Rahvusarhiiv/et_handwriting_complete huggingface dataset:
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 51
VI
muidu mitmel viisel poissi aidata, aga kõik kat-
sed läksid luhta. Parajasti aga sõitis sarvik,
kellega nõiaeit teekonda Harzile pidi tegema.
pilvetükil Kukeharja kuningriigi kohale. Kohe
tundis ta nõia ära, moonutas end sääseks ja
tuli nõia juure asja pärima. Kui nüüd sarvik
kuulis, et terve perekonna hinged kaalul, katsus ta
igal moel poissi aidata. Küllap vanaõelusel
kõik korrapärast korda oleks läinud, kui samal
ajal kuud Kukeharja kuningriigi kohale ei
oleks ilmunud. Ainsa pilguga tundis kuu-
oma vaenlase ära ja nabis tal turjapealt kin-
ni. Kurat ei olnud säärase kallaletungi
vastu sugugi valmistanud ja kõhn sääsekene,
milles kurat sel silmapilgul istus ei pida-
nud sugugi kuu jämedatele näppudele vastu.
Sarvik karjatas... ja oligi valmis.
Kohe tõusis piduliste kära. Näha oli, et
sarvik oma viguritega palju südameid oli võitnud,
sest tema surmaga kõik poisipoolt pidulised
üsna vakka jäid. "Mis nüüd?" mõtles nõiamoor.
"Sarvik on surnud, katsume nüüd, et aga kiiresti
minema saame." Ja enne kui keegi arugi sai,
oli poiss kõige hobusega kadunud.
Aga taevaalune on tühi, et ühtegi
elavat hinge näha ei ole. Seal toomab nõid
lõõtsutades pilve vahelt välja ja jääb ühe
tähe külge rippuma ja teravasti kuulatama
Harzi poolt kostab kära ja kisa, määratu
tulepragin ja lõbusate tontide röökimine.
46

Lehekülg 78
71
– 5 –
Pimeduse tõttu oli ta aga kogemata aknaid vales-
ti lugenud ja oli nüüd väga imestanud, kui otse
pesuväel direktoriga silm-silma vastu seisis.
Seisukord oli nii täbar, et isegi kavalam pää
midagi ei oleks mõistnud ütelda. õp õnneks
ei tunnud pimedas direktor õpilast. Enne aga
kui ta tuld sai põlema panna, jooksis "murd-
varas" akna juure ja hüüdis alla õue:
„Hei, Jussi, lase jalga sissemurdmisest ei
tule seekord midagi välja, vana on kodu ja
valvab hõbeasju kui öökull.“
Ise heitis end eht apaashi hüppega õue
ja kadus. Direktor aga ei tea tänagi, et need
murdvargad hoopis omad õpilased olid.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.17)

Lehekülg 65
Sõja wäljalt. M. Arold.
38
Eesti Rahva Museum
35
Wäga auustatud
49
Postimehe toimetus!
Palju kirjasi tuleb seia
Tonis Sanderi nime
peale, ja mina ei
tea neid kuhugi
asendata; Sellepar-
ast olge nii lahke ja
teatage Herra Sandri
omakstele Wõhma, et
naad mitte ei kirjuta
polku. Siin ei tea
Temast keegi midagi.
Enne esimest lahingud
palus Ta mind, kui
ma juhtuks nägema
Tema surma, ehk
haawamist, siis Teile
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 35
11 -
Südaöö oli juba ammu mööda, kõrtsmiku
kukk laulis juba hommikut, kui parv poolkaineid
poisse ja tüdrukuid sai lõõtsapillimängija külapoisi
juure pärale.
Külapoiss oli vahepeal väikese tsirkuse mäe-
kallakule ehitanud kaaslase naise tantsima pannud
ja nüüd kuulutas ta rahvale kuulsa tantsja esinemist.
Inimesed algul ei märganudki suurt tantsu-
telki. Ja kõik sööstusid lällutades mööda.
Külapoiss oli nukker. Ja nukrana ta ei
tahtnud mängidagi. Aga laadarõõm temalegi
pikka pähe lõi ja äratas kurvast mõtisklu-
sest. Ruttu haaras ta lõõtsapilli ja hakkas
kõrgel ukselävel marulisi marsse mängima.
Mängis rõõmsalt toetus pääga uksepiidale ja
vahtis üle laadatänavate, üle käratsevate inimeste.
Just telgikese ukse alt algasid laadatelkide read
mis ulatusid kaugele sügisöö pimedusse. Siit-
sealt rahvamurrust tõusid sinised suitsupil-
ved ja teemasina hallid aurud värisedes üles. Ja
siis hakkas ta pimeduses märkama kiirgavaid
inimsilmi, mis kui võlutult külapoisile lähe-
nesid.
Nii koguski rahwas kõigepealt muidugi
Potrjonkovist lahkujäänud kampa
Potrjonkov ise magas kiviaial samal
kus lebas laokile lihuniku laip. Ajas end
aeglaselt istuli tuikus, tunnistas: mees,
mis mees aga näib veel joobununa kui vetikas
Potrjonkov oleks meeleldi näinud et
joobnu ta kõrval oleks ärganud ja siis tedagi
üles upitanud. Aga võõras oli vakka nagu
sukk ja Potrjonkovil ei jäänud muud üle, kui
ise end istukile ajada. Nii tuikudes,
kaperdades, ümisedes, hakkas ta viimaks võõra-
31
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 40
Tartus 11. Mail 1916
Eest Rahwa Museum
26
43
W. aust. Postimehe toimetus!
Mitmelt poolt awaldatud
soowil annan Teile Saar'e
perekonna praeguse wiletsa
seisukorra üle teadust, ja
awaldan Teile paljude palwet,
ka siin abiks astu, et esimeset
suurest hädast üle saaks, seni
kui kusgiltpoolt teist nõu
ja abi leitakse.
Nimetud perekond elab:
Tartus, Õnne uul. No 3, krt. 9.
Saar, perekonn. isa ja üksik
toitja on praegu sõjawäljal;
ema suri minewal nädalal
ära; järele jäid 4 weikest last.
kõige wanem - 11 aast.
kõige noorem - 3 aast.
kes praegu wana ema walwuse
all on ja sellest elawad,

Lehekülg 106
2
64
3
W. Austatud "Postimehe" toimetus:
11 JAN. 1916
Eesti Rahva Museum
Teie lugupeetud lehte tä-
na kätte saades, oleme
ülirõõmsad, seda äratun-
des, et armsaks saanud "Pos-
timees" oma rahwa poegi
ka hirmsa sõja möllus ei
unusta!-
Meie suureks kurwastuseks
ei saa Teie lahkusele ja hel-
dusele muul wiisil wasta-
ta, kui et Teile oma sü-
damlikku tänu ütleme!..
Ela kaua, Postimees!..
Õnne sulle soowiwad:
Petrogr. Nikolai hospita-
Petrogr., 7. Jan. 1916.
li haig. Eesti sõjamehed.
J. Ehrenbusch ja t.

Lehekülg 195
103
125
149
19.30/X 16 aastal.
Wäga haustatud, "Postimehe,
Eest Rahva Museum talitus.
Meie palume Teid, omasl lehes,
järgmiste ritatele ruumi lubata.
udud: 5 NOV.1916
Soowime sõja wäljalt kõikile, kodu-
maalastele, wanematele sõpratele
sugulastele, tutawatele ja weel
iseäranis kodumaneidutele palju
terwid. Ja palume meile kirjutata.
Terwitawat. Oskar Tamm Ellistwerest
ja Johannes. Jaanson. Tartust.
Meie adres.

