PoetryMTEB/MultilingualPoetryMeterClassification huggingface dataset:
Imitación de Lamartine
by Juan Valera

Cuando los años con veloz carrera
arrebaten la flor de tu hermosura,
y en lágrimas bañados de amargura
tus ojos lloren tu beldad primera,
no en el cristal tu imagen lisonjera
busques entonces con falaz locura,
ni del arroyo en la corriente
                     pura
que blanda fertiliza la pradera;
sino en mi pecho, donde eternas
                     viven
mi ternura y mi fe; de tu belleza
bajo el abrigo de mi amor florece;
de tus recuerdos sin cesar reviven;
de tu virtud y virginal pureza
tienen un templo que jamás fenece.

Meter: iambic
- CLVIII - La respuesta nos la da Pedro Pardo
by Argensola

Dame, Señor, una oración suprema;
dame la voz, el ritmo y el acento;
que todo tuyo sea el pensamiento,
y tuyos el poeta y el poema.
Anonadado en Ti, sea un problema
de cómo por amor, con nuestro aliento,
te expresas a ti mismo el sufrimiento
de esta vida que brilla y que nos quema.
No me dejes recluido en mis fronteras,
pues quedo tan inerme y desvalido,
que temo, mi Señor, que si algo pido
no será de esta súplica que esperas.
Como para tu gloria vivo y muero,
lo que quiero pedir yo no lo quiero.

Meter: iambic
BABÍ LÉTO.
by Bohuslav Knoesl

Tys opět zde, ó, měkká jeseni,
ocůnu fialový tón
jež necháš prokmitat v luk zeleni
a věštíš s úsměvem svůj skon!
Pod nebe tvého jasnou bledostí
mi něžný smutek rozkvétá
nad ulétnuvší chvílí radosti
a jako perleť duhou hrá.
Tu jako v kocábce můj křehký cit
na babím létě pluje výš,
by zřel, co mohlo příliš krásným být,
však nevrátí se již.

Meter: iambic
ODPUSŤ.
by R. Bojko

Odpusť očím, že se chtivě dívaly,
když ti po sepjatých rukách splývaly
těžké slzy jako zrna růžence.
Velká láska krutá je jak objetí
rudě ohnivého července,
jenž své květy políbí a spaluje.
Velká láska jako přísný bůh:
Stále žádá víc a více obětí.
Stále blíží se a vzdaluje.
Chce se v dokonalém shlížeti.
Odpusť žíznivému srdci milence,
že tvé slzy jak zem’ suchá vpíjelo,
co se pod nohou ti steskem svíjelo.

Meter: trochaic
A un mal poeta
by Alonso de Castillo y Solorzano

Aquí yace un poeta tropezón,
de diferentes trovas trujamán,
oyolas el gran turco Solimán,
nueve veces cantar al zancarrón.
Atrevióse a pedir en Hellicón
la plaza de lacayo de Titán;
oyó la culta lengua en Popayán,
Nicaragua y las islas del Japón
Salió más erudito que el rocín
o caballo Pegaso, y fue gran bien
el aprender a coces su latín
Las Musas le han tratado con desdén,
nuevas veces pedía el malandrín,
hecho de tus jornadas palafrén.

Meter: polymetric
- 1239 - Acto III, DAMACIO De Los bandos de Sena
by Lope de Vega

Amor, pues que de Dios te precias tanto,
¿cómo pagando mal estás contento,
si estima el agradecimiento,
come la voluntad y bebe el llanto?
A Octavia desagrado, a Octavia espanto
con mi tierno, aunque justo pensamiento,
y véngola a seguir, siguiendo el viento,
pues a su sol sin alas me levanto.
Pasos perdidos, donde vais acaso
guiados por la fuerza de un deseo,
por quien tan graves desventuras paso.
Un hidrópico amor me enciende y creo
que cuanto más me hiela más me abrasa
y más le busco cuanto más le veo.

