Eestimaa_Kommunistliku_Partei_Keskkomitee (ERAF.1.309.49)

Lehekülg 36
58
2.
töö tasu 10 krooni kuus. Tundsin, et seda
töö tasu on liiga vähe, mõtlesin juurde
küsida mida ka tegin kuid sellele vastu
ei tuldud ütlesin ülesse ja lahkusin
teenistusest 1936 a kevadel lahkudes viimasest
teenistus kohast, sõitsin Tallinna, et mingisugust
ametit õppida.
Kuid see oli kodanlikus eestis raskendatud
sest nende kohtatele pääsid vai olid teed lahti
ainult onu poegadel. Nii-siis Tallinnas olles
tuli mul käia mitmes asutuses end pakk-
umas, kuid kusagile vastu ei võetud.
Juhuslikult lugedes tolleagset "Päevalehte"
leidsin kuulutuse, et on tarvis noort ja tugevat
maa-poissi, mis tööle see oli teadmata.
Läksin sellel päeval siiski ja võeti mind
vastu ja lubati mulle tööd anda järgmise
päeva hommikul. Olin väga õnnelik selle
töö leidmise tõttu. Asusin siis järgmisel
hommikul töö kohale sammuma, siis avanes
mul selge pilt, et olin määratud akende-
puhastajaks kus tuli mul käia mööda
linna, redel õlal, millele oli maalitud
omaniku nimi, pang ja riide kalts käes
vaate akendelt tolmu ja mustus jäänuseid
puhastamas. Et endale ülalpidamist
teenida, tuli mul sellisel kohal olla 1938 a
kevadeni.
Siis avanes mul võimalus pääseda laeva peale
see oli a/l "Kalarannale", kalapüüdjana, mis
sõitis sellel kuvel Islandi kala püügile
ja kuhu nõuti esma joones maa poisse.
See teenistus kestis ainult paar kuud
mille järele tuli mul jällegi uut teenistust
otsida. Sellega olid jällegi seotud
raskused. Tuli mul jällegi hakkata
tööstuste väravate taga end tööle
pakkumas käia kuid kusagile vastu ei
võetud, ega võimaldatud mingisugust
tööd. Siis katsetasin veel end mere-
3
mehena laeva laevaühingute kontoreis, kuhu
ka mind vastu võeti see oli Rangi
kompanisse, anti mulle koht a/l "Marsi" peale
kütja abiliseks ja hiljem kütjana -
a/l "Uranuse" peale kus olin ka 1939 a
sügiseni. Siis kadus mul jällegi võimalus
teenistuses olla, sest hakkas sõda ja laevaga
sõitmine oli raskendatud, tuli mul kodu-
maale tagasi pöörduda. Et nüüd jällegi
uut tööd otsida või leida tuli mul ikkagi
raskustega võidelda. Tahtsin nüüd siis
endale õppitud kütja kutse järgi tööd
sest see töö ala oli mulle kõigse huvitavam,
aega kuhu see oli teadmata.
Ligemale kuu aega tuli mul käia Tallinnas
Riigi-Sadama tehaste väravate taga, kuhu
mind ka suure palumise peale vastu võeti
päeva-töölisena, Kuid see töö aeg oli
üürikene, sain töötada ainult 15 märtsini
1940 a sest 1 aprillil 1940 aastal pidin
minema selle aegse sund sõjaväe teenistusse
kuhu ka läksin. Teenides Tallinnas Mereväe
Õppekompanis madrusena, 1940 a suvel juuli
kuus komandeeriti mind Tartu Peipsilaevastikku
Divisjoni kuhu ka jäin.
1941a kui algas teine maailma sõda, tuli
mul Peipsi järvel laevastikus edasi olla ja
suuri lahinguid pidada. Hiljem tuli meile
teade, et meie Divisjonil tuleb siiski laevadest
lahkuda ja maale, minna, kuhu ka läksime
Rannapungerjale. Sääl lahinguid pidades
sakslaste vastu sain kranaadi kildudest
haavata kus mind viidi haavatuna
Kauksi mõisa haavatute kogumis kohta.
Sakslaste kiirel edasi tungil sattusime
kogu haigetega vaenlase küüsi et mitte
vangi jääda põgenesin talusse kus.
parandasin end ja hiljem kodukohta
tulin, vanemate juurde s.o. Jäätmale
1941 aasta novembris lahkusin jällegi