Lehekülg 501
285/368
Sõjäwäljal, Jõulupühil 1916a.
327
W.a. Postimehe" toimetusele, Tartus
(Palun wäga järgmist uue aasta õnnesoowi
omas lugupeetud lehes äratrükida.)
Kolmas uusaasta ligineb waenuwäljal. Kuipalju
raskusi, uneta olekut, surmahirmu, külma ja nälja
häda on kogu Europa sõjamehed möödaläinud
kahe ja poole aasta jooksul ära kannud. Kui
otsatu pikk paastuaeg oma miljonide wereohwridega
on käesolew sõda küll üks walusamatest Jumala
witsadest inimese soole olnud. Raske on kõigest
sellest wiletsusest inimesel arusaada, kes ise sellest sõja
karikast joonud ei ole. Paljud on see raske aeg
tõsisemalt mõtlema pannud. Walitsuste ja rahwaste
meeled kainemaks ja selgemaks teinud. Wast ka
laiemad ringkonnad südamliselt üks teisele ligen-
danud.-
Suurelt isamaalt ning kallilt kodumaalt kuulduwad
ka kurwad sõnumed. Sõda on laialt "Kauka-juma-
lad" päewakorrale toonud, keda kõuu ega sõda
äratada ei jõua, kes kõige wastu külmad on, pääle kõlisewa
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 49
44
9 -
Kukeharja kuningrigis peeti suurt pidu.
Kõik suuredhärrad olid pidule ilmunud, et mai-
ööd vääriliselt vastu võtta. Kuningalossi lähedale
mäele oli palju puid ja haorisu kokku kantud.
Kui nüüd paras silmapilk tuli lehvitas kunin-
gas taskurrätti ja haohunnik süüdati põlema.
Raginaga keerles leek üles. Härrased karjusid
hurraa ja kuningas, pidas suurepäralise rahva-
liku jutluse truudele alamatele.
Ka kõid nägi tuld juba eemalt. Ei
läinudki kaua aega, kui ta maitule-mäele tor-
mas. Kohe kadusid tal tiivad külgedelt ja pere-
poeg märkas imestusega, et tal enesel uhked
riided seljas olid, mäherdusi ta, kogu elu ajal
uneski ei olnud näinud. Teel oli nõid poisile
ilusasti õpetanud kuis uhkelt rinda ette ajada
ja kuis vägeva sõnadega kuningat kukutada
ja rahvast enese poole meelitada. Nüüd aga jäi
poiss, selleasemel, et riigipööret korraldada,
toredaid riideid vahtima ja unustas kõik tarkuse.
Nõid märkas ka kus poisikese mõtted
olid ja ta andis salamehti tulise hooli sauaga.
poisile
talle vastu silmi. Poiss haaraski valjad ja juh-
tis hobuse otse maitule ligidale.
"Mis imeinimene see on", pärisid suurt-
sugused külalised üksteise käest. Ka kuningas
oli võõrast märganud ja nähes ta toredaid
riideid, ruttas talle isiklikult vastu.
"Kallis kupumoor" kogeles poisikene suures
hirmus, "ole hea ja vii mind siis kiiresti minema.

Lehekülg 59
- 2 -
tukka taha kadus. Peagi olime mahajääjate silmist
kadunud, kuid pasunakoori mäng ja laul kuulnud
veel kaua nendeni.
Mäel, kuhu paistab viimasena Iisaku torn
peatusime ja mängisime päikese tõusule vastu "Meil
tuleb abi Jumalast", siis "Mu isamaa" ja teisi laule.
Siin võsastiku varjul kohendati, einetati, võeti
riideid.
"laulupeo-tuju" ja siis läks sõit edasi. Mitmed
laulukoori liikmed sõitsid esimest korda pikema-
le teekonnale. Niisuguseid hirmutati rongisõiduga
kus hull "merehaigus" möllavat jne. Palju nalja sai
Jõhvis, kus üks maatüdruk kuidagi rongile astuda
ei uskunud. Suurte julgustuste, teiste hirmutuste ja
naljatuste saatel viimaks viidi ta rongile. Kuid nii-
vedur
pea, kui neg vilistas ja ähkides liikuma hakkas,
kargas ta püsti ja karjus Jumalat appi. Aga
noh, maha ta vaeseke ikka ei saanud enam
ja teiste pilkamine tegi ta peagi vagusaks.
Rongiski ei kadunud suur laulupeo
tuju. Mõned, kes esimest korda säärase masinaga
sõitsid, ütlesid küll südame paha olevat, kuid suu-
rem osa laulis ja suurte naljatustega läks aeg ruttu.
Õhtu eel hakkas korraga Oleviste kiriku
torn Lasnamäe tagant paistma. Kiiresti säeti
kõik pakikesid korda ja valmistati mahaminemiseks.
Suure mürinaga tormas rong Lasnamäelt
alla ja jäi järsult vaksali ette seisma.
Vaksali oli määratu rahvameri kogunud,
et kalleid laulupeolasi vääriliselt vastu võtta. Enne
meid oli Baltiski rong pärale jõudnud. Kuid seal
oli ainult mõni koor, kuna meie rongis tervelt
13 koori sõitsid. Seepärast vast oligi nii suur rah-
vaparv vaksali tulnud.
Rahva seas askeldasid pidutoimkonna liik-
med kirjude punutud pae õlapaeltega. Meile anti
53
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 13
kistud, niisuguse matsu jala
reit mööda, mis mats oli.
(Eläjä moodi mes rüökma küll
es nakka) Õhtul, kui välja
ronisime oli mäekülg sarna-
seid aukusid täis, et Sinu
venna elumaja võiks sisse
pista. Kas Sa tead, missugused
need augud on? Aga ta pillab
kõik, mis sääl augu asemel
enne oli, kui kaugele laiale,
et äärele midagi ei jää.
Aga mul oli õnne – jäin terveks.
Üleüldse on mind Kõigekorgem
senini hoidnud. Mis edaspidi
tuleb, on teadmata.
Eesti Rahva Museum
Jõulud läksid kehvaste. Igapäev
sõime hapu kapsa supi leent hommikul
ja õhtul kõik pühade aeg. Keskmise
püha olime üsna ilma leivata
sest es. p. õhtul ei arvanud
kaptenarmus hääks mitte ilmuda.
Pühade laupäeva öö olin karaulis,
Niisama keskmisi püha.
Esimesel pühal kaevasime all
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 145
8 APR.1917
W. K.
Austatud Postimehe
lehe toimetus.
Siin awaldame
oma alandliku
palwet. Et Teie
oma lehe weergudel
meie terwitustele
kodumaalastele.
ruumi lubaks
Terwitawad kõiki
tuttawaid, sõpru ja
sugulaisi, ning
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 41
mis lahked naabrid (maja -
rahwas) neile omast heldusest
senini on annud ja toonud.
Kui kaua see nii wiisi edasi
wõib kesta, ja kui palju
mu rutulise abi pääle wõib
loota, teate Teie isegi wäga
hästi! Seepärast palume
teid siis südamulikult: Ärge
unustage ka neid waeseid lapsi
ja mahajäetud wana emad
ära, ja kergitage ka nende
häda ja praegust wiletsat
seisust, nii palju kui wõi-
malik on.
Palume ka, et nende seisust
lasete waatama minna, see
räägiks Teile tõesti rohkem,
kui siin mõne reaga wõin
kirjeldata.
Meie loodame Teie lahkuse
pääle! Paljude soowil
M. Anderson
2

Lehekülg 52
30
Eesti Rahva Museum 51. 28
Jakob Õunapuu,
August Tammo,
August Härmak.
aa
Jaan Waabenfelt.
Jaan Roosipõld,
Karl Samuel,
Arnolt Õunapuu
Wõrust!
Oswalt Luks,!
Johan Lado,!
Albert Enok,
Aleksandr Parimann
Paul Lõhmus
Austates
Kõikide ülewel nimetatude
nimel:
Johan Kukk
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.17)

