korral-
dusel on Kambja 6 kl. algkooli juure 2 täiendusklassi
avamine.- Kooli hoolekogu ühes pedagoogika nõukoguga
säeb oma ligemaks ülesandeks ühe põllumajanduslise ilmega
täiendus klassi elluviimise vähemalt 1930 aastaks, selleks
praegusele koolimajale vastavaid ruume juure ehitades.
3. Hoolekogu otsustab asuda energilisele koolimaja
ümbruse ja kooliaia korraldamisele käesoleva aasta kevadel.
Selleks kevadel ette võtta pidulik ilupuude istutamine kooli
platsile "Vabaduspargi" asutamiseks selle tarvis eriteadlase
poolt valmistatud kava järele.
4. Õpilaste viljakama koolitöö soodustamiseks otsustab
kooli hoolekogu ühes pedagoogika nõukoguga muretseda
kooli õppeabinõude kogusse ühe mikroskoobi, et õpilastel
võimalik oleks varustatud silmaga tungida sügavamale.
looduse saladustesse, ja määrata selleks hoolekogu
summadest 100 krooni.-
5. Õpilastes rahvusliku aate ja lugupidamistunde
kasvatamiseks oma paremate tegelaste vastu otsustab
kooli hoolekogu ühes pedagoogika nõukoguga juubeli
mälestuseks kooli saali sisse raamitult üles riputada.
meie riigimeeste, kirjanikkude, kunstnikkude ja muusikerite
pildid ning üles seada lauluisa Kreutzvaldi gipsist
rinnakuju, kui esimese Eesti iseseisvuse mõtteõhutaja
pääle raske orja öö, kui ta tähendada julges: "Kaugel
111
näen kodu kasvama"...
Üal mainitud Eesti Vabariigi 10a. juubeli mälestus-
otsuste elluviimise panda koolijuhataja ja hoolekogu
juhatuse pääle, arvestades selle juures vastavalt kooli
kassa seisukorraga.
Hoolekogu esimees: P. Unt.
Sekretäär: A. Lind.
Hoolekogu liikmed: H. Adusson J. Uri R. Kirs.
Kooli juhataja: K. Kirss.
Õpetajad:
L.Peerna
J.Pütsep
H.Kiipus. J.Lind
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 115
112
Õpetaja Julius Lind läheb sõjaväelistele õppustele.
10.IV.26. a.
Kuni selle päevani on koolielu liikunud oma harilikku rada, ilma
et midagi erilist lahkuminevat või silmapaistvamat oleks juhtunud.
10.IV.26. a. on aga koolile suureks kurvastuspäevaks. Sel päeval jätab õpi-
lasi ja õpetajaid jumalaga õp. J. Lind, kes sõjaväe teenistuse tõttu koo-
litööst peab pikemaks ajaks lahkuma. Kooli pere saadab teda laulude
ja soojade tänusõnadega. Tema eriliselt armastatud alad: mäng ja
sport aitasid hääde mälestuste loomiseks õpilaspere keskel veel märksa
kaasa, sellepärast on ka lahkumine temast raske.
Õpetaja J. Linnu pedagoogiline tegevus, mis ligikaudu kaks aas-
tat kestis, oli õige produktiivne. Noor õpetaja armastas tegevust ja oli
alati valmis igale hääle tööle. Lahkumise silmapilgu jäädvustami-
seks annetasid õpilased ühes õpetajatega hääle sõbrale "kuuli tõuka-
va sportlase bronks kuju marmor alusel."
Raske ja segav on koolitööle õppejõudude vahetamine tööaja
kestes, eriti veel kooliaja lõpp osas. Kambja kool on kolm aastat jär-
gimööda niisugust häda tunda saanud: 1924. a. kevadel tuli kooli-
juhatajal enne koolitöö lõppu sõjaväelistele õppustele minna, 1925. a.
kevadel 31.III. suri õpetaja Minna Peerna. Käesoleva aasta lahkujaks
on õpetaja J. Lind. Asetäitjaks temale on Maakonna koolivalitsuse
poolt määratud üliõpilane Nikolai Ader, kes varem, peale Tallinna
õpetajate seminari lõpetamist ühe aasta on koolipõllul töötanud.
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 116
113
Kambja kihelkonna õpetajate päev.
8 ja 9.V.26
Koolitöö edukuse tõstmiseks on suure tähtsusega õpetajate metoodilis-
te oskuste süvendamine ja värskendamine. See mõttes oli kohaliku õpe-
tajate seltsi poolt korraldatud Kambja kõrgema algkooli juures 8. ja 9.
mail, s.a. suurem õpetajate koosolek. Peale kodu kihelkonnas töötavate
õpetajate olid koosoleku töödest osa võtma ilmunud veel Nõo, Elva, Puhja,
Otepää, Reola, Tõrvandi ja Lohkva koolijuhatajad: Maakonna koolivalit-
suse poolt olid tööd juhtima tulnud koolivalitsuse juhataja hr. Uiga ja
koolinõunikud Kurvits ning Reial üldarvus 37. osavõtjat. Kõikidele osavõt-
jatele oli korraldatud ühiskorter ja eine. Üldistes küsimustes nagu kooli-
sunduse teostamine ja koolivõrgu kujundamine, olid koosoleku tööst osa
võtma palutud ka valdade koolivanemad vallavanemad, hariduslik-
kude seltside edustajad jne.
