PoetryMTEB/MultilingualPoetryMeterClassification huggingface dataset:
Páter Zefyrin.
by Rudolf Pokorný

V hluché kobě klášterní
u džbánu a bible
sedí páter Zefyrin,
směje se jak dible.
V tvářích jako Eliáš,
jako Noe v oku,
libuje si nad míru
v zlatém vína moku.
List za listem převrací
juž tak podle zvyku,
z prvních lidí studuje
příští estetiku.
Hlavou kývá pobožně,
city sdílí džbánku,
a někdy se zastaví
při moudřejším článku.
Zvolna dojde k Jonáši,
náhle smích ho popad –
bystře mžourá okolo,
nečíhá-li opat.
Kdo by smíchem nepukal,
čte-li o velrybě,
v níž byl Jonáš tři dny živ
jako zdravé hříbě?
„Od ,Velryby‘ z hospody –
skryto v bible nimbu –
vyvrh šenkýř Jonáše,
když se neměl z limbu!“
Zavřel knihu Zefyrin,
do kouta jí praštil,
pěstí na stůl udeřil,
tučné tváře svraštil.
„Tenkrát bylo dobře přec,
teď svět plný hříchů,
juž i džbánek závidí
pobožnému mnichu!
Ba juž z našich kalichů
sotva zbyly střepy,
a na místo Šampaně
Uher posed sklepy.“
Jak náš opat neskrbil
ani hrozný Nero:
běda, že má řeholník
břichů desatero!“
Ztopil hněv svůj Zefyrin
v notném vína doušku:
„Ach, jak zlou má zbožný mnich
na tom světě zkoušku!
Nikdo si ho neváží,
odevšad je tepán,
a on přec je nevinen
jako svatý Štěpán.
Jemu ráj též otevřen,
v němžto jako v knize
pána boha na trůně
v bílé vidí říze.
Nad hlavou mu andělé
dovádějí v pluku,
archanděl mu Gabriel
fouká do čibuku.
U nohou mu světice,
po stranách mu svatí –
věru, chtěl bych jenom den
takto bohovati!“
Dopil víno Zefyrin
do krůpěje v tahu,
pustil hlavu na bibli
a džbán na podlahu.
Zdá se mu, že vystoupá
k stropu se svou židlí,
že ho ruka neznámá
perutěmi křídlí...
Rychle chce ji zachytiť,
nahne se – vrch aktu:
s židlí leží pod stolem
a dál chrápe v taktu...

Meter: trochaic
- 123 - A un maldiciente
by Lope de Vega

Ricardo, cuando salgas de esta vida,
tu lengua y pluma de verdades llenas
se volverán dos blancas azucenas,
que nunca el cielo de premiar se olvida.
Como tienes la honra tan perdida,
envidias y persigues las ajenas,
naciendo de saber su nombre apenas
el ser de tantas horas homicida.
A todos por cualquiera niñería
mandaba un gran señor dar gran dinero,
porque jamás dinero visto había.
Lo mismo de tu lengua considero;
que quien sabe qué es honra, no podía
tenerla en poco si la vio primero.

Meter: iambic
-VI-
by Garcilaso de La Vega

Por ásperos caminos he llegado
a parte que de miedo no me muevo;
y si a mudarme a dar un paso pruebo,
allí por los cabellos soy tornado.
Mas tal estoy, que con la muerte al lado
busco de mi vivir consejo nuevo;
y conozco el mejor y el peor apruebo,
o por costumbre mala o por mi hado.
Por otra parte, el breve tiempo mío,
y el errado proceso de mis años,
en su primer principio y en su medio,
mi inclinación, con quien ya no porfío,
la cierta muerte, fin de tantos daños,
me hacen descuidar de mi remedio.

