Rahvusarhiiv/et_handwriting_complete huggingface dataset:
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 23
21
- 2 -
33
gused lahkmötted ja konflikti arenemisekäik, mis praeguse aja Eesti osa
kondade keskkomitee ja üleüldse Eesti osakonnad ühelt ja EKP Venemaa bü
roo teiseltpoolt - kahte laagrisse jaganud, said oma alguse juba 1918 a
tal.
Puutumata jättes lahkuminekuid Anvelti grupi ja paljude teiste sel-
simeeste vahel, mis juba varemini, ajuti väga teraval kujul, ette tulid
peab praeguse aja konfliktki köiki Eestimaale pealetungimise ajust alga
1918 a. oktoobrikuus moodustati VKP Eesti osakondada juhtivate te-
gelaste nöupidamisel Eesti revolutsiooniline komitee, kui körgem Eesti
revolutsiooni juhtiv asutus.
Niipea aga, kui punane vägi üle Eesti piiri läks ja Narva jöudis,
tunnistas väike juhtivate parteitegelaste grupp, Anveltiga eesotsas, nin
Anvelti algatusel, revolutsioonilise komitee likvideerituks ja moodus-
tas niinimetatud Eesti Töörahva Kommuuna Valitsuse.Uhes revolutsioonili
komiteega kandankaks likvideeriti ka partei keskkomitee, mille oktoobri
kuu nöupidamine oli ühendanud revolutsioonilise komiteega.
Säärase taguviisiga ei vöinud osa juhtivaid parteitegelasi, nagu r
volutsioonilise komitee liikmed, nii ka teisi, nöus olla. Ning hakkasidki
kujunema lahkhelid. Uheltpoolt seisti oktoobrikuu nöupidamise otsusel ni
nöuti, et revolutsiooniline komitee kestma jääks; teiselt poolt - Anvelt
grupi poolt - aga likvideeriti revolutsiooniline komitee ühes partei kes
komiteegas siiski, ja ainukeseks juhtivaks keskasutuseks sai vormilikult
revolutsioonilise komitee enamuse, s.o. 3 liikme poolt moodustatud Eesti
Kommuunavalitsus järgmises koosseisus: Anvelt, Pöögelmann, Vallner, Mägi,
kellest pooled, Vallner ja Mägi, revolutsioonilise komitee liikmed ei ol
nud.Varsti pääle selle täiendas valitsus end ise koopteerimise teel M.Tr
manni, Käsperti, Räästa ja Mühlbergiga, kellest kaks alles hiljuti töölist
liikumisesse astunud olid, mis jällegi rahuolematust sünnitas.
Selle valitsuse ja eraldi valitsuse esimehe Anvelti teguviis ja pol-
tika, mis oli täis järjekindlusetust, sagedasti äärmiselt rahvuslikke
kalduvusi, poliitilisi ja taktilisi vigu, oskamatust ja saamatust ning
isikliku diktatuuri avaldusi - löhkus parteilise keskkoha puudusel parte
lise töö ja organisatsioonid täiesti ja möistagi kasvatas ka hulga rahu
olematust.
Selle tagajärjel määrati peagi, detsembrikuu keskpäivil valitsuse
esimehe Anvelti poolt uus partei keskkomitee, kokkuwist mis osalt endise
keskkomitee liikmeist, losalt uutest seltsimeestest koos seisis.
Anvelti isiklik diktatorlik möju ja üleüldse valitsuse omavolilin
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 24
22
- 3 -
34
tegevus läksid isegi niikaugele, et iga seltsimeest, kes aga Anveltiga
köigis asjus nöus ei olnud, nii ehk teisiti, abinöusid valimata, körva
le saadeti.Nii näituseks, heitis Anvelt, kui valitsuse esimees valitsu
sest Mäe ja keskkomiteest Vaino välja ning andis neid ilma mingisuguse
tösise aluseta revolutsionilise tribunaali kätte - ilma et oleks neid
simusi partei juhtivais ringkonnis arutanudki, kuna revolutsiooniline
tribunaal omasoodu, samuti süüdistusi ettetoomata, neid fronti möistis
Marienburis möisteti kaks vanemat seltsimeest (Miller ja Koppel) ainul
selle eest surma, et nad olid kuskilseltsimeeste seas oma rahulolematu
valitsuse vastu avaldanud.Narvas tulid ette verised kokkupörked arrete
riate ja arreteeritute vahel, mis ikkagi neilsamul pöhjusil olid ellu
kutsutud, vanemaid parteitegelasi saadeti sellesama pärast välja jne.
See oleks konflikti arenemise esimene järk, mille suhtes peab
mainima, et tal esialgu, kus köigil ühine püüd oli vöimalikult rutemb
maal nöukogulist vöimu maksma panna ja sel otstarbel kogu vöitlustuli
energia pääletungimisele oli koondatud, teravat ega avalikku iseloomu
olnud.Köik lootsid väärnähtusi Eestis kaotada.
Konflikti teist arenemis järku vöiks vaadelda niinimetatud Eest
maa parteilisest konverentsist pääle, mis märtsil 1919 a. Luugas ära p
ti ja millest 24 kollektiivi poolt 27 saadikut 700 partei liikme esita
na osa vötsid.
Siis juba tuli kogu ülevalnimetatud rahulolematus täiel kujul ja
teravalt avalikule pinnale. Kommuunavalitsust süüdistati nagu ülevalni
metatud väärnähtusis, eksisammes, valesti aetud poliitikas ja taktikas
saamatuses, samuti ka pöhimöttelisis vigades, näituseks maaküsimuse al
Konflikt teravnes ja rahulolemattus Kommuunavalitsuse vastu kas
veel enam, kui 1919 aasta mail Eesti punase väe juhataja Ritt, keda An
velt usaldas ja toetas, kelle kohta aga Palvadve, Lintlon ja Rips juba
1918 aastal oktoobrikuus üksikute andmete najal olid näidanud, et ta
Entente agent on - Eesti valgete poole üle läks.
Kommuunavalitsus kaotas nüüd täiesti pääl Anvelt, kui Kommuunav
litsuse esimees ja Eesti punaseväe komissaar kadus, jäädes kaotsi paar
kuu kestel, millise aja ta Kiievis valedokumentidega pöranda all elas
Kommuunavalitsus jättis jälle Eesti punaseväe täiesti saatuse hooleks,
muidugi teravat massilist rahulolematust pidi kasvatama.
Asi edenes nii kaugele, et Eesti punaseväe osad olid sunnitud
oma algatusel söjaväe kollektiivide konverentsi kokkukutsuma. See konve
rents, millest 21 kollektiivi poolt 25 saadikut 506 liikme esitajana
osavötsid, peeti Porhovis juunikuu teisel poolel.Konverentsile oli kon
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 25
23
- 4 -
35
munavalitsuse esitajad aruandma kutsutud.Kuid viimne jäi ilmumata,ning
Pöögelmann teatas kirjas,mille ta tolle aegse diviidi komandööri Pal-
vadre nime peale saatis,et ei saavat aruandma seepärast tulla, et ol-
lakse tegevuses Kommuuna likvideerimisega ning et tulekul ei olevat üle-
üldse tähtsust.suusönalisill jutuajamisil toonitati aga, et revolutsioon
on otsas.
Konverents vöttis otsuse vastu,mis Kommuuna valitsuse tegevuse
hukka möistis ja massi julgustas ning tema meeleolu tösta püüdis, röhuta-
des, et revolutsioon kaugeltki veel hukkunud pole.
