Anul 179 (XXIII) — Nr. 18 LEGI, DECRETE, HOTĂRĂRI ŞI ALTE ACTE Luni, 10 ianuarie 2011
S U M A R
Nr. 1. 3. 2.
Pentru Merit în grad de Comandor

L E G I  Ş I  D E C R E T E
PARLAMENTUL ROMÂNIEI C A M E R A  D E P U T A Ţ I L O R S E N A T U L
L E G E A
educatiei nationale
Parlamentul României adoptă prezenta lege.
TITLUL I
Dispoziţii generale
Art. 1. — Prezenta lege asigură cadrul pentru exercitarea sub autoritatea statului român a dreptului fundamental la învăţătură pe tot parcursul vieţii. Legea reglementează structura, funcţiile, organizarea şi functionarea sistemului national de învăţământ de stat, particular si confesional. Art. 2. — (1) Legea are ca viziune promovarea unui învățământ orientat pe valori, creativitate, capacități cognitive, capacităţi volitive cunostinte şi capacităţi acţionale, fundamentale si cunostinte, competente si abilităti de utilitate directă, în profesie și în societate. (2) Misiunea asumată de lege este de formare, prin educaţie, a infrastructurii mentale a societăţii româneşti, în acord cu noile cerinţe, derivate din statutul României de ţară membră a Uniunii Europene și din funcționarea în contextul globalizării, și de generare sustenabilă a unei resurse umane nationale înalt competitive, capabilă să funcţioneze eficient în societatea actuală și viitoare. (3) Idealul educațional al școlii românești constă în dezvoltarea liberă, integrală şi armonioasă a individualităţii umane, în formarea personalităţii autonome şi în asumarea unui sistem de valori care sunt necesare pentru împlinirea şi dezvoltarea personală, dezvoltarea spiritului pentru antreprenorial, pentru participarea cetăţenească activă în societate, pentru incluziune socială şi pentru angajare pe piaţa muncii. (4) Statul asigură cetățenilor României drepturi egale de acces la toate nivelurile şi formele de învăţământ preuniversitar şi superior, precum şi la învăţarea pe tot parcursul vieţii, fără nicio formă de discriminare. (5) Aceleaşi drepturi se asigură şi cetăţenilor celorlalte state membre ale Uniunii Europene, ai statelor apartinând Spatiului Economic European și ai Confederației Elvețiene. (6) Drepturile prevăzute la alin. (4) sunt recunoscute în mod egal minorilor care solicită sau au dobândit o formă de protecţie în România, minorilor străini şi minorilor apatrizi a căror şedere pe teritoriul României este oficial recunoscută conform legii. (7) În România învățământul constituie prioritate națională. MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 Art. 3. — Principiile care guvernează învăţământul preuniversitar şi superior, precum şi învăţarea pe tot parcursul vietii din România sunt:́a) principiul echităţii — în baza căruia accesul la învăţare se realizează fără discriminare; b) principiul calităţii — în baza căruia activităţile de on by philospic. Camanian standarde de referintă şi la bune practici nationale si internationale; c) principiul relevantei — în baza căruia educatia răspunde nevoilor de dezvoltare personală şi social-economice; d) principiul eficientei — în baza căruia se urmăreşte obtinerea de rezultate educationale maxime, prin gestionarea resurselor existente; e) principiul descentralizării — în baza căruia deciziile principale se iau de către actorii implicaţi direct în proces; f) principiul răspunderii publice — în baza căruia unităţile şi institutiile de învățământ răspund public de performanțele lor; g) principiul garantării identității culturale a tuturor cetățenilor români și dialogului intercultural; h) principiul asumării, promovării şi păstrării identităţii nationale si a valorilor culturale ale poporului român; i) principiul recunoasterii si garantării drepturilor persoanelor aparţinând minorităţilor naţionale, dreptul la păstrarea, la dezvoltarea şi la exprimarea identităţii lor etnice, culturale, lingvistice si religioase; j) principiul asigurării egalităţii de şanse; k) principiul autonomiei universitare; l) principiul libertăţii academice; m) principiul transparentei — concretizat în asigurarea vizibilităţii totale a deciziei şi a rezultatelor, prin comunicarea periodică si adecvată a acestora; n) principiul libertăţii de gândire şi al independenţei faţă de ideologii, dogme religioase si doctrine politice; o) principiul incluziunii sociale; p) principiul centrării educaţiei pe beneficiarii acesteia; q) principiul participării şi responsabilităţii părinţilor; r) principiul promovării educatiei pentru sănătate, inclusiv prin educatia fizică şi prin practicarea activitătilor sportive; s) principiul organizării învăţământului confesional potrivit cerintelor specifice fiecărui cult recunoscut; t) principiul fundamentării deciziilor pe dialog şi consultare; opinie principiul  respectării  dreptului  la u) al elevului/studentului ca beneficiar direct al sistemului de învăţământ. Art. 4. — Educaţia şi formarea profesională a copiilor, a tinerilor si a adultilor au ca finalitate principală formarea competentelor, întelese ca ansamblu multifunctional si transferabil de cunostinte, deprinderi/abilităţi şi aptitudini, necesare pentru: a) împlinirea şi dezvoltarea personală, prin realizarea propriilor obiective în viaţă, conform intereselor şi aspiraţiilor fiecăruia şi dorinţei de a învăţa pe tot parcursul vieţii; b) integrarea socială si participarea cetătenească activă în societate; c) ocuparea unui loc de muncă şi participarea la funcţionarea si dezvoltarea unei economii durabile; d) formarea unei conceptii de viată, bazate pe valorile umaniste si stiintifice, pe cultura natională si universală si pe stimularea dialogului intercultural; e) educarea în spiritul demnităţii, toleranţei şi respectării drepturilor si libertătilor fundamentale ale omului; f) cultivarea sensibilităţii faţă de problematica umană, faţă de valorile moral-civice şi a respectului pentru natură şi mediul înconjurător natural, social şi cultural. Art. 5. — (1) În domeniul educatiei și al formării profesionale prin sistemul national de învăţământ, dispoziţiile prezentei legi prevalează asupra oricăror prevederi din alte acte normative. În caz de conflict între acestea se aplică dispoziţiile prezentei legi. (2) Orice modificare sau completare a prezentei legi intră în vigoare începând cu prima zi a anului școlar, respectiv universitar următor celui în care a fost adoptată prin lege. (3) Prin exceptie de la prevederile alin. (2), dispozitiile prezentei legi care vizează evaluările naţionale de la finalul învăţământului gimnazial sau liceal se aplică începând cu promotia aflată în primul an al învăţământului gimnazial, respectiv liceal, la data intrării în vigoare a modificării sau a completării. Art. 6. — (1) În România sunt valabile numai diplomele recunoscute de statul român, conform legislatiei în vigoare. (2) Regimul actelor de studii emise de unităţile şi de instituţiile de învătământ se stabileste prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. (3) Continutul si formatul actelor de studii sunt stabilite prin hotărâre a Guvernului, initiată de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. Art. 7. — (1) În unităţile, în instituţiile de învăţământ şi în toate spatiile destinate educatiei si formării profesionale sunt interzise activităţile care încalcă normele de moralitate şi orice activităţi care pot pune în pericol sănătatea şi integritatea fizică sau psihică a copiilor şi a tinerilor, respectiv a personalului didactic, didactic auxiliar si nedidactic, precum si activităţile de natură politică şi prozelitismul religios. (2) Privatizarea unităţilor şi a instituţiilor de învăţământ de stat este interzisă. Art. 8. — Pentru finanṭarea educaṭiei naṭionale se alocă anual din bugetul de stat si din bugetele autoritătilor publice locale minimum 6% din produsul intern brut al anului respectiv. Suplimentar, unităţile şi instituţiile de învăţământ pot obţine şi utiliza autonom venituri proprii. Pentru activitatea de cercetare stiintifică se alocă anual, de la bugetul de stat, minimum 1% din produsul intern brut al anului respectiv. Art. 9. — (1) Principiile finanṭării învăṭământului preuniversitar sunt următoarele: a) transparenṭa fundamentării ṣi alocării fondurilor; b) echitatea distribuirii fondurilor destinate unui învăţământ de calitate; c) adecvarea volumului de resurse în funcţie de obiectivele urmărite; d) predictibilitatea, prin utilizarea unor mecanisme financiare coerente si stabile; e) eficienta utilizării resurselor. (2) Statul asigură finanțarea de bază pentru toți preșcolarii și pentru toti elevil din învățământul general obligatoriu de stat, particular si confesional acreditat. De asemenea, statul asigură finantarea de bază pentru învătământul profesional si liceal acreditat, de stat, particular si confesional, precum si pentru cel postliceal de stat. Finantarea se face în baza si în limitele costului standard per elev'sau per prescolar, după'metodologia elaborată de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (3) Învăţământul de stat este gratuit. Pentru unele activităţi, niveluri, cicluri si programe de studii se pot percepe taxe, in conditiile stabilite de prezenta lege. (4) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, prin organismul specializat, stabilește anual costul standard per prescolar/elev, cost care stă la baza finanṭării de bază. De suma aferentă beneficiază toţi preşcolarii şi elevii din învăţământul preuniversitar de stat, precum şi preşcolarii şi elevii din învăţământul general obligatoriu, profesional si liceal, particular şi confesional, care studiază în unităţi de învăţământ acreditate şi evaluate periodic, conform legislaţiei în vigoare. (5) Finantarea de bază a învățământului preuniversitar se face după principiul „resursa financiară urmează elevul", în baza căruia alocatia bugetară aferentă unui elev sau unui preşcolar se transferă la unitatea de învăţământ la care acesta învaţă, cu respectarea prevederilor alin. (2)—(4). (6) Învăţământul poate să fie finanţat şi direct de către operatori economici, precum şi de alte persoane fizice sau juridice, în condiţiile legii. (7) Invăṭământul poate fi susṭinut prin burse, credite de studii, taxe, donatii, sponsorizări, surse proprii şi alte surse legale.
MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011
Art. 10. — (1) În România, învătământul este serviciu de interes public si se desfăşoară, în condiţiile prezentei legi, în limba română, precum și în limbile minorităţilor naţionale și în limbi de circulatie internatională. (2) În fiecare localitate se organizează şi funcţionează unităţi de învătământ sau formatiuni de studiu cu limba de predare română şi/sau, după caz, cu predarea în limbile minorităţilor nationale ori se asigură scolarizarea fiecărui elev în limba sa maternă în cea mai apropiată localitate în care este posibil. (3) Învătarea în scoală a limbii române, ca limbă oficială de stat, este obligatorie pentru toti cetătenii români. Planurile de învăţământ trebuie să cuprindă numărul de ore necesar şi suficient învăţării limbii române. Autorităţile administraţiei publice asigură conditiile materiale si resursele umane care să permită însusirea limbii române. (4) În sistemul naţional de învăţământ, documentele şcolare şi universitare oficiale, nominalizate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului, se întocmesc numai în limba română. Celelalte înscrisuri şcolare şi universitare pot fi redactate în limba de predare. (5) Unităţile şi instituţiile de învăţământ pot efectua şi emite, la cerere, contra cost, traduceri oficiale ale documentelor şi ale altor înscrisuri şcolare şi universitare proprii, cu respectarea prevederilor legale. Art. 11. — (1) Guvernul sprijină învăţământul în limba română în ţările în care trăiesc români, cu respectarea legislaţiei statului respectiv. (2) Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, în colaborare cu Ministerul Afacerilor Externe, prin Institutul Limbii Române, poate organiza unităţi de învăţământ cu predare în limba română pe lângă oficiile diplomatice și instituțiile culturale ale României în străinătate, poate susţine lectorate în universităţi din străinătate, precum şi cursuri de limbă, cultură şi civilizatie românească. Art. 12. — (1) Statul sustine anteprescolarii, prescolarii, elevii si studentii cu probleme si nevoi sociale, precum si pe aceia cu cerinte educationale speciale. (2) Statul acordă burse sociale de studii elevilor și studenților proveniti din familii defavorizate, precum si celor institutionalizati, în conditiile legii. (3) Statul acordă premii, burse, locuri în tabere și alte asemenea stimulente elevilor si studentilor cu performante scolare şi universitare, precum şi cu rezultate remarcabile în educatia si formarea lor profesională sau în activităţi culturale şi sportive. (4) Elevii şi studenţii care beneficiază de burse sociale de studii pot primi si burse pentru performante scolare si universitare. (5) Statul şi alţi factori interesaţi susţin financiar activităţile de performantă, de nivel national si international, ale elevilor si studentilor. (6) Statul garantează dreptul la educaţie al tuturor persoanelor cu cerinte educationale speciale. Învăţământul special si special integrat sunt parte componentă a sistemului national de învăţământ preuniversitar. (7) Învățământul special și special integrat reprezintă o formă de instruire scolară diferentiată, adaptată, precum si o formă de asistentă educatională, socială şi medicală complexă, destinată persoanelor cu cerinţe educaţionale speciale. (8) Elevii care în localitatea de domiciliu nu au posibilitatea de a învăţa într-o unitate de învăţământ vor fi sprijiniţi prin decontarea cheltuielilor de transport la cea mai apropiată unitate de învăţământ sau vor primi cazare şi masă gratuite în internatele scolare, cu exceptia celor înscrişi în învăţământul postliceal. Art. 13. — (1) Învățarea pe tot parcursul vieții este un drept garantat de lege. (2) Învăţarea pe tot parcursul vieţii include totalitatea activităţilor de învăţare realizate de fiecare persoană, începând cu educatia timpurie, în scopul dobândirii de cunostinte, formării de deprinderi/abilităti si dezvoltării de aptitudini semnificative din perspectivă personală, civică, socială şi/sau ocupaţională. Art. 14. — (1) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului proiectează, fundamentează şi aplică strategiile nationale în domeniul educatiei, cu consultarea asociatiilor asociative reprezentative ale profesorilor, structurilor reprezentative ale părinţilor, Consiliului Naţional al Rectorilor, structurilor asociative ale universităţilor şi scolilor de stat, particulare si confesionale, Consiliului Minoritătilor Nationale, asociatiilor sindicatelor reprezentative din învăţămânţ, reprezentative ale elevilor, asociatiilor reprezentative ' ale studentilor, autoritătilor administratiei publice, mediului de afaceri si organizatiilor neguvernamentale finantatoare care sustin programe educative/federatii ale furnizorilor de servicii sociale. (2) Statul încurajează dezvoltarea parteneriatului public- privat. Art. 15. — (1) Cultele recunoscute oficial de stat pot solicita Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului organizarea unui învăţământ teologic specific în cadrul învăţământului de stat în universităţile de stat existente, ca facultăţi cu dublă subordonare, destinat pregătirii personalului de cult şi activităţii social-misionare a cultelor, numai pentru absolventii învăţământului liceal, proportional cu ponderea numerică a fiecărui cult în configuraţia religioasă a ţării, potrivit recensământului oficial. Înfiinţarea, organizarea şi funcţionarea acestui învăţământ se realizează potrivit legii. (2) Cultele recunoscute de stat au dreptul de a organiza învătământ confesional prin înfiintarea si administrarea propriilor unităţi şi instituţii de învăţământ particular, conform prevederilor prezentei legi.
TITLUL II
Învăţământul preuniversitar
CAPITOLUL I
Dispoziții generale Art. 16. — (1) Învățământul general obligatoriu este de 10 clase şi cuprinde învăţământul primar şi cel gimnazial. Învăţământul liceal devine obligatoriu până cel mai târziu în anul 2020. (2) Obligaţia de a frecventa învăţământul de 10 clase, la forma cu frecventă, încetează la vârsta de 18 ani. (3) În scopul realizării finalităţilor educaţiei şi a formării profesionale prin sistemul national de învățămầnt, învățământul liceal de stat este generalizat şi gratuit. Art. 17. — Pe durata şcolarizării în învăţământul preuniversitar, cu exceptia învățământului postliceal, copiii beneficiază de alocaţia de stat pentru copii, în condiţiile legii. Art. 18. — (1) Planurile-cadru ale învăţământului primar, gimnazial, liceal şi profesional includ religia ca disciplină şcolară, parte a trunchiului comun. Elevilor apartinand cultelor recunoscute de stat, indiferent de numărul lor, li se asigură dreptul constituţional de a participa la ora de religie, conform confesiunii proprii. (2) La solicitarea scrisă a elevului major, respectiv a părinţilor sau a tutorelui legal instituit pentru elevul minor, elevul poate să nu frecventeze orele de religie. În acest caz, situaţia şcolară se încheie fără disciplina Religie. În mod similar se procedează şi pentru elevul căruia, din motive obiective, nu i s-au asigurat condiţiile pentru frecventarea orelor la această disciplină. (3) Disciplina Religie poate fi predată numai de personalul didactic calificat conform prevederilor prezentei legi și abilitat în baza protocoalelor încheiate între Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului şi cultele religioase recunoscute oficial de stat. Art. 19. — (1) În sistemul naţional de învăţământ, unităţile de învăţământ de stat au personalitate juridică dacă se organizează şi funcţionează, după caz, astfel: a) cu minimum 300 de elevi; b) cu minimum 300 de elevi, prescolari si anteprescolari;
c) cu minimum 150 de prescolari si anteprescolari; d) cu minimum 100 de elevi si/sau prescolari, în cazul unităţilor de învăţământ special. (2) Prin exceptie de la prevederile alin. (1), în unitătile administrativ-teritoriale în care numărul total al elevilor, prescolarilor şi antepreşcolarilor nu se încadrează în prevederile alin'. (1), se organizează o singură unitate de învăţământ cu personalitate juridică. (3) Prin exceptie de la prevederile alin. (1), în functie de necesităţile locale, se organizează, la cererea părinţilor sau tutorilor legali si în conditiile legii, grupe, clase sau unităti de învăţământ preuniversitar cu personalitate juridică, cu predare în limba română. (4) Pentru asigurarea accesului egal la educaţie şi formare profesională, autorităţile administraţiei publice locale, în baza avizului conform al inspectoratelor scolare, aprobă organizarea, funcţionarea şi, după caz, dizolvarea unor structuri de învăţământ, fără personalitate juridică — ca părţi ale unei unităţi de învăţământ cu personalitate juridică — şi subordonate aceluiaşi ordonator principal de credite, în condiţiile legii. În cazul unităţilor de învăţămânţ confesional (5) preuniversitar de stat existente la data intrării în vigoare a prezentei legi, cultele respective şi Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului au obligaţia ca, în termen de 6 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi să elaboreze o metodologie de funcţionare aprobată prin hotărâre a Guvernului, care stabileste relatia juridică, patrimonială, financiară si administrativă. Art. 20. — (1) Autorităţile administraţiei publice locale asigură, în condiţiile legii, buna desfăşurare a învăţământului preuniversitar în localitățile în care acestea își exercită autoritatea. (2) Neîndeplinirea de către autorităţile administraţiei publice locale a obligatiilor ce le revin în organizarea si functionarea învăţământului preuniversitar se sancţionează conform legii. Art. 21. — (1) Sistemul de învăţământ preuniversitar are caracter deschis. În învăţământul preuniversitar, trecerea elevilor de la o unitate scolară la alta, de la o clasă la alta, de la un profil la altul si de la o filieră la alta este posibilă în condiţiile stabilite prin metodologia elaborată de către Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (2) Elevii din învățământul preuniversitar de stat și particular se pot transfera la alte unităţi de învăţământ de stat sau particular, cu acordul unităţii primitoare. (3) Statul garantează dreptul la educație diferențiată, pe baza pluralismului educational, în acord cu particularităţile de vârstă si individuale. (4) Elevii cu performante scolare exceptionale pot promova 2 ani de studii într-un an şcolar la decizia unităţii de învăţământ, pe baza unei metodologii naţionale aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului.
CAPITOLUL II
Structura sistemului naţional de învăţământ preuniversitar
SECTIUNEA 1
Dispozitii generale
Art. 22. — (1) Sistemul national de învăṭământ preuniversitar este constituit din ansamblul unităţilor de învăţământ de stat, particulare şi confesionale autorizate/acreditate. (2) Învăţământul preuniversitar este organizat pe niveluri, forme de învăţământ şi, după caz, filiere şi profiluri şi asigură conditiile necesare pentru dobândirea competentelor-cheie si pentru profesionalizarea progresivă. Art. 23. — (1) Sistemul national de învățământ preuniversitar cuprinde următoarele niveluri: a) educaţia timpurie (0– –6 ani), formată din nivelul anteprescolar (0—3 ani) și învățământul preșcolar (3—6 ani), care cuprinde grupa mică, grupa mijlocie şi grupa mare; b) învăţământul primar, care cuprinde clasa pregătitoare şi clasele I—IV; c) învătământul secundar, care cuprinde: (i) învăţământul secundar inferior sau gimnazial, care cuprinde clasele V—IX; (ii) învăţământul secundar superior sau liceal, care cuprinde clasele de liceu X—XII/XIII, cu următoarele filiere: teoretică, vocatională si tehnologică; d) învăţământul profesional, cu durată între 6 luni şi 2 ani; e) învăţământul terţiar nonuniversitar, care cuprinde învăţământul postliceal. (2) Învătământul liceal, vocational si tehnologic, învătământul profesional şi învăţământul postliceal se organizează pentru specializări ' şi calificări stabilite de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, în conformitate cu Registrul national al calificărilor. ʿArt. 24. — (1) Învăṭământul general obligatoriu este format din învăţământul primar şi învăţământul secundar inferior. (2) Invățământul tehnic cuprinde clasele a XII-a şi a XIII-a din învăţământul liceal, filiera tehnologică. (3) Învăţământul profesional şi tehnic este format din: învățământ profesional, învățământ tehnic și învățământ postliceal. Art. 25. — (1) Formele de organizare a învăţământului preuniversitar sunt: învăţământ cu frecvenţă şi învăţământ cu frecventă redusă. (2) Învăţământul obligatoriu este învăţământ cu frecvenţă. În mod exceptional, pentru persoanele care au depășit cu mai mult de 3 ani vârsta clasei, învăţământul obligatoriu se poate organiza şi în forma de învăţământ cu frecvenţă redusă, în conformitate cu prevederile unei metodologii elaborate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (3) Pentru copiii cu cerinte educationale speciale sau nedeplasabili din motive medicale, se poate organiza învăţământ la domiciliu sau pe lângă unităţile de asistenţă medicală. Art.  26.  —  Ministerul  Educaţiei,  Cercetării,  Tineretului  şi Sportului poate stabili, prin hotărâre a Guvernului, funcţionarea în sistemul de învăţământ preuniversitar a unor unităţi-pilot, experimentale si de aplicatie.
SECŢIUNEA a 2-a
Educatia anteprescolară
– (1) Educaţia antepreşcolară se organizează în Art. 27. – crese si, după caz, în grădinite si în centre de zi. Organizarea  unităţilor de  educatie timpurie (2) anteprescolară, continutul educativ, standardele de calitate si metodologia de organizare ale acesteia se stabilesc prin hotărâre a Guvernului, initiată de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, în termen de maximum 12 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi. (3) Asigurarea personalului didactic necesar desfăşurării educatiei anteprescolare se face de către autoritătile administratiei publice locale, împreună cu inspectoratele şcolare, cu respectarea standardelor de calitate şi a legislaţiei în vigoare. (4) Tipurile și modalitățile de finanțare a serviciilor de educatie timpurie anteprescolară se reglementează prin hotărâre a Guvernului, în termen de maximum 12 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi. Finanţarea din resurse publice se poate acorda numai furnizorilor de servicii de educatie timpurie acreditati, de stat sau privati. de  educatie Acreditarea  furnizorilor (5) timpurie anteprescolară se realizează în conformitate cu prevederile metodologiei elaborate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului și Sportului și Ministerul Sănătății. (6) Statul sprijină educaţia timpurie, ca parte componentă a învăţării pe tot parcursul vieţii, prin acordarea unor cupoane sociale. Acestea vor fi acordate în scop educaţional, conform legislatiei în domeniul asistentei sociale, în funcţie de veniturile familiei, din bugetul de stat, prin bugetul Ministerului Muncii, Familiei și Protecției Sociale. (7) Modalitatea de acordare a cupoanelor sociale prevăzute la alin. (6) se stabileste prin norme metodologice adoptate prin hotărâre a Guvernului, la propunerea Ministerului Muncii, Familiei și Protecției Sociale.
SECŢIUNEA a 3-a
Învățământul preșcolar
Art. 28. — (1) Învătământul prescolar se organizează în grădiniţe cu program normal, prelungit şi săptămânal. Grădinitele pot functiona ca unităti cu personalitate juridică sau în cadrul altor unităţi şcolare cu personalitate juridică. (2) Autoritătile administratiei publice locale si inspectoratele scolare asigură condiţiile pentru generalizarea treptată a învăţământului preşcolar.
SECŢIUNEA a 4-a
Învăţământul primar
Art. 29. — (1) Învăţământul primar se organizează şi functionează, de regulă, cu program de dimineaţă. (2) În clasa pregătitoare sunt înscrişi copiii care au împlinit vârsta de 6 ani până la data începerii anului şcolar. La solicitarea scrisă a părinţilor, a tutorilor sau a susţinătorilor legali, pot fi înscrişi în clasa pregătitoare şi copiii care împlinesc vârsta de 6 ani până la sfârşitul anului calendaristic, dacă dezvoltarea lor psihosomatică este corespunzătoare. (3) În clasa pregătitoare din învăţământul special sunt înscrişi copii cu cerinte educationale speciale, care împlinesc vârsta de 8 ani până la data începerii anului scolar. La solicitarea scrisă a părinţilor, a tutorilor legali sau a susţinătorilor legali, pot fi înscrişi în clasa pregătitoare şi copii cu cerinţe educaţionale speciale cu vârste cuprinse între 6 si 8 ani la data începerii anului scolar. (4) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului poate aproba organizarea de programe educationale de tip „A doua sansă", În vederea promovării învăţământului primar care depăşesc cu 4 ani pentru persoanele vârsta corespunzătoare clasei şi care, din diferite motive, nu au absolvit acest nivel de învăţământ până la vârsta de 14 ani.
SECŢIUNEA a 5-a
Învăţământul gimnazial
Art. 30. — (1) Învăṭământul gimnazial se organizează și functionează, de regulă, cu program de dimineaţă. (2) Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, în colaborare cu autorităţile administraţiei publice locale, prin inspectoratele scolare, poate organiza programe educationale de tip „A doua ṣansă”, în vederea promovării învăṭământului gimnazial pentru persoane care depăşesc cu peste 4 ani vârsta corespunzătoare clasei şi care, din diferite motive, nu au absolvit învăţământul secundar, gimnazial. (3) Absolvenţii învăţământului gimnazial care nu continuă studiile în învăţământul liceal pot să finalizeze, până la vârsta de 18 ani, cel putin un program de pregătire profesională care permite dobândirea unei calificări corespunzătoare Cadrului national al calificărilor.
SECTIUNEA a 6-a
Învăţământul liceal
Art. 31. — (1) Învăṭământul liceal cuprinde următoarele filiere şi profiluri: a) filiera teoretică, cu profilurile umanist şi real; b) filiera tehnologică, cu profilurile tehnic, servicii, resurse naturale și protecția mediului; c) filiera vocatională, cu profilurile militar, teologic, sportiv, artistic si pedagogic. (2) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului este abilitat să stabilească prin planurile-cadru de învăţământ, în functie de dinamica socială, economică şi educatională, specializări diferite în cadrul profilurilor prevăzute la alin. (1). (3) Durata studiilor în învăţământul liceal — forma de învăţământ cu frecvenţă — este de 3 ani pentru filiera teoretică, de 3 sau de 4 ani pentru filiera vocatională şi de 4 ani pentru filiera tehnologică, în conformitate cu planurile-cadru aprobate de  Ministerul  Educatiei,  Cercetării,  Tineretului  și  Sportului. Pentru unele forme de învăţământ cu frecvenţă şi cu frecvenţă redusă, durata studiilor se prelungeste cu un an. (4) Învăţământul liceal se organizează şi funcţionează, de regulă, ca învăţământ cu frecvenţă. Acesta se poate organiza şi poate functiona si ca învățământ cu frecvență redusă, în unitățile de învăţământ stabilite de inspectoratul scolar, în colaborare cu autoritătile administratiei publice locale. (5) Unităţile de învăţământ liceal se organizează cu una sau mai multe filiere şi unul sau mai multe profiluri. În cadrul profilurilor se pot organiza una sau mai multe calificări profesionale sau specializări, conform legii. (6) Absolventii învățământului liceal care au dobândit formal, nonformal sau inform'al competente profesionale pot sustine examen de certificare a calificării, în conditiile legii. Absolventii care promovează examenul de certificare dobândesc certificat de calificare şi suplimentul descriptiv al certificatului, conform Europass. (7) Unitățile de învățământ în care se organizează filiera tehnologică sau vocaţională a liceului sunt stabilite de inspectoratele scolare, cu consultarea autorităţilor administraţiei publice locale, având în vedere tendinţele de dezvoltare socială şi economică precizate în documentele strategice regionale, judetene si locale.
SECTIUNEA a 7-a
Învățământul tehnologic și vocațional
Art. 32. — (1) Învăṭământul liceal tehnologic și vocațional se poate organiza în cadrul liceelor din filiera tehnologică sau vocaţională, pentru calificări din Registrul naţional al calificărilor, actualizat periodic, în funcţie de nevoile pieţei muncii, identificate prin documente strategice de planificare a ofertei de formare regionale, judetene si locale. (2) Învăţământul liceal tehnologic şi vocaţional se poate organiza şi pe baza solicitărilor din partea angajatorilor privaţi sau ai Agenţiei Naţionale pentru Ocuparea Forţei de Muncă, pe baza unor contracte de scolarizare. (3) Absolventii clasei a XI-a din cadrul filierei tehnologice sau vocationale care au finalizat un stagiu de pregătire practică pot sustine examen de certificare a calificării corespunzător nivelului de certificare stabilit prin Cadrul national al calificărilor. (4) Stagiile de pregătire practică de pe parcursul filierei tehnologice sau vocationale se pot organiza la nivelul unitătii de învăţământ şi/sau la operatorii economici ori instituţiile publice cu care unitatea de învăţământ are încheiate contracte pentru pregătire practică sau la organizatii-gazdă din străinătate, în cadrul unor programe ale Uniunii Europene — componenta de formare profesională initială. Durata stagiului de pregătire practică este stabilită prin planul-cadru de învăţământ, aprobat de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. (5) Operatorii economici care asigură, pe bază de contract cu unităţile de învăţământ, burse de scolarizare, stagii de pregăţire practică a elevilor, dotarea spatiilor de pregătire practică sau locuri de muncă pentru absolvenţi pot beneficia de facilităţi fiscale, potrivit prevederilor legale.
SECŢIUNEA a 8-a
Învățământul profesional
Art. 33. — (1) Învățământul profesional se poate organiza în şcoli profesionale care pot fi unităţi independente sau afiliate liceelor tehnologice, de stat sau particulare. (2) Pregătirea prin învăţământul profesional se realizează pe baza standardelor de pregătire profesională aprobate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, în urma consultării partenerilor sociali. Standardele de pregătire profesională se realizează pe baza standardelor ocupationale validate de comitetele sectoriale. (3) Absolvenţii învăţământului profesional, care promovează examenul de certificare a calificării profesionale, dobândesc MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 certificat de calificare profesională şi suplimentul descriptiv al certificatului, conform Europass. (4) Modul de organizare şi de desfăşurare a examenului de certificare a calificării profesionale 'este reglementat de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului prin metodologie, care se dă publicitătii la începutul ciclului. (5) Absolventii învătământului profesional, care promovează examenul de certificare a calificării profesionale, pot urma cursurile învăţământului liceal cu frecvenţă redusă. (6) Absolventii învăţământului gimnazial care întrerup studiile pot finaliza, până la vârsta de 18 ani, cel putin un program de pregătire profesională care permite dobândirea unei calificări corespunzătoare Cadrului national al calificărilor. (7) Programele de pregătire profesională, prevăzute la alin. (6), sunt organizate prin unitătile de învătământ de stat şi sunt gratuite, în conditiile în care sunt finalizate până la vârsta de 18 ani. (8) Durata şi conţinutul programelor de pregătire profesională sunt stabilite de unitatea de învăţământ, pe baza standardelor ocupationale, prin consultare cu angajatorii. (9) Programele de pregătire profesională se finalizează cu examen de certificare a calificării. Organizarea şi desfăşurarea examenului de certificare a calificării sunt reglementate de Autoritatea Naţională pentru Calificări. (10) Statul sustine învățământul profesional şi învățământul liceal — filiera tehnologică sau vocatională, prin: a) recunoasterea în învățământul terțiar nonuniversitar a studiilor obtinute în cadrul învățământului liceal – filiera tehnologică sau vocatională, în baza unui regulament propriu; b) finantarea partială la scolarizarea în cadrul scolilor postliceale de stat; c) burse speciale şi alte forme de sprijin material.
SECTIUNEA a 9-a
Învăţământul militar preuniversitar
Art. 34. — (1) Învăţământul preuniversitar din sistemul de apărare, ordine publică și securitate națională este învățământ de stat, parte integrantă a sistemului naţional de învăţământ, şi cuprinde: învăţământ liceal militar şi învăţământ postliceal pentru formarea maistrilor militari, a subofiterilor, agentilor de politie si agentilor de penitenciare. (2) Structura organizatorică, profilurile, specializările/calificările profesionale, cifrele anuale de scolarizare si criteriile de selectionare a candidatilor pentru invătământul preuniversitar militar din sistemul de apărare, ordine publică şi securitate natională se propun Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului de ministerele interesate si de alte institutii cu responsabilităti în domeniul apărării, ordinii publice si securitătii nationale potrivit fiecărei arme, specializări şi forme de organizare a învăţământului şi se aprobă conform prevederilor prezentei legi valabile pentru institutiile de învăţământ civil. (3) Planurile-cadru de învăţământ pentru învăţământul liceal militar se elaborează de către Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, în colaborare cu Ministerul Apărării Nationale, si sunt aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului. Planurile-cadru de învățământ pentru învăţământul postliceal din sistemul de apărare, ordine publică şi securitate naţională se elaborează de Ministerul Apărării Naţionale, Ministerul Administraţiei şi Internelor, Ministerul Justitiei si alte institutii cu atributii în domeniile apărării, ordinii publice şi securităţii naţionale, în conformitate cu standardele nationale elaborate de institutiile responsabile cu asigurarea calităţii, şi se avizează de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. (4) Programele scolare pentru disciplinele de specialitate militară se elaborează de Ministerul Apărării Naţionale, Ministerul Administratiei şi Internelor, Ministerul Justiţiei şi de alte institutii cu atributii în domeniul apărării, ordinii publice si securităţii naţionale şi se aprobă de Ministerul Educaţieî, Cercetării, Tineretului și Sportului. Art. 35. — Ministerul Apărării Nationale, Ministerul Administratiei şi Internelor, Ministerul Justitiei şi alte institutii cu atributii în domeniile apărării, ordinii publice si securitătii nationale coordonează şi controlează unităţile de învăţământ militar preuniversitar, Împreună cu Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, prin inspectoratele școlare judetene/al municipiului Bucuresti. Art. 36. — Conducerea operativă a unităţilor de învăţământ preuniversitar din sistemul de apărare, ordine publică si securitate natională se asigură de comandantul/directorul numit prin ordin al conducătorilor ministerelor şi instituţiilor de ordine publică si siguranţă naţională, care este şi preşedintele consiliului de administratie/consiliului de conducere. În activitatea de conducere, comandantul/directorul este ajutat de loctiitorul comandantului pentru învăţământ/directorul adjunct. Directorul adjunct/Loctiitorul comandantului pentru învăţământ este si presedintele consiliului profesoral. Art. 37. — (1) Personalul didactic din unităţile de învăţământ preuniversitar din sistemul de apărare, ordine publică şi securitate naţională se constituie din personalul didactic prevăzut în prezenta lege şi din corpul instructorilor militari, de ordine și securitate publică. (2) Personalul didactic din unităţile de învăţământ preuniversitar din sistemul militar de apărare, ordine publică şi securitate natională are drepturile şi îndatoririle care decurg din prezenta lege si din calitatea de cadru militar în activitate, respectiv de functionar public cu statut special. (3) Functiile didactice pentru corpul instructorilor militari din unităţile de învăţământ preuniversitar din sistemul de apărare, ordine publică si securitate natională, conditiile care se cer pentru ocuparea acestora, normele didactice, competentele si responsabilităţile se stabilesc prin instrucţiuni proprii. Art. 38. — Finanṭarea învăṭământului preuniversitar din sistemul de apărare, ordine publică şi securitate naţională este Ministerul   Apărării   Naţionale, asigurată de Ministerul Administratiei şi Internelor, Ministerul Justiţiei şi alte instituţii cu atributii în domeniile apărării, informatiilor, ordinii publice si securităţii naţionale din fondurile alocate din bugetul de stat. Art. 39. — Certificatele de absolvire si competente profesionale dau dreptul detinătorilor legali, după trecerea în rezervă, în condiţiile legii, să ocupe funcţii echivalente cu cele ale absolventilor institutiilor civile de învăţământ cu profil apropiat si de acelasi nivel. Art. 40. — Instituţiile de învăţământ preuniversitar din cadrul sistemului de apărare, ordine publică și securitate națională, precum si specializările/calificările profesionale din cadrul acestora se supun mecanismelor de asigurare a calităţii, ca şi institutiile de învăţământ civil. Art. 41. — Aplicarea prevederilor prezentei legi la specificul militar, de ordine publică şi securitate naţională se face prin ordine, regulamente si instructiuni proprii.