Meter: iambic
Los dolores de la Virgen – VI
by Antonio Osete

Cubre negro crespón el firmamento,
riñen los mundos infernal batalla,
embravecido el mar rompe su valla
y silba desatado y seco el viento.
De las piedras escúchase el lamento,
el trueno airado zumba, el rayo estalla,
y, temblando la cruz en que se halla,
lanza el Hijo de Dios su último aliento.
En medio del desorden y la muerte
preséntase la Madre dolorida
y en sus brazos recoge a su hijo inerte;
y lo oprime y lo besa estremecida
cual si le fuese dada tanta
                        suerte
que pudiese otra vez darle la vida

Meter: polymetric
Fortschritt
by Franz Grillparzer

Ein Mittel wird dem Fortschritt immer bleiben:
Was er nicht übertreffen kann, zu übertreiben.

Meter: iambic
ÚSUDEK
by Stanislav Kostka Neumann

Jeden hlas jde naší vlastí,
podle oka rájem,
žurnály ho kolportují
po městech i krajem:
Že jsme mohli kariéru
udělati lehce,
věčná škoda, že se nám však
slušně psáti nechce.
Nelechtáme jemným vtipem,
rovnou jdeme pěstí;
v slepé vášni octli jsme se
na nešťastném scestí.
Nezvoníme rolničkami,
ve tvář jimi seknem;
pro český lid opět veta
po žurnálu pěkném.
Co se snese po německu,
nelze říci česky;
také po francouzsku leccos
dopadne tak hezky.
Ale v naší mateřštině,
v jazyku tom čistém,
nutno jíti jako vždycky –
pod fíkovým listem.

Meter: trochaic
O tempora...!
by Josef František Karas

Mnohá leta prostý voják chodil
s holí maršálskou prý v tornistře.
A dnes děcko v peřince už čeká,
že mu řekneš „pane ministře“.

Meter: trochaic
163. Alles kompt auß dem verborgenen.
by Angelus Silesius

Wer hätte daß vermeint! auß Finsternüß komts
Licht/
Daß Leben auß dem Tod/ daß etwas auß dem Nicht.

Meter: iambic
- XXXVI -
by Argensola

¿Quién casamiento ha visto sin engaños
y más si en dote cuentan la hermosura?
Cosa que hasta gozarla sólo dura,
y deja al despertar con desengaños.
O menos es la hacienda, o más los años,
y al fin la que parece más segura,
no está sin una pinta de locura,
y a veces con remiendos de otros daños.
Mucho debes a Julia, Fabio amigo,
que de tantos peligros te ha librado,
negándote la fe, que te debía.
Tú que de engaño al otro eres testigo,
y lloras no haber sido el engañado,
ríete, si no quieres que me ría.

Meter: iambic
Tauff- und Pathen-Wünsche.
by Hans Assmann von Abschatz

Des Christenthumes Grund/
Der heilgen Tauffe Bund
Heilt uns und macht gesund
Was Erb-Schuld hat verwund/
Wie Christus selbst/ der Mund
Der Warheit/ machet kund:
Den/ Pathe/ trittst du an/
Damit dir solches auch zu statten kommen kan.

Meter: iambic
XXVI. Hledej, když tě srdce bolí, pětilístek jetele,
by Josef Kubelka

Hledej, když tě srdce bolí, pětilístek jetele,
zléčiť smutek jakýkoli pětilístek jetele;
ochranným je talismanem pro ty, kteří dřevce tříští,
na rozkvetlém lásky poli, pětilístek jetele;
divnou mocí vyhledá zas, když juž bloudíš, štěstí tvoje,
jako ptáče, ulétlo-li, pětilístek jetele;
ba juž tehdy nalezeno štěstí tvé, když milá s tebou
ruku v ruce hledat svolí pětilístek jetele.