Lehekülg 11
6/8
6
Kullamaal, 18 April. 1914.
27. April 1914
W. a.
"Postimehe" toimetusele,
Tartus.
Eesti Rahva Museum
Teie järelküsimise peale Saksa tööliste
kohta, pean teatama, et siin ümbruses (wis-
sist terwel Läänemaal) ühtegi Saksa töölist sisse-
toodud ei ole, selle asemel küll wäga palju
Wene töölisi. Ümberkaudsetes mõisates on
rohkeste wene töölisi olemas.
Kui nende kohta ligemaid teateid
saada soowite, olen seda kohe walmis
tegemas.
Auustusega
H Anniko
köster Kullamaal.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 11
2 jaanuaril 1915 aastal 5
Kallis sõber, Jaan
Eesti Rahva Museum
Su uue aadressi sain kätte juba
ennem, aga ei saanud kirjutada,
4/8
sest kirjaümbrikutest oli kange
põud. Ja teiseks ei ole siin laske-
kraavides kirjutamine mitte nii
kerge – praegu on ju talv ning
meil on ka lumi maas ja mõni
kraad külma - Siia kraavidesse
asusime 16 detsembri õhtul ja oleme
senini ära elanud. Esimestel
päevadel olime kange suurtüki
tule all, mis küll õnneks meile
suuremat kahju ei teinud.
Laskis granaatisid ja schrapnelli-
sid. Suurem osa lendasid üle
meie pää. Meie koopad olid
otse keset mäe külge Dunajetsi
jõe kaldal, mitte kaugel
Tarnovist. Poole versta kaugusel
on jõgi, jõe taga vaenlane.
Üsna jõe kaldal on karauuli
mehed, siin meie omad, säälpool

Lehekülg 14
jõe ääres okoopisid. Oli Öösel sadas
vihma. Tuba tuli vett täis...
4/7
Pääle pühade liigutati meid jälle
teise kohta. Siin ehitasime
endile kolme pääle (mina, Lippas-
saar ja vabatahtl. Lomp) uue
elumaja. La Ta on maa sees ja
näib nii koopa moodi välja.
Seinad ja põrand mullast ja seest
õlgedega tehtud, lagi
laudadest, õlgedest ja mullast,
Isegi aken on ees – ukse augu
ees on küll õle kubu, – aga,
mis pääasi – ahi on sees.
Pimedal ajal kütame, saame
sooja koguni theedgi keedame.
Tuba sai uueks aastaks valmis.
Kuid samal ööl on püss üle löödud,
Otsin teist hoolega. Eila olin jälle
karauulis. Eila ja täna laseb vaen-
lane jälle ägedaste suurtükkidest,
Võib olla viiakse meid nüüd ehk
vahest mõneks päevaks reservi-
puhkusele ja tulevad teised asemele.
Kuidas Sina elad? Soovin
Sulle kõike, kõike hääd, mu
kallim sõber. Sinu truu Kristjaan.

Lehekülg 166
Ei wala meie hauda kallima pisar
Ei punu krantsi meie haual Esti nenkast
käed
Ei ole meie haual lille ega roosi
Õitewad puud aga lehkawad põõsast
Ei leina meid taga meie kallima süda
Ei sa meie pärast walu tuntma teie rind
Sest soldat on wiimane inimene ilmas
Tema kodu on seal kus puhkab ma
mullas
Minu salmid on lihd ja labased
Ei tungi naad iial teile südame
Mina mõtlesin neid omast peast
Ja käsi kirjutas neid reast.
Kirjutanud keegi eesti
Noormes Moskwast
Automobili p rootust
Karl. Lukk
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 133
70
Auustatud "Postimehe"
83
lehe toimetus
Palume lahkeste omas
lehes mõni rida ruumi
lubada Eesti sõjameeste
terwituste jaoks, Pealin-
nast lahkumise ja
sõjawäljale minemise
puhul, mis järgmine
on.
Eesti Rahva Museum
Petrogradist lahkudes ja
sõjawäljale minnes, oma
kodumaa kaitseks, ütleme
südamlikka ja sooje terwi-
tuisi oma sugulasteele, sõp-
ratele, tuttawatele ja kõikidele
kodumaa neidudele ja jäta-
me teid Jumalaga kuni
rõõmsa jälle nägemiseni!!!
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 44
39
4
keegi ei pannud teda pimeduse tõttu tähele. Va
joodik Jüri tuli praegu kõrtsist ja kõneles ja kinni.
tas jumala nimel, et näinud, kuis vanasarvik kuu
mustaks tõrvanud. Aga kes seda uskus! Kui ta
oma sõnu ka piiskopi ees vandega oleks kinnita-
nud ikka oleks inimesid ütelnud, et Jüri hoopis
porujommis oli.
Aga jätame need sortsilasid ja paharetid taeva-
alla tembutama ja vaatame parem nii teeb siis
see nõid oma peakorteris, sest kell on juba. am-
mugi kümme. Aga väga pimedaks lüheb ja tont
teab, kas paljalt maitulede valgel nõia juure teed
leiamegi.
Tõepoolest ei olnudki nõid enam kodus.
Juba ammu enne kui taevatähed peakohal sira-
ma löid ja palju enne, kui kuu kuratilt tüssata
sai, oli ta ehtimisega valmis. Ei läinudki kaua
aega, kui mullamättalt sinist suitsu hakkas tõus-
ma, esite tasa ja vähehaaval, siis suuremaks paisu-
des ja korraga seisis nõid kaksiti künkapääl. Nõid
pani käe silmile ja vahtis teravasti taeva poole, nagu
tunnistades, et kas tarvikut kusagilt ei lähene.
Aga midagi ei olnud näha. Ta tõusis mätta otsast
paar sülda kõrgemale, raputas käsa ja sõitis siis
kui tuul otse edasi.
Kui nõiamoor sel kombel taevalaotusele
tõusis nii et ta määratu tondina iga karjalapsele
kätte oleks paistnud, juhtus, et sabasaks parajasti
Munamäe kuuulatva laskus ja sellest siis see ep tu-
ligi, et mõlemad tuttavad üksteist ei kohanud.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 209
õhtu söögi ära sõime, hakas tuul suureks
tõusma. läksime ära palati alla. Tuul muutis
ennast tormiks, ja wapustas palati riidest
seinu ja kattust õige kardetawalt. Siiski sai
pääle mõne wähese jutuajamise umbes kella
9 ja 10 wahel magama heidetud, lootes et homme
ilus ilm saab. Wähese magamise järele hakasid
minu ja koikide elus kõige hirmsamad sil-
ma pilgud. See oligi meil hirmus öö!!!
Päälmisel magamise korral oli tuli lahti
pääsenud, mis suure tuulega silmapilk
kõik meie palati leekidesse lõi. Häda kisa
mis magajaid äratas oli juba hilja et weel
oma kraami ehk riideid päästa, sääl oli
ainult elu päästmisega tegemist mis iga-
ühel juukse karwa otsas ripus. Järgmisel
silma pilgul olime kül kõik wäljas aga
suuremb jagu pool alasti palja jalu ja palja
pääga hirmsa tormi käes leekide all ja
waata kuda hirmus hääwitaja leek so wäikest
warandust ära neelab. Elu oli kül kõikidel
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 34
kõiku petrolium lambi tuledega
walgustadud, maa tasane.
Kasarmu jõudsime kella 3. paiku
ööse mis nii suur hoone on ku
aia uulitsas uus ülikooli hoone,
meie uus ajutine korter on weel
kolme kordne, nii sugused asub
ümbruses paale meie oma teise
rohkesti,
Eesti Rahva Museum
Meeste meele olu on kõike
parem ootatakse rootuse jakamist
Wanas Peterkohowis 10 jaanuaril
ratnik JReichmann

Lehekülg 149
белнчъ. 5 Aug. 1915.
Wiljandis,
W. a
herra J. Tõnisson
WILJANDI EESTI
Laenu- ja Hoiu-Ühisus.
WILJANDIS. TELEFON 70.
Eesti Rahwa Museum
Tartus.
191
No
Nagu ma Teile kord telefoniga rää-
kisin, wiisime meie, mina ja Härm,
Wiljandi E. Laenu ja Hoiu-Ühisuse obli-
gatsionid ja wäärtpaberid Petrogradi
Wene-Asia Panka hoiule. Selle tarwis
wõtsime sealt kaks tulekindlat kasti
teraskambrist, tegime kõikide doku-
mentide üle täieliku nimekirja kahes
eksemplaris: ühe eks. panime ühes do-
kumentidega kasti ja teise eks, kui
tõendusdokumendi, tõime kodu.
Nendele nimekirjadele kirjutasiwad
peale meie weel kui tunnistajad
alla: Põhja kredit ühisuse juhatuse
liige herra Jaakson ja sellesama
ühisuse ametnik Metsamärt. Kauts-
joniks nõuti 25 rbl sisse. Pärnu mehed
oliwad niisama toimetanud.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.17)