Meter: iambic
4.
by Friedrich von Logau

Wer weiche Kleider trägt, taug schwerlich in die Wüsten;
Wer für dem Creutze weicht, taug übel unter Christen.
In Dörner, Heck und Pusch gehört ein ledern Kleid;
Noth, Trübsal, Angst und Tod erheischt Beständigkeit.

Meter: iambic
DOBRODRUŽSTVÍ.
by Karel Dostál-Lutinov

Pod bílou jabloní jsem s poutníkem
se sešel. V trávu přisedl jsem k němu
a z čutory své zavdal jsem mu vína.
A sobě též. Pak hovorni jsme byli.
(Měl hlavu šedou, ale oči zářné.)
I steskl jsem si mu, jak srdce moje
si žádá lásky. Že bych malou chvilku
chtěl pomilovat a jak pták jít dále,
a zapomnět a svoboden být zase.
„Jen chvilku pomilovat?“ Vzhlédl ke mně
a z pásu vyňal pestrou mořskou škebli,
dal mi ji k uchu. – Šumění jsem slyšel.
„To hučí moře“, pravil ke mně vážně.
Jen krátký čas ta škeble slyšela je,
a jeho zpěv jí v nitru utkvěl věčně.
Tak, lásce vzdát se – značí: Vzdát se věčně.
„Slyš, co jsem zažil, bloudě mořským břehem.
Chtě naplnit svou baňku mořskou vodou,
bych na ukázku přines’ ji svým drahým,
svou baňku nastavil jsem chvatné vlně.
Však vlna přeběhla – a baňka prázdná.
I pravil jsem si: Počkej, vyzrám na tě!
Když vlna splákla, baňku hloub jsem zanes’,
vryl do písku a na sucho se vrátil
a čekal jsem, až vlna přižene se,
mou čutoru že naplní a prchne.
Aj, přichází! Má hřeben stříbrný.
Tak zářná přišla, nádherného vzrůstu –
a vrátila se – baňku vzala s sebou!
Já skočil za ní. Marno zápasení.
Tou baňkou srdce tvé – a moře láska.
Hrát s mořem, brachu, vždy je nebezpečno.“

Meter: iambic
Vrásky.
by Jaroslav Vrchlický

Když bylas dítě, tu žertem sladce
měkkou svou rukou stíralas hladce
vrásky s čela své matce.
Ve věnci kvítí k sobě se druží;
dny tvoje řetěz edenských růží –
vrásky – stíráš teď muži.
Netknuta sama starosti hnětem,
věř mi, že kdys též andělským retem
vrásky slíbáš svým dětem!
Pokojná s vírou, vše kol když klamá,
s úsměvem patříš v života drama;
vrásky? – Nemáš jich sama!

Meter: polymetric
353.  Das Antlitz Gottes macht trunken.
by Angelus Silesius

Das Antlitz Gotts macht voll. Sähstu einmal sein
Licht:
Du würdest trunken seyn von diesem Angesicht.

Meter: iambic
63. Von Herrn M.M
by Abraham Gotthelf Kästner

Ein neuer Dionys rief von der Seine Strande
Sophistenschwärme her für seinen Unterricht.
Ein Plato lebt' in seinem Lande,
Und diesen kannt' er nicht.

Meter: iambic
- III - Encarece la imposibilidad de salir de la esclavitud de un amor tibio
by Agustin de Salazar y Torres

Amar sin las pasiones del amar,
estar helado sin dejar de arder,
querer por la costumbre del querer,
inútil el cuidado en olvidar.
Por sólo habituación perseverar
amor naturaleza llega a ser;
¡qué fácil, Filis, es de padecer!
Mas, ¡qué imposible, Filis, de acabar!
Por violenta la flecha en el subir,
es la violencia en descender mayor,
mira el rayo apagarse sin lucir;
luego si ardor violento es sólo ardor
que sin perseverar ha de morir,
será un amor remiso eterno amor.

