PoetryMTEB/MultilingualPoetryMeterClassification huggingface dataset:
Descubre el vivio de la hipocresía que afectan muchos en la disimulación de sus maldades
by Quevedo

Si el sol, por tu recato diligente,
no ve, ¡oh Licas!, horribles tus locuras,
es argumento de vivir a oscuras;
pero no de que vives inocente.
Abona la ignorancia de la gente
tu astucia, sí, no tus costumbres duras,
cuando no parecer malo procuras,
y serlo, si es posible, juntamente.
No dejas la maldad, y la retiras;
eres prisión de culpas y venenos;
son tus virtudes pálidas mentiras.
Cubrir los vicios no los hace ajenos;
pocos son malos, si a testigos miras;
si a la conciencia, poco son los buenos.

Meter: polymetric
Libín na Miru.
by Josef Krasoslav Chmelenský

Kdes spokojenosti má,
Jenž mou pout jsi zlatila?
Kde tě najdu, božský květe?
O zde ne – snad v jiném světě.
Spolky tvář nerůží mně;
Sám, ach! bloudím truchlivě;
Mi od které poklid vzatý –
Nazpět mně ho nechce dáti.
Já ti přeji, nech si jej,
Lzeli? – Hodnějšímu dej!
Mě teď baví milka jiná,
Stálý klid dá – Proserpina.

Meter: trochaic
1L: Du mußt in Langerweile
by Joachim Ringelnatz

Du mußt in Langerweile
Es einmal ausprobiern,
Mit einer Nagelfeile
Dich zu rasiern.
Du sollst an dem Schicksal nicht mäkeln,
Sollst nichts Lebendiges quäln.
Aber Hosenspitzen magst du häkeln
Und halblaut bis zweitausend zählen.
Und wenn nach tausendfünfhundert,
Sofern du alles recht präpariert
Hast, plötzlich dein Ofen laut explodiert,
Dann zeige dich maßlos verwundert.
Und eilt dann irgend jemand herbei
Aus Neugier und um was zu retten,
Dann frage: Was soll denn das dumme Geschrei?
Und schlage ihm ruhig das Hirndach entzwei
Und stopfe ihn still in die Betten.
Entfliehn und leugnen und irretun
Vermeide, denn das erschöpft sich.
Vertiefe dich in den Begriff Immun,
Doch sei überzeugt, man köpft dich.
In England leidet man am Strick.
In Deutschland unterm Beile
Ganz sicher keinen Augenblick
An Langerweile.

Meter: iambic
95.
by Friedrich von Logau

Ob die Armut gleich nichts hat, hat sie dennoch reiche Gaben;
Dann sie kan stets Sicherheit und ein gut Gewissen haben.

Meter: polymetric
Hannchen an Wilhelm
by Johann Martin Miller

Ach trüb ist mir's, im Herzen trüb!
Ich möchte nur erblassen!
Mein Wilhelm, der mir war so lieb,
Dem ich so treu ergeben blieb,
Hat treulos mich verlassen.
Ha, falscher Wilhelm! spottest mein
In deines Liebchens Armen!
Ach, spottest meiner herben Pein!
Doch wisse nur, Gott wird sich mein
Am jüngsten Tag erbarmen.
Sag an, was konnte deinen Mut,
Was konnt' ihn so berücken?
Ach, warest sonst so fromm und gut!
Kein Äderchen von falschem Blut
War an dir zu erblicken.
Denk, wie du mir mit hohem Schwur
Die Ehe hast versprochen!
Ach armer Wilhelm, denke nur,
Gott läßt ja keinen falschen Schwur
Auf Erden ungerochen!
Eil nur in deinem falschen Sinn,
Und spotte meiner Klagen!
Eil nur zum Brautaltare hin!
Eh' du die Trauung wirst vollziehn,
Wird man ins Grab mich tragen.
Ach, Wilhelm, Wilhelm, denke dran!
Du wirst es noch beweinen!
Du bist ein ehrvergeßner Mann!
Ach Wilhelm, Wilhelm, denke dran!
Mein Geist wird dir erscheinen!

