PoetryMTEB/MultilingualPoetryMeterClassification huggingface dataset:
- 788 - Acto I, FULGENCIA De El caballero de Illescas
by Lope de Vega

¡Qué poco dura el bien a un desdichado!
¡Qué cortas son las horas que le tiene!
Pues, con la prisa que a su casa viene,
más es huésped partido que llegado.
¡Ay, Garcerán, para perdido, hallado!
¡Qué imposible paciencia nos conviene!
Parece que la suerte el mal previene,
para que corra tras el bien que ha dado.
Aun apenas mis dichas fueron dichas,
cuando fortuna se deshizo de ellas,
trocándolas en penas y desdichas.
¡Ay, Dios! ¡Cuán mejor fuera no tenellas!
Que al desdichado si le vienen dichas,
es para la desdicha de perdellas.

Meter: iambic
MRTVÍ.
by Josef Václav Sládek

JDOU mrtví žitím dál: – do našich činů
i myšlenek jich zasahuje dlaň;
jsou osnovou, – v ní ruka naše tkaň
svých vplétá růží, trní, ctnost i vinu.
Půl našich vzpomínek jde v říši stínů,
poslední naděje k nim v nebes báň;
jich jeden úsměv kdys nám zjasní skráň,
jich slza pálí duše ve hlubinu.
V nás jejich, náš zas v příštích žije vzruch,
jak vlna vlnu širým oceanem
pohání dál přes celý země kruh,
až k Tomu, jenž ji zbudil dechu vanem,
se vrátí zas a z bouře peřejí
ulehne ticha k Jeho šlépěji.

Meter: iambic
A la paloma que salió de la boca desta santa en su muerte
by Juan de Jauregui

La cándida paloma, honor del suelo,
que es la perfecta y una, a quien su Esposo
llamó del monte Líbano frondoso,
ya parte, a su llamado, del Carmelo.
Pasó el rigor del invernizo yelo,
y del cóncavo nido pedregoso,
vuela a gozar del íntimo reposo:
ved cual se encumbra; ya penetra el Cielo.
¡Oh, cuánto la remira el que la aguarda
desde sus pies hasta sus ojos bellos!
¡Oh, cuál la admite con abiertos brazos!
Alegre puedes acogerte en ellos,
do con tu Esposo dulce, ave gallarda,
unida vivas en eternos lazos.

Meter: iambic
A tu esposa
by Francisco Lumbreras

Un ramo quiero hacer en un soneto,
lo cual dicho en verdad no es fácil cosa,
un lirio, una azucena candorosa,
anémona y jazmín, he aquí un cuarteto.
Geranio y tulipán, ya me prometo
un éxito feliz, ¡qué linda rosa!,
¿te agrada esta begonia caprichosa?
tómala, y vamos al primer terceto
Camelia, flor de lis y dionea
¿Por qué dos flores más sólo me pides?
Son tres: un pensamiento, una ninfea,
y la flor del recuerdo, no me olvides
Cuéntalas bien, y tu atención reclamo,
catorce flores hay, soneto y ramo.

Meter: iambic
- 1200 - Acto I, ANA
by Lope de Vega

No hay cosa de temor que no se nombre
con el nombre de ausencia justamente,
la ausencia es noche, porque el sol ausente
hace que el mundo su tiniebla asombre.
La ausencia es muerte, porque muerto un hombre
mortales ojos no le ven presente,
la ausencia es deslealtad pues que consiente
que se difamen la opinión y el nombre.
Pues con un enemigo tan extraño
justamente a la muerte se apercibe,
quien antes de venir conoce el daño.
O mal que en el principio el fin recibe,
pues antes de llegar el desengaño,
es desdichado quien ausente vive.