SECŢIUNEA a 10-a
Învățământul de artă și învățământul sportiv
Art. 42. — (1) Învățământul de artă și învățământul sportiv se organizează pentru elevii cu aptitudini în aceste domenii. (2) Unităţile în care se organizează învăţământul de artă şi învăţământul sportiv de stat se stabilesc de către autorităţile administratiei publice locale cu avizul conform al inspectoratelor scolare, potrivit legii. (3) În învăţământul de artă şi în învăţământul sportiv: a) şcolarizarea se realizează, de regulă, începând cu învăţământul gimnazial; b) elevii pot fi înscrişi numai pe baza testării aptitudinilor specifice; c) planurile-cadru de învățământ sunt adaptate specificului acestui învătământ; d) studiul disciplinelor de specialitate se realizează pe clase, pe grupe sau individual, potrivit criteriilor stabilite de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului; e) programele scolare pentru învătământul liceal de artă si pentru învăţământul liceal sportiv respectă obiectivele educationale stabilite pentru profilul respectiv. (4) Pentru activitatea sportivă şi artistică de performantă, la propunerea autorităţilor administraţiei publice locale, a inspectoratelor scolare, a Ministerului Culturii şi Patrimoniului National şi/sau a institutiilor publice de cultură împreună cu Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului se pot organiza cluburi scolare si unităti de învătământ preuniversitar de stat cu program sportiv sau de artă, integrat ori suplimentar. (5) Învăţământul de artă şi învăţământul sportiv integrat se organizează în scolile şi liceele cu program de artă, respectiv sportiv, precum si în clase cu program de artă sau sportiv, organizate în celelalte unităţi de învăţământ primar, gimnazial şi liceal. (6) Organizarea învăţământului de artă şi a învăţământului sportiv se face prin regulamente aprobate de ministrul educatiei, cercetării, tineretului și sportului. (7) Unitățile de învățământ cu program sportiv suplimentar, denumite cluburi sportive şcolare, se constituie ca unităţi de învăţământ de nivel liceal, independente sau afiliate pe lângă alte unităţi de învăţământ de acelaşi nivel. (8) Pentru buna desfășurare a 'activității, cluburile sportive scolare beneficiază de baze sportive proprii şi de acces în bazele sportive care apartin celorlalte unităţi de învăţământ, cu acordul conducerilor acestor unităţi de învăţământ. (9) Elevii au acces liber în cluburile sportive, în palatele şi cluburile copiilor. (10) Pentru buna desfăşurare a activităţilor artistice, unităţile de învăţământ gimnazial şi liceal beneficiază de săli de repetiţie si spectacol proprii sa' de acces la sălile unitătilor de învătământ de acelasi nivel, cu acordul conducerii acestora. (11) Cluburile sportive scolare pot să fie finantate si de autoritătile administratiei publice locale. (12) Toţi elevii cuprínşi în grupele de performanţă sunt înscrişi într-un Registru naţional al performanţelor sportive, în baza reglementărilor aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. Art. 43. — (1) Pentru sprijinirea activităţii sportive şi artistice de performanţă, Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului organizează tabere sportive sau de creaţie artistică, concursuri sportive sau artistice, campionate scolare, precum si festivaluri şi acordă burse şi alte forme de sprijin material. (2) Pentru activităţile sportive, în structura Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului functionează Federatia Sportului Scolar si Universitar. (3) Ministerul Culturii şí Patrimoniului Naţional şi celelalte ministere interesate, Comitetul Olimpic și Sportiv Român, federatiile sportive nationale, autoritățile locale, precum și institutiile de cultură pot sprijini financiar şi material activităţile de performantă în domeniul artelor, respectiv al sportului. (4) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului colaborează cu instituţii, cu organizaţii şi cu alte persoane juridice, respectiv cu persoane fizice pentru asigurarea resurselor financiare şi materiale necesare desfăşurării, în bune condiţii, a învăţământului de artă şi învăţământului sportiv integrat si suplimentar, precum si a competitiilor artistice si sportive de nivel regional si national.
SECTIUNEA a 11-a
Învăţământul postliceal
Art. 44. — (1) Invăṭământul postliceal se organizează pentru calificări profesionale înscrise în Registrul naţional al calificărilor, stabilite de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului şi aprobate prin hotărâre a Guvernului. (2) Invățământul postliceal face parte din învățământul profesional si tehnic si este partial subventionat de stat. Învăţământul postliceal special face parte (3) din învăţământul profesional şi tehnic şi este integral subvenţionat de stat. (4) Şcolile de maiştri sunt şcoli postliceale. (5) Învătământul postliceal are o durată de 1—3 ani, în functie de complexitatea calificării şi de numărul de credite pentru educatie si formare profesională. (6) Scolarizarea în învăţământul postliceal de stat, organizat în conformitate cu prevederile prezentei legi, se finantează prin bugetele locale ale unitătilor administrativ-teritoriale, din sumele defalcate din venituri ale bugetului de stat si din venituri ale bugetelor locale. Scolarizarea poate să fie finantată si de către solicitanti, persoane fizice sau juridice, prin contract încheiat cu unitatea de învăţământ care asigură scolarizarea. Statul susţine şi stimulează, inclusiv financiar, programe de studiu pentru învăţământul postliceal, în parteneriat public-privat. (7) Cifra de scolarizare pentru învăţământul postliceal de stat se aprobă prin hotărâre a Guvernului. Prin exceptie, cifra de şcolarizare pentru învăţământul postliceal de stat finanţat íntegral de către solicitanti, persoane fizice sau juridice, se aprobă, prin decizie, de inspectoratul scolar si se comunică Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (8) Admiterea în învăţământul postliceal se face în conformitate cu criteriile generale stabilite de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, pe baza unei metodologii elaborate de unitatea de învățământ, prin consultarea factorilor interesaţi. (9) Au dreptul să se înscrie în învăţământul postliceal, în conditiile alin. (8), absolventii de liceu, cu sau fără diplomă de bacalaureat. (10) Creditele pentru educaţie şi formare profesională obtinute în învăţământul postliceal pot fi recunoscute pentru absolventii cu diplomă de bacalaureat de către universităti, în baza deciziilor senatului universitar, ca unităţi de credite de studii transferabile pentru nivelul licentă.
SECTIUNEA a 12-a
Învăţământul pentru persoanele aparţinând
minorităţilor naţionale
Art. 45. — (1) Persoanele aparṭinând minorităṭilor naṭionale au dreptul să studieze şi să se instruiască în limba maternă, la toate nivelurile, tipurile şi formele de învăţământ preuniversitar, în condiţiile legii. (2) In funcţie de necesităţile locale se organizează, la cererea părinţilor sau tutorilor legali şi în condiţiile legii, grupe, clase sau unităţi de învăţământ preuniversitar cu predare în limbile minorităţilor naţionale. (3) La toate formele de învăţământ în limba română, în limbile minorităţilor naţionale sau în limbi de circulaţie internatională, se poate înscrie şi pregăti orice cetăţean român sau cetățean din țările Uniunii Europene și Confederația Elvetiană, indiferent de limba sa maternă și de limba în care a studiat anterior. (4) În cadrul unităţilor sau secţiilor cu predare în limbile minoritătilor nationale, singulare în localitate, se pot organiza clase liceale si profesionale cu grupe de elevi de diferite profiluri, în conditiile legii. (5) Pe raza unei unităţi administrativ-teritoriale, cu mai multe unităţi de învăţământ cu predare în limbile minorităţilor naţionale, functionează cel putin o unitate scolară cu personalitate juridică, pentru fiecare limbă maternă, indiferent de efectivul de elevi. (6) În cazul unităţilor de nivel gimnazial sau liceal cu predare în limbile minorităţilor naţionale, singulare în municipiu, oraş sau comună, se acordă personalitate juridică, indiferent de efectivul de elevi. (7) Elevii care, în localitatea de domiciliu, nu au posibilitatea de a învăţa în limba lor maternă sunt sprijiniţi prin decontul transportului la cea mai apropiată scoală cu predare în limba maternă sau primesc cazare şi masă gratuite în internatul unităţii de învățământ cu predare în limba maternă. (8) Minorităţile naţionale au dreptul la reprezentare proportională cu numărul de clase în organele de conducere ale unităţilor de învăţământ, ale inspectoratelor scolare sau ale instituţiilor echivalente, cu respectarea criteriilor de competenţă profesională, potrivit legii. (9) În unitătile scolare cu predare si în limbile minoritătilor nationale, unul dintre directori va fi un cadru didactic din rândul minorităţilor respective, cu respectarea criteriilor de competenţă profesională. (10) În unitătile conexe învătământului preuniversitar din judetele în care functionează forme de învăţământ în limbile minoritătilor nationale se asigură încadrarea cu specialisti si din rândul minorităţilor naţionale, cu respectarea criteriilor de competentă profesională. (11) Cadrele didactice care predau la grupe sau clase cu predare integrală în limba minorităţilor naţionale trebuie să facă dovada competentei profesionale în limba minorităţii naţionale respective si au dreptul la pregătire si perfectionare în limba de predare, în ṭară sau în străinătate. Fac exceptie de la necesitatea de a face dovada competentei profesionale în limba minorităţii naţionale respective cadrele didactice care predau limba şi literatura română. (12) Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului asigură materiale didactice specifice disciplinelor predate în limba maternă. (13) Pentru elevii aparţinând minorităţilor naţionale, Ministerul Educatiei, Cercetărií, Tineretului și Sportului asigură manualele scolare, care pot fi: manuale elaborate în limba de predare a minoritătilor nationale şi manuale traduse din limba română sau manuale de import, avizate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, pentru titlurile needitate din cauza tirajului redus. (14) În învăṭământul în limbile minorităṭilor naṭionale, în comunicarea internă şi în comunicarea cu părinţii elevilor şi ai prescolarilor se poate folosi si limba de predare. (15) În învătământul primar cu predare în limbile minoritătilor nationale, calificativele se comunică în scris şi oral şi în limba de predare.    (16) În cadrul Institutului de Științe ale Educației din
subordinea Ministerului Educației, Cercetării, Tineretului și Sportului va functiona si o sectie de cercetare si inovare pentru învăţământul cu predare în limbile minorităţilor naţionale. (17) În finanţarea de bază a unităţii de învăţământ preuniversitar cu predare în limbile minoritătilor nationale, costul standard per elev şi per preşcolar se calculează după un coeficient mărit pe baza factorilor de corectie, luând în considerare predarea în limba minorităţii naţionale sau a limbii minorităţii naţionale. În cazul acestor unităţi se are în vedere izolarea lingvistică, geografică și numărul redus de elevi și prescolari, precum si elevii prevăzuţi la alin. (7). Acelaşi coeficient se aplică și în cazul unităţilor școlare cu predare în limba română, în condiţii similare. Art. 46. — (1) In cadrul învăţământului preuniversitar cu predare în limbile minoritătilor nationale, toate disciplinele se studiază în limba maternă, cu exceptia disciplinei Limba si literatura română. (2) Disciplina Limba şi literatura română se predă pe tot parcursul învăţământului preuniversitar după programe scolare si manuale elaborate în mod special pentru minoritatea respectivă. (3) Prin exceptie, în unităţile de învăţământ cu predare în limba unei minorităti nationale, ca urmare a cererii părintilor sau tutorilor legali, la solicitarea organizatiei minorităţii naţionale reprezentate în Parlamentul României sau, în cazul în care minoritatea respectivă nu are reprezentare parlamentară, la solicitarea grupului parlamentar al minorităţilor naţionale, predarea disciplinei Limba şi literatura română se face după manualele utilizate în unităţile de învăţământ cu predare în limba română. (4) Testele la disciplina Limba și literatura română se elaborează pe baza programei speciale. (5) Testele de evaluare, subiectele de examen de orice tip din învăţământul preuniversitar şi lucrările semestriale pentru elevii din învăţământul cu predare în limbile minorităţilor naţionale se elaborează pe baza cerinţelor didactico- metodologice stabilite de Curriculumul national. (6) În învătământul preuniversitar, activitatea de predare si de educare la Limba şi literatura maternă, la istoria şi tradiţiile minorităţilor naţionale respective şi la Educaţia muzicală se realizează pe baza programelor si a metodologiilor specifice elaborate de colective de experti cunoscători ai limbii si ai culturii minorităţii naţionale respective şi aprobate, potrivit legii. Elevilor apartinând minoritătilor nationale, (7) care frecventează unităţi de învăţământ cu predare în limba română sau în altă limbă d’ecât cea ’maternă, li se asigură, la cerere, si în condiţiile legii, ca disciplină de studiu, limba şi literatura maternă, precum şi istoria şi tradiţiile minorităţii naţionale respective, ca parte a trunchiului comun. Programele si manualele disciplinei Istoria şi tradiţiile minorităţii naţionale sunt aprobate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. (8) În învățământul primar, gimnazial și liceal cu predare în limbile minorităţilor naţionale, disciplinele Istoria şi Geografia României se predau în aceste limbi, după programe şcolare şi manuale identice cu cele pentru clasele cu predare în limba română, cu obligaţia transcrierii şi a însuşirii toponimiei şi a numelor proprii românesti si în limba română. (9) În învăṭământul gimnazial cu predare în limbile minorităţilor naţionale se introduce, ca disciplină de studiu, Istoria şi tradiţiile minorităţilor naţionale respective, cu predare în limba maternă. Programele scolare şi manualele la această disciplină sunt aprobate de 'Minister'ul Educaţiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (10) În programele si manualele de istorie se vor reflecta istoria si traditiile minoritătilor nationale din România. (11) În învătământul liceal si postliceal, în care predarea se face în limba maternă pentru disciplinele, respectiv modulele de pregătire de specialitate, se realizează însusirea terminologiei de specialitate si în limba română. (12) În învăţământul preuniversitar, probele de admitere şi probele examenelor de absolvire pot fi sustinute în limba în care au fost studiate disciplinele respective, în condiţiile legii. Art. 47. — (1) Pe raza unei unităţi administrativ-teritoriale – comună, oraş, municipiu — unde funcţionează mai multe unităţi scolare cu predare în limba română cel puţin una dintre acestea are personalitate juridică, indiferent de efectivul de elevi. (2) Unitățile cu predare în limba română, de nivel gimnazial sau liceal, unice în municipiu, în oraş sau în comună au personalitate juridică indiferent de efectivul de elevi.
SECTIUNEA a 13-a
Învăţământul special şi special integrat
Art. 48. — (1) Învăṭământul special și special integrat, organizat pentru persoanele cu cerinţe educaţionale speciale sau alte tipuri de cerinţe educaţionale, stabilite prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului, se realizează pentru toate nivelurile de învățământ, diferențiat, în functie de tipul si gradul de deficientă. (2) Învătământul special si special integrat este gratuit si este organizat, de regulă, ca învăţământ cu frecvenţă. În funcţie de necesităţile locale, acesta se poate organiza şi sub alte forme, în conformitate cu legislatia în vigoare. (3) Guvernul elaborează reglementări specifice pentru serviciile educationale si de asistentă, oferite copiilor cu cerinte educationale speciale. Art. 49. — (1) Învăţământul special se organizează, după caz, în unităţi de învăţământ special şi în unităţi de învăţământ de masă. (2) Învăţământul special integrat se poate organiza în clase speciale si individual sau în grupe integrate în clase de masă. Efectivele formatiunilor de studiu din Învăţământul special şi special integrat sunt stabilite de Ministerul Educaţiei, Cercetărîi, Tineretului şi Sportului, în funcţie de tipul şi gradul deficienţei. (3) Continuturile învăţământului special si special integrat, demersurile didactice, precum şi pregătirea şi formarea personalului care îşi desfăşoară activitatea în domeniul educaţiei copiilor cu cerinţe educaţionale speciale sunt stabilite MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 prin metodologii elaborate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (4) Durata scolarizării copiilor cu cerinţe educaţionale speciale poate fi mai mare decât cea precizată prin prezenta lege si se stabileste, în functie de gradul si tipul dizabilitătii, prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. Art. 50. — (1) Evaluarea, asistenta psihoeducatională, orientarea scolară si orientarea profesională a copiilor, a elevilor si a tinerilor cu cerinte educationale speciale se realizează de către centrele judetene de resurse şi de asistenţă educaţională, denumite în continuare CJRAE, respectiv de Centrul Municipiului București de Resurse și Asistență Educațională, denumit în continuare CMBRAE, prin serviciile de evaluare şi de orientare şcolară şi profesională, pe baza unei metodologii elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, acordându-se prioritate integrării în învăţământul de masă. CJRAE cuprind și centrele logopedice interscolare. (2) Stabilirea gradului de deficientă al elevilor cu cerinte educationale speciale se realizează de către comisiile din cadrul CJRAE/CMBRAE, în colaborare cu comisiile pentru protecţia copilului din cadrul directiilor generale judetene/a municipiului București de asistență socială și protecția copilului. (3) Diagnosticarea abuzivă a copiilor pe criterii de rasă, nationalitate, etnie, limbă, religie, apartenentă la o categorie defavorizată, precum şi de orice alt criteriu, fapt ce determină includerea lor în clase cu cerinte educationale speciale, se sanctionează. (4) Obtinerea unei calificări de către elevii/tinerii cu cerinţe educationale speciale se face în unităţi de învăţământ special si de masă, cu consultarea factorilor locali interesati. (5) Elevii si tinerii cu cerinte educationale speciale pot dobândi calificări profesionale corespunzătoare tipului si gradului de deficientă. Art. 51. — (1) Copiii, elevii si tinerii cu cerinte educationale speciale, integrati în învăţămấntul de masă, beneficiază de suport educational prin cadre didactice de sprijin şi itinerante, de la caz la caz. Organizarea serviciilor de sprijin educational se face de către CJRAE/CMBRAE şi se reglementează prin metodologii specifice elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. (2) Copiii şi tinerii cu cerinţe educaţionale speciale, şcolarizaţi în unităţile de învăţământ special sau de masă, inclusiv cei scolarizati în alt judet decât cel de domiciliu, beneficiază de asistenţă socială constând în asigurarea alocaţiei zilnice de hrană, a rechizitelor şcolare, a cazarmamentului, a îmbrăcămintei şi a încălţămintei în cuantum egal cu cel pentru copiii aflati în sistemul de protectie a copilului, precum si de găzduire gratuită în internate sau centrele de asistare pentru copiii cu cerinte educationale speciale din cadrul directiilor generale judetene/a municipiului Bucuresti de asistentă socială si protectia copilului. Art. 52. — (1) Pentru copiii, elevii şi tinerii cu boli cronice sau cu boli care necesită perioade de spitalizare mai mari de 4 săptămâni se organizează, după caz, grupe sau clase în cadrul unităţii sanitare în care aceştia sunt internaţi. (2) Pentru copiii, elevii si tinerii care, din motive medicale sau din cauza unei dizabilităti, sunt nedeplasabili, se organizează scolarizare la domiciliu, pe o perioadă determinată. (3) Şcolarizarea la domiciliu, respectiv înfiinţarea de clase sau de grupe în spitale se fac de către inspectoratul şcolar, la propunerea CJRAE/CMBRAE, conform unei metodologii-cadru elaborate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (4) Unităţile de învăţământ special pot beneficia de sprijinul institutiilor de protectie socială, al altor organisme private autorizate, al persoanelor fizice sau juridice din ṭarǎ ṣi din străinătate, pentru stimulare, compensare şi pentru reducerea gradului de dizabilitate. Art. 53. — Învăṭământul special dispune de planuri de învăţământ, de programe şcolare, de programe de asistenţă psihopedagogică, de manuale şi de metodologii didactice alternative, adaptate tipului şi gradului de dizabilitate şi aprobate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. Art. 54. — (1) În functie de evolutia copilului se pot face propuneri de reorientare dinspre scoala specială spre scoala de masă și invers. (2) Propunerea de reorientare se face de către cadrul didactic care a lucrat cu copilul în cauză sau de către părinţii copilului/tutorele legal instituit şi de către psihologul şcolar. Decizia de reorientare se ia de 'către comisia de expertiză din cadrul CJRAE/CMBRAE, cu acordul familiei sau al sustinătorului legal. Art. 55. — (1) Scolarizarea minorilor şi a adulţilor din centrele de reeducare, din penitenciarele pentru minori şi tineri şi din penitenciarele pentru adulti se realizează cu' respectarea Curriculumului national. Resursa umană necesară pentru scolarizarea acestora este asigurată de către Ministerul Éducaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, prin inspectoratele scolare. (2) În vederea obţinerii unei calificări şi a integrării în viaţa activă a tinerilor cu cerinte educationale speciale, Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, împreună cu Ministerul Muncii, Familiei şi Protecţiei Sociale, organizează ateliere protejate. Art. 56. — La absolvirea învățământului special, Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului colaborează cu Ministerul Muncii, Familiei si Protectiei Sociale si cu alte organisme guvernamentale sau nonguvernamentale în vederea integrării în viaţa activă, potrivit calificării obţinute şi în condiţiile prevăzute de legislatia în vigoare.
SECTIUNEA a 14-a
Învăţământul pentru copiii şi tinerii
capabili de performante inalte
Art. 57. - – (1) Statul sprijină copiii şi tinerii capabili de performante înalte atât în unităţi de învăţământ, cât şi în centre de excelentă. Centrele de excelentă sunt înfiinţate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului. (2) Coordonarea actiunilor prevăzute la alin. (1) este asigurată de Centrul National de Instruire Diferentiată, înfiintat prin hotărâre a Guvernului, initiată de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (3) Resursele umane, curriculare, informationale, materiale si financiare pentru sustinerea copiilor si a tinerilor capabili de performante înalte se asigură de unitătile de învătământ si de inspectoratele scolare, conform normelor metodologice elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. (4) Pentru sprijinirea copiilor și a tinerilor capabili de performante înalte, Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului organizează olimpiade si concursuri, tabere de profil, simpozioane si alte activităţi specifice si acordă burse si alte forme de sprijin material. (5) Copiii si tinerii capabili de performante înalte beneficiază, indiferent de vârstă, de programe educative care le respectă particularităţile de învăţare şi de orientare a performanţei. Aceste programe sunt de aprofundare a învățării, de grupare pe abilități, de îmbogăţire a curriculumului cu noi domenii, de mentorat şi transfer de competentă, de accelerare a promovării conform ritmului individual de învăţare.
SECTIUNEA a 15-a
Programul „Şcoala după şcoală”
Art. 58. — (1) Unităţile de învăţământ, prin decizia consiliului de administratie, pot să îşi extindă activităţile cu elevii după orele de curs, prin programe „Scoala după şcoală”. (2) În parteneriat cu autorităţile publice locale şi cu asociaţiile de părinţi, prin programul „Şcoala după şcoală", se oferă activităţi educative, recreative, de timp liber, pentru consolidarea competentelor dobândite sau de accelerare a învăţării, precum şi activităţi de învăţare remedială. Acolo unde acest lucru este MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 posibil, parteneriatul se poate realiza cu organizaţii nonguvernamentale cu competente în domeniu. (3) Programele „Scoala după scoală" se organizează în baza unei metodologii aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. (4) Statul poate finanta programul „Scoala după scoală" pentru copiii si elevii din grupurile dezavantajate, potrivit legii.
SECŢIUNEA a 16-a
Alternativele educationale
Art. 59. — (1) În sistemul de învățământ preuniversitar pot fi initiate şi organizate alternative educationale, cu acordul Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, pe baza unor regulamente aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. (2) Acreditarea, respectiv evaluarea periodică a alternativelor educationale se fac potrivit legii. (3) Unitățile de învățământ preuniversitar alternativ dispun de autonomie organizatorică şi funcţională, în conformitate cu specificul alternativei. (4) La toate formele de învăţământ alternativ în limba română, în limbile minorităţilor naţionale sau în limbi de circulaţie internatională, se poate înscrie şi pregăti orice cetăţean român. (5) Cadrele didactice care predau la grupe sau clase din alternativele educationale au dreptul la recunoasterea de către inspectoratele scolare judetene si Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului a pregătirii si a perfectionărilor realizate de organizatiile, asociatiile, federatiile care gestionează dezvoltarea alternativei respective la nivel national.
SECŢIUNEA a 17-a
Învățământul particular și confesional
Art. 60. — (1) Învăṭământul particular şi confesional se organizează conform principiului nonprofit în unităţi de învăţământ preuniversitar, la toate nivelurile şi formele, conform legislatiei în vigoare. (2) Criteriile, standardele și indicatorii de performanță pe care trebuie să le îndeplinească unităţile de învăţământ preuniversitar particular si confesional sunt identice cu cele pe care trebuie să le îndeplinească unităţile de învăţământ de stat. (3) Unităţile particulare de învăţământ sunt unităţi libere, deschise, autonome atât din punct de vedere organizatoric, cât şi economico-financiar, având drept fundament proprietatea privată, garantată de Constituţie. (4) Autorizarea de functionare provizorie, acreditarea si evaluarea periodică a unităţilor de învăţământ preuniversitar particular şi confesional sunt realizate de către Agenţia Română de Asigurare a Calităţii în Învăţământul Preuniversitar, conform legislatiei în vigoare. (5) Unităţile de învăţământ preuniversitar particular şi confesional acreditate sunt sprijinite de stat, condiţiile fiind stabilite prin hotărâre a Guvernului. (6) Statul sprijină şi coordonează învăţământul particular şi confesional, în conditiile legii, respectând în întregime drepturile acestuia. (7) Directorii unităţilor de învăţământ particular sunt numiţi de conducerea persoanei juridice fondatoare, cu respectarea criteriilor de competentă. Actul de numire se aduce la cunostinta inspectoratului scolar pe raza căruia îşi desfăşoară activitatea unitatea respectivă.
CAPITOLUL III
Reţeaua şcolară
Art. 61. — (1) Reṭeaua ṣcolară este formată din totalitatea unităţilor de învăţământ acreditate, respectiv autorizate provizoriu. (2) Reṭeaua ṣcolară a unităṭilor de învăṭământ de stat ṣi particular preuniversitar se organizează de către autorităţile administratiei publice locale, cu avizul conform al inspectoratelor şcolare. Pentru învăţământul special liceal şi special postliceal, reteaua scolară se organizează de către consiliul judetean, respectiv de către consiliile locale ale sectoarelor municipiului Bucuresti, cu consultarea partenerilor sociali si cu avizul conform al Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (3) În cadrul rețelei școlare se pot înființa și pot funcționa, conform legii, grupe/clase în alternative educationale integrate în unităţi scolare de stat sau particulare. (4) Persoanele juridice si fizice pot înfiinţa, conform legii, unităţi de educaţie timpurie şi de învăţământ primar, gimnazial, liceal si postliceal. (5) Reteaua scolară a unitătilor de învătământ se dă publicităţii la începutul fiecărui an, pentru anul scolar următor. Cifra de scolarizare pentru învăţământul de stat se aprobă prin hotărâre a Guvernului, cu cel putin 6 luni înainte de începerea anului scolar. (6) În cadrul sistemului naţional de învăţământ preuniversitar de stat se pot înfiinţa şi pot funcţiona, conform legii, unităţi de învăţământ cu clase constituite pe bază de contracte de parteneriat între unităţi de învăţământ de stat şi particulare acreditate, între acestea şi operatori economici, precum şi între instituţii din ţară şi străinătate, pe baza unor acorduri interguvernamentale. (7) Unităţile de învăţământ preuniversitar, indiferent de tip, nivel, formă, filieră şi profil sunt supuse acreditării şi evaluării periodice, conform legii. (8) Pentru a asigura calitatea învăţământului, la propunerea autorităţilor administraţiei publice locale sau din proprie iniţiativă, inspectoratele scolare pot solicita Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului ridicarea acreditării/autorizării unei unităţi de învăţământ cu personalitate juridică sau a unei structuri a acesteia în conformitate cu prevederile legale. În situatia în care Agenţia Română pentru Asigurarea Calităţii în Învăţământul Preuniversitar, denumită în continuare ARACIP, acreditarea/autorizatia  de  functionare, retrage pentru neîndeplinirea condiţiilor legale, unei unităţi de învăţământ, aceasta îşi încetează activitatea. Autorităţile administraţiei publice locale realizează alocarea elevilor altor unităţi şcolare, cu respectarea interesului copiilor și asigurarea logisticii necesare. Art. 62. — (1) În vederea asigurării calităţii educaţiei şi a optimizării gestionării resurselor, unităţile de învăţământ şi autorităţile administraţiei publice locale pot decide înfiinţarea consortiilor scolare. (2) Consortiile scolare sunt parteneriate contractuale între unităţile de învăţământ, care asigură: a) mobilitatea personalului între unităţile membre ale consortiului; b) utilizarea în comun a resurselor unitătilor de învătământ din consortiu; c) lărgirea oportunităţilor de învăţare oferite elevilor şi recunoasterea reciprocă a rezultatelor învăṭării şi evaluării acestora. (3) Cadrul general pentru înfiinţarea, desfiinţarea Si functionarea consortiilor scolare se va reglementa prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului. Art. 63. — (1) În învățământul preuniversitar, formațiunile de studiu cuprind grupe, clase sau ani de studiu, după cum urmează: a) educația antepreșcolară: grupa cuprinde în medie 7 copii, dar nu mai putin de 5 si nu mai mult de 9; b) învățământul preșcolar: grupa cuprinde în medie 15 prescolari, dar nu mai putin de 10 si nu mai mult de 20; c) învăţământul primar: clasa care cuprinde în medie 20 de elevi, dar nu mai puṭin de 12 ṣi nu mai mult de 25; d) învățământul gimnazial: clasa care cuprinde în medie 25 de elevi, dar nu mai putin de 12 si nu mai mult de 30; e) învăţământul liceal: clasa care cuprinde în medie 25 de elevi, dar nu mai putin de 15 si nu mai mult de 30; f) învăţământul postliceal: clasa care cuprinde în medie 25 de elevi, dar nu mai putin de 15 si nu mai mult de 30; g) învățământul special pentru elevi cu deficiențe ușoare si/sau moderate: grupa care cuprinde în medie 10 elevi, dar nu mai putin de 8 si nu mai mult de 12; h) învăţămẩntul special pentru elevi cu deficienţe grave: grupa care cuprinde în medie 5 elevi, dar nu mai putin de 4 si nu mai mult de 6. (2) Prin exceptie de la prevederile alin. (1), în localitătile în care există cerere pentru forma de învătământ în limba maternă a unei minorităti nationale, efectivele formatiunilor de studiu pot fi mai mici decât minimul prevăzut de prezenta lege. Decizia privind înfiinţarea şi funcţionarea acestor formaţiuni de studiu apartine Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, cu consultarea consiliului de administratie al unităţii de învăţământ respective.
CAPITOLUL IV
Curriculumul învăţământului preuniversitar
Art. 64. — (1) În învăṭământul preuniversitar se aplică Curriculumul national elaborat în conformitate cu nevoile specifice dezvoltării personale şi cu nevoile pieţei forţei de muncă şi ale fiecărei comunităţi, în baza principiului subsidiarităţii. (2) Curriculumul national reprezintă ansamblul coerent al planurilor-cadru de învăţământ şi al programelor şcolare din învăţământul preuniversitar. Art. 65. — (1) Planurile-cadru de învăţământ cuprind disciplinele, domeniile de studiu, respectiv modulele de pregătire obligatorii şi optionale, precum şi numărul minim şi maxim de ore aferente acestora. (2) Trunchiul comun se constituie din disciplinele/domeniile de studiu/modulele de pregătire obligatorii, iar curriculumul la decizia scolii se constituie din disciplinele/domeniile de studiu/modulele de pregătire optionale. (3) Programele scolare stabilesc, pentru fiecare disciplină, domeniul de studiu/modulul de pregătire din planul de învățământ, finalităţile urmărite şi evidenţiază conţinuturile fundamentale de ordin teoretic, experimental si aplicativ, oferind orientări metodologice generale pentru realizarea si evaluarea acestora. (4) Planurile-cadru şi programele şcolare pentru disciplinele/domeniile de studiu, respectiv modulele de pregătire obligatorii din învățământul preuniversitar sunt elaborate de către instituţiile şi organismele abilitate ale Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului și se aprobă prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. (5) Curriculumul la decizia scolii se constituie atât din pachete disciplinare optionale ofertate la nivel national, regional şi local, cât şi din pachete disciplinare opţionale ofertate la nivelul unităţii de învăţământ. Consiliul de administraţie al unităţii de învăţământ, în urma consultării elevilor, părinţilor şi pe baza resurselor disponibile, stabileşte curriculumul la decizia şcolii. (6) Programele scolare pentru disciplinele/domeniile de studiu, respectiv modulele de pregătire opţionale se elaborează la nivelul unitătilor de învătământ, cu consultarea consiliului profesoral, consiliului consultativ al elevilor, structurii asociative a părinţilor, precum şi a reprezentanţilor comunităţii locale şi, după caz, a operatorilor economici cu care unitatea de învătământ are relaţii pentru pregătirea practică a elevilor. Programele scolare sunt aprobate de consiliul de administratie al unităţii de învăţământ. (7) În cazul alternativelor educationale, planurile-cadru şi programele scolare sunt elaborate, în proiect, de reprezentanţi ai acestora şi sunt aprobate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. (8) În învățământul particular și confesional se utilizează planurile-cadru de învăţământ şi programele şcolare pentru Curriculumul national aprobat de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului sau planurile şi programele de învățământ similare ori alternative învățământului de stat, aprobate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (9) Planurile-cadru de învăţământ și programele școlare pentru învăţământul teologic şi confesional se elaborează de către Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, în colaborare cu fiecare cult în parte, şi sunt aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului. (10) Planurile-cadru de învăţământ pentru învăţământul militar se elaborează de către Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, în colaborare cu Ministerul Apărării Nationale, si sunt aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. Art. 66. — (1) Numărul de ore alocat disciplinelor din planurile-cadru de învăţământ este de maximum 20 de ore pe săptămână la învăţământul primar, 25 de ore pe săptămână la învățământul gimnazial şi 30 de ore pe săptămână la învăţământul liceal. Aceste ore sunt alocate atât pentru predare şi evaluare, cât şi pentru învăţarea în clasă, asistată de cadrul didactic, a continuturilor predate, conform prezentei legi. (2) Prin exceptie de la prevederile alin. (1), numărul maxim de ore poate fi depăşit cu numărul de ore prevăzute pentru studierea limbii materne, a istoriei şi tradiţiei minorităţilor nationale si a învățământului bilingv. (3) În cadrul Curriculumului naţional, disciplinele obligatorii au o pondere de 80% în planurile-cadru de la nivelul învătământului obligatoriu şi de 70% în cele de la nivelul liceului. (4) In cadrul Curriculumului national, disciplinele optionale au o pondere de 20% în planurile-cadru pentru învăţământul obligatoriu si de 30% în cele pentru liceu. (5) Pentru fiecare disciplină și domeniu de studiu, programa scolară acoperă 75% din orele de predare si evaluare, lăsând la dispozitia cadrului didactic 25% din timpul alocat disciplinei/domeniului de studiu respectiv. În functie de caracteristicile elevilor si de strategia scolii din care face parte, profesorul decide dacă procentul de 25% din timpul alocat disciplinei/domeniului de studiu este folosit pentru învățare remedială, în cazul copiilor cu probleme speciale, pentru consolidarea cunostintelor sau pentru stimularea elevilor capabili de performante superioare, conform unor planuri individuale de învățare elaborate pentru fiecare elev. Art. 67. — (1) Curriculumul national pentru educatia timpurie este centrat pe dezvoltarea fizică, cognitivă, emotională și socială a copiilor, respectiv pe remedierea precoce a eventualelor deficiente de dezvoltare. CJRAE, respectiv CMBRAE constituie (2) echipe multidisciplinare de intervenţie timpurie, menite să realizeze evaluarea tuturor copiilor, monitorizarea, depistarea şi asistenţa precoce corespunzătoare a celor cu cerinţe educaţionale speciale sau cu risc în dezvoltarea competentelor personale. Art. 68. — (1) Curriculumul naţional pentru învăţământul primar şi gimnazial se axează pe 8 domenii de competente- cheie care determină profilul de formare a elevului: a) competente de comunicare în limba română şi în limba maternă, în cazul minoritătilor nationale; b) competente de comunicare în limbi străine; c) competente de bază de matematică, stiinte si tehnologie; d) competente digitale de utilizare a tehnologiei informatiei ca instrument de învătare si cunoastere; e) competente sociale si civice; f) competente antreprenoriale; g) competente de sensibilizare si de expresie culturală; h) competenta de a învăta să înveti. (2) Educatia fizică și sportul în învățământul preuniversitar sunt cuprinse în trunchiul comun al planurilor de învăţământ. (3) Disciplina Tehnologia informatiei si comunicării constituie o disciplină opţională pentru elevii din clasele I—IV şi este disciplină obligatorie în învăţământul gimnazial şi liceal. (4) Curriculumul pentru clasele pregătitoare urmărește dezvoltarea fizică, socioemotională, cognitivă a limbajuluí si comunicării, precum şi dezvoltarea capacităţilor şi a atitudinilor în învăţare, asigurând totodată punţile către dezvoltarea celor 8 competente-cheie. (5) Învăţământul liceal este centrat pe dezvoltarea şi diversificarea competenţelor-cheie şi formarea competenţelor specifice în funcţie de filieră, profil, specializare sau calificare. Art. 69. — (1) În unitătile de învătământ de stat sau particulare se utilizează manuale scolare si alte auxiliare didactice aprobate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (2) Manualele scolare se elaborează şi se evaluează pe baza programelor scolare aprobate de Ministerul Educatiei, programered to set aproaches be  ministered   Bossaper, Cercetării, Cercetării, Tineretului si Sportului reglementează elaborarea de manuale scolare alternative. (3) Cadrele didactice selectează si le recomandă elevilor, în baza libertăţii iniţiativei profesionale, acele manuale scolare din lista celor aprobate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului care vor fi utilizate în procesul didactic. (4) Elevii şi profesorii din învăţământul de stat şi din acreditat/autorizat învăţământul obligatoriu  particular beneficiază de manuale şcolare gratuite, atât pentru învăţământul în limba română, cât şi pentru cel în limbile minorităţilor naţionale, în condiţiile legii. (5) Auxiliarele curriculare sunt constituite din ghiduri metodologice care, prin conţinut, sunt în conformitate cu prevederile legale în vigoare şi pe care cadrele didactice le pot selecta şi utiliza la clasă, în baza libertăţii iniţiativei profesionale, în scopul îmbunătăţirii calităţii procesului educaţional. Art. 70. — (1) Bibliotecile scolare si centrele de documentare şi informare se organizează şi funcţionează pe baza unui regulament elaborat de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (2) Se înfiintează Biblioteca Scolară Virtuală şi Platforma scolară de e-learning, care includ programe scolare, exemple de lecţii pentru toate temele din programele şcolare, ghiduri metodologice, exemple de probe de evaluare. 'Aceste resurse digitale vor fi protejate de Legea nr. 8/1996 privind dreptul de autor si drepturile conexe, cu modificările si completările ulterioare, Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului obtinând dreptul de publicare din partea autorilor, astfel încât aceste resurse să fie accesibile permanent si gratuit oricărui elev sau profesor. (3) Unităţile de învăţământ utilizează platforma şcolară de învățare pentru a acorda asistență elevilor în timpul sau în afara programului scolar ori pentru cei care, din motive de sănătate, temporar nu pot frecventa scoala. (4) Înființarea, gestiunea și îmbogățirea permanentă a Bibliotecii Scolare Virtuale si a Platformei scolare de e-learning intră în responsabilitatea Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului.
CAPITOLUL V
Evaluarea rezultatelor învăţării
SECTIUNEA 1
Dispoziţii generale privind evaluarea Art. 71. — (1) Scopul evaluării este acela de a orienta şi de a optimiza învătarea. (2) Toate evaluările se realizează pe baza standardelor nationale de evaluare pentru fiecare disciplină, domeniu de studiu, respectiv modul de pregătire. (3) Rezultatele evaluării se exprimă, după caz, prin calificative, în învăţământul primar, respectiv prin note de la 1 la 10, în învăţământul secundar şi în învăţământul terţiar nonuniversitar, sau prin punctaje, în mod similar testelor internationale. (4) Controlul utilizării și al respectării standardelor naționale de evaluare de către cadrele didactice se realizează prin inspectia scolară. (5) Notarea elevilor fără utilizarea și respectarea standardelor naţionale şi a metodologiilor de evaluare constituie abatere disciplinară şi se sancţionează conform prevederilor prezentei legi. Art. 72. — (1) Evaluarea se centrează pe competenţe, oferă feed-back real elevilor si stă la baza planurilor individuale de învăţare. În acest scop se va crea o bancă de instrumente de evaluare unică, având funcţie orientativă, pentru a-i ajuta pe profesori în notarea la clasă. (2) Un elev cu deficienţe de învăţare beneficiază, în mod obligatoriu, de educatie remedială. Art. 73. — (1) Portofoliul educational cuprinde totalitatea diplomelor, a certificatelor sau a altor înscrisuri obţinute în urma evaluării competentelor dobândite sau a participării la activităţi de învățare, în diferite contexte, precum și produse sau rezultate ale acestor activităţi, în contexte de învăţare formale, nonformale şi informale. (2) Portofoliul educational este elementul central al evaluării învăţării. Utilizarea lui debutează începând cu clasa pregătitoare şi reprezintă cartea de identitate educaţională a elevului.
