Rahvusarhiiv/et_handwriting_complete huggingface dataset:
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 74
67
Õpilaste nalja.
Nüüd, kus kõik õpilased ja õpetajad igasse
ilmakaarde laiali valgunud, kus paljud koguni jää-
davalt koolitolmu jalgadelt pühkinud, on vist
paras aeg seniste avaldatud aruannete, statis-
tikate ja lõpetajate nimestikkude korral veidi
ka õpilaste naljasündmusi kirjeldada. Õppeaasta
oli pikk ja õppimine raske. Ei teinud ju viga
kui mõnikord veidi nalja, nii õpetajate kui ka
õpilaste kulul heideti.
Õpetajad on ju väga mitmesugused. Ühe ise-
loom lubab klassis seda sündida, mida teine
valjemalt karistaks. Üks naerab nalja üle, teine
kirjutab otsekohe korraraamatusse ja kannab asja
nõukogus ette. Pole siis ime, kui õpilased sagedasti-
gi nalja teevad kuid harva trahvitud saavad. Pea
asi on õpetaja iseloomu tundmine.
Tartus on üks loodusteaduse õpetaja, äär-
miselt vaikse ja veidi laulva kõnega. Kord tõid poi-
sid tüki pehmet dünamiiti keemia tundi, kui
seal parajasti tuldvõtmata ainetest jutt oli.
Nad andsid dünamiittükikese õpetajale ja küsisid,
et kas see on asbest (aine mis ei põle). Õpetaja
võttis dünamidi vaatles teda ja harjunud pil-
guga tundis ära, et see asbest ei olnud. Kuid et
seda siiski paremini näidata, võttis ta tiku-
ga tuld ja sõnas hariliku laulva häälega:
"Vaaatame koohe, kas seee oon aasbest."
Vaevalt sai ta aga tuld dünamiidi juure
panna kui tugev tulejuga kõrgele üles lõi. Õpe-
taja kohkus, oli mitu minutit üsna vait, siis
sõnas aeglaselt ja iga sõna rõhutades:
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 58
ju weel meie wanakeste jutustusi, mida
see rahwas kelle wastu meie läheme meie
Esiwanematel on teinud. Wiha tema wastu
oleme ema piimaga enestesse imenud
Käte tasume süita neinde auuteutust
mida ta wägiwaldselt riisus ja sellega
tuhaned noored mehed meele ära heitmi-
sele ajas ära nuta mu kallim kui
Jumal hoiab tulen tagasi mind
kutsuwad kohused mind kutsub auu
ja Eesti nime. Ka lahkuwad tuhanded
perekonna Isad maja pidamist jättes
oma naeste ja laste sealt neile trööstiwaid
sõnu rääkides Sa näed kuidas igal pool
Sakslane wõimu oma käte kisub. See ei
wõi nii edasi minna meie lapsed
saawad meid südametaks nimetama
kui meie nende tulewiku eest wälja ei
astu mis meie püham kohus on ja
mis meie eneste peale oleme wõtnud
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 360
22
Eesti Rahva Museum
Kaks korda põrkas hullu waenlase
Surmaw kuul minu waba Eesti-
mehe rauaselt rinnalt tagasi.
Kaks korda walasin ma oma
wabaks saanud Eesti koduma
pühendatud werd neetud Saksl
wastu wõideldes; Kolmat
Korda tõttan ma uue rammuga
uus waba weri ja Kätte maks
wiha südames woolamas
tagasi mässawa werise
wõitluse tormi mürinasse
Kapsa päid raiduma ja
jätan kõiki, oma armsaid
wanemaid, wenda, sugulasi, sõpru
Eesti poegi ja neidusid ju Ka
neid kes minu lahkumise üle
rõõmu tunnewad kõige paremus
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.25)

Lehekülg 31
Nii igapäewaselt elan ma waiksel
wiisil nagu mutt maa sees,
olgugi, et pori ja wesi liiga kipu-
wad tegema. Iga päewaga aga kui-
das wesi wäheneb läheb tuleandmine
agedamaks.
Loodan siisgi, et weel kord kodu-
maale saan tulla - seniks
soowin Teile kõige paremat
terwist, jõudu, õnne
Teie E. Runge
Minu adress.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 35
Jurjewist, sõjawae teenistuse sõidu
muljendid
8 jaanuaril ohtu kella 10. ajal Jurjewest,
saadud: 13. JAN 1915
teenistusse kohal sõites; kus tundus
suurkogu rahawas oli ilmunud.
oma paramad soowisid, sõjameestele
awaldama kodumaalt lahkudes.
ei puudund ka kingitused sõjameestele
mi surudi palju lahkujadele, kiri kituseks
pihku kirjaümbrika, paberid sõjameeste
postkaardeid, paberossa tubakad, j.n.e.
Mis lahkujadel pantiks on, et
ka, neende perekonad seltskona-
elawal toedusel, suureda puudust
ei saa kanadada, kui nende omaksed
kes sõja löökidest puutumada, et
on oma endeste teenistuste juures
j.n.e.
kõik looduse selskona hoolde jäätes
oma perekondada tulewiku elu jäätes
(kõik lahkujad enamiste olid perekonna
isad weike arw, poismehi) Lahkumise
Jurjewist murisewa rahawa-
urra all, 27 waguniline raatnikude
rong, Wana Peterhofi poole. Jurjewist
edasi Tapa, ani oli igas jaamas.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3260)

Lehekülg 94
- 13 -
Vaid nüüd toibus Džilda ning ärkas oma unelu-
sist, - siis Džino oli surnud. Äkki vajusid kuhugi
sügavikku kõik persikud, ühes mägedega, ja järve-
ga ja päikesega. Ta ei karjatanud, ta ei liigahtunud.
Ta oli äkki kandunud teise maailma; selle maa-
ilmaga polnud tal enam midagi tegemist, ei õn-
nes ega kurvastuses, ka kurvastuses mitte. Siis kuulis ta
nagu kaugelt võõrast häält.
Beppo oli tõusnud üles, jälle tõsine sõdalane, ning
lausus:
"Džino on siin, ta pole oma lubadust unustanud;
ta ei või olla siin omas kehas, sest see on antud
maa-
mullale, vabastatud, ühendatud Itaalia (mullale, ning
magab igaveses Roomas, mille ta vabastas. Ent ta
saadab sulle, et olla igavesti sinu juures" - Beppo
hääl katkes, ent ta jätkas kohe. „Tal ei meeldi-
nud olla sinu juures vaid vaimus, kõrgest jahe-
dast taevast seirata sind maa pääl, ta soovis olla
sulle lähemal - "
Džilda silmad lõid äkki sädelema.
"Mida siis? Kuidas võib siis olla lähemal?" hüü-
dis Andžolina arusaamatuses.
"Ta läkitab sulle - oma südame, mille käskis
võtta välja tema rinnast ja anda sulle," ta võttis väi-
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3872)