Pärast Kommuuna valitsuse likvideerimist juuni kuualgul pidi juh-
tivaks keskkohaks saama partei keskkomitee (mis Luuga konverentsil 1919
märtsi kuul valiti), kuid seegi asutus likvideeris enese ja moodustas
enda asemele juuni kuu keskpaiku niinimetatud Eesti Kommunistliku partei
Venemaa büroo, millesse läksid 3 Luuga keskkomitee liiget, ning mis pä-
randas Kommuuna valitsuse varanduse ja arhiivid. Sellega kaotasid Eesti
parteilised organisatsioonid oma keskkoha, partei varnadused jne., aga
ka sideme üksteise vahel, niihästi söjaväes kui ka tagarinnal.Säärane
lubamatu asjade seisukord sundis Peterburi organisatsiooni ülevenemaa-
list Eesti osakondade konverentsi 1919 a. augusti kuul kokkukutsuma.
Selle ajani olid kujunenud juba kaks vastasrinda aktiivsete
parteitegelaste seas. Ühelpool oli Kommuna valitsuse pärija,järeltulija
ja sünnita EKP Venemaa büroo grupi poolehoidjatega ning teiselpool tei-
sed ( Suurem osa) juhtivaid partei tegelasi, laialdase massiga,Eet edes-
pidiseid konflikte ja höörumisi ära hoida, otsustasid enamuse esitajad
Venemaa büroo poolt üht liiget keskkomiteesse viia, mis konverentsil
pidi valitama ja tegi Venemaa büroole sellekohase ettepaneku millise
ettepaneku büroo ka vastu vöttis.
Konverents nagu juba ööldud augustil 1919 aastal kokku tuli,
ning millest osavötsid 21 kollektiivi poolt 37 saadikut 1.260 partei-
liikme esitajana möistis hukka niihästi Kommuuna valitsuse kui ka en-
dise keskkomitee tegevuse ning valis ülevenemaalise Eesti osakondade
keskkomitee, millesse endisest keskkohast läksid Palvadre ja Peterson
Venemaa büroo poolt Anvelt ja uutena liikmeina: Koni, Mägi, Ikmelt ja
Teiter.Konverentsil puudusi Kommuunavalitsuse mehed, pääle ametliku
aruandja endise Luuga keskkomitee poolt.Kui konverens nöudis, et Kom-
muunavalitsuse tegevuse üle aru antaks, vastas Anvelt et ta ainult Ees-
ti töölisile Eestis aruannab ning loobus seega aruandest.
Keskkomitee valimise küsimuses oli konverentsi meeleolu niisugune.
et ei tahetud eelnöupidamisel kokkuseatud keskkomitee liigete nimekirja
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 26
36
Ja Anvelt valiti Keskkomiteesse enamuse juhtivate tegelaste kategoorili-
sel nöudmisel, millega nagu ju kord ööldud, taheti ära hoida edaspidiseid
höörumisi, tülisid ning kokkupörkeid parteiridades.
Uus keskkomitee, toetudes konverentsil vastuvöetud resolutsioonile
nöudis, et kogu Venemaa büroo legaalne tegevus, mis avaldus kirjastusliku
ja hariduslikus töös, peab keskkomitee kätte koondatama, pääle selle ot-
sustas keskkomitee jöudude öiglase jaotuse ning vastastikkuse informatsi-
ooni otstarbel Eesti pörandaalusele organisatsioonile ettepanekut teha
keskkomiteega otsekohesse ühendusse astuda ja sel otstarbel keskkomitee
juure sala osakonda asutada, kuhu kuuluksid möned Eesti pörandaaluse or-
ganisatsiooni liikmed, Vanemaa bürood aga kaotada. Kui Venenaa büroo asus
seisukohale, et tema olemasolu vöi kaotamise küsimust vöib otustada ainul
Eestimaa kommunistlik partei, tunnistas oma olemise tarviliseks ning
jatkas tegevust Eestist ning Venemaal. Sel alusel tekkis lahkuminek kesk-
komitee enamuse ning Anvelti vahel, mille tagajärjeks oli too, et Anvelt
keskkomiteest lahkus, oma tegu sellega motiveerides, et tema büroovasta-
lises asutuses töötada ei vöivat.
Pääle nimetatud pöhjuse suurenesid höörumised ning löhe partei ri-
dades eestkätt selle tagajärjel, et Venemaa büroo ringkond, eriti Anvelt
ei saanud enam oma möju maksma panna ei keskkomitees aga masside hulgas.
Judenitshi pääletungimise ajajärgul 1919 a. oktoobrikuu viimaseil
päivil, kui Judenitsh Piiterile öige lähedale oli tunginud ja VKP otsus-
tanud oli pörandaalust tööd ja organisatsiooni vöimalikult laiemal alusel
luua, teatasid Venemaa büroo liikmed Anvelt, Pöögelmann ja nende lähemad
poolehoidjad, et neil pörandaalust organisatsiooni ei ole, et nad selle
loomiseks midagi teinud ei ole, et nad pörandaalusesse tegevusse ei jää.
ja ühes frondiga ära taganevad (enne frondi taganemist oli igasugune eva-
kueerimine Piiterist keelatud), ning panid keskkomiteele ette pörandaalust
tööd oma pääle vötta ja andsid viimasele selleks otstarbeks osa omist ra-
hasummest (vähe üle 3 miljoni rubla).Seejuures jäid aga köik ühendused
Eestimaa pörandaaluse organisatsiooniga üle andmata: seletati, et büroo
liige, kelle käes ühendused, ära söitnud.
Kui aga proletariaat vöimsa vastulöögiga Judeenitshi kiires korras
taganema pani, asus Venemaa büroo uuesti tööle ja kutsus büroo iseäralise
nöupidamise kokku, millisest osavötma keskkomiteedki kutsuti ning millise
sihina oli Eesti jaoks valitsust isiklikult kokku seada ja tema tegevuse
pöhijooni ära määrata, Keskkomitee, kelle esitajad küll koosolekule olid
ilmunud esines seisukohaga, et büroo poolt esiletoodud projektid ning
plaanitsemised ei vasta momendi nöudeile.
24
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 27
25
- 8 -
37
Kuid büroo ei loobunud enda plaanest, vaid pöördus möni aeg hiljem
ende juure tagasi ja kutsus kokku uue büroo ning keskkomitee nöupidamise
illest osavötsid kaks büroo esitajat ja 3 KK liiget. Büroo esitajad tegid
ettepaneku Eesti jaoks revolutsioonilist komiteed vöi ajutist valitsust
moodustada. Keskkomitee jäi nüüdki sama seisukoha juure, millega ta endi-
sel nöupidamisel oli esinenud, nimelt selle juure, et pole mingisugust
mötet valitsust praegusel ajal moodustada, mis Venemaa büroo ridades tea-
tavat meelehärma sünnitas.
Samasest tegevusest loobudes ja partei tegevust edendada püüdes,as-
tus keskkomitee samme, et tülisid, höörumisi ja norimisi parteiridades kao-
tada - mille otstarbel ta veebruarikuus 1920 a.VKP Kk poole pöördus ette-
panekuga Kk ja Venemaa büroo vahekorda lahendada. Sellele koosolekule kut-
sutud Anvelt ei ilmunud haiguse ettekäändega.Koosolekule tulnud Anvelti
esitajad jäid vahekordade lahendamise küsimuses oma seisukoha juure, tea-
tades, et nad selle küsimuse Eestimaa kommunistliku partei kongressile ot-
sustada annavad, teatades, et kongress saab olema lähema kuu jooksul.Sel-
lega oli keskkomitee kutse teravaid vahekordi kokkuleppe teel büroo poolt
nurja aetud.