Meter: iambic
Jeseň v ráji.
by Alfons Breska

Když na nebi se hvězdy čistí,
v zahradách ráje podzim jest,
a jako u nás žluté listí,
tam padá zlaté listí hvězd.
Za hvězdou hvězda tiše kane,
zajiskří, svitne v noci tmách
a všemi tóny zlata plane
od zeleně až v temný nach.
Když do azurných stromů snětí
v edenu vítr zavane,
tu celý vír jich dolů letí
a zlatým deštěm zaplane.
Zří serafini v zadumání,
jak hvězdy prší v šero cest,
perutě bílé k sobě sklání
a smutně vzdychnou: Jeseň jest...

Meter: iambic
Bez cíle.
by Adolf Heyduk

Mimo nás jela vetchá již loď
látaných plachet; loď prostá,
tři měla staré plavčíky jen
a s ženou chudého hosta.
Za štěstím spěchali na Kavkaz,
levně v kraj toužili nový,
vlastní si nalézt toužili krb
pod vrchů tichými krovy.
Buřan hruď moře vysoko zdmul,
nitro sny těžké mu rvaly;
napiali plavci zlekaný sluch,
napiali oči i svaly.
Zřeli jsme na ně, zlý nás jal strach;
k břehu když přistati chtěli,
k skaliskám Morják mocí je hnal,
zděšeni v záhubu spěli.
Tlačil je, mořil, svíral a nes’,
zahalen v mračném jsa plášti,
otáčel lodí, k sobě ji táh’,
plachty rval ve vzteklém záští.
Zvrátil ji, zaryl stožárem v ziď,
vyvrhl v moře, co na ní,
nikdo z nás křiku však neslyšel
pro bouře zběsilé řvaní.
Pomoci nelze, Marjákův vztek
bušil v příď, tisk lodi boky,
rozbito všecko; zanikl zjev
dravčími obřích vln skoky.
Zřeli jsme plavby příšerný skon...
Kde chudých blažení snové?
Po moři klidném na druhý den
bez plavců mrtvol dvé plove.

Meter: polymetric
J rdisches
  V ergnügen
 in
  GOTT .
  F ünfter  T heil.
by Barthold Heinrich Brockes

Sichtbar werd’, und unser Sinn,
Von derselben Pracht gerühret,
Durch den Glantz zuletzt dahin
Aufgezogen und geführet,
Woraus selbst der Sonnen Pracht
Erst entsprungen, der die Welt,
Wie erschaffen, so erhält,
Und so herrlich zubereitet.
Hast du also, kleine Fliege,
Da ich mich an dir vergnüge,
Selbst zur GOttheit mich geleitet.

Meter: trochaic
- CXX - A la reina Dido en su muerte
by Joseph de Litala y Castelvi

O fuerza del Amor, y la fineza,
y de su Arpón mortal desasosiego,
que vendado con luz, y Lince Ciego,
rinde a su imperio la mayor alteza.
O Elisa adónde está tu gentileza
a Sicheo fiel, y sorda al ruego,
como en sangre bañada das al fuego
tu valor, tu desdén, y tu belleza.
O, lo que puede un bárbaro desprecio,
o, lo que siente, una mujer dejada,
o, a lo que obliga Cielos un mal trato.
Valiente fuiste Eneas, pero necio
y fue cobarde pues la hirió su espada,
y quedarás al Mundo por ingrato.

Meter: iambic
XXI.
by Gustav Pfleger Moravský

Té mysli tiché, mužně vytrvalé,
Odvahy pevné neměl Vladimír.
Od času rozpravy té v novém žale
Se trápil, nový vznícenosti vír
Jej pojal v kolo divozamotalé.
On miloval horoucně Jaroslava,
A vzdal se mu, jak přítel se jen vzdává,
Jenž poprvé své srdce se vším citem
Přináší v oběť v přání vespolitém,
Vyvrácen z sebe, v druha duši klade,
Přátelství přijma za výměnu mladé.