Meter: trochaic
Die Wahl.
by Johann Wilhelm Ludwig Gleim

Könt ich nur wie Orpheus spielen,
Alle Knaben soltens fühlen,
Und wenn ich ein Stükk gespielet,
Und wenn sie den Reitz gefühlet,
Solten sie, bei Spiel und Singen,
Alle tanzen, alle springen;
Könt ich wie Apelles schildern,
O so solt es meinen Bildern
Nicht an Reitz und Schönheit fehlen,
Lauter Knaben wolt ich wählen;
Könt ich künstlich, wie Propheten,
Menschen wekken, Menschen tödten,
O so wolt ich Geist und Leben
Allen Knaben wieder geben.
Aber könt ich meinen Willen
Durch ein mächtig Wort erfüllen,
Einer solte nach dem andern
Wieder zu den Todten wandern;
Vieler Knaben Schildereien
Solten brennend mich erfreuen;
Viele solten, unzufrieden,
Gleich vom ersten Tanz ermüden,
Stille sitzen, stille stehen,
Und die andern tanzen sehen.

Meter: trochaic
[ob sei eigens mir verhänget]
by Friedrich Rückert

Ob sei eigens mir verhänget,
Was mich enget und bedränget,
Weiß ich nicht; so weit sind meiner
Einsicht Fäden nicht verlänget,
Bis dahin, von wo den ersten
Stoß der Gang der Welt empfänget.
Mir genügt Gefühl des Glaubens,
Daß kein Ungefähr mich zwänget,
Sondern mein Geschick, das kleine,
Ab vom großen Ganzen hänget.

Meter: trochaic
1L: Hannen sind die Frauen günstig, weil sie ihre Männer lehren,
by Friedrich von Logau

Hannen sind die Frauen günstig, weil sie ihre Männer lehren,
Wie sie ihnen sollen locken, sie mit Lust und Kost verehren
Und fein rüstig frü anfangen; sonsten ist nicht zu vergessen,
Daß nicht minder junge Frauen gerne junge Hüner essen.

Meter: trochaic
187. Prüfe die Geister!
by Gerhard Tersteegen

Reinheit, Einfalt, Freiheit, Ruh
Gottes Wirken nur kann geben;
Wirkt was Fremdes, wirkest du,
Schau, gibt das ein solches Leben?

Meter: trochaic
SLEPÝ VŮDCE.
by Adolf Černý

Tma ve dne v noci, tma a zase tma –
den zhas mu navždy bludnou střelou z Rabí.
Vlast ohrožena – on zde sedět má
jak Samson ve vězení slepý, slabý.
Však Samson trpěl trest, že Dalile
se oddal zapomenuv Hospodina –
on v službě pravdy boží spanilé
dne světla pozbyl a zde sedí hyna.
Mře hladem činu, žízní rozmachu,
ač volný krok a ruce nespoutány,
mře touhou býti vrahům k postrachu
a odrážeti jejich na vlast rány.
Zří dobře, třeba v temnotách a slep,
čí vztahují se na ni lačné ruce,
kde, na čí krku sedí dračí leb,
kde pravdy vrah má hrady na opuce.
Však tma jej drží zdí těch v zajetí –
co Filištín se směje, zevšad hrozí,
jist, slepý Samson že naň nesletí
jak letní bouře se hřmícími vozy...
Zvuk mnohých kroků přetrh černou nit
těch dum, jež samota mu předla ze tmy –
zvěst Jobovu mu nesou v smutný byt,
a tvář jak paprsk osvítil by letmý.
Sic chmura zastřela ji na chvíli,
když slyšel, Míšňané jak do Čech vpadli,
jak tábor pražských vojů rozbili –
však příští chvíle povstal jako zmladlý.
V těch zprávách zlých jak uslyšel by hlas,
jenž z hlubin věků šepce, zve neb káře,
že vzkazuje mu: „Synu, již je čas,
bys na den vyšel k činům ze žaláře.“
V té chvíli zdá se mu, že jasně zří
kraj, kterým kdysi blížíval se k Mostu,
že s vojskem táhne jím zas k pohoří,
by zbavil zemi nepozvaných hostů.
A již jest rozhodnut. Ví, živ jest Bůh
a ruka jeho není ukrácena.
I slepý Samson vrahů zničil kruh,
když Bůh dal sílu, již mu vzala žena.
Je rozhodnut. Dlaň, podepřená na stole,
již velitelský pohyb činí známý:
„Nuž, bratří, sbírejte se do pole –
a já zas jménem Páně půjdu s vámi.
Bůh vodil mne, než světlu dne dal mřít,
On povede mne za setmělé noci.
Kůň ponese mne, vámi budu zřít –
nuž, třeba proti všeho světa moci!...“