Lehekülg 3
kui praeguel ajal nädalaga-."
Tommi tõstis ruttu pead. Ta suunurke ilmuv heasüdamlik muige
laotas üle kogu ta näo päikesepaiste
"Nii... mis sellest rääkida! Vaevalt olete teie kunagi oma elu kestes nii-
palju kalu näha saanud kui mina kord Põhjameres ühe päevaga heeringaid
nägin, kuue tunniga püüdsime laeva laadungi."
Ütelusest kuuldus nalja ja tõtt, kuid kõige selgemini võis tast oletada,
et tal veel oma lõpp järele tulemas. Nii võtsid seda ka kalurid. Ainult
mõned lühikesed katkendilised laused ja uskmatud muiged segasid
vaikust millega kõik Tommi poole pöörasid. Ja Tommi algas hoogsalt,
ilma pikema sissejuhatuseta ja seletuseta, mis oli tema harjumus.
Tol ajal olin ma ühel Norra kalalaeval teenistuses ja sõitsime
ühel pakasel talikuul heeringapüügile. Püügi kohta saabudes loovisime
nädal aega ümber, ilma et oleksime üht heeringa poega näha saanud.
Sääl ütleb ühel päeval kapten: "Poisid, see asi pole enam õige! Muidu
võib siit heeringaid kahe kamaluga välja tõsta ja meie pole veel ainustki
näinud! Minu pea on omal kohal ja kompass ka, aga sellest ei saa ma
aru - jah, sellest on võimata aru saada." Nii jändasime veel kaks
päeva ja ööd - kõik asjata. Kolmas öö juhtus olema kott-pime, sest taevas
oli tugevas pilvituses. Võis nii süda öö olla, kui mina vahti pidades
panin tähele suurt musta kogu laeva ees. Mõni teine laev ei võinud see
olla, sest siis oleks tuled paistnud, ei kuulnud ka hääli mingisuguseid.
Mis siis muud, kui mõni kaljutomp meres kellega meie just mitte armsalt
tutvust võime teha. - - Olin veel teist imelikku asja tähele pannud:
meie laev kui ei ujunud vabas vees, ta kui oli sula pigis kinni ega
tahtnud enam edasi minna ega tüüri sõna kuulda, ehk kui läks edasi,
siis mitte tuulest ja veevoolust aetult, vaid mingist hoopis võõrast
ja pöörasest nõiavõimust viidult. Arusaamata asi - mõtlen mina ja
teatan asjast kaptenile. "Vale" - ütleb kapten. "Siin kohas on meri lage.
Ma tahaks näha seda inimest, kes mulle siin üht kalju tompu võiks
näidata, kas või pikksilmaga pea masti korvist! _ _ _" Samal hetkel
läbistas tugev vapustus laeva. Säh sulle - olemegi kokku põrganud!
Püüdsin valitsevas Egiptuse-pimeduses selgusele jõuda, mis juhtunud,
ei näinud aga muud kardetavat kui arusaamatut suurt musta kogu meie
laeva kõrval. Uuesti põrkas meie laev vastu musta ja sellest poleks
viga midagi olnud kui mitte mina äkkilise vapustuse tõttu tasakaalu
poleks kaotanud ja üle parda kukkunud... Toibudes - nii kaua oli pilvitus
vähenenud ja kuu paistma hakanud - leidsin end lamavat suure
kalahunniku otsas. Ja mis te arvate, kellega oli meie laev kokku põrga-
nud? Ei see olnud laev ega kaljutomp, vaid hiiglasuur vaalaskala.
Elukas magas kõvasti, suu pärani, ja lugu oli seda veidram, et mina
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 66
et nad külades perekondi
mööda käiwad, neiusid
kõlbliselt lanegemisele ahwa-
telemas
Ülewal seiswas sõnumes on
ennegi sarnastest neiudest
kõneltud, keda lähidal elawad
inimesed sagedaste olla näi-
nud, õhtutel widewiku aega-
del soldatite korterite ümbru-
ses luusiwat ja pühapäewi-
ti nendega tantsu lööma
kokku käiwad. Ja need ongi
nähtused, mida Wastseliina
keeli kõlbliselt langemiseks
kutsutakse. Ja sarnasid nähtusi
ei saa ka E. W. Tikermann
kõlbelisteks ja auusates tegudeks
seletada. - arumets.
wastseliinas 14 weebruaril
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.17)

Lehekülg 54
30
32
42
29. Mai 1914
Auustatud "Postimehe" toimetus
Eesti Rahva Museum
Harju-Madise ja Risti kihel-
kondade mõisadesse ei ole
weel mitte Saksa kolonistisid
ja töölisi toodud ega ole ka
sellesarnastest kawatsustest
midagi kuulda. Siinsed mõis-
nikud jahiwad alles Wilna
kubermangu Leedulastega ja
Poolakatega.
Auustusega M. Krusmann
Kloostris, 28-V 1914 a.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.524)

Lehekülg 2
Jääroosid.
21 Feb. 1914.
Mu aknal puhkend uhked orhideed,
ja palmid, wingerdades pingutawad
kui pärlilindid hõbeojad, klaas - alleed,
kus näkid roosad ringutawad -
poläri hinge lõunamaised
mirashid, ehk küll jäised...
Eesti Rahva Museum
O jäised metsad, jäised muinasjutud,
mu angund naerud, angund nutud -
ja wastu nurgas ahi, palaw ahi!
Kõik elu nii on: jää ja ahi
ja õõtsuw lind, üks õõtsus lind
siin jää ja tule wahel
sest tules ärkas kord ta rind
ja jääs kord murdub ahel...
Kõik elu nii on: jää ja ahi
ja kiigu nende wahel
kui neetud ahel
ja waiki ainult wahi,
kuis igatsused wõimsalt kanguwad,
siis põlewad wõi anguwad...
Mu muusad jäised, muusad jäised
poläri hinge uned lõunamaised!
Kui langew leht mu uni -
ees jäätand aknad, taga ahi kuumi
ja ise wahel nagu tühi ruum -
kui langew leht mu uni!
Rud Reimann
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.17)

Lehekülg 56
Kr. polk kõige ees
ja täna õnnistas meid
preester kolmat kor-
da lahingu vastu:
vist ei jää ta täna
öösel või homme vara
hommikul tulemata.
Meie oleme
nõnda Varssavist kuni
siiamaani alati la-
hinguärevuses olnud.
Illovos olin öösel ka-
raulis, 9. Wp. hommi-
kul lasksin juul teis-
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 502
Kirjade eest!-
Minul ei tulnud enam sõita
Riiast läbi üle "Düüna", waid hoo-
pis kodumaale jääda. Wõnnu-
Segewoldi," piirkonda: See oli revu-
lutsiooni teisel poolel. -
4 Sept. jõudsin Liigate jaama
sealt jala "Suudaschi", mõisamis-
Liigatist wersta 16 kui lõuna homiku
pool on. Nii tuli 10dal meie peale
tungimine kus sakslase kaitseliini
läbi lõhkusime kus 140 meest 40 suurt-
tükki sagiks j.m. saime, see on
ju teil lehte läbi kõik teada nii
et siin üle aru oleks kõike ütelda,
kus meil 6 wersta edasi kuni
"Kumpe" talusse tulime ja waenlane
2 1/2 wersta "Allaschi", kiviku juure peatu
Jäs. Järgneb: 2
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 83
keda siin polkus praegusel
koral wäga pallju on oli wäga
kurb tunntmus et ei olnud
meil waimuliku kes oleks ka
meile omas keeles ja meie usu
kombe järele ( Jumala tenistusd
pidanud aga on jo waenuwäli
nii wäga laialine et ei ole iga
polku wõimalik üleses odsida
ise äranis on meie Estlasd elu
siin wäga wilets kõig on jo
wana poole mehed jo ei oska
palljud wene keelt mitte
ühde sõnagi ja meie peale
waadawad wenelased kui
sakslasde peale ja sõimawad
meid sakslasdeks ja ära
anndjadeks ja see on üks
wäga irmus komme et iga
kui weikesema asja eesd mis
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.17)