Lehekülg 13
Austatud Postimehe toimetus!
Nabala mõisas on sel aastal ainult Eesti
töölised. Walitseja ütlemise järel ei pidada
tal töölistest mitte puudust olema. Mullu
aastal oli teine walitseja, keda lahti
wisati, selle aegas moonakad paigal ei
püsinud, see tarwitas ka wahest wenelasi.
Sakslasi pole siin weel näha olnud, ega
teisi muulasi, ega pole ma aimanud, et mõis-
nikul nõuu oleks neid sisse widama hakata
Wõi kes nende asju teab. Mõned siin linna
lähedased mõisad: Kurna, Wiimsi j.m.
widawad linnast päewatöölisi kõige kibe-
damal tööajal: kartula panemise
ja wõtmise puhul, heina ja wilja koris-
tamise ajal. Selleks otstarbeks sõidab
mõisa kubjas pühapäewal linna,
kus ta Weneturul suure kahe hobuse töö
wankriga ootama jääb. Warsi hak-
kab wankri ümber tööta töölisi, mehi
ja naisi koguma, räägitakse päewa
palga üle kokku, ronitakse wankrisse
ja kui koorm käes, siis sõidetakse tuhat
nelja mõisa poole. Austusega
Tallinn, 19.IV.14. M. Reimann, kooliõp.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.25)

Lehekülg 26
K. a.
"Postimehe" toimetus!
Tartus.
Teie endise kirja pääle wastuseks, Siinsetes
Wäike-Maarja ümbruses olewates mõisates ei
leidu saksa töölisi, küllalt aga wenelasi ja
muhulasi. Wiimasel ajal tõuseb wene tööliste
arw märksa. Mõisad on töölised wistist mõne
wahemehe läbi muretsenud. Palga tingimised
üsna paremad, kui Eestlastel. Kaup on nagu
harilikult moonameestel, ühe aasta pääle
tehtud. Maa tükki ega talu pole seni wenelas-
tele ei müüdud ega renditud.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 32
8 -
rubla pead saama! Sada rubla!“
Potrjonkov pani käe tasku kobas siit kobas
sealt, aga kopikatki ei tulnud nähtavale. Ja häbi-
ga keeras ta poisile selja
"Noh, mis te vahite, sõgedad?" Meil pole siin
enam kauemat tegemist. Läheme! Läheme!“
Parv katsus, et minema sai, Potrjonkow
aga ruttas ees kui sügisene maru, ja tallas poriste
saabaste alla armetuid ja sante.
Ning kui lõpuks kõik lõbustused korra-
päraselt proovitud, ruttas ülivallatu kaupa ran-
nale.
Oli Oi lõbu! Oi sai lõbu!“ naeris Potrjon-
kov terve näoga terve kehaga ja võbistas õlgugi
järele. Kõik präänikukaupmehed, teenaised juudid
ja kristlased hädaldasid ja vandusid kurjategijaid.
Salkond peatus laadatänava lõpus.
Seisatas.
Meri oli ees laat taga.
Mis nüüd? Läbi oli laadalõbu, läbi ma-
gusad naljad.
Potrjonkov silitas tasakesi habet ja tun-
dis, et see veidike porine oli. Siis katsus ta rii-
deid ja leidis, et needki porised olid. Ning järs-
ku tuli tal himu supelda.
"Merre!" möirgas ta korraga. "Lapsed,
nüüd peseme meres. Merre!“
Ja kisades jooksid kõik sügisöise mere
kaldale
Peseme! Peseme merel!" Karjus Potrjon-
kov ja hõõrutas porist habet juba rannaliivas
edasi ja tagasi. Mees oli kole kui kurat, või
kui sügisöine tont,
Isake, ära upu! Isake, jumala eest, ära
upu!" hoiatasid teised vanameest.
28
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3260)

Lehekülg 50
- 2 -
nõlvakuil asuvadki vana linnaosa punaste tellis-
kivikatustega kiviehitised. Keset linna tihedalt
majadega piiratud neljakandiline turuplats. Linna
serval kõrgel kaldal asuvad ordulossi varemed. Ajaraamat
jutustab, et ordu ehitanud siia lossi 1254.a., mille ümber tek-
kinud linnake. Lossi on kord piiranud 150 m. pikk ja 50 m.
lai kaitsemüür, millest on säilinud tänini massiivne
neljakandiline torn. Siit avaneb ilus vaade Abavajõele.
1710. a. puhkes linnas hirmus taud - "must surm".
600 elanikust jäänud ellu ainult 2 ametnikku käsitöölist.
Kandava nimi on seotud kuulsa vene kindrali Totlebeni
nimega. Siin elanud kindrali vanaisa, kes abiellunud lät-
lasega.
Linnakesest põhja pool asub järsul mäenõlvakul muist-
ne kurelaste linnamägi. See on huvitavamaid pagana-
aegseid linnuseid. Kaitsevallid on hästi säilinud. Kaunis
kohas on linna kirik, mille tornist avaneb suurepärane
vaatepilt Abavajõe orule ja puiestikkudega palistatud
kallastele. Kandava kirik, mis ehitatud 1786.a., on huvitav
oma barokk puulõigetega. Selliseid puulõikeid leidub
eriti rohkesti Tallinna Olevi kirikus.
Siiski vist huvitavamaid vaateid avaneb kõrgelt Rie-
big nõlvakult, kus asub ka uus K. Mühlenbachi nimeline
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 60
"Братская могила" ehk nende hauda
küll iial kallimate käed ei ehi ega
lillekesi nende hauale kanna ei lange
ka ükski pisar armsaist silmadest
liiwasse kus wahwad wõitlejad oma
wiimist und puhkawad. Aga nende
nimed on kuld kirjaga aja loo
raamatus ja järel tulewad põlwed
mäletawad auu kartusega neid
wägilasi. Paljud wõitlewad edasi
ja mitmete rinda ehiwad Georgi
ristid ja rahad. Üheksas sõja kuu
astub käte on neid kes algusest
seal wiibiwad ja ka neid kes haawa-
dest paranenud uueste sõja wäe
ridadesse astuwad et lõpuni oma
kohusele truiks jäeda. Armsad kodu
maalased kirjutame teisel üles
tõusmise pühal. Aasta on mööda kui
üle meie weikese kodu maa nurga
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.17)

Lehekülg 55
32 33
44.
21. Aug. 1914
9.VIII.14
Soldau - Illowo
Eesti Rahva Museum
Armas "Postimees"
Olen praegu Krasno-
jarski polguga Saksa-
maa sees, Illowo-Mla-
wa wahel oli üle eila
wastastikune laskmine,
jäid mõned surnud ma-
ha (Kr. polk oli siis
wähe eemal)
Nüüd on aga
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3260)