Meter: iambic
En tu álbum de enlutada
by Francisco Lles

¡Oh, mañanas de sol! Cómo reía
sobre el campo su luz; qué bien
                  se estaba
en el viejo portal donde callaba
todo, por oír tu voz, amada mía!
¡Qué deleite en el beso que solía
a tu descuido hurtar; como saltaba
de gozo el corazón, cuando pensaba
que el presente jamás se acabaría!
Algo dieron de ti que te han cambiado;
mas siempre noble y buena, has
                     encontrado
que es mejor alejarte que ofenderme;
y en el dolor profundo a que te entregas,
sabe mi corazón por qué le niegas
despojos de otro amor para quererme

Meter: polymetric
CXVI OSUD
by František Zavřel

Dovedl’s mne ponížit,
dovedl’s mne pohřížit
do smutku a bídy. Pochovat
dovedl’s mé dítě. Nechci žít.
Chápu, odpovídá. Je to cit.
K čemu žíti? Nutno bojovat.

Meter: trochaic
- XXIII - El sepulcro de Dominico Greco, excelente pintor
by Gongora

Esta en forma elegante, o peregrino,
de pórfido luciente dura llave,
el pincel niega el mundo más süave
que dio espíritu a leño, vida a lino.
Su nombre, aun de mayor aliento dino
que en los clarines de la fama cabe,
el campo ilustra de esa mármol grave,
Venéralo, y prosigue tu camino.
Yace el Griego, heredó naturaleza
Arte, y el Arte estudio, Iris colores,
Febo luces, sino sombras Morfeo.
Tanta urna, a pesar de su dureza,
lágrimas beba, y cuantos suda olores,
corteza funeral de árbol sabeo.

Meter: iambic
- 66 -
by Lope de Vega

Cuando lo que he de ser me considero,
¿cómo de mi bajeza me levanto?
y si he de imaginarme tal espanto,
¿por qué me desvanezco y me prefiero?
¿Qué solicito, qué pretendo y quiero,
siendo guerra el vivir y el nacer llanto?
¿por qué este polvo vil estimo tanto,
si de él tan presto dividirme espero?
Si en casa que se deja, nadie gasta,
pues pierde lo que en ella se reparte,
¿qué loco engaño mi quietud contrasta?
Vida breve y mortal, dejad el arte,
que a quien se ha de partir tan presto, basta
lo necesario, en tanto que se parte.

Meter: iambic
Koliština. (III. Soudy.)
by Vincenc Furch

A po bitvě Svidovecké
Strašné soudy nastávají –
V každé vsi a v každém místě
Šibenice povstávají.
A tak Malorusi místo
Svobody a oslavy
Došli zkázy na bojišti
A ukrutné popravy.
Pyšně hle na popravišti
Pne se nelítostný kat –
Komu souzena smrt rychlá –
Ten se může radovat.
Jiným mnohým luza, běda,
Ruce slamou otočila –
Na ruce tak obvázané
Rozpuštěnou smolu lila.
Bídným přemožencům jako
Svíčky zapálili ruce –
Hej kozáci ani vzdechu
Nevydali v hrozné muce.
Vůdcové Železňák, Honta
Trpěli než všickni více: –
Jejich ruce osmolené
Také hořejí jak svíce.
Řemeny jim táhnou z těla –
Snášejí to bez vzdychání –
V hrozných mukách přece oba
Z dýmky kouří bez ustání.
Válčí, trpí – umírají,
Jakož Záporožci praví –
Nad zabitou kolištinou
Hej vítězství Polák slaví.
Zapomenout Ukrajinec
Nemůže na onu dobu: –
Na stepi se rozlíhají
Hlasy k pomstě znící z hrobu.
A když nad ojczyznou polskou
Stahují se tmavé mraky: –
Přec nadějně ke kozákům
Zas obrací Polák zraky!! –