SECTIUNEA a 2-a
Structura şi caracteristicile evaluărilor
Art. 74. — (1) La finalul clasei pregătitoare, cadrul didactic responsabil întocmeste, în baza unei metodologii elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, un raport de evaluare a dezvoltării fizice, socioemotionale, cognitive, a limbajului şi a comunicării, precum şi a dezvoltării capacităţilor şi atitudinilor de învăţare. (2) La finalul clasei a II-a, fiecare scoală, în baza unei metodologii elaborate de Ministerul Éducaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, organizează şi realizează evaluarea competentelor fundamentale: scris — citit și matematică. Rezultatele evaluărilor sunt folosite pentru elaborarea planurilor individualizate de învăţare ale elevilor. Rezultatele evaluării şi planurile individualizate se comunică părinţilor elevilor şi constituie documente din portofoliul educational al elevului. (3) La finalul clasei a İV-a, Ministerul Éducatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului realizează, prin eşantionare, o evaluare la nivel national a competentelor fundamentale dobândite în ciclul primar, după modelul testărilor internationale, pentru diagnoza sistemului de învăţământ la nivel primar. (4) La finalul clasei a VI-a, toate scolile, în baza unei metodologii elaborate de Ministerul Éducatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, organizează şi realizează evaluarea elevilor prin două probe transdisciplinare: limbă şi comunicare, matematică şi ştiinţe. Proba de limbă şi comunicare va cuprinde limba română şi limba modernă I, iar pentru elevii din clasele cu predare în limbile minorităţilor naţionale, şi limba maternă. Rezultatele evaluărilor sunt utilizate pentru elaborarea planurilor individualizate de învăṭare ale elevilor ṣi pentru preorientarea şcolară către un anumit tip de liceu. Rezultatele evaluării şi planurile individualizate de învăţare se comunică părinţilor elevilor şi sunt trecute în portofoliul educaţional al elevului. (5) La finalul clasei a IX-a, în baza unei metodologii elaborate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, se realizează o evaluare natională obligatorie a tuturor elevilor. Rezultatele evaluării se exprimă printr-un punctaj, similar testelor internationale. Evaluarea se realizează prin următoarele probe: a) o probă scrisă la limba şi literatura română; b) o probă scrisă la limba maternă; c) o probă scrisă transdisciplinară la matematică şi ştiinţe; d) o probă scrisă la o limbă de circulatie internatională; e) o probă practică de utilizare a calculatorului, sustinută în timpul anului; f)       probă orală transdisciplinară de evaluare a competentelor civice si sociale, sustinută în timpul anului. (6) Rezultatele evaluării naţionale se înscriu în portofoliul educational al elevului. Art. 75. — (1) Absolvenţii învăţământului gimnazial dobândesc diploma de absolvire, parte a portofoliului educaţional, şi foaia matricolă, parte a portofoliului educaţional. (2) Continuarea studiilor din învăţământul gimnazial în învăţământul liceal este asigurată pe baza unui proces de consiliere şi de orientare şcolară şi profesională. Numărul de locuri alocate clasei a X-a este cel putin egal cu cel al absolventilor clasei a IX-a. Art. 76. — (1) După absolvirea gimnaziului, elevii urmează liceul sau scoala profesională. (2) Admiterea la liceu sau la scoală profesională se realizează după următoarea procedură: a) în cazul în care numărul de candidaţi nu depăşeşte numărul locurilor oferite de unitatea de învătământ, admiterea se va realiza pe baza portofoliului educational al elevului; b) în cazul în care numărul de candidaţi este mai mare decât numărul locurilor oferite de unitatea de învățământ, admiterea se face luând în calcul în proporţie de 70% portofoliul educaţional al elevului, media de absolvire a învătământului obligatoriu, precum şi media la probele de la evaluarea naţională de la sfârsitul clasei a IX-a si în proportie de 30% nota obtinută la proba de admitere stabilită de unitatea de învăţământ. (3) În cazul mediilor egale, diferenţierea se face pe baza portofoliului educational al elevului. (4) Metodología-cadru de organizare şi desfăşurare a admiterii în clasa a X-a este elaborată de Ministerul Éducaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului şi este dată publicităţii, pentru fiecare generatie, cel mai târziu la începutul clasei a VIII-a. Unităţile de învăţământ au obligaţia de a anunţa public disciplina sau disciplinele la care se susṭine proba de admitere, programele, procedurile de organizare a acesteia, precum şi modul de utilizare a portofoliului educational, până, cel mai târziu, la începutul clasei a VIII-a. Proba suplimentară de admitere se va susṭine la cel mult douǎ discipline. Art. 77. — (1) Absolventii învățământului liceal primesc diploma de absolvire și foaia matricolă, parte a portofoliului educational, care atestă finalizarea studiilor liceale si care conferă dreptul de acces, în condiţiile legii, în învăţământul postliceal, precum şi dreptul de susţinere a examenului de bacalaureat. (2) Elevii care au promovat clasa a XII-a/a XIII-a vor susṭine examenul national de bacalaureat. (3) Absolvenţii învăţământului liceal care susţin promovează examenul national de bacalaureat dobândesc şi diplomă de bacalaureat, care le dă dreptul de acces în învăţământul superior, în condiţiile legii. Examenul national de bacalaureat constă în sustinerea (4) următoarelor probe: — proba A de evaluare a competentelor lingvistice de comunicare orală în limba română; — proba B de evaluare a competentelor lingvistice de comunicare orală în limba maternă, pentru elevii care au urmat studiile liceale într-o limbă a minoritătilor nationale; proba C de evaluare a competentei lingvistice la două limbi de circulatie internatională studiate pe parcursul învăţământului liceal. Rezultatul evaluării se exprimă prin nivelul de competentă corespunzător Cadrului european comun de referinţă pentru limbi. Elevii care promovează, pe parcursul învătământului preuniversitar, examene cu recunoastere internatională pentru certificarea competentelor lingvistice în limbi străine au dreptul la recunoasterea si echivalarea rezultatelor obtinute la aceste examene, la cerere si conform unei metodologii aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului; — proba D de evaluare a competentelor digitale. Rezultatul evaluării se exprimă prin nivelul de competentă, în raport cu standardele europene recunoscute în domeniu. Elevii care promovează, pe parcursul învăţământului preuniversitar, examene cu recunoastere europeană pentru certificarea competentelor digitale au dreptul la recunoasterea si la echivalarea rezultatelor obtinute la aceste examene, la cerere si conform unei metodologii aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului; — proba E scrisă de evaluare a competentelor formate pe durata învăţământului liceal, după cum urmează: a) probă scrisă la Limba şi literatura română — probă comună pentru elevii de la toate filierele, profilurile şi specializările; b) probă scrisă la Limba şi literatura maternă — probă comună pentru elevii de la toate filierele, profilurile specializările, care au urmat studiile liceale într-o limbă a minoritătilor nationale; c) două probe scrise, diferentiate după cum urmează: 1. pentru profilul real din filiera teoretică: (i) matematică; (ii) probă transdisciplinară din stiinţe: fizică, chimie, biologie: 2. pentru profilul umanist din filiera teoretică: (i)  o limbă de circulatie internatională; (ii) probă transdisciplinară din geografie, istorie, stiinte socioumane; 3. pentru filiera tehnologică: (i)  probă scrisă disciplinară specifică profilului; transdisciplinară specifică domeniului de (ii) probă pregătire; 4. pentru filiera vocatională: (i)   probă practică sau scrisă, după caz, specifică profilului ori specializării; transdisciplinară specifică  profilului (ii) probă sau specializării. (5) Conţinuturile programelor de examen sunt stabilite de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului şi se dau publicităţii elevilor la începutul primei clase de liceu, în condiţiile legii. Calendarul, metodologia, precum si modul de organizare şi desfăşurare a examenului de bacalaureat se stabilesc de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului şi se dau publicităţii, pentru fiecare generaţie, la începutul ultimei clase de liceu. (6) Pentru anumite filiere, profiluri, specializări sau calificări, stabilite de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, absolventii învătământului liceal pot sustine un examen de certificare a calificării, separat de examenul de bacalaureat. Continutul, calendarul si modul de organizare ale examenului de certificare a calificării se stabilesc de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului şi se dau publicităţii, pentru fiecare generatie, cel mai târziu la începutul ultimei clase de liceu. (7) Absolvenţii învăţământului liceal care susţin promovează examenul de certificare a calificării primesc certificat de calificare corespunzător nivelului stabilit prin Cadrul national al calificărilor şi suplimentul descriptiv al certificatului în format Europass. (8) Eliberarea certificatului de calificare nu este condiționată de promovarea examenului de bacalaureat. Art. 78. — (1) Examenul national de bacalaureat se consideră promovat de către absolvenţii învăţământului superior, liceal, care îndeplinesc 'cumulativ secundar următoarele conditii: a) au sustinut probele A, B, C și D prevăzute la art. 77 alin. (4); b) au sustinut probele scrise E prevăzute la art. 77 alin. (4) si au obtinut cel putin nota 5 la fiecare dintre acestea; c) au obtinut media aritmetică, calculată cu două zecimale exacte, a notelor obtinute la probele scrise E prevăzute la art. 77 alin. (4) cel putin egală cu 6. (2) În urma promovării examenului naţional de bacalaureat, absolventului i se eliberează diploma de bacalaureat. (3) Absolventilor de liceu care au sustinut evaluările A, B, C şi D prevăzute la art. 77 alin. (4) li se eliberează certificate care atestă nivelul de competenţă lingvistică, respectiv nivelul de competentă digitală. Eliberarea acestor certificate nu este conditionată de promovarea probelor scrise E prevăzute la art. 77 alin. (4). nepromovării examenului (4) In cazul national de bacalaureat, pot fi recunoscute în sesiunile următoare, la cerere, rezultatele la evaluările A, B, C și D susținute conform prevederilor art. 77 alin. (4), respectiv rezultatele la probele scrise E prevăzute la art. 77 alin. (4) care au fost promovate cu cel puṭin nota 5.
MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011
(5) În decursul unui an şcolar se organizează două sesiuni ale examenului national de bacalaureat. (6) Candidatii proveniti din învăṭământul preuniversitar pot sustine examenul national de bacalaureat si examenul de certificare a calificării, fără taxă, de cel mult două ori. Prezentările ulterioare la aceste examene sunt condiţionate de achitarea unor taxe stabilite de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (7) Evaluările A, B, C si D prevăzute la art. 77 alin. (4) se organizează şi se desfăşoară la nivelul unităţii de învăţământ, în timpul anului scolar, pe parcursul semestrului al II-lea, în faţa unei comisii prezidate de directorul unităţii de învăţământ şi numite prin decizie a inspectorului scolar general, în condiţiile stabilite prin metodologie specifică. (8) Probele scrise E la examenul national de bacalaureat, prevăzute la art. 77 alin. (4), se sustin după încheierea cursurilor, în faţa unei comisii stabilite de inspectoratul şcolar. (9) Comisia prevăzută la alin. (8) este condusă de un presedinte, numit prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului dintre cadrele didactice universitare de predare, având titlul stiintific de doctor, sau de un cadru didactic din învățământul liceal, având gradul didactic I și performanțe profesionale deosebite, dintr-o unitate de învăţământ situată în alt judet decât cel în care se află unitatea de învățământ din care provin elevii care sustin probele scrise ale examenului national de bacalaureat. (10) Comisia prevăzută la alin. (8) este alcătuită exclusiv din profesori de la alte unităti de învătământ decât cele din care provin elevii care sustin probele scrise ale examenului national de bacalaureat. (11) Rezultatele examenului national de bacalaureat se fac publice prin afisare.
CAPITOLUL VI
Resursa umană
SECTIUNEA 1
Beneficiarii educatiei (1) Beneficiarii primari ai învățământului Art. 79. preuniversitar sunt anteprescolarii, prescolarii si elevii. (2) Beneficiarii secundari ai învăţământului preuniversitar sunt familiile anteprescolarilor, ale prescolarilor si ale elevilor. (3) Comunitatea locală şi societatea, în general, sunt beneficiari tertiari ai învăţământului preuniversitar. Art. 80. — (1) Invăţământul preuniversitar este centrat pe beneficiari. Toate deciziile majore sunt luate prin consultarea reprezentanţilor beneficiarilor primari, respectiv a Consiliului National al Elevilor sau a altor asociatii reprezentative ale elevilor, si prin consultarea obligatorie a reprezentantilor beneficiarilor secundari şi terţiarığ, respectiv a structurilor asociative reprezentative ale 'părinţilor, a reprezentanţilor mediului de afaceri, a autorităţilor administraţiei publice locale si a societăţii civile. (2) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, împreună cu Consiliul Naţional al Elevilor şi organizaţiile guvernamentale si nonguvernamentale reprezentative, elaborează un statut în care sunt prevăzute drepturile şi îndatoririle elevilor, care se aprobă prin ordin al ministrului educaţiei, cercetării, tineretului şi sportului. În baza acestui statut, fiecare unitate de învățământ își elaborează regulamentul scolar propriu. Art. 81. — (1) Antepreșcolarii, preșcolarii și elevii din învăţământul preuniversitar au drepturi egale la educaţie, prin activităţi extraşcolare organizate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (2) Activităţile extraşcolare sunt realizate în cadrul unităţilor de învăţământ preuniversitar, în cluburi, în palate ale copiilor, în tabere scolare, în baze sportive, turistice si de agrement sau în alte unităţi acreditate în acest sens. (3) Organizarea, acreditarea, controlul și competențele unităţilor care oferă educaţie extraşcolară se stabilesc prin regulament aprobat prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului. Art. 82. — (1) Elevii de la cursurile cu frecventă din învățământul preuniversitar de stat pot beneficia de burse de performantă, de burse de merit, de burse de studiu si de burse de ajutor social. (2) Cuantumul unei burse acordate din sumele defalcate din unele venituri ale bugetului de stat si numărul acestora se stabilesc anual prin hotărâre a consiliului local, respectiv a consiliului judetean/consiliilor locale ale sectoarelor municipiului Bucuresti. (3) Criteriile generale de acordare a burselor se stabilesc de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. Criteriile specifice de acordare a burselor de performantă, de merit, a burselor de studiu şi a celor de ajutor social se stabilesc anual în consiliile de administratie ale unităţilor de învăţământ, în limitele fondurilor repartizate si în raport cu integralitatea efectuării de către elevi a activităţilor şcolare. (4) Elevii pot beneficia si de burse pe bază de contract încheiat cu operatori economici ori cu alte persoane juridice sau fizice, precum si de credite pentru studiu acordate de bănci, în condiţiile legii. (5) Elevii şi cursanţii străini din învăţământul preuniversitar pot beneficia de burse, potrivit prevederilor legale. (6) Elevii etnici români cu domiciliul stabil în străinătate beneficiază de burse, potrivit prevederilor prezentei legi. Art. 83. — (1) Anteprescolarii, prescolarii si elevii din unităţile scolare de stat si particulare autorizate/acreditate beneficiază de asistentă medicală, psihologică şi logopedică gratuită, în cabinete medicale, psihologice si logopedice scolare ori în unităti medicale de stat. (2) La începutul fiecărui an şcolar se realizează examinarea stării de sănătate a elevilor, pe baza unei metodologii comune elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului şi de Ministerul Sănătăţii. (3) Autorizarea sanitară necesară funcţionării unităţilor de învăţământ de stat se obţine fără taxe. Art. 84. — (1) Elevii din învăţământul obligatoriu şi liceal acreditat/autorizat beneficiază de tarif redus cu 50% pentru transportul local în comun, de suprafaţă, naval şi subteran, precum şi pentru transportul intern auto, feroviar şi naval, pe tot parcursul anului calendaristic. (2) Ca măsură de protectie specială, elevii orfani, elevii cu cerinţe educaţionale speciale, precum şi cei instituţionalizaţi pot beneficia de gratuitate pentru toate categoriile de transport menţionate la alin. (1), pe tot parcursul anului calendaristic. (3) Elevilor care nu pot fi scolarizati în localitatea de domiciliu li se decontează cheltuielile de transport din bugetul Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, prin unitătile de învăţământ la care sunt şcolarizaţi, pe bază de abonament, în limita a 50 km, sau li se asigură decontarea sumei ce reprezintă contravaloarea a 8 călătorii dus-întors pe semestru, dacă locuiesc la internat sau în gazdă. (4) Elevii beneficiază de tarife reduse cu 75% pentru accesul la muzee, la concerte, la spectacole de teatru, de operă, de film şi la alte manifestări culturale şi sportive organizate de instituţii publice. (5) Elevii etnici români din afara graniţelor ţării, bursieri ai statului român, beneficiază de gratuitate la toate manifestările prevăzute la alin. (4). Art. 85. — (1) În situatii justificate, elevilor din învăţământul obligatoriu, scolarizati într-o altă localitate decât aceea de domiciliu, li se asigură, după caz, servicii de transport, de masă şi de internat, de către autorităţile administraţiei publice locale din localitatea de domiciliu, cu sprijinul operatorilor economici, al colectivităţilor locale, al societăţilor de binefacere, precum şi al altor persoane juridice sau fizice. (2) Statul subvenţionează toate costurile aferente frecventării liceului pentru elevii provenind din mediul rural sau din grupuri socioeconomice dezavantajate, precum și pentru cei care frecventează şcolile profesionale. Modalitatea de subvenţionare MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 se stabileşte prin hotărâre a Guvernului, iniţiată de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. Art. 86. — (1) Unităţile de învăţământ încheie cu părinţii, în momentul înscrierii anteprescolarilor, respectiv a prescolarilor sau a elevilor, în Registrul unic matricol, un contract educational, în care sunt înscrise drepturile si obligatiile reciproce ale părtilor. Contractul educational-tip este aprobat prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului si este particularizat, la nivelul fiecărei unităţi de învăţământ, prin decizia consiliului de administratie. (2) Nerespectarea prevederilor contractului educational-tip de către unitatea de învăţământ este sancţionată de inspectoratul scolar, în conformitate cu prevederile metodologiei aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. (3) Părintele sau tutorele legal este obligat să ia măsuri pentru şcolarizarea elevului, pe perioada învăţământului obligatoriu. (4) Părintele sau tutorele legal răspunde pentru distrugerile materiale din patrimoniul şcolii, cauzate de elev. Art. 87. — Unitătile de învătământ pot primi donatii din tară şi din străinătate, potrivit reglementarilor legale, dacă servesc politicii educationale a sistemului national de învăţământ și dacă nu sunt contrare intereselor statului român și legislației în vigoare.
SECTIUNEA a 2-a
Personalul din învăţământul preuniversitar
Art. 88. — (1) Personalul din învăṭământul preuniversitar este format din personal didactic, personal didactic auxiliar si personal administrativ sau nedidactic. (2) În învățământul preuniversitar poate funcționa personal didactic asociat. (3) Personalul didactic auxiliar este definit conform prevederilor prezentei legi. (4) Personalul administrativ îşi desfăşoară activitatea în baza Legii nr. 53/2003 — Codul muncii, cu modificările și completările ulterioare. Art. 89. — În învăţământul preuniversitar de stat şi particular, posturile didactice vacante şi rezervate se ocupă prin concurs organizat la nivelul unitătii de învăţământ cu personalitate juridică, conform unei metodologii-cadru elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. Art. 90. — (1) Concursurile pentru ocuparea posturilor didactice au caracter deschis. La concurs se poate prezenta orice persoană care îndeplineşte condiţiile prevăzute de legislatia în vigoare. (2) Angajarea personalului didactic în unitătile de învătământ cu personalitate juridică se face prin încheierea contractului individual de muncă de către directorul unităţii, cu aprobarea consiliului de administratie. Art. 91. — (1) Organizarea şi desfăşurarea concursului de ocupare a posturilor didactice auxiliare si administrative dintr-o unitate de învățământ sunt coordonate de director. Consiliul de administratie al unităţii de învăţământ aprobă comisiile de concurs şi validează rezultatele concursului. (2) Angajarea prin încheierea contractului individual de muncă a personalului didactic auxiliar şi administrativ în unităţile de învăţământ cu personalitate juridică se face de către directorul unităţii, cu aprobarea consiliului de administraţie. Art. 92. — (1) La nivelul fiecărei unităţi şi instituţii de învățământ preuniversitar se realizează anual evaluarea activităţii personalului didactic şi didactic auxiliar. Metodologia de evaluare se stabileste prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului. (2) Rezultatele evaluării stau la baza deciziei consiliului de administratie privind acordarea calificativului anual şi a gradaţiei de merit. (3) Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului dezvoltă programul naţional de stimulare a excelenţei didactice, finanṭat din propriul buget, din care se premiază excelenṭa didactică. (4) Metodologia de acordare a gradaţiei de merit şi a implementării programului national de stimulare a excelentei didactice se elaborează de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (5) Salarizarea personalului didactic si a celui didactic auxiliar din unitătile de învătământ de stat se face şi în funcţie de performantele profesionale, conform legii. (6) Veniturile salariale si extrasalariale ale directorilor si directorilor adjuncti, precum si salarizarea personalului didactic din unităţile de învăţământ particular se stabilesc prin negociere între conducerea persoanei juridice finanţatoare şi persoana în cauză, cu avizul consiliului de administratie al unitătii scolare. (7) Inspectoratele scolare judetene si Inspectoratul Scolar al Municipiului Bucuresti realizează auditarea periodică a resursei umane din învăţămấntul preuniversitar. Rezultatele auditului se aduc la cunostinta celor în cauză, consiliului de administratie al unităţii de învăţământ şi Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. Art. 93. — Hotărârile privind angajarea, motivarea, evaluarea, recompensarea, răspunderea disciplinară si disponibilizarea personalului didactic se iau la nivelul unităţii de învățământ de către consiliul de administrație, cu votul a 2/3 din totalul membrilor. Directorul unităţii de învăţământ emite deciziile conform hotărârilor consiliului de administratie. Angajatorul este unitatea de învăţământ.
CAPITOLUL VII
Conducerea sistemului şi a unităţilor de învăţământ
SECTIUNEA 1
Dispoziţii generale
Art. 94. — (1) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, ca organ de specialitate al administratiei publice centrale, elaborează și implementează politica națională în domeniul învăţământului preuniversitar. Ministerul Éducaţiei, Cercetării, Tineretului si Sportului are drept de initiativă si de executie în domeniul politicii financiare şi al resurselor umane din sfera educatiei. (2) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului exercită, în domeniul învățământului preuniversitar, următoarele atributii: a) elaborează, aplică, monitorizează şi evaluează politicile educationale nationale; b) monitorizează activitatea de evaluare externă; c) coordonează si controlează sistemul naţional de învătământ; d) avizează structura reṭelei învăṭământului preuniversitar ṣi înaintează Guvernului, spre aprobare, cifrele de scolarizare, pe baza propunerilor unităţilor de învăţământ, a autorităţilor administratiei publice locale, a operatorilor economici, având în vedere recomandările studiilor de prognoză, centralizate, avizate și transmise de către inspectoratele școlare județene, respectiv al municipiului Bucuresti; e) coordonează elaborarea şi aprobă Curriculumul naţional şi sistemul national de evaluare, asigură si supraveghează respectarea acestora; f) evaluează, aprobă și achiziționează manualele școlare și asigură finanțarea conform legii; g) aprobă, conform legii, regulamentele de organizare şi de functionare a unităţilor subordonate şi a unităţilor conexe; h) elaborează studii de diagnoză si de prognoză în domeniul învăţământului; i) asigură omologarea mijloacelor de învăţământ; j) asigură cadrul organizatoric pentru'selectionarea si pregătirea adecvată a elevilor cu aptitudini deosebite; scolarizarea  specializată asigură k) şi asistenţa psihopedagogică adecvată a copiilor și tinerilor cu dizabilităţi sau cu cerinţe educaţionale speciale; MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 I) analizează modul în care se asigură protectia socială în învăţământ şi propune Guvernului şi autorităţilor administraţiei publice locale abilitate măsuri corespunzătoare; si coordonează, monitorizează m) controlează perfectionarea si formarea initială si continuă a personalului didactic pentru politicile de interes national; n) elaborează politicile nationale în domeniul resurselor umane; o) răspunde de evaluarea sistemului national de învătământ pe baza standardelor nationale; p) elaborează, împreună cu alte ministere interesate, strategia colaborării cu alte state şi cu organismele internationale specializate în domeniul învăţământului, formării profesionale şi al cercetării ştiinţifice; q) stabileste modalitătile de recunoastere si de echivalare a studiilor, a diplomelor, a certificatelor și a titlurilor științifice eliberate în străinătate, pe baza unor norme interne, încasează taxe, în lei şi în valută, pentru acoperirea cheltuielilor ocazionate de vizarea si de recunoasterea actelor de studii, conform legii; r) stabileste structura anului scolar; s) elaborează metodologii şi regulamente pentru asigurarea cadrului unitar al implementării politicilor educationale nationale; t) construieste şi asigură funcţionarea optimă a Platformei scolare de e-learning, precum si a Bibliotecii Scolare Virtuale; u) elaborează norme specifice pentru constructiile scolare si pentru dotarea acestora; v) dă publicităţii şi prezintă anual Parlamentului raportul privind starea învăţământului preuniversitar în România; w) coordonează colectarea şi asigură analiza şi interpretarea datelor statistice pentru sistemul national de indicatori privind educatia. (3) În realizarea atribuțiilor sale, Ministerul Educației, Cercetării, Tineretului şi Sportului înfiinţează, organizează şi finantează comisii si consilii nationale. Organizarea si functionarea acestora sunt stabilite prin ordin al ministrului educaţiei, cercetării, tineretului şi sportului. De asemenea, Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului propune Guvernului înfiinţarea de agenţii. Art. 95. — (1) Inspectoratele scolare judetene si Inspectoratul Scolar al Municipiului București sunt servicii publice deconcentrate ale Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, cu personalitate juridică, având în principal următoarele atributii: a) aplică politicile şi strategiile Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului și Sportului la nivel județean, respectiv al municipiului București; b) controlează aplicarea legislatiei si monitorizează calitatea activităţilor de predare-învăţare şi respectarea standardelor nationale/indicatorilor de performantă, prin inspectia scolară; c) controlează, monitorizează şi evaluează calitatea managementului unităţilor şi instituţiilor de învăţământ; d) asigură, împreună cu autorităţile administraţiei publice locale, scolarizarea elevilor si monitorizează participarea la cursuri a acestora pe durata învăţământului obligatoriu; e) coordonează admiterea în licee, evaluările naționale și concursurile scolare la nivelul unităţilor de învăţământ din judeţ si, respectiv, din municipiul Bucuresti; f) monitorizează implementarea programelor nationale initiate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului pe aria judetului, respectiv a municipiului Bucuresti, precum si a proiectelor derulate de unităţile scolare şi cele conexe în cadrul programelor Uniunii Europene în domeniul educaţiei şi tineretului; g) mediază conflictele şi litigiile survenite între autoritatea administratiei publice locale si unităţile de învăţământ; h) coordonează şi controlează activităţile unităţilor conexe ale Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului din aria judetului/municipiului Bucuresti; i) prezintă un raport anual privind starea învăţământului pe teritoriul judeţului, respectiv al municipiului Bucureşti. Acest raport se face public; j) aprobă, la propunerea consiliului local sau a consiliilor judetene, înfiintarea unităţilor pentru educaţie timpurie, învăţământ primar şi gimnazial; k) aplică politicile educationale nationale la nivel judetean, respectiv al municipiului Bucuresti; İ) acordă consiliere şi asistentă unitătilor şi institutiilor de învăţământ în gestionarea resurselor umane şi a posturilor didactice la nivelul judetului, respectiv al municipiului Bucuresti; m) monitorizează activitătile de constituire, de vacantare si de ocupare a posturilor didactice din unităţile de învăţământ; n) gestionează baza de date privind cadrele didactice calificate angajate în unităţile de învăţământ, precum şi întreaga bază de date a educatiei; o) înaintează spre avizare Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului si Sportului reteaua scolară din raza lor teritorială propusă de autoritătile administratiei publice locale, în conformitate cu politica educatională, a documentelor strategice privind dezvoltarea economică şi socială la nivel regional, judetean şi local, după consultarea unităţilor de învăţământ, a operatorilor economici si a partenerilor sociali interesati; p) realizează auditarea periodică a resursei umane din învățământul preuniversitar; q) asigură colectarea datelor statistice pentru sistemul national de indicatori privind educatia. (2) Structura inspectoratelor scolare judetene, respectiv a Inspectoratului Şcolar al Municipiului Bucureşti se stabileşte prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului. (3) Inspectoratul scolar are un consiliu de administratie si un consiliu consultativ. Functionarea acestora se realizează în baza unui regulament propriu, elaborat şi aprobat de consiliul de administratie, conform regulamentului-cadru aprobat prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului. (4) În structura inspectoratelor scolare din judetele cu învăţământ şi în limbile minorităţilor naţionale sunt cuprinşi şi inspectori scolari pentru acest tip de învăţământ. Aceşti inspectori scolari sunt numiţi respectând procedurile prezentei legi, cu consultarea grupului parlamentar al minorităților nationale. (5) În structura inspectoratelor scolare sunt cuprinsi si inspectori scolari pentru problemele copiilor si tinerilor proveniti din medii socioeconomice dezavantajate.
SECŢIUNEA a 2-a
Conducerea unităţilor de învăţământ
Art. 96. — (1) Unităţile de învăţământ preuniversitar cu personalitate juridică sunt conduse de consiliile de administratie, de directori si de directori adjuncti, după caz. În exercitarea atributiilor ce le revin, consiliile de administratie si directorii conlucrează cu consiliul profesoral, cu comitetul de părinţi şi cu autoritătile administratiei publice locale. (2) În unitătile de învăţământ de stat consiliul de administratie este organ de conducere și este constituit din 7, 9 sau 13 membri, astfel: a) în cazul unităţilor de învăţământ de nivel gimnazial cu un singur rând de clase, consiliul de administratie este format din 7 membri, cu următoarea componenţă: 3 cadre didactice, inclusiv directorul; 2 reprezentanti ai părintilor; un reprezentant al primarului; un reprezentant al consiliului local. Prevederile prezentului articol se aplică în mod corespunzător şi pentru învăţământul preşcolar şi primar; b) în cazul în care consiliul de administraţie este format din 9 membri, dintre acestia 4 sunt cadre didactice, un reprezentant al primarului, 2 reprezentanti ai consiliului local si 2 reprezentanti ai părinţilor. Directorul şi directorul adjunct sunt membri de drept ai consiliului de administratie din cota aferentă cadrelor didactice din unitatea de învăţământ respectivă; c) în cazul în care consiliul de administraţie este format din 13 membri, dintre acestia 6 sunt cadre didactice, un reprezentant al primarului, 3 reprezentanţi ai consiliului local şi 3 reprezentanti ai părinţilor. Directorul şi directorul adjunct sunt
membri de drept ai consiliului de administratie din cota aferentă cadrelor didactice din unitatea de învătământ respectivă. (3) Consiliul de administratie este organul de conducere al unităţii de învăţământ. La şedinţele consiliului de administraţie participă, de regulă, şi un reprezentant al elevilor, cu statut de observator. (4) După constituirea consiliului de administraţie, membrii acestuia aleg un presedinte de sedintă din rândul cadrelor didactice, prin hotărâre adoptată cu votul secret al majorităţii. Presedintele de sedintă este ales pentru o perioadă de cel mult un 'an, conduc'e sedintele consiliului de administratie si semnează hotărârile adoptate în această perioadă. (5) În învăţământul particular şi confesional, în componenţa consiliului de administratie sunt inclusi reprezentanti ai fondatorilor. Conducerea consiliului de administratie este asigurată de persoana desemnată de fondatori. În 'unităţile pentru învăţământul general obligatoriu, consiliul de administratie cuprinde si un reprezentant al consiliului local. (6) Consiliul de administratie se întruneşte lunar sau ori de câte ori este necesar, la solicitarea directorului sau a două treimi dintre membri. Metodologia-cadru de organizare şi de functionare a consiliului de administratie este stabilită prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. (7) Consiliul de administratie are următoarele atributii principale: a) adoptă proiectul de buget şi avizează execuţia bugetară la nivelul unităţii de învăţământ; b) aprobă planul de dezvoltare institutională elaborat de directorul unităţii de învăţământ; c) aprobă curriculumul la decizia scolii, la propunerea consiliului profesoral; d) stabileste pozitia scolii în relatiile cu terti; e) organizează concursul de ocupare a functiilor de director si de director adjunct; f) aprobă planul de încadrare cu personal didactic şi didactic auxiliar, precum si schema de personal nedidactic; g) aprobă programe de dezvoltare profesională a cadrelor didactice, la propunerea consiliului profesoral; h) sanctionează abaterile disciplinare, etice sau profesionale ale cadrelor didactice, conform legii; i) aprobă comisiile de concurs şi validează rezultatul concursurilor; j) aprobă orarul unităţii de învăţământ; k) îşi asumă răspunderea publică pentru performantele unităţii de învăţământ, alături de director; l) îndeplineşte orice alte atribuţii stabilite prin ordine şi metodologii ale ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului, respectiv ale Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (8) Hotărârile consiliului de administrație se adoptă cu majoritatea voturilor celor prezenti, mai putin cele prevăzute la art. 93. Hotărârile consiliului de administratie care vizează personalul din unitate, cum ar fi procedurile pentru ocuparea posturilor, a funcţiilor de conducere, acordarea gradaţiei de merit, restrângerea de activitate, acordarea calificativelor, aplicarea de sanctiuni şi altele asemenea, se iau prin vot secret. Membrii consiliului de administratie care se află în conflict de interese nu participă la vot. (9) Deciziile privind bugetul şi patrimoniul unităţii de învățământ se iau cu majoritatea din totalul membrilor consiliului de administratie. Art. 97. — (1) Directorul exercită conducerea executivă a unităţii de învăţământ. În cazul unităţilor de învăţământ cu predare integrală în limbile minorităţilor naţionale, directorul are obligatia cunoasterii limbii respective. În cazul unitătilor de învăţământ cu secţii de predare în limbile minorităţilor naţionale, unul dintre directori are obligatia cunoasterii limbii respective. În aceste cazuri, numirea directorului se face cu consultarea organizaţiei care reprezintă minoritatea respectivă în Parlamentul României sau, dacă minoritatea nu are reprezentare parlamentară, cu consultarea Grupului parlamentar al minoritătilor nationale. (2) Directorul unităţii de învăţământ de stat are următoarele atributii: a) este reprezentantul legal al unităţii de învăţământ şi realizează conducerea executivă a acesteia; b) este ordonatorul de credite al unităţii de învăţământ; c) îsi asumă, alături de consiliul de administratie, răspunderea publică pentru performantele unităţii de învăţământ pe care o conduce; d) propune spre aprobare consiliului de administratie regulamentul de organizare si functionare al unitătii de învătământ; e) propune spre aprobare consiliului de administratie proiectul de buget si raportul de executie bugetară; f) răspunde de selectia, angajarea, evaluarea periodică, formarea, motivarea şi încetarea raporturilor de muncă ale personalului din unitatea de învăţământ; g) îndeplineşte alte atributii stabilite de către consiliul de administratie, conform legii; h) prezintă anual un raport asupra calitătii educatiei în unitatea sau în institutia pe care o conduce. Raportul este prezentat în faţa comitetului de părinţi şi este adus la cunoştinţa autorităţilor administraţiei publice locale şi a inspectoratului scolar judetean/al municipiului Bucuresti; i) coordonează colectarea si transmite inspectoratului scolar datele statistice pentru sistemul national de indicatori privind educatia. (3) Structurile şi funcţiile de conducere ale unităţilor de învățământ particular și confesional, atribuțiile, modul de constituire, precum si durata mandatelor sunt stabilite prin regulamentele de organizare şi funcţionare a acestora, în concordantă cu prevederile legale. (4) Directorul unităţii de învăţământ particular şi confesional exercită conducerea executivă, în strictă conformitate cu responsabilităţile şi atribuţiile conferite de lege, cu hotărârile consiliului de administratie al unităţii de învăţământ şi cu respectarea prevederilor regulamentului de organizare si functionare a acesteia. Art. 98. — (1) Consiliul profesoral al unităţii de învăţământ este format din totalitatea cadrelor didactice din unitatea scolară cu personalitate juridică, este prezidat de către director si se întruneşte lunar sau ori de câte ori este nevoie, la propunerea directorului sau la solicitarea a minimum o treime dintre membrii personalului didactic. (2) Atribuţiile consiliului profesoral sunt următoarele: a) gestionează şi asigură calitatea actului didactic; b) stabileste Codul de etică profesională şi monitorizează aplicarea acestuia; c) validează fișele de autoevaluare ale personalului angajat al unităţii de învăţământ, în baza cărora se stabileşte calificativul anual; d) propune consiliului de administratie măsuri de optimizare a procesului didactic; e) propune consiliului de administraţie curriculumul la dispozitia scolii; f) propune consiliului de administratie premierea si acordarea titlului de „profesorul anului” personalului cu rezultate deosebite la catedră; g) aprobă sancţionarea abaterilor disciplinare ale elevilor; h) propune consiliului de administraţie iniţierea procedurii legale în cazul cadrelor didactice cu performante slabe sau pentru încălcări ale eticii profesionale; i) propune consiliului de administratie programele de formare şi dezvoltare profesională continuă a cadrelor didactice; j) alege cadrele didactice membre ale consiliului de administratie; k) îndeplineşte alte atribuţii stabilite de consiliul de administratie.