Meter: iambic
1L: Es schlingt der Wolf mit Gier.
by Jean de La Fontaine

Es schlingt der Wolf mit Gier.
Als einst ein solches Tier
Gelage hielt, geschah's zu seinem Todesschrecken,
Daß ihm ein Knochen blieb in seiner Kehle stecken.
Er meinte schon, er müsse alsobald verrecken,
Da kommt zum Glück für unsern Mann,
Der nicht mehr schrein noch sprechen kann,
Ein Storch vorbei. Dem macht er Zeichen,
Und seiner stummen Sprache schenkt der Storch Gehör:
Er läßt sich mitleidvoll erweichen,
Zu dienen als Operateur.
Er packt den Knochen, zieht mit Kraft
Und hat ihn bald herausgeschafft.
Und nun verlangt er für sein Retterwerk den Lohn.
»was? Deinen Lohn?« entgegnet ihm der Wolf voll Hohn;
»mein Freund, du spaßest jedenfalls.
Ist das nicht schon genug, daß heil du deinen Hals
Aus meinem Maul herausgebracht?
O Undank! Lauf und nimm dich ja vor mir in acht!«

Meter: iambic
Confessions
by Robert Browning

What is he buzzing in my ears?
   "Now that I come to die,
Do I view the world as a vale of tears?"
   Ah, reverend sir, not I!

 What I viewed there once, what I view again
   Where the physic bottles stand
On the table's edge,—is a suburb lane,
   With a wall to my bedside hand.

 That lane sloped, much as the bottles do,
   From a house you could descry
O'er the garden-wall; is the curtain blue
   Or green to a healthy eye?

 To mine, it serves for the old June weather
   Blue above lane and wall;
And that farthest bottle labelled "Ether"
   Is the house o'ertopping all.

 At a terrace, somewhere near the stopper,
   There watched for me, one June,
A girl: I know, sir, it's improper,
   My poor mind's out of tune.

 Only, there was a way... you crept
   Close by the side, to dodge
Eyes in the house, two eyes except:
   They styled their house "The Lodge."

 What right had a lounger up their lane?
   But, by creeping very close,
With the good wall's help,—their eyes might strain
   And stretch themselves to Oes,

 Yet never catch her and me together,
   As she left the attic, there,
By the rim of the bottle labelled "Ether,"
   And stole from stair to stair,

 And stood by the rose-wreathed gate. Alas,
   We loved, sir—used to meet:
How sad and bad and mad it was—
   But then, how it was sweet!

Meter: trochaic
PAN POSLANEC (XXVII.)
by Viktor Dyk

Noc byla zlá a bezhvězdná – –
Ni vánek nemírní dusna.
Matně jsem kráčel ulicí.
Připadala mi hnusná.
Veselé chodce potkal jsem
v mrtvém tom nočním tichu.
Mně bylo úzko noci té
z bujného jejich smíchu – –

Meter: iambic
64. An Filotaten
by Paul Fleming

Ihr viel verweisen mir, ich lieb' ihr gar zu viel.
Ich selbst auch pflegs an mir oft in geheim zu schelten.
Was aber kan ich tun? Wer schützt sich vor Gewälten,
die stärker sind, als er? Ich bin ein einzigs Ziel,
an dem ein Jederman zum Ritter werden will.
Soll ich der Leute Gunst mit Liebe nicht vergelten?
Wer oft gehasset wird, der liebet selbst gar selten,
wer Lust zu Karten hat, den liebet auch das Spiel.
Ist jemand Freundschaft gram, der hasse mich um Lieben,
ich lieb' ihr noch so viel, als hier stehn angeschrieben.
Mein Lob wächst mit der Zahl. Dir aber, schönster Brand,
der tausent Sachen Glut, sei diß für andern allen
geheim gesagt: Du bist
und heißest, was du bist. Mehr darf mir nicht entfallen.

Meter: iambic
MNOHÝM
by František Cajthaml-Liberté

Je cíl náš jeden. Mnoho
však vede k němu cest.
Kdo slep jsi, chraň se jiné
kolem propastí vést.