Meter: iambic
PALOUKY.
by Jaro Trojan

Palouky melancholické jsem viděl v slunci kvést,
srpnových odpůldní ztlumený refrain zmíral v trávě,
a stvolů zvlněním opodál hlučných cest
vzruch bludných chvil šel měkce, kolébavě.
Bříz zlaté kadeře se zachvěly, jak vítr z lesa vpad
v kopretin zátoky a výkřik zazněl v dáli,
churavých nadějí zas rozkvétal nám sad
a vlahé ruměnce si šťastné zítřky lhaly.
Lem tišin zasněných se třpytil v zášeří,
revolty zpitých much bušily v unavené stíny,
těch samot království dech vášní nezčeří
výčitkou zoufalou, ni gesty slavnostními.
A západ skloněný své sítě rozvěsil,
rubíny pohárů zaplály nad obzory,
zlých smutků přívaly bouřily zmatkem žil
a parfum rozkladu se snesl v zadýchané póry.
Z palouků melancholických se vracím v dědiny,
vřes žhavé polibky mi něžně vrhl v tváře,
tma tiše padala v rozběhlé pěšiny,
kraj dřímal zatopen v snů zamodralé páře. –

Meter: iambic
Wie freu' ich mich der hellen Tage!
by August Heinrich Hoffmann von Fallersleben

Wie freu' ich mich der hellen Tage,
Wenn unterm blauen Himmelszelt
Nach langer Kält' und Winterplage
Frohlockt die bunte Frühlingswelt!
Mir ist, als müßt' ich jubelnd springen
In dieses Blüthenmeer hinein,
Als müßt' ich auch empor mich schwingen
Hellsingend mit der Vögel Reih'n.
Mein Auge hangt an jeder Blüthe,
Mein Ohr an jedem Klang und Ton,
Und aus dem zagenden Gemüthe
Ist alles Erdenleid entfloh'n.
Ihr fernen Lieben, laßt die Klage!
O kommt und freuet euch mit mir!
In meines Frühlings helle Tage,
So oft sie nah'n, gehört auch Ihr.

Meter: iambic
Las sirenas
by Amado Nervo

En las ondas del verde caimanero,
estriadas de luz en áureas venas,
un grupo bullicioso de sirenas
juega y canta su canto lisonjero
Es la luna de nácar un venero,
y al bañar ese nácar las serenas
extensiones del golfo, de iris plenas,
finge hervores de perlas cada estero
Dos sirenas del coro se retiran:
se quieren y se atraen; tornan, giran,
se besan en los labios escarlata,
sumérgense abrazadas en las olas,
y resurgen unidas sus dos colas
como una lira trémula de plata.

Meter: polymetric
In das Stammbuch der Gräfin Wimpfen
by Franz Grillparzer

Ich halt ein großes Buch, wie du,
Und hielts schon, da noch jung,
Drein schrieb so manche nahe Hand
Wohl Liebs und Guts genung.
Nun aber wirds zu schwer und voll,
Ich denk, ich schließ es bald.
Das Buch, es heißt: Erinnerung!
Mit Täuschungen bemalt.

Meter: iambic
Nastávají nyní tuhé boje,
by František Sušil

Nastávají nyní tuhé boje,
Peklo se k nám znova vysýpá,
Řetězy sluch světa oskřípá
Nejbřitčejší vytasujíc zbroje.
Přestrašlivé vychrluje roje,
Jak když mračno sutky vytřípá,
Hrůzu svou jak věži vysklípá
Na nebeské až tam na podvoje.
A co ty se nyní strojíš dělať
Proti přestrašnému návalu?
Chcešli pouze pomoci jen želať?
Zbraně chop se! nebuď nectným sketou,
V boj se vydej v svatém zápalu,
A zbíj haldu nepřátelů kletou.

Meter: trochaic
NA CHRÁMU STUPNÍCH.
by Antonín Klášterský

Na chrámu stupních sedí žebráci
a natahují prázdné svoje dlaně;
sem den jak den se bídně trmácí
a usednou na každé schodů straně.
Jsou plni vrásek, stříbro na skráni,
a chromý má tu za souseda slepce;
tak půldne tráví v prosbách od ranní
a za dar každý modlitbu svou šepce.
To obrázek je všední. Tentýž bol,
jak dnes jej vidíš, uzříš opět zítra;
tak lhostejně vždy jedni chodí kol,
však stane, komu soucit šlehne z nitra.
To obrázek – na pohled jediný,
já nad vše lépe z něho čísti mohu,
že jenom středem bídné chudiny
jde pro člověka vzhůru cesta k Bohu.