SECTIUNEA a 3-a
Unităţile conexe ale învăţământului preuniversitar
CAPITOLUL VIII Finanţarea şi baza materială a învăţământului preuniversitar Art. 99. — (1) Unităţile conexe ale Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului sunt: Institutul de Știinţe ale Educatiei, casele corpului didactic, centrele atestate de formare continuă în limbile minorităţilor naţionale, Centrul Naţional de Instruire Diferentiată, Unitatea pentru Finantarea Învătământului Preuniversitar, palatele si cluburile copiilor. (2) Unităţile conexe ale învăţământului preuniversitar sunt: centrul judetean de resurse si asistentă educatională/Centrul Municipiului București de Resurse și Asistență Educațională. (3) În fiecare judet şi în municipiul Bucureşti functionează casa corpului didactic, denumită în continuare CCD, cu personalitate juridică, coordonată metodologic de inspectoratul scolar. Structura si atributiile CCD se stabilesc prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. Centrele judetene de resurse (4) si asistentă educatională/Centrul Municipiului București de Resurse și Asistentă Educatională sunt unităţi specializate ale învăţământului preuniversitar, cu personalitate juridică, coordonate metodologic de inspectoratul scolar. (5) Finantarea centrului judetean de resurse si asistentă educatională/Centrului Municipiului Bucuresti de Resurse si Asistentă Educatională se asigură de la bugetul consiliului judetean. Centrul judetean resurse (6) de si asistentă educatională/Centrul Municipiului București de Resurse și Asistentă Educatională organizează, coordonează metodologic, monitorizează şi evaluează, după caz, la nivel judeţean/al municipiului Bucureşti, următoarele activităţi şi servicii educationale: a) servicii de asistentă psihopedagogică/psihologică, furnizate prin centrele judetene si prin cabinetele de asistentă psihopedagogică/psihologică; b) servicii de terapii logopedice, furnizate prin centrele si prin cabinetele logopedice interscolare; c) servicii de evaluare, de orientare şcolară şi profesională; d) servicii de mediere scolară, furnizate de mediatorii scolari; e) servicii de consultantă pentru educaţie incluzivă, furnizate de centrele scolare de educatie incluzivă. (7) Structura, organizarea si functionarea centrului judetean de resurse si de asistentă educatională se stabilesc prin regulament aprobat prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. (8) Centrul National de Instruire Diferentiată se organizează si functionează conform metodologiei elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului în 12 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi. (9) Unitatea pentru Finantarea Învățământului Preuniversitar se organizează în subordinea Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. Atribuţiile, structura, organizarea şi functionarea Unităţii pentru Finanţarea Învăţământului Preuniversitar se stabilesc prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. Art. 100. — (1) Palatele şi cluburile copiilor sunt unităţi de învăţământ pentru activităţi extrascolare. Palatele copiilor au şi rol metodologic. (2) Palatul National al Copiilor din Bucuresti este subordonat Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (3) Palatele si cluburile copiilor sunt în subordinea inspectoratelor scolare. (4) Organizarea si competentele palatelor si cluburilor copiilor se stabilesc prin regulament aprobat prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. SECTIUNEA 1 Dispoziţii generale (1) Finanṭarea unităṭilor de învăṭământ Art. 101. - preuniversitar cuprinde finantarea de bază, finantarea complementară si finantarea suplimentară. (2) Statul asigură finantarea de bază pentru toti prescolarii si pentru toti elevii din învăţământul primar, gimnazial, profesional si liceal de stat, particular sau confesional acreditat, precum si pentru elevii din învăţământul postliceal special de stat. Finanţarea de bază se face în limitele costului standard per elev/prescolar, conform metodologiei elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (3) ' În învăţământul preuniversitar particular, taxele de scolarizare se stabilesc de consiliul de administratie al fiecărei instituţii sau unităţi de învăţământ, în condiţiile legii. Art. 102. — (1) Finantarea învăţământului preuniversitar de stat, particular şi confesional se asigură din fonduri publice sau din alte surse, potrivit legii. (2) Finanṭarea învăṭământului preuniversitar particular ṣi confesional acreditat se face din taxe, din fonduri publice, în cazul învăṭământului preṣcolar, primar ṣi gimnazial obligatoriu, precum si din alte surse, potrivit legii. Art. 103. — (1) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului are drept de initiativă în domeniile politicii financiare si resurselor umane din domeniul educatiei si colaborează cu alte ministere, cu autorități locale, structuri asociative reprezentative ale autorităţilor administraţiei publice locale, cu asociaţii reprezentative ale părinţilor, asociaţii reprezentative profesionale ale cadrelor didactice, precum si cu sindicatele reprezentative. (2) Consiliile locale si consiliul judetean, respectiv consiliile locale ale sectoarelor municipiului Bucuresti pot contribui din bugetele proprii la finantarea de bază şi complementară a unităţilor de învăţământ preuniversitar de stat. Art. 104. — (1) Finantarea de bază asigură desfășurarea în condiţii normale a procesului de învăţământ la nivel preuniversitar, conform standardelor nationale. (2) Finantarea de bază se asigură din bugetul de stat, din sume defalcate din taxa pe valoarea adăugată şi alte venituri ale bugetului de stat, prin bugetele locale, pentru următoarele categorii de cheltuieli: a) cheltuielile cu salariile, sporurile, indemnizaţiile şi alte drepturi salariale în bani, stabilite prin lege, precum şi contributiile aferente acestora; b) cheltuielile cu formarea continuă şi evaluarea personalului; c) cheltuielile cu evaluarea periodică internă a elevilor; d) cheltuielile materiale si pentru servicii; e) cheltuielile cu întreţinerea curentă. (3) Finantarea de bază a unei unităţi şcolare rezultă prin multiplicarea costului standard per elev/prescolar cu coeficienti specifici unităţii scolare şi cu numărul de elevi şi se aprobă anual prin hotărâre a Guvernului. (4) Baza de calcul al fondurilor alocate unităţilor de învåţământ prin şi din bugetele locale, pentru finanţărea de bază, o constituie costul standard per elev/prescolar. Costul standard per elev/prescolar se determină pentru fiecare nivel de învățământ, filieră, profil, specializare/domeniu. Determinarea costului standard per elev/prescolar se face de către Consiliul National pentru Finantarea Învățământului Preuniversitar, în condiţiile prezentei legi şi conform normelor metodologice elaborate de către Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului şi aprobate prin hotărâre a Guvernului. Consiliul National pentru Finantarea Învățământului Preuniversitar cuprinde reprezentanţii Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, ai partenerilor sociali şi ai structurilor asociative ale autorităţilor administraţiei publice locale. Alocarea fondurilor pentru finanţarea de bază a unităţii de învăţământ se face pe baza unei formule de finantare aprobate prin ordin al ministrului educaţiei, cercetării, tineretului şi sportului care ia în considerare  costul  standard  per elev/prescolar,  numărul  de elevi/prescolari din unitatea de învăţământ, precum şi factorii de corectie dependenti de densitatea de elevi în zonă, severitatea dezavantajelor, de limba de predare şi alţi factori. (5) Finantarea de bază aprobată anual prin legea bugetului de stat se repartizează pe comune, orase, municipii si sectoare ale municipiului Bucuresti de către directiile generale ale finantelor publice judetene, respectiv a municipiului Bucuresti, cu asistenta tehnică de specialitate a inspectoratelor scolare judetene, respectiv a Inspectoratului Scolar al Municipiului Bucuresti. (6) Sumele defalcate din unele venituri ale bugetului de stat, alocate pentru unităţile de învăţământ preuniversitar de stat ca finantare de bază, nu pot fi executate silit pentru recuperarea creantelor stabilite prin titluri executorii în sarcina autoritătilor administratiei publice locale. Art. 105. — (1) Finantarea complementară asigură cheltuieli de capital, cheltuieli sociale si alte cheltuieli asociate procesului de învăţământ preuniversitar de stat. (2) Finanţarea complementară se asigură din bugetele locale ale unităţilor administrativ-teritoriale de care aparţin unităţile de învăţământ preuniversitar, din sume defalcate din taxa pe valoarea adăugată, pentru următoarele categorii de cheltuieli: a) investitii, reparatii capitale, consolidări; b) subventii pentru internate si cantine; c) cheltuieli pentru evaluarea periodică naţională a elevilor; d) cheltuieli cu bursele elevilor; e) cheltuieli pentru transportul elevilor, conform prevederilor art. 84 alin. (1); f) cheltuieli pentru naveta cadrelor didactice, conform legii; g) cheltuieli pentru examinarea medicală obligatorie periodică a salariaţilor din învăţământul preuniversitar, cu exceptia celor care, potrivit legii, se efectuează gratuit; h) cheltuieli pentru concursuri scolare si activităţi educative extrascolare organizate în cadrul sistemului de învăţământ; i) cheltuieli pentru asigurarea securităţii şi sănătăţii în muncă, pentru personalul angajat, prescolari si elevi; j) gestionarea situatiilor de urgentă; k) cheltuieli pentru participarea în proiecte europene de cooperare în domeniul educatiei si formării profesionale. (3) Finanṭarea complementară aprobată anual prin legea bugetului de stat se repartizează pe comune, oraşe, municipii si sectoare ale municipiului Bucuresti de către directiile generale ale finantelor publice judetene, respectiv a municipiului Bucuresti si cu asistenta tehnică a inspectoratelor scolare judetene, respectiv al municipiului Bucuresti. Art. 106. — Finantarea de bază şi finantarea complementară se realizează pe baza contractului de management încheiat între directorul unităţii de învăţământ preuniversitar şi primarul localitătii/primarul de sector în a cărei rază teritorială se află unitatea de învăţământ, respectiv cu preşedintele consiliului judetean/primarul de sector, în cazul scolilor speciale. Art. 107. — (1) Finanṭarea suplimentară se acordă ca sumă globală fixă din bugetul Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului pentru premierea unităţilor de învăţământ preuniversitar de stat cu rezultate deosebite în domeniul incluziunii sau în domeniul performantelor scolare. (2) Consiliile locale, respectiv consiliile locale ale sectoarelor municipiului Bucuresti si consiliile judetene, respectiv Consiliul General al Municipiului Bucuresti, contribuie la finantarea suplimentară, acordând granturi unităţilor de învăţământ, în baza unei metodologii proprii. (3) Finanṭarea suplimentară se realizează pe bază de contract încheiat între unitatea şcolară şi finanţator. Art. 108. — (1) Unităţile de învăţământ preuniversitar de stat pot obtine venituri proprii din activităti specifice, conform legii, din donatii, sponsorizări sau din alte surse legal constituite. (2) Veniturile proprii nu diminuează finantarea de bază, complementară sau suplimentară şi sunt utilizate conform deciziilor consiliului de administratie. La sfârşitul anului bugetar, sumele necheltuite rămân în contul unităţii de învăţământ care le-a realizat si se reportează pentru bugetul anual următor. (3) Directorul şi consiliul de administraţie al unităţii de învățământ cu personalitate juridică răspund de încadrarea în bugetul aprobat, în conditiile legii. Art. 109. — (1) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului finantează anual, în cadrul programelor nationale aprobate prin hotărâre a Guvernului, următoarele competitii: a) competitii între scoli care se bazează pe evaluarea institutională a fiecărei unităţi de învăţământ după două axe majore: incluziune şi performantă. În urma evaluărilor după fiecare dintre cele două axe, se va realiza o clasificare a scolilor pe 5 niveluri: „Excelent”, „Foarte bun”, Bun”, „Satisfăcător” şi „Nesatisfăcător”. Sunt premiate atât şcolile cu excelenţă în incluziune, cât și cele cu excelență în performanță, de stat, particulare sau confesionale. Scolile care obtin calificativul „Satisfăcător" sau „Nesatisfăcător" se supun monitorizării în vederea cresterii performantelor; b) în baza unei metodologii elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, şcolile vor desemna „Profesorul anului", ca semn al excelentei în predare. La nivel judetean si national va fi desemnat „Profesorul anului” pentru fiecare disciplină din planul de învăţământ. Excelenţa în predare va fi recompensată financiar, prin programul national de stimulare a excelentei didactice; c) performanta elevilor la olimpiadele pe discipline, la olimpiadele de 'creatie tehnico-stiintifică si artistică si la olimpiadele sportive se recompensează financiar prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului. (2) În lansarea competiţiilor, Ministerul Éducaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului se consultă cu asociaţiile reprezentative ale părinţilor, asociaţiile reprezentative profesionale ale cadrelor didactice, Consiliul National al Elevilor si cu sindicatele reprezentative. Art. 110. — (1) Bugetul de venituri și cheltuieli se întocmește anual, de către fiecare unitate de învăţământ preuniversitar, conform normelor metodologice de finantare a învăţământului preuniversitar elaborate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, se aprobă și se execută conform legii. (2) Excedentele anuale rezultate din executia bugetului de venituri si cheltuieli ale activităţilor finanţate integral din venituri proprii se reportează în anul următor şi se folosesc cu aceeaşi destinatie sau, cu aprobarea consiliului de administratie, se utilizează pentru finanṭarea altor cheltuieli ale unităṭii de învăţământ. (3) Finanṭarea unităṭilor de învăṭământ special, a claselor de învățământ special, a elevilor din învățământul special, a liceelor speciale si a CJRAE/CMBRAE se asigură din sumele defalcate din unele venituri ale bugetului de stat prin bugetele locale ale consiliilor judetene si ale sectoarelor municipiului Bucuresti, indiferent de locul de domiciliu al copiilor, prin contract managerial. Art. 111. — (1) De la bugetul de stat, prin bugetul Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, se asigură următoarele cheltuieli aferente unităţilor de învăţământ preuniversitar, inclusiv pentru învăţământul special: a) finanṭarea programelor naṭionale ale Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, aprobate prin hotărâre a Guvernului; b) componenţa locală aferentă proiectelor aflate în derulare, cofinantate de Guvernul României și de organismele financiare internationale, precum si rambursările de credite externe aferente proiectelor respective; c) bursele, aprobate prin hotărâre a Guvernului, pentru elevii din Republica Moldova, etnicii români din afara graniţelor ţării, precum si bursele pentru elevii străini;
MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011
d) organizarea evaluărilor, a simulărilor şi a examenelor nationale; e) perfectionarea pregătirii profesionale a cadrelor didactice şi didactice auxiliare, pentru implementarea politicilor şi strategiilor  Ministerului  Educatiei,  Cercetării,  Tineretului  si Sportului; f) finantarea, prin hotărâre a Guvernului, initiată de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, a unor programe anuale sau multianuale de investitii, de modernizare si de dezvoltare a bazei materiale a institutiilor de învăţământ preuniversitar de stat, inclusiv consolidări şi reabilitări de scoli şi dotări; g) finanṭarea unor programe naṭionale de protecṭie socialǎ, stabilite prin reglementări specifice; h) finantarea privind organizarea de concursuri pentru elevi, pe objecte de învăţământ şi pe meserii, tehnico-aplicative, stiintifice, de creatie, concursuri si festivaluri cultural-artistice, campionate şi concursuri sportive şcolare, cu participare natională și internatională, precum și olimpiade internationale pe obiecte de învăţământ. (2) Finantarea cheltuielilor privind inspectoratele scolare, casele corpului didactic, palatele şi cluburile copiilor şi elevilor, cluburile sportive scolare, se asigură din bugetul de stat, prin bugetul Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. (3) Cluburile sportive scolare, precum si palatele si cluburile copiilor pot să fie finantate si de autoritătile administratiei publice locale. (4) Consiliul judetean/consiliile locale ale sectoarelor si Consiliul General al Municipiului Bucuresti alocă, prin hotărâri proprii, fonduri din cote defalcate din impozitul pe venit la dispozitia acestora, în vederea finantării unitătilor de învătământ preuniversitar de stat, prin finantarea complementară. (5) Consiliul judetean/Consiliul General al Municipiului Bucuresti asigură fonduri pentru organizarea şi desfăşurarea olimpiadelor si a concursurilor scolare judetene/ale municipiului București. (6) Cheltuielile aferente facilităţilor acordate elevilor privind transportul pe calea ferată şi cu metroul se finanţează prin bugetul Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului şi din alte surse, potrivit legii.
SECTIUNEA a 2-a
Baza materială a învăţământului preuniversitar de stat
Art. 112. — (1) Unităţile de învăţământ de stat pot deţine în administrare bunuri proprietate publică, cele de învăţământ particular au drept fundament proprietatea privată, iar cele de învăţământ confesional apartin, în funcţie de entitatea care le-a înfiinţat, uneia dintre cele două forme de proprietate. (2) Terenurile şi clădirile unităţilor de educaţie timpurie, de învăţământ preşcolar, şcolilor primare, gimnaziale şi liceale, inclusiv ale celorlalte niveluri de învăţământ din cadrul acestora, înfiinţate de stat, fac parte din domeniul public local şi sunt administrate de către consiliile locale. Celelalte componente ale bazei materiale sunt de drept proprietatea acestora si sunt administrate de către consiliile de administratie, conform legislatiei în vigoare. (3) Terenurile şi clădirile în care îşi desfăşoară activitatea unităţile de învăţământ special de stat şi centrele judeţene de resurse şi asistentă educatională fac parte din domeniul public judetean, respectiv al municipiului Bucuresti, si sunt în administrarea consiliului judetean, respectiv a consiliilor locale ale sectoarelor municipiului București, în a căror rază teritorială îşi desfăşoară activitatea, prin consiliile de administraţie ale unităţilor de învăţământ respective. Celelalte componente ale bazei materiale a unităţilor de învăţământ special de stat, ale cluburilor sportive şcolare, ale palatelor şi cluburilor copiilor şi elevilor, precum şi ale centrelor judeţene de resurse şi asistenţă educatională sunt de drept proprietatea acestora şi sunt administrate de către consiliile de administratie ale acestora. (4) Terenurile şi clădirile în care îşi desfăşoară activitatea inspectoratele scolare judetene, casele corpului didactic, centrul national de excelentă, centrele recreative şi de divertisment, Palatul National al Copiilor, palatele si cluburile elevilor, cluburile sportive scolare, precum si alte unităţi din subordinea Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, ale căror cheltuieli curente si de capital se finantează de la bugetul de stat, fac parte din domeniul public al statului si sunt administrate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, prin inspectoratele scolare judetene si prin consiliile de administratie ale acestor unităti. Celelalte componente ale bazei materiale sunt de drept proprietatea unităţilor şi instituţiilor respective si sunt administrate de acestea. (5) Nu fac parte din domeniul public local, judetean, respectiv al statului terenurile şi clădirile prevăzute la alin. (2)—(4), detinute în baza unor contracte de închiriere, concesionare sau comodat, proprietarii acestora fiind alte persoane fizice sau juridice. (6) Schimbarea destinaţiei bazei materiale a instituţiilor şi unităţilor de învăţământ preuniversitar de stat se poate face de către autorităţile administraţiei publice locale, numai cu avizul conform al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. In caz contrar, actele de schimbare a destinatiei bazei materiale sunt nule de drept, iar fapta constituie infractiune şi se pedepseste conform legii penale. Art. 113. —  Inscrierea dreptului de proprietate asupra bunurilor imobile aparţinând Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului sau instituţiilor şi unităţilor de învăţământ şi cercetare ştiinţifică din sistemul învăţământului de stat, precum si asupra bunurilor apartinând consiliilor locale, judetene si, respectiv, Consiliului General al Municipiului Bucuresti, în îşi desfăşoară activitatea unităţile de învăţământ care preuniversitar de stat, se face, după caz, în registrul de inscriptiuni și transcriptiuni, în cărțile funciare sau în cărțile de publicitate funciară, cu scutire de plata taxelor prevăzute de lege.
TITLUL III
Învăţământul superior
CAPITOLUL I
Dispozitii generale Art. 114. — (1) Prezentul titlu reglementează structura, functiile, organizarea si functionarea învăţământului superior din România. (2) Învăṭământul superior este organizat în universităṭi, academii de studii, institute, scoli de studii superioare si altele asemenea, numite în continuare institutii de învăţământ superior sau universităti. (3) Institutiile de învătământ superior pot fi de stat, particulare sau confesionale. Aceste institutii au personalitate juridică, au caracter nonprofit, sunt de interes public si sunt apolitice. Art. 115. — (1) Învățământul superior se poate organiza doar în instituţii de învăţământ superior care au obţinut autorizarea de functionare provizorie sau acreditarea, potrivit legii. (2) Actele de finalizare a studiilor emise în România sunt recunoscute de către stat numai în cazul în care sunt eliberate în conformitate cu prevederile legale în vigoare, de către instituţii de învăţământ superior acreditate. Art. 116. — (1) Sistemul naṭional de învăṭământ superior include toate institutiile de învățământ superior acreditate. O institutie de învăţământ superior autorizată să funcţioneze provizoriu, conform procedurilor legale în vigoare, devine parte a sistemului national de învăţământ superior numai după acreditare. (2) Instituțiile de învățământ superior din străinătate, recunoscute legal, ca atare, în statul de origine, pot organiza filiale pe teritoriul României, singure sau în parteneriat cu institutii de învăţământ superior acreditate din România, numai cu respectarea legislatiei în vigoare cu privire la autorizarea, acreditarea și asigurarea calităţii programelor de studii. (3) Institutiile de învătământ superior românesti pot organiza, în România sau în alte state, programe de studii comune cu institutii de învăţământ superior din străinătate, recunoscute ca atare de statul de origine. In cazul în care aceste programe se organizează în străinătate, trebuie să respecte reglementările legale în vigoare atât în România, cât şi în statele respective. Art. 117. — Misiunea învătământului superior este de a genera şi de a transfera cunoaştere către societate prin: a) formare initială şi continuă la nivel universitar, în scopul dezvoltării personale, al insertiei profesionale a individului si a satisfacerii nevoii de competentă a mediului socioeconomic; b) cercetare științifică, dezvoltare, inovare și transfer tehnologic, prin creatie individuală și colectivă, în domeniul stiintelor, al stiintelor ingineresti, al artelor, al literelor, prin asigurarea performantelor si dezvoltării fizice si sportive, precum şi valorificarea şi diseminarea rezultatelor acestora. Art. 118. — (1) Sistemul naţional de învăţământ superior se bazează pe următoarele principii: a) principiul autonomiei universitare; b) principiul libertătii academice; c) principiul răspunderii publice; d) principiul asigurării calităţii; e) principiul echitătii; f) principiul eficientei manageriale si financiare; g) principiul transparentei; h) principiul respectării drepturilor şi libertăţilor studenţilor şi ale personalului academic; i) principiul independenţei de ideologii, religii şi doctrine politice; j) principiul libertăţii de mobilitate naţională şi internaţională a studentilor, a cadrelor didactice si a cercetătorilor; k) principiul consultării partenerilor sociali în luarea deciziilor; I) principiul centrării educatiei pe student. (2) In învăţământul superior nu sunt admise discriminări pe criterii de vârstă, etnie, sex, origine socială, orientare politică sau religioasă, orientare sexuală sau alte tipuri de discriminare, cu exceptia măsurilor afirmative prevăzute de lege. (3) Studentii cu dizabilităti fizice au dreptul să aibă căi de acces adaptate acestora în totalitatea spaţiilor universitare, precum şi condiţii pentru desfăşurarea normală a activităţilor academice, sociale si culturale în cadrul instituţiilor de învătământ superior. (4) În învăṭământul superior există şi pot fi organizate facultăţi de teologie, în conformitate cu prevederile art. 15, şi institute de cercetare teologică în consens cu perspectivele ecumenice şi irenice internationale si în conformitate cu prevederile legale. Art. 119. — (1) În institutiile de învăţământ superior de stat, învăţământul esté gratuit pentru cifra de şcolarizare aprobată anual de Guvern şi cu taxă. Cuantumul taxei este stabilit de către senatul universitar, conform legii. (2) În instituţiile de învăţământ superior particular, învăţământul este cu taxă. Cuantumul taxei este stabilit de către consiliul de administraţie, conform legii. (3) Institutiile de învăţământ superior au autonomie în stabilirea cuantumului taxelor si au obligatia să le comunice tuturor celor interesati, inclusiv pe site-ul universitătii. Art. 120. — (1) Calificările dobândite de absolvenţii programelor de studii din învăţământul superior sunt atestate prin diplome, prin certificate şi prin alte acte de studii eliberate numai de către institutiile de învătământ superior acreditate. (2) Diplomele corespunzătoare programelor de studii universitare sunt înscrisuri oficiale şi nu pot fi emise decât de institutiile acreditate, pentru programele si formele de studii acreditate sau autorizate provizoriu. În acest din urmă caz, în cadrul instituţiei care emite diploma trebuie să existe o altă specializare acreditată într-un domeniu înrudit cu specializarea autorizată. Nerespectarea acestor prevederi se pedepseşte conform legii penale. Art. 121. — Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului este autoritate publică şi este abilitat să urmărească, să controleze aplicarea și respectarea reglementărilor legale în domeniul învăţământului superior şi să aplice, dacă este cazul, sanctiuni. De asemenea, Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului controlează modul în care universităţile îşi exercită autonomia universitară, îşi asumă misiunea generală şi pe cea proprie şi îşi exercită răspunderea publică. Art. 122. — (1) Institutiile de învățământ superior au patrimoniu propriu, pe care îl gestionează conform legii. (2) Institutiile de învătământ superior de stat si particulare se înfiintează prin lege, cu respectarea dispozitiilor legale privind acreditarea, stabilite conform Ordonanţei de urgenţă a Guvernului nr. 75/2005 privind asigurarea calitătii educatiei, aprobată cu modificări prin Legea nr. 87/2006, cu modificările ulterioare. (3) Iniţiativa înfiinţării instituţiei de învăţământ superior de stat apartine Guvernului. Initiativa înfiintării institutiei de învăţământ superior particular şi confesional aparţine unei fundaţii, unei asociatii sau unui cult religios ori altui furnizor de educatie, recunoscut ca atare potrivit prevederilor prezentei legi, denumit fondator. Art. 123. — (1) Autonomia universitară este garantată prin Constitutie. Libertatea academică este garantată prin lege. Instituţiile de învăţământ superior se organizează Si functionează independent de orice ingerinte ideologice, politice sau religioase. (2) Autonomia universitară dă dreptul comunităţii universitare să îşi stabilească misiunea proprie, strategia institutională, structura, activităţile, organizarea şi funcţionarea proprie, gestionarea resurselor materiale și umane, cu respectarea strictă a legislaţiei în vigoare. (3) Aspectele fundamentale ale autonomiei universitare se exprimă în Carta universitară, aprobată de senatul universitar, în concordanţă strictă cu legislaţia în vigoare. (4) Autonomia universitară se exercită numai cu condiţia asumării răspunderii publice. (5) În instituţiile de învăţământ superior este asigurată libertatea cercetării în ceea ce priveşte stabilirea temelor, alegerea metodelor, procedeelor si valorificarea rezultatelor, conform legii. (6) În instituţiile de învăţământ superior este interzisă periclitarea sub orice formă a dreptului la exprimarea liberă a opiniilor stiintifice si artistice. (7) Studentilor le este asigurat dreptul la liberă alegere a cursurilor si specializărilor, în conformitate cu normele legale în vigoare si cu planurile de învăţământ. (8) Structurile si functiile de conducere ale universitătilor particulare şi confesionale, atribuţiile, modul de constituire, precum şi alte considerente legate de statutul acestora sunt stabilite în conformitate cu prevederile prezentei legi, cu avizul consultativ al fondatorilor şi cu aprobarea senatului universitar. Art. 124. — (1) Răspunderea publică obligă orice instituţie de învăţământ superior, de stat sau particulară: a) să respecte legislaţia în vigoare, carta proprie şi politicile naţionale şi europene în domeniul învăţământului superior; b) să aplice și să se supună reglementărilor în vigoare referitoare la asigurarea si evaluarea calităţii în învăţământul superior; c) să respecte politicile de echitate şi etică universitară, cuprinse în Codul de etică şi deontologie profesională aprobat de senatul universitar; d) să asigure eficienţa managerială şi eficienţa utilizării resurselor, în cazul universităţilor de stat, şi a cheltuirîi fondurilor din surse publice, conform contractului institutional; e) să asigure transparenţa tuturor deciziilor şi activităţilor sale, conform legislatiei în vigoare; f) să respecte libertatea academică a personalului didactic, didactic auxiliar şi de cercetare, precum şi drepturile şi libertăţile studentilor. (2) În cazul universităţilor confesionale, răspunderea publică se extinde la respectarea statutului şi a prevederilor dogmatice şi canonice specifice cultului respectiv. Art. 125. — (1) In cazul în care se constată nerespectarea obligaţiilor prevăzute la art. 124, Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului și Sportului sesizează senatul universitar în termen MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 de 30 de zile de la data constatării. Dacă în termen de 3 luni de la data sesizării, universitatea continuă să nu respecte obligaţiile prevăzute la art. 124, Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului aplică, în termen de maximum 6 luni de la data sesizării initiale a senatului universitar, una sau mai multe dintre următoarele măsuri: a) revocarea din funcţie a rectorului, în baza propunerii Consiliului de etică şi management universitar, cu consultarea senatului universitar. În termen de maximum 5 zile lucrătoare de la data revocării din functie a rectorului, senatul universitar are obligatia să desemneze un prorector care reprezintă universitatea si care devine ordonator de credite până la confirmarea unui nou rector de către ministrul educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. În termen de 3 luni de la revocarea din functie a rectorului, senatul universitar finalizează procedurile de desemnare a unui nou rector, cu respectarea prevederilor legale în vigoare, şi trimite spre confirmare ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului numele noului rector; b) reduce sau elimină temporar sau definitiv accesul la finanţările din surse publice, la propunerea Consiliului de etică şi management universitar; c) propune Guvernului initierea unui proiect de lege de reorganizare sau desfiinţare a instituţiei de învăţământ superior în cauză. (2) Constatarea încălcării obligațiilor prevăzute la art. 124 se face de către Consiliul de etică şi management universitar, format din 11 membri, după cum urmează: 3 reprezentanţi numiţi de către Consiliul Naţional al Rectorilor, 3 reprezentanţi ai Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, numiţi de ministrul educaţiei, cercetării, tineretului şí sportului, câte un reprezentant numit de către Agenţia Română de Asigurare a Calităţii în Învăţământul Superior, denumită în continuare ARACIS, Consiliul National pentru Finantarea Învățământului Superior, denumit în continuare CNFIS, Consiliul Naţional al Cercetării Știinţifice, denumit în continuare CNCS, Consiliul National de Atestare a Titlurilor, Diplomelor si Certificatelor Universitare, denumit în continuare CNATDCU, şi un reprezentant al federatiilor nationale ale studentilor. (3) Orice persoană fizică sau juridică poate sesiza Consiliul de etică şi management universitar în legătură cu nerespectarea obligatiilor prevăzute la art. 124. În urma primirii unei astfel de sesizări, Consiliul de etică şi management universitar are obligatia de a investiga aspectele sesizate si de a răspunde sesizării în termenul de 3 luni. Răspunsurile la aceste sesizări constituie documente publice si se publică pe site-ul web al Ministerului Educatiei, Cercetăríi, Tineretului și Sportului. (4) Respectarea de către institutiile de învăţământ superior a obligatiilor prevăzute la art. 124 si a altor obligatii legale aferente răspunderii publice, precum şi respectarea de către Consiliul de etică şi management universitar a obligaţiilor prevăzute la alin. (3) constituie un interes legitim public pentru orice persoană fizică sau juridică română. Nerespectarea acestor obligatii poate fi atacată în contencios administrativ de către orice persoană fizică sau juridică română, potrivit legii. Art. 126. — (1) Spatiul universitar este constituit din totalitatea didactice edificiilor,  terenurilor,  statiunilor experimentale, institutelor de cercetare, fermelor, grădinilor botanice, caselor universitare, campusurilor universitare, spitalelor şi clinicilor universitare, precum şi dotările aferente, folosite de institutia de învăţământ superior, indiferent de titlul juridic sub care aceasta este îndreptăţită să le utilizeze. (2) Fac exceptie de la prevederile alin. (1) spatiile si dotările aferente care apartin Ministerului Sănătăţii, ministerelor şi institutiilor cu retea sanitară proprie, în care se desfăşoară învăţământul medical superior, spaţiile care aparţin cultelor în care se desfăşoară învăţământul confesional, precum şi spaţiile care apartin Ministerului Apărării Naţionale, Ministerului Administratiei şi Internelor şi Serviciului Român de Informaţii, în care se desfăşoară învăţământ de specialitate. (3) Spatiul universitar este inviolabil. Accesul în spatiul universitar este permis numai în conditiile stabilite prin lege si prin Carta universitară. Art. 127. — (1) Comunitatea universitară este constituită din studenti, personal didactic si de cercetare si personal didactic si de cercetare auxiliar. (2) Din comunitatea universitară fac parte şi persoane cărora li s-a conferit calitatea de membru al comunităţii universitare, prin hotărâre a senatului universitar. (3) Membrii comunităţii universitare au drepturile şi îndatoririle stabilite prin reglementările legale în vigoare si prin Carta universitară. Art. 128. — (1) Carta universitară prezintă optiunile majore ale comunitătii universitare şi se aplică în tot spatiul universitar. (2) Carta universitară se referă, în mod obligatoriu, cel putin la: a) modalităţile de desemnare şi revocare din funcţie a persoanelor care ocupă funcţii de conducere sau care fac parte din structurile şi organismele de conducere ale universităţii, în conformitate cu legislatia în vigoare; b) Codul de etică și deontologie profesională universitară; c) modul în care se realizează gestiunea şi protecţia resurselor universitătii; d) condiţiile în care se constituie fondurile proprii şi stabilirea destinatiei acestora si a conditiilor în care sunt utilizate; e) condițiile în care se pot încheia contracte cu instituțiile publice si cu alti operatori economici în vederea unor programe de cercetare fundamentală şi aplicativă sau a creşterii nivelului de calificare a specialistilor cu studii universitare; f) condiţiile în care universitatea se poate asocia cu alte institutii de învăţământ superior sau cu alte organizaţii pentru îndeplinirea misiunii sale; g) modalitățile în care se pot construi, deține și folosi elementele aferente bazei materiale a universităţii, necesare educaţiei şi cercetării ştiinţifice; h) modalitătile în care se derulează actiunile de cooperare internatională ale institutiei de învățământ superior, încheierea de contracte şi participarea la organizaţiile europene şi internationale; i) modalităţile de colaborare dintre structurile de conducere ale universităţilor şi sindicatele personalului didactic, de cercetare, tehnic si administrativ si organizatiile studentesti legal constituite; j) orice alte aspecte considerate relevante de către senatul universitar şi care corespund legislaţiei în vigoare. (3) Carta universitară se elaborează şi se adoptă de către senatul universitar, numai după dezbaterea cu comunitatea universitară. (4) Carta universitară nu poate conţine prevederi contrare legislatiei în vigoare. Nerespectarea legilor în continutul Cartei universitare atrage nulitatea de drept a actului respectiv. (5) Carta universitară se adoptă numai după rezoluția pozitivă a Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului privind avizul de legalitate asupra Cartei universitare. Rezoluţia privind avizul de legalitate se emite de către Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului în termen de maximum 30 de zile de la data solicitării institutiei de învățământ superior. (6) In cazul în care termenul prevăzut la alin. (5) nu este respectat, Carta universitară se consideră avizată potrivit procedurii aprobării tacite. Art. 129. — (1) Institutiile de învățământ superior pot înființa, singure sau prin asociere, societăţi comerciale, fundaţii sau asociaţii, cu aprobarea senatului universitar. Condiţia ca acestea să se înfiinţeze este aceea ca ele să contribuie la creşterea performantelor institutiei și să nu influenteze negativ în niciun fel activităţile de învăţământ, cercetare şi consultanţă. (2) Institutiile de învăţământ superior pot constitui consorţii, inclusiv cu unităţile de cercetare-dezvoltare, în baza unui contract de parteneriat, conform legislatiei în vigoare. MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 (3) La constituirea societătilor comerciale, a fundatiilor sau a asociatiilor, institutia de învățământ superior de stat poate contribui exclusiv cu bani, brevete de inventie si alte drepturi de proprietate industrială. Universitatea poate acorda prin contract dreptul de administrare si folosintă asupra bunurilor patrimoniale societăţilor comerciale sau asociaţiilor în care are calitatea de asociat' sau actionar ori fundatiilor în care are calitatea de fondator, cu aprobarea senatului universitar. Dreptul de folosintă si administrare asupra bunurilor proprietate publică nu poate constitui aport al universităţii la capitalul social al unei societăţi comerciale, fundatii sau asociatii. Art. 130. — (1) Institutiile de învățământ superior adoptă un cod de etică si deontologie profesională universitară. Acesta face parte din Carta universitară și include obligatoriu: a) stabilirea situaţiilor de conflicte de interese incompatibilităţi; b) prevederea că persoanele care se află în relaţie de soţi, afini şi rude până la gradul al III-lea inclusiv nu pot ocupa concomitent functii astfel încât unul sau una să se afle faṭă de celălalt sau cealaltă într-o poziţie de conducere, control, autoritate sau evaluare institutională la orice nivel în aceeaşi universitate şi nu pot fi numiţi în comisii de doctorat, comisii de evaluare sau comisii de concurs ale căror decizii afectează soţii, rudele sau afinii până la gradul al III-lea inclusiv; c) măsurile educationale, administrative şi tehnice care se iau pentru garantarea originalităţii lucrărilor de licenţă, master, doctorat, articolelor stiintifice sau a altor asemenea lucrări, precum si sanctiunile aferente. (2) Rectorul universităţii are obligaţia să prezinte anual, cel târziu până în prima zi lucrătoare a lunii aprilie a fiecărui an, un raport privind starea universităţii. Raportul este făcut public pe site-ul universitătii si este transmis tuturor părtilor interesate. Acest raport include cel putin: a) situatia financiară a universitătii, pe surse de finantare si tipuri de cheltuieli; b) situaţia fiecărui program de studii; c) situatia personalului institutiei; d) rezultatele activitătilor de cercetare; e) situatia asigurării calitătii activitătilor din cadrul universitătii; f) situatia respectării eticii universitare şi a eticii activitătilor de cercetare; g) situatia posturilor vacante; situatia insertiei profesionale a absolventilor din h) promotiile precedente. (3) Raportul anual al rectorului este o componentă a răspunderii publice și constituie o condiție fundamentală pentru accesul la finantările din bugetul public.
CAPITOLUL II
Structura organizatorică a institutiilor
de învăţământ superior
Art. 131. — (1) Pentru îndeplinirea obiectivelor ce decurg din misiunea asumată, orice institutie de învătământ superior poate cuprinde următoarele componente organizatorice: facultăţi, departamente, institute, centre sau laboratoare, unităti de proiectare, centre de consultantă, clinici universitare, studiouri si ateliere artistice, teatre, muzee, centre pentru formarea continuă a resurselor umane, unităţi de microproducţie şi prestări servicii, statiuni experimentale sau alte entităţi pentru activităţi de productie şi transfer de cunoaştere şi tehnologie. În structura institutiilor de învăţământ superior funcţionează servicii tehnico- administrative. (2) Instituția de învățământ superior poate înființa, pe perioadă determinată și pe proiecte, unități de cercetare distincte sub raportul bugetului de venituri si cheltuieli, care au autonomie şi statute proprii, aprobate de senatul universitar. (3) Componentele prevăzute la alin. (1) și (2) sunt organizate de fiecare institutie de învăţământ superior, astfel încât institutia să îşi realizeze misiunea, să asigure criteriile şi standardele de calitate, să gestioneze în mod eficient activităţile de învăţământ, cercetare, productie sau transfer cognitiv şi tehnologic şi să asigure sprijinul administrativ adecvat membrilor comunităţii universitare. Art. 132. — (1) Facultatea este unitatea functională care elaborează şi gestionează programele de studii. Facultatea corespunde unuia sau mai multor domenii ale stiintelor, artelor sau sportului. (2) Orice facultate se înfiinţează, se organizează sau se desfiintează la propunerea si cu aprobarea senatului universitar, prin hotărâre a Guvernului privind structura institutiilor de Învăţământ superior, iniţiată anual de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. (3) Într-o institutie de învătământ superior de stat, Guvernul, cu consultarea senatului universitar, poate să înfiinţeze şi să finanţeze un program de studii sau o facultate cu acele programe de studii care răspund unor cerinţe stringente de instruire şi formare profesională în domenii de interes national. Programele de studii astfel propuse se supun reglementărilor legale în vigoare referitoare la asigurarea calităţii în învăţământul superior. (4) O facultate poate include unul sau mai multe departamente, scoli doctorale, scoli postuniversitare si extensii universitare care sunt responsabile de organizarea programelor de studii pe tipuri şi cicluri de studii universitare. (5) Prin exceptie de la prevederile alin. (2), în situatii temeinic justificate, Guvernul, la propunerea Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, poate înfiinţa facultăţi, în cadrul universitătilor de stat, cu consultarea senatului universitar. Art. 133. — (1) Departamentul este unitatea academică funcţională care asigură producerea, transmiterea și valorificarea cunoasterii în unul sau mai multe domenii de specialitate. (2) Un departament poate avea în componenţă centre sau laboratoare de cercetare, ateliere artistice, scoli postuniversitare şi extensii universitare. (3) Departamentul se înfiinţează, se organizează, se divizează, se comasează sau se desfiinţează prin hotărâre a la senatului consiliului universitar, propunerea facultăţii/facultăţilor în care funcţionează. (4) Departamentul poate organiza centre sau laboratoare de cercetare care funcţionează ca unităţi de venituri şi cheltuieli în cadrul universităţii. Art. 134. — Infiintarea institutelor, statiunilor experimentale, centrelor sau laboratoarelor de cercetare-dezvoltare este aprobată de către senatul universitar, cu respectarea legislaţiei în vigoare. Art. 135. — (1) Invăţământul superior pentru minorităţile nationale se realizează: a) în instituţii de învăţământ superior în cadrul cărora functionează facultăti/linii/programe de studii cu predare în limba maternă; b) în instituţii de învăţământ superior multiculturale şi multilingve; în acest caz, se constituie sectii/linii cu predare în limbile minoritătilor nationale; c) în cadrul institutiilor de învăţământ superior pot fi organizate grupe, sectii sau linii de predare în limbile minorităţilor naţionale, în condiţiile legii. (2) Linia de studiu din cadrul universităţii multilingve şi multiculturale se organizează în departamente. Cadrele universitare aparţinând liniei de studiu adoptă şi elaborează un regulament de functionare propriu, care stabileste procedurile de alegere şi alte aspecte specifice structurilor organizatorice ale liniei de studiu respective în concordanţă cu Carta universitară, în termen de 6 luni de la data intrărií în vigoare a prezentei legi. (3) Secţia de studiu este o formă de organizare a învăţământului universitar într-o limbă a minorităţilor naţionale, care poate fi institutionalizată, atât la nivelul universității, cât și în cadrul unei facultăţi, prin departamentul secţiei, care are în componentă programele de studiu şi structurile organizatorice aferente. Secţiile beneficiază de autonomie universitară în organizarea activităţilor didactice.
MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011
(4) În învătământul universitar pentru minoritătile nationale, se asigură pregătirea în ciclul I de studii universitare — licentă, în ciclul II de studii universitare — master şi în ciclul III de studii universitare — doctorat, precum şi în învăţământul postuniversitar, în limba maternă. (5) Finanṭarea de bază se calculează după un coeficient mărit pentru studentii care urmează cursurile în limba unei minorităti nationale.
CAPITOLUL III
Organizarea studiilor universitare
SECTIUNEA 1
Structura anului universitar
Art. 136. — (1) Anul universitar începe, de regulă, în prima zi lucrătoare a lunii octombrie și include două semestre. Un semestru are, de regulă, o durată de 14 săptămâni de activităţi didactice urmate, de regulă, de minimum 3 săptămâni de examene. Structura anului universitar se aprobă de către senatul universitar. În atribuirea creditelor de studii transferabile dintr-un semestru se are în vedere o perioadă de minimum 17 săptămâni. (2) Senatul universitar al fiecărei institutii de învătământ superior aprobă anual, cu cel puţin 3 luni înainte de începerea anului universitar, regulamentul privind activitatea profesională a studentilor, precum si calendarul activitătilor educationale specifice semestrelor academice de studiu.
SECTIUNEA a 2-a
Programe de studii universitare
Art. 137. — (1) Programul de studii universitare reprezintă un grup de unităţi curriculare de predare, învăţare, cercetare, aplicatii practice si evaluare, planificate astfel încât să ducă la o calificare universitară certificată printr-o diplomă şi printr-un supliment de diplomă. (2) Curriculumul programului de studii universitare este concordant cu profilul calificării definit în Cadrul naţional al calificărilor. Curriculumul unui program de studii universitare se stabileşte astfel încât să maximizeze şansele obţinerii calificării dorite si se aprobă de către senatul universitar. (3) Concordanţa dintre curriculum şi calificarea oferită de programul de studii universitare este un criteriu obligatoriu de evaluare a asigurării calităţii. (4) Programele de studii universitare sunt grupate pe domenii de studii si organizate pe 3 cicluri de studiu: licentă, master, doctorat. (5) Programele de studii universitare dau acces la ocupaţii şi functii specifice fiecărui ciclu de studii universitare absolvit. Art. 138. — (1) Organizarea programelor de studii este de competenta institutiilor de învăţământ superior, cu respectarea legislatiei în vigoare. Pentru fiecare ciclu universitar organizat, senatul universitar aprobă un regulament propriu de organizare si functionare, în acord cu standardele nationale si internationale generale si specifice de calitate. (2) Un program de studii universitare functionează legal dacă este autorizat provizoriu sau acreditat si functionează în conditiile stabilite prin actul de autorizare, respectiv acreditare. Organizarea si desfăşurarea de programe de studii universitare care nu functionează legal se sanctionează cu nerecunoasterea studiilor pentru beneficiari, precum şi cu amendă pentru organizatori, potrivit legii penale, si cu retragerea imediată, de către Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, a autorizatiei de functionare provizorie, respectiv a acreditării pentru institutia în cauză. (3) Autorizarea provizorie şi acreditarea programelor de studii universitare se realizează distinct pentru fiecare formă de învățământ, fiecare limbă de predare și pentru fiecare locație geografică în care se desfăşoară. (4) Pentru profesiile reglementate la nivelul Uniunii Europene, reglementarea naţională nu poate contraveni celei europene. (5) Nomenclatorul domeniilor şi al programelor de studii universitare, domeniile si programele de studii universitare acreditate sau autorizate să functioneze provizoriu, locatiile geografice de desfăşurare, numărul de credite de studii transferabile pentru fiecare program de studii universitare, formă de învăţământ sau limbă de predare, precum şi numărul maxim de studenti care pot fi scolarizati, propus de către agentiile de evaluare a calităţii care au evaluat fiecare program, se stabilesc anual prin hotărâ’re a Guvernului, promovată de către Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, înaintea datei de 31 martie a anului respectiv.
SECŢIUNEA a 3-a
Forme de organizare
Art. 139. — Formele de organizare a programelor de studii sunt: a) cu frecvenţă, caracterizată prin activităţi de învăţământ si/sau de cercetare programate pe durata întregii zile, specifice fiecărui ciclu de studii universitare, aproximativ uniform distribuite săptămânal/zilnic pe parcursul semestrului si presupunând întâlnirea nemijlocită, în spaţiul universitar, a studentilor cu cadrele didactice si de cercetare; b) cu frecventă redusă, caracterizată prin activităţi dedicate mai ales unor cursuri de sinteză şi pregătirii aplicative, programate în mod compact şi periodic, presupunând întâlnirea nemijlocită, în spaţiul universitar, a studenţilor cu cadrele didactice de predare, completate de alte mijloace de pregătire specifice învăţământului la distanţă; c) la distantă, caracterizată prin utilizarea unor resurse electronice, informatice si de comunicatii specifice, activităti de autoînvătare şi autoevaluare completate de activităti specifice de tutorat. Art. 140. — (1) Programele de studii universitare de licenţă se pot organiza la următoarele forme de învăţământ: cu frecventă, cu frecventă redusă şi la distantă. (2) Programele de studii universitare de master se pot organiza la următoarele forme de învățământ: cu frecvență și cu frecventă redusă. (3) Fac exceptie de la prevederile alin. (1) si (2) programele de studii de licenţă şi master din domeniile reglementate la nivelul Uniunii Europene, care se pot organiza doar la forma de învăţământ cu frecvenţă. (4) Programele de studii universitare de doctorat se pot organiza numai la forma de învăţământ cu frecvenţă. Pentru programele de studii universitare de doctorat, obligatiile referitoare la frecvenţă sunt stabilite de către conducerea şcolii doctorale organizatoare a programelor respective, conform unei metodologii elaborate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. Obligaţiile referitoare la frecvenţă constituie un criteriu de evaluare a calităţii şcolii doctorale, inclusiv în vederea finanţării. (5) Diplomele şi certificatele de studii universitare eliberate de institutiile de învăţământ superior, în condiţiile legii, pentru aceleasi programe de studii, indiferent de forma de învătământ absolvită, sunt echivalente. Metodologia de organizare a si cunostintele examenelor, competentele verificate, corespondenta dintre rezultatele învățării și notele, diplomele sau certificatele de studii acordate trebuie să fie identice pentru orice formă de învăţământ corespunzătoare unui anumit program de studii din cadrul unei institutii de învăţământ superior. (6) Pot organiza programe de studii universitare la formele de învăţământ cu frecvenţă redusă şi la distanţă numai instituţiile de învăţământ superior care au acreditat programul de învăţământ respectiv la forma de învăţământ cu frecvenţă.
SECTIUNEA a 4-a
Contracte de studii
Art. 141. — Institutia de învăţământ superior semnează cu fiecare student/student-doctorand/cursant/cercetător post- doctoral înmatriculat la un program de studii un contract de studii universitare în concordantă cu prevederile regulamentelor de organizare şi desfăşurare a programelor de studii şi cu respectarea legislatiei în vigoare. Contractele de studii nu se modifică în timpul anului universitar.
SECŢIUNEA a 5-a
Admiterea în programe de studii
Art. 142. — (1) Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului elaborează anual o metodologie-cadru privind organizarea admiterii în institutiile de învăţămănt superior de stat si particulare din România. (2) Fiecare institutie de învăṭământ superior elaborează şi aplică propriul regulament de organizare a admiterii în programele de studii oferite. Acest regulament se elaborează conform metodologiei-cadru prevăzute la alin. (1). (3) Conditiile de admitere, inclusiv cifrele de scolarizare trebuie făcute publice în fiecare an, de către universitate, cu cel putin 6 luni înainte de sustinerea concursului de admitere. (4) La admiterea în învăţământul superior de stat şi particular, pentru fiecare ciclu si program de studii universitare, cetătenii statelor membre ale Uniunii Europene, ai statelor aparṭinând Spatiului Economic European si ai Confederatiei Elvetiene pot candida în aceleasi conditii prevăzute de lege pentru cetătenii români, inclusiv în ceea ce priveşte taxele de şcolarizare. (5) Institutiile de învăţămânţ superior pot percepe de la candidati, în conformitate cu prevederile legale în vigoare, taxe de înscriere pentru organizarea şi desfăşurarea admiterii, în cuantumurile aprobate de senatele universitare. Senatele universitare pot să prevadă, prin metodologiile proprii de admitere, scutirea la plata acestor taxe sau reducerea lor. (6) O persoană poate beneficia de finanţare de la buget pentru un singur program de licentă, pentru un singur program de master si pentru un singur program de doctorat. (7) Persoana admisă la un program de studii universitare de licentă, master sau doctorat are calitatea de student, respectiv student-doctorand, pe întreaga perioadă a prezenţei sale în cadrul programului respectiv, de la înmatriculare şi până la sustinerea sau examenului de finalizare a studiilor exmatriculare, mai putin pe perioadele de întrerupere a studiilor. (8) Institutiile de învăţământ superior au obligatia să restituie, în cel mult două zile lucrătoare de la depunerea cererii şi neconditionat, fără perceperea unor taxe, dosarele candidatilor declarati respinsi sau ale celor care renuntă la locul obtinut prin admitere, după afisarea rezultatelor finale.
SECTIUNEA a 6-a
Examene de finalizare a studiilor
Art. 143. — (1) Examenele de finalizare a studiilor în învăţământul superior sunt: a) examen de licentă, pentru ciclul de studii universitare de licenţă sau examen de diplomă pentru învăţământul din domeniul stiintelor ingineresti; b) examen de disertatie, pentru ciclul de studii universitare de master; c) examen de susṭinere publică a tezei de doctorat; d) examen de certificare, pentru programele de studii postuniversitare de tip specializare; e) examen de selecţie, care precedă examenul de licenţă, în cazul studenţilor/absolvenţilor care provin de la instituţii de învăţământ superior şi/sau programe de studii care au intrat în lichidare. (2) Examenele prevăzute la alin. (1) se organizează şi se desfăşoară numai de către institutiile de învăţământ superior acreditate, pe baza unui regulament propriu aprobat de senatul universitar şi care respectă metodologia-cadru, aprobată prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului, în termen de 6 luni de la data intrării în vigoare a prezentei legi. (3) Absolvenţii programelor de studiu din instituţiile de învățământ superior autorizate provizoriu vor finaliza studiile prin examen numai în cadrul instituţiilor de învăţământ superior care au programe de studiu cu profil similar, acreditate, desemnate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. (4) Îndrumătorii lucrărilor de licentă, de diplomă, de disertatie si de doctorat răspund în solidar cu autorii acestora de asigurarea originalităţii conţinutului acestora. (5) Este interzisă comercializarea de lucrări stiintifice în vederea facilitării falsificării de către cumpărător a calității de autor al unei lucrări de licentă, de diplomă, de disertatie sau de doctorat.
SECŢIUNEA a 7-a
Examenele de evaluare pe parcurs a studenților
Art. 144. — (1) Succesul academic al unui student pe parcursul unui program de studii este determinat prin evaluări sumative de tip examen si prin evaluarea continuă. (2) Institutiile de învăţământ superior dispun de metodologii de examinare aprobate de senatul universitar, care au în vedere asigurarea calităţii şi respectarea prevederilor Codului de etică şi deontologie universitară. (3) Rezultatele în învăţare sunt apreciate la examene: a) cu note întregi de la 10 la 1, nota 5 certificând dobândirea competentelor minimale aferente unei discipline si promovarea unui examen; b) cu calificative, după caz. (4) Rezultatele unui examen sau ale unei evaluări pot fi anulate de către decanul facultăţii în temeiul prevederilor din Carta universitară, atunci când se dovedește că acestea au fost obtinute în mod fraudulos sau prin încălcarea prevederilor Codului de etică şi deontologie universitară. Decanul poate dispune reorganizarea examenului. Art. 145. — Analiza contestaţiilor depuse de candidaţii la admitere, de studenţii examinaţi, de absolvenţi în cursul examenelor de finalizare a studillor este în exclusivitate de competenta instituţiilor de învăţământ superior, conform propriilor regulamente institutionale si prevederilor Cartei universitare.
SECŢIUNEA a 8-a
Diplome
Art. 146. — Rectorul poate anula, cu aprobarea senatului universitar, un certificat sau o diplomă de studii atunci când se dovedeste că s-a obtinut prin mijloace frauduloase sau prin încălcarea prevederilor Codului de etică si deontologie universitară. Art. 147. — (1) Recunoasterea și echivalarea studiilor sau a perioadelor de studii efectuate în tară sau în străinătate se realizează pe baza unei metodologii-cadru stabilite prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului si a unor metodologii specifice aprobate de senatul universitar al fiecărei institutii de învăţământ superior, pe baza normelor europene, ale sistemului european de acumulare si transfer al creditelor de studii, cu respectarea metodologiei-cadru. (2) Studiile efectuate în cadrul programului de studii întrerupt ca urmare a exmatriculării datorate încălcării prevederilor Codului de etică şi deontologie universitară nu pot fi recunoscute în cazul unei noi înmatriculări. (3) În cazul unor programe de studii organizate în comun de două sau mai multe universităţi, actele de studii se eliberează în concordanţă cu reglementările naţionale şi cu prevederile acordurilor interinstitutionale.
SECTIUNEA a 9-a
Credite de studii
Art. 148. — (1) Programele de studii universitare planifică şi organizează volumul de muncă specific activităţilor de predare, învățare, aplicare practică și examinare în concordanță cu ECTS/SECT, exprimându-l în termenii creditelor de studii transferabile. Un credit de studiu transferabil constă în cantitatea de muncă intelectuală dirijată şi independentă necesară pentru finalizarea individuală de către student a unei unităţi componente a unui curs din cadrul unui program de studii universitare, completată cu validarea rezultatelor învăţării. (2) Munca intelectuală individuală a unui student nu poate fi mai mică decât cea corespunzătoare unui număr anual de 60 de credite de studiu transferabile. (3) Numărul minim de credite necesar promovării anului universitar se stabileste de către senatul universitar. (4) Durata programelor de studii universitare de licentă şi master, pe domenii de specializare, se stabileste la propunerea Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului şi se aprobă prin hotărâre a Guvernului. (5) Durata totală cumulată a ciclului de studii universitare de licentă şi de master corespunde obtinerii a cel putin 300 de credite de studii transferabile. (6) Numărul de credite de studii transferabile aferente ciclului de studii universitare de doctorat se stabileste de fiecare universitate în funcţie de domeniul ştiinţific sau artistic. Art. 149. — (1) Numărul creditelor de studii transferabile constituie elementul de referinţă pe care universităţile îl pot utiliza în recunoaşterea unor studii sau perioade de studii universitare legale efectuate anterior în acelaşi domeniu fundamental în scopul echivalării şi transferării creditelor de studiu transferabile și a eventualei continuări a studiilor dintr-un program de studii. (2) Pentru echivalarea, continuarea sau finalizarea studiilor şi recunoasterea în străinătate a unor diplome eliberate anterior introducerii sistemului de credite transferabile, pe baza informaţiilor existente în registrul matricol propriu, instituţiile de învăţământ superior acreditate pot elibera, la cerere, documente în cadrul cărora să fie atribuit un număr de credite de studiu transferabile disciplinelor de curs urmate de absolvent. Pentru această operaţiune, instituţiile de învăţământ superior pot percepe taxe în cuantumul aprobat de senatul universitar. (3) Pentru cadrele didactice din învăţământul preuniversitar, Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului poate echivala printr-o metodologie specifică, pe baza ECTS/SECT, învăţământul universitar de scurtă durată, realizat prin colegiul cu durata de 3 ani sau institutul pedagogic cu durată de 3 ani, cu ciclul I de studii universitare de licentă, potrivit legii.
SECTIUNEA a 10-a
Ciclul I — Studii universitare de licență
A. Organizarea Art. 150. — (1) Acreditarea unui program de studii universitare de licentă si stabilirea numărului maxim de studenti care pot fi scolarizati în cadrul programului si cărora li se poate acorda o diplomă de absolvire se realizează prin hotărâre a Guvernului, în urma evaluării externe realizată de către ARACIS sau de către o altă agenţie de asigurare a calităţii, din ţară sau din străinătate, înregistrată în Registrul European pentru Asigurarea Calităţii în Învăţământul Superior (EQAR). Studiile universitare de licentă corespund unui număr cuprins între minimum 180 şi maximum 240 de credite de studii transferabile, conform ECTS/SECT, şi se finalizează prin nivelul 6 din EQF/CEC. (2) La învățământul cu frecvență, durata specifică a studiilor universitare de licentă este, după caz, de 3—4 ani și corespunde unui număr de minimum 60 de credite de studii transferabile pentru un an de studii. Durata studiilor de licenţă pentru învăţământul universitar din domeniile științe inginerești, științe juridice si teologie pastorală este de 4 ani. (3) Un procent de maximum 5% din numărul studenţilor cu frecventă dintr-un program de studii universitare de licentă pot parcurge, cu aprobarea consiliului facultăţii, 2 ani de studii într-un singur an, cu exceptia institutiilor de învăţământ superior medical şi al ultimului an de studii, în condiţiile prevăzute de regulamentele de organizare şi desfăşurare a programelor de studii si cu respectarea legislatiei în vigoare. (4) In cadrul studiilor universitare de licență este obligatorie efectuarea unor stagii de practică. Universităţile au obligaţia de a asigura un minim de 30% din locurile de practică necesare, dintre care cel putin 50% în afara universitătilor. (5) Studiile universitare de licentă la forma de învătământ cu frecventă se pot organiza în regim de finantare de la bugetul de stat sau în regim cu taxă. Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Športului alocă pentru studiile universitare de licentă la forma de învătământ cu frecventă un număr de granturi de studii finantate de la buget, pentru universitătile de stat. (6) Senatul universitar poate înfiinta duble specializări. Procedura de autorizare şi acreditare a acestor specializări este cea prevăzută de lege. B. Admiterea Art. 151. — (1) Pot participa la admiterea în ciclul I de studii universitare absolvenţii de liceu cu diplomă de bacalaureat sau diplomă echivalentă. (2) In cadrul metodologiei proprii, institutiile de învăṭământ superior pot stabili facilităţi sau condiţii speciale referitoare la admiterea candidatilor la programe de studii universitare de licentă, care au obtinut în perioada studiilor liceale distinctii la olimpiadele scolare si/sau la alte concursuri nationale sau internationale. C. Diploma Art. 152. — (1) Diploma conferită după promovarea unui program de studii universitare de licenţă se numeşte diplomă de licentă, diplomă de inginer sau, după caz, diplomă de urbanist. (2) Pe diploma de licentă, pe diploma de inginer sau, după caz, pe diploma de urbanist se mentionează toate informatiile necesare pentru a descrie programul de studii absolvit, inclusiv forma de învăţământ urmată şi titlul obţinut. Diploma de licenţă, diploma de inginer, respectiv diploma de urbanist sunt însoţite de suplimentul la diplomă si se eliberează, gratuit, în limba română şi într-o limbă de circulatie internatională.
SECTIUNEA a 11-a
Ciclul II — Studii universitare de master
A. Organizarea Art. 153. — (1) Programele de studii universitare de master reprezintă al II-lea ciclu de studii universitare şi se finalizează prin nivelul 7 din EQF/CEC şi din Cadrul Naţional al Calificărilor. Acestea au o durată normală de 1—2 ani şi corespund unui număr minim de credite de studii transferabile, cuprins între 60 şi 120. Pentru profesii reglementate prin norme, recomandări sau bune practici europene, ciclul I si ciclul II de studii universitare pot fi oferite comasat, într-un program unitar de studii universitare cu o durată cuprinsă între 5 și 6 ani, la învăţământul cu frecvenţă, în condiţiile prezentei legỉ, diplomele obtinute fiind echivalente diplomei de master. (2) Diploma de absolvíre sau de licență a absolvenților învăţământului superior de lungă durată din perioada anterioară aplicării celor trei cicluri tip Bologna este echivalentă cu diploma de studii universitare de master în specialitate. Art. 154. — (1) Programele de studii universitare de master pot fi: a) master profesional, orientat preponderent spre formarea competentelor profesionale; b) master de cercetare, orientat preponderent spre formarea competentelor de cercetare stiintifică. Învătarea realizată în cadrul masterului de cercetare poate fi echivalată cu primul an de studiu din cadrul programelor de studii universitare de doctorat. Masterul de cercetare este exclusiv la forma de învăţământ cu frecvenţă şi poate fi organizat în cadrul şcolilor doctorale; c) master didactic, organizat exclusiv la forma de învățământ cu frecventă. (2) Pot organiza programe de studii universitare de master într-un domeniu acele instituţii de învăţământ superior care sunt acreditate sau autorizate provizoriu în acest scop. Art. 155. — (1) Acreditarea pentru o universitate a unui domeniu de studii universitare de master, împreună cu stabilirea numărului maxim al studenţilor care pot fi şcolarizaţi şi cărora li se poate acorda o diplomă de absolvire se realizează prin hotărâre a Guvernului, în urma evaluării externe realizate de către ARACIS sau de către o altă agenţie de asigurare a calităţii, din tară sau străinătate, înregistrată în Registrul European pentru Asigurarea Calităţii în Învăţământul Superior, denumit în continuare EQAR. (2) În cadrul domeniului acreditat sau autorizat provizoriu pentru studii universitare de master, programele de studii promovate sunt stabilite anual de către senatul universitar şi comunicate  Ministerului  Educatiei,  Cercetării,  Tineretului  si Sportului până la data de 1 februarie a fiecărui an, pentru a fi publicate centralizat. (3) Institutiile de învăţământ superior pot stabili parteneriate cu operatori economici, asociatii profesionale si/sau institutii publice pentru dezvoltarea unor programe de studii universitare de master care să răspundă cerințelor pieței muncii. (4) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului alocă pentru studiile universitare de master la forma de învăţământ cu frecvenţă un număr de granturi de studii finanţate de la buget, pentru universităţile de stat. B. Admiterea Art. 156. — Pot candida la programe de studii universitare de master absolventii cu diplomă de licentă sau echivalentă. C. Diploma Art. 157. — Diploma conferită după promovarea unui program de studii universitare de master si sustinerea cu succes a lucrării de disertatie se numeşte diplomă de master şi cuprinde toate informatiile necesare pentru a descrie programul de studii absolvit, inclusiv forma de învăţământ. Aceasta este însoţită de suplimentul la diplomă care se eliberează gratuit, în limba română şi o limbă de circulaţie internaţională.
SECŢIUNEA a 12-a
Ciclul III — Studii universitare de doctorat
A. Organizarea Art. 158. — (1) Studiile universitare de doctorat reprezintă al III-lea ciclu de studii universitare şi permit dobândirea unei calificări de nivelul 8 din EQF/CEC’şi din Cadrul Naţional al Calificărilor. Acestea se desfăşoară pe baza unui cod al studiilor universitare de doctorat, aprobat prin hotărâre a Guvernului. (2) Programele de studii universitare de doctorat se organizează în şcoli doctorale acreditate sau autorizate provizoriu. Şcolile doctorale se pot organiza de către o universitate sau un consortiu universitar ori de către consortii sau parteneriate care se stabilesc legal între o universitate sau un  consortiu  universitar  şi  unităţi  de  cercetare-dezvoltare. Universităţile, respectiv parteneriatele sau consorţiile organizatoare de una sau mai multe scoli doctorale acreditate sau autorizate provizoriu constituie o institutie organizatoare de studii universitare de doctorat, denumită în continuare IOSUD, recunoscută ca atare de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, pe baza autorizării provizorii, a acreditării, respectiv a evaluării periodice. (3) Academia Română poate înfiinta Scoala de Studii Doctorale a Academiei Române, cu respectarea prevederilor prezentei legi în privinţa autorizării, acreditării şi funcţionării ca institutie de învăţământ superior. Scoala de Studii Doctorale a Academiei Române poate fi IOSUD şi poate organiza programe universitare de doctorat. (4) Fiecare şcoală doctorală este evaluată individual, pentru fiecare domeniu în parte, în vederea acreditării. Evaluarea scolii doctorale se face pe baza performantei scolii doctorale si a capacităţii instituţionale a IOSUD din care face parte şcoala doctorală. Evaluarea şcolilor doctorale se face de către ARACIS sau de către o altă agenţie de asigurare a calităţii, din ţară sau străinătate, pe baza rapoartelor CNCS referitoare la calitatea cercetării şi a rapoartelor CNATDCU referitoare la calitatea resurselor umane. Sistemul de criterii și metodologia de evaluare se stabilesc prin ordin al ministrului educaţiei, cercetării, tineretului și sportului, pe baza propunerilor comune ale ARACIS, CNCS şi CNATDCU. Fiecare şcoală doctorală este evaluată periodic, din 5 în 5 ani. (5) Pe baza rezultatelor evaluării scolii doctorale, ARACIS sau agentia prevăzută la alin. (4) propune Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului acordarea sau, după caz, retragerea acreditării în vederea organizării de studii universitare de doctorat. Acreditarea în vederea organizării de studii universitare de doctorat se atestă prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. (6) Programele de studii universitare de doctorat sunt de două tipuri: a) doctorat stiintific, care are ca finalitate producerea de cunoastere stiintifica originală, relevantă international, pe baza unor metode stiintifice, organizat numai la forma de învăţământ cu frecventă. Doctoratul stiintific este o conditie pentru cariera profesională în învătământul superior si cercetare; b) doctorat profesional, în domeniile artelor sau sportului, care are ca finalitate producerea de cunoaştere originală pe baza aplicării metodei stiintifice şi a reflectiei sistematice, asupra unor creatii artistice sau asupra unor performante sportive de înalt nivel national şi international şi care poate constitui o bază pentru cariera profesională în învăţământul superior şi în cercetare în domeniile artelor si sportului. (7) Scolile doctorale din cadrul IOSUD se organizează pe discipline sau tematici disciplinare şi interdisciplinare. (8) Studiile universitare de doctorat dispun, în cadrul institutional al IOSUD, de sisteme proprii si specifice de conducere si administrare a programelor de studii si cercetare, inclusiv la' nivelul scolilor doctorale. La nivelul IOSUD funcţionează consiliul pentru studiile universitare de doctorat. La nivelul fiecărei scoli doctorale functionează consiliul scolii doctorale. Aceste structuri functioneaz'ă conform prevederilor prezentei legi si ale codului studiilor universitare de doctorat prevăzut la alin. (1). Art. 159. — (1) Programul de studii universitare de doctorat se desfăşoară în cadrul unei şcoli doctorale sub coordonarea unui conducător de doctorat şi cuprinde: a) un program de pregătire bazat pe studii universitare avansate, în cadrul şcolii doctorale; b) un program individual de cercetare științifică sau creație artistică. (2) În domeniile de studii reglementate la nivel european, durata studiilor universitare de doctorat respectă reglementările în cauză. (3) Durata programului de studii universitare de doctorat este, de regulă, de 3 ani. În situaţii speciale, durata programului de studii universitare de doctorat poate fi prelungită cu 1—2 ani, cu aprobarea senatului universitar, la propunerea conducătorului de doctorat şi în limita fondurilor disponibile. (4) O şcoală doctorală poate recunoaşte, conform regulamentului propriu de organizare şi desfăşurare a studiilor universitare de doctorat si în conditiile prezentei legi, parcurgerea unor stagii anterioare de doctorat si/sau a unor stagii de cercetare stiintifică, desfăsurate în ṭară sau în străinătate, în universităţi sau în centre de cercetare de prestigiu, precum și recunoașterea unor cursuri parcurse în cadrul programelor de studii universitare de master de cercetare. (5) Studiile universitare de doctorat se pot întrerupe din motive temeinice, în condiţiile stabilite prin regulamentul institutional propriu de organizare şi desfăşurare a studiilor universitare de doctorat. Durata acestor studii se prelungeste, în consecinţă, cu perioadele cumulate ale întreruperilor aprobate. (6) Curriculumul de pregătire și programul de cercetare sunt stabilite de conducătorul de doctorat şi de şcoala doctorală. Art. 160. — (1) Studiile universitare de doctorat se organizează cu finantare de la bugetul de stat, în regim cu taxă sau din alte surse legal constituite. (2) Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului alocă anual, prin hotărâre a Guvernului, pentru studiile universitare de doctorat ştiinţific şi pentru doctoratul profesional din domeniul artelor şi al sportului, un număr de granturi doctorale multianuale, pe o durată de minimum 3 ani. Grantul doctoral include cuantumul bursei individuale si costurile pentru programul de studii avansate si pentru programul de cercetare. Aceste granturi sunt ajustate cu coeficienti corespunzători pe domenii disciplinare si profesionale ale doctoratului. (3) Granturile doctorale se acordă pe bază de competiţie natională de proiecte stiintifice între scolile doctorale sau competitie natională de proiecte stiintifice între conducătorii de doctorat, membri ai unei scoli doctorale. Competitiile sunt organizate în coordonarea CNCS. (4) Numărul anual de granturi doctorale alocate celor două tipuri de competitii prevăzute la alin. (3), precum si metodologia de desfăsurare a competitiilor se stabilesc prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. Art. 161. — Doctoratul se poate desfăşura în limba română, în limba minorităţilor naţionale sau într-o limbă de circulaţie internatională, conform contractului de studii doctorale încheiat între IOSUD, conducătorul de doctorat şi studentul-doctorand. Art. 162. — (1) Studiile universitare de doctorat se pot organiza si în cotutelă, caz în care studentul-doctorand îsi desfăşoară activitatea sub îndrumarea concomitentă a unui conducător de doctorat din România şi a unui conducător de doctorat dintr-o altă ṭară sau sub îndrumarea concomitentă a doi conducători de doctorat din institutii diferite din România, pe baza unui acord scris între institutiile organizatoare implicate. Doctoratul în cotutelă poate fi organizat si în cazul în care conducătorii de doctorat sunt din aceeaşi IOSUD, dar au specializări/domenii diferite de studiu sau unul dintre conducătorii de doctorat a atins vârsta pensionării, conform prevederilor din Carta universitară. (2) În contextul politicilor de asigurare a mobilităţii universitare, IOSUD poate angaja, pe bază de contract, specialisti din străinătate care deţin dreptul legal de a conduce doctorat, conform art. 166 alin. (4). B. Admiterea Art. 163. — Au dreptul să participe la concursul de admitere la studii universitare de doctorat numai absolvenţii cu diplomă de master sau echivalentă acesteia. C. Studentul-doctorand Art. 164. — (1) Pe parcursul desfăṣurării studiilor universitare de doctorat, persoana înscrisă în programul de studii are calitatea de student-doctorand. Studentii-doctoranzi sunt încadraţi de către IOSUD sau oricare dintre membrii IOSUD ca asistenţi de cercetare sau asistenţi universitari, pe perioadă determinată. studentul-doctorand (2) Pe toată durata activităţii, beneficiază de recunoaşterea vechimii în muncă şi specialitate şi de asistenţă medicală gratuită, fără plata contribuţiilor la asigurările sociale de stat, la asigurările pentru somaj, la asigurările sociale de sănătate şi pentru accidente de muncă şi boli profesionale. (3) Studentul-doctorand poate desfăşura activităţi didactice, potrivit contractului de studii de doctorat, în limita a 4—6 ore convenţionale didactice pe săptămână. Activităţile didactice care depăşesc acest nivel vor fi remunerate în conformitate cu legislatia în vigoare, intrând sub incidenta Codului muncii, cu respectarea drepturilor si obligatiilor ce revin salariatului si cu plata contributiilor datorate, potrivit legii, la asigurările sociale de stat, la asigurările pentru somaj, la asigurările sociale de sănătate şi pentru accidente de muncă şi boli profesionale. Art. 165. — (1) Perioada desfășurării studiilor universitare de doctorat este asimilată, conform legislatiei în domeniul pensiilor, pentru stabilirea stagiului de cotizare, cu exceptia cazului în care studentul-doctorand realizează venituri pentru care plăteste, în această perioadă, contribuţii la asigurările sociale. (2) După susținerea tezei de doctorat, IOSUD eliberează o adeverinţă care atestă perioada în care studentul-doctorand a urmat studiile universitare de doctorat. D. Conducătorul de doctorat Art. 166. — (1) Pot fi conducători de doctorat persoanele care au obtinut dreptul de conducere de doctorat înaintea intrării în vigoare a prezentei legi, precum şi persoanele care au obţinut atestatul de abilitare, avand cel putin functia de lector/sef de lucrări, respectiv de cercetător științific gradul III. (2) Calitatea de conducător de doctorat este acordată prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului, la propunerea CNATDCU de acordare a atestatului de abilitare, în conformitate cu standardele şi procedurile elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. Aceste standarde se stabilesc pe baza unor criterii de evaluare relevante la nivel international, propuse de CNATDCU si aprobate prin ordin al ministrului educaţiei, cercetării, tineretului şi sportului. Standardele minimale de acceptare de către CNATDCU a dosarului pentru obtinerea atestatului de abilitare nu depind de functia didactică sau de gradul profesional şi sunt identice cu standardele de acordare a titlului de profesor universitar. (3) Pentru a conduce doctorate, cadrele didactice şi de cercetare care au dobândit acest drept trebuie să aibă un contract de muncă cu un IOSUD sau o institutie membră a unui IOSUD şi să fie membre ale unei şcoli doctorale. Cadrele didactice si de cercetare abilitate si cercetătorii stiintifici abilitati devin conducători de doctorat în urma abilitării. (4) Specialistii care au dobândit dreptul legal de a conduce doctorate în institutii de învătământ superior sau de cercetare- dezvoltare din străinătate dobândesc calitatea de conducător de doctorat în cadrul IOSUD din România, după cum urmează: a) specialistii care au calitatea de conducător de doctorat în una din tările Uniunii Europene, ale Spatiului Economic European şi Confederaţia Elveţiană dobândesc automat calitatea de conducător de doctorat în România, pe baza unei metodologii aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului; b) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului stabileste o listă a institutiilor de învăţământ superior, din afara tărilor mentionate la lit. a), aflate printre cele mai prestigioase universităţi ale lumii. Specialiştii care au calitatea de conducător de doctorat în una din instituțiile aflate pe această listă dobândesc automat calitatea de conducător de doctorat în România, în urma unei metodologii aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului; c) specialistii care sunt conducători de doctorat în cadrul unor institutii din străinătate, altele decât cele prevăzute la lit. a) sau b), pot obţine calitatea de conducător de doctorat în România, fie printr-o conventie internatională de recunoastere reciprocă, fie conform prevederilor alin. (2). (5) Un conducător de doctorat poate îndruma studenţi- doctoranzi numai în domeniul pentru care a obtinut acest drept. Art. 167. — (1) Un conducător de doctorat nu poate îndruma simultan studenti-doctoranzi decât într-un singur IOSUD, exceptie făcând doctoratele conduse în cotutelă. (2) Un conducător de doctorat poate îndruma simultan maximum 8 studenti-doctoranzi, aflati în diverse stadii ale studiilor de doctorat. (3) Pentru activitatea pe care o desfăşoară în această calitate, conducătorii de doctorat sunt remunerati în conformitate cu legislaţia în vigoare. Art. 168. — (1) Teza de doctorat se elaborează conform cerintelor stabilite de IOSUD prin regulamentul de organizare si desfăşurare a programelor de studii universitare de doctorat şi în concordanţă cu reglementările prevăzute în codul studiilor universitare de doctorat. (2) Comisia de susṭinere publică a tezei de doctorat, denumită în continuare comisie de doctorat, este propusă de conducătorul de doctorat şi aprobată de conducerea IOSUD. Comisia de doctorat este alcătuită din cel puţin 5 membri: presedintele, ca reprezentant al IOSUD, conducătorul de doctorat şi cel puţin 3 referenţi oficiali din ţară sau din străinătate, specialisti în domeniul în care a fost elaborată teza de doctorat şi din care cel puţin doi îşi desfăşoară activitatea în afara IOSUD respective. Membrii comisiei de doctorat au titlul de doctor si au cel putin functia didactică de conferentiar universitar sau de cercetător stiintific gradul II ori au calitatea de conducător de doctorat, în tară sau în străinătate. (3) Teza de doctorat se sustine în şedintă publică în fata comisiei de doctorat, după evaluarea de către toti referentii. Sustinerea tezei de doctorat poate avea loc în prezenta a cel putin 4 dintre membrii comisiei de doctorat, cu participarea obligatorie a presedintelui comisiei si a conducătorului de doctorat. Sustinerea publică include obligatoriu o sesiune de întrebări din partea membrilor comisiei de doctorat şi a publicului. (4) Pe baza susṭinerii publice a tezei de doctorat ṣi a rapoartelor referentilor oficiali, comisia de doctorat evaluează si deliberează asupra calificativului pe care urmează să îl atribuie tezei de doctorat. Calificativele care pot fi atribuite sunt: „Excelent", „Bine", „Foarte bine", „Satisfăcător” Si „Nesatisfăcător”. De regulă, calificativul „Excelent” se acordă pentru maximum 15% dintre candidaţii care obţin titlul de doctor într-un anumit IOSUD, în decursul unui an universitar. (5) Dacă studentul-doctorand a îndeplinit toate cerințele prevăzute în programul de cercetare științifică și aprecierile asupra tezei de doctorat permit atribuirea calificativului „Excelent", „Foarte bine", „Bine" sau „Satisfăcător" comisia de doctorat propune acordarea titlului de doctor, propunere care se înaintează CNATDCU, spre validare. CNATDCU, în urma evaluării dosarului, propune ministrului educaţiei, cercetării, tineretului şi sportului acordarea sau neacordarea titlului de doctor. (6) În cazul atribuirii calificativului „Nesatisfăcător”, comisia de doctorat va preciza elementele de continut care urmează să fie refăcute sau completate în teza de doctorat şi va solicita o nouă sustinere publică a tezei. A doua sustinere publică a tezei are loc în faţa aceleiaşi comisii de doctorat, ca şi în cazul primei sustineri. În cazul în care si la a doua sustinere publică se obtine calificativul „Nesatisfăcător", titlul de doctor nu va fi acordat, iar studentul-doctorand va fi exmatriculat. (7) Titlul de doctor se atribuie prin ordin al ministrului educaţiei, cercetării, tineretului şi sportului, după validarea tezei de doctorat de către CNATDCU. (8) În cazul în care CNATDCU invalidează argumentat teza de doctorat, IOSUD primeste din partea Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului o motivaţie scrisă de invalidare, redactată în baza observaţiilor CNATDCU. Lucrarea de doctorat poate fi retransmisă CNATDCU în termen de un an de la data primei invalidări. Dacă lucrarea de doctorat se invalidează şi a doua oară, titlul de doctor nu va fi acordat, iar studentul-doctorand va fi exmatriculat. (9) Teza de doctorat este un document public. Aceasta se redactează şi în format digital. În domeniul artelor, teza de doctorat poate fi însoţită de înregistrarea pe suport digital a creatiei artistice originale. Teza de doctorat si anexele sale se publică pe un site administrat de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, cu respectarea legislaţiei în vigoare în domeniul drepturilor de autor. Art. 169. — (1) Diploma conferită după promovarea unui program de studii universitare de doctorat se numeste diplomă de doctor. În diploma care certifică obţinerea şi deţinerea titlului de doctor se mentionează, în mod expres, domeniul disciplinar sau interdisciplinar al doctoratului pentru doctoratul stiintific; în cea care certifică obţinerea şi deţinerea titlului de doctor într-un domeniu profesional se mentionează, în mod expres, domeniul profesional al doctoratului. (2) În urma finalizării studiilor universitare de doctorat ṣtiinṭific, se conferă de către IOSUD diploma ṣi titlul de doctor în stiinte, corespunzându-i acronimul Dr. (3) În urma finalizării studiilor universitare de doctorat profesional, se conferă de către IOSUD diploma şi titlul de doctor într-un domeniu profesional, corespunzându-i acronimul Dr. P. Art. 170. — (1) În cazul nerespectării standardelor de calitate sau de etică profesională, Ministerul Educației, Cercetării, Tineretului şi Sportului, pe baza unor rapoarte externe de evaluare, întocmite, după caz, de CNATDCU, de CNCS, de Consiliul de etică si management universitar sau de Consiliul National de Etică a Cercetării Stiintifice, Dezvoltării Tehnologice şi Inovării, poate lua următoarele măsuri, alternativ sau simultan: a) retragerea calităţii de conducător de doctorat; b) retragerea titlului de doctor; c) retragerea acreditării şcolii doctorale, ceea ce implică retragerea dreptului scolii doctorale de a organiza concurs de admitere pentru selectarea de noi studenţi-doctoranzi. (2) Reacreditarea scolii doctorale se poate obtine după cel puţin 5 ani de la pierderea acestei calităţi, numai în urma reluării procesului de acreditare, conform art. 158. (3) Redobândirea calităţii de conducător de doctorat se poate obtine după cel puṭin 5 ani de la pierderea acestei calităṭi, la propunerea IOSUD, pe baza unui raport de evaluare internă, ale cărui aprecieri sunt validate printr-o evaluare externă efectuată de CNATDCU. Rezultatele pozitive ale acestor proceduri sunt condiţii necesare pentru aprobare din partea Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. (4) Conducătorii de doctorat sunt evaluati o dată la 5 ani. Procedurile de evaluare sunt stabilite de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, la propunerea CNATDCU.