Meter: iambic
[oftmals, wenn ich gewahrte]
by Otto Erich Hartleben

Oftmals, wenn ich gewahrte, wie tief und wie treu du mich liebtest,
sind mir die Worte entflohn: Ach ich verdiene das nicht.
Angstvoll sahst du mich an mit deinen leuchtenden Augen,
nieder schlug ich den Blick, küsste dir schweigend die Hand.

Meter: iambic
NEZNÁMÝ VOJÍN (IX.)
by Josef Svatopluk Machar

To platí v Praze: tajemství svěř velké
někomu dopoledne na Hradčanech
a přísahou jej zavaž, že má mlčet –
pak jistě večer povídat si budou
to tajemství už báby v Hrdlořezích.
Tak ovšem hlavním městem republiky
zvěst letla o neznámém vojínovi,
sic tajemstvím to nebylo, však letla
tak rychle, jak by tajemstvím to bylo.
V té noci bylo totiž provedeno
dvé pěkných vražd. Na různých místech arci,
leč v jednom čase. Večerníkům listů,
jež vyjdou ráno, nebylo už možno
zachytit novinky ty – zvěstovala
je zvláštní vydání až před polednem.
Hod čtoucím očím připraven byl skvěle
s předkrmem vylíčení vlahé noci,
s míst popisy, jež drobnohledná píle
zvlášť vypestřila, načež předloženy
mrtvoly obě s ranami a krví.
A kdo je vrahem? Zvrhlý člověk jakýs,
jenž rafinovaně si připravoval
líčenou zmateností obhajobu:
neznámý vojín... individuum to
vězelo v staré sešlé uniformě,
skvrn plné, v ní též provedlo ty vraždy.
A náhody hra: strážník přistih vraha,
ved na strážnici, zvrtačenou řečí
jal člověk příšerný zde inspektora,
že soucitně jej pustil, ba dal dovést
až k Mánesovu mostu. Tam byl viděn
nočními chodci; na to toužil vniknout
i do Hradu, byv odkázán však stráží,
šel do MNO, mluvil s generálem,
ba, dána mu zde slušná uniforma
a slušný peníz. Navlek uniformu
a dal se holit – zjevná vyjevenost,
děs v očích, všecky pohyby a gesta
jej zřejmě mohly označiti lidem
co pachatele příšerných těch činů,
leč lidé, zaujati svými zájmy,
si nevšimli ho. Policie ovšem
horečně bádá po těch stopách jeho,
a dá se čekat, že vrah záhy octne
se v ruce její...

Meter: iambic
15.
by Daniel Czepko von Reigersfeld

Wer in der Ewigkeit wil einen Anfang gründen,
Stürtzt in das End: und wird sein End' im Ende finden.

Meter: iambic
KLÁŠTER.
by Vladimír Houdek

Skryj dnes ten úsměv svůj, ten bujný, rozpustilý,
v dlaň, jako kryješ pláč! Chci vážné dumy příst
a čist být aspoň dnes! Neb raděj v této chvíli
svůj upři na mne zrak, jak tenkrát, kdy byl čist....
Vím, kdyby sebe víc Tvé oči hovořily
svým žárem nejsladším: z nich možno zřejmě číst,
že temná hloubka jich vždy se svým mračnem pílí,
by z něho vyšlehnout v ráz mohla nenávist. –
A chmurná bytost Tvá je klášter s věčným stínem:
jen okna blýskají se z mračné omítky,
z nich pleše mnichů zří jak živé výčitky.
Sad v plném květu je. A mnich zde touhu svou
smí denně konejšit těch sklepů sladkým vínem,
a přece šílí až tou vnitřní prázdnotou...