Lehekülg 8
4 3/5
Eesti Rahva Museum
Uksed on nii madalad et ainult 6-7 aastane laps sellest
kummardamata läbi peaseb. Mina olen oma pea alati ära löönud
ehk mis küll ka kodu kummargile pean ustest läbi käima.
Iga ukse taga on üks wäikene koda, sahwer ja elu kamber.
Maja juures ei ole ei pesu kööki, wihu sauna ega kõrwalist
kohta. Inimene läheb mõisa teenina et ometi seegi korter
tema päralt on, kuna talu peremees temale mitte niisugustki
anda ei wõi.
Seidla ja Ahula mõisates, kus need majad on ehitatud
on korteri olud paremad. Sääl on igal töölisel perekonnal
2 ruumi tarwitada: üks köögiks ja teine eluruumiks.
Wanemad korterid on aga säälgi kole wiletsad.
Teiseks põhjuseks on korratu palga kätte saamine.
Albu mõisa omanik hra von Harpe jättis oma töölised ülestõus-
mise pühadeks ilma rahata. Ta sõitis kodunt ära ja lubas
pühade laupaewaks tagasi tulla. Tulil Laup. ohtu kell
11neks koju. Raha ootajad jäiwad pühadeks ul ilma
rahata ja ei saanud endile osta ei sukkurt kohwi theed, jahu
jn.e, mis iga perekond pühadeks tarvitab. Eks pea
siis iga inimese kannatus lõppema! – Oma töö ja karjaloomade
eest kannab mõisaomanik enam hoolt kui töölise eest. Loom ei
tohi päewas ükskordki söötmata jäeda, aga inimene peab
mitu päewa nälgima ehk pühade ajal silgu ja leiwaga rahul olema.
Selle juurde tuleb weel liiga wähene palk arwata.
Palga tõstmist kohalistele töölistele ei arwa mõisnikud
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 175
Auustatud Posti lehe
taimentus. Meie palume
teata saada seda nüüd on
küll Lätti pataljonit olemas
Ja meie Eestlaset oleme ka
Lätti wabatahtlikus patajonis
Kas ei ole mitte ka Eesti
Palajoni olemas, meie soowime
seda teata saada.
Kirjudaja Kustaw Kusma
Eesti Rahva Museum
Saadud: 17 NOV. 1915
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 57
Austatu
saadud: 6 Feb 1917 Postimehe
toimetus.
Palume meie terwitusel
paar rida ruumi Teie
lehes anda:
Eesti Rahva Museum
Terwisid kõikitele Sõja väljalt
ja hääd jälle nägemist hüa-
wad. Jaan Köni, Joh. Sammer
Wold. Käärik, Ado Selling ja
Just. Einman
adres: Br. 9 wõetab. Среляo.

Lehekülg 222
111
163
Eesti Rahva Museum
Nähtawasti tahawad sakslased
seda wiisi wäikewenelaste lu-
gupidamist wõita. Ainult
kasakate pääle ihub leht
hammast.
Sõjawäljalt ja kaotustest
saksa wäerindadelt räägib
leht staabi teadete järgi aawa
likult, kuna sisemise elu
sündmused täitsa puuduta-
matta jääwad. Ainult hinda
de üle wõib enesele ettu kohta
pilti luua kuulutuste osast
Hinnad riidekauba ja wabri-
kutes walmistatud pudu ju ilu
kaupadest pääle on odawad,
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 93
nende käest kirjasid
kodumaalt.
Johannes Wals - Taaralinnast
Artur Wigla - Rannust
Karl Karma - Roelast
Karl Kelk. - Kuigatsist
Aleksander Tosso - Alatskiwilt
Meie aadres on.
Sõjawäljal 29dal sept.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 187
Sõjameeste kirju meil lehes enam
ei avaldata. Päälegi olid need
nõrgad. H. R.
Austud Postimees
Olen mõndagi kirja
tööd sõja wält Teie lehesse
saatnud, aga ma ei tea
mitte kas Teie neid
lehes ilmuda lasete.
Olge lahked ja teatage
sellesama lehe peal tagasi.
Lisage juurde, kas
kirjatöö ehk ei kõlba,
ja missugused pea
puudused on?
Eesti Rahva Muuseum
A. Kilter
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 67
Kui E. w. Tikermann
sõjakestwuse ajal, ajalehti on
su lugenud, siis teab ta wäga
hästi, et mitmast kodumaa
linnast, isegi Kultura maalt
Soomest juba waremalt
on teatud kirjutada, sarnaste
nähtuste üle: et Kuhu enegi
soldatit ilmuwad, senna ka
neiud murduna kokku
walguwad. Kelle süiks tuleb
seda siis arwata? suldatide
wöi neidude süiks? Wist
langeb see süid wiimaste
kaela; nii muid kui ka
wastseliinas. - seesama.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 238
Austatud lehe toimedaia
palusin. Teid oma lehele
rumi teha ja sõja mesde
elusd mõne sõna teatada
August Nusberg.
Jurjewi Kreisist, Krüidneri
wallast ja August Took
Rakwere kreisisd. Wohna wallast
Sõja wäljalt terwitades
jätan kõiki tutawaid neiusid
wanemaid Jumalaga. Lahikudel
mines adres
24 Oktoberil 1916
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.25)

Lehekülg 98
71.
Austatud
"Postimehe" tometus.
Eesti Rahva Museum
Saadan teile poole wene
kommunistide ajalehte.
"Неверная Коммуна"
Kus huwitawad teated
arwudes meie raudtee
de kohta leiate. Waist
ehk wõite seda ainet
tarwitada. Leht on
ilmunud 26 märtsil.
Kahjuks polnud mul
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 359
207
235
271.
19 XI/8 16. Sõjawäljalt
Aus Posstimehe tallitus
palun teid - minu kirja ridatele
omas kuulsas lehes pisut ruumi
anda.
Austadud Eesti õed
Et nüüd luba on antu iga sõjamehele
abieluse astuda ja selleks 3 kuuks
kodu lastakse - siis mõtlin ma ka
abieluse astuda; ja teadan nüüd teile
kes walmis on minuga - ehk ühes nõus
se teadagu minule sellest kui
soowib wõin päewa pilti ka saada
kuid selle tingimisega et ilusti tagasi
saadeda Austusega A. Sirel-
Wõru mäält adres Britemem ap.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.17)

Lehekülg 53
29
Imaweres, 26 mai 1914.
31
41.
2. Juni 1914
W. Auustatud Postimehe
toimetus. Eesti Rahva Museum
Teie päätoimetaja hr Tõnissoni
poolt saadetud küsimiste pääle
on mul wõimalik teatada:
Pillistwere kihelkonna mõisates
Saksa töölisi ei ole, aga pole
nende toomisest siin pool
midagi kuulda. Sama ei ole
siin pool Sakslastele maad antud,
ega asujaid kutsutud.
Juba teist aastat tuuakse
Kabala, Eistwere ja Imawere
mõisatesse Mustweest Wene
tüdrukuid tööle ja ma makse-
takse 65 kop päewas ühes prii
ülespidamisega.
Imaweres on Saksamaa alam
walitsejaks, juba teist aastat,
kes töölistega karmilt ümber käib
mille tagajärjel kewade töölised
lahkusiwad ja ainult kuus
moonameest järele jäiwad, mis
1000 wakkamaalise mõisa
kohta küll wähe on.
Eistweres walitsejat ei ole,
kuna selle kohaseid mõisaomanik
ise täidab.
Kabalas on keegi v. Brevern
walitsejaks.
Imawere piirimõis, Eesti
Kubermangu jaos. Koigi, toob
Muhumaalt naistöölisi, kes
hääd töölised olla.
JRebane
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 56
Eesti Rahva Museum
Puhun auu pakligult
postimehe tallitust, olge nõnda head
ja wõtke waewags meie terwituisi etasi saata
Kodu maale riia wäe rinalt,
Terwitame kodumaat Esti Sapööritena Terwitame
kõigi tutwit sugulaisi ja ise äranes Esti neiusit.
Kristjaan Ehrlih. Kamja kih. Atres on järkmine
August Kreos: Kotawere kih. Dr. Dreem. apnu
Iganes Plumenowseit koeru kih. 470 kop. Tamar.
Josep Kirilowits koeru kih. 29 pooma 4 joogu
Karl Mürsepp. Kawastu. wal.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3260)