Meter: iambic
Své ženě.
by Jaroslav Vrchlický

Hledáme sílu kolem sebe všady,
jak nésti spolu tíži dne i vedra,
jak písčitými přebrodit se lady,
jak zemdlená opásat bedra!
Hledáme sílu, jak poznávat sebe,
jak ujít smutku, odolati touze;
hned v důvěře, hned s kletbou zříme v nebe
a síla – v lásce je pouze.

Meter: iambic
Arcano
by Giraldo Jiménez

Lo hallaron una tarde sobre
                  los acantiles
en la costa bravía con el cráneo deshecho,
sin que odio ni envidia ni rencores hostiles,
sino sus propias manos perpetraran el hecho
Y era bueno Tan sólo supo odiar
                  a los viles
tiranos que a los hombres conculcan el Derecho
A la fuerza de Hércules unía el valor de Aquiles,
y el corazón pujante no le cabía en el pecho
Rindiéronle en la ruta colmada de placeres,
como digno homenaje a sus actos viriles,
el respeto los hombres y el amor las mujeres;
pero rompiendo súbito con el prejuicio hecho
apareció una tarde sobre los
                     acantiles
de la costa bravía con el cráneo deshecho

Meter: anapestic
- XLII -
by Argensola

Tu aliento, Herminia, en su fragancia viva
tan suaves espíritus ofrece,
que ni un jardín su emulación merece,
aunque todas sus flores aperciba.
Mas el que por las barbas se deriva
de tu esposo, ¿con qué salud se cuece,
que huele a yema o pollo, que perece
corrompido en la cáscara abortiva?
No es la más grave de las servidumbres
que la boca le des; que su lujuria
tus perlas manche y lisie tus corales.
¡Oh túmulo, y no tálamo! ¿cuál furia
en ti rindió las leyes naturales
a la fortuna? ¡oh tiempos! ¡oh costumbres!

Meter: polymetric
A ti
by Carmelo Calvo Rodríguez

Juntos desde la aurora hasta el ocaso,
que se avecina ya, de nuestra vida,
juntos llevamos nuestra cruz querida
con fe creciente y con valor no escaso
Juntos bebimos en el mismo vaso
del placer y el dolor igual medida,
y juntos a la meta apetecida
llegaremos los dos con firme paso
Esperanzas y amor, penas y duelos
nos unieron en vida de tal suerte
que sólo pido a los divinos cielos
que al romper de esta vida el
                  lazo fuerte
libres las almas de mundanos velos,
se junten tras las sombras de la muerte

Meter: polymetric
Astrophil and Stella 3: Let dainty wits cry on the sisters nine
by Sir Philip Sidney

Let dainty wits cry on the sisters nine,
That, bravely mask'd, their fancies may be told;
Or, Pindar's apes, flaunt they in phrases fine,
Enam'ling with pied flowers their thoughts of gold.
Or else let them in statelier glory shine,
Ennobling newfound tropes with problems old;
Or with strange similes enrich each line,
Of herbs or beasts which Ind or Afric hold.
For me, in sooth, no Muse but one I know;
Phrases and problems from my reach do grow,
And strange things cost too dear for my poor sprites.
How then? even thus: in Stella's face I read
What love and beauty be; then all my deed
But copying is, what in her Nature writes.

Meter: iambic
A un caballero que se dolía del dilatarse la posesión de su amor
by Quevedo

Quien no teme alcanzar lo que desea
da prisa a su tristeza y a su hartura:
la pretensión ilustra la hermosura,
cuanto la ingrata posesión la afea.
Por halagüeña dilación rodea
el que se dificulta su ventura,
pues es grosero el gozo y mal segura
la que en la posesión gloria se emplea.
Muéstrate siempre, Fabio, agradecido
a la buena intención de los desdenes,
y nunca te verás arrepentido.
Peor pierde los gustos y los bienes
el desprecio que sigue a lo adquirido,
que el imposible en adquirir, que tienes.