CAPITOLUL IV
Organizarea învăţământului postuniversitar
Art. 171. — Programele postuniversitare sunt: a) programe postdoctorale de cercetare avansată; b) programe postuniversitare de formare şi dezvoltare profesională continuă.
SECTIUNEA 1
Programele postdoctorale Art. 172. — (1) Programele postdoctorale de cercetare avansată: a) sunt programe destinate persoanelor care au obtinut o diplomă de doctor în științe cu cel mult 5 ani înainte de admiterea în programul postdoctoral și care doresc să se perfectioneze în cadrul unei alte institutii decât cea în care au obtinut titlul de doctor; b) asigură cadrul instituţional pentru dezvoltarea cercetărilor după finalizarea studiilor universitare de doctorat; c) au o durată de minimum un an; d) se pot finanta de către institutii publice sau de către operatori economici; e) în cadrul institutiilor de învătământ superior se desfăsoară în cadrul unei şcoli doctorale pe baza planului de cercetare propus de cercetătorul postdoctoral şi aprobat de şcoala doctorală. (2) În cadrul instituţiilor de învăţământ superior, programele postdoctorale pot fi organizate doar în cadrul şcolilor doctorale acreditate pentru organizarea de programe de studii universitare de doctorat. Programele postdoctorale pot fi organizate şi în cadrul unităţilor de cercetare-dezvoltare. (3) Admiterea la programe postdoctorale se face pe baza metodologiei elaborate de institutia gazdă, în conformitate cu legislatia în vigoare. (4) Cercetătorii postdoctorali sunt încadraţi de către universităţi cu contract de muncă pe perioadă determinată. Cercetătorii postdoctorali sunt încadrati, de regulă, pe functia de cercetător stiintific sau cercetător stiintific gradul III, dar pot fi încadraţi şi pe funcţii de cercetare superioare acestora, în funcţie de îndeplinirea condiţiilor necesare. (5) La finalizarea programului postdoctoral, IOSUD sau institutia gazdă acordă un atestat de studii postdoctorale.
MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011
SECTIUNEA a 2-a
Programele postuniversitare de formare
şi dezvoltare profesională continuă
Art. 173. — (1) Pot organiza programe postuniversitare de formare şi dezvoltare profesională continuă toate acele instituţii de învăţământ superior care au acreditate cel puţin programe de studii universitare de licentă în domeniul științific respectiv. (2) Programele postuniversitare de formare si dezvoltare profesională ale institutiilor acreditate se desfăsoară pe baza unui regulament propriu de organizare şi desfăşurare, aprobat de senatul universitar si cu respectarea reglementărilor în vigoare. (3) Programele postuniversitare pot utiliza ECTS/SECT si se finalizează cu un examen de certificare a competentelor profesionale asimilate de cursanti pe parcursul programului. (4) Programele postuniversitare se pot organiza în regim cu taxă sau cu finantare din alte surse. (5) Au dreptul să participe la studii postuniversitare absolventii care au cel putin studii universitare cu diplomă de licenţă sau echivalentă. (6) La finalizarea programelor postuniversitare de formare şi dezvoltare profesională, institutia organizatoare eliberează un certificat de atestare a competentelor profesionale specifice programului.
CAPITOLUL V
Învăţământul superior medical
SECTIUNEA 1 Organizarea şi funcţionarea învăţământului superior medical. Învăţământul superior din domeniile sănătate şi medicină veterinară Art. 174. — (1) Învătământul superior din domeniile sănătate medicină veterinară se desfăşoară cu respectarea si reglementărilor generale si sectoriale din Uniunea Europeană si anume: a) 6 ani de studii, pentru minimum de 5.500 de ore de activitate teoretică si practică medicală pentru domeniul medicină, la programele de studii Medicină, Medicină Dentară și Medicină Veterinară; 5 ani pentru programul de studii Farmacié; 4 ani pentru minimum 4.600 de ore de pregătire pentru programele de studii Asistentă Medicală Generală şi Moaşe şi de 3 ani pentru alte programe de studii de licentă din domeniul sănătate; b) fiecare an universitar are câte 60 de credite de studii transferabile în ECTS/SECT, fiind totalizate 180 de credite de studii transferabile pentru programele cu o durată a studiilor de licentă de 3 ani, 240 de credite de studii transferabile pentru programele cu o durată a studiilor de licentă de 4 ani, 300 de credite de studii transferabile pentru programul Farmacie cu o durată a studiilor de licentă de 5 ani şi 360 de credite de studii transferabile pentru programele Medicină, Medicină Dentară şi Medicină Veterinară cu o durată a studiilor de licenţă de 6 ani; c) studiile universitare de master au între 60 şi 120 de credite de studii transferabile ECTS/SECT; d) studiile universitare de doctorat totalizează 240 de credite de studii transferabile, iar studiile avansate din cadrul scolii doctorale totalizează 60 de credite; studiile universitare de doctorat se pot organiza în UOD şi în IOSUD realizate prin consortii între universităti și spitale sau clinici. (2) Institutiile de învăţământ superior din domeniile sănătate şi medicină veterinară acreditate, pe baza criteriilor de calitate, pot organiza, pe lângă formele de învăţământ prevăzute la alin. (1), si programe postdoctorale si de formare si dezvoltare profesională: de rezidentiat, de perfectionare, de specializare, de studii complementare în vederea obţinerii de atestate şi de educatie medicală şi farmaceutică continuă. (3) Durata doctoratului pentru absolventii învăţământului superior medical uman, medical veterinar şi farmaceutic este de 4 ani. (4) Institutiile de învătământ superior cu programe de studii din domeniile sănătate şi medicină veterinară şi instituţiile sanitare publice pot utiliza veniturile proprii, în interes reciproc, pentru asigurarea unor conditii optime de activitate, privind infrastructura, echipamentele medicale si accesul la informatie medicală. (5) La selecţia şi promovarea personalului didactic universitar din institutiile de învătământ superior cu programe de studii din domeniul sănătate 'se iau în considerare criteriile privind experienta profesională medicală dovedită. În învăţământul superior din domeniul sănătate, pentru posturile didactice la disciplinele cu corespondent în reteaua Ministerului Sănătăţii pot accede doar persoane care au obtinut, prin concurs, în functie de gradul universitar, titlurile de medic/medic dentist rezident sau medic/medic dentist specialist sau farmacist/farmacist rezident/farmacist specialist în specialitatea postului. (6) În învăţământul superior din domeniul sănătate nu se pot transforma în credite echivalate şi transfera studiile obţinute în învăţământul postliceal. (7) Învățământul superior și postuniversitar din domeniul sănătate se desfăşoară în unităţi sanitare publice, în institute, în centre de diagnostic şi tratament, în secţii cu paturi, în laboratoare si în cabinete. Conform legii speciale, se pot constitui clinici universitare, din una sau mai multe sectii clinice, în specialităţi înrudite, din spitale publice sau private, în care sunt organizate activităţi de învăţământ şi cercetare ale departamentelor universitare. (8) Rezidentialul reprezintă forma specifică de învătământ postuniversitar pentru absolventii licentiati ai programelor de studii medicină, medicină dentară şi farmacie care asigură pregătirea necesară obtinerii uneia dintre specialitătile cuprinse în Ñomenclatorul specialitătilor medicale, medico-dentare si farmaceutice pentru reteaua de asistentă medicală. Organizarea si finantarea rezidentiatului se reglementează prin acte normative specifice. (9) Admiterea la rezidentiat a cadrelor didactice din învăţământul superior din domeniul sănătate se face în aceleaşi condiţii ca pentru orice absolvent al învăţământului superior din domeniul sănătate. (10) Medicii rezidenţi care ocupă prin concurs posturi didactice de asistent universitar în instituţii de învăţământ superior din domeniul sănătate continuă formarea în rezidenţiat si sunt retribuiti pentru ambele activităţi. (11) În cadrul institutiilor de învăţământ superior care organizează programe de pregătire în rezidenţiat se constituie un departament de pregătire în rezidenţiat. În instituţiile de învăţământ superior care organizează programe de pregătire de medicină şi farmacie, departamentul este subordonat conducerii universităţii.
SECTIUNEA a 2-a
Reglementarea altor aspecte specifice
Art. Reglementarea altor aspecte specifice 175. desfăşurării activităţilor din acest domeniu se realizează prin hotărăre a Guvernului, ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului şi, după caz, ordin comun al ministrului sănătăţii şi al preşedintelui Autorităţii Naţionale Sanitare Veterinare'si pentru Siguranta Alimentelor.
CAPITOLUL VI
Învăţământul superior militar şi învăţământul de informatii, de ordine publică şi de securitate natională
SECTIUNEA 1
Organizare şi funcţionare
Art. 176. — (1) Învăţământul superior militar, de informaţii, de ordine publică și de securitate națională este învățământ de stat, parte integrantă a sistemului national de învăţământ, şi cuprinde: învăţământ universitar pentru formarea ofiterilor, ofiterilor de politie si a altor specialisti, precum si învăţământ postuniversitar. (2) Institutiile de învătământ superior militar, de informatii, de ordine publică şi de securitate natională din cadrul sistemului national de învăţământ, precum şi specializările/programele de studii din cadrul acestora se supun reglementărilor referitoare la asigurarea calităţii, inclusiv celor legate de autorizare şi acreditare, în aceleaşi condiţii cu instituţiile de învăţământ superior civil. (3) Structura organizatorică, oferta de scolarizare care contine profilurile, programele de studii, cifrele anuale de scolarizare, criteriile de selectionare a candidatilor pentru învăţământul superior militar, de informaţii, de ordine publică şi de securitate natională se stabilesc, după caz, de Ministerul Apărării Naţionale, Ministerul Administraţiei şi Internelor, Ministerul Justitiei, Serviciul Român de Informatii si alte institutii cu atribuţii în domeniile apărării, informaţiilor, ordinii publice şi arme. securităţíi naţionale, potrivit specificului fiecărei specializări, nivel şi formă de organizare a învăţământului, în conditiile legii. (4) Formele de organizare a învăţământului, admiterea la studii, derularea programelor de studii, finalizarea studiilor, autorizarea şi acreditarea instituţiilor de învăţământ, în învăţământul superior militar, de informaţii, de ordine publică şi de securitate natională, se supun procedurilor si conditiilor aplicabile institutiilor de învăţământ superior civil. (5) Pentru învăţământul superior militar, de informaţii, de ordine publică şi de securitate naţională, după caz, Ministerul Apărării Naționale, Ministerul Ádministrației și Internelor, Ministerul Justitiei, Serviciul Român de Informatii si alte institutii cu atributii în domeniile apărării, informatiilor, ordinii publice si securităţii naţionale pot emite ordine, regulamente şi instrucţiuni proprii, în conditiile legii. (6) Ofiterii în activitate, în rezervă sau în retragere, posesori ai diplomei de absolvire a şcolii militare de ofiteri cu durata de 3 sau 4 ani, pot să îşi completeze studiile în învăţământul superior, pentru obtinerea diplomei de licentă în profiluri şi specializări similare sau apropiate armei/specialităţii militare. (7) Diplomele de licentă, de master, de doctorat eliberate de institutiile de învăţământ superior militar, de informaţii, de ordine publică şi de securitate naţională, precum şi titlurile ştiinţifice obtinute dau dreptul detinătorilor legali, după trecerea în rezervă, în condiţiile legii, să ocupe funcţii echivalente cu cele ale absolventilor institutiilor civile de învățământ, cu profil apropiat si de acelasi nivel. (8) Planurile de învăţământ pentru învăţământul superior militar, de informatii si de ordine publică si de securitate naţională se elaborează de Ministerul Apărării Naţionale, Ministerul Administratiei şi Internelor, Serviciul Român de Informaţii şi alte instituţii cu atribuţii în domeniul apărării, informatiilor, ordinii publice si securitătii nationale, în conformitate cu standardele nationale stabilite de institutiile responsabile cu asigurarea calităţii.
SECŢIUNEA a 2-a
Managementul şi finanţarea instituţiilor
Art. 177. — (1) Managementul institutiilor de învăţământ superior militar, de informatii, de ordine publică si de securitate natională se realizează în aceleasi condiţii ca în instituţiile civile de învăţământ superior. Finanţarea instituţiilor din învăţământul superior militar, de informatii, de ordine publică și de securitate natională se face în condiţiile legii. (2) Structurile și funcțiile de conducere din instituțiile de învăţământ militar, de informaţii, de ordine publică şi de securitate natională sunt aceleasi ca si cele din institutiile civile de învăţământ superior şi se ocupă în aceleaşi condiţii ca şi acestea, precum si cu respectarea procedurilor specificate în actele normative specifice în domeniu. (3) Conducerea institutiilor de învățământ militar, de informatii, de ordine publică și de securitate națională se realizează de către rectori care sunt şi comandanţii instituţiilor respective. Funcţia de comandant se ocupă în conformitate cu reglementările Ministerului Apărării Naţionale, Ministerului Administratiei si Internelor, Serviciului Român de Informatii si ale altor institutii cu atributii în domeniul apărării, ordinii publice si siguranţei naţionale. (4) În învățământul superior militar, de informații, de ordine publică si d'e securitate natională se înfiintează corpul instructorilor militari, de ordine si de securitate publică, prin ordine şi instructiuni ale Ministerului Apărării Naţionale, Ministerului Administratiei şi Internelor, Ministerului Justiţiei, Serviciului Român de Informatii si ale altor institutii cu atributii în domeniul apărării, ordinii publice si sigurantei nationale.
SECTIUNEA a 3-a
Resurse umane
Art. 178. — (1) Funcţiile didactice şi de cercetare din învăţământul superior militar, de informaţii, de ordine publică şi de securitate natională se ocupă şi se eliberează în aceleaşi condiţii ca şi cele din instituţiile civile de învăţământ superior. Cadrele didactice și de cercetare din învăţământul superior militar, de informatii, de ordine publică şi de securitate natională au acelaşi statut ca cele din instituţiile civile de învăţământ superior. (2) Instituţiile de învăţământ superior militar, de informaţii, de ordine publică și de securitate națională se bucură de principiul autonomiei universitare. (3) Cadrele didactice militare titulare, pensionate pentru limită de vârstă şi vechime integrală ca militari, pot să îşi continue activitatea didactică, în cadrul aceleiaşi instituţii de învăţământ superior, în condiţiile legii.
SECTIUNEA a 4-a
Viaţa universitară
Art. 179. — Viaṭa universitară din instituṭiile de învăṭământ superior militar, de informatii, de ordine publică şi de securitate natională se desfăşoară în conformitate cu reglementările legale pentru institutiile civile de învăţământ superior, adaptate mediului militar, de informatii, de ordine publică şi de securitate natională.
CAPITOLUL VII
Învăţământul superior artistic şi sportiv
Art. 180. — În învăţământul superior artistic şi sportiv, procesul educational se desfăşoară prin activităţi didactice şi prin activităţi practice de creaţie şi performanţă. Art. 181. — Institutiile de învătământ superior artistic si sportiv, autorizate provizoriu sau acreditate, conform legii, pot organiza forme de învățământ prin cele 3 cicluri de studii universitare: ciclul I — studii universitare de licentă, ciclul II — studii universitare de master si ciclul III — studii universitare de doctorat, incluzând doctoratul științific și doctoratul profesional, precum şi programe de formare şi dezvoltare profesională continuă. Art. 182. — În învăţământul superior artistic şi sportiv, structura anului universitar poate fi adaptată în funcţie de programul activităţilor practice specifice. Art. 183. — In învăţământul superior artistic şi sportiv, practica studentilor se desfășoară în universități: în centre de proiectare, ateliere artistice, studiouri muzicale, unităţi de teatrale şi cinematografice, spaţii destinate productie performantei sportive, precum şi în instituţii din profilul artistic sau sportiv respectiv, pe bază de parteneriat institutional. Art. 184. — În învățământul superior artistic și sportiv, doctoratul ştiinţific sau profesional este o condiţie pentru cariera didactică. Art. 185. — Cercetarea prin creaţie artistică, proiectare şi performanţă sportivă se desfăşoară individual sau colectiv, în centre de proiectare, laboratoare si ateliere artistice, studiouri muzicale, unităţi de producţie teatrală şi cinematografică, spaţii destinate performantei sportive. Art. 186. — Evaluarea calităţii şi clasificarea universităţilor artistice şi sportive iau în considerare criteriile specifice creaţiei artistice si performantei sportive. Art. 187. — În învăţământul superior artistic şi sportiv, alocarea pe baze competitionale a fondurilor se face inclusiv în baza criteriilor specifice creatiei artistice si performantei sportive. Art. 188. — Reglementarea altor aspecte specifice desfăşurării activităţii din aceste domenii va fi realizată prin hotărări ale Guvernului sau ordine ale ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului, în concordanţă cu prevederile legii şi cu reglementările generale şi sectoriale ale Uniunii Europene.
CAPITOLUL VIII
Activitatea de cercetare şi creaţie universitară
Art. 189. — (1) Activitatea de cercetare, dezvoltare, inovare si creatie artistică din universităţi se organizează şi funcţionează pe baza legislatiei nationale si a Uniunii Europene în domeniu. (2) Institutiile de învățământ superior care și-au asumat ca misiune şi cercetarea ştiinţifică au obligaţia să creeze structuri tehnico-administrative care să faciliteze managementul activităţilor de cercetare şi a proiectelor de cercetare-dezvoltare derulate de personalul institutiei. Aceste structuri deservesc si răspund optim cerinţelor personalului implicat în cercetare. (3) Personalul implicat în activităţi de cercetare în institute, laboratoare sau centre de cercetare ale universităţii dispune, în limita proiectelor de cercetare pe care le coordonează, de autonomie şi de responsabilitate personală, delegată de ordonatorul de credite, în realizarea achiziţiilor publice şi a gestionării resurselor umane necesare derulării proiectelor. Aceste activităţi se desfăşoară conform reglementărilor legale în vigoare şi fac obiectul controlului financiar intern. Art. 190. — (1) La sfârșitul fiecărui an bugetar, conducerea universităţii prezintă senatului universitar un raport referitor la cuantumul regiei pentru granturile de cercetare şi la modul în care regia a fost cheltuită. (2) Cuantumul maximal al regiei pentru granturile si contractele de cercetare este stabilit de finantator sau de autoritatea contractantă şi nu poate fi modificat pe perioada derulării acestora. Art. 191. — (1) Pentru granturile gestionate prin Autoritatea Natională pentru Cercetare Stiintifică, Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului asigură un avans de până la 90% din valoarea grantului din momentul semnării contractului de finantare. Pentru diferentă, universităţile pot avansa fonduri din venituri proprii. (2) Mobilitatea interinstitutională a personalului de cercetare după principiul „grantul urmează cercetătorul" este garantată prin prezenta lege si se realizează prin metodologii elaborate de autorităţile contractante. Titularul grantului răspunde public, conform contractului cu autoritatea contractantă, de modul de gestionare a grantului.
CAPITOLUL IX
Promovarea calităţii în învăţământul superior
şi în cercetarea ştiinţifică
SECTIUNEA 1
Dispozitii generale
Art. 192. — (1) Asigurarea calităţii învăţământului superior şi a cercetării științifice universitare este o obligație a instituției de învăţământ superior şi o atribuţie fundamentală a Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. În realizarea acestei atributii, Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului colaborează cu ARACIS, cu alte agenţii înscrise în EQAR, precum şi cu CNCS, CNATDCU, Consiliul de etică şi management universitar (CEMU) şi alte organisme cu competente în domeniu conform legislatiei în vigoare. (2) Institutiile de învățământ superior au obligația de a furniza Ministerului Éducatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului datele solicitate de acesta, cu respectarea prevederilor legale. Refuzul sau raportarea falsă încalcă principiul răspunderii publice şi duce la sanctiunile prevăzute de lege. (3) Institutiile de învătământ superior care refuză să facă publice datele de interes public solicitate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului sau oricare altă persoană fizică sau juridică încalcă principiul răspunderii publice şi sunt sanctionate conform legii. (4) Studentii sunt parteneri cu drepturi depline în procesul de asigurare a calităţii. Art. 193. — (1) Evaluarea universităţilor se realizează în scopul: a) autorizării provizorii şi acreditării; ierarhizării programelor studii şi clasificării b) de universităţilor. (2) Evaluarea în scopul autorizării provizorii şi acreditării se realizează de către ARACIS sau de altă agenţie înscrisă în EQAR şi are loc potrivit legii şi standardelor internaţionale în domeniu. (3) Evaluarea în scopul ierarhizării programelor de studii şi a clasificării universităţilor se realizează pe baza unei metodologii de evaluare propuse de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului şi aprobate prin hotărâre a Guvernului, în maximum 6 luni de la data intrării în vigoare a prezentei legi. Aplicarea acestei metodologii intră în răspunderea Ministeruľui Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. Evaluarea este realizată periodic. (4) Universităţile se clasifică, pe baza evaluării prevăzute la alin. (3), în 3 categorii: a) universităţi centrate pe educaţie; b) universităţi de educaţie şi cercetare ştiinţifică sau universităţi de educaţie şi creaţie artistică; c) universităţi de cercetare avansată şi educaţie. (5) Evaluarea prevăzută la alin. (3) se face de către un consortiu format din: ARACIS, incluzând reprezentanti ai studentilor, CNCS, CNATDCU si un organism international cu competente în domeniul ierarhizării şi clasificării institutiilor de învăţământ selectat pe bază de concurs. (6) Prin exceptie de la prevederile alin. (5), prima evaluare de după intrarea în vigoare a prezentei legi, făcută conform prevederilor alin. (3), se face numai de către un organism international cu competentă în domeniul ierarhizării și clasificării instituţiilor de învăţământ superior sau de către o agenţie de asigurare a calităţii înregistrată în EQAR, din străinătate. (7) Pentru programele de licență și master, finanțarea institutiilor de învăţământ superior de stat, din surse publice, se face diferenţiat pe categorii de universităţi şi în funcţie de poziţia în ierarhie a programelor de studii, conform ierarhizării prevăzute la alin. (3), pe baza unei metodologii elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului si aprobate prin ordin al ministrului educaţiei, cercetării, tineretului si sportului. Finantarea programelor de doctorat se face conform prevederilor art. 160. (8) Statul poate finanṭa programele de excelenṭă în cercetare şi educaţie din orice categorie de universităţi. (9) Programele de excelentă prevăzute la alin. (8) se stabilesc pe baza evaluării prevăzute la alin. (3), pentru programele de licentă şi master, şi pe baza competiţiilor prevăzute la art. 160 alin. (3), pentru programele de doctorat. (10) Sunt finantate din fonduri publice: programe de licentă în universităţile de stat menţionate la alin. (4) lit. a), programe de licenţă şi master în universităţile prevăzute la alin. (4) lit. b) şi programe de doctorat, master si licentă în universităţile prevăzute la alin. (4) lit. c). Art. 194. — (1) Pentru promovarea calităţii şi creşterea eficientei sistemului de învățământ superior, pentru creșterea vizibilităţii internaţionale şi pentru concentrarea resurselor, universitătile de stat si particulare pot: a) să se constituie în consorţii universitare, potrivit legii; b) să fuzioneze într-o singură institutie de învăţământ superior cu personalitate juridică. (2) Universităţile acreditate la data intrării în vigoare a prezentei legi pot demara proceduri pentru constituirea de consortii sau pentru fuzionare prin comasare sau absorbtie. Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului alocă preferential resurse financiare consortiilor sau universitătilor fuzionate, conform unei metodologii adoptate în acest sens prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului, la propunerea CNFIS. (3) Fuziunea prin comasare sau absorbţie a instituţiilor de învăţământ superior de stat se face, de regulă, în jurul institutiilor din categoria universităţilor de cercetare avansată şi educaţie şi ţinând cont de proximitatea geografică. (4) Evaluarea programelor de studii si a institutiilor de învăţământ superior se face periodic, la iniţiativa Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului sau a universitătilor. Rezultatele evaluării sunt publice, pentru informarea beneficiarilor de educatie si pentru transparenta institutională. Art. 195. — (1) Fiecare universitate are obligatia să realizeze, la intervale de maximum 5 ani, evaluarea internă şi clasificarea departamentelor pe 5 niveluri de performantă în cercetare, conform unei metodologii-cadru elaborate de CNCS şi aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. Rezultatele evaluării şi clasificării sunt publice. (2) Senatul universitar, la propunerea rectorului, pe baza evaluării interne, poate dispune reorganizarea sau desfiinţarea departamentelor ori institutelor neperformante, fără a prejudicia studentii. Art. 196. — Guvernul României înfiintează Institutul de Studii si Cercetări Avansate din România, având ca obiectiv principal sustinerea elitelor stiintifice românesti din tară si din diaspora. Metodologia de înfiintare a acestuia se elaborează de către Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului și se adoptă prin hotărâre a Guvernului, în termen de 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei legi. Art. 197. — Statul încurajează excelenţa în instituţiile de învăţământ superior prin pârghii financiare specifice, existente în prezenta lege: a) universităţilor li se alocă o finanţare suplimentară, în sumă, la nivel national, de minimum 30% din suma alocată la nivel naţional universităţilor de stat ca finanţare de bază, pe baza criteriilor şi a standardelor de calitate stabilite de Consiliul National al Finantării Învătământului Superior și aprobate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului; b) universitătilor de stat li se alocă un fond distinct pentru dezvoltarea institutională, din bugetul alocat Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. Fondul de dezvoltare institutională se adresează celor mai performante institutii de învătământ superior din fiecare categorie si se alocă după criterii competitive bazate pe standarde internationale. Metodologia de alocare şi utilizare a fondului pentru dezvoltare institutională se aprobă prin hotărâre a Guvernului, la propunerea  Ministerului  Educaţiei,  Cercetării,  Tineretului  şi Sportului.
SECTIUNEA a 2-a
Sprijinirea excelenţei individuale
Art. 198. — Formele de sprijin pentru cadrele didactice, studenţii şi cercetătorii cu performanţe excepţionale includ: a) granturi de studii sau de cercetare la universităţi din ţară ori din străinătate, acordate pe bază de competitie; b) granturi pentru efectuarea si finalizarea unor cercetări, inclusiv teze de doctorat; c) aprobarea unor rute educationale flexibile, care permit accelerarea parcursului de studii universitare; d) crearea de instrumente şi mecanisme de susţinere a insertiei lor profesionale în ṭară, astfel încât să valorifice la nivel superior atât talentul, cât și achizițiile realizate prin formare. CAPITOLUL X Promovarea universităţii centrate pe student
SECTIUNEA 1
Dispozitii generale
Art. 199. — (1) Studenții sunt considerați parteneri ai institutiilor de învătământ superior si membri egali ai comunitătii academice. În învățământul confesional studenţii sunt membri ai comunităţii academice în calitate de discipoli. (2) O persoană dobândește statutul de student și de membru al unei comunităţi universitare numai în urma admiterii şi a înmatriculării sale într-o instituţie de învăţământ superior acreditată sau autorizată să functioneze provizoriu. (3) O persoană poate fi admisă şi înmatriculată ca student concomitent la cel mult două programe de studii, indiferent de institutiile de învătământ care le oferă. Orice subventie financiară sau bursă din fonduri publice se acordă, conform normelor legale în vigoare, numai într-o singură instituţie de învățământ superior, pentru un singur program de studii. În cazul studentilor care se transferă între universităţi sau programe de studii, subventiile urmează studentul. (4) În vederea testării cunoștințelor și a capacităților cognitive, respectiv artistice sau sportive, si a admiterii într-un program de studii pentru licentă, master ori doctorat, institutiile de învăţământ superior organizează examene de admitere pentru fiecare program si ciclu de studiu.
SECŢIUNEA a 2-a
Înmatricularea studenţilor.
Registrul matricol unic al universităţilor din România
Art. 200. — (1) O institutie de învăţământ superior poate admite si înmatricula într-un program de studii numai acel număr de studenti pentru care sunt asigurate conditii optime de calitate academică, de viaṭă ṣi de servicii sociale în spaṭiul universitar. (2) Oferta anuală de școlarizare este făcută publică de către rectorul institutiei de învăţământ superior prin declaratie pe propria răspundere, cu respectarea capacităţii de scolarizare stabilite conform art. 138 alin. (5). (3) În urma admiterii într-un program de studii, între student universitate se încheie un contract în care se specifică si drepturile si obligatiile părtilor. (4) Universităţile care admit în programele lor de studii mai multi studenti decât capacitatea de scolarizare, aprobată conform prezentei legi, încalcă răspunderea lor publică şi sunt sanctionate în conformitate cu prevederile prezentei legi. Art. 201. — (1) Se constituie Registrul matricol unic al universităţilor din România, denumit în continuare RMUR. RMUR este o bază de date electronică în care sunt înregistraţi toti studentii din România din universitătile de stat sau particulare acreditate ori autorizate să functioneze provizoriu. Registrele matricole ale universităţilor devin parte a RMUR, asigurându-se un control riguros al diplomelor. (2) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, la propunerea CNFIS, elaborează un regulament de alocare a codului matricol individual, precum și conținutul informațiilor care vor fi scrise în RMUR. (3) RMUR este un înscris oficial protejat legal. Falsificarea înscrisurilor din registrul matricol se sancţionează potrivit legii. (4) RMUR, registrele matricole ale universitătilor si sistemele informatice aferente se elaborează în termen de cel mult 2 ani de la data intrării în vigoare a prezentei legi. (5) Baza de date electronică aferentă RMUR înregistrează şi păstrează evidenţa diplomelor universitare emise în Řomânia, pe baza registrelor existente în universităţile acreditate. Art. 202. — (1) Principiile care reglementează activitatea studentilor în cadrul comunităţii universitare sunt: a) principiul nediscriminării — în baza căruia toţi studenţii beneficiază de egalitate de tratament din partea institutiei de învăţământ superior; orice discriminare directă sau indirectă faţă de student este interzisă; b) principiul dreptului la asistenţă şi la servicii complementare gratuite în învăţământul superior de stat — exprimat prin: consilierea si informarea studentului de către cadrele didactice, în afara orelor de curs, seminar sau laboratoare; consilierea în scopul orientării profesionale; consilierea psihologică; acces la principalele cărti de specialitate şi publicatii stiintifice; acces la datele referitoare la situatia scolară personală; c) principiul participării la decizie — în baza căruia deciziile în cadrul institutiilor de învătământ superior sunt luate cu participarea reprezentantilor studentilor; d) principiul libertăţii de exprimare — în baza căruia studenţii au dreptul să îşi exprime liber opiniile academice, în cadrul institutiei de învăţământ în care studiază; e) principiul transparentei si al accesului la informatii — în baza căruia studentii au dreptul de acces liber si gratuit la informatii care privesc propriul parcurs educational si viata comunităţii academice din care fac parte, în conformitate cu prevederile legii. (2) În universităţile confesionale, drepturile, libertăţile şi obligatiile studentilor sunt stabilite si în functie de specificul dogmatic si canonic al fiecărui cult. (3) Drepturile, libertăţile şi obligaţiile studenţilor sunt cuprinse în Codul drepturilor şi obligaţiilor studentului, propus de asociatiile studentesti în termen de 6 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi şi adoptat de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului și Sportului prin ordin al ministrului acestuia. (4) În universităţile confesionale, studenţii se organizează cu respectarea statutului si a normelor dogmatice si canonice ale cultului respectiv. (5) Fiecare universitate va institui un sistem de aplicare si monitorizare a respectării prevederilor Codului drepturilor si obligatiilor studentului. Asociatiile studentilor prezintă un raport anual privind respectarea codului, care este public. Art. 203. — (1) Studenţii au dreptul să înfiinţeze, în instituţiile de învăţământ superior, de stat sau particulare, ateliere, cluburi, cercuri, cenacluri, formaţii artistice şi sportive, organizaţii, precum si publicatii, conform legii. (2) Studentii sunt alesi în mod democratic, prin vot universal, direct şi secret, la nivelul diverselor formaţii, programe sau cicluri de studiu, atât în cadrul facultăţilor, cât şi al universităţii. Ei sunt, de drept, reprezentanti legitimi ai intereselor studentilor, la nivelul fiecărei comunităţi academice. Conducerea instituţiei de învăţământ superior nu se implică în organizarea procesului de alegere a reprezentantilor studentilor. (3) In universităţile confesionale, reprezentarea studenţilor la nivelul comunităţií universitare se va face cu respectarea statutului şi specificului dogmatic şi canonic al cultului respectiv. (4) Statutul de student reprezentant nu poate fi conditionat de către conducerea universitătii. (5) Studentii pot fi reprezentati în toate structurile decizionale si consultative din universitate. (6) Federaţiile naţionale studenţeşti, legal constituite, sunt organismele care exprimă interesele studentilor din universităti, în raport cu institutiile statului. (7) Organizaţiile studenţeşti care reprezintă interesele studentilor la nivelul fiecărei comunităti universitare pot avea reprezentanti de drept în structurile decizionale si executive ale universităţii. (8) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului colaborează, în dezvoltarea învăţământului superior, cu federaţiile naţionale studenţeşti, legal constituite, şi se va consulta cu acestea ori de câte ori este nevoie. (9) Studenţii pot participa la acţiuni de voluntariat, pentru care pot primi un număr de credite de studii transferabile, în condiţiile stabilite de Carta universitară. Art. 204. — (1) Studenţii care provin din familii cu venituri reduse beneficiază de un sistem de împrumuturi bancare pentru efectuarea studiilor, garantate de stat, în condiţiile legislaţiei în vigoare, prin Agenţia de credite şi burse de studii. Imprumuturile pot acoperi taxele de studii şi costul vieţii pe perioada studiilor. (2) Absolventii care vor practica profesia minimum 5 ani în mediul rural vor fi scutiti de plata a 75% din împrumut, această parte fiind preluată de către stat, în cuantum de maximum 5.000 lei. (3) Agentia de credite si burse de studii propune reglementări corespunzătoare în vederea acordării creditelor. Art. 205. — (1) Studenţii beneficiază de asistenţă medicală si psihologică gratuită în cabinete medicale si psihologice universitare ori în policlinici şi unităti spitaliceşti de stat, conform legii. (2) În timpul anului şcolar, studenţii beneficiază de tarif redus cu minimum 50% pe mijloacele de transport local în comun, transportul intern auto, feroviar şi naval. Studenţii orfani sau proveniţi din casele de copii beneficiază de gratuitate pentru categoriile de transport stabilite prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. (3) Studenţii beneficiază de tarife reduse cu 75% pentru accesul la muzee, concerte, spectacole de teatru, operă, film, la alte manifestări culturale şi sportive organizate de instituţii publice, în limita bugetelor aprobate. (4) Studenţii etnici români din afara graniţelor ţării, bursieri ai statului român, beneficiază de gratuitate la toate manifestările prevăzute la alin. (3), care se desfăşoară pe teritoriul României. (5) Institutiile de învăţământ superior pot acorda, în afara cifrei de şcolarizare aprobate, cel puţin un loc pentru studii gratuite absolventilor cu diplomă de bacalaureat proveniti din centrele de plasament, în condiţiile stabilite de senatul universitar. (6) Candidaţii proveniţi din medii cu risc socioeconomic ridicat sau marginalizate din punct de vedere social — romi, absolventi ai liceelor din mediul rural sau din orase cu mai putin de 10.000 de locuitori — pot beneficia de un număr de locuri bugetate garantate, în conditiile legii. (7) Activităţile extracurriculare — știinţifice, tehnice, cultural- artistice si sportive, precum si cele pentru studentii capabili de performante sunt finantate de la bugetul statului, conform normelor stabilite de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. In acest scop se pot folosi si alte surse de finantare. (8) Prevederile alin. (6) se aplică si în cazul taberelor de creaţie, sportive şi de odihnă ale studenţilor. (9) Statutul de student cu taxă se modifică în condiţiile stabilite de senatul universitar. (10) Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului poate acorda anual burse pentru stagii de studii universitare si postuniversitare în străinătate din fonduri constituite în acest scop. Aceste burse se obtin prin concurs organizat la nivel national. (11) La concursurile pentru obţinerea burselor prevăzute la alin. (10) pot participa studentii si absolventii institutiilor de învătământ superior de stat şi cei ai institutiilor de învăţământ superior particular acreditate. (12) Cheltuielile de întreţinere a internatelor, a căminelor şi a cantinelor universităţilor se acoperă din veniturile proprii ale institutiilor de învățământ respective și din subvenții de la buget cu această destinatie. (13) Tarifele practicate de universităţi pentru studenţi la cămine si cantine sunt cel mult egale cu diferenta dintre costurile de functionare, cuprinzând cheltuielile de personal, cheltuielile cu utilităţile, cheltuielile cu materiile prime şi consumabile şi cheltuielile de întreţinere curentă şi, respectiv, subvenţiile de la bugetul de stat. (14) In vederea asigurării transparenţei, universitatea de stat publică periodic balanța de venituri și cheltuieli pentru fiecare cămin studențesc. (15) Pot fi acordate subventii pentru cazare si studentilor care aleg altă formă de cazare decât căminele instituţiilor de învăţământ superior. (16) Instituţiile de învăţământ superior de stat asigură, în limita resurselor financiare alocate pentru efectuarea practicii comasate a studenţilor, pe perioada prevăzută în planurile de învăţământ, cheltuielile de masă, cazare şi transport, în situaţiile în care practica se desfăşoară în afara centrului universitar respectiv. (17) Toate actele de studii eliberate de universitate, precum si cele care atestă statutul de student (adeverinte, carnete, legitimaţii) se eliberează în mod gratuit. Art. 206. — (1) Statul român acordă anual, prin hotărâre a Guvernului, un număr de burse pentru scolarizarea studentilor străini. Aceste burse sunt atribuite doar acelor universităţi şi programe de studii care îndeplinesc cele mai ridicate standarde de calitate, indiferent dacă sunt de stat sau particulare. (2) Universitătile, în baza autonomiei universitare, pot dispune integral de veniturile obtinute din scolarizarea studentilor straini.