Lehekülg 88
- 7 -
„Kuidas teie olete tulnud sellele, et persikud juba
õitsevad? Puud on veel üsna paljad," ütles ema.
"Siin meie juures veel ei õitse, ent San-Dome-
niki juures terve org täis õisi. Puud veel alasti,
lehtedeta, ent roheliste lehtede asemel on
punased pungad," kõneles Andžolina.
"Tean, tean, tütar,“ lausus kurvalt signora
Asunta, "ta lubas tulla, kui õitsevad persikud.
Tean su saladust. Sa ise oled kui too persiku-
puu,- veel pole sul puhkenud lehed, ent juba
tahad õitseda heledate, punaste õitega."
"Emake, kas teen ma halvasti? Mu süda säde-
leb nii heledate, selgete kiirtega."
"Tütreke, sa oled veel nii noor: te mõlemad
peate ootama, kuni lõpevad need sõjad ja
saabub Džino. Kuni Room on võidetud."
" - Kuni Room on võidetud ja meie suur
2. 1.
Itaalia ühendatud, ja, ja - ent kas tema pole mu
Room?. Ja kas pole meie ühendatutena väike
Itaalia? - Mingem imetlema persikuõisi!“
"Lumi õitel, lumi armastusel, lausub vana-
rahvas," ütles sõnas signora.
„Ei, emake, mitte lumi õitel, vaid õieleheke-
sed lumel. Lumi sulab, õied jäävad," ning naer-
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 65
waleks tuleb pidada. Selle
E. W. Tikermanni süüdistuse
kirjale, olgu siin mõni sõna
seletuseks juure lisatud.
Sellest ülewel seiswast sõnum-
est, on wõimata sarnaseid
lauseid wälja lugeda, ka - siis,
Kui E.w. Tikermann omale
"vadiumi prillid abis wõtaks,
et ma neid: (Westseliinas
asuwaid soldatid), sõna
wõõrad ollused all, mõnedeks
ennenägemata elukadeks oleks
mõistnud, ehk jälle sellepärast
et nad sinelit kannawad,
põlgvust äratawadeks inimes-
teks oleks pidanud, kellel
õigused ora on wõetud, ehk
oleks jälle seda kudagi arwanud,

Lehekülg 361
Meele olus jumalag kuni
jälle nägemiseni ja ütlen
lauliku sõnadega.
Nüüd wapraste ülesse Eestlaste wäed
Me tormame priiuse riiki
Me tungime läbi kõik metsad ja mäed
Ja näitame waenlastel piiki
Ma olen waba ja mehine mees.
Kel wahwa ju wõitleja süda on sees
Jumalaga Koidu puna
ja helkus waba Eesti maa
Ma ruttan tormi mürinasse
Kus were ojad woolawad.
Ta elu õnnes waba püha Eesti maa
Au pärast lähen sõdima
waenlane ei ial siia saa
Õitse ja Kosu rahuga
Sest wabade Eesti meeste raudsed
käed, sind kaitswad müürina
Aleksander Woldemar Mälson
Kudina wallast.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.17)

Lehekülg 61
36
34
Eesti Rahva Museum
47
siin on kuulda,et wäed
wäga laialt (200 w.
laiuselt) saksamaa
sisse on tunginud, ei tea
kas ka see on nii.
Ei wõi öelda, et
Wene väed wõidetud
lõunas endid hästi üle
wal oleksid pidanud:
wõeti hõbedat, raha,
wõeti (see on küll luba-
tud) sigarid, paberossa,
murti uhked vaate-
aknad puruks; iga
pudrukeetjal oli
sigar (Havanna) ees,
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 37
Tartus, 9 IV. 1916.
24 19
Auustatud hra Hindrey!
40
Eesti Rahva Museum
"Jaunis" on surnust üles äratatud
ja jälle elawaks saanud. Omas wanas
ja hädaldawas Wiedemanni mõttes
näitab ta ennast juba tihti elujõu-
lisena siin ja sääl. Suurtsugune
"edel" on aga jälle waeseks lapseks
jäämas. Teie üleskutse pääle saadan
Teile wiimase jaoks omalt poolt ühe
proowi, nimelt:
"ülos" (häälida: üloos, mitte aga üloss).
Nii siis:
ülos = Рагороднон, edel.
ülosus = Ennopodu (Teie ülosus, Teie kõrge
ülosus, ülikõrge ülosus!).
ülostama = otsaropaneku bazr
ülosema = Suaropodendotaja
ülosalt = Suaropõdno.
ülo = Suars (wohl)
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 53
22/3 1915.
16
28
30
Austatud Postimehe toimetus -
Palume, kui wõimalik meie terwitust ja
wäikest kirjakest ära trükkida:
Eesti Rahva Museum
Esimesel lihawõtte pühal, 22/3 1915 a.
Soowime sõjawäljalt head õnne kodurahwale ja
kodumaale kewadeks. Tänane päew on meie
sõjaelus aruldane päew. Soojal päikese pais-
tel, ülendatud meeleolus suurel rahwaste
rahupühal lehwisid meie soldatid oma
kaewandikudest austerlastele walge rätiku-
tega ja wiimaks ronisid ilma sõjariisteta
kaewandikudest wälja. Waenlased tegid nii-
sama tulid neile wastu. Ja siis hakka-
sid seltsis piipu panema, paberossa
pistma ja juttu ajama, kes aga üksteise
keelt oskas. Ja siis läksid teineteise kae-
wandikusse wõersile. Ja paljud auster-
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3260)

Lehekülg 102
wastake
Ääremärkusi hra Jaan Kärneri vastusele.
(Vaata "Postimees" nr. 109, s.a.)
Olen rõõmus teate üle, et hra Kärner lubab võtta minu
luuletuskogu põhjalikumale teaduslisele "uurimisele". Kui arvus-
tus või uurimus on eht teaduslik, erapooletu ja asjalik, siis ei
või loomulikult tekkida ka nii kergesti isu vastuväitluseks.
Ja see oleks jumala õnn, sest vaidlemine, eriti niisuguse
arvustajaga nagu hra Kärner, kel on haruldane and rääkida
ja mittemidagi ütelda, ei paku mingisugust lõbu.
Siin tahaksin vaid kinni naelutada hra Kärneri kui
arvustaja "mittepealiskaudsust" tema vastuses minu kirju-
tusele.
Ma küsiksin hra Kärnerilt:
1) Kus kohal olen ma omas artiklis maha teinud, ni-
metanud või tsiteerinud luuletajat Barbarust, nagu seda
ole
tema tõendab? Minu teada ei ma Barbarust üldse nimetanud.
2) Kus kohal olen mina üldse kedagi maha teinud?
Oma väite tõenduseks pidin ma teisi luuletajaid tsiteerima
ja ütlesin: "Kuid neid Eesti uuemate luuletajate vormi-
küll
saavutusi (võib olla iseenesest väga väärtuslikke, selle
üle ma siin kohal ei vaidle) ei leidu minu ilmunud luuletus-
kogus mitte." Kus on siin maha tegemine?
3) Kus olen ma ennast ülistanud ja - geniaalseks nime-
tanud, nagu seda jällegi hra Kärner väidab! Kui ma ütlen
enda neist iseäratsemisist vaba olevat (mida ei eita ka hra
Kärner), siis ei tähenda see veel sugugi eneseülistust ega
geniaalitsemist.
2) Jõudus K. A.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 82
Eesti Rahva Museum
26
45
Sõia walljalt 4 aprilil
52
Wastatud:
Austatud Postimehe toimedus
Tänan teid kõigi esti wenndate
nemel et meie nimed ja aadress
ära trükiside täna saime ulka
ulga kirjasid selle läbi
kodumaa sõprade ja sugulasde
käesd meie oleme Jumal
tänatud kõig need mehed
mis lehes ülewal oliwad weel
elus ja ilma wigada seekord
olime kuus pääwa lahingu
kraawides ja wahedati meid
Suure reede õhdu ära siis olime
kollm pääwa metsas ja pidasine
ülestõusmise pühasid esemisel
pühal kell kümme pidas
polku waimulik meile Jumala
teenistusd aga meill Esdlasdel
ilmasd mitte midagi
saada kui on woimalik meie ei tea siin
Palume sudamesd ühede postimesd meil
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 130
Austadud Postimees
saadud: 24 Feb. 1917
Palume teid nii wäga
lahke olla ja oma auuväärt
lehes wähe ruumi lubada
meie terwitusele kallile
kodumaale. Su soowime
teile ja teie armwäärtlehele
tulevikus head edu töötada
Eesti kasuks
aupaklikult L. Sepp
Eesti Rahva Museum
Haigemajase terwitame
kallid kodu rahwast, maad
ja ise äranis Eesti inimesed
sugu ja palume nendega
kirja wahetust.
Tervitame kallist kodumaad
Üli armast Taaralaste asupaika