Meter: polymetric
Na lukách.
by Pavel Sula

Na lukách kluk nahý pásal kravky bílé,
slunce svítilo mu černých do vlasů,
zpíval prsním hlasem písně nahodilé,
jak je vnesla síla jarních ohlasů.
Lehl mezi květy, ústa k zemi tiskne,
přidušeně volá mezi kořání –
Naznak obrátí a rozsměje se, výskne –
slunce, píseň, tráva mízou zavání.
Křičel na lesy, jež ve své struny sáhly
(žhavá míza v krvi touhou zaťuká).
Křičel na oblaky, které v dálky táhly,
aby spadly na něj, dolů, na luka.

Meter: trochaic
MLADOČESKÁ REFORMA PRAVOPISU
by Josef Svatopluk Machar

Podle zkušeností, které mají z Vídně,
pan poslanec Špindler míní, že lze klidně
na pravopis Joklův z části přistoupit
a supinum „být“ už psáti jako „bit“.

Meter: trochaic
Einziges Geschiedensein
by Friedrich Hebbel

Schlummernd im schwellenden Grün
Liegst du, wo Lüfte dich fächeln!
Mädchen, was spiegelt dies Lächeln,
Spiegelt dies zarte Erglüh'n?
Ach, wie beschleicht es mit Schmerz
Kalt mir den innersten Frieden!
Gänzlich, wie nie noch, geschieden
Fühlt sich von deinem mein Herz.
Was, wie ein göttlicher Hauch,
Jetzt dich durchzittert, das Leben,
Eh' du erwachst, wird's entschweben,
Nimmer erfreut es mich auch.

Meter: polymetric
Ringkampf
by Joachim Ringelnatz

Gibson (sehr nervig), Australien,
Schulze, Berlin (ziemlich groß).
Beißen und Genitalien
Kratzen verboten. – Nun los!
Ob sie wohl seelisch sehr leiden?
Gibson ist blaß und auch Schulz.
Warum fühlen die beiden
Wechselnd einander den Puls?
Ängstlich hustet jetzt Gibson.
Darauf schluckt Schulze Cachou.
Gibson will Schulzen jetzt stipsen.
Ha! Nun greifen sie zu.
Packen sich an, auf, hinter, neben, in,
Über, unter, vor und zwischen,
Statt, auch längs, zufolge, trotz
Stehen auf die Frage wessen.
Doch ist hier nicht zu vergessen,
Daß bei diesen letzten drei
Auch der Dativ richtig sei.
(pfeife des Schiedsrichters.)
Wo sind die Beine von Schulze?
Wem gehört denn das Knie?
Wirr wie lebendige Sulze,
Mengt sich die Anatomie.
Ist das ein Kopf aus Australien?
Oder Gesäß aus Berlin?
Jeder versucht Repressalien,
Jeder läßt keinen entfliehn.
Hat sich der Schiedsmann bemeistert,
Lange parteilos zu sein;
Aber nun brüllt er begeistert:
»schulze, stell ihm ein Bein!
Zwinge den Mann mit den Nerven
Nieder nach Sitte und Jus.
Kannst du dich über ihn werfen
Just wie im Koi, dann tu's!«

Meter: polymetric
- XXXIII -
by Argensola

Aunque Ovidio te dé más documentos
para reírte, Cloe, no te rías;
que de pez y de boj en tus encías
tiemblan tus huesos flojos y sangrientos;
y a pocos de esos soplos tan violentos,
que con la demasía risa envías,
las dejarás desiertas y vacías,
escupiendo sus últimos fragmentos.
Huye pues de teatros, y a congojas
de los lamentos trágicos te inclina,
entre huérfanas madres lastimadas.
Mas paréceme, Cloe, que te enojas;
mi celo es pío; si esto te amohína,
ríete hasta que escupas las quijadas.

Meter: polymetric
- IX -
by Juan de Arguijo

En duro escollo expuesta al mar insano
la no culpada hija de Cefeo,
mueve a piedad el reino de Nereo,
remedio a su dolor pidiendo en vano.
Cuando, rompiendo el aire con liviano
vuelo, se muestra el vencedor Perseo
que con el gran despojo meduseo
orna glorioso la triunfante mano.
De la doncella el llanto y la hermosura
enviaron a un tiempo al pecho fuerte
de lástima y amor agudas flechas:
del mar la libra y de la bestia dura
trocando en vida la temida muerte.
Y en nupciales cantares las endechas.