Meter: iambic
14.
by Martin Opitz

O wol dem, der die rechte Zeit
In allen Dingen siehet
Und nicht nach dem, was allbereit
Hinweg ist, sich bemühet,
Der kennet, was er lieben soll
Und was er soll verlassen;
Er lebet frey und allzeit wohl
Und darff sich selbst nicht hassen.
Die Göttin der Gelegenheit
Ist fornen nur mit Haaren,
Im Nacken bleibt sie kahl allzeit;
Drumb laß sie ja nicht fahren,
Weil du sie bey der Stirnen hast,
Der Tag gehet eylends nieder,
Die Stunden lauffen ohne Rast,
Und kommen gantz nicht wieder,

Meter: iambic
TVÁ LÁSKA...
by Bohdan Kaminský

Co bylo ran, jež na dně duše mojí
se jitřily a krvácely až,
tvá láska všecky zhojí,
jak jen se vlídně na mne podíváš.
Co bylo bolesti tak těžké, dusné
v mém smutném životě i v srdci též,
v tvé lásce všecka usne,
jak jen se vlídně na mne usměješ.
Co mrazem dýchalo v mé žití chudé,
v těch létech touhy, sama dobře víš,
tvou láskou jaro bude,
jak jenom vlídně na mne promluvíš.
Co bylo výkřiků, jež Bůh jen slyší,
v tom smutku, který hlídá život náš,
tvá láska všecky ztiší,
jak jen mé skráně v lásce zulíbáš.

Meter: iambic
96. Auf das Uhrwerck welches König Carolus auf dem Traur-Gerüst/ Colonell Hackern verehret
by Andreas Gryphius

Diß Uhrwerck magst du stets von mir zum Denckmal tragen:
Villeicht wird deine Stund/ ob spätt/ doch endlich/ schlagen.

Meter: iambic
A la muerte
by Guillermo Blest Gana

Seres queridos te miré sañuda
arrebatarme, y te juzgué implacable
como la desventura, inexorable
como el dolor y cruel como la duda
Mas hoy que a mí te acercas fría, muda,
sin odio y sin amor, ni hosca ni afable,
en ti la majestad de lo insondable
y lo eterno mi espíritu saluda.
Y yo, sin la impaciencia del suicida,
ni el pavor del feliz, ni el
                  miedo inerte
del criminal, aguardo tu venida;
que igual a la de todos es mi suerte;
cuando nada se espera de la vida,
algo debe esperarse de la muerte.

Meter: iambic
Schiller
by August von Platen

Etwas weniger, Freund, Liebschaften! So wärst du beliebt zwar
Weniger, weil ja so sehr Thekla gefallen und Max:
Eins doch find ich zu stark, daß selbst die begeisterte Jungfrau
Noch sich verliebt, furchtbar schnell, in den britischen Lord.

Meter: iambic
Doba krásná, žádostivá
by Jan Květoslav Klumpar

Doba krásná, žádostivá
Žácstvu všemu svítala,
Když nebesa milostivá
Tě k nám v Mus chrám seslala.
Tvým vedením blahodějné
Umění se rozvilo,
Tvým vedením právo, stejné
Všem, stánek si rozbilo.
Tvým vedením v bázni Boží
Žák každý Tvůj zpravován,
Tvým slovem, jež snahu množí,
Každý k blahu odchován!
Ó že by nám bylo přáno
Sloučiť hlasy v hlučný zpěv,
A co v srdci vzplápoláno,
Nelíčená píseň zjev!