Lehekülg 156
98 82
Eesti Rahva Museum
107
lehwis punane lipp, pealkirjaga tervitame
sind waba wenemaa. Sest lippu oli keski
sõjawend südaöösel walmistanud ja ootas
meid hommikul wäljas. Kui pühalikud
kujud kogusime lippu ümber punaste leh-
widega mis rinnas rippusid, huraa.....
hüüdmisega terwitasime lippu ja wiskasime
mütsid õhku uue riigivalitsuse tervituseks.
Pärast seda läksime oma tähentatud kohta,
kuhu ka meie pea tohter ja wene patuska
tuli. Pea tohter terwitas meid wabadusega
uue riigiwalitsuse nimel, aga meie wastasi-
me otsata huraa... hüüdmisega! Pärast
seda pidas patuska jumalateenistust.
Jumalateenistuse lõppul luges patuska uue
riigiwalitsuse wande sõnad ja meie kõik kor-
dasime järele kolm sõrme taewa poole koi-
tes, Kui see lõppule jõudis, siis kirjutasime
wandelehele nimed olla. Peale selle kogu-
sime jälle lippu ümber ja laulsime waba-
duse laulu. Lippu kandes ja lauldes

Lehekülg 165
Wennad mõisa pidajad tooge
Kõik wili turole ja pidage
meie üles pidamist, siis ka
meie saame siin oma tööga
hiilgawa lõppuni jõudma.
sest teie teade et mitte
üks tiig ei saa nüid
Radama minema waid
saab kõik oma isamaa poegate
pästmiseks tarwidatama.
wennad nooret kui isa
wanad rinnat ette ja kõik
tööle sõda kuni hilgawa
lõppuni see on mino
soow
kirjodatud Austrijast 19 18/III 17 a.
Juhannes Sommer.

Lehekülg 238
112 117
173
Saadud: 29 MRZ.1917
Kõrgesti auustud
posti mise talitus
palun Teie nõnda lahked
olla minu soowis Teid
auusase lehte üles
trükita kõige auu jo
auustusega
Tervitan Teit armsad
wanemad ja õed soowin
Teile rõemsaid pühasit
wastu wõtta ja kodu maa
neiutelle soowin head
muna õnne ja head
terwituse soowi saaki
Eesti Rahva Museum
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.25)

Lehekülg 43
Auustatud "Nooresoolehe" toimetus.
Katsed, esimesed, noored, nõrgad, sihita
tööd ja see on kõik! Kõik, mis vaene
laps pakkuda võib. 7 salmikut pistsin
paberisse, seitse nime alla - kuulsus
kuulsus aga võib minna paberikorvi ja
ka trükimusta väljakannatada - nimelt
minu kuulsus: -emb-kumba - olen
kõigega rahul. Ei püsi ka siis veel
paberikorvi otsusega: taimest kasvab
puu ja mida vanemaks sa saad, seda
rohkem sa õpid, ütlevad vanasõnad,
Esimesed, kui on nõrgad teised vähe pare-
mad, - inimene õpib - lõpulikult jõuavad,
sadamasse toredad laevad, trööstin ma,
Noor olen nooruse elu on vallatuslik
ajab mõtlema ja unistama. Umbes 1 1/2
aastat tagasi asusin töö juurde, vili
on suur esimene lõikaja on "Noore-
soo leht." Kui ta aga küpsenud vilja
leiaks! Eesti Rahva Museum
Et "Nooresoolehes" noorte tööd aset
leiavad on vist tõsi. Aga missugu-
sed? Võib olla, et "Kadunud suveöö-
de laul" ja,"Kas mäletad?“ ei ole mait-
sekohased "Nooresoolehele". Kui ehk nad
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3395)

Lehekülg 2
1.
Ühingulased.
Katke pikemast jutust.
Joh. Eomois.
Ühel pühapäeval pärast Jaanipäeva oli Kivisaari
asunduse poissmees, asunik Lepistu Karla ruumi kokku
kutsutud raadio ühingu asutamise koosolek. Teati küll
rääkida, et Lepistu Karla võlgades ägab, ent kust ta
raadio ostmiseks raha mõtles hankida, seda ei osanud
arvata keegi.
Juba olidki määratud ajal naaberasunik Rääbuse
Jaan ja pisut kaugemal elav käsitöö kruntniku
Teiba Aadu poeg Jüri jõudnud Lepistule. Oodati ja
vesteti kolmekesi saalitoas juttu heinategemisest ja vilja-
kasvust. Kuna ootamisel siiski paremaid tagajärgi
ei olnud, hakkas Lepistu Karla rääkima kaaslastele
raadiost ja tema häädest omadustest, millest ümbruskonna
tuusad ei oskavat sugugi lugu pidada. Kirus siis
Maamehele
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 36
saadud: 4 FEB.1917
Austatud Postimehe toimetus!
tatud:
Palume lahgesti Teid, omas austa-
tud lehes "Postimehes" järgmiste
ridadele ruumi lubata.
Eesti Rahva Museum
Praegu T... linnas tagawara
polgus teenites, terwitama kõiki
kodumaalaisi, sugulaisi, sõpru
tutawaid, weel iseäranis Eesti
neidusid ja soowime kirjavahetust.
Johanes, Reero, Jurjewest.
Karla, Uibo. Keenist. W.
Johanes Kristal. Tallinast
adres. Br. Drouembyrongad. Ap. uud
19'28 17 as. Weike
Eesti kolmik ühisus
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 86
28mal Septembril.
51
51
77
Eesti Rahva Museum
Austatud "Postimehe"
ja "Elu" toimetus.
Palume teid meie
järgmiste ridade jauks
oma
Wastatud:
Tervitame kõiki kodu-
maa sugulasi ja tu-
tawaid neiusid ja peiu-
sid kaugelt were väl-
jalt, kus maa hoigab
taewas hiiglaste rak-
satuste käes katkeda
ähvardab. Ja palume
et meid oma südame
palvetes ära ei unus-
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.17)

Lehekülg 52
mitte teinud. Et mul aga 2-3 nädala jooksul kuidagi
wõimalik ei ole neid asjaolusid isiklikult waa-
tama minna, siis saadan teated ainult Käru
kohta ära.
Lelle mõisast ei tea ma midagi kirjutada.
Küll olla aga Wändra klaasiwabrikus palju Saksa
töölisi ja moonakaid, keda sihikindlalt sisse
toodawat. Ehk on juba Wändra mehed nen-
dest teadustanud.
Kärus, 15 mail 1914 a.
Austusega
AugRaud
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3872)