Meter: iambic
Bereavement
by William Lisle Bowles

Whose was that gentle voice, that, whispering sweet,
      Promised methought long days of bliss sincere!
      Soothing it stole on my deluded ear,
Most like soft music, that might sometimes cheat
Thoughts dark and drooping! ’Twas the voice of Hope.
      Of love and social scenes, it seemed to speak,
      Of truth, of friendship, of affection meek;
That, oh! poor friend, might to life’s downward slope
Lead us in peace, and bless our latest hours.
      Ah me! the prospect saddened as she sung;
      Loud on my startled ear the death-bell rung;
Chill darkness wrapt the pleasurable bowers,
Whilst Horror, pointing to yon breathless clay,
“No peace be thine,” exclaimed, “away, away!”

Meter: iambic
- XLI -
by Pedro de Padilla

Pasado el mar Leandro el animoso
en amoroso fuego todo ardiendo,
esforzó el viento, y fuese embraveciendo
el agua con un ímpetu furioso.
Vencido del trabajo y presuroso
contrastando a las ondas no pudiendo,
y más del bien que allí perdía muriendo,
que de su propia vida congojoso.
Como pudo esforzó su voz cansada,
y a las ondas habló de esta manera,
mas nunca fue su voz de ellas oída.
Ondas pues no se excusa que yo muera,
dejarme allá llegar, y a la tornada,
vuestro furor ejecuta en mi vida.

Meter: iambic
El césped
by Carlos Ortiz

Ampulosa y anárquica prodiga
en el suelo su piélago cruzado,
un alfombra verdusca, denso prado,
bajo el pie quebradizo de la espiga
De los suelos tenaz y fina amiga,
bajo el sol prolifera y a su lado
en lo oscuro, con parche abigarrado
que del mundo retazo no desliga
Y de calma se viste, portentosa,
embriagando de paz enardecida
toda vista en su parche que se posa
¡Pues que umbría la tierra y consumida
se vería si el manto que la acosa
no cubriese la muerte con su vida!

Meter: anapestic
The Fitful Alternations of the Rain
by Percy Bysshe Shelley

The fitful alternations of the rain,
When the chill wind, languid as with pain
Of its own heavy moisture, here and there
Drives through the gray and beamless atmosphere.

Meter: iambic
U potoka.
by Karel Alois Vinařický

Po dolině
Potok utíká.
Toky jeho
Ani zima líná
Ledy neupíná.
Ze dutého
Země lůna vyniká;
Hojně se řine,
Jaře se vine,
Toky ručí
Lívá po lučině.
O kameny
Hází pěny.
Na nebi-li bouře hučí,
Kalí se, kypí, duje;
Běhutý,
Nadutý
Vody šíří,
Ječí, víří,
Luhy a palouky ruje,
Tarasy, násepy boří,
Lidu se nepokoří.
Bouře mine,
Minou,
Hynou
Pěny, šumy, jeky.
Potok utišený
Padá do řeky.
Potoku-li se nepodobá
Vášeň i jinochová?

Meter: trochaic
AUGUSTA.
by Vojtěch Martínek

Dnes v žalář můj – buď Pánu za to vděk –
jak jasný zazářil by paprsek.
Kdo jsi, ó, paní, jaký divný cit
sem přivádí tě v chlad a mrtvý klid?
Již dlouho nevstoupil sem ve dveře
kdo jiný mimo kroky žoldnéře.
Ty’s přišla ke mně jako bílý zjev,
měj díky, paní, vlídný za úsměv.
A plyne čas a za dnem vstává den,
já stále čekám mdlý a odsouzen,
jen hlasy rozptýlené bratří mých
mně časem buší do zdí žalářních,
hlas bratří, strádajících ve víře,
jichž touha marně volá pastýře.
Však trpím rád – Pán Ježíš v mukách pněl –
a odpouštím, když laje nepřítel,
jen po svých bratřích teskním potají,
těch, kteří trpí, kteří čekají
a duchem lásky, ctnosti spojeni
doufají svého v Kristu spasení.
Buď pozdravena, dobrá paní ctná,
ty’s jako záře přišla milostná...

Meter: iambic
1L: Wiens Wälle fallen in den Sand;
by Franz Grillparzer

Wiens Wälle fallen in den Sand;
Wer wird in engen Mauern leben!
Auch ist ja schon das ganze Land
Mit einer chinesischen umgeben.

Meter: iambic
Ti, kteří trpí.
by Jaroslav Vrchlický

Ti, kteří trpí v hloubi duše svojí
a mlčením své velké rány halí,
jsou velcí tam, kde největší jsou malí,
jsou praví vítězové v žití boji.
Svým odříkáním dojdou k tomu zdroji,
jenž teče z velké lhostejnosti skály,
a vlny jehož sotva rmut náš zkalí
a voda jehož všecky rány zhojí.
Jim vyjít z žití branou samovraždy
je všední, umíráním den jim každý,
a v posled vždycky vhod Smrt přijde sama.
I pozdraví ji s velkým klidem tiše
a vyprázdní až v hloub dno její číše,
že pak jich ani Věčnost neoklamá.

Meter: iambic
142.
by Friedrich von Logau

O Tod, du schwartzer Tod, du Schauer unsrer Sinnen!
O, thu ich dir zu viel? Ja, ja; du kanst gewinnen
Ein englisches Gesicht. Dann du bists, der erfreut;
Du bists, der uns entzeucht dem Toben toller Zeit;
Du bists, der uns den Hut der göldnen Freyheit schencket;
Du bists, der uns ergetzt und unsre Feinde kräncket;
Du bists, der unsren Stuhl hin zu den Sternen trägt,
Der aller Frevler Trotz zu unsren Füssen legt;
Du bists, der unsre Klag in lauter Jauchzen kehret;
Du bists, der uns für Zeit die Ewigkeit gewehret;
Du gibst uns, wann du nimmst; dein so gefürchter Stich
Bereitet uns durch dich ein Leben ohne dich.

Meter: iambic
- 22 - Libro II, BRASILDO
by Lope de Vega

Merezca yo de tus graciosos ojos,
que de los míos, dulce Thyrsi, creas
aquestas puras lágrimas, y seas
templado en el rigor de tus enojos.
La arena y hierba en áspides y abrojos
se me convierta, cuando tú me veas
mis plantas ocupar en obras feas,
o por necesidad, o por antojos.
Fálteme el bien, y el mal me venga junto,
si en el mudar mi firme pensamiento,
engaño contra ti mi pecho fragua.
Esto juraba Alcida, Thyrsi al punto,
hizo de aquella fe testigo al viento,
y escribió las palabras en el agua.

Meter: iambic
Si para Dios...
by Fray Luis de León

Si para Dios, con Dios nos disponemos,
hombres de Dios, sin Dios ¿qué imaginamos?;
y si la puerta es Dios y a Dios entramos,
a Dios, que es luz, sin Dios no atinaremos.
Si el medio es Dios y a Dios por fin tenemos,
y Dios es el camino y a Dios vamos,
decid: ¿por qué sin Dios a Dios buscamos?;
¿pensáis que a Dios, sin Dios, hallar podremos?
Henchid, pues, Dios de Dios, nuestras entrañas;
que, si las toca Dios, por Dios movidas,
harán, por Dios, a Dios cosas extrañas;
y si por Dios no van en Dios regidas,
serán, sin Dios, a Dios nuestras hazañas,
como fuera de Dios, aborrecidas.

Meter: iambic
Píseň o narození Páně.
by Václav Antonín Crha

Pásli ovce pastuškové,
anjela spatřili,
který volal: „Sláva Bohu,
teď i v každou chvíli – !“
Ulekli se, hned poklekli,
poslouchali s úžasem:
„Ježíš Kristus narodil se
tímto nočním časem.“
Uzřeli pak jasnost velkou
na blankytu temném.
„Pojďme za ní,“ srdce jim dí,
„velký div tam zhlédnem.“
Nad Betlemským chlévem záře,
pastuškové žasnou,
„Sláva Bohu!“ zní nad nimi
po celou noc jasnou.
Padli vroucně na kolena,
když uzřeli dítě;
u Ježíška modlili se
ještě na úsvitě.