Meter: trochaic
Cupido en desgracia
by Juan M. de Arrambide

Perdió el amor en el celeste cielo,
pues al verle tan fatuo y delirante
ante los Dioses, su poder triunfante,
le quitaron sus armas y su velo.
Venus tierna, angustiosa, en
                  dulce anhelo
a Júpiter clamó, triste, incesante,
y de su tierno y afligido infante
le pintó el desaliento y desconsuelo
Y el Padre de los Dioses, siempre humano,
al hijo desgraciado consolaba
y uno le concedió de sus despojos
-Elije, pues- le dijo, y el insano
no eligió su cadena ni su aljaba
sino la venda de cubrir los ojos

Meter: polymetric
Luftveränderung
by Kurt Tucholsky

Fahre mit der Eisenbahn,
fahre, Junge, fahre!
Auf dem Deck vom Wasserkahn
wehen deine Haare.
Tauch in fremde Städte ein,
lauf in fremden Gassen;
höre fremde Menschen schrein,
trink aus fremden Tassen.
Flieh Betrieb und Telefon,
grab in alten Schmökern,
sieh am Seinekai, mein Sohn,
Weisheit still verhökern.
Lauf in Afrika umher,
reite durch Oasen;
lausche auf ein blaues Meer,
hör den Mistral blasen!
Wie du auch die Welt durchflitzt
ohne Rast und Ruh –:
Hinten auf dem Puffer sitzt
du.

Meter: trochaic
QUISICOSAS II CUADRO MAÑANERO
by Manuel Bernabé

Amanece en el barrio. Desde el borde
del río vecinal al lugarejo,
suena el abecedario monocorde
de la rana y la marcha del cangrejo.
Un genuflexional talabartero,
asiento de la flema y de la grasa,
con el rostro redondo como un cero,
y una labrada tez como la pasa;
dispone de perfil, frente a un cachito
de cristal azogado, su incipiente
piel de antediluviano karabaw,
mientras leo en mi silla a voz en grito,
riéndome a mandíbula batiente,
La Degeneración de Max Nordau.

Meter: polymetric
Na Basilissu.
by Josef Košín z Radostova

Výtku fotografu činíš každému,
že tě vyobrazil zrovna příšerně;
inu fotografu nelze žádnému
fotografovati něco nevěrně.

Meter: trochaic
479
by Josef Vlastimil Kamarýt

Lidské zdání mnohotvárné
bývá obyčejně marné.

Meter: trochaic
Prvnímu květu.
by Adolf Brabec

Když první květ zas voní,
přec znovu teší nás,
ač zřeli jsme jej v loni,
jej zříme rádi zas.
Do květeny, když vesna
se šatí květů hrou,
nás budí jak by ze sna,
v nás dávné city vrou...

Meter: iambic
Rey de Artieda, Andrés Valencia. 44 - Valencia. 1613 Poeta, autor dramático y militar. Estuvo en la batalla de Lepanto. A las pretensiones
by Andrés Rey de Artieda

Cuando en el aire torres edifico
sirviéndome de artífice el deseo,
veo que su gran fábrica y rodeo
requieren gasto de señor mas rico.
Así que, mis deseos, yo os suplico
que me dejéis en paz, pues ya no creo
de estos castillos más de lo que veo
que se consume y llega a ser tantico.
¿Lo queréis ver? Mirad el fundamento
y del cordón corred hasta la almena,
que ello con los demás veréis que es viento.
Pues en cosa que en tanto es mala o buena,
en cuanto la fabrica el pensamiento,
¿será bueno que funde gloria o pena?

Meter: iambic
DOLŮ!
by Adolf Černý

Dole v slunci město valné,
život v něm a ruch,
středem plynou vlny kalné,
nad vším – ticha duch.
V kamenných těch spoustách žijí
statisíce hlav –
sem však tichou melodií
hučí jenom splav.
Jenom vlaštovice v letu
pozdrav nese nám,
že tam dole plno vznětů,
touhy – blud a klam.
Jenom časem s šedých věží
táhle odbíjí –
smrt že na hodinách střeží
pochod rafijí...
Zřel jsem město dole v hloubi,
tušil k němu sráz –
cítil, s níž se krása snoubí,
vedle sebe vás.
Dole město s lidským žitím,
nad námi jen Bůh –
vy zde jediným jste kvítím,
já vám smutný druh.
Hlava se mi zatočila,
jaký hrozný pád!
Ó, vy holubice bílá,
vždyť jsem vás měl rád!
Rád jsem měl ty vaše oči,
zřely, nevím kam –
hlava, svět se kolem točí,
padám, padám sám.
Silněji vždy řeka hučí,
krev jde do hlavy,
proud mne chvátí do náručí –
kam mne odplaví?...