Meter: trochaic
1L: »kraut! Kraut!«
by Klaus Groth

»kraut! Kraut!«
De Heiders slapt gehöri ut,
Hier sünd noch Luken vœr.
Uns Annre ward dat nich so gut,
Wi mœt der fix hendœr!
Ik kam nu al vunn Butendik
Ut't natte kole Haf;
De reckt sik mal un wunnert sik –
Un seilt noch wedder af.
»kraut! Kraut!«
De Dare pumpt ęr Ammer vull:
»kraut! lębendi un krall!
Min Deern, wenn'k jümmer töben schull,
Warn se vœr Abnd ni all.«
Dar kumt Een mit en Achndeelssett:
»min Kind, de Kraut sünd rar! –
Scheerkrauten? nę! de weern ni fett,
De wasst bet tokum Jahr.«
»kraut! Kraut!«
Wa weer de Jümfer al in Staat,
In Schoh un Strümp un all!
De Hals so witt, de Haar na'n Draht,
As schull se glik to Ball!
Un Unserener stiggt barfot
Vun Büsum na de Heid,
Un hett se denn ęr Solt op Brot,
So ist aln grote Freid.
»kraut! Kraut!«
Wa lett dat Mark doch wunnerschön
Mit all de Lust un Pracht!
Un rund herum de Böm so grön,
Dat Allens lęvt un lacht!
Un Hus bi Hus en Bank so witt
Un Finstern spegelglatt,
Un de dar binn' un buten sitt,
De lęvt un freit sik satt.
»kraut! Kraut!«
O wahn ik hier un harr min Brot
Un keek hier Sünnabnds ut!
Mi dünkt, mi weer dat Hart so grot,
As wull't mi baben rut.
De Boden all in Sünnenschin,
De Wagens un de Pęr:
Mein Gott! wa kunn ik glücklich sin,
Wenn'k blot en Heider weer!
»kraut! Kraut!«
Wa weer de Mann doch dodenblass,
De dar ut't Finster kik!
Bewahre! ik entzück mi fast
Un meen, ik seeg en Lik! –
Nę, lewer sund un guden Moth,
As krank un inne Heid!
Bewahr mi man de lewe Gott,
Dat mi't nie slechter geit!

Meter: iambic
Wahre Liebe
by Kurt Tucholsky

Wenn ich so müd nach Hause komm,
zerredet und zerschrieben:
dann sitzt du da, so lieb und fromm.
Man muß, man muß dich lieben!
Die Nacht gleich einem Feste ist.
Ich weiß, daß du die Beste bist.
Und warum ist das? Nämlich:
Du bist so himmlisch dämlich.
Du hast es gut.
Du ahnst es nicht,
was Stalin jüngst gesprochen;
weißt nichts vom leipziger Reichsgericht
und nichts von Kunstepochen.
Du hältst einen Puff für ein Hotel
und Bronnen für einen lauteren Quell . . .
Ich liebe dich. Weil . . . nämlich . . .
Du bist so himmlisch dämlich!
Mein blondes Glück! Von Zeit zu Zeit
tu ich ein bißchen fremd gehn.
Die andern Frauen sind so gescheit
und lassen das noch im Hemd sehn.
Dann kehr ich reuig zu dir zurück
und genieße tief atmend das reine Glück . . .
Dumm liebt zweimal.
Nämlich:
Du bist so himmlisch dämlich –!