Meter: trochaic
196. Der Heiligen gröste Arbeit.
by Angelus Silesius

Der Heilgen gröstes Werck und arbeit auf der erden
Ist Gott gelassen sein/ und jhm gemeiner werden.

Meter: iambic
368.  Bey welchem GOtt gerne ist.
by Angelus Silesius

Mensch wenn du Gottes Geist bist wie dir deine Hand/
Macht die Dreyfaltigkeit sich gern mit dir bekandt.

Meter: iambic
RODNÝ KOUT
by Vojtěch Martínek

Městečko drobné klidně usedlo si
na trojí pahorek. To jako idyla:
tam větřík pozdrav s beskydských hor nosí,
tam zpěvavým se tokem říčka rozlila,
na břehu křik a vír – to chlapci, bosí
své tropí hry, ta cháska rozmilá –
však na lukách, hle, sekáč trávu kosí,
v uličce řemeslník chvátá do díla –
Ten obraz vidíš ve snu rozhořelém
jak namalován hebkým akvarelem,
však idyla je přelud, který mámí.
Ach, kolik bídy bylo v chalupách
a kolik smutku, kam jsi ruku vztáh,
a kolik temna všude pod barvami.

Meter: iambic
- CXXIII -
by Juan de Tassis y Peralta

Esta verde eminencia, esta montaña,
madre de tanto argento fugitivo,
de venusta deidad quizás festivo
teatro, honor fue ya de la campaña.
Esta, pues, con amargo llanto baña
Tirso, al remedio muerto, al dolor vivo,
cuando las ansias de un dolor esquivo
con dulcísimos números engaña.
Las aguas, a su acento detenidas,
hermosas mayas en conforme coro
de corona le sirven animada;
suspensas unas, otras condolidas,
tanto en métrica puede lira de oro
bien sentida pasión, bien escuchada.

Meter: polymetric
Pigmalión
by Clemente Althaus

Duélese Pigmalión, la vista fija
sin cesar en su amada efigie hermosa,
de que espíritu humano no la rija,
y a Venus que la anime pedir osa
De una pasión tan nueva y tan prolija
dolida al fin, le concedió la Diosa
que muerte estatua, de sus manos hija,
a sus brazos descienda, viva esposa
Así la imagen que mi mente crea,
única a quien adora el alma altiva
y que no hay perfección que no posea.
Divinidad permita compasiva
que, el ser dejando de implacable idea,
en humana mujer se encarne y viva

Meter: polymetric
60.
by Friedrich von Logau

Daß Fürsten Menschen sind als andre Menschen mehr,
Das glaubt gemeine Schaar gar willig und gar sehr;
Es hält gemeine Schaar sie spöttlich wieder auch,
Wann spöttlich sie begehn gemeiner Leute Brauch.

Meter: iambic
Astrophil and Stella 63: O Grammar rules, O now your virtues show
by Sir Philip Sidney

O Grammar rules, O now your virtues show;
    So children still readread To discern and discover you with awfulawful Archaic term for “awe-filled”.  eyes,
    As my young Dove may in your precepts wise
Her grant to me, by her own virtue know.
For late with heart most high, with eyes most low,
    I crav’d the thing which ever she denies:
    She lightning Lovelightning Love That is, lightening Love, displaying Venus’ skiesVenus’ skies Venus as both the planet (evening star) and the goddess of Love,
Least once should not be heard, twice said, No, No.
    SingSing … sing This line is an example of epanalepsis, the poetic technique of beginning and ending the line with the same word.  then my Muse, now Io Pæan Io Pæan Homer began his hymn to Apollo with these words, which serve as a Latinized version of the phrase “Sing Muse...” sing,
    Heav’ns envy not at my high triumphing:
But Grammar’s force with sweet success confirm,
    For Grammar says (O this dear Stella weigh,)
    For Grammar says (to Grammar who says nay)
That in one speech two Negatives affirm.

Meter: iambic