Lehekülg 10
võinud, piinav koju igatsus käis igal pool ta kaasas ega lahkunud-
ja Tommi pidi veenduma, et ta soolakõrbe merikaru hinges tundeid
ja kohti oli, millede olemaolemisest nad isegi enam ei teadnud.
Nii tuli, et Tommi asus kodumaale, aga mitte koduranda -
kartes tõtt. Ammugi oli ta kaotanud iga lootuse veel kuulda kodust
midagi head. Ja nüüd elas Tommi nii kuidas elavad teised tuhanded
temasugused kelle kodu on olnud ookean ja kelle haud saab olema mere-
sügavus.
Ta elab üksi oma majakeses, mille ta omandanud ja käib merel
kalapüügil, seda ainult ajaviiteks, sest raskete elukombetega
Tommi on oma pika teenistuseea kestes omale väikese vereandluse
kogunud, mis talle mureta elu võimaldab. -
Oli saabunud ammugi öö, kuid Tommi istus kivil ja uneles ja
mõtles ja ta ei suutnud isegi enesest aru saada ega enesele aru
anda mõtete ja sündmata ülespidamise üle, mida ükski õige
merikaru enesele lubada ei tohi.
- See vana kapten ... aga õigus, endisel aegul olid nad tundnud
koosviibides mõndagi igavat tundi kiiremini kaotavat. Aga need
olid möödunud ajad, neid ei tuletada enam meelde... sarnaseid asju
enam mitte vanade merikarude vahelises vestluses. Mis oli vanamehel
viga? Kes õige merimees, see ei pane end teise minevikku puuduta-
mise läbi maksma vaid teeb seda ausas kahevõistluses luiske ju-
tudega hulkade päältkuulajate ees.
Ja Tommi ei saanud lahti tundest, mis ütles, et ta lõplikult
siiski vaid üks suur argpüks on olnud...
Istus Tommi üksinda kivil ümbritsetud öisest vaikusest. Ta kõrval
kohas meri oma alatist leina laulu lõputa haudade, mis ta eneses
peitis - Tommi kuulas seda kohisemist innuga, see tervitas teda
hommikul esimesena kui ta ukse ette lävepakule istus, et rahuga
üht piibu täit tubakat suitsetada; mere kohisemine oli talle ka õhtul
viimane jumalagajät, kui ta korraarmastaja inimesena end ööks
kinnise uksetaha oma muuseumisse lukutas, sest Tommi maja
sisemus kujutas eneses, kui kunagi õigel merimehel, väga korraliku
muuseumi.
Öö vaikuses kuuldusid sammud, see oli vana kapten, kes koju läks.
Nähtavasti olid tedagi ta mõtted rannal kinni hoidnud poole ööni. Kapteni
alles noor ja terav kotkapilk leidis pimeduse pääle vaatamata Tommi
üles. "Halloo! Tommi, näib nagu poleks meil tänaseks ööks rahu
lubatud. Asi on see, et sain pojalt kirja... jõuab homme siia.
Head ööd!" Sammud kaugenesid. Siis kriuksus kusagil aiavärav,
Ja vaikne juulikuu öö laotas omi tiibu üle ranna ja mere. Need tun-
dusid olevat ilmalõpmata suure rahu tiivad, nagu ei puutuks see temasse,
mis peitub nende inimestelaste hinges keda ta katab.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 61
55
- 4 -
juba ees mitmed teised koorid. Sõlmiti tutvusi,
ja hirmutati pasunatega linna voorimehi ja tehti
muud nalja. Üks naljahammas, nähtavasti mõni linna
hulgus, oli vaksali katussele roninud ja tahtis nüüd
sealt toredat ja algupärast kõnet pidada. Inime-
sed jäidki huvitusega kuulama, kuid kardavoid
vedasid mehikese maha. ja Vist rändas see pidu
"esikõneleja" pokri.
Ei kestnud kaua, kui Ülemiste poolt
rongimürin kostis ja uute pidulistega Tallinnasse ki-
hutas. Tulejad olid enamasti Rakvere ümbruskonna
koorid, kes Rakveres kontserti olid annud. Rahva-
murd vaksalis oli veel suurem kui eelmisel õhtul.
Vaevalt jõudis politsei inimesi tagasi suruda, et
lauljatele teed teha
Umbes tund aega hiljem tuli uus rong.
Ja vaevalt oli raudruun ohjad trammile tõmma-
nud kui uus puhang pidulisi jaamaesisele pais-
kus. Askeldati veel vähe aega, saadeti kraami kor-
teritesse seati tegelased rongi ja mängiti ja lauldi
keisri-laulu. Vägevalt ja vaimustavalt kõlas laul,
et isegi Kalevi kaljud värisesid ja Soome-lahe
veed virvendama pani. Ja vaimustuses oli nagu
pisut häbi, et vene ammetikandjad su peale, kui
võõra, kui tõrkuja rahva peale vaatavad.
Kaua mängiti keisri-laulu, kuni viimaks
pikas rongis koorid "Lootuse seltsimaja ette sam-
musid. Meie koor oli rahvariietes. Samuti olid ehti-
nud end Kanapää, Väägvere ja mõned teised koorid.
Nähtavasti meeldisime tallinlastele oma riiete al-
gupärasusega väga sest meie kohal kõlasid vahet-
pidamata imestushüüdeid ja kiidusõnad
"Lootuse" ees peatus rong. Kõik koorijuhid,
lipukandjad ja teised nimekamad tegelased läksid selt-
simaija, kuna meie välja jäime. Seal antud korteri tähti,
eeskavu jne.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 22
asto saab: Raha himulisele maja
peremehele ära andma. Kohus on mõistnu
wälja maksma. Se on täitsa ülekohus
meil siin Eesti meestel üles näitatud.
selle maja pere mehelt.
Nõnda siis armsad Eesti wennad ja õed
ärge mõistke hukka sõja meeste
perekondasid: aitake neid ehk meie
küll oleme iga minut se 5 kuud.
wõitelnud Keisri hera ja Jumala
abiga muidu ehk oleks mitmet
linnat ja majat ahewaremet
olnut - lõpetan oma kirja õnne
soowites kõikile Eesti wentatele ja
odetele: omast valuvikast südamest
elage heaste: Jumalaga!!!
terwitates; Johann Kuus:
palume südamest ära trükida
küll ära tasume auusasti kui Jumal kodu-
maale aitab:
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 185
Kiri tegewast sõja wäest
119
100
135
23 MRZ.1917
Eesti Rahva Museum
W. A. Postimehe tallidus,
palume nende ridadelle teie a, w.
lehes ruumi leida, kõige pealt
soowime õnne teile wabatusega
ja uue vahwa walitsusega,
kõigile Eesti neiudele ja peiudele,
kõigi sugulasdele ja sõbradele
ja ühes koos terwe Eesti rahwale,
lubage teile kõigile õnne ja jõudu
soowida, meie wana ja ülekohduse
walitsuse wastu wõitelda,
ja meie uut wabatuse vahwa
walitsust toetada ja õiged korda
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3395)

Lehekülg 3
2.
ka rikkaid peremehi, kes uueaja tehnilisi leidusi ei
oskavat hinnata nagu seda rikas Kuusiku peremees ja
teised tema samased.
"Noh, ütles Jüri siis naerdes - kas sina ei tea, et Kuusiku
peremehel vaja ju tütrele kaasavara koguda, et mõni
Tõrvapalus elav Kraavi Kustase taoline vanapoiss võiks
temale kosja sõita.“
"Kas Kusta on tal siis kosjas käinud?“ küsis Karla uudis-
himulikult ja jutt siirduski raadio alast hoopis teisale.
"Tohoh! - imestas naaberasunik Rääbuse Jaan, kas
sina ei teagi veel karjasõidust midagi; kõik asundus
aga juba teab. Kuula Karla, lased viimati ta omal
käest libiseda."
"Ah mingu! - heitis Karla ükskõikselt käega - mina
juba Kuusiku Lindat ei kosi - on paremaidgi. Aga kuidas
Kusta, see igavene kägarik ja näljarott, julges talle
kosja sõita? Kas Linda välja ei virutanud? Muide
paistab ta ju olevat niisugune tulihark? päris Karla
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 3
Sellest
ümbrusest
oli talvel
pikem kirjeldus
Avinurme
Lähemalt omapärasest vallast.
Sügaval metsaparis asub see vald kaugel
linnadest ja alevitest. Puudusid tal viimase
ajani ajakohasemad liiklemisvahendid. Küla-
teed olid suvel viletsad kevaditel ja sügistel
koguni täieliselt läbipääsmatud.- Ainult talvel
võis kergete regedega üle saade ja rabale, läbi
kännustikkude ja, padrikute välisilmaga ühen-
dust pidada. Sellastes tingimustes on Avinur-
mes hoidunud palju vanaeestilist algupära,
vanaaegsete kommete ja moodidega.
Kust on tulnud Avinume nimi:
Minevikus aastasadu tagasi tulnud sise-
maalt lesk mees kolme pojaga ida poole, et uut
ja rahulikumat elukohta otsida. Jõudnud nad
Peipsi läänerannikule, praeguse Lohusuu jõesuhu
ja ehitanud sinna maja. Pea aga hakanud vene-
laste ja teiste naabrite röövretkad asundust tüli-
tama. Mees põgenenud oma poegadega siis jõe
kallast mööda üles poole tunginud läbi metsa-
de ja jõudnud lõpuks praeguse Avinurmeni.
Jõe ääres olnud siin laiad heinamaad - nurmed.
Mehele meeldinud säärane asukoht ja ta ehita-
nud siia uue asula. Poisid olnud agarad kütid,
kuna vanamees ise kalu püüdnud. Ja kalu olnud
siin nii palju, et käegagi neid võinud tabada.
Palju olnud eriti just haugisid või havisid,
ehk
Seepärast hakanudki nad asundust Avinur-
meks kutsuma.
Nõnda jutustas üks vanaeit Avinurme
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.19)

Lehekülg 210
päästetud, aga olime kõik puu paljad. ja ka
kergeld
mõned tulest haawatud, ka mina pahemast
kaest, jalast ja kõrwast. Aineline kahju on mõnel
suur, ühel olewad 500 rb ja tõisel 35 rbl raha ühes
olnud ja sisse jäänud. Tule hakatuse uurimisel
läksid arwamised lahku. Ühed utlewad et tuli
ahju torudest olgedesse paasenud, teised jälle
et wene poisid kaardi mängus tüliga lambi
olgedesse ümber ajanud, mis kül õegem näitap.
Nüid istume juba kolmad päewa, wäikse
ridega palja jalu ja palja peadega teiste
palatide al tuule warjus ja ootame staabist
abi, sest oträti ladus tarwlike riideid ja
saapaid ei ole. Kunas abi siia jõuab ja
mis meist pärast saab on täädmata, kodu
ei taheta lasta. Nii on siis minu lühike
aga tõe kirjeldus meie hirmsast ööst.
Palun auustadud toimetust kui soodus lu-
bab ja ruum kannab seda ära trükida
selle pärast et ehk kõrwald kodu joudnud juttud
liialdud woiwad olla, neid korwale tõrjuda.
Kõikide soowil. Hans Tõlp
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 6
Kõrgest austatud
lehetoimetus palume
teid nii lahke olla ja neid
järgmiste ritadele
ruumi lubada
nendega terwitame
kodumaalasid ja
palume kodumaa
neiusid meile kodumaal
kirjutada. Meie aatres
terwitajad kinnis kohta
Viktor Amtsaw
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 162
Armas "Postimees"
Saadud: 15 OKT 1915
Eesti Rahva Museum
Teie poolt kingituseks
saadetud lehe saame
korralikult kätte.
Tema on meie ainuke
trööst ja alatine
seltsimees
Selle lahkuse eest
ütleme Teile tuhatkordse
tõuu
August Pill, Eestlaste
nimel
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3260)

Lehekülg 95
- 14 -
kese pakikese ja andis selle Džildale ühes persikuoksa-
ga.
Džilda hoidis kätes oma armsamat. Äkki pehmus
ta kangestusest ja hakkas nutma; ta oli pöördunud
tagasi
jälle sesse maailma Džino südame juure.
See ei juhtunud sel maal ega sel ajal.
Oli täidetud südame-tõotus.
Tõlk. K. Aben
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 157
marsisime mõned ringid ümber oma elu
koha. Kõigide palgel oli näha rõemu riilnud
pisarad, mis maha kukkusid, weeredes, kui
pärli terad. Ehitasime ka igawese mäles-
tuse samba, lauluga, langenud wabaduse
wõitjadele kes oma rinnaga teed läbi murdsid
nendest müüridest, mis mittu sada aastad
oli ehitatud ja kuulipildujadega kindlustedu,
Lõppuks hüüdsime! weelkord uue riigivalitsu-
rele huraa... ja otsata huraa...
langenude wabaduse wõitjade kalmu
küngale ripputasime pisaratest peal kirja,
hinga sa rahus hiiglase rind! su
kalmul laulku wabaduse lind.-
Elage kõik hästi kallid, kodumaal ja
ootame aega rõemuga, millal paistab
endine rahu päike ida serwal ja millal
laulab jälle ööpik oma armast laulu
kodumaa metsades ja orgudes, et siis meie
kõikide jalg wõis sammuda eesti rohilisel
murul, Elagu wabadus elagu uus riigiwalitsus
kirjutanud Rudolf Kool
adres. Pervõi pozaretz
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 138
Saadud: 19 JUN.1915.
wastatud:
Eest Rahva Museum
Ausdatud Postimehe toim.
Eest Rahwa Museum
Awaldame Teile oma
südamlikku tänu!
Soomest. Oleme senini
lehet korralikult
kätte saanud;
August Mehine, Willem
Sedrik ja Andus Riin
Kouwolas 16 VI 15
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.20)

Lehekülg 248
ärgu olgu teie südamed kiwised
ärgu jägu teisd ükski tallitus puutumata
ega ükski wõimaluse pilk tarwitamata
kui meie ühineme siis meie wõitame
üks ulga wastu ei jõua ärge pange
oma majasid luku ärge keelage
sisse minemasd ühel wäsinul sõjamehel
et kül ehg teid tema wäsinud sõnad ei
uuwita tema saab wisd teile kül igaw
olema tema on tulewane kodanik ja
tuleb teile kaugeld rõersild külasse
Peeter Enno.
30 minutid tagasi las kis waenlane
kihwti kaasi maskad on meil peas lõppeks
kiiresti kirja halb on hingata
minu adres-
1ая Гвардемскай Карковадъ Лртипъ
Juba Ziviõur Унрав дивизiona
Nemp Günd
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.1.3400)

Lehekülg 5
Kõrgem algkool (V ja Vikl), apteek, kaks kauplust,
arst j.t.
1910. a. paiku avaldas Avinurme suurt
kasvamise dendentsi. Siis tekkisid Seltsimajad, valla-
maja, hulk eramaju, veidike varem kirik ja teised
hooned. Avinumest oleks vast peagi alevik
kasvanud, kuid uue Sonda-Mustvee raudtee ehi-
ami
tuse järele hakkas ehituspalavik Avinurme vaksa-
li juure valguma. Nüüd, paariaastase ehitus-
hooaja järele on vaksali ümbrusse tekkinud
mitu kauplust, paar teemaja viinapood ja hulk
eramaju. Ehitusel on praegu üle paarikümne
maja. Kuna Avin. vaksal ja vallamaja ainult
ühe-kilomeetrilise distantsiga on, siis on loota
et, vana"alevik" ja vaksali asula peagi kokku
sulavad.
Seltskondlik ja hariduslik elu.
Seltskondlik elu ei ole Avinurmes eriti
intensiivne, ei ole ka kurtmisväärt loid. Pää-
tegevusena domineerwad igapühapäevased peod
tantsuõhtutega nagu see mujalgi Eestis veidi
keskmisest tasapinnast mahajäänud valdadel oma-
ne. On korraldatud ka kursusi ja kõneõhtuid, kol-
me aasta kohta umbes 1-2, milledest aga osavõtt sage-
ligi elav. Eriti elevusrikkana õnnestus karskus-
selts "Edu" poolt korraldatud 1925.a. kehalise
kasvatuse kursused ustr. hr. Adamtan juha-
tusel. Muide pidudest ja tantsuõhtutest on ikka
rohke publik huvitatud, kuigi neis midagi väär-
tuslikku ei pakuta. Soovitusena märgiks, et
na-
Avinurme seltskondlikud ja haridusjuhid rahva ela-
vat osavõttu tasuks ja parema eeskava pidude-
le tooks.
Trukikaitis_Postimees (EAA.2111.2.18)

Lehekülg 39
Eesti Rahva Museum
on; selle jagamise järele saime
lõunaks kohe esimese kapsta
suppi, liha porstjoniga, mis
muidugi peale pika tee veesi
heasti maitses; leib on meil
prii ninda palju kui keegi
jõuab süüa, tuuaks elrog ei
pappi ja sealt wõtame kui himu
on, peale lõunad tegime ka
kohe esimese marshirowka,
mis meie ehogsul üsna
heasti läks et kiita saime.
"Teie Eestlased õpite tunniga
rohkem kui siin endised terwe
nädalaga" Täna peame kõwasti
pühapäewa, kuni kella 2ni siis
jälle marshima. - Et oleme mitmed
äri mehed siin, kes oleme mitmed
aastad Postimehe toimetusele
mitmedgi aastas üle 100 rubla
kuulutustega osa maksnud, siis