Lehekülg 19
- 11 -
le.) Teine kord ei võinud lobisemist lõpetada, -
nüüd on see tumm kui pakk.
Biern. Hästi, et veel seda ära öelda sai, et kõik
mulle andvat.
Lipst. Kudas nii? Kõik andvat sulle? Mis sa sonid?
Kas sa mind lolliks pead või, nagu seda jõng-
last sääl? (Näitab Andi pääle.)
Biern. Kas siis sa ei kuulnud, kuis isa ütles: "va-
nem poeg, ma annan sulle!" Ma olen vanem
poeg ja mis tema iganes annab, see on minu.
Mul on eessündimise õigus.
Lipst. Mis õigused? Ta kutsus ju mind nõnda sa-
muti enese manu ja oleks mulle kõik jätnud,
kui temal aga hing poleks kinni jäänud.
Kõik pooleks, kõik pooleks!
Biern. Sulle ütles tema: "teine poeg, ah või, on
lõpp ju!“ See tähendab: andmisel on juba lõpp,
sest kõik on antud eessündinule, s.o. minule.
Ja kolmandat ta ei nimetanudki, sest sellele ei
saa nii kui nii midagi, see veel poisike.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 38
lahutadi meest Katshinas jälle
ära Petrogradi poole, kuna meie
Peter hofi poole kihutasime, aga
Стрейлъ-s jäeti meie
Jurjewi wagunid No 14-27 maha
oli kuulta, et need mehed sinna
suwitus kohtade hoonede ruu-
midesse mahutakse. Meie jõudsime
Kell 1 Uue-Peterhofisse kus meid
wagunist wälja kutsuti kompsud
selga ja marsh Wana-Peterhofi poole
7 wersta jala, selle peale waatamata
ehk küll siin jaam ligidal on.
Kasarmusse jõudsime 1/2 3 hommiku
kuhu esite öömaja anti, lõunal
määrati meid, igast aasta
meistest 15 tükki siia Wana-
Peterhofi 2se Obogsw. Thapgen
Nii Zomackon Samannowi-
I poma.- kus 30 - 35 meest oligi üi

Lehekülg 43
Eesti Rahva Museum
23
edasi, oli kirjutatud et suuretüki
mehed, ja weel edasi mäe suuretüki
mehed, ja kohe ärkas minul tundmus
wahest on minu wennd ka nende
seldsis lähen edasi ja ütlen omale
seltsimehele ka kes minuga kaasas
oli, et ta aitaks waadada neid nimesi
mes tulbale oli kirjutatud oli kaks
eesti nime, aga ei olnud seal, edasi
weel ristid, lähen waatama, ja
minu kaaslane hüiab minu,
ja ütleb ehk ongi see, mina torman
sinna ja waatan ühe puu risti
peale kirjutatud Werdinant
Raudsep mäe suuretüki jaos-
konast, ja selles jaoskonnas ta
teenis ka, kohe lasksin põlwili
ja lugesin temale mälestuseks
wennaliku kahjatsuse tundmustega
täidetud rinnd, istusin seal
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3260)

Lehekülg 47
- 15 -
seesmine kultuur süveneks, et inimesed üldse
vaimliselt kasvaks, süveneks, et nende mõtted
muutuks heledamaks, nende vaim vabamaks,
nende tundmused selgemaks, kokkukõlastumaks,
nende tahe kavakindlamaks, et terves nende
elus, nende omavahelises suhtumises oleks
enam selgust ja tõelisust.
K. A.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 15
4/6
8
Auustatud "Postimehe" toimetus.
Eest Rahva Muuseum
Saadan siin oma sõbra Wastse-
Kuuste kooliõpetaja Kristjan Kure
kirja sõjawäljalt. Ta teenib 295
jala wäe Swirski polgus. Kui toimetus
hääks arwab, siis wõiks "Postimehes"
awaldada.
Auustusega
Jaan Jaaska
Adr.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.17)

Lehekülg 62
wiinast joodi purju;
saksa põrsad, elajad
tapame maha, teeme
omale toiduks. Rööwi
ainult toiduaineid ja sõjariistu on ainult võtta luba
mine sünnib seda vaba-
malt, et kirjuba ela-
nikud elumajad maha
on jätnud, ainult
raha kaasa võttes.
Saksa külad ja
alewis- kesed (Illovo)
põlewad ümber rin-
gi; - sõda on sõda
Kirjutaks roh-
kem, aga olen väsinud
Teie
T Sander
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 139
Sõjaväljalt.
Dubissas, 19. juunil 1915.
Kõigiltpoolt tulevad kodumaalt meile
siia verenurmele teated, et ilmad kodu-
maal õieti jahedad olevat, et "suvi ei
tahtvat ega tahtvat tulla." Niisugused teated
avaldavad meiepool imestust, sest siinpool
on ilmad juba mõnda nädalat väga pa-
lavad, päikene kõrvetab halastamatalt. Kui
võimalik oleks ilmaseaduses muutust luua,
siis vahetaksime meie küll kodumaa ilma-
dega siinsed ilmad ära. Ja tohiks uskuda,
et see kodumaalasi ka kõigiti rahuldab.
"Ei saa väljas, looduses, kuigi palju jalu-
tada, peab jaheduse tõttu rohkem aega toas
mööda saatma", kirjutab kodumaalt suvitusel
olev neiu. Ja, kui asi nõnda on, siis ta
igatahes ebaloomulikuks tuleb pidada.
Aga uskuda ei taha, et suvi nii häbematalt
mööda läheb, võib olla, et ta päike veel
palavuses hoogu hakkab võtma.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 26
- 2 -
võõramaa kaupmees tatar, türklane või koguni
neeger. Ja tõesti, mõnigi tatari kaupmees, tulnud
teiseltpoolt Valgat, müütas siin kirjuvärvilisi riideid
ja aasialikke iluasju. Ja mõnigi türklane käratses
idamaa vaipadest kaetud leti taga kui kodumaal
- Konstantinopolis. Rahvas aga trügis enam kumma-
lise võõra, kui kauba enese pärast.
Mööduski nii laadapäev ääretus askeldu-
ses, kuni tuli õhtu ja maamehed kiiret kodusõitu
algasid. Kõrtsmikud olid hääst tahtmisest tuju eest
hoolitsenud ja mõnelgi logiseval vankril oli nüüd
laadarõõmu laialt. Mõduste habemetega küla-
mehed kudrutasid joomarilaule kiitlesid ostetud
hobuseid ja osavaid tüssamisi. Siis sõneldi vaieldi,
kuni tekkis kihutav võiduajamine lähema kõrtsi
poole. Ja vahuste kõridega aeti, et pori kahelepoole
lainetas ja mõnegi maamehe rattakodarad murdu-
sid. Ning kadusid nii kangemad üpris kiiresti
männistu varju oma vahuste hobustega. Müra ja
hüüded viivukest veel kostsid vaibuvalt. Õnnetult
pää aga kainenes õnnetusest ja kuivalt ning asja-
likult vannuti purustatud vankri ees.
Laadaõhtu oli nagu tavalisesti. Lagled
luiklesid üle sügisvahuste lainete sööstusid üle
hingava mere. Vanaeided ja taadikesed ruttasid koju,
ostetud asjakesed hoolikalt kaenlas. Ning õhtul,
kui kajakad käratsedes hallidest lainetest tõu-
sid ja rannale vihisid, kui mööda porist maan-
teed külapoisid ja tüdrukud laulu ja lõõtsapilli
mänguga laadale tõttasid, siis õhtul pääses
laadal pidustus lahti.
Lillasinised külanaised kriiskasid, juba lõs-
kudes suu kaudu viinaaure. Punahabelised venela-
sed, tuules karastatud kalamehed jorutasid lau-
lu ja roppu nalja ning käisid üpris agaralt
22