Meter: polymetric
Helgi und Hilde
by Felix Dahn

Du hast mir den Vater erschlagen
Und schlugst mir den Bruder dazu,
Und dennoch in ewigen Tagen
Mein Liebster, mein alles bist du.
Es liegen so müde vom Fechten
Die erschlagenen Helden zu Hauf:
Ich aber, in mondhellen Nächten,
Ich wecke die schlummernden auf.
Sie fassen verschlafen die Schilde,
Sie rücken die Helme zurecht,
In den Lüften ertobet das wilde,
Das schreckliche Geistergefecht.
Da krähet der Hahn und sie stocken: –
Noch im Schwunge die Lanze ruht,
Ich trockne mit meinen Locken
Auf Helgis Stirne das Blut.
Ins Hügelgrab sinken wir beide,
Ins Brautbett dunkel und still:
Und über die graue Heide
Hinpfeifet der Nordwind schrill.

Meter: polymetric
Desengaño de la exterior apariencia con el examen interior y verdadero
by Quevedo

¿Miras este gigante corpulento
que con soberbia y gravedad camina?
Pues por de dentro es trapos y fajina,
y un ganapán le sirve de cimiento.
Con su alma vive y tiene movimiento,
y adonde quiere su grandeza inclina;
mas quien su aspecto rígido examina,
desprecia su figura y ornamento.
Tales son las grandezas aparentes
de la vana ilusión de los tiranos:
fantásticas escorias eminentes.
¿Veslos arder en púrpura, y sus manos
en diamantes y piedras diferentes?
Pues asco dentro son, tierra y gusanos.

Meter: iambic
- 62 - Jornada III, CARDILORO De La doncella Teodor
by Lope de Vega

¡Hago testigos a estas verdes plantas,
a esta agua corrientes, a este suelo,
este sol, esta luz, y cuanto el Cielo
ha producido en primaveras tantas,
que de nuestra amistad las prendas santas,
rompo, obligado de tu falso celo,
traidor cristiano, de mi fuego hielo,
que a Marte infamas y al Amor espantas!
¡Aquí verás lo que a un honrado obliga
ser de un amigo bárbaro ofendido,
y que eres tú el alarbe, yo el cristiano!
¡Yo no soy, Meledón, quien te castiga;
el Cielo, sí, cuyo instrumento he sido,
porque él da la sentencia y yo la mano!

Meter: iambic
KŘIŽÁCI HU DOMAŽLIC.
by Eliška Krásnohorská

Křižáci když proti řádu všemu
hutíkali od Domažlic demů,
hustrašeni, tak že neoddechli,
haž zas buli v zemi domácí,
vůdce kardinál jich napomínal,
hrozil, porúčel ha ruce spínal;
ha pak zvolal, když ho neposlechli:
„To jste ovce, ha ne křižáci!“
Prál tu jeden: „Pane kardinál,
huž jsme doma, hale bul to cvál!
Div jsme živi! Huž nám duše slábly,
kterak prohnal nás ten zhúbce náš;
ha ty rány! Jako by jich nasil;
cely záda sotva který spasil.
Jsú ti Domažlíci, jsú to ďábli,
ha ten Prokop – ten je Satanáš!“
Ha to kardinála rozhněvalo.
„Milá brachu, dobře se vám stalo!
Jsú-li ďábli, měl vám rozum dáti,
že se kříže bojí pekla král.
Když jsme my vám na hruď kříže dali,
proč jste ďáblu záda hukázali?
Huž teď víte, kudy ďábel mlátí?
Víte, kterak s nim se rvát haž dál?“
Na to křižák: „Pane kardinál,
vím huž, jak se s ďábly rvát haž dál!
Hlúpý chlap si dlúho hlavu láme,
ha pan kardinál to vědí hned:
po druhé, haž půjdem na kacíře,
pošlú pan kardinál pro krejčíře,
pak si proti ďáblu kříže dáme
místo napřed našit na hřibet.“