Meter: iambic
Una noche en el Coliseo
by Manuel del Palacio

Solo en la arena estoy; ¡a mí, lictores!
Augusto Emperador, te desafío:
El Dios de los cristianos es el mío,
y tu poder desprecio y tus furores.
Cérquenme ya los tigres bramadores,
que quiero en ellos ensayar mi brío,
y una vez más el holocausto impío
ofrece en el altar de tus errores
Aun en la arena estoy, reposo mudo,
fatídico silencio, quietud santa,
indecible terror hallo do quiera;
nadie responde a mi lenguaje rudo:
¡Sólo una cruz al cielo se levanta,
donde la luna inmóvil reverbera!

Meter: iambic
1L: Wenn die unsichtbare Hand
by Bruno Wille

Wenn die unsichtbare Hand
Dich aus meinen Armen wand,
Fragt dein Grübeln wohl beklommen,
Wie ins Öde du gekommen ...
Weißt du, Liebster? Weißt du wohl?
Wenn ums Schloß der Nachtwind rauscht,
Seufzend deine Sehnsucht lauscht/
Horch, ein Riegel geht verstohlen,
Und es schleicht auf scheuen Sohlen ...
Weißt du, Liebster? Weißt du wohl?
Wenn die Traufe wimmernd tropft,
Und das Herz zum Springen klopft,
Wenn vom Schluchzen hingerissen
Sich dein Antlitz birgt im Kissen/
Weißt du, Liebster? Weißt du wohl?
Wenn im Regensturm der See
Wogend raunt, wie alles Weh
Wiegeselig dir entschliefe
In der todeskühlen Tiefe ...
Weißt du, Liebster? Weißt du wohl?
Wenn dann blüht aus Wolkendunkel
Trostgesang und Sterngefunkel/
Weißt du, was so zärtlich zittert
Und wie Odem dich umwittert?
Weißt du, Liebster? Weißt du wohl?

Meter: trochaic
Ode to Stephen Dowling Bots, Dec'd.
by Mark Twain

And did young Stephen sicken,
   And did young Stephen die?
And did the sad hearts thicken,
   And did the mourners cry?

No; such was not the fate of
   Young Stephen Dowling Bots;
Though sad hearts round him thickened,
   'Twas not from sickness' shots.

No whooping-cough did rack his frame,
   Nor measles drear, with spots;
Not these impaired the sacred name
   Of Stephen Dowling Bots.

Despised love struck not with woe
   That head of curly knots,
Nor stomach troubles laid him low,
   Young Stephen Dowling Bots.

O no. Then list with tearful eye,
   Whilst I his fate do tell.
His soul did from this cold world fly,
   By falling down a well.

They got him out and emptied him;
   Alas it was too late;
His spirit was gone for to sport aloft
   In the realms of the good and great.

Meter: iambic
- XXXVI -
by Juan de Tassis y Peralta

¿Qué mar es este, Amor? ¿Qué confianza
pondrá en tus ondas el osado pecho,
si disfrazas el daño en el provecho
y tienes más peligro en la bonanza?
Cuando el aliento vence a la tardanza,
vengo a quedar en lágrimas deshecho,
porque el vivir de engaños satisfecho
dudas cultiva en sustos de mudanza.
¡Oh dura ley de amor, que el no guardalla
naturaleza y no costumbre sea
de quien no da placer sin desengaños!
Dudoso muere el que ofendido calla,
y su agravio averigua el que granjea
con la solicitud los propios daños.

Meter: iambic
Der Hund.
by Barthold Heinrich Brockes

Noch ersieht man an den Hunden, so, daß es kaum zu
begreifen,
Wie mehr, als bey allen Thieren, ihre Meng’ und Art
sich häufen;
Seht und zählet mit Bewundrung, wie so viel- und man-
cherley,
Und in einer jeden Art wieder solche Menge sey.
Wenn man denn für andre Thiere unserm Gott zu danken,
pflichtig;
So sind es die Hunde gleichfalls, da die Dienste groß
und wichtig,
Welche wir von ihnen haben: Ja sie scheinen uns im Le-
ben,
Außer ihrem vielen Nutzen, zur Gesellschaft fast gege-
ben.