CAPITOLUL XI
Conducerea universităţilor
SECTIUNEA 1
Dispozitii generale Art. 207. — (1) Structurile de conducere în instituţiile de învăţământ superior de stat sau particulare sunt: a) senatul universitar şi consiliul de administraţie, la nivelul universitătii; b) consiliul facultătii; c) consiliul departamentului. (2) Functiile de conducere sunt următoarele: a) rectorul, prorectorii, directorul general administrativ, la nivelul universitătii; b) decanul, prodecanii, la nivelul facultăţii; c) directorul de departament, la nivelul departamentului. (3) IOSUD este condusă de Consiliul pentru studiile universitare de doctorat, respectiv de directorul acestui consiliu. Functia de director al Consiliului pentru studiile universitare de doctorat este asimilată functiei de prorector. Procedura de numire a directorului Consiliului pentru studiile universitare de doctorat este stabilită de Codul studiilor universitare de doctorat. (4) La nivelul departamentului, directorul de departament şi membrii consiliului departamentului sunt alesi prin votul universal, direct şi secret al tuturor cadrelor didactice şi de cercetare titulare. (5) La nivelul facultăţii, stabilirea structurilor şi a funcţiilor de conducere se face după următoarea procedură: a) componenta membrilor consiliului facultătii este de maximum 75% cadre didactice si de cercetare, respectiv minimum 25% studenti. Reprezentantii cadrelor didactice si de cercetare în consiliul facultăţii sunt aleşi prin votul universal, direct şi secret al tuturor cadrelor didactice şi de cercetare titulare din facultate, iar reprezentantii studentilor sunt alesi prin vot universal, direct si secret de către studentii facultătii; b) decanii sunt selectati prin concurs public, organizat de către rectorul universităţii la nivelul facultăţii. La concurs pot participa persoane din cadrul universităţii sau din orice facultate de profil din ṭară ori din străinătate care, pe baza audierii în plenul consiliului facultăţii, au primit avizul acestuia de participare la concurs. Consiliul facultăţii are obligaţia de a aviza minimum 2 candidati; c) decanul îşi desemnează prodecanii după numirea de către rector; d) în universităţile multilingve şi multiculturale, cel puţin unul dintre prodecani se numeste la propunerea cadrelor didactice apartinând minorităţii naţionale din departamentul secţiei sau liniei de predare într-o limbă a minorităţilor naţionale, potrivit regulamentului liniei de studiu conform art. 135 alin. (2), cu excepţia cazului în care decanul provine de la secţia sau linia de studiu cu predare în limba minorităţii naţionale respective. Cadrele didactice apartinând sectiei sau liniei de predare trebuie să propună cel putin 3 candidati. (6) Consiliul scolii doctorale se stabileste prin votul universal, direct şi secret al conducătorilor de doctorat din şcoala doctorală respectivă. (7) Procesul de stabilire și de alegere a structurilor și funcțiilor conducere la nivelul universităţii, al facultăţilor de departamentelor trebuie să respecte principiul reprezentativităţii pe facultăti, departamente, sectii/linii de predare, programe de studii, după caz, şi se stabileşte prin Carta universitară. (8) În cazul universităţilor confesionale, alegerea persoanelor în funcţiile de conducere se face cu avizul cultului fondator. Art.’208. — (1) Senatul universitar este compus din 75% personal didactic si de cercetare si din 25% reprezentanti ai studentilor. Toti membrii senatului universitar, fără exceptie, vor fi stabiliti prin votul universal, direct si secret al tuturor cadrelor didactice şi cercetătorilor titulari, respectiv al tuturor studenţilor. Fiecare facultate va avea reprezentanti în senatul universitar, pe cote-părţi de reprezentare stipulate în Carta universitară. În cazul universităţilor confesionale, organizarea senatului universitar se va face cu respectarea statutului şi specificului dogmatic şi canonic al cultului fondator. (2) Senatul universitar îşi alege, prin vot secret, un preşedinte care conduce sedintele senatului universitar si reprezintă senatul universitar în raporturile cu rectorul. (3) Senatul universitar stabilește comisii de specialitate prin care controlează activitatea conducerii executive a institutiei de învăţământ superior şi a consiliului de administraţie. Rapoartele de monitorizare si de control sunt prezentate periodic si discutate în senatul universitar, stând la baza rezolutiilor senatului universitar. Art. 209. — (1) Rectorul universităţilor de stat şi particulare se desemnează prin una dintre următoarele modalităţi: a) pe baza unui concurs public, în baza unei metodologii aprobate de senatul universitar nou-ales, conformă cu prezenta lege; sau b) prin votul universal, direct şi secret al tuturor cadrelor didactice si de cercetare titulare din cadrul universităţii şi al reprezentantilor studentilor din senatul universitar si din consiliile facultătilor. (2) Modalitatea de desemnare a rectorului, dintre cele prevăzute la alin. (1), se stabilește cu minimum 6 luni înainte de fiecare desemnare a rectorului, prin votul universal, direct si secret al tuturor cadrelor didactice şi de cercetare titulare din cadrul universităţii şi al reprezentanţilor studenţilor din senatul universitar şi din consiliile facultăţilor. Art. 210. — (1) In cazul în care modalitatea aleasă pentru desemnarea rectorului este cea pe baza unui concurs public, procedura de desemnare este cea prevăzută de prezentul articol. (2) Senatul universitar nou-ales stabileste o comisie de selectie si de recrutare a rectorului formată, în proportie de 50%, din membri ai universităţii şi, în proporţie de 50%, din personalităţi ştiinţifice şi academice din afara universităţii, din tară si din străinătate. Această comisie contine minimum 12 membri, dintre care cel putin un reprezentant al studentilor sau un absolvent al universităţii desemnat de către studenţii din senatul universitar, conform Cartei universitare. De asemenea, senatul universitar nou-ales elaborează şi aprobă metodologia de avizare, de selectie si de recrutare a rectorului, conform legii. (3) Concursul public pentru desemnarea rectorului se desfăsoară în baza metodologiei prevăzute la alin. (2). Comisia de concurs este comisia de selectie şi recrutare prevăzută la alin. (2). (4) La concursul de ocupare a funcţiei de rector pot participa personalităţi ştiinţifice sau academice din ţară şi din străinătate care, pe baza audierii în plenul senatului universitar nou-ales, au obtinut avizul de participare la concurs din partea acestuia. Avizul se acordă numai pe baza votului majorităţii simple a membrilor senatului universitar nou-ales. Senatul universitar nou-ales are obligaţia de a aviza minimum 2 candidaţi. Candidaţii avizaţi de senatul universitar nou-ales participă apoi la concursul organizat conform alin. (3). Art. 211. — (1) Rectorul, desemnat conform art. 209, este confirmat prin ordin al ministrului educaţiei, cercetării, tineretului şi sportului, în termen de 30 de zile de la data selecţiei. După
MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011
emiterea ordinului de confirmare, rectorul poate semna acte oficiale, înscrisuri, acte financiare/contabile, diplome şi certificate. (2) Rectorul confirmat de ministrul educatiei, cercetării, tineretului si sportului, pe baza consultării senatului universitar, îşi numeşte prorectorii. În universităţile multilingve şi multiculturale cel putin unul dintre prorectori este numit de către rector la propunerea cadrelor didactice apartinând minoritătilor nationale din departamentul sectiei sau liniei de predare într-o limbă a minorităţilor naţionale, cu excepţia cazului în care rectorul provine de la sectia sau linia de studiu cu predare în limba minorităţii naţionale respective. Cadrele didactice aparţinând secţiei sau liniei de predare trebuie să propună cel putin 3 candidati. (3) Rectorul confirmat de ministrul educaţiei, cercetării, tineretului si sportului încheie cu senatul universitar un contract management, cuprinzând criteriile şi indicatorii de de performanţă managerială, drepturile şi obligatiile părţilor contractuale. (4) Decanii sunt selectaţi prin concurs public organizat de noul rector si validat de senatul universitar. La concurs pot participa candidaţii avizaţi de consiliul facultăţii cu votul majorităţii simple a membrilor acestuia şi pe baza unei metodologii specifice elaborate de senatul universitar. Consiliul facultătii validează cel putin 2 candidati. (5) Mentinerea în functie a directorului general administrativ se face pe baza acordului scris al acestuia de sustinere executivă a planului managerial al noului rector. (6) Consiliul de administratie al universitătilor de stat este format din rector, prorectorii, decanii, directorul general administrativ şi un reprezentant al studentilor. (7) Consiliul de administratie al universitătilor particulare este numit de către fondatori. Art. 212. — (1) Rectorul confirmat al universităţii de stat încheie un contract institutional cu ministrul educatiei, cercetării, tineretului și sportului. (2) Rectorul poate fi demis de către senatul universitar, în conditiile specificate prin contractul de management si Carta universitară. (3) Ministrul educaţiei, cercetării, tineretului şi sportului poate revoca din functie rectorul în condiţiile art. 125.
SECŢIUNEA a 2-a
Atribuţiile senatului universitar, ale rectorului, ale consiliului de administratie, ale decanului și ale șefului de departament Art. 213. — (1) Senatul universitar reprezintă comunitatea universitară şi este cel mai înalt for de decizie şi deliberare la nivelul universităţii. (2) Atributiile senatului universitar sunt următoarele: garantează libertatea academică autonomia si a) universitară; b) elaborează şi adoptă, în urma dezbaterii cu comunitatea universitară, Carta universitară; c) aprobă planul strategic de dezvoltare instituţională şi planurile operationale, la propunerea rectorului; d) aprobă, la propunerea rectorului si cu respectarea legislatiei în vigoare, structura, organizarea si functionarea universităţii; e) aprobă proiectul de buget şi execuţia bugetară; f) elaborează si aprobă Codul de asigurare a calităţii si Codul de etică şi deontologie profesională universitară; g) adoptă Codul universitar al drepturilor și obligațiilor studentului, cu respectarea prevederilor Codului drepturilor si obligatiilor studentului; h) aprobă metodologiile și regulamentele privind organizarea şi funcţionarea universităţii; i) încheie contractul de management cu rectorul; j) controlează activitatea rectorului şi a consiliului de administratie prin comisii specializate; k) validează concursurile publice pentru funcţiile din consiliul de administraţie; I) aprobă metodologia de concurs si rezultatele concursurilor pentru angajarea personalului didactic si de cercetare si evaluează periodic resursa umană; sanctionarea m) aprobă, la propunerea rectorului, personalului cu performante profesionale slabe, în baza unei metodologii proprii si a legislatiei în vigoare; n) îndeplineste alte atributii, conform Cartei universitare. (3) Componenta si mărimea senatului universitar sunt stabilite prin Carta universitară, astfel încât să se asigure decizională reprezentativitatea eficienta comunitătii si academice. (4) Mandatul senatului universitar este de 4 ani. Durata mandatului unui membru al senatului universitar este de 4 ani, cu posibilitatea înnoirii succesive de maximum două ori. Pentru studenţi, durata mandatului se reglementează prin Carta universitară. (5) Senatul universitar poate fi convocat de rector sau la cererea a cel puṭin o treime dintre membrii senatului universitar. (6) Rectorul reprezintă legal universitatea în relaţiile cu terţii şi realizează conducerea executivă a universităţii. Rectorul este ordonatorul de credite al universităţii. Rectorul are următoarele atributii: a) realizează managementul și conducerea operativă a universităţii, pe baza contractului de management; b) negociază şi semnează contractul instituţional cu Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului; c) încheie contractul de management cu senatul universitar; d) propune spre aprobare senatului universitar structura si reglementările de funcţionare ale universităţii; e) propune spre aprobare senatului universitar proiectul de buget si raportul privind executia bugetară; f) prezintă senatului universitar, în luna aprilie a fiecărui an, raportul prevăzut la art. 130 alin. (2). Senatul universitar validează raportul mentionat, în baza referatelor realizate de comisiile sale de specialitate. Aceste documente sunt publice; g) conduce consiliul de administratie; h) îndeplineşte alte atribuţii stabilite de senatul universitar, în conformitate cu contractul de management, Carta universitară şi legislatia în vigoare. (7) Durata mandatului de rector este de 4 ani. Mandatul poate fi înnoit cel mult o dată, în urma unui nou concurs, conform prevederilor Cartei universitare. O persoană nu poate fi rector al aceleiasi institutii de învăţământ superior pentru mai mult de 8 ani, indiferent de perioada în care s-au derulat mandatele şi de întreruperile acestora. (8) Atributiile prorectorilor, numărul si durata mandatelor acestora se stabilesc prin Carta universitară. Decanul reprezintă facultatea şi răspunde (9) de managementul si conducerea facultăţii. Decanul prezintă anual un raport consiliului facultăţii privind starea facultăţii. Decanul conduce sedintele consiliului facultăţii şi aplică hotărârile rectorului, consiliului de administratie si senatului universitar. Atributiile decanului sunt stabilite în conformitate cu prevederile Cartei universitare si cu legislatia în vigoare. (10) Consiliul facultăţii reprezintă organismul decizional şi deliberativ al facultăţii. Consiliul facultăţii are următoarele atributii: a) aprobă, la propunerea decanului, structura, organizarea şi funcţionarea facultăţii; b) aprobă programele de studii gestionate de facultate; c) controlează activitatea decanului şi aprobă rapoartele anuale ale acestuia privind starea generală a facultăţii, asigurarea calităţii şi respectarea eticii universitare la nivelul facultăţii; d) îndeplineşte alte atribuţii, stabilite prin Carta universitară sau aprobate de senatul universitar și în conformitate cu legislaţia în vigoare. (11) Directorul de departament realizează managementul şi conducerea operativă a departamentului. În exercitarea acestei funcţii, el este ajutat de consiliul departamentului, conform Cartei universitare. Directorul de departament răspunde de planurile de învătământ, de statele de functii, de managementul cercetării şi al calităţii şi de managementul financiar al departamentului. (12) Selectia, angajarea, evaluarea periodică, formarea, motivarea si încetarea relatiilor contractuale de muncă ale personalului sunt de răspunderea directorului de departament, a conducătorului şcolii doctorale sau a decanului, conform prevederilor Cartei’universitare. (13) Consiliul de administraţie al universităţii asigură, sub conducerea rectorului sau a unei alte persoane desemnate prin Carta universitară, în cazul universităţilor particulare şi confesionale particulare, conducerea operativă a universitătii şi aplică deciziile strategice ale senatului universitar. De asemenea, consiliul de administratie: a) stabilește în termeni operaționali bugetul instituțional; b) aprobă execuția bugetară și bilanțul anual; c) aprobă propunerile de scoatere la concurs a posturilor didactice si de cercetare; d) avizează propunerile de programe noi de studii şi formulează propuneri către senatul universitar de terminare a acelor programe de studii care nu se mai încadrează în misiunea universităţii sau care sunt ineficiente academic şi financiar; e) aprobă operatiunile financiare care depăsesc plafoanele stabilite de senatul universitar, în universitătile de stat, respectiv de fondatori, în universităţile particulare; f) propune senatului universitar strategii ale universităţii pe termen lung și mediu și politici pe domenii de interes ale universităţii. (14) Studenţii au cel puţin un reprezentant în comisiile de etică, de cazări, de asigurare a calităţii, precum şi în alte comisii cu caracter social. Art. 214. — (1) Funcţiile de conducere de rector, de prorector, de decan, de prodecan, de director de departament sau de unitate de cercetare-dezvoltare, proiectare, microproductie nu se cumulează. (2) În cazul vacantării unui loc în funcţiile de conducere, se procedează la alegeri parţiale, în cazul directorului de departament, sau se organizează concurs public, potrivit Cartei universitare, în termen de maximum 3 luni de la data vacantării. (3) Numărul de prorectori și de prodecani din instituțiile de învăţământ superior se stabilește prin Carta universitară. (4) Atribuţiile şi competenţele structurilor şi ale funcţiilor de conducere din învăţământul superior sunt stabilite prin Carta universitară a instítuţiei, potrivit legii. Hotărârile senatelor universitare, ale consiliilor facultătilor si ale departamentelor se iau cu votul majorităţii membrilor prezenţi, dacă numărul celor prezenti reprezintă cel putin două treimi din numărul total al membrilor. Membrii acestor structuri de conducere au drept de vot deliberativ egal. (5) Structura administrativă a universitătii este condusă de către un director administrativ şi este organizată pe direcţii. Postul de director general administrativ se ocupă prin concurs organizat de consiliul de administratie al institutiei de învăţământ superior. Presedintele comisiei de concurs este rectorul institutiei. Din' comisie face parte, în mod obligatoriu, un reprezentant al Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. Validarea concursului se face de către senatul universitar, iar numirea pe post, de către rector. (6) Unităţile de cercetare-dezvoltare sunt conduse de directori ai unităţilor respective, potrivit Cartei universitare. (7) Prin Carta universitară, universitatea îşi poate dezvolta structuri consultative formate din reprezentanţi ai mediului economic şi personalităţi din mediul academic, cultural şi profesional extern. Art. 215. — (1) După împlinirea vârstei de pensionare, ocuparea oricărei funcţii de conducere în universităţile de stat, particulare şi confesionale este interzisă, cu excepţia mandatelor în exercițiu la data intrării în vigoare a prezentei legi. (2) Persoanele care exercită o functie de conducere sau de demnitate publică au dreptul de a lí se rezerva postul din sistemul educaţional. (3) Persoanele care ocupă o functie de conducere sau de demnitate publică nu pot exercita funcţia de rector pe perioada îndeplinirii mandatului. (4) Funcţia de rector este incompatibilă cu deţinerea de functii de conducere în cadrul unui partid politic, pe perioada exercitării mandatului. (5) Funcţiile de conducere sau de demnitate publică se pot cumula cu functiile didactice si/sau de cercetare.
SECTIUNEA a 3-a
Rolul statului în învățământul superior
Art. 216. — (1) Statul îşi exercită atribuţiile în domeniul învăţământului superior prin intermediul Parlamentului, Guvernului şi Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (2) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului are următoarele atribuţii principale: propune politicile şi strategiile naţionale pentru a) învăţământul superior, ca parte a Ariei europene a învăţământului superior; b) elaborează reglementările de organizare şi funcţionare a sistemului de învăţământ superior; c) monitorizează şi verifică direct sau prin organismele abilitate în acest sens respectarea reglementărilor privind organizarea şi funcţionarea învăţământului superior, cercetarea universitară, managementul financiar, etica universitară si asigurarea calitătii în învătământul superior; d) gestionează procesul de evaluare periodică, de clasificare a universităţilor şi de ierarhizare a programelor de studii ale acestora; e) controlează gestionarea RMUR; f) organizează recunoaşterea şi echivalarea diplomelor şi certificatelor conform normelor interne si în conformitate cu normele europene; elaborează metodologia prin care se pot recunoaste automat diplomele si certificatele obtinute în universităţi din statele membre ale Uniunii Europene, ale Spatiului Economic European si în Confederatia Elvetiană, precum si în universităţi de prestigiu din alte state, pe baza unei liste aprobate şi reactualizate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului; organizează recunoaşterea automată a functiilor didactice universitare şi a calităţii de conducător de doctorat, conform unei metodologii proprii; încasează sume, în lei sau în valută, pentru recunoasterea si echivalarea diplomelor şi certificatelor şi pentru vizarea actelor de studii; g) elaborează şi propune proiectul de buget pentru învățământul superior, ca parte a bugetului educației și bugetului cercetării; h) verifică şi gestionează sistemul de indicatori statistici de referinţă pentru învăţământul superior şi bazele de date corespunzătoare pentru monitorizarea şi prognozarea evoluţiei învăţământului superior în raport cu piaţa muncii; i) sustine realizarea de studii si de cercetări în învăţământul superior; j) publică anual un raport privind starea învăṭământului superior. Art. 217. — (1) Pentru exercitarea atribuṭiilor sale, Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului constituie registre de experti şi se sprijină pe organisme consultative, la nivel national, alcătuite pe criterii de prestigiu profesional şi moral: Consiliul National de Statistică si Prognoză a Învățământului Superior (CNSPIS), Consiliul National de Atestare a Titlurilor, Diplomelor şi Certificatelor Universitare ( CNATDCU ), Consiliul National al Cercetării Științifice (CNCS), Colegiul consultativ pentru cercetare-dezvoltare şi inovare (CCCDI), Consiliul National pentru Finantarea Învățământului Superior (CNFIS), Consiliul Naţional al Bibliotecilor Universitare (CNBU), Consiliul de etică şi management universitar (CEMU) şi Consiliul Naţional de Etică a Cercetării Științifice, Dezvoltării Tehnologice și Inovării (CNECSDTI). Din aceste organisme pot face parte cadre didactice şi cercetători, având cel puţin titlul de conferenţiar sau de cercetător științific II ori titluri echivalente obținute în MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 străinătate, membri ai Academiei Române si ai unor institutii de cultură, precum şi un membru student în CEMU şi CNCU şi un student cu statut de observator în CNFIS, sau reprezentanţi ai mediului de afaceri în CCCDI sau, ca observatori, în CNFIS. (2) Consiliile prevăzute la alin. (1) beneficiază de un secretariat tehnic care se constituie si functionează prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. (3) Înfiintarea, regulamentele de organizare si functionare, structura și componența organismelor specializate prevăzute la alin. (1) se stabilesc prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului, conform legii. Bugetele acestor organisme sunt gestionate prin Unitatea executivă pentru finantarea învăţământului superior, a cercetării, dezvoltării şi inovării (UEFISCDI) si se constituie pe bază contractuală între Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului si UEFISCDI sau din alte surse legal constituite, gestionate de UEFISCDI. (4) CNCS se constituie prin reorganizarea, prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului, a Consiliului National al Cercetării Științifice din Învățământul Superior. Art. 218. — (1) Consiliul Naţional de Statistică şi Prognoză a Invăţământului Superior are ca atribuţii principale elaborarea şi actualizarea permanentă a indicatorilor de monitorizare a învăţământului superior şi prognoza evoluţiei acestuia în raport cu dinamica pietei muncii. Acest consiliu publică anual datele corespunzătoare acestor indicatori. (2) Consiliul de Etică şi Management Universitar se pronunţă asupra litigiilor de etică universitară şi are ca principale atribuţii: a) monitorizarea punerii în aplícare a politicilor de etică universitară la nivelul sistemului de învăţământ superior; b) auditarea comisiilor de etică din universităţi şi prezentarea unui raport anual privind etica universitară. Acest raport se face public; c) constatarea încălcării de către o institutie de învătământ superior a obligatiilor prevăzute de prezenta lege; d) elaborarea şi publicarea Codului de referinţă al eticii şi deontologiei universitare, care este un document public. În arbitrarea litigiilor, Consiliul de Etică şi Management Universitar se bazează pe principiile şi procedurile elaborate în acest document. (3) Consiliul Național de Etică a Cercetării Științifice, Dezvoltării Tehnologice si Inovării este organismul prevăzut de Legea nr. 206/2004 privind buna conduită în cercetarea stiintifică, dezvoltarea tehnologică si inovare, cu modificările si completările ulterioare. Art. 219. — (1) CNATDCU are următoarele atributii: a) propune un set de standarde minimale necesare si obligatorii pentru conferirea titlurilor didactice din învătământul superior, a gradelor profesionale de cercetare-dezvoltare, a calităţii de conducător de doctorat şi a atestatului de abilitare. Aceste standarde se adoptă prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului și sportului. Standardele minimale de acceptare de către CNATDCU a dosarului pentru obţinerea atestatului de abilitare nu depind de funcția didactică sau gradul profesional al candidatului şi sunt identice cu standardele de acordare a titlului de profesor universitar; b) propune metodologia-cadru prevăzută la art. 295 alin. (1); c) verifică anual, la solicitarea Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului sau din proprie iniţiativă, modul de desfăşurare a concursurilor pentru ocuparea posturilor didactice şi de cercetare din universităţi. Raportul de verificare institutională este prezentat ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului, specificând concluzii bazate pe date şi documente; d) prezintă un raport anual Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului privind resursa umană pentru activităţile didactice şi de cercetare din învăţământul superior, în baza unor indicatori specifici. Acest raport este public; e) alte atribuţii stabilite prin lege sau prin regulamentul de organizare și funcționare. (2) CNFIS are următoarele atributii principale: a) propune metodologia de finantare a universitătilor si stabileste costul mediu per student echivalent pe cicluri si domenii de studii; b) verifică periodic, la solicitarea Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului sau din proprie iniţiativă, realizarea proiectelor de dezvoltare institutională si eficienta gestionării fondurilor publice de către universităţi şi face gest to propuneri pentru finantarea complementară a universităților pe bază de proiecte institutionale; c) prezintă anual Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului un raport privind starea finanţării învăţământului superior si măsurile de optimizare ce se impun. Acest raport este public. (3) CNCS are următoarele atribuţii principale: a) stabilește standardele, criteriíle și indicatorii de calitate pentru cercetarea stiintifică, aprobate prin ordin al ministrului educaţiei, cercetării, tineretului şi sportului; b) auditează periodic, la solicitarea Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului sau din proprie iniţiativă, cercetarea stiintifică universitară ori din unitătile de cercetare- dezvoltare; c) gestionează programe de cercetare și procese de evaluare a proiectelor de cercetare care sunt propuse pentru finantare competitivă; d) prezintă anual Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului un raport privind starea cercetării ştiinţifice     în     învăţământul     superior     şi     performanţele
universităţilor. Raportul este public şi va fi afişat pe site-ul CNCS. (4) Consiliul National al Bibliotecilor Universitare (CNBU) are în atributii elaborarea strategiei de dezvoltare, evaluare din periodică şi coordonarea sistemului de biblioteci învăţământul superior. Art. 220. — (1) Pentru monitorizarea eficienţei manageriale, a echităţii şi a relevanţei învăţământului superior pentru piaţa muncii, se stabileste, în termen de maximum 12 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi, un sistem de indicatori statistici de referinţă pentru învăţământul superior, corelat cu sistemele de indicatori statistici de referintă la nivel european din domeniu. (2) Sistemul de indicatori va fi elaborat de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, prin consultarea Consiliului Naţional de Statistică şi Prognoză a Învăţământului Superior (CNSPIS), a ARACIS, a CNCS, a CNFIS, a CNATDCU ṣi a Autorităṭii Naṭionale pentru Calificări, ṣi se aprobă prin hotărâre a ' Guvernului. Raportul anual privind starea învăţământului superior se bazează pe indicatorii prevăzuţi la alin. (1). Art. 221. — (1) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului îşi realizează atribuţiile în domeniul cercetării prin Autoritatea Natională de Cercetare Știintifică, conform legii. (2) În exercitarea atribuţiilor sale, Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului colaborează cu Consiliul National al Rectorilor si, după caz, cu autorităţi şi asociaţii profesionale  şi  ştiinţifice  naţionale  şi  internaţionale reprezentative, federatii sindicale la nivel de ramură si federatii studentesti legal constituite la nivel national. Reprezentantii învăţământului particular sunt parteneri de dialog social.
CAPITOLUL XII
Finanţarea şi patrimoniul universităţilor
SECTIUNEA 1
Dispoziţii generale
Art. 222. — (1) Învăṭământul universitar de stat este gratuit pentru cifra de scolarizare aprobată anual de Guvern şi cu taxă, în condiţiile legii. (2) În învăţământul universitar de stat gratuit se pot percepe taxe pentru: depăşirea duratei de şcolarizare prevăzute de lege, admiteri, înmatriculări, reînmatriculări, repetarea examenelor şi a altor forme de verificare, care depăşesc prevederile planului de învăţământ. De asemenea, se pot percepe taxe şi pentru activităţi neincluse în planul de învăţământ, conform metodologiei aprobate de senatul universitar. (3) Finantarea învăţământului superior de stat se asigură din fonduri publice, în concordantă cu următoarele cerinte: a) considerarea dezvoltării învătământului superior ca responsabilitate publică şi a învăţământului, în general, ca prioritate natională; b) asigurarea calităţii învăţământului superior la nivelul standardelor din Spatiul European al Învătământului Superior pentru pregătirea resurselor umane si dezvoltarea personală ca cetăţeni ai unei societăţi democratice bazate pe cunoaştere; c) profesionalizarea resurselor umane în concordanţă cu diversificarea pietei muncii; d) dezvoltarea învăţământului superior şi a cercetării stiintifice si creatiei artistice universitare pentru integrarea la vârf în viaţa ştiinţifică mondială. (4) Executia bugetară anuală a institutiilor de învățământ superior de stat se face publică. (5) Finanṭarea învăṭământului superior de stat poate fi realizată pe bază de contract şi prin contribuţia altor ministere, pentru acele instituţii de învăţământ superior care pregătesc specialisti în funcţie de cerinţele ministerelor respective, precum şi prin alte surse, inclusiv împrumuturi şi ajutoare externe. (6) Toate resursele de finantare ale universitătilor de stat sunt venituri proprii. (7) Statul poate sprijini învăţământul superior particular acreditat. (8) Instituţiile de învăţământ superior de stat şi particulare pot primi donatii din tară si din străinătate, în conformitate cu prevederile legale în vigoare. Art. 223. — (1) Institutiile de învățământ superior de stat functionează ca institutii finantate din fondurile alocate de la bugetul de stat, venituri extrabugetare şi din alte surse, potrivit legii. (2) Veniturile acestor institutii se compun din sume alocate de la  bugetul  Ministerului  Educatiei,  Cercetării,  Tineretului  și Sportului, pe bază de contract, pentru finantarea de bază, finantarea complementară si finantarea suplimentară, realizarea de objective de investitii, fonduri alocate pe bază competitională pentru dezvoltare institutională, fonduri alocate pe bază competitională pentru incluziune, burse și protecția socială a studentilor, precum si din venituri proprii, dobânzi, donatii, sponsorizări si taxe percepute în conditiile legii de la persoane fizice şi juridice, române sau străine, şi din alte surse. Aceste venituri sunt utilizate de institutiile de învăţământ superior, în condiţiile autonomiei universitare, în vederea realizării obiectivelor care le revin în cadrul politicii statului din domeniul învăţământului şi cercetării ştiinţifice universitare. (3) Finantarea suplimentară se acordă din fonduri publice de către Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului pentru a stimula excelenta institutiilor si a programelor de studii, atât din cadrul universităţilor de stat, cât şi al celor particulare. Finanţarea suplimentară se acordă conform prevederilor art. 197 lit. a). (4) Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului asigură finanţarea de bază pentru universităţile de stat, prin granturi de studii calculate pe baza costului mediu per student echivalent, per domeniu, per cicluri de studiu şi per limbă de predare. Granturile de studii vor fi alocate prioritar spre acele domenii care asigură dezvoltarea sustenabilă şi competitivă a societăţii, iar în interiorul domeniului, prioritar, celor mai bine plasate programe în ierarhia calităţii acestora, numărul de granturi de studii alocate unui program variind în funcţie de poziţia programului în această ierarhie. (5) Finanṭarea de bază este multianuală, asigurându-se pe toată durata unui ciclu de studii. (6) Finanṭarea complementară se realizează de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului prin: a) subventii pentru cazare si masă; b) fonduri alocate pe bază de priorităti si norme specifice pentru dotări şi alte cheltuieli de investiţii şi reparaţii capitale; c) fonduri alocate pe baze competitionale pentru cercetarea stiintifică universitară. (7) Finanṭarea instituṭiilor de învăṭământ superior de stat se face pe bază de contract încheiat între Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului şi instituţia de învăţământ superior respectivă, după cum urmează: a) contract institutional pentru finantarea de bază, pentru fondul de burse si protectie socială a studentilor, pentru fondul de dezvoltare institutională, precum si pentru finantarea de obiective de investitii; b) contract complementar pentru finanțarea reparațiilor capitale, a dotărilor și a altor cheltuieli de investiții, precum și subventii pentru cazare si masă; c) contractele institutionale şi complementare sunt supuse controlului periodic efectuat de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului și CNFIS. (8) Finantarea cercetării stiintifice universitare se face conform prevederilor Ordonantei Guvernului nr. 57/2002 privind cercetarea ştiinţifică şi dezvoltarea tehnologică, aprobată cu modificări și completări prin Legea nr. 324/2003, cu modificările şi completările ulterioare, şi legislaţiei specifice domeniului cercetării-dezvoltării. (9) Fondurile pentru burse şi protecţie socială a studenţilor se alocă în funcţie de numărul de studenţi de la învăţământul cu frecvenţă, fără taxă de studii. (10) Studentii beneficiază de burse de performantă sau de merit, pentru stimularea excelentei, precum şi de burse sociale, pentru sustinerea financiară a studentilor cu venituri reduse. Cuantumul minim al burselor sociale se propune anual de către CNFIS, ţinând cont de faptul că acestea trebuie să acopere cheltuielile minime de masă şi cazare. (11) Universităţile pot suplimenta fondul de burse prin venituri proprii extrabugetare. (12) Categoriile de cheltuieli eligibile şi metodologia de distribuire a acestora din finantarea complementară si suplimentară se stabilesc prin hotărâre a Guvernului, la iniţiativa Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, în termen de maximum 6 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi. (13) Rectorii universităţilor de stat, prin contractul instituţional încheiat cu Ministerul Éducaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, sunt direct responsabili de alocarea resurselor institutiei, prioritar spre departamentele si structurile cele mai performante. Art. 224. — Statul român poate acorda anual burse pentru sprijinirea etnicilor români din tări învecinate si a etnicilor români cu domiciliul stabil în străinătate, care doresc să studieze în cadrul unităţilor şi instituţiilor de învăţământ de stat din România. Art. 225. — (1) Programele de studii de master si doctorat în stiinte si tehnologii avansate, cele care se desfăsoară în limbi de circulatie internatională, precum si doctoratelé în cotutelă cu universităţi de prestigiu din străinătate beneficiază de finanţare preferentială, acordată conform propunerilor CNFIS. (2) Fondurile rămase la sfârşitul anului din executia bugetului prevăzut în contractul institutional şi complementar, precum şi fondurile aferente cercetării științifice universitare și veniturile extrabugetare rămân la dispoziţia universităţilor şi se cuprind în bugetul de venituri şi cheltuieli al instituţiei, fără vărsăminte la bugetul de stat şi fără afectarea alocaţiilor de la bugetul de stat pentru anul următor. Art. 226. — (1) Universităţile de stat sau particulare au patrimoniu propriu, pe care îl gestionează conform legii. (2) Drepturile pe care le au universităţile asupra bunurilor din patrimoniul propriu pot fi drepturi reale, după caz, drept de proprietate sau dezmembrăminte ale acestuia, uz, uzufruct, servitute si superficie, potrivit dispozitiilor Codului civil, drept de folosinţă dobândit prin închiriere, concesiune, comodat şi altele asemenea ori drept de administrare, în condiţiile legii. MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 (3) In patrimoniul universităţilor pot exista şi drepturi de creanţă izvorâte din contracte, convenţii sau hotărâri judecătorești. (4) Universităţile de stat pot avea în patrimoniu bunuri mobile si imobile din domeniul public sau din domeniul privat al statului. (5) Drepturile subiective ale universităţilor asupra bunurilor din domeniul public al statului pot fi drepturi de administrare, de folosintă, de concesiune ori de închiriere, în conditiile legii. (6) Prin hotărâre a Guvernului, bunurile din domeniul public al statului pot fi trecute în domeniul privat al statului şi transmise în proprietate universităţilor de stat, în condiţiile legíi. (7) Universităţile de stat au drept de proprietate asupra bunurilor existente în patrimoniul lor la data intrării în vigoare a prezentei legi. Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului este împuternicit să emită certificat de atestare a dreptului de proprietate pentru universităţile de stat pe baza documentatiei înaintate de acestea. (8) Dreptul de proprietate al universitătilor de stat asupra bunurilor prevăzute la alin. (7) se exercită în condiţiile prevăzute de Carta universitară, cu respectarea dispoziţiilor dreptului comun. (9) Dreptul de proprietate asupra bunurilor imobile, precum si alte drepturi reale ale universităţilor de stat sunt supuse procedurii publicităţii imobiliare prevăzute de legislaţia specială în materie. (10) În cazul desfiinţării unei universităţi de stat, bunurile aflate în proprietate, rămase în urma lichidării, trec în proprietatea privată a statului. (11) Universitătile particulare sunt titulare ale dreptului de proprietate ori ale altor drepturi reale pe care le exercită asupra patrimoniului, în condiţiile legii.
SECTIUNEA a 2-a
Organizarea şi funcţionarea învăţământului superior
particular şi confesional particular
– (1) Institutiile de învătământ superior particulare Art. 227. - şi instituţiile de învăţământ superior confesionale particulare sunt: a) fondate din iniţiativa şi cu resursele materiale şi financiare ale unei fundatii sau asociatii, ale unui cult religios ori ale unui alt furnizor de educatie, recunoscut ca atare potrivit prevederilor prezentei legi; b) persoane juridice de drept privat. (2) Institutiile de învăţământ superior particulare au autonomie universitară, conform prevederilor prezentei legi, si autonomie economico-financiară, având drept fundament proprietatea privată, garantată de Constitutie. (3) Structurile universitătilor particulare şi confesionale particulare, atributiile, durata mandatelor, precum si alte considerente legate de statutul acestora sunt stabilite de Carta universitară, avizate de fondatori şi aprobate de senatul universitar cu respectarea strictă a prevederilor prezentei legi.