Koosoleku esimese päeva tööks olid eeskujulikud tunnid kõigis
6. klassis Kambja kõrg. algkooli õppejõudude poolt, päämiselt aga ema-
keeles, kodulooos, laulmises, usuõpetuses, matemaatikas. Teise päeva tööks
olid tundide arutused ja referaadid emakeele õpetamise, luge-
mikkude materjali, kiritööde korraldamise, käekirja ravitsemise jne-üle.
Kogu koosoleku töö oli asjalik ja läbimõeldud ning kandis hääd vil-
ja. Õieti ülevad olid lahkumissilmapilgud ja vastastikused kõned
lõppeinel.
Kambja kool ja õpetajate pere seisid kogu selle suure töö põletis-
punktis ja nägid õige rohkesti vaeva nii tundide andmisega, kui ka
referaatide valmistamise ja üldise õpetajate vastuvõtmisega, kuid
said ka selle tasuks kõige enam oskusi paremaks koolitöö korralda-
miseks.
- Arvustus on puhastustuli ja harjutus teeb meistriks.
25.V.26.
Kool näitab oma tööd.
Nelipühi viimane päev on koolielus kibe töö päev. Sellel päeval on
korraldatud arvestades ligineva kooliaasta lõpuga, koolinäitus, kevadine
lastevanemate koosolek ja õpilaste kevadpidu. Päev möödub ülevas
meeleolus ja on tõenduseks, et koolil on hää vahekord koduga. Laste-
vanemad on koolitöö ja korraldustega väga rahul. Nad armasta-
vad oma kooli ja õpetajaid - kasvatajaid. Selleks annavad tunnis-
tust elav osavõtt eelpool mainitud koosolekust ja selle puhul aval-
datud laste vanemate tänusõnad. Magus rahuldustunne vaeva-
rikka töö järele täidab õpetajate hinge-
Ühte peab aga ära märkima, et wolinäituse väljapanekud mitte
enam nii mitmekesised ja kütkestavad ei ole, kui kooli loomise algu-
päevil, kus palju uusi aineid demonstreerimiseks rikkalikku mater-
jali pakkusid. Kool on oma ägedamad võitluspäevad läbi elanud,
Kambja_algkool (EAA.4565.1.1)

Lehekülg 117
elu on normaalsemaks muutunud, sellepärast peaks edaspidi koolinäi-
tusi üle aasta korraldama. Nad on hääks abinõuks laste vanemaile
kooli õppesihtide selgitamiseks, kuid seda ülesannet täidavad nad
siis, kui nad mitte igapäevaseks ei muutu, kui nende vastu mitte hu-
vi ei kao.
Kihelkonna noored pidutsemas.
30.V.26.
Ammu on Kambja vanema põlve inimeste hinges pesit-
senud soov oma kihelkonna noori ühisel pidupäeval tegutsemas
näha. See kaugete aegade igatsus leidis täitmist ilusal kevadpü-
hal (päeval) 25. V. 26. a. Kui Kambja kooli murule kogunesid
selle kihelkonna piirides asuvate koolide noored, iga oma kooli
lipu all. Vägevalt kõlas siis noorte suust ühine laul: "Kaunimad
laulud pühendan sul mu vanematest armastatud kallis kodumaa!"
Nagu saatuse pilge kajasid avakõne sõnad mõisa härrasmaja
rõdult kuhu mõned aastad tagasi kellegi jalg meie seast astuda ei
tohtinud. Nüüd pühitseme siin oma nooruse pidu. Ilus päike kuldab
noorte päid, kes võidu kevad laulikutega siin hõiskavad. Liigutatud
on vanemate südamed, kes laste laulust on kantud tagasi oma
noorusaja mälestustemaale.
Kõlavad on õpilaspere ühised laulud, lustlikud nende
114
võimlemis- ja mänguharjutused, täis rõkkavat rõõmu võidu püüdu ühis-
mängud ja ronimis. ning jooksu võistlused. - -
Kui kena päike, kes oma elustava läikega kogu nooruse pidus-
tust on saatnud, soojendavaid kiirekesi ööpuhkuseks koguma hakkab, pea-
vad lahkuma hakkama mängu murult sõpradeks saanud noored.
Ajad on mööda läinud mälestised ilusad järele jäänud.
5. VI. 26.
Kooliaasta lõpupäev.
Läbi on hinnatud 180. õpilast. Iga-ühe juures on mõeldud, on
meele tuletatud ta ülalpidamine, tööhool ja korraarmastus.
Tervele koolitööle on kriips alla tõmmatud on märgitud ära
lõpptulemused. Just päris kurvad nad ei ole. Kogu aasta on võimalik
olnud takistamatult tööd teha. Kooli majandusliku külje eest on kooli-
ülalpidajad tarvilikult hoolt kannud. Tarvilikud õppevahendid ja kä-
siraamatud on koolile soetatud, nende koguväärtus on ümarguselt
500.000. marka.
Õpilaste kui ka õpetajate keskel pikemaid haigeksjäämisi ei ole
ette tulnud. Kasvandikkude kooliskäimine ja töötamine on korralik olnud.
Mitte korraliku kooliskäimise pärast on hoolekogu poolt trahvitud 43.
isikut, kogusummas 2793. marga suuruses. Halva ülalpidamise pärast