Meter: trochaic
Prolet vor Gericht
by Kurt Tucholsky

Stehst du in dem Menschenschrank?
Die da wolln dich strafen.
Du bist müde, bleich und krank;
die sind voller Tatendrang,
satt und ausgeschlafen.
Zum Justizwerk, wohl vertraut,
wird man sich vereinen:
Junge! Wehr dich deiner Haut!
Dreie gegen einen!
Der Direktor, fein mit Ei,
hackt mit kurzen Fragen.
Auf die schlimmste Pflaumerei
darfst du gar nichts sagen.
Spitzel kann mit Vorbehalt
unter Schutz erscheinen.
Protokoll und Staatsanwalt:
Fünfe gegen einen!
Staatsanwalt und Plädoyer,
Kommst du noch nach Hause?
Antrag. Die Justiz-AG
macht erst Frühstückspause.
Vier Jahr Zuchthaus.
»abführn den . . . !«
Leis zwei Frauen weinen.
Wirst du je sie wiedersehn?
Alle gegen einen –!
In Zellen bricht man euer Leben
für etwas, das ihr niemals saht:
Für Freiheit müßt ihr Tüten kleben,
ein jeglicher ein Volkssoldat.
Herauf ihr! Aus den Kohlenzechen!
Baut in Betrieben Stein auf Stein!
Es kommt der Tag, da wir uns rächen:
Da werdet ihr die Richter sein –!

Meter: trochaic
Zda si někdy vzpomínáte?
by Jan Červenka

Moje paní, moje paní,
zda si někdy vzpomínáte?
Zda-li pak ty šťastné chvíle
časem ještě v mysli máte?
Zda si někdy vzpomenete
na to jedno srdce skromné,
které pro Vás otročilo,
ale vrahem bylo pro mne?
Ó, to srdce jest již mrtvo!
Bez Vás nemohlo žít dále...
Oh, má paní, nevěřte mi!
Ono pro Vás žije stále!
Vraťte se a uslyšíte,
jak se zmítá, chví a stená
a jak krvácí, jak rána
dýkou znovu otevřená.
Vraťte se a uslyšíte,
kterak lká, pták šípem sklaný,
a jak bije v stěny prsou,
jak za živa zakopaný.

Meter: trochaic
- CCXXXVIII - Al maestre de campo Luis Pérez Vargas
by Gutierre de Cetina

Si saber del amor sola esta parte,
valeroso señor, tanto os agrada,
necesario será olvidar la espada
que tanta gloria ha dado al fiero Marte.
Sabed por experiencia con cuál arte
se transforma el amante en el amada,
y sabréis como el alma separada
parece que de vos mil veces parte.
así sabréis, señor, que un accidente,
mientras su propio ser el alma olvida,
con tan grave dolor el cuerpo siente;
y entonces sentiréis como la vida
se va exhalando así visiblemente
por no estar la virtud del alma unida.

Meter: polymetric
- XI -
by Fcode Borja

Ya del Cuarto Felipe el heredero,
que en pocas horas fue ceniza leve,
dudoso deja, en término tan breve,
si fue el nacer, o el acabar primero.
Cuando menos se aguarda el golpe fiero,
con él se cobra, lo que el hombre debe;
y como Dios, por su piedad se mueve,
nunca a la dicha precedió el agüero.
La mayor suele ser la vida corta,
porque en ella la eterna Providencia,
el dulce paso de su engaño acorta.
Y Dios, en esta oculta diferencia,
despacio cobra, si esperar importa
y cuando nos conviene, con violencia.

Meter: iambic
2
by Gottfried Keller

Ermattet von des Tages roher Pein,
Die nur auf Wiedersehen von mir schied,
Saß ich und schrieb bei meiner Lampe Schein,
Und schrieb ein wildes, gotteslästernd Lied!
Doch draußen lag die klare Sommernacht,
Mild grüßt' mein armes Licht der Mondenstrahl,
Und aller Sterne vollste Silberpracht
Sah auf mich nieder hoch vom blauen Saal.
Am offnen Fenster blühten dunkle Nelken,
Vielleicht die letzte Nacht vor ihrem Welken.
Und wie ich schrieb an meinem Höllenpsalter,
Die süße Nacht im Zorne von mir weisend,
Da schwebt' zu mir herein ein grauer Falter,
Mit blinder Hast um meine Lampe kreisend.
Wohl wie ein Schicksal flackerte das Licht
Mit spitzer Flamme still und hell empor
Und lockt' mit schwer magnetischem Gewicht
Den leichten Vogel in sein Todestor!
Ich schaute lange mit beklommner Ruh
Mit wunderlich neugierigen Gedanken
Des Falters unglücksel'gem Treiben zu.
Doch als, zu nahe an der Flamme, sanken
Beinah die Flügel, faßt' ihn meine Hand,
Zu retten ihn gar sonderbar gezwungen,
Und scheucht' ihn fort. Hinaus ins dunkle Land
Hat er mit leichtem Fittich sich geschwungen.
Ich aber hemmte meines Liedes Lauf
Und hob den Anfang bis auf weitres auf.

Meter: iambic
Exhalación
by Amado Nervo

Cayó la tarde, y el taimado anhelo
que noche a noche la extensión
                     explora
busca en vano la estrella donde
                     mora
mi luminoso espíritu gemelo
Como un ave de luz herida la vuelo,
que al caer bate el ala tembladera,
una blanca fotófuga desflora
la comba lapislázuli del cielo
¿Es lágrima de un dios ese astro errante?
¿Es «Ella» que dejó su edén distante
para buscar en la existencia ingrata?
-¡Tú lo sabes, oh luna dulce y fría,
que trazas, dividiendo noche y día,
tu divino paréntesis de plata!

Meter: polymetric
A una coqueta
by Mercedes Matamoros

Con tu oscura y ondeante cabellera
que el aura tropical besa y agita,
formas la red de amor en que palpita
el alma que a tu encanto se rindiera
Tornas tu voz en música hechicera
que a los ensueños del placer invita;
en dardos tu mirada; en infinita
seducción tu sonrisa placentera
Mas ¡ay! del corazón que por ti llora
¿qué haces tú con las lágrimas vertidas
en noches de dolor, hora tras hora?
Las dejas ¡oh, mujer! que se deshagan
como las flores en el mar perdidas,
cual los aromas que en los aires vagan.

Meter: polymetric
A vážným tónem jsem jí řek’:
by Milan Fučík

Jak rád bych šel v svých citů smavý svět,
v ty kraje daleké, kam doletím jen snem,
budoucích rozkoší si pěstit zářný květ –
neb klek’, má bruneto, ve chrámu tvém,
ssál vůni vlasů tvých a světlo očí tvých
a jitra bez nálad tvým zbarvil úsměvem,
tvé duše oslavu pěl v slokách vášnivých,
jež platíš ráda tak svým sladkým polibkem –
však v duši hluboko vře pomsta zjitřená:
za útisk Lidskosti, již vraždí mroucí Věk,
vlast lidí šťastnějších, tisíci vysněná,
v boj hlasnou polnicí zve nových myšlenek:
tvé teplé objetí teď musím opustit,
jít v zápas úporný a do krve se bít...!

Meter: polymetric
1L: Dahin sind sie,
by Ada Christen

Dahin sind sie,
Ich lebe noch –
Das Mondlicht fällt herein..
Fünf Treppen hoch,
Fünf Treppen hoch ...
Vereinsamt und

Meter: iambic
Na Dvořáka.
by M. Veselý

Tak dobře Dvořák uzdravuje,
Že mnohý dědic – se raduje.

Meter: iambic
Rád bych napsal ještě jednu
by Jan Evangelista Nečas

Rád bych napsal ještě jednu
píseň k Vaší cti a chvále,
jež by zněla do budoucna
líbezně a neustále: –
píseň, jež by putovala
světem jako jarní vánky,
píseň, jež by vyplynula,
jako pramen ze studánky!

Meter: trochaic