Lehekülg 38
- 14
olen hull! See naine on minu? Kas kuuled
ometi, see naine on minu!
"See ei ole enam sinu naine" vastas küla-
poiss, "piinasid teda sina, näljutasid teda ja petsid
teda! Sinu kavalus pettis ta isalt - ja nüüd oled
sa mõrtsukas."
Potrjonkovil libises käest surnu ja ehmu-
nult jäi ta seisma. Suu värises, silmad tantsisid
kui pöörasel. Kampa taganes oma ninamehest
ehmatades. Sääraseks koletiseks nad Potrjonkovi
igatahes ei pidanud.
Või mõrtsukas! Lööge ta maha, enne kui
ta meid kõiki oma roppustega roojastab!"
Sina oled mõrtsukas! Mõrtsukas oled
Sina, nagu sa laipa nüüd lohistad. Kas tead,
miks jälgisin sind Novgorodist? Kas tead, miks
täna su Lohukülas tabasin, miks heitsin
pastori-kuue ja unustasin pühadused? Miks
nüüd kuradit nagu varem jumalat teenin.
Tahan hävitada sinu tappa sinu võrgutaja
ja mu armastatu teotaja.“
Oled vaim! Vaim! Vaim!“
Õudselt kostis see röögatusena üle laada
sumbutades enesesse ajutiseks laadakära!
Siduge vanamees siduge ja tapke see metsloom
see koletis."
Salkkond tormas mehele kallale, muljus
ja piinas teda. Luud Murdusid teibad ja mütsusid
noahoobid. Ning kui lõpuks alates lahkusid
tapjad
jäi maha mitu surnut.
2
1
Vastu hommikut ilmusid laadale vargselt
pakkuläinud kardavoid. Lähenesid kakeluskohale
käed ettevaatlikult mõõgapidemeis. Tuli üks
kes oli peidus olnud silla all, teine, kes kükita-
nud aia nurgas, kolmas aga kõrtsi leti alt.
34
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 76
3
või õpetajat? Seal sõnab üks väikesem õpilane:
"Võib olla ajavad koolipapa kõrvad pilli?“
Direktor viib poisid oma kantseleisse ja
pärib asja põhjalikult, nii umbes nagu nelja
silma all. õpilased aga jäävad otsusele kindlaks,
et midagi ei ole kuulnud. Direktor ka pehme
iseloomuga mees ei taha asja väga kriitiliseks
ajada. Üks soovitab, et tulgu direktori härra
õpilastest
klassi ja kuulaku, kas vilistab keegi, teine arvab
puhtsüdamlikult, et õpetaja on hulluks läinud,
kolmas annab nõu õpilasi paariks päevaks kodu
ajada jne. Ja jäigi asi nii. Kuid mõni päev
hiljem andis süüdlane end siiski vabatahtlikult
õpetajale välja ja asi vaigistati, ilma, et direktor
või õpetajate nõukogu süüdlase nime oleks teada
saanud.
Ühel Tartu ühiskooli õpetajal on kaldu-
vus nõrgemaid õpilasi nõnda ütelda "nöökida". Eri-
ti oli ta "pailaps" keegi punaste juustega tüdruk. Kord
ühisel teeõhtul hakkas õpetaja väga pedagoo-
gilise mõiste vastaselt õpilast jällegi tögama.
Oleks mul teie juuksid, ma läheks kuhu-
gile panka kassahoidjaks," kõneles ta, "sest nii-
sugune värv sobib just väheste matemaatika-andeliste
inimestele".
Ja nii umbes kõneles ta edasi, kuni tüdruk
viimaks nutma puhkes. Seal ei kannatanud enam
üks kaasõpilane, suur naljahammas, seda välja ja sõnas:
Paljugi, mis oleks! Oleks mul teie pikkus,
ma läheks hullumaja katusele lipuvardaks
või oleks mul niisugune nina, nagu teil, ma
läheks raudteele, semaforiks. Aga ei ole, ei saa!“
Õpetaja punastas ja lahkus varsti: õpilased
uskusid nüüd kindlasti, et ütleja koolist välja-
heidetakse. Kuid juhtumise vaikis õpetaja ise sur-
nuks. Nähtavasti kartis ta sellest suuremat opositsi-
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 96
Postimehe toimetajale, Hra J. Tõnissoni
57
8
13
Seda ja Teisd Tartus. le
3. - nägemist Unes Eesti Rahva Museum
1-a, enne kui Tartu Maarjasd Paul.k. tuli
1- nägemine waimus on järgmine,
Tartu Maarja kirikusd, Õnnistegija
Altari pilti kohas, Ülewel pool krantsi ja
ülewel pool krooni, olli - uus ja pool
Suurem kroon, kullasd,- küll niisamasugu
ne 1-wanagi seal praegusd on. Aga see uus
Kroon kõikus ülles ja alla poole-aga
päikese kiired sädendasid ülli selgelt
Õnnistegija altari pl, ja sädendawate kuld
kroonide wastu ! Kas ei olle uus
Pauluse kogutus suurem! mis Tartu
Maarjast lahku läks ja kas ei
olle, see kroon, kogutus ja kas ei olle
see kõikuw kroon, 1 kogutuse hinged kes
Taewa ja ma wahel kui linnud; meie
hingedesd kogudusi, kiituselauludega
kuultakse. Oh Jehoow Jumal ma armastan
sinu koja eluaset ja sinu auumaja
paika kiites oma kogu lupääwad: Amen
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 4
kaugemast minevikust. Teisendi järele olevat
Avinurme nimi järgmiselt tekkinud.
Keegi lollakas või hull Ants, kes elanud
Peipsi ääres olevat vanematega tülli läinud.
ja seepärast otsustanud ta omale uut elupaika
otsida. Et Ants aga hää kalapüüdja olnud taht-
nud ta säärast elukohta, kust teda keegi
ei leidvat, aga kust oleks hää kalarikas koht,
Sidunud siis ühesuurele havile aheliku sappa
ja lasknud ta jõgepidi üles minna. Otsustanud kes
ise: kuhu havi seisma jääb, sinna ehitab ta maja.
Havi läinudki kiiresti edasi ja jäänud viimaks
praeguse Avinurme kohal seisma. Sinna asuta-
nud Ants maja ja hakanud uut kohta laiade
nurmede ja havi juhatuse pärast Avinurmeks
hüüdma.
Asend ja administratiivne keskkoht.1)
Avinurme asub Tartumaa põhjapoolsema
idast
sopis, vastu Virumaad. Piiravad teda läänest Lohusuu
lõunast Torma ja Laiuse, läänest Venevere ja põhjast Oo-
nurme vallad. Avinurme on suurematest Tartu-
maa valdadest. Pindala poolest on vaid Kastre-Võn-
nu temast ees (Avin.-24795.6 ha, Kastre-V.-28242.2 ha).
Ka elanikkude arvu poolest on Avinurme esirinnas
(4353 el. ülleruut j.)
Külasid on Avinurmes tervelt 42. Nendest
on üksikud küll vaid 5-6 talulised (Mustametsa,
Kõrve j.t) suuremates aga on 50-60 talu (Maitsma,
Vadi, Adraku j.t)
Avinurme administratiivne keskkoht asub
end. Avinurme mõisas, praeguses Avin. külas. Siin asu-
vad kõik valla tähtsamad asutised, nagu valla-
maja, kirik tuletõrjujate seltsimaja, meierei, 2-kl.
1) Vt. koguteos "Tartumaa" lhk 137 ja 447.