Meter: polymetric
Auf einen bekannten Dichter
by Gotthold Ephraim Lessing

Den nennt der Dichter Mars, und die nennt er Cythere;
Hier kommen Grazien, hier Musen ihm die Quere.
Apoll, Minerva, Zeus verschönern was er spricht;
Wen er zum Gott nicht macht, den lobt er lieber nicht.
Ihr, die ihr ihn der Welt verachtungswert gewiesen,
Trotz allen Tugenden, die er verstellt gepriesen;
Wenn er die Götter all auf fertger Zunge trägt,
Was wunderts euch, daß er im Herzen keinen hegt?

Meter: iambic
La bestia
by Mercedes Matamoros

Es lo más negro de aquel monte umbrío,
nuestro lecho, Faón, he preparado,
¡de mi pecho el volcán se ha desbordado!
¡de la fiebre fatal ya siento frío!
¿No escuchas a lo lejos el sombrío
león, que con rugido apasionado
responde a la leona, en el callado
y hondo recinto de su amor bravío?
¡Amémonos así! Ven y desprende
de mi ajustada túnica los lazos,
y ante mi seno tu pupila enciende!
¡Es el amor que humilla y que deprava!
¡No importa! Lleva a Safo entre tus brazos,
donde loco el Placer la rinda esclava!

Meter: polymetric
72.
by Friedrich von Logau

Prosperitas regirt an Teuffels stat die Hölle;
Der Lucifer verläst den Scepter und die Stelle.
Was Lucifer nicht kunt auß seiner Macht verführen,
Das wird nunmehr verführt um blosses prosperiren.

Meter: iambic
G. K***
by Franz Grillparzer

Ich möchte gern, ich wünschte wohl,
Und sollte wohl vor allen,
Und wenn sichs fügte, wie es recht,
Ich hätte dran Gefallen.
So kams, daß, der ein Hauptwort schien,
Zum Beiwort dürftig ward,
Wenn nicht vielmehr ein Zeitwort gar
In der verbindenden Art.

Meter: iambic
DÍK
by František Kubka

Po šesti létech – tak brzy, tak brzy!
opustit všechno, odejít zpět.
Padaly loučení slzy
na cizí svět.
Loď má už v přístavu stála,
řičelo moře, volalo nás,
v nebesích duha stála.
Ještě je čas. –
Vše znovu vidět v duchovém zření,
za sterý zánik, za sterý vznik,
za velký zázrak Proměnění
zašeptat dík!

Meter: polymetric
XxI.
  Frieden ist das höchste Kleinoth
 aller Reiche.
by Daniel von Czepko

Der Grund ist ja gelegt. Man laß Vns jtzt verblasen.
Wir sind schon arm genung. Die Welt kan nicht mehr
Was vbrig bleibt vnd ist/ das wird ja klüger rasen. (fort.
Diß Schiff darff kurtze Ruh/ so trifft es seinen Port.
Was nicht
Zu rechte bringt/ das thut deß
Da wohnet Gott: Da pflegt sich Glück vnd Heil zuregen/
Wo man den Völckern wil die alte Freyheit/ leihn.
Die Lieb ist Grund/ ist Thron: der kan man nichts versagen:
Die thut vielmehr als Furcht vnd Haß vnd Blutt vnd Schwerd.
O HERR/ kein Jason wird das Goldne Fehl erjagen/
Dann
Die Bahn selbst schleust sich auff. Die
Auff diesen schlag nach
Der muß
Dann geht Sie in die

Meter: iambic
Götterdämmerung .
by Joseph von Eichendorff

Durchsäuseln die Räume
Und laden, was fein,
Als goldene Träume
Zur Königin ein.

Meter: polymetric
Švarná vdova.
by Adolf Heyduk

Nezžehl kdos ohně na úbočí?
nejsou plameny to, keře žárné?
Ne, to plápolají chlapců oči,
že viděli krásu dívky švarné.
Není děvče, ale mladá vdova,
sněžnou tvář má, ústa malinová,
kdo ji spatřil, rázem jí se koří;
její oči jsou to, jež tak hoří!
Komu ona rty své na rty vtiskne,
tomu srdce jak pták z jara výskne,
jak pták z jara, jenž se v blankyt zvedá
a sněť plnokvětou k hnízdu hledá.