Seega löpeb lahkhelide teine ajajärk.
Konflikti kolmandat järku vöiks vaadelda 1920 a. aprillikuu ülevenemaa-
lisest Eesti osakondade konverentsist pääle, millest osa vötsid 45 saadi-
kut 30 kollektiivi poolt 2272 partei liikme esitajana.
Enne konverentsi tehti Venemaa büroo grupi poolt keskkomiteele ettepane
kompromiss keskkomitees moodustada, et selle läbi Venemaa bürood kaotada
ning kahe parteilise keskkoha tegevust ühendada, ning nöuti, et uus kesk-
komitee loodaks säärasil alusil: keskkomitee on 7-me liikmeline ning tema
läheb kolma esitajat büroo poolt, kolm keskkomitee poolt ning üks erapool
tu.Samal ajal tegi büroo keskkomitee vastu igasugust kihutustööd.Keskko-
mitee seda ettepanekut vastu ei vötnud, leides endise praktika töttu, et
koostöötamine nendega vöimata ja najades sellele pöhimöttele, et kesk-
komitee moodustamise küsimust vöib ainult uksi parteiline konverents ot-
sustada.
Konverents möistis, vaatamata büroo kihutustööle, keskkomitee teg-
vuse ning poliitilise seisukoha öigeks ning valis uude keskkomiteesse en
dise keskkomitee liikmed, büroo kandidaate läbi kukutades. Konverentsil t
li nähtavale, et vahekord Vanemaa büroo ja parteilise massi vahel palju
teravam kui vahekord büroo ja keskkomitee vahel.Terav vahekord Venemaa
büroo ning keskkomitee vahel jäi pääle konverentsi edasikestma, eriti
tol pöhjusel, et büroo aprillikuu konverentsi otsusi ei tunnista (selle
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 28
26
- 7 -
teatas büroo ametlikult), omale täielise tegevuse vabaduse jättes ning
tegevust Venemaa Eesti osakondade pääle püüab laiendada.
Istangu löpul otsustatakse: 1) Venemaa büroole ettepanna, et ta
omalt poolt ka kirjelduse konflikti ajaloolise arenemise üle komisjoni
annaks; 2)ülevalprotokolleeritud kirjelduse, üksikute sündmuste
ja faktide kohta töendavaid andmeid koguda; 3) andmete kogumist
üheltpoolt keskkomiteele, teiseltpoolt komisjoni liikmeile - Pär-
telile ja Pastakule kohuseks tehes: 4) Pärtelit ja Pastakut ko-
hustada neid andmeid süstematiseerima ja komisjoni üleüldisele koos-
olekule ettekandma.
Istangu juhataja (allkiri) Vöölmann.
Sekretäär (allkiri) Pastak.
VKP Eesti osakonna keskkomitee liikmed (allkirjad)
Mägi. Palvadre.Isak.Peterson.Koni.Ikmelt.

Lehekülg 29
27
Istungi juhataja (allkiri)
VKP Eesti osakondade keskkomitee ning Venemaa büroo vahekorra lahenda-
mise komisjoni istang (allkiri) PASTAK.
PROTOKOL
Nr. 2
28-mal novembril 1920 a.
Istangust vötsid osa komisjoni liikmed:PARTEL,PASTAK ja MOTLI
PASTAK ning PARTEL teatavad, et nad Vanemaa büroos käinud tol
otstarbel, et bürooga läbi rääkida selle üle, et büroo ka komisjonile
materjalid vahekordade suhtes esitaks ja annavad edasi teada, et Vennika
kellega ses suhtes köne oli olnud, soovitanud büroole sellekohast kir-
jalist ettepanekut teha.
Seda ära kuulates otsustab komisjon Venemaa büroole vastavat
kirjalist ettepanekut saata ning seab kirja teksti kokku (kirja koopia
on protokollile juure lisatud).
Edasi asutakse komisjoni poolt kirjaliste materjalide süste-
matiseerimisele ja seatakse kokku komisjoni protokollele juurelisatavate
materjaalide nimekiri.
Istangu juhataja (allkiri) PARTEL.
Sekretäär (allkiri) PASTAK.
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 30
28
- I -
VKP.Eesti osakondade keskkomitee ning Venemaa büroo vahekorra
lahendamise komisjoni istangu
PROTOKOLL Nr.3
9. detsembril 1920 a.
Koos on komisjoni liikmed: Vöölmann,Pärtel,Pastak, kandidaadest Pint-
sel.Aruandjaina on ilmunud järgmised Eesti osakondade keskkomitee liik-
med: Mägi, Ikmelt, Palvadre, Isak, Koni, Peterson.Loetakse ette, arutatakse
läbi ja kinnitatakse esimese ja teise istangu protokollid.Edasi loetakse
ette Venemaa büroo kiri komisjonile, kus büroo teatab, et ta komisjoni
ettepaneku peale - viimsele materjaale esitada vahekordade üle Eesti osa-
kondade keskkomitee ning Venemaa büroo vahel - neid materjaale tarvili-
seks ei pea anda. Komisjoni liikmed Pärtel ja Pastak lisavad juure, et
isiklikul läbirääkimisel - enne kui komisjoon büroo poole kirjalise et-
tepanekuga pöördus - Venemaa büroo esitaja Vennikaga, viimne isiklikult
arvamist avaldas, et büroo igatahes köik soovitavad materjaalid annab.
Seda köike ärakuulates, otsustab komisjon tööd jatkata.
Köige pealt vöetakse vastu otsus Peterburi erakorralise komisjoni
poole pöörduda ses möttes, et P.E.K. annaks komisjonile teate selle üle,
kuipalju ja missuguse sisuga on erakorralisse komisjoni tulnud süüdistu-
si - üheltpoolt VKP Eesti osakondade keskkomitee ning tema üksikute tege-
laste pääle ning teiseltpoolt Venemaa büroo tegelaste vastu - ja millises
olekus on need süüdistused.
Selle järele asutakse viimse aja väärnähtuste küsimuse juure Eesti
osakondade keskkomitee ja Venemaa büroo vahekorras.Selle küsimuse aru-
tuse resultaadina keskkomitee liigete kirjelduse alusel kujuneb järgmi-
ne pilt:
I.Viimasel ajal on vahekord Venemaa büroo ning VKP Eesti osakondade
keskkomitee vahel veelgi teravnenud ja büroo teguviis Eesti Kommunistide
ridades hoopis erilise kuju omandanud.
2. Pöhimöttelise karakteriga lahkuminekuist tuleb konstateerida
järgmist:
Büroo seisab säherdusel vaatekohul, et talle peab vaba vöimalus an-
tama Venemaalt eestlasi-kommuniste vötta Eestimaale saatmiseks ilma
osakondade keskkomiteeta.Keskkomitee aga, najades kahe viimse konve-
rentsi ning ülevenemaalise Eesti aktiivsete parteitegelaste nöupidamise
otsusile ja väljaminnes sellest vaatekohast, et vaja vöimalikult rohkem
ja täielisemalt proletaarse Venemaa pinnal jöude kasvatada ja neid ots-
tarbekohasemalt kasutada, nagu Venemaal nii ka Eestis ning et tarvis h
jöudude saatmist Eesti plaanikindlalt toimetada - nöuab et kogu tegevus
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 31
29
- 2 -
41
Eestlaste seas Venemaal peab ainult osakondade keskkomitee kätte koondat
olema ja et jöudude saatmist Eesti samuti nimetatud keskkomitee kaudu
peab toimetatama.
Selle lahkumineku alusel kujuneb sihuke nähtus, et Venemaa büroo
saadab mööda Vanemaad omi agente laiali, kes kohtil Eesti osakondade te-
gevust desorganiseerivad.SäärastVenemaa büroo teguviisi toonitati öige
teravalt mitme aruandja poolt kohtilt aktiivsete parteitegilaste nöu-
pidamisel.
3) Venemaa büroo alotab niihästi Venemaal, kui ka Eestis Venemaa
Eesti osakondade tegelaste suhtes laiali igasuguseid laimu ning kuulujut-
te, mille tagajärjelt Eestimaalt, säälse pörandaaluste tegelaste poolt
kellel Vanemaal asuvate Eesti osakondade tegelaste ning tegevuse suhtes
vale valgustus antud, kaebusi ning laimujutte on saadetud isegi VKP kesk-
komiteele ja mille töttu viimsed pörandaalused lendlehed samuti enam ilma
aegseid pöhjendamatuid vaidlusi VKP Eesti osakondade keskkomitee vastu
sisaldavad, kui oma otsekohest ülesannet ning otstarvat täidavad.
4) Oma vöitluses Eesti osakondade tegelaste vastu kasutab Venemaa
büroo vanaviisi köik abinõud, isegi köige lubamatud.Nii näit.sepitseb ta
süüdistusii a) et Eesti osakondade keskkomitee vötvat teenistusse isikud,
kelle kohta temal, bürool,teada olevat, et nad töölisteklassi vaenlased ja
Venemaale tulnud parteilist tegevust löhkuma - ning kes pääle muu, osakon-
dade keskkomitee teenistuses olles, Eestimaa kommunistliku partei vastu
oma musta tööd tegevat (selle süüdistuse uurimise tagajärjed esitatakse
Peeterburi erakorralise komisjoni poolt VKP keskkomiteele. b)et Eesti
osakondade keskkomitee aktiivselt Eestimaa kommunistliku partei vastu töö-
tavat; c)et Eesti osakondade "vaen" Eestimaa kommunistliku partei vastu
sellest olenevat, et osakondade töös isikuid olevat, kelle revolutsioo-
niline demogoogia avalduvat kas nürimeelsuses ehk mustis isiklikkes tü-
lides vöi teravalt väljamöeldud provokatsioonis (ilma et selle juures ke-
dagi isiklikult süüdistataks); d) et osakondade keskkomitee saboteerivat
oma häälekandja kaudu parteilist töös Eestis, e) et see vöi teine tegelane
olevat spioon, käivat valgetega läbi jne. (säärane süüdistus on töstetud
Mühlbergi vastu, kes ennem oli büroo poolt lugupeetud Eesti Kommuunavalit-
suse liige ja riigikontrolöör, hiljem aga büroost lahku löi ja selle ta-
gajärjel spionashis süüdistamise osaliseks saigi. Temagi asi on Peterburi
erakorralises komisjonis uurimisel).
Edasi tuleb ette, et Venemaa büroo üksikuid parteitegelasi, kes kui-
dagi osakondade keskkomiteega ühenduses ja kes seejuures nii ehk teisiti
pörandaaluse tegevusega Eestis kokku puutuvad, igasuguste abinöudega ning
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 32
30
42
- 3 -
süüdistustega ametist ära törjub.-hiljemalt asja uurimisel omi süüdis-
tusi arusaamatuse tagajärjeks tunnistades (näit.süüdistus Randneri
7 armee registratsiooniosakonna ülema) vastu registratsioonivalitsu-
se juhatajale).
Väga piltlikult ning iseloomustavalt kujutab Venemaa büroo vahe-
korda VKP Eesti osakondade ja nende keskkoha vastu büroo liige Pöögel-
mann, kui ta vastutavate partei tegelaste eestlaste nöupidamise ette-
panekul, et büroo omaltpoolt aruandja Eestimaa suhtes saadaks, aru-
andjana nöupidamisele ilmudes, ütles: "Venemaa Eesti osakondade vastu-
tavate parteitööliste nöupidamise nöue, et Venemaa büroo talle aru an-
naks tähendab sama, kui möni Jaroslavi vald kohustaks Pihkva kuberman-
gu temale aru andma". Venemaa büroo väljaastumise ja teguviisi iseloo-
mustuseks olgu veel juure lisatud, et ülevalmainitud seltsimees üle-
venemaalisel vastutavate parteitööliste eestlaste nöupidamisel Ees-
timaa seisukorra kohta aru andmast loobus, kuna ta umbes kuu aega
hiljem, nimelt 8 dets., Peterburis, ühel avalikul piduöhtul, Eesti
riigikogu valimisist aru andas, kommunistliku partei tegevust Eestis
puudutas ning Eesti pörandaaluse organisatsiooni üleskutse etteluges.
üleskutses körgendatud ja allakriipsutaval toonil noid kohti esile
tuues, kus oli ööldud: Venemaal asuvad kommunistid-eestlased heitku
köik rämps oma ridadest välja ning koondugu Eesti pörandaalusele
parteilisele tööle.
See on V.K.P.Eesti osakondade keskkomitee ja Venemaa büroo
vahekorras olevate väärnähtuste kokkuvötlik pilt, mis vahekordade
komisjonile tema kolmandal istangul avaneb.
Istangu juhataja (allkiri) Vöölmann.
Sekretäär (allkiri) Pastak.
VKP Eesti osakondade keskkomitee liikmed (allkirjad):
Mägi, Ikmelt, Koni, Isak, Palvadre, Peterson.
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 33
31
VKP.Eesti osakondade keskkomitee ja EKP Venemaa büroo
vahekorra lahandamise komisjoni istangu
PROTOKOL Nr.4
10 detsembril 1920 a.
Koos on komisjoni liikmed: Vöölmann, Pastak ning Pärtel ja kandidaat
Pintsel.Aruandma on kutsutud Eesti osakondade keskkomitee, mille liik-
meist järgmised ilmunud: Mägi, Ikmelt, Palvadre, Isak ja Peterson.
Istangu päevakorra punktina on küsimus: mis on konflikti tekkimise
ning viimse ajaja väärnähtuste pöhjusena.Selle küsimuse paneb komisjon
keskkomitee liikmeile ette.
Keskkomitee liigete pikema mötteavalduste ja läbirääkimiste najal
selgub, et konflikti tekkimise ja arenemise pöhjused, mis kokkukölas üle-
valtoodud vahekordade ajaloolise kirjeldusega, on üldises kokkuvöttes järg-
mised:
1.Anvelt, ning möni tema lähemaist poolehoidjalist, kes ei ole sugu-
gi vanad kommunistliku liikumise tegelased ega küllalt küpsed parteime-
hed, on püüdnud alati ning kogu oma tegevuses köigepäält juhtivat osa
mängida.Selle tagajärjel on nad ka peaaegu alati kitsarinnalist isikliku
iseloomuga poliitikat ajanud, igaühte, kes nende juhtivat seisukohta oleks
vöinud köigutada, igasuguste abinöudega körvale törjudes.Seda ei ole ette
tulnud mitte ainult ülevalkirjeldatud kahe aasta kestel, vaid nende mees-
te töölistelikumisse astumise momendist alates.Samal pöhjusel, et nad kül
lalt küpsed parteimehed pole, aga tingimata juhtivat osa püüavad mängida,
ei ole nad ka millalgi massidega rohkem rehkendanud ega parteilisel massil
rohkem baseerinud, kui seda nende isikliku poliitika ajamiseks tarvis ol-
nud, küll aga on nad vastupidi end massidele pääle surunud.Seda väidet il-
lustreerib muu seas too asjaolu, et Anvelt 1918 a. suvel, pärast mönekuu-
list kaotsiolekut jälle päevavalgele tulles, esimest korda avalikult tun-
nistas ning teatas, et tuleb senist poliitikat muuta, et tuleb parteilise-
le massile najada, massi nöudeid arvesse vötta ja ometi oli siis juba Ees-
timaa revolutsioonil, mille juhiks ta püüdis olla, kenake minevik selja-
taga.
2)Konflikti pöhjusena peab vaatlema ka seda asjaolu, et Venemaa bü-
roo ei ole ühegi konverentsi otsusi tunnistanud ega täitnud.
3)Uksikuid pöhimöttelisist ning poliitilisist lahkuminekuist, mis
terava vahekorra pöhjusina, vöiks nimetada rahvuslikku küsimust.Venemaa
büroo tegelased asuvad sel seisukohal, et Eestimaa ja Eesti tööliste lii-
kumine peavad Venemaast ning Vene töölistelikumisest iseseisvana olema.
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 34
32
- 2 -
44
Seepärast on neil tegevus Venemaa eestlaste seas alati körvalise asjana
olnud.Venelaste ja Vene asja vastu on nad teatava määrani eitaval seisu-
kohal asunud ja väga sagedasti venelasist rääkides, isegi venelaste suh-
tes olevat Eesti rahvuslikku söimunime tarvitanud.
Keskkomitee selle vastu seisab ja on alati seisnud rahvusvahelisel sei-
sukohal ja sellest vaatekohast väljaminnes, töötab ta niihästi revolutsi-
oonilise liikumise arendamiseks Eestis, kui ka revolutsioonilise ning
nöukogulise vöimu kindlustamiseks Venemaal.
Et Venemaa büroo igasuguste materjaalide ja teadete andmisest komis-
jonile keeldunud, vöib komisjon büroo vaadet lahkhelide pöhjuste pääle
järgmisist faktidest näha: 1) sellest, et 1920 a.aprillikuu ülevenemaali-
sel eestlaste-kommunistide konverentsil ametlik Venemaa büroo esitaja
Vakmann konverentsile avalikult teatas: säärasel korral, kui büroo tegela-
sed keskkomitees juhtivale kohale saavad, oleksid edaspidi ka köik tülid
ja löhed körvaldatud,2) neist süüdistusist, mida Venemaa büroo mitmele
puhule VKP Eesti osakondade keskkomitee pääle VKP Kk-le kui ka muile Vene
asutusile saatnud ning milliseist üleval - viimse aja väärnähtuse all -
räägitud (protokoll Nr. 3) 3)"Kommunisti" lendlehest Nr 21, kus ööldud:
"Venemaa kommunistliku partei Eesti osakondade keskkomitee on kommunist-
liku partei tööd Eestis saboteerinud".
Edasi seab komisjon küsimuse üles: kui suured on ning kellest seisa-
vad koos vastaspooled.Keskkomitee poolt esitatud andmete pöhjal moodusta-
vad Venemaa büroo gruppi 10 meest, kellest 4 väljapaistvamat endise Kom-
muunavalitsuse liikmed:Anvelt ise, Pöögelmann, Räästas (partei liige 1912
aastast),Trakmann (parteis ning üleüldse töölisteliikumises 1917 a.ok-
toobrist), siis Vennikas (partei liige 1917 a. suvest), Vakmann (parteis
1912 a)Kingissepp ja veel möni vähema tähtsusega vöi tundmatu partei lii-
ge.
Anvelti,Pöögelmanni ja Kingissepa parteilise staashi suhtes peab mai-
nima järgmist:
ANVELT.Kuni 1912 a.eduerakondlane. (praegune rahvaerakond) ja partei-
tu intelligent;1912 - 1914 a. likvidaator; 1914 a.söja alguseni enamlane;
1917 aasta revolutsioonini igasugusest parteilisest tegevusest eemal,
1918a. algul, kolm päeva enne Tallinnast lahkumist Saksa okkupatsiooni-
vägede Eestisse tulekut esines Tallinna komitees oma ettepankuga Eesti-
maad "Eesti kommuunaks" muuta ning pani ette "Kommuuna" pöhikirja pro-
jekti, mille järele kohe "Kommuuna" piires rahasüsteem pidi kaotatama
ning jalamaid puht kommunistlik kord maksma pandama.-kommuunavalitsusega
eesotsas.
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 35
33
45.
PööGELMANN.Ajakirjanik,kodanliste lehtede kaastööline, sotsiaaldemokraat
1905-06 a.pää le;köikus kogu aja enamlise ja vähemlise fraktsiooni vahel
1917 a.keskel Ameerikast tulles nimetas end internatsionalistiks ning va
tas möni aeg ümber, ka s vähemlisse või enamlisse parteisse astuda; kuni
viimse ajani teataval määral rahvuslane.
KINGISSEPP.Enamlise partei liige 1907 aastast peale, enam järjekindel
enamlane, kui möni teine nimetatud grupist; kuid temagi ei vötnud 1917
aasta revolutsiooni kogu aeg parteilisest tegevusest osa.Kingissepa suh-
tes peab mainima, et tema Venemaa büroo tegevusest ja siinseist tülidest
otsekohe osa ei ole vötnud ning VKP Eesti osakondade tegelasi arvatavast
ainult selle informatsiooni alusel süüdistab, mida ta teisilt büroote-
gelasilt saanud ja saab.
Mis selle grupi poolehoidjaisse puutub, siis saame selle kohta
köige selgema pildi, kui 1919 a. augustikuu ja 1920 aprillikuu ülevene-
maaliste kommunistide - eestlaste konverentside ning 1920 aasta novembri
kuu ülevenemaalise vastutavate parteitegelaste-eestlaste nöupidamise
meeleolu ja hääletuste tagajärjile pilgu heidame, millisest näha, et nim
tatud grupil neil konverentsel ja nöupidamisil ühtegi poolehoidjat ei
olnud, kuna nagu juba vahekordade ajaloolises kirjelduses mainitud, tema
tegevus konverentsil ja nöupidamisel ühel häälel hukkamöisteti.
Olgu veel juure lisatud, et ka kohtil, pääle Moskva ja vöib olla
veel möne muu üksiku nurga, kus sel grupil üleüldse kokku paar kolmküm-
mend poolehoidjat, puuduvad tal massid täiesti.
Mis aga teisesse poolesse, Eesti osakondade tegelasisse puutub,
siis karakteriseerivad toda köige paremini ülevalmainitud 1919 aasta
augustikuu ja 1920 aasta aprillikuu konverentside ning 1920 Aasta no-
vembrikuu nöupidamise ankett-lehed, milliseist näha selle poole tegelaste
parteiline staash, kui ka tolle massi hulk, mis täiesti on osakondade
keskkomitee seisukohal.
Nimetatud ülevenemaaliste konverentside ja nöupidamise osaliste
staash oli järgmine:
III ülevenemaalisel Eesti osakondade konverentsil 1920 a,aprillikuus
oli parteiliikmeid:
1905 aastast...6
1906 " ---2
1907-1916 " ...6
Neist pörandaaluseid tegelasi -14
1917 " ...15
enne oktoobrirevolutsiooni parteisse
1918 " ...10
astunud - 22.
1919 " ...7
Kokku 46

Lehekülg 36
34
46
- 4 -
Ulevenemaalise vastutavate VKP Eesti osakondade tegelaste nöupidamine:
Otsustava häälega:
1904 aastast..2
1905 " ..9
1906-07 " ..8
1908-16 2 ..8
1917 " ..26
Neist pörandaaluseid tegelasi
24, parteisse astunud enne ok-
1918 " ..6
toobrirevolutsiooni - 51.
1919 " ..3
1920 " ..1
Kokku: 65
Selle järele teeb komisjon keskkomiteele ettepaneku ülesanda tunnista-
jaid vöimalikult vanemaist parteitegelasist, kes isiklikult enam ning lä-
hemalt neist vahekorrist ja protokolles ettetoodud faktidest teavad ja kes
praegusel ajal Peterburis on ja keda komisjon lähemal päivil üle kuulata
vöiks.Keskkomitee annab üles järgmised seltsimehed, juure lisades, et kui
tarvis, vöib tunnistajaid veelgi ülesanda.
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 37
35
5
Löpuks otsustab komisjon köiki tunnistajaina ülesantud seltsimehi
järgmisel komisjooni istangul 10-dal s.k.p. üle kuulata.
Istangu juhataja (allkiri) Vöölmann.
Sekretäär (allkiri) Pastak.
VKP.Eesti osakondade keskkomitee liikmed (allkirjad) Mägi,Ikmelt ,
Palvadre, Isak, Peterson.

Lehekülg 38
36
48
VKP Eesti osakondade keskkomitee ja EKP Venemaa büroo vahe-
korra lahendamise komisjoni istangu
PROTOKOL Nr.5
12 dets. 1920 a.
Koos on komisjoni liikmed: Vöölmann, Pastak ja Pärtelning kandidaadid Pint-
sel ja Mötlik.Keskkomitee liikmeist on komisjoni kutsel kokku tulnud: Mä-
gi, Palvadre, Isak, Peterson ja Koni.
Köigepääkt loetakse ette eelmise istangu protokoll, arutatakse ta läbi
ning kinnitatakse siis. Selle järele asutakse tunnistajate ülekuulamisele.
Esimesel istangul keskkomitee poolt ülesantud tunnistajaist on ilmunud
järgmised: Aleksander, Riks, Eduard Ott,Karl Mötlik, Salme Frischmann, Georg
Teiter,Anton Sisask, Georg Vaino ning Martin Laius. Ilmumata on jaanud Mart
Jakobson ja Johannes Prommi, sel pöhjusil, et nad Peterburist ära söitnud.
Pääle üleüldise teadaande juhataja poolt selle üle, milliseid andmeid
ja teateid tunnistajailt vaja, toonitab juhataja, et tunnistajad komisjone
protokolles leiduva üleüldise konflikti arenemise kirjelduse ning kirjel-
uses mainitud faktide ja juhtumuste, aga ka protokolleeritud konflikti
pöhjuste ning kahe poole karakteristiks töelisist ainuüksi sel puhul
kinnitaksid, kui nad neist ise lähemalt teadlikud, ning valmis on neid
tarvilisel korral töestama.Edasi otsustab komisjon ühes tunnistajatega
istangut säärases korras jätkata: protokollid loetakse ette ning iga tunni
taja kirjutab neile protokolles olevaile juhtumusile, faktele ja andmeile
alla, mida ta ise kindlasti teab ning töestada vöib.
Sekretäär Pastak kannab protokoll Nr.1 ette.Juhataja küsib, kas said
koosolijad köigist aru, kas ei ole vaja protokolli vöi mönda tema osa uues
lugeda, kas vaja möni koht protokollist selgitust. Koosolijad teatavad, et
nad köigist aru saanud. Siis kirjutavad tunnistajad protokollile Nr. 1 järg
mist alla.
Töendan, et köik, mis protokollis ettetoodud, pääle surmaotsuse juhtu-
muse kahe seltsimehe kohta Marienburis, mis mulle eemaloleku töttu isikli-
kult teadmata, täieliselt töele vastab.
LAIUS. (partei liige 1905 a.)
Töendame, et köik protokollis ettetoodud juhtumused ja konflikti are-
nemiskäik täieliselt töede vastab.
RIKS (VKP liige 1905 aast. pileti Nr.502661)
OTT (VKP liige 1906 a. pileti Nr. )
MöTLIK (VKP liige 1905 a., pileti numb.11169)
Frishmann. Teiter.
Töendame, et köik faktid ja andmed, mis protokollis leiduvas kirjeldu
ses esile toodud, jaanuarist 1919 a.kuni augustini 1919.a.täiesti töele
vastavad.
SISASK (VKP liige 1912 a. pileti Nr.504424).
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 39
37
2
Töendan köik faktid ja andmed, mis protokollis esile toodud, pääle
kahe fakti, nimelt kahe seltsimehe kohta surmaotsuse tegemise Marienburis
ja Anvelti valedokumentidetga Kiievis elamise, mis mulle isiklikult tead-
mata.
VAINO (partei liige 1913 a,pil.Nr. 397031).
Loetakse ette protokoll Nr. 3.Juhataja poolt seatakse samad küsi-
mused üles, mis esimese protokolli ettelugemise järele. Tunnistajad kirju-
tavad protokollile järgmist alla:
Selles protokollis (Nr.3) ettetoodud kirjeldus ja faktid väärnäh-
tuste kohta keskkomitee ja Venemaa büroo vahekorras vastavad täiesti töe-
le, mida oma allkirjadega töendane.
RIKS, OTT, MöTLIK, FRISCHMANN, TEITER.
Ülevaltoodud andmed töendan öigeks: LAIUS.
Töendan protokollis esile toodud faktid köik pääle 4 punkti esime-
se poole, mille suhtes kursis ei ole. VAINO.
Komisjoni sekretääri poolt loetakse ette protokoll Nr. 4. Istangu
juhataja poolt esitataks needsamad küsimused, mis protokollide Nr.Nr.1
ning 3 juures, ning kui möned kohad protokollist koosolejate nöudel kor-
ratud, kirjutavad tunnistajad nönda alla:
Protokollis ettetoodud konflikti pöhjused, üksikute gruppide karak-
teristikaga ja üleüldse ettetoodud andmed vastavad täieliselt töele, mida
oma allkirjaga töendame.
RIKS, MöTLIK, LAIUS, OTT, SISASK, FRISCHMANN, TEITER.
Seega löpeb istang.
Istangu juhataja:
Sekretäär:
VKP.Eesti osakondade keskkomitee liikmed:
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 40
38
50
VKP Eesti osakondade keskkomitee ning EKP Venbüroo vahekorra lahendami-
se komisjoni istangu protokol Nr.6
12 dets. 1920 a.
Koos on komisjoni liikmed: Vöölmann, Pärtel ja Pastak ning kandidaadid
Pintsel ja Mötlik.
Loetakse ette ning kinnitatakse eelmise istangu protokoll Nr. 5.Istan-
gu eesmärgina on teha komisjoni poolt kogutud ja läbivaadatud materjaalise
andmete ning tunnistuste pöhjal kokkuvöte komisjoni tööst.
Pikemate möttevahetuste ning läbirääkimiste järele teeb komisjon ühes
kandidaatidega järgmise kokkuvötte: 1)Kogutud andmeid ja materjaale,Eesti
osakondade keskkomitee tunnistusi ning seletusi, millised eelmised proto-
kollis konflikti arenemise ajaloolise kirjelduse, viimse aja väärnähtuste
pöhjuste ja mölema vastaspoole karakteristiks kujul süstematiseeritud, lä-
bi vaadates, peab komisjon köigepäält konstateerima: a) et Venemaa büroo
keeldumise tagajärjal konflikti lahendamiseks andmeid esitamast köik komisj
joni tulnud ning komisjonil kättesaadavad olnud materjaalid ja andmed konf-
likti arenemist, tema pöhjusi ja üksikuid väärnähtusi peaaegu ainult ühe
poole seisukohalt kalguntama valgustavad; b)kuid et sellele vaatamata tunni
nistuste, faktide ning neid töendavate andmete rohkus ja kahtlemata soliid-
sus komisjonile vöimaldavad asja kohta oma otsust anda, isegi kohustavad
teda seda tegema.
2) Köigile andmeile ja materjaalele najades mis komisjonil käepärast
loeb komisjon töestatuks: a)et konflikti arenemiskäigu kirjeldus, nagu ta
eelmisis protokolles Nr.Nr.1 ja 3 antud üleüldiseis joonis ja isegi üksik-
asjus täiesti töeoludele vastab,b)et eelmises protokollis Nr. 4 ettetoodud
konflikti pöhjused ja mölema poole karakteristika üleuldises kokkuvöttes
töelisusele vastavad:
3) Komisjon konstateerib edasi. et Venemaa büroo grupi süüdistusil
keskkomitee vastu, milliseist protokollis Nr. 3 köne ja mis täiel kujul
komisjoni protokollele juure lisatuid, neid töendavad andmed puuduvad ja
et nad seepärast täiesti pöhjendamatud on.
4) Köik raskemad, kriminaalse iseloomuga vöi partei etika vastukäi-
vad süüdistused - niihästi ühe kui teise poole vastu, peab lahendatama
vastavalt kas sellekohases parteiliste vöi nöukoguliste asutuste poolt,sest
et komisjon ei loe end kompetentseks säärast laadi küsimuste otsustamiseks-
5) Löpuks konstateerib komisjon, et siin ei ole tegemist üksiku konflik
tiga, mis keskkohtade vahel ainult viimsel ajal tekkinud, vaid terve -sü-
gava iseloomuga ning sisuliselt üksteisega seotud - konfliktide reaga, kus
ühelpool on väike grupp isikuid. teiselpool aga suurem osa parteitegelasi
massiga, millised tegelased omaltpoolt mingisugust pöhjust konfliktiks ei
ole annud. Vaid vastupidi seda igatmoodi ära hoida püüdnud ning kus selle
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 41
39
51
- 2 -
le vaatamata väikese grupi möne üksiku tegelase püüu tagajärjel, maksku
mis maksab, juhtivat osa etendada, oma möju maksma panna, vahekord see-
vötta teravaks on läinud, et kokkuleppest ega tülide ja höörumiste
jaotamisest seni juttu ei vöi olla, kui isikliku poliitika ajajad ju-
hid asjast eemale jäänud.
Sel otstarbel on vaja teostada viimsete ülevenemaaliste VKP Eesti
osakondade konverentside otsused Eesti Kommunistliku partei Venemaa
büroo likvideerimisest ja köigi büroo funktsioonide koondumisest VKP Eesti
osakondade keskkomitee kätte ja viimse juure sekreet-osakonna organisee-
rimisest otsekoheseks läbikäiguks EKP keskkomiteega.
Istangu juhataja (allkiri) Vöölmann.
Sekretäär (allkiri) Pastak.
Komisjoni liikmed (allkirjad) Pärtel.
Kandidaadid (allkirjad) Pintsel,Mötlik.
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 42
16
V.K.P.KESKKOMITEELE.
Et V.K.P. Keskkomitee käesoleval ajal iseäranis huvitatud on töelise
pildi saamisest kommunistlikkude organisatsioonide, eriti Eestimaa Kom-
munistliku partei keskkomitee tegevusest Eestis, loeme oma kohuseks anda
sellest tegevusest üleüldise ülevaate.Meie ülevaade käsitseb ajajärku ala
tes 1918 aasta septembrikuust, s.o.revolutsiooni puhkemise momendist Sak-
samaal, mis välja kutsus kommunistliku ning töölisteliikumisetõusu Eestis
uue
kuni käesoleva aasta suveni, millise ajani me ise sest tööst osa vötsime.
Vaadeldaval ajajärgul oli pörandaalune parteiline organisatsioon ai-
nult Tallinnas.Teisis linnus (kahes kolmes) tekkisid 1920 aasta alguni
ainult väikesed kommunistlikud ringid.
Raskete tingimuste töttu, milles töötas pörandaalune partei oli par-
tei liigete arv Tallinnas väga väike.Näituseks oli köige suurema kollek-
tiivi pordutööliste oma, liigete arv 30, ja sedagi ainult viimasel ajal,
möne kuu kestel. Oli isegi vabrikuid ning öige suuri, nagu Johannsoni ja
Krulli omad, kus partei kollektiivid 3 inimesest koos seisid.
Tallinna komitee ja kollektiivide päätegevus oli Eestimaa kommunistl.
partei Keskkomitee poolt väljaantud lendlehtede laialilaotamine. Keskkomite
kogu parteiline ja informatsiooniline töö seisis aegajalises aruannete te-
gemises Tallinna komitee istanguil.Igasugune teine informatsioon revolutsi
oonilisest tegevusest Venemaal puudus, ajakirjandust Venemaalt ei saadud.
Parteilised asutused kannatasid äärmiselt rahapuuduse all.EKP Keskkomitee
jaoks pandi vabrikuis rahakorjandusi toime, sest KK-gi kannatas rahapuu.
dust.Enamasti köik rahasummad, mis Tallinna komitee kas liikmemaksudest
ehk muul teel kogus, anti KK edasi, viimse liigete toetuseks. Samal otstar-
bel anti välja broshüürike vördlemisi körge hinna all.Arusaadav, et sar-
nase terava rahapuuduse töttu keskkomitee tegevus takistatud oli.
Pääle pörandaaluse organisatsiooni EKP Keskkomitee näol, EKP Tallinna
komitee ja umbes 10-ne vabriku kollektiivi tegid tööd kommunistlikus vai-
mus ametiühisuste juhatused, eriti Eestimaa ametiühisuste Kesknöukogu oma
eestseisuse näol, kus 1919 aasta algul 7 juhatuse liikmest - 5 kommunisti
ja 2 kaasatundjat oli. Esimesist oli enamus EKPTallinna komitee liikmed.
Ametiühisuste kesknöukogu täiskogu seisis 40-50 inimesest koos (neis
oli 13 kuni 22 kommunistid) ja ühendas 15 - 25.000 töölist.
Vahekord ametiühisuste kesknöukogu ja EKP keskkomitee vahel 1918 aas
tast kuni 1919 a. sügiseni, kuni ametiühisuste kongressini liigete välja-
saatmiseni ja igasuguse partei tegevuse mahasurumiseni Eestis, ei olnud
hää.Keskkomitee hoidus Tallinna komiteest ja teisist parteilisist kollek-
tiivest eraldi ning ajas ametiühisuste aitamise poliitikat millega ei
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 43
41
17
2
Tallinna komitee, ei parteilised kollektiivid ega ametiühisuste vastutavad
töölised - kommunistid nöus eiolnud. Asi läks niikaugele, et 1919 a.keva-
del kui ametiühisused, eriti nende kesknöukogu olid tervelt kommunistide
käes, vöttis EKP Keskkomitee otsuse vastu köiki kommuniste ametiühisus-
test ära kutsuda ja nöudis selle otsuse teostamist.Seda nöudmist ei täit-
nud Tallinna komitee, ega ametiühisuste fraktsioon. Samasugune konflikt
tekkis EKP keskkomitee ja ametiühisuste kesknöukogu fraktsiooni vahel
viimse poolt vastuvöetud otsuse alusel ametiühisuste häälekandjat kommu-
a nistlikus vaimus üks kord nädalas välja anda.Ametiühisuste kesknöukogu
nöudis EKP keskkomiteelt lehe toimetajat, kaastööd ja ülepää ainelist
ning parteilist toetust.Keskkomitee aga otsustas ametiühisuste häälekand-
jale mitte mingisugust toetust anda.Selle tagajärjel oli ametiühisuste
kesknöukogu sunnitud soovitava kommunisti asemele toimetajaks sotsialisti
revolutsionääri Kärnerit palkama, kuna ta kontrolli otstarbel moodustas
kommunistidest kontroll komisjoni, kes järele vaatama pidi, et Kärner es.
erilises vaimus kirjatükke nädalalehte ei mahutaks ja leht puht kommu-
nistlikkus vaimus ilmuks.Pärastpoole, kui keskkomitee liikmed enda po-
liitika läbikukkumist nägid, hakkasid nad üksteise teadmata lehele kir-
ja tükke saatma.
Pärast 4 - 6 numbri väljaandmist tekkis konflikt toimetaja Kär-
neriga, kus kontroll komisjoni pääle vaatamata püüds lehele es.-erilist
sih ti anda ja mahutas lehte kirjatükke komisjoni teadmata.Kärner körval-
dati.Kesknöukogu eestseisus nöudis uuesti EKP Kk-lt toimetajat.Sellega
ühenduses kutsuti sms. Pärtel keskkomitee esitaja sms. Vakmanni poolt
keskkomiteesse, kus viimne Pärteilit palus teda (Vakmanni) tutvustada
üleüldse ametiühisustega ja nende tähtsusega.Selle järele määras kesk-
komitee lehe toimetajaks sms. Umbergi, kes seni keskkomitee ülevalmai-
nitud otsuse pöhjal lehe väljaandmisest mingit osa ei vötnud.
Niisama oli keskkomitee ametiühisuste kongressi kokkukutsumise
vastu, kuid kommunistid, kes ametiühisuste kesknöukogus töötasid, ei pai-
nutanud ennast ka sel korral, nagu lehe väljaandmises, keskkomitee ot-
suse alla, vaid asusid laialisele agitatsioonile ja eeltöile kongressi
kokkukutsumiseks, 30 augustiks 1919 a.Kesknöukogu oli arusaamisel, et
vabrikutöölised eraldatuina maa proletaarsest massist on üksinda jöue-
tud kodanluse vastu vöitlema ja katsus maaproletariaadiga ligidast
sidet luua.Kui agitatsiooni töö Kesknöukogu ja ametiühisuste juhatuse
äärmise jöupingutuse töttu laialt oli maad vötnud ja tagajärgi annud,
töstis Keskkomitee esimest korda küsimuse keskkomitee ja ametiühisuste
Kesknöukogu käsikäes töötamisest, millist sammu Kesknöukogu tervitas.
Kominterni_Eesti_sektsioon_Moskvas (ERAF.6495.3.2)

Lehekülg 44
42
18
- 3 -
Kongressi kokkukutse tömbas enda pääle kogu Eesti proletariaadi tähelepanu
ja sai ülitähtsaks poliitiliseks sündmuseks Eestis.Paar nädalat enne kong-
ressikokkutulekut 1919 a.augusti keskpäivil, avaldas EKP keskkomitee lend-
lehe, kus köiki töölisi üleskutsuti kongressile ainult kommuniste valima,
sest see kongress peab vöimu oma kätte vötma.Uleskutse löppes sönadega:
"maha likunikkude valitsus". Uleskutse saadeti laiali kesknöukogu fraktsi-
ooni ja kongressi kokkukutse organiseerimisbüroo teadmata.Ametiühisuste
kommunistide fraktsioonid, kesknöukogu eestseisus ja kongressi organissee-
rimisebüroo protesteerisid sarnase teguviisi vastu ja ei laotanud üleskut-
seid laiali, olles selles teadmises, et säärane üleskutse laialilaotus tä-
hendaks ainult seda, et saab vöimatuks kongress kokku kutsuda, ning oleks
sel silmapilgul kasulik ainult vastaseile.Eriti selgus see köigile pärast
seda, kui liitriikide ametlik esitaja Eesti valitsuse juures ja Baltimeres
oleva Inelise laevastiku juhataja ametiühisuste kesknöukogu esimehe oma
juure kutsus, viimasele ettepaneku tegi ajaviitmata vöimu oma kätte vötta
ja provokatsiooniliselt omaltpoolt täielist toetust lubas.
Ulevalööldud arvesse vöttes, hävitas ametiühisuste kesknöukogu te-
male saadetud üleskutsete pakid ära.See üleskutse tekitas löhe ka Tallinna
komitees,-kus enamus üleskutse vastu protesteeris - vähemus teda aga vab-
rikuid laiali laotas. Ametiühisuste kesknöukogu nöudis kategooriliselt, et
üleskutset mitte laiali ei laotaks ja möistis KK ebakohase teguviisi tera-
valt hukka.Parteitegelaste meeleolu oli väga ärritatud.Keskkomitee laskis
uue üleskutse välja, mis tembeldas ametiühisuste kesknöukogu "kollaseks
ühisuseeks" ning "pudukaupluseks", milline siseministri Hellati kintsu kaa
pab, tema juures nurumas käib ja kongressi revolutsioonilisel teel kokku
ei kutsu.Pääle selle nimetati üleskutses ametiühisuste kesknöukogu veel sö
vabaduse kägistajaks, seepärast, et ta oli hävitanud keskkomitee üleskutse
Selle üleskutse puhul vastas ametiühisuste kesknöukogu fraktsioon, kesknö
kogu eestseisus ja terve rida vastutavaid parteitöölisi protestiga kesk-
komitee vastu, teatades viimsele, et kesknöukogu jätkab oma tööd ametiü-
hisuste kongressi kokkukutse suhtes ning jatab keskkomiteele täielise va-
baduse kirjutada milliseid tahas üleskutseid.Tekkis täieline löhe keskko-
mitee ja ametiühisuste kesknöukogu vahel.Keskkomitee saatis ametiühisuste
kesknöukogule kirja, milles kongress kommunistlise liikumise vastu vaenuli
seks tunnistati, need parteiliikmed aga, kes keskkomiteele olid protes-
ti saatnud, parteilise distsipliini rikkujais, sest nad ei painutavat end
parteilise keskkoha alla.Selle pääle kutsus kesknöukogu eestseisus kokku
Tallinna organisatsiooni kommunistide laiendatud nöupidamise, et keskkomi
tee kiri läbi harutada ning et tol juhtumusel, kui parteilised ringkonnad