Lehekülg 18
Tänuwäärt
15
aine korrikeerimiseks
aga seda peab siiski teha
oskama. Kull
V. A. "Sädemete" toimetus!
Palun juurelisatud algupäraseid
töid Teie l.p. ajakirjas (ehk "Posti-
mehes") avaldada ja tasu alla arva-
ta. Olen ka varem "Postimehes"
kirjutanud.
Austusega Erich Ernits.
Tartu, 30.I.1928
Tähe 14-1.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 45
40
5 -
Nõid tegi mõne tiiru ja lendas siis tu-
hatnelja otse kaksiti talumaja katusele. Kütsitas
seal tükikene aega, kuni külm hakkas ja korteri
kaudu tuppa puges.
Maja, kuhu nõid nõnda tuhinal sisse sõi-
tis oli üsna harilik viletsatvõitu talukene, nagu
neid popsnikkude ja vabadikkude külades küllalt
leida on. Sarikad olid tal vildu vajanud ja korsten-
kõõritas kaela kaugele katusest välja, nagu ajaks
teda jumal teab mis uudishimu, ilmat vahtima:
olid
uksepakud nii alla vajunud, et
lauatükk, mis ukse aset täitis, vaevalt veel liiku-
da andis. Palgi talu - nõuda oli selle talu nimi - pe-
remees ise ei olnud ka palju parem majast enesest.
Ja sellepärast ka tuligi niisugune häda, et enne
kui perepoeg peremeheks tõutas sirguda, maja
vägise kaela tahtis kukkuda.
"Nõnda siis kallis pereemand ja armsad
tütred-pojad, arvas peremas maiõhtul, kui maja-
rahva kokku oli käsutanud ja tähtsa poosi võt-
nud. "Aeg oleks ka tegutsema hakata sinul va
jõnglane," pööras ta pisukese poja poole, "mis
tarvis mängida lastaasjadega, kui suuri tegu-
sid ilmas küllalt teha.“
Kuidas suuri tegusid", päris poisikene,
"mis sa's isa tahad mind seakarja saata või?"
"Vaata mul poissi," naeris peremees, "teeb
enese lolliks, nagu ei mõistaks ilmaasjast midagi.
Mis jaoks seakarja? Eeh! Kas siis sul paremat
soovida polegi? Sa ometi oled kuulnud Kukehar-
ja kuningriigist?“
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 114
Eesti Rahva Museum
Neiu suur, jõulu kingiks wõtsime
sakslaste käest omale mõned
toidu ained mis just pühadeks
õige kohased olid ka joovastavaid
jookisi wõisime sealt saada
ni kui õlut ja konjak mis
soldatil õige mokka järel oli
ja haruldane asi oli
Ka saksa sigarid ja piipusi
nähti meie poistel õige tubliste
olewad mis mulle Hobuse baris-
nikude tegewust Küünlapäewa
laada ajal meelde tuletas: ni
oliwad meie poisid ka peale lahingud
tegewuses piibu wahetusega muidugi
wahetuse põhjuseks oli et ikka
omale parema saada wõiks kui.
endine olnud. sigarid need täitsiwad
pealse raha kohuseid sest meil
ju peale nende pealseks anda ei
olnud nii kui ütlema pean
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 65
19
40 35
Eesti Rahva Museum
Wäga auwäärt Postimehe toimetus!
Käisin pühade eel nädali sees Tartus
9 aasta takka. Nägin, ei lähe meelest
ära - Kas suurt wõi wäga weikest
asja, olen 20 aastad Postimehe lugeja
ning niisugused nagu seisawad
hurjutamise all. asjad
Otsin wana sõbra wälja - naine
ütleb on haige ja Laatsates praegu
soe wõtan nõuks tõise tutawaga
waatama minna. Wana-sõber
waene Hendrik Kärner suugi kinni
mässitud sööki saab ainult slohwi
abil wõtta Küsime terwise järele
mees arwab tohtri üteluse järele paari
nädali pärast pesast wälja saama -
ma waatan ringi - see on tõesti
pesa - see suur ilus kõrge walge
ahi on kõik alt kuni üles, ülewalt
kuni alla kõik simsi wahed lutikaid
täis.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 207
Sõa piiril 21 Okt 1916.
134 No kiri tagasi
OK-le
Kui mitte Daawid kodus ei ole siis palun Maalid
ehk Mammad seda kirja
111
Armassad sõbrad!
158
Postimehe toimetusse
wiia.
Eesti Rahva Museum
Täna tahtsin Teile kirjutada, aga pole kül
midagi hääd jutustada, waid pean ühest kur-
wast wahe juhtumisest Teile täätama, mis meid
terwed eesti selts-konda tabas. Selle pärast palun
Sind armas Daawet minu järgmist kirjeldust
Postimehe toimetusesse wiia, ehk leiab sääl ruu-
mi teda ära trükida mis mina tõe näol
tahan kirjelda; sellepärast kui ehk wahest
mõned lialdadud eba tõõted kodu maale jõud-
wad, mis mõnelegi abikaasale ehk wanemile
hirmu wõi ahastust wõiwad sünnita, siis seda
kõrwale hoida. ja asja sündmust tõe näol
walgustada. Lugu on siis järgmine
Hirmus öö!!! Meie Tartu mehed, kes meie
4mal s. k. p. 15 Druschina tööle Tartust wälja
sõitsime, (meid oli üle 40 meest) jõudsime pika-
lise sõidu järele. 9mal s. k. p. oma Druschina
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3395)

Lehekülg 5
4.
palunudki tuppa. Toas võtnud kosilasi vastu vanatüdruk
Liine. Kui jutt kosjasihis arenes, olnud Liine päris rõõmus
ja peremeeski hõõrunudki hääst meelest käsi. Kosjaiva siis
tasa ja targu asja korda seadma ja rääkinud ikka
sedasi ja sedasi kuni Kuusiku peremees asjast õieti aru
saanud, et kosilased olid Lindale aga mitte Liinele järele
tulnud. Mis? Kellele? Kuis? - külvanud siis Kuusiku
peremees neid küsimustega üle. So, või Lindale tulite
kosja? No katsuge et uksest välja saate selle mõttega
Jaan ja Karla kugistasid naeru sarmase Kustase äparduse
üle.
"Mingu veel tulihargile kosja, kisub viimati silmad peast
välja," ütles Karla vahele.
Jutumeister Jüri sai teiste naerust ja rõõmust hoogu ning
Jätkas: "Ja ega's palju oleks puudu olnud ka. Kosjapoiss
kukkunud väljatulles maha, viinapudelid, mida laualt tasku
pannud, läinud puruks ja viinast olnud püksid märjad, kui
kaheaastasel poisikesel omast loomulikust viinast. Kosjaisale
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 213
Meie adress on:
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3260)

Lehekülg 9
Esimene vaatus
Sulasmehe tuba. Pingikesed, laud; vasemal pool
akul
voodi, päitsega vastu seina, - voodi taha jääb ruum. -
Voodis lamab haige isa. Kolm poega: Biern, Lipst ja
Andi teevad koduseid talvetöid: punuvad kaplu, ki-
suvad peerge jne.- Aken. Uks kööki. Õhtu. Hämar
peerutule valgus.
Esimene etendus
Isa (voodis ojates).
Ma ju tunnen, ah, ju tunnen,
Mida veel ei tahaks tunda.
Külma heilub ukse poolta, -
Vanem poeg, kas uks on lahti?
Biern.
Uks on riividega kinni;
Mis sa lobised ilmaegu?
Isa (üürikese aja pärast).
Vaiba all külmavad jalad;
Teine poeg, kas aken lahti?

Lehekülg 90
- 9 -
klammerdatud valgesse hõbedasse.“
„Näe, meie olemegi pärale jõudnud! siin on see
persikute-org!"
„Kõik väli valge ja roosa!" väike Džilda
plaksutas kogemata käsi. Kõikjalt valguvad mäest
alla roosilised jõed, ja vastu kaljusid purunedes
heidavad vood valget vahtu. Sääl püstub must
kalju, ning roosana ja valgena rullub tast üle
veevoog.“
"Persikupuil on kõik oksad veel alasti, lehte-
deta, all lumi ja mustil oksil punased õied, -
kui omapärane ning ilus, "lausus mõtteis Andžo-
lina. "Kui punasärgid-garibaldid mustil
Abruzza mägedel."
"Kui säravalt ja suursuguselt eraldub sääl üks
punakas persikupuu valgest lumest vastu haljast jär-
ve, valge, roheline, punane, - talv, kevad, suvi!
Kõik ainsas vaates! - Samuti saabub meile samas
vaatuses pärast talve kevad ja kohe suvi! Ja näe:
roheline, valge, punane, need ju meie Itaalia värvid,-
ühes vaatuses tuleb kõik, ka tema, ka tema."
"Kuidas teile, signorina Džilda, näivad verevad õied
punaste
valgel lumel? Mulle näivad nad omma vere-
piiskadena valgel linal, kus magab minu Beppo."
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 90
54
Saadud: 3 OKT. 1916
54
180
Tekewas sõias - 29 seb 1916.
Austud Postimehe toimetus
Paluks Järgmise sõnatele
ruumi Oma lehe weerule?
see käib Järgmiselt
Eesti Rahva Museum
Teid kõiki terwidates kes Teie
(Kes) seaal kultses - kotu viipes-
Wiibite, Nüidsel pimetal
Aial, kus rõhuwat Teatet
Alati, meie kodumat, pinda
kurnawat sest kõik noorsuku
On Juba Tekewas sõia teenisduses
Ja ei tea mis ei etaspiti weel. -
sünib, weel. Jõulu Hüian mina
Weel. ramu, siis wiime rutu,
Oma Tahtmise Täide