Meter: trochaic
- 96 - Enójase con Amor con mucha cortesía
by Lope de Vega

Vuestra merced se temple en darle penas,
señor Amor, a un hombre de mi fama,
que si quiso Aristóteles su dama,
también la desterraron los de Atenas.
Malas comidas, y peores cenas,
y como calle pasear la cama,
súfralo, Amor, un toro de Jarama,
que ya no es tiempo de templar Jimenas.
Mande vuestra merced, señor Cupido,
que Juana me respete como debe,
y valga el Montañés sobre raído.
Si los paños me manda que le lleve,
y alguna rosa de sus labios pido,
cuanto fuego le doy, me trueca a nieve.

Meter: iambic
1L: Steig' itzt
by Christian Wernicke

Steig' itzt
Auf den
Erkennst du
Wem hört
Mir durch des

Meter: trochaic
1L: Auch ich, ich lasse mir zuweilen träumen,
by Leopold Friedrich Günther von Goeckingk

Auch ich, ich lasse mir zuweilen träumen,
Wie jeder, der einmal gereimt,
Daß mit des Harzes jüngsten Eichenbäumen
Mein Lorbeer einst noch in die Wette keimt.
Doch wahrlich nicht, weil ihr, oft herbe Lieder,
Im Wahn' des Sängers süßer wärt;
Ich schlage gern' beschämt die Augen nieder,
Wenn euch das Ohr des größern Meisters hört.
Süß aber ist's, zu träumen, daß von Wesen,
Die ich geliebt, und selbst, Gesang
Nicht dichten konnten, man noch dann wird lesen,
Wenn sie und mich vorlängst das Grab verschlang.
So möcht' ich auch, du König aller Hunde!
So gerne die Unsterblichkeit
Dir geben! denn in mancher Lebensstunde
Hast schmeichelnd du, mich Traurigen, zerstreut.
Du trugst, wenn ich zu lang in träger Ruhe
Am Pulte saß, – gerad als wärest du
Mit meinem Arzt' verstanden – mir die Schuhe
Schon oft von selbst, mich anzukleiden, zu.
Und
Als du, wenn ich den Hut ergriff!
Vor großer Freude ranntest du die Hühner
Und Enten um – und standest, wenn ich pfiff!
Und wenn ein Maulwurf unser Beet voll Bohnen
Zerwühlt, so lauerst du ihm auf,
Um seine Frevelthat zu lohnen,
Geht auch der Abendstern darüber auf.
Doch meine Wachtel, gutes Thier! spatzieret
Nach Herzenslust auf dir herum,
Und picket dich am Ohr', und närrt und schieret
Dich baß; und du? siehst kaum einmal dich um.
Dann aber sprühten deine Augen Feuer,
Wenn Nachts ein Dieb am Laden war;
Dein eignes Leben ist dir niemals theuer,
Entziehst du mich nur immer der Gefahr.
Wie lohn' ich dir so viele schöne Thaten?
Ein Denkmal will ich einst dir weihn!
Doch, besser ist vorher im Leben Braten,
Als nach dem Tode bloß ein Marmorstein.