Meter: trochaic
I
by Fray Cayetano Rodríguez

En llanto amargo América gemía
bajo opresores grillos agobiada
sujeta ¡oh, Dios! a venerar postrada
los tiránicos golpes que sufría
Su dolor al Olimpo enternecía,
mas el ibero con injusta espada
la libertad le niega suspirada
por sostener su orgullo y tiranía
¡Oh, duro estado! Mas llegó el momento
y día y veinte y cinco reservado,
en que cayó de un golpe aquel cimiento
que al despotismo tuvo entronizado,
y en que la libertad subió a su asiento,
y a un trono por tres siglos usurpado.

Meter: iambic
- 1363 - Jornada I, LUIS
by Lope de Vega

¡Furiosa guerra del entendimiento!
Gran pensión de su gusto es su cuidado;
es un hijo atrevido a un padre honrado;
mayor es su pesar que su contento.
Como va la braquilla con el viento,
así camina el padre atribulado,
cuando da la razón va desviado
y no sale a su propio pensamiento.
Prueba el águila al sol sus hijos nuevos,
y si miran de Oriente el claro templo
ampara el nido en que los ha tenido.
¡Oh, vida desigual de los mancebos!
Mas, pues nos dan las aves este ejemplo,
yo he de probarle o le echaré del nido.

Meter: polymetric
Neznatelům Mistra Husa.
by Beneš Metod Kulda

Nešťastní noví husiti,
chcete zas národ dusiti?
Kéž by Vás třeba Tataři
odvezli na svém trakaři.
Učili by Vás moudrosti,
přivedli by Vás ku ctnosti.
Vyučí-li Vás Tataři,
budou z Vás moudří husaři.
Potom se vraťte k národu,
poznavše pravou svobodu.
Zvíte, že víra Kristova
drahý náš národ zachová.
Křesťanskou pravou osvětou
rodiny Vaše pokvetou.
Pokvetou ke cti národu
ve Vašem blahém obvodu.
Těšte se svému obrodu,
nežijte vlasti na škodu.
Nekažte lid svou chorobou,
staňte se jeho ozdobou.
Vděční Vám budou synové,
chválit Vás budou vnukové.

Meter: dactylic
As an unperfect actor on the stage (Sonnet 23)
by William Shakespeare

As an unperfect actor on the stage
Who with his fear is put besides his part,
Or some fierce thing replete with too much rage,
Whose strength’s abundance weakens his own heart,
So I, for fear of trust, forget to say
The perfect ceremony of love’s rite,
And in mine own loves’s strength seem to decay,
O’ercharged with burden of mine one love’s might.
O, let my books be then the eloquence
And dumb presagers of my speaking breast,
Who plead for love and look for recompense
More than that tongue that more hath more express’d.
    O, learn to read what silent love hath writ:
    To hear with eyes belongs to love’s fine writ.

Meter: trochaic
131.
by Friedrich Rückert

Selbliebe liebte gern sich selber ungestört,
Und ist von allem, was darin sie stört, empört.
Sie möchte seyn, um nur recht lieben sich zu können,
Recht liebenswürdig, und sich jeden Vorzug gönnen.
Entdecken muß sie da mit Schrecken manchen Flecken;
Was bleibt ihr denn, als ihn verdecken und verstecken?
Verstecken vor der Welt, daß schön der Welt sie scheine;
Verdecken vor sich selbst, daß sie es selber meine.
Doch meinen kann sie's nie recht ungestört und still,
Und meint stets, daß die Welt nicht recht es meinen will.
Straft ihr die Heuchlerinn? sie straft die Heuchelei;
Sie selbst nur weiß, wie schwer die hole Maske sei.

Meter: iambic