Lehekülg 134
Terwitajad Eesti sõjamehed:
Widrik Sirel-Tartu linnast
Jaan Sõber- Wiljandi kreisist Wana-
Suislepist
Hans Werner - Wiljandi linnast
Johannes Hunt. Heimtalist
wiljandi kr.
Jaan Uibo - Holstrest
August Susi - Kärsnast
wiljandi kr.
Eduard Nõmm- Rakwerest
linnast.
Palume wäga lahkeste
seda ära trükkida
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 33
Eesti Rahva Museum
lahkusid Paide mehed, et oma
määradud kohale asuda -
Et meie rongiga ringi 24 wersta
ümber oleks tulnud sõida siis
määradi meile jala käik maad
umbs 7 wersta, jõudsime wiimasese
jaama kell 13/4 ööse Waksalis wästu
wõtmas oli hulg paelamehi, ühe
ohwritseri juhatusel
mis suremal hulgas esimese oli
Asuti esimisele sõjamehelikule
marsile kompsud seljas.
Wana Peterkohw huwitas kõiki
läbi minekul oma rohkem aia
linna olekus, esimesena esines
linna jõudes ühke wenekirik
oma üli toredas ehituses
et marss kaunis kiire oli kadus
jäme tore kirik warsti selja
taha, Et igal omad tarwulikude
asjadega kompsud seljas olid
ilmus higitilgad meeste palgetel
hoolega saamupidaes et enem,
labi linna kasarmu jõuda
linna labi käig on umbes üle
5. wersta linna ulitsad on
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 61
mitte kurjategijaid, s. o, isikuid,
kes õigused on kautanud, ja meie
hulgas ka neid ei ole. oleme
enamast kõik naisemehed, kellel
omal perekonnad on, oskame õieti
kõlblust hinnat., Oleme siin
ümbruses olewate sugurahwa
Eesti perekondadega kokku puutunud
(ei ole salata) neil juhtumistel, kui
meie oma pesu oleme sinna pesta
wiinud ja ära toonud. ehk oleme
ostnud kruusi piima, mida siin
saadawal on. j,n,e. Et neil
juhtumistel, kus meie kokku oleme
puutunud kõige perekonna
Liikmetega, s, o. wanemate ja
lastega. (muidugi ka neijudega)
ainult neijud kõlbliselt on langenud
on meil arusaamata, miks ei ole
siis-lapsed ja wanemad ka kõlbliselt
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 8
4
13
21
Saadud: 12 MRZ.1916
Wastatud:
"Austadud Postimehe tallitus"
Eesti Rahva Museum
Südamest täname Teid,
et meie tülitawat palwet
olete täitnud...
Rõõmustaw tun-
dmus, mida kõik mait-
sime, et kodumaa pole
meid weel ära unustanud
pööris elul hoopis rõemus-
tawa külje: lehte luge-
des tunneme kodu lähe-
dal olewat...
Teie waewa ja
aineliste ohwrite eest awalda-
me südamelikku tänu!
Esti sõjamehed.
T. Hofmann O. Torro
K. Puhk. A. Tork.

Lehekülg 485
317
274/357
Saadud: 5 JAN.1917
Auustud Postiluu tallitus
Palume ära trükita, meie pühade
ja uue aasta soowid omas lehes-
Jakob Ambus, August Mägi,
Auustusega Julius Jesse.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 142
Töö lubatus olli hea ja sai tegelikuks.
Pataljooni komantääri oolekandimisel olli tööd
puudumata enam Juutide ja kõige äri aiaiate
wagunite sisse ja wallia laadimine, millest
Pataliooni komantöör ja roodu Isant omale
tasgut kuhiaga täitsid, ja meie ainult oma
aunime kandes, aadressi järele olime, oma
räbala ülikonna järele, ristesime Raudse-
Pataljooni Santi pataljooniks, ja mida
õiete teisite nimetada ei saanud, wäigesed
punased kasukad mis kosti ja kõige latungi
toowaari noelte otsas lõhki olli kistud, äitses-
sellios; kui Roodu sont meid selle äbematu
tegude eest 5-6 päewaks kartsas pistis
et kasugat ei lapinud ja õitseda lasgisid,
see järele ilmusid kasugadel mittme suguse
wärwilised riide lapid peale, mille järele
rahwas ja Romwaid kui aru samata
warmi eest kõrwale aidma akkasid, mis
Pea linnas weel tundmata olli,
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 50
Ja kõik see 90 rubla waewa nägijale ohwer
tama Kui teile kudagi wiisi Ette kuju
tada saaks, Kudas meie elu siin
õjete on, siis oleks teije kohe walmis
kõik seda lubama Meie oleme kui
reisijad alati teel kas on meil
õiged öö maja wõi õiged söögi korga
kolm nädalad olime Rijas por
pnk. kaks nädalad W linnas
nüid tulime umber 75 wersta
maanteed mööda ka Sinna
poole. oleme praega N. linnas
alewis;
aga ei tea kui kaua kuulda on
peame ka warsti siist äraminema
Praga istun päikese paistel ja kirju-
tan. Aeruplaan wuriseeb ülewel.
waatan et kohale ei tule, tuleb kohale
siis lähen. Eeemalle nendega
olme juba ära arjunud. nenega ei
Õnneks ei ole nende läbi meil

Lehekülg 66
ja waese Hendriku woodi pea pool
seisab ainult umbes 10 tolli
sellest wanast pesast eemal
need on tõesti ammused ja wanad
kodu loomad seal nende jäljed
tunnistawad juba seda - aga
wanad kodused wõiks järele jätta -
aga aga on wist oma wanaduse
üle liiga auusad ei jätta juure
tulijaid haiged rahule, endine
haige kaebanud ahju juures
lutikad sööwad mind ära siin -
pantud tõise kohta -
Waene Hendrik kas sa
julged ka kaebada wõi oled
praegu leegion sõbradega.
mures.
Jäägu weel edasi otsustada - nagu
arstid otsiwad patsillusi
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 27
Austatud Postimehe
Talitus
Palun Teid, et ka minule
seda nummert lehte
saata, laulu-salmiga........
Minu Adress:

Lehekülg 351
200229
Saadud: 10 NOV.1916
263
astatud:
Auutud Postimehe
selts. palun Teid.
Nende Esti sõija wenndate
terwtused Teie
lehese mahudata. Kes
kobos wiibides:
Jaan. Karli p. Lillmann.
Wana-Antslasd.
Karl. Jakobi p. Pawlowits.
Walgasd.
auupak
19 XI/6 16.
Lillmann.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 48
14
27
Suurtükid mürisewad ja maa põrub,
põlema läinud poolakate kodudest,
tõusewad suitsusambad kõrgele
ülesse, kõik liigub ja on kihewil,
kuid päikene paistab, lõokesed
lõõriwad – kewade laulab oma
wiisisid... ja see on kõik
Häid pühi ja rõõmsat jälle nägemist
Eesti Rahva Museum
Juhan Hurt
Adress: Вр дносъ. дрипъ ъ 4) мт
20.3.15.
A. m.
Eesti Rahva Museum
Siin juures ärakiri
sm. Werti kirjast, millele
wõimaluse korral ruumi
palun lubada
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 67
61
Peipsi põhjarannikul.
Peipsi rannik on üldiselt igavavõitu. Vahelduvad rohis-
tunud liivaluited, mõtlikud karjamaad ja räpased venekülad, ainult
Kodaveres-Kallastel toovad maastikupilti veidi elevust kõrged punased
liivakaljud, milledesse aja jooksul lained ja kevadised jääd uuristanud
lahkusid ja koopaid. Siis kilomeetrite pikkuselt rändrahnude murrud
Kallastelt pea Rannamõisani ja maastik muutub jällegi üks luiselt
igavaks. Alles Peipsi põhjakaldad, alates Ranna-Pungerjast kuni
Vasknarvani moodustavad Peipsi sinivangudele suurepäralise raami.
Veejoont piirab siin 10-15 m. laiune liivarand, mille taga umbes samas
laiuses düünid, kõrgemad ja suurejoonelisemad kui kusagil mujal Peipsi
rannal. Kohati tõusevad siin-seal otse järvest käharpäiste puna-
mändidega kaetud kõrged ja järsud liivakaldad, murravad rannast
läbi jõe- või ojasuud, ning jällegi paeluvad matkaja tähelepanu
võimsad valkmelised düünid, millede taga kalurikülad ja kõrge põlismets.
Peipsi põhjarannik, eriti Kuru ja Ranna-Pungerja ümbrus
oleks väga soodne koht suvitamiseks kuid seni on ta sellena kasutamist
leidnud väga vähesel määral. Vee temperatuur on siin kõrgem kui meres,
rand avatud lõunapäikese poole, liiva- ja männimetsa-küllus - need kõik loovad
parimaid eeltingimusi suvitus- ja supelkoha arenemiseks. Alaliste suvitajatena
on siin viibinud vaid paar-kolm perekonda, seda enam aga tehtakse Kuru
ja R-Pungerja düünidele pühapäeviti väljasõite Iisakust, Lohusuust ja
Mustveest. Sageli suurematel pühadel, näit. jaanipäeval, siinseis metsa-
tukastes peetakse otse kui laatu. On suvilaagris autodel, jalgratastel
ja pikkvankritel kohale sõitnud "suvitajad", on pillerkaaritamas lähedu-
sest eesti- ja venekülade noortrahvast ning on pikad read limonadi-,
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 16
8 17
Austud "Postimehe" 28
Toimetusele Jurjewis:
Palun Austud Postimehe
toimetust nõnda lahke olla ja
selle lehe kirja wastuses minu
palwe peale teatada Kuida
on lugu soldati naeste korteri
ja ahju küttega. Kas on mõis,
kus nemad elustawad kohustatud
neile ahju kütet andma, ja nimelt
missugust, - kas puid wõi hagu?
Kas wõib mõisa käest
leiwa puid nõuda, ja kelle
poole tuleb sellekohase nõudmisega
pöörata. Eesti Rahva Museum
Wõib olla, ehk on teil
juba tuttaw, missugused meil
armulised herrad - maa mõisnikud
ja nende asetäitjad walitsejad
om, ühes kohalise politsei ja
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 9
Eesti Rahva Museum
4 3/4
uueks aastaks jõudis kahe-
järguline kingitus Petrogra-
dist 3 ja 4 lainu ja hoiju
ühisusest mitmesugusi
andeid, sooje riiteid sokoladi,
kirja paberid, tubakad ja pa-
berossa. Kõige nende kätte
saamises, awaldasime meie
kõikide nimelt suure tänu.
Seekord terwitan kõiki oma
endisi ametiwendi omaksi ja
sõpru, minu terwis on endine
ja püüan energlise jõuga waenla-
se wõimu raugenda.
Tegewas wäes 2 Jaanuaril
1915 aastal
Endine Elwa politsei kordnik
P. Kenn
adres wiimse lehe küljes)
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 188
19 19/X 16
120
98
143
W. austatud "Postimehe".
toimetus.
Palume kas ei leiduks
järgmistele ridadele Teie
lugupeetud lehes ruumi.
Eest Rahwa Museum
Terwitame tegewast sõjawäest
ja soowime kodumaal wiibijatele
palju tuhat terwisid ja häid
lootusid tulewikku. Oleksime
wäga tänulikud, kui mõni
kodumaa neiu wõtaks waewaks
meile kirjutada. Jüri Kaasik
Eduard Mihkelson, Aleksander
Tamm, Johannes Wanem ja
Ado Wiitman. Adr.: Dügib.ap

Lehekülg 190
100
122
145
dud: 19 OKT.1916
K. A. Postimehe talitus.
Palume alandlikult neid
järgmisi ridasid lehes lasta
ilmuda.
Eest Rahva Museum
Terwitame Eesti neidusid
ja palume mõni sõna
kodumaalt kirjutada
Noored isamaa kaitsejad
tulewased unter ohwitserid
August Tõruke Kuremaalt
Adolf Aidnik Palamuselt
Arnold Oona Rõngust
Peeter Wismann Rõngust
Meie aadres: Br grümb. apuh
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 54
48
Meie talilinnud.
Enamikus meie siristajaid ja sätsutajad kontsertmeistreid
matkavad talveks pakase eest lõunasse, mõnedki aga hoolimata paka-
sest ei raatsi oma sünnimaalt lahkuda. Ja need laulavad muretult
ja kergemeelselt linnaparkides väi maal metsatukastes, otsivad omale vaeva-
liselt igapäevast toitu ega näi kartvatki, et juba järgmisel päeval
võib valitseda säärane käre pakane, mis rüüstavalt hukutab tibatillu-
keste sulgloomakeste sugu.
Üheks ilusamaks talilinnuks on pasknäär (pajuharakas, tamme-
ähk jne), kes oma kuldnoka taolise kisaga eriti varakevadel mulje teki-
tab, nagu oleks kuldnokad juba väljas. Kuid varsti pärast oma pettelaulu
ta teeb paar lõikavat hüüdu, millega enese ära annab. Maias on
ta teistele linnupoegadele ja munadele mida oskab üles otsida vilunud nuhina.
Kuid selle eest peab ta end küti eest varjama, sest tema ilusat sulestikku
ise
ihaldavad oma kübaratele daamid. Pasknääre peetakse meelsasti ka
puuris, sest ta kergesti õpib mõne sõna ütlema
Pasknäri sugulane mansak ehk pähklirääk on meil harulda-
seks linnuks. Siberis, P.-Venemaal on ta kodu, kus ta harilikult peatub ka talvel.
Toredaks ehtseks on meie taliloodusele ka siidisaba ehk lepalind.
See punakas all lind roosakas tutt kuklas, kõrialune must, triibuline
ja vöödiline siristaja ilmub meile oktoobris põhjast, kuhuta kevadel jälle
tagasi lendab. Maias on siidisaba pihlakamarjadele, kuid seejuures toidu
otsimisel nii rumal, et poolvägise ülesseatud lõksu poeb. Ehkki temale agaralt
jahti peetakse ilusa sulestiku pärast, ei oska ta inimest karta, isegi siis
mitte, kui ta vast juhtumisi vangistusest välja on pääsenud.
Rästad talveks lendavad lõunasse, ainult hall-rästas ei karda
hooli.
suurt pakasest, eriti siis, kui on hää pihlaka-marjade aasta. Suurte
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3872)

Lehekülg 11
Saadan teistkorda, sest ei saanud teie vastusest hästi aru, kas
puutus see käsikirja või käekirja? Ent kas seegi käsikiri endisest
parem on selleüle ei julge ma kihla vedada, sest kirjutan teist hoopis
närvilises meeleolus seepärast, et praegu on Pärnul uus suur au-
ja lahingu-päev - mürtsuvad kahurid, püssid ja orkestrid.
Kui aga käesolevat siiski läbi lugeda saate ja leiate, et käes olev
ei vääri ei krooni ega trükimusta, siis palun teda mulle teist korda
mitte enam tagasi läkitada. Aitab sellest kui mind mu käsikirja
õnnetust saatusest ühe väikse märkusega Postimehe kirjavastustes
informeerite. Austusega Elisabeth Kuutan
17.VI.28 Tall-Posti. N-52. Pärnu
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.25)

Lehekülg 105
Auustatud Postimehe talitus
palume oma lehe weerkutel
haawatute sõdurite ritadele
ruumi lubada