SECTIUNEA a 3-a
Înfiintarea institutiilor de învătământ superior
particulare şi confesionale particulare
Art. 228. — (1) O institutie de învăṭământ superior particulară si confesională particulară trebuie să parcurgă toate procedurile de autorizare provizorie şi acreditare stabilite de prezenta lege. (2) Instituţiile de învăţământ superior particulare şi confesionale particulare sunt acreditate prin lege, initiată de către Guvern la propunerea Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (3) Universitătilor acreditate li se recunoaste perioada de functionare legală.
SECŢIUNEA a 4-a
Patrimoniul institutiilor de învăţământ superior
particulare şi confesionale particulare Art. 229. — (1) Patrimoniul institutiilor de învăţământ superior particulare şi confesionale particulare constă în patrimoniul iniţial al fondatorilor, la care se adaugă patrimoniul dobândit ulterior. (2) Institutiile de învătământ superior particulare si confesionale particulare, pe durata existentei lor, dispun de patrimoniul pus la dispozitia lor, conform legii. Toate deciziile privind patrimoniul institutiilor de (3) învătământ superior particulare si confesionale particulare sunt luate de către consiliul de administratie.
SECŢIUNEA a 5-a
Desfiinţarea instituţiilor de învăţământ superior
particulare şi confesionale particulare
Art. 230. — (1) Desfiinṭarea, dizolvarea sau lichidarea institutiilor de învăţământ superior particulare şi confesionale particulare se face în condiţiile legii. Iniţiativa desfiinţării institutiilor de învățământ superior particulare sau confesionale particulare poate apartine si fondatorilor. (2) În caz de desfiintare, dizolvare sau lichidare, patrimoniul instituţiilor de învăţământ superior particulare şi confesionale particulare revine fondatorilor. (3) Desfiinţarea universităţilor particulare se va face cu protectia intereselor studentilor.
SECTIUNEA a 6-a
Finanṭarea instituṭiilor de învăṭământ superior
particulare şi confesionale particulare Art. 231. — Sursele de finanṭare ale instituṭiilor de învăṭământ superior particulare si confesionale particulare sunt compuse din: a) sumele depuse de fondatori; b) taxe de studiu si alte taxe scolare; c) sponsorizări, donatii, granturi si finantări acordate pe bază de competitie, exploatarea rezultatelor cercetării, dezvoltării, inovării şi alte surse legal constituite.
TITLUL IV
Statutul personalului didactic
CAPITOLUL I Statutul personalului didactic din învăţământul preuniversitar
SECTIUNEA 1
Dispozitii generale
Art. 232. — Statutul reglementează: a) functiile, competentele, responsabilităţile, drepturile şi obligatiile specifice personalului didactic şi didactic auxiliar, precum si ale celui de conducere, de îndrumare si de control; b) formarea initială şi continuă a personalului didactic şi a personalului de conducere, de îndrumare și de control; c) conditiile şi modalităţile de ocupare a posturilor şi a functiilor didactice, didactice auxiliare, a functiilor de conducere, de îndrumare şi de control, precum şi condiţiile şi modalităţile de eliberare din aceste posturi si functii, de încetare a activitătii si de pensionare a personalului didactic si didactic auxiliar; d) criteriile de normare, de acordare a distinctiilor si de aplicare a sanctiunilor. Art. 233. — (1) Personalul didactic cuprinde persoanele din sistemul de învăţământ responsabile cu instruirea şi educaţia. (2) Din categoria personalului didactic pot face parte persoanele care îndeplinesc condiţiile de studii prevăzute de lege, care au capacitatea de exercitare deplină a drepturilor, o conduită morală conformă deontologiei profesionale şi sunt apte din punct de vedere medical şi psihologic pentru îndeplinirea functiei. Art. 234. — (1) Încadrarea şi menţinerea într-o funcţie didactică sau didactică auxiliară, precum şi într-o funcţie de conducere, de îndrumare şi de control sunt condiţionate de prezentarea unui certificat medical, eliberat pe un formular specific elaborat de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, împreună cu Ministerul Sănătăţii. Incompatibilităţile de ordin medical cu funcţia didactică sunt stabilite prin protocol MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 încheiat între Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului și Ministerul Sănătății. (2) Personalul didactic, didactic auxiliar, de conducere, de acestuia. îndrumare şi de control care se consideră nedreptăţit poate solicita o expertiză a capacitătii de muncă. (3) Nu pot ocupa functiile prevăzute la alin. (1) persoanele lipsite de acest drept, pe durata stabilită printr-o hotărâre judecătorească definitivă de condamnare penală. personalului didactic. (4) În situatii de inaptitudine profesională de natură psihocomportamentală, conducerea unităţii sau a instituţiei de învătământ poate solicita, cu acordul consiliului de administratie, un nou examen medical complet. Aceeasi prevedere se aplică, în mod similar, funcţiilor de conducere, de îndrumare şi de control, precum din  unităţile conexe şi personalului învățământului. să absolve cursurile unui master didactic cu durata de 2 ani. (5) Nu pot ocupa posturile didactice, de conducere sau de îndrumare şi de control în învăţământ persoanele care desfăṣoară activităṭi incompatibile cu demnitatea funcṭiei Tineretului şi Sportului şi se acreditează conform legii. didactice, cum sunt: a) prestarea de către cadrul didactic a oricărei activităţi comerciale în incinta unităţii de învăţământ sau în zona limitrofă; b) comerţul cu materiale obscene sau pornografice scrise, finantate de la bugetul de stat. audio ori vizuale; c) practicarea, în public, a unor activităţi cu componenţă egal cu salariul net al unui profesor debutant. lubrică sau altele care implică exhibarea, în manieră obscenă, a corpului. Art. 235. — Pentru institutiile de învăţământ militar şi Sportului. învăţământ de informaţii, ordine publică şi securitate naţională, se prevăd următoarele: de master didactic în domeniul programului de licentă. a) aplicarea prevederilor prezentei legi la specificul militar/de informatii, ordine publică şi securitate natională se face prin ordine, regulamente si instructiuni proprii; b) personalul didactic militar/de informatii, ordine publică si Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. securitate natională si civil se constituie din personalul prevăzut în prezenta lege şi din corpul instructorilor militari/de informaţii, ordine publică și securitate națională; c) personalul didactic militar/de informatii, ordine publică si diplomei de licentă și a diplomei de master didactic. securitate natională are drepturile și îndatoririle care decurg din prezenta lege si din calitatea de cadru militar în activitate, respectiv de functionar public cu statut special; d) pentru functiile didactice aferente corpului instructorilor militari/de informatii, ordine publică și securitate națională, conditiile care se cer pentru ocuparea acestora, precum si ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. normele didactice, competentele si responsabilităţile se stabilesc prin instructiuni proprii; e) perfectionarea pregătirii personalului didactic se realizează conform prevederilor prezentei legi şi reglementărilor specific militare/de informatii, ordine publică si securitate condiţiilor de organizare şi desfăşurare a stagiilor practice. natională; f) personalul didactic, inclusiv cel din corpul instructorilor militari/de informatii, ordine publică şi securitate natională, poate obtine definitivarea în învăţământ şi gradele didactice, în conditiile stabilite de prezenta lege.
SECŢIUNEA a 2-a
Formarea iniţială şi continuă.
Cariera didactică
Art. 236. — (1) Formarea iniţială pentru ocuparea funcţiilor didactice din învăţământul preuniversitar cuprinde: a) formarea initială, teoretică, în specialitate, realizată prin universităţi, în cadrul unor programe acreditate potrivit legii; b) master didactic cu durata de 2 ani; c) stagiul practic cu durata de un an şcolar, realizat într-o unitate de învăţământ, sub coordonarea unui profesor mentor. (2) Prin exceptie de la prevederile alin. (1), formarea personalului din educaţia antepreşcolară se realizează prin liceele pedagogice. (3) Pentru a obtine altă specializare, absolvenţii studiilor de licentă pot urma un modul de minimum 90 de credite transferabile care atestă obţinerea de competenţe de predare a unei discipline din domeniul fundamental aferent domeniului de specializare înscris pe diploma de licentă. Acest modul poate fi urmat în paralel cu masterul didactic sau după finalizarea Art. 237. — (1) În calitatea sa de principal finanţator, pe baza analizei nevoilor de formare din sistem. Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului stabileşte reperele curriculare si calificările de formare initială teoretică în specialitate a (2) Programele de formare initială teoretică în specialitate si psihopedagogică sunt acreditate si evaluate periodic de către Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, prin intermediul ARACİS sau al altor organisme abilitate, potrivit legii. Art. 238. — (1) Studentii si absolventii de învățământ superior care optează pentru profesiunea didactică au obligatia (2) Programele de studii ale masterului didactic sunt elaborate pe baza standardelor profesionale pentru functiile didactice, se aprobă de către Ministerul Educaţiei, Cercetării, (3) Studentii care frecventează cursurile masterului didactic acreditat de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului într-o instituţie publică pot beneficia de burse de studiu (4) Cuantumul unei burse acordate de la bugetul de stat este (5) Criteriile de acordare a burselor de la bugetul de stat se stabilesc de către Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si (6) Absolvenţilor masterului didactic li se eliberează diplomă (7) Planurile de învătământ ale studiilor de licentă în specialitatea pedagogia învăţământului primar şi preşcolar sunt elaborate pe baza standardelor profesionale stabilite de Art. 239. — (1) Înscrierea pentru efectuarea stagiului practic prevăzut la art. 236 alin. (1) lit. c) este condiționată de obținerea (2) In vederea realizării pregătirii practice din cadrul masterului didactic se constituie o retea permanentă de unităţi de învăţământ, în baza unor acorduri-cadru încheiate între unităţile/instituţiile de învăţământ care asigură formarea iniţială şi inspectoratele şcolare, în condiţii stabilite prin ordin al (3) Pe baza acestor acorduri-cadru, unităţile/instituţiile de învăţământ care asigură formarea iniţială încheie contracte de colaborare cu durata de 1—4 ani scolari cu unităţile de învăţământ din reţeaua prevăzută la alin. (2) pentru stabilirea (4) Unităţile/instituţiile de învăţământ care asigură formarea initială pot realiza independent parteneriate cu institutii ofertante de servicii în domeniu — centre de consiliere, cluburi si palate ale copiilor, centre logopedice si organizatii nonguvernamentale. (5) Pregătirea practică din cadrul masterului didactic se poate derula sub forma unei perioade de stagiu în străinătate în cadrul unui program al Uniunii Europene — componenta dedicată formării initiale a profesorilor — perioadă certificată prin documentul Europass Mobilitate. Art. 240. — (1) Ocuparea unei funcţii didactice pentru perioada stagiului practic cu durata de un an scolar se realizează prin: a) concurs pe posturi/catedre vacante/rezervate; b) repartizare de către inspectoratul școlar județean/al municipiului Bucureşti pe posturile rămase neocupate în urma concursului. (2) Persoanelor aflate în perioada stagiului practic cu durata de un an şcolar li se aplică, în mod corespunzător funcţiei didactice ocupate temporar, toate prevederile prezentei legi, precum şi toate celelalte prevederi corespunzătoare din legislatia în vigoare. Art. 241. — (1) Examenul naţional de definitivare în învățământ este organizat de Ministerul Educației, Cercetării,
MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011
Tineretului si Sportului, conform unei metodologii aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului, si cuprinde: a) etapa I, eliminatorie — realizată de către inspectoratele scolare în perioada stagiului practic cu durata de un an scolar si constând în evaluarea activităţii profesionale la nivelul unităţii de învăţământ, evaluarea portofoliului profesional personal şi în sustinerea a cel putin două inspectii la clasă; b) etapa a II-a, finală — realizată la finalizarea stagiului practic cu durata de un an scolar si constând într-o examinare scrisă, pe baza unei tematici şi a unei bibliografii aprobate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, pentru fiecare specialitate în parte. (2) Cadrele didactice care promovează examenul de definitivat dobândesc titlul de profesor cu drept de practică în învăţământul preuniversitar. (3) Cadrelor didactice angajate cu contract de muncă pe o perioadă determinată, care au promovat examenul de definitivare în învăţământ, li se poate asigura continuitatea pe postul didactic/catedra ocupat(ă), prin hotărârea consiliului de administratie din unitatea de învăţământ respectivă, în condiţiile legii. (4) Persoanele care nu promovează examenul de definitivare în învăţământ pot participa la cel mult două alte sesiuni ale acestui examen, în conditiile reluării de fiecare dată, anterior sustinerii examenului, a stagiului de practică cu durata de un an scolar. (5) Stagiul de practică cu durata de un an scolar si examenul de definitivare în învăţământ pot fi reluate, în condiţiile legii, într-un interval de timp care nu depăşeşte 5 ani de la începerea primului stagiu de practică. (6) Persoanele care nu promovează examenul de definitivare în învăţământ, în condiţiile prezentului articol, pot fi angajate în sistemul national de învățământ preuniversitar numai pe perioadă determinată, cu statut de profesor debutant. Art. 242. — (1) Formarea continuă a cadrelor didactice cuprinde dezvoltarea profesională și evoluția în carieră. (2) Evolutia în carieră se realizează prin gradul didactic II si gradul didactic I, examene de certificare a diferitelor niveluri de competentă. (3) Probele de examen, tematica, bibliografia, precum şi procedura de organizare şi desfăşurare a examenelor pentru obtinerea gradelor didactice sunt reglementate prin metodologie elaborată de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (4) Gradul didactic II se obtine de către personalul didactic de predare care are o vechime la catedră de cel puṭin 4 ani de la obtinerea definitivării în învățământ, prin promovarea următoarelor probe: a) o inspectie scolară specială, precedată de cel puṭin două inspectii scolare curente esalonate pe parcursul celor 4 ani; b) un test din metodica specialităţii, cu abordări interdisciplinare şi de creativitate, elaborat pe baza unei tematici şi a unei bibliografii aprobate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, pentru fiecare specialitate în parte; c) o probă orală de pedagogie, pe baza unei programe aprobate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, care cuprinde şi elemente de psihologie şi de sociologie educatională. (5) Gradul didactic I se poate obtine de către personalul didactic de predare care are o vechime la catedră de cel puţin 4 ani de la acordarea gradului didactic II, prin promovarea următoarelor probe: a) un colocviu de admitere, pe baza unei tematici şi a unei bibliografii aprobate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, pentru fiecare specialitate în parte; b) o inspectie scolară specială, precedată de cel putin două inspectii scolare curente, esalonate pe parcursul celor 4 ani, toate apreciate cu calificativul maxim; c) elaborarea unei lucrări metodico-stiintifice, sub îndrumarea unui conducător stiinţific stabilit de instituţia cu competenţe în domeniu; d) sustinerea lucrării metodico-stiintifice, în faṭa comisiei instituite, Educatiei, conform metodologiei Ministerului Cercetării, Tineretului și Sportului. (6) În caz de nepromovare, examenele pentru obtinerea gradelor didactice II, respectiv I, pot fi repetate la un interval de cel puṭin 2 ani ṣcolari. în (7) Personalului didactic încadrat învăţământul preuniversitar, care îndeplineşte condiţiile de formare iniţială şi care a obtinut titlul stiintific de doctor, i se acordă gradul didactic I, pe baza unei metodologii elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (8) Personalul didactic care a obtinut definitivarea în învățământ sau gradul didactic II cu media’ 10 se poate prezenta, după caz, la examenele pentru gradul II, respectiv gradul I, cu un an mai devreme faţă de perioada prevăzută de prezenta lege. (9) În cazul în care profesorii au dobândit două sau mai multe specialităţi, definitivarea în învăţământ şi gradele didactice II şi I obtinute la una dintre acestea sunt recunoscute pentru oricare dintre specialitătile dobândite prin studii. (10) Gradele didactice se acordă prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. Art. 243. — (1) Personalul'didactic care a obtinut gradul didactic I, cu performante deosebite în activitatea didactică şi managerială, poate dobándi titlul de profesor-emerit în sistemul de învăţământ preuniversitar, acordat în baza unei metodologii elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (2) Persoana care dobândește titlul de profesor-emerit beneficiază de: a) prioritate la ocuparea unui post prin transfer consimţit de unităţile de învăţământ implicate; b) calitatea de mentor pentru formarea continuă a cadrelor didactice; c) prioritate la ocuparea posturilor didactice în condiţii de medii egale; d) acordarea unui premiu anual în bani din fondurile programelor nationale initiate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului; e) delegare de către inspectoratele scolare pentru rezolvarea atributiilor acestora în teritoriu. Art. 244. — (1) Ministerul Educației, Cercetării, Tineretului și Sportului stabilește obiectivele și coordonează formarea continuă a personalului didactic la ni'vel de sistem de învăţământ preuniversitar, în conformitate cu strategiile şi politicile naţionale. (2) Unităţile şi instituţiile de învăţământ preuniversítar, pe baza analizei de nevoi, stabilesc obiectivele şi formarea continuă, inclusiv prin conversie profesională, pentru angajatii proprii. (3) Acreditarea şi evaluarea periodică a furnizorilor de formare continuă şi a programelor de formare oferite de aceştia, metodologia-cadru de organizare şi desfăşurare a formării continue sunt realizate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, prin direcțiile de specialitate. (4) Casele corpului didactic sunt centre de resurse si asistentă educatională şi managerială pentru cadrele didactice si didactice auxiliare si se pot acredita ca furnizori de formare continuă. (5) Dezvoltarea profesională a personalului didactic, de conducere, de îndrumare şi de control şi recalificarea profesională sunt fundamentate pe standardele profesionale pentru profesia didactică, standarde de calitate şi competenţe profesionale și au următoarele finalităţi generale: a) actualizarea şi dezvoltarea competenţelor în domeniul de specializare corespunzător funcţiei didactice ocupate, precum şi în domeniul psihopedagogic şi metodic; b) dezvoltarea competentelor pentru evoluţia în cariera didactică, prin sistemul de pregătire și obținere a gradelor didactice;
c) dobândirea sau dezvoltarea competenţelor de conducere, de îndrumare şi de control; d) dobândirea de noi competențe, prin programe de conversie pentru noi specializări si/sau ocuparea de noi functii didactice, altele decât cele ocupate în baza formării initiale; e) dobândirea unor competente complementare prin care se extinde categoria de activităţi ce pot fi prestate în activitatea curentă, cum ar fi predarea asistată de calculator, predarea în limbi străine, consilierea educatională şi orientarea în carieră, educatia adultilor si altele; f) dezvoltarea' si extinderea competentelor transversale privind interactiunea si comunicarea cu mediul social si cu mediul pedagogic, asumarea de responsabilităţi privind organizarea, conducerea şi îmbunătăţirea performanţei strategice a grupurilor profesionale, autocontrolul si analiza reflexivă a propriei activităţi şi altele. (6) Descrierea competentelor mentionate, precum si a modalităţilor de evaluare şi certificare a acestora în cadrul sistemului de credite profesionale transferabile se realizează prin metodologia formării continue a personalului didactic, de conducere, de îndrumare şi de control, aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. Art. 245. — (1) Pentru personalul didactic, de conducere, de îndrumare şi de control, formarea continuă este un drept şi o obligatie. (2) Organizarea, desfăṣurarea, evaluarea ṣi finanṭarea activitătilor de formare continuă se stabilesc prin' metodologie aprobată prin ordin al ministrului educaţiei, cercetării, tineretului si sportului. (3) Formarea continuă a personalului didactic, de conducere, de îndrumare si de control se realizează în functie de evolutiile din domeniul educatiei si formării profesionale, inclusiv în ceea ce priveste curriculumul national, precum si în functie de interesele si nevoile personale de dezvoltare. (4) Obţinerea prin studiile corespunzătoare a unei noi specializări didactice, diferite de specializarea curentă, se consideră formare continuă. (5) Pe lângă una sau mai multe specializări, cadrele didactice pot dobândi competente didactice, pentru disciplinele din acelasi domeniu fundamentat cu domeniul licentei, prin programe de formare stabilite prin hotărâre a Guvernului. (6) Personalul didactic, precum şi personalul de conducere, de îndrumare şi de control din învăţământul preuniversitar este obligat să participe periodic la programe de formare continuă, astfel încât să acumuleze, la fiecare interval consecutiv de 5 ani, considerat de la data promovării examenului de definitivare în învăţământ, minimum 90 de credite profesionale transferabile. (7) Programele de conversie profesională intră în atribuţiile institutiilor de învățământ superior și se desfășoară în baza unor norme metodologice specifice. (8) Evaluarea si validarea achizitiilor dobândite de personalul didactic, de conducere, de îndrumare şi de control prin diferite programe si forme de organizare a formării continue se realizează pe baza sistemului de acumulare, recunoastere si echivalare a creditelor profesionale transferabile, elaborat de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului si aprobat prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. Art. 246. — (1) Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului înfiinţează corpul naţional de experţi în management educational, constituit în urma selectiei, prin concurs specific, a cadrelor didactice care fac dovada absolvirii unui program acreditat de formare în domeniul managementului educational, cu minimum 60 de credite transferabile. (2) Procedura și criteriile de selecție se stabilesc prin metodologie aprobată prin ordin al ministrului educaţiei, cercetării, tineretului și sportului. (3) Pot ocupa functii de conducere, de îndrumare şi de control în unităţile de învăţământ şi inspectoratele scolare numai cadrele didactice membre ale corpului naṭional de experṭi în management educaţional. SECTIUNEA a 3-a Funcţiile didactice şi didactice auxiliare. Conditii de ocupare Art. 247. — Funcţiile didactice sunt: a) în educatia anteprescolară: educator-puericultor — se normează câte un post pentru fiecare grupă de copii; în instituţiile cu program prelungit sau săptămânal, personalul didactic se normează pe ture; b) în învăţământul preşcolar: profesor pentru învăţământ prescolar — se normează câte un post pentru fiecare grupă de copii; în institutiile cu program prelungit sau săptămânal, personalul didactic se normează pe ture; c) în învăţământul primar: profesor pentru învăţământ primar — se normează câte un post pentru fiecare clasă de elevi; d) în învăţământul gimnazial şi liceal: profesor; e) în învățământul preşcolar, respectiv primar alternativ pentru fiecare grupă sau clasă se normează cadre didactice conform specificului fiecărei alternative educationale; f) în învățământul special şi în comisiile de expertiză complexă:  profesor  itinerant  şi  de  sprijin,  profesor-
psihopedagog,  profesor-psiholog  şcolar,  profesor-logoped, psiholog, psihopedagog, logoped, profesor de psihodiagnoză si kinetoterapeut — se normează câte un post la fiecare grupă/clasă; profesor, profesor de educatie specială; g) în centrele şi cabinetele de asistenţă psihopedagogică: profesor-psihopedagog, profesor-psiholog, profesor-sociolog, profesor-logoped, consilier scolar; h) în centrele logopedice interscolare și în cabinetele școlare: profesor-logoped, cu calificarea în psihopedagogie specială, psihologie sau pedagogie; i) în casele corpului didactic: profesor-metodist, profesor- asociat, formator, mentor de dezvoltare profesională; j) în cluburile sportive şcolare: profesor, antrenor, profesor- antrenor; k) pentru realizarea de activităţi extraşcolare: profesor; l) în unitătile de învătământ, pentru asigurarea formării initiale şi a insertiei profesionale a cadrelor didactice: profesor mentor; m) în centrele de documentare şi informare: profesor documentarist; n) personalul didactic asociat este personalul didactic titular la altă şcoală, personalul didactic pensionat plătit în regim de plată cu ora sau specialisti consacrati în domeniul de specialitate al curriculei scolare. Personalul didactic asociat este luat în considerare la îndeplinirea standardelor privind autorizarea sau acreditarea unitătii scolare. Art. 248. — (1) Pentru ocuparea funcţiilor didactice este necesară efectuarea unui stagiu practic cu durata de un an scolar, realizat într-o unitate de învătământ, în funcția didactică corespunzătoare studiilor, sub îndrumarea unui profesor mentor şi trebuie îndeplinite cumulativ următoarele condiţii minime de studii: a) absolvirea cu diplomă a studiilor universitare de licenţă în profilul postului; b) absolvirea masterului didactic cu durata de 2 ani. (2) În vederea efectuării stagiilor de practică pentru ocuparea unei functii didactice la nivelul inspectoratelor scolare judetene/al municipiului Bucuresti se constituie corpul profesorilor mentori în baza unei metodologii elaborate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. didactice Cadrele ocupă functii (3) care de educatori/educatoare, institutori/institutoare, învăţători/învăţătoare, maistru-instructor, antrenor și care au dobândit formal, nonformal sau informal competente profesionale până la intrarea în vigoare a prezentei legi îndeplinesc condiţia pentru ocuparea funcţiei didactice de profesor pentru învăţământul prescolar, profesor pentru învăţământul primar, respectiv, profesor antrenor, în baza unei metodologii de recunoastere si echivalare elaborate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului și Sportului.
(4) Absolventilor liceelor pedagogice, ai scolilor postliceale pedagogice, ai colegiilor universitare de institutori sau ai altor scoli echivalente, încadraţi în învăţământul preşcolar şi primar, care, până la intrarea în vigoare a prezentei legi, au absolvit ciclul de licentă, li se consideră îndeplinită conditia pentru ocuparea funcţiilor didactice de profesor pentru învăţământul prescolar, respectiv profesor pentru învăţământul primar. (5) Pentru ocuparea functiilor didactice din invăţământul special trebuie îndeplinite în mod corespunzător conditiile prevăzute la alin. (1), iar pentru alte specializări decât cele psihopedagogice este necesar un stagiu atestat de pregătire teoretică şi practică în educaţie specială, în condiţiile stabilite prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. (6) Pentru ocuparea funcţiei de antrenor în cluburile sportive scolare, în palatele şi în cluburile copiilor, se cere absolvirea cu diplomă a unui liceu si a unei scoli de antrenori ori a unei institutii de învăţământ postliceal sau superior de profil, cu specializarea în ramura de sport respectivă. Art. 249. — Personalul didactic auxiliar este format din: a) bibliotecar, documentarist, redactor; b) informatician; c) laborant; d) tehnician; e) pedagog scolar; f) instructor de educatie extrascolară; g) asistent social; h) corepetitor; i) mediator scolar; i) secretar; k) administrator financiar (contabil); l) instructor-animator; m) administrator de patrimoniu. Art. 250. — Pentru ocuparea functiilor didactice auxiliare trebuie îndeplinite următoarele condiţii de studii: a) pentru functia de bibliotecar, de documentarist si de redactor — absolvirea, cu examen de diplomă, a unei institutii de învăţământ, secţia de biblioteconomie, sau a altor instituţii de învăţământ ai căror absolvenţi au studiat în timpul şcolarizării disciplinele de profil din domeniul biblioteconomiei; pot ocupa funcţia de bibliotecar, de documentarist sau de redactor şi absolvenţi ai învăţământului postliceal sau liceal cu diplomă în domeniu/absolvirea cu examen de diplomă a unei institutii de învăţământ, secţia de biblioteconomie, sau a altor instituţii de învăţământ ai căror absolvenţi au studiat în timpul şcolarizării disciplinele de profil din domeniul biblioteconomiei; pot ocupa functia de bibliotecar, de documentarist sau de redactor si alti absolventi ai învățământului superior, postliceal sau liceal cu diplomă, pe perioadă determinată, dacă au urmat un curs de initiere în domeniu; b) pentru funcţia de informatician — absolvirea, cu diplomă, a unei institutii de învăţământ superior sau a unei unităţi de învăţământ preuniversităr de profil; c) pentru functia de laborant — absolvirea, cu examen de diplomă, a unei institutii de învăţământ superior, a unei scoli postliceale sau a liceului, în domeniu; d) tehnician — absolvirea unei şcoli postliceale sau a liceului, în domeniu/absolvirea cu examen de diplomă, în profilul postului, a unei şcoli postliceale sau a liceului, urmată de un curs de iniţiere în domeniu, în condiţiile stabilite prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului; e) pentru funcţia de pedagog şcolar — absolvirea liceului cu examen de bacalaureat; f) pentru funcţia de instructor de educaţie extraşcolară — absolvirea cu diplomă a unei institutii de învăţământ superior, a unei şcoli postliceale în specialitate ori a unui liceu pedagogic sau a echivalentului acestuia ori a altui liceu şi absolvirea cursurilor speciale pentru obtinerea certificatului de calificare profesională pentru această funcţie; g) pentru funcţia de asistent social — absolvirea unei instituţii de învăţământ superior de profil, de lungă sau de scurtă durată, cu examen de licentă ori de absolvire, sau a unei scoli sanitare postliceale ori a unei scoli postliceale de educatorí-puericultori; h) pentru funcţia de corepetitor — absolvirea unei instituţii de învătământ superior de profil, de lungă sau de scurtă durată, ori a unui liceu de specialitate; i) pentru functia de mediator scolar — absolvirea cu diplomă de licentă cu specializarea asistentă socială sau absolvirea cu diplomă de bacalaureat a liceului pedagogic, specializarea mediator scolar, ori absolvirea cu diplomă de bacalaureat a oricărui alt profil liceal, urmată de un curs de formare profesională cu specializarea mediator scolar, recunoscut de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului; j) pentru functia de secretar — absolvirea unei institutii de învăţământ superior, respectiv a unui liceu, cu diplomă de bacalaureat sau absolvirea învăţământului postliceal cu specialitatea tehnician în activităţi de secretariat; k) pentru functia de administrator financiar — îndeplinirea conditiilor prevăzute de legislatia în vigoare pentru functia de contabil, contabil-sef; I) pentru functia de administrator de patrimoniu — îndeplinirea condiţiilor prevăzute de legislaţia în vigoare pentru funcţia de inginer/subinginer, economist. Art. 251. — (1) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, în colaborare cu Ministerul Muncii, Familiei şi Protectiei Sociale, este autorizat ca, în funcţie de dinamica învăţământului, să stabilească şi să reglementeze noi funcţii didactice, respectiv didactice auxiliare. (2) Norma didactică pentru noile funcţii prevăzute la alin. (1) se reglementează de Ministerul Educaţieí, Cercetării, Tineretului si Sportului. Art. 252. — (1) Personalul didactic titular în sistemul de învăţământ preuniversitar, la data intrării în vigoare a prezentei legi, îşi păstrează dreptul dobândit la concursul naţional unic de titularizare. (2) Personalul didactic din învăţământul preuniversitar care a devenit titular al sistemului national de învăţământ prin repartiţie guvernamentală sau prin orice altă formă legală beneficiază de aceleasi drepturi ca si personalul didactic devenit titular prin concursul national de titularizare. (3) În condiţiile intrării în restrângere de activitate, cadrele didactice titulare în sistemul de învăţământ preuniversitar beneficiază de solutionarea restrângerii de activitate prin: a) transferul consimtit între unitătile de învătământ preuniversitar; b) repartizarea pe posturi/catedre vacante, coordonată de inspectoratul scolar judetean/Inspectoratul Scolar al Municipiului Bucuresti, conform metodologiei elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, până la data de 15 noiembrie a fiecărui an. (4) Prin restrângere de activitate se înţelege: a) situaţia în care postul/norma didactică nu se încadrează în sistemul de normare privind efectivele de prescolari si elevi prevăzute de lege; b) situatia în care se constată diminuarea numărului de ore sub nivelul unei jumătăţi de normă fără posibilitate de completare în aceeaşi unitate sau într-o unitate de învăţământ apropiată. Art. 253. — Cadrele didactice netitulare calificate care au participat la concursul naţional unic de titularizare în ultimii 3 ani, anteriori intrării în vigoare a prezentei legi, care au obţinut cel putin nota 7 si au ocupat un post/o catedră devin titulari ai scolii respective dacă: a) se certifică viabilitatea postului/catedrei; b) consiliul de administratie al scolii respective este de acord.
SECTIUNEA a 4-a
Forme de angajare a personalului didactic
Art. 254. — (1) In unităţile de învăţământ sau în consorţiile scolare poate fi angajat personal didactic cu contract individual de muncă pe perioadă nedeterminată sau perioadă determinată MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 de cel mult un an şcolar, cu posibilitatea prelungirii contractului, respectiv în plata cu ora, în condiţiile legii. (2) Constituirea posturilor didactice la nivelul unităţii de învățământ sau al consorțiilor școlare se face pe baza normativelor în vigoare privind formatiunile de studiu. (3) În învăţământul preuniversitar de stat şi particular, posturile didactice se ocupă prin concurs organizat la nivelul unităţii de învăţământ cu personalitate juridică, conform unei metodologii-cadru elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (4) Deciziile privind vacantarea posturilor didactice, organizarea concursurilor pe post si angajarea personalului didactic se iau la nivelul unităţii de învăţământ de către consiliul de administraţie al unităţii de învăţământ, la propunerea directorului, conform unei metodologii elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (5) Consiliul de administratie al unităţii de învăţământ stabilește posturile didactice/catedrele disponibile pentru angajare, statutul acestora: vacante, rezervate, precum şi conditiile si modalitătile de ocupare a acestora. (6) Inspectoratul scolar analizează, corectează în colaborare cu unităţile de învăţământ şi avizează oferta de posturi didactice/catedre vacante/rezervate. (7) Lista de posturi didactice/catedre se face publică prin afisare la inspectoratele scolare si la unităţile de învăţământ respective si pe site-ul acestor institutii cu cel putin 30 de zile înaintea declansării procedurilor de selectie si angajare pe aceste posturi didactice/catedre. (8) Concursul prevăzut la alin. (3) constă în: a) probă practică sau inspectie specială la clasă şi probă scrisă din didactica specialităţii la angajarea personalului didactic cu contract individual de muncă; b) prezentarea unui curriculum vitae şi susţinerea unui interviu la angajarea prin plata cu ora a personalului didactic asociat si a personalului didactic pensionat. (9) Unităţile de învăţământ, individual, în consorţii şcolare sau în asocieri temporare la nivel local ori judeţean, organizează concursul pentru ocuparea posturilor si catedrelor, conform statutului acestor posturi didactice si catedre, stabilit în condițiile alin. (5). (10) Comisiile de concurs se aprobă de consiliul de administratie al unităţii de învăţământ. Din comisia de concurs compusă din cadre didactice face parte în mod obligatoriu şi un reprezentant al inspectoratului scolar judetean. În situatia în care concursul se organizează în consortii scolare sau în asocieri temporare la nivel local ori judetean, comisiile sunt validate de consiliile de administratie ale unitătilor de învăţământ. (11) În învăţământul preuniversitar de stat, validarea concursurilor pentru ocuparea posturilor/catedrelor didactice se face de către consiliul de administraţie al unităţii de învăţământ care organizează concursul. (12) În învăţământul particular, validarea concursurilor şi angajarea pe post se fac de către conducerea unităţii d’e învătământ particular si se comunică, în scris, inspectoratului scolar. (13) Candidaţii care au dobândit definitivarea în învăţământ, profesori cu drept de practică, şi au ocupat prin concurs validat, în condiţiile metodologiei, de consiliul de administraţie al unităţii de învăţământ un post didactic vacant sunt titulari pe postul ocupat. Directorul unităţii de învăţământ încheie cu aceştia contractul individual de muncă pe perioadă nedeterminată. (14) Pentru candidaţii care nu au dobândit definitivarea în învățământ, profesori debutanți, și au ocupat prin concurs validat, în conditiile metodologiei, de consiliul de administratie al unităţii de învăţământ un post didactic vacant, directorul unităţii de învăţămấnt încheie contractul individual de muncă pe o perioadă de cel mult un an şcolar. În situaţia în care aceşti candidaţi promovează examenul pentru definitivarea în învăţământ, consiliul de administraţie poate hotărî modificarea duratei contractului individual de muncă din perioadă determinată în perioadă nedeterminată. (15) Pentru candidatii care au ocupat prin concurs validat, în conditiile metodologiei, de consiliul de administratie al unitătii de învăţământ un post didactic rezervat, directorul unităţiî de învățământ încheie contractul individual de muncă pe o perioadă de cel mult un an scolar, respectiv până la revenirea titularului pe post. Consiliul de administratie al unitătii de învătământ poate decide prelungirea contractului individual de muncă şi în anul scolar următor, în situatia în care postul rămâne rezervat. (16) Directorii unitătilor de învătământ comunică în scris inspectoratului scolar situatia angajării pe posturi didactice a candidatilor validati după concurs, a candidatilor participanti la concurs si nerepartizati, precum si situatia posturilor didactice si a orelor rămase neocupate după concursul organizat la nivelul unitătii sau al consortiilor scolare. (17) Inspectoratul scolar centralizează la nivel judetean posturile didactice si orele rămase neocupate, care vor fi repartizate în ordine: a) cadrelor didactice titulare într-o unitate de învăṭământ pentru completarea normei didactice; b) profesorilor debutanti aflati în stagiu practic; c) candidatilor rămaşi nerepartizaţi după concursul organizat la nivelul unităţii sau al consorţiilor şcolare; d) pensionarilor, cu respectarea criteriilor de competentă profesională. (18) Reprezentantii organizatiilor sindicale reprezentative la nivel de ramură a învăţământului participă cu statut de observator la toate etapele de organizare si desfăsurare a concursurilor organizate la nivelul unităţii sau al consorţiilor scolare. (19) Posturile didactice rămase neocupate prin concurs sau eliberate în timpul anului școlar se ocupă prin plata cu ora până la sfârşitul anului şcolar ori până la revenirea pe post a cadrului didactic care a beneficiat de rezervarea postului/catedrei. (20) Eliberarea din functie a personalului didactic în unitătile învăţământ cu personalitate juridică se face de către de directorul unităţii, cu aprobarea consiliului de administraţie, iar la unităţile de învăţământ particulare de către persoana juridică fondatoare. Art. 255. — (1) Cadrele didactice titulare, cu contract pe perioadă nedeterminată, alese în Parlament, numite în Guvern sau care îndeplinesc funcţii de specialitate specifice în aparatul Parlamentului, al Administratiei Prezidentiale, al Guvernului si în Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, precum si cele alese de Parlament în organismele centrale ale statului au drept de rezervare a postului didactic sau a catedrei pe perioada în care îndeplinesc aceste functii. (2) Prevederile alin. (1) se aplică si cadrelor didactice titulare, cu contract pe perioadă nedeterminată, care îndeplinesc functia de prefect, subprefect, presedinte si vicepresedinte al consiliului judetean, primar, viceprimar, precum si cadrelor didactice trecute în functii de conducere, de îndrumare şi de control în sistemul de învăţământ, de cultură, de tineret şi sport. De aceleasi drepturi beneficiază şi personalul de conducere şi de specialitate de la casa corpului didactic, precum şi cadrele didactice numite ca personal de conducere sau în funcţii de specialitate specifice la comisiile și agențiile din subordinea Administratiei Prezidentiale, a Parlamentului, a Guvernului sau a Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (3) Liderii sindicatelor reprezentative din învăţământ au dreptul de rezervare a postului, conform prevederilor legale în vigoare si contractului colectiv de muncă la nivel de ramură. (4) De prevederile alin. (1) beneficiază şi personalul didactic titular cu contract pe perioadă nedeterminată trimis în străinătate cu misiuni de stat, cel care lucrează în organisme internaţionale, precum și însoțitorii acestora, dacă sunt cadre didactice. (5) Personalului didactic titular cu contract pe perioadă nedeterminată solicitat în străinătate pentru predare, cercetare, activitate artistică sau sportivă, pe bază de contract, ca urmare a unor acorduri, convenţii guvernamentale, interuniversitare sau interinstitutionale, i se rezervă postul didactic. (6) Personalul didactic are dreptul la întreruperea activitătii didactice, cu rezervarea postului, pentru cresterea si îngrijirea copilului în vârstă de până la 2 ani, respectiv 3 ani în cazul copiilor cu handicap, