talulepingud_et (EAA.367.1.2867)

Lehekülg 4
§ 6.
Koduse pruukimise jauks tarwilist kütust,
hoonete parandamise tarwispuid. kui kaa teibaid
ja hagu aedade tarwis rentnik*) saab:
a)Põletamise puud ja hagi ei sa rentnik
mitte mõisa poolt.
b) Aedade parandamise tarwis antakse üksi
siis uued puud. kui aedad wanaduse pärast
on äramädanenud; on agga rentnik aedad ära-
põletanud ehk muido äraraiskanud, siis peab
tema seda oma kuluga parandama.
d) Honete ehitamise ehk parandamise ma-
terjal annab mõisaherra nii, kudas se
§ 19 selgemalt saab siia kirja pantud.
Kõik materjali andmine, kas honete ehi-
tamise wõi parandamise ehk aedade pa-
randamise tarwis saab nii tehtud, et mõi-
saherra laseb üks kord aastaks ja nimelt
talwel kõik talud ülekaeda ja saab siis
otsus tehtud, mis ja kelle talule saab se
aasta materjal antud. Se on kõik mõisa-
herra asi, kas ta annab wõi mitte, ja
peab rentnik üksi sel rewideerimise ajal
kõik nõudma, mis ta arwab tarwis ole-
wad. Muu ajal ta ei sa midagi
§ 7.
Talwekuu 12. päewal 1860 a. kinnitatud
Liiwi gubermangu Talurahwa Seaduseraamatu
146 ja 147 kirjatüki põhjal peal ei ole selle talu
rentnikul õigust õlgi, põhku ja heinu ilma mõis-
niku teadmata ja igakordse iseäralise lubata olgu
kellele tahes laenata ehk müüa; ühtlasi teeb
mõisnik enese kohuseks rentnikule luba anda, heinu,
õlgi ja põhku seda mõõtu mööda müüa, kuida
neid sest arust rohkem saab, mis loomade ja
houste söötmiseks tarwis läheb, keda raudwaraks
arwatakse, mis rentnik selle kontrakti 16 § järele
enese peale wõetud kohuste õiete täitmise eest
pandiks on pannud ja keda tema kohus alati
heas korras hoida.
Tähendus: Et sellel talul wähe heinamaad on,
siis saab kokku lepitud, nagu seda ka § 5mast lugeda
wõib, ei tohi rentnik ialeski heinu wõi põllupohku müija.
*) Tähendus. Siin pannakse üles: kas rentnik
saab mõisametsast selle tarwis puid ja mis-
sugusid nimelt; ehitusepuud pannakse tüki
kaupa kännupaksuse nimetamisega, ahju- ehk
põletamisepuud süldade, mättad, kubiksüldade,
haud ja teibad koormate järele kirja.
§ 8.
Talwekuu 13. päewal 1860 a. kinnitatud
Liiwimaa gubermangu Talurahwa Seaduseraamatu
207 kirjatüki järel kõik üleüldsi kroonu-, maa- ja
kogukonnamaksud raha ja moonaga, mis rentniku
ja tema renditud maa peale üüd, kui kaa wõib
olla seaduse läbi edaspidi pannakse, ˅ maksab
rentnik iga aasta ülemate poolt tehtud jautamise
järele. Sellejuures peab aga 14. meiukuupäewal
1886 aastal Kõigekõrgemalt antud käsk wististe
tähele pandud saama.
˅ Dessatini raha wälaarwa-
tud.
§ 9.
Kahjud, mis õnnetumast juhtumisest wõiwad
tulla, nagu: tulekahju, rahekahju ja loomakatk,
kannab rentnik üksinda.
§ 10.
Rentnikul on õigus enese tehtud maadepa-
randamise eest tasumist seda mööda nõuda, nagu
see 22. meiukuupäewal 1865 a. Kõigekõrgemalt
kinnitatud Balti gubermangude komite seaduse
5. § (Liiwimaa gubermanguwalitsuse patent
7. heinakuupäewast 1865 No 67), kui kaa
13 talwekuupäewal 1860 kinnitatud Liiwimaa
gubermangu Talurahwa Seaduseraamatu 138 ja
139 kirjatüki ja Balti kindralguberneri kinnitatud
Liiwimaa talurahwaasjadekohtu juhatuste sees
(Liiwimaa gubermanguwalitsuse patent 26. Jüri-
kuupäewast 1868 a. No 29) näidatud.
Tähendus. Rentnikul on üksnes sell korral
maadeparandamise eest õigus tasumist nõuda,
kui ta selle töö tarwis mõisaherra käest kirjaga
luba on saanud.