Meter: iambic
El cólera
by J. M. Villegas

Hubo cólera morbo en Santa Eufemia,
lugar francés, y tanto miedo hacía,
que esperar en la ciencia se tenía
por inútil y estúpida blasfemia.
Resolvióse en levítica academia
que el cura un buen sermón predicaría,
porque este santo antídoto sería
bastante a la extinción de la epidemia
Sube al púlpito el cura, y de
                  sus galos
así alentar los ánimos procura:
-Si alguien teme morir, merece palos,
pues debe ser perversa criatura;
que ya no mata Dios más que a los malos
-Y acabóse el sermón, murióse el cura.

Meter: polymetric
LA NOCHE
by Evangelina E. Guerrero Zacarías

Eres la amiga tú, ¡noche piadosa!
que en nuestros pechos la nostalgia espanta;
tú eres la que con mano poderosa
los fuertes lazos del dolor quebranta.
Es tu perfume bálsamo sagrado
para el cerebro que jamás reposa,
y de tus sombras, como canto alado,
surge la Idea, ¡la fecunda rosa!
De la existencia la ironía triste
trémula borra tu azulada lumbre,
y tiene el vacilante corazón
que el día impío de ansiedades viste,
calor de llamas, altivez de cumbre,
cuando en su vaso viertes la Ilusión.

Meter: polymetric
Vergänglichkeit.
by Christian Hofmann von Hofmannswaldau

Entferne dich du eitles wesen/
Dein schnödes blendwerck treugt mich nicht/
Mein fester sinn hat ihm erlesen/
Das weder zeit noch wechsel bricht.
Dein falsches scheinen
In glück und freud/
Kehrt bald in weinen
Der schnellen zeit
Vergänglichkeit.
Wie blumen/ die des sommers blühen/
Und wenn der abend sich einstellt/
Sich zu der erden niederziehen/
So ist das wesen dieser welt.
Wohl! wer im leben/
Bey freud und leid/
Sich nicht ergeben
Der schnellen Zeit
Vergängligkeit.
Wo sind die theure Mausoloen?
Wo der palläste göldne pracht?
Wo sind Egypten deine hohen?
Die zeit hat staub daraus gemacht.
Wohl! wer im leben rc.
Wen itzt das glücke hochgestellet/
Den man geküsset füß und hand/
Des stuhl wird alsbald umgefället/
Von dieser zeit in unbestand.
Wohl! wer im leben rc.
Der schönheit theure himmels-waare/
Der gestern man als einen GOtt
Gebauet tempel und altare/
Wird heute motten/ asch und koth.
Wohl! wer im leben rc.
Was hilfft der schatz/ der kaum zu zehlen?
Er mehret nur der sorgen harm/
Ein böser tag kan uns ihn stehlen/
So sind wir gleich den bettlern arm.
Wohl! wer im leben rc.
Zwar güter/ muth und frische glieder
Sind werthe gaben/ wer sie hat;
Doch schlägt ein unfall jene nieder/
Und diese macht ein windlein matt.
Wohl! wer im leben rc.
Die zeit reist kron und purpur abe/
Zeit ist der dinge rauberin;
Die zeit trägt alle welt zu grabe/
Der zeit kan keine zeit entfliehn.
Wohl! wer im leben rc.
Ist nichts beständigs nun zu finden/
So nicht der zeiten zahn verzehrt/
Wer will sein thun hier feste gründen/
Weil alles wie ein kleid verfährt.
Wohl! wer im leben rc.
Fleuch nun du schatten gleiches wesen/
Dein schnödes blendwerck treugt mich nicht.
Mein sinn hat ihm vor dir erlesen/
Was weder zeit noch wechsel bricht.
Mein gantzes leben
Zu iederzeit/
Bleibt fest ergeben/
In freud und leid/
Der ewigkeit.

Meter: iambic
Símbolo
by José Santos Chocano

Pasan por mis estrofas los virreyes egregios
y las líricas damas de otros tiempo de amor;
pero, en verdad, si entonces canto los florilegios
y las fiestas galanas, canto un canto mayor,
cuando me dan las selvas vírgenes sus arpegios
y su orgullo los incas y Pizarro su ardor,
y así soy, en las pompas de mis cánticos regios,
algo precolombino y algo conquistador
Soy épico dos veces, y estoy enamorado
del Sol que hay en mi fina coraza de soldado
y del león rampante que ilustra mi broquel:
tal el verso en que canto del virrey la fortuna
es un Sol que en las tardes le da un beso a la Luna
o un león que en los labios tiene un poco de miel

Meter: polymetric
Sol sin fuego
by Joaquín Nicolás Aramburu

Hizo Dios tu poblada cabellera
de un jirón de la noche tenebrosa,
y tu pequeña boca primorosa
de una tarde gentil de primavera
Del astro de más brillo de la esfera
tomó la luz de tu mirar la diosa,
y de un alba de Abril, la pudorosa
mejilla que al clavel envidia diera
Hizo tu planta breve, de la brisa
que se pasea en el vergel ameno,
de un rayo de la luna tu sonrisa,
de un diáfano celaje tu albo seno;
mas, ¡ay! formó tu corazón, tan
                     solo
del blanco hielo que condensa el Polo

Meter: iambic
Transformación
by Mercedes Matamoros

Mira volando en el pensil ameno
la oruga transformada en mariposa;
cómo el capullo se despierta en rosa,
como la rosa se convierte en cieno
Al rostro juvenil, dulce y sereno,
triste sucede el de vejez llorosa;
tórnase arrugas la mejilla hermosa,
en mármol frío el palpitante seno.
Y yo, sujeta a la eternal mudanza,
en los ritmos del arpa estremecida
-fluctuando entre la duda y la esperanza-
ya canto a la tristeza, ya al contento,
porque en cada minuto de la vida
cambian el corazón y el pensamiento.

Meter: polymetric
MARCELO H. DEL PILAR
by Cecilio Apóstol

En su vida, la más emocionante
fué la hora en que, inválido y maltrecho,
llegar sentía su postrer instante
bajo la paz de hospitalario techo.
Todo el esfuerzo sólido y brillante
que puso en defender nuestro derecho,
sus luchas de escritor y laborante
con él finaban en prestado lecho.
Tuvo Rizal en su gloriosa muerte
bello escenario; Del Pilar moría
— ¡oh trágicas crueldades de la suerte! —
tras la miseria que colmó su daño,
lejos de su familia en su agonía,
en un triste hospital y en suelo extraño.

Meter: iambic
A Don Luis Carrillo, hijo de Don Fernando Carrillo, Presidente de Indias, Cuatralbo de las galeras de España y Poeta
by Quevedo

Ansí, sagrado mar, nunca te oprima
menos ilustre peso; ansí no veas
entre los altos montes que rodeas
exenta de tu imperio alguna cima;
ni, ofendida, tu blanca espuma gima
agravios de haya humilde, y siempre seas,
como de arenas, rico de preseas,
del que la luna más que el sol estima.
Ansí tu mudo pueblo esté seguro
de la gula solícita, que ampares
de Thetis al amante, al hijo nuevo:
pues en su verde reino y golfo oscuro,
don Luis la sirve, honrando largos mares,
ya de Aquiles, valiente, ya de Febo.

Meter: iambic
XXII.
by Karel Sabina

Noci blahá, noci skvělá,
Noci ze všech nejkrásnější,
V níž mne světlem svým omámil
Blesk milosti nejvřelejší!
Nelze mi zapomenouti
Na tě, když jsem ji objímal,
Blaženém i v obejmutí
Na srdci milenky dřímal.
Noc, kde dlely tvoje světla,
Tvoje hvězdy, tvoje záře?
Mně jen kmit se z dálky – z dálky
Skvěl, objasňujíc jí tváře.
A ten kmit co plamen žhoucí
Srdcem dral se překonaným;
Mocností bych jeho božskou
K žití stal se povolaným!

Meter: trochaic
- 126 -
by Lope de Vega

Con el tiempo el villano a la melena
obliga al toro que la frente enriza,
con el tiempo el halcón la pluma eriza,
y vuela y caza, y vuelve a mano ajena.
Con el tiempo se rinde a la cadena
el oso y el león que atemoriza,
y con el tiempo el agua llovediza
vuelve una piedra como blanda arena.
Y con el tiempo yo mover no puedo
un oso, un toro, león, halcón o piedra,
donde se ve que su crueldad los vence.
Y pues con tiempo, aunque sin tiempo quedo,
desasido del muro como hiedra
mi vida acabe y mi dolor comience.

Meter: iambic
Soneto
by Luis Martín de la Plaza

¿Qué temes al morir, por qué procura,
hombre, tu afecto vida tan ajena
de propios bienes y de males llena,
tan bien guardada cuanto mal segura?
La muerte es fin de tu prisión oscura,
y por quien gozarás la paz serena
de aquella vida donde no la pena
sino la gloria para siempre dura.
Y aunque es la muerte horrenda, no te espante,
que tu bien solicita, pues intenta
que vivas inmortal después de muerto.
Dime, ¿ no será loco el navegante
que se quiere quedar en la tormenta
y no llega a descansar al puerto?

Meter: iambic
VÝJEVY RANNÍ. (1.)
by Karel Sabina

Slyš! jihu šepotání
Tajemně zavívá
A chmury temné shání
I nebe odkrývá:
A vlnkami pohrává
I v háj si zavlaje,
Až listí opadává
A vzduchem tancuje.
„Ó, zbuď se ze snův trudných!“
Tak šepce krajině;
„Zastav běh vlnek bludných!“
Zavívá k hladině.
A země procituje,
I vlnky ustanou;
A nebe se zbuzuje
I oblaka vzplanou.
Tuť stromové i hory
Radosti se chvějí
A zpěvné ptactva sbory
Své blaho zvěstují. –
Slunéčko jak se zvedne,
Uhasne hvězdná zář;
Na výši luna zbledne,
Až zočí skvělou zář.
Však srdce zloby želí,
Že jitrem kyne den;
Že zpěvy oněměly
A pravdou zhynul sen.

Meter: iambic
Nothwendigkeit, sich der Sonne
 zu freuen.
by Barthold Heinrich Brockes

Dein Cörper spührt das güldne Sonnen-Licht,
Wie Thier’ und Pflantzen; anders nicht.
Allein, wo aus dem Licht der Sonne
Nicht auch zugleich ein Freuden-Licht,
Ein heller Strahl, von Lust und Wonne,
In deiner Seele Wesen bricht;
Und nicht darin ein Andacht-Feur erreget,
Und dich nicht zu dem Schöpfer lenckt,
Der ihre Herrlichkeit erschuff, und sie dir schenckt,
Und dich zum dancken nicht beweget;
So siehest du wahrhaftig sie,
Nicht anders an, als wie ein Vieh.

Meter: iambic
Z POPĚVKŮ KNIFFOVÝCH.
by Karel Sabina

Sobě věnuj všecken um,
Málo mluv a hlas svůj tlum:
Před vyššími vždy se skrč,
Na nižší však nezavrč.
Ber, kde lidé nehledí,
Nech, o čem se dovědí!
Vskutku dobře jez a pí,
Tajně miluj, pevně spi.
Když máš dost už, nechtěj víc,
Ostatní je všecko nic.
Láska je vždy hezká věc,
Ale manželství je klec.
Žena úzké mřížky splete,
Adio, ty krásný světe!
Muži chce se zatoulání,
Žena pořád na číhání.
Sám se nesmí pobavit,
Ona musí při všem být,
Musí ode všeho mít,
S mužem jíst a s mužem pít,
Kdyby mozek jeho nebyl
Pod lebkou zabedněný,
Obrátíc ho na rub, vlila
Do něj by své myšlení!
Jestli muž však vůlí svou
Ženě v něčem neshoví,
Spustí ona motykou
A je rámus hotový!
Není, není, není víc,
Co mi užíralo plic.
Všecko pošlo, já jsem zde,
Ale nikdo neví, kde.
U plného teď plecháče
Srdce vesele mi skáče;
Proto ostanu co živ
Tichý bumbál Guntram Kniff!

Meter: trochaic
Niebla
by José María de Aguirre

Nublose el sol de la esperanza
                     mía
que siempre tuvo resplandor escaso,
sin llegar a las cumbres del Ocaso,
la linde al trasponer el mediodía
Al escalar la pedregosa vía
menguó mi aliento y vacilo mi paso;
y tuve sed y la sacié en tu vaso
¡musa del Septentrión, Melancolía!
Agotado en los medios del camino
en plena juventud, voy peregrino
desalentado, vacilante y ciego
Nublose el sol de la esperanza mía
¿No habrá una estrella que me preste guía
en este mar de sombra en que me anego?

Meter: iambic
- 9 - Jornada I, NUÑO De La prisión sin culpa
by Lope de Vega

Farol de amor, que siempre resplandece
en el mar de mayor desconfianza;
alta deidad, dulcísima esperanza,
bien haya el dulce mar que te merece.
Mas ¿qué haremos, amor? Traición parece
injusta al Rey en tanta confianza;
mas pierdes la ocasión, que ya se alcanza,
si dejas los cabellos que te ofrece.
Quien no sabe de amor, quien no ha querido,
bien sé que culpará mis pensamientos
en la fortuna donde voy perdido.
Pero agradece tú mi atrevimiento,
pues por salvarte, amor, doy atrevido
el honor a la mar, la vida al viento.

Meter: iambic
36. Auf Stipsen
by Gotthold Ephraim Lessing

Stips ist, trotz einem Edelmann,
Ein Dummkopf und ein braver Degen;
Borgt, wie ein frecher Edelmann;
Zahlt, wie ein Edelmann, mit Schlägen;
Verprasset sein und anderer Vermögen,
Wie ein geborner Edelmann:
Und doch – wer kann dergleichen Torheit fassen? –
Will Stips sich noch erst adeln lassen.

Meter: iambic
- CXII -
by Fernando de Herrera

Si Amor el generoso y dulce aliento
en mi rendido pecho ardiendo inspira,
yo ufano ensalzaré con noble lira
la hermosa ocasión de mi tormento.
Aquel que en tierno y nuevo y alto acento
celebró el verde lauro en quien espira
Erato, y a quien sigue, honra y admira
de Italia bella el docto ayuntamiento,
Oiría en le puro Elisio prado
entre felices almas la armonía
que llevaría deleitosa el aura,
y diría, del canto arrebatado:
«O es esta la suave lira mía,
o Betis, cual mi Sorga, tiene a Laura».

Meter: iambic
398
by Josef Vlastimil Kamarýt

Dobrá kniha pravý poklad v domě,
radu dá i potěšení tobě.

Meter: trochaic
DURYCH CONTRA DEML ET VICE VERSA
by Jan Karník

Se čtyř stran tvrz obležena,
zuří útok divoký.
Bašta místem proražena
zradou nebo úskoky.
Obhajci v tu těžkou chvíli
nepříteli k zábavě
navzájem se poškorpili:
šermují si po hlavě!

Meter: trochaic
A Filis
by Alberto Lista

En vano, Filis bella, afectas ira,
que es dulce siendo tuya, y más en vano
nos insulta ese labio soberano
do entre claveles la verdad respira.
Un tierno pecho que por ti suspira
esa linda esquivez adora en vano,
y por ser tuyo se contenta insano
si, no pudiendo amor, desdén te inspira.
No esperes que ofendidos tus amores
huyan de tu halagüeño menosprecio
ni de sufrir se cansen tus rigores;
aun más esclavos los tendrás que amores,
pues vale más, oh Filis, tu desprecio
que de mil hermosuras mil favores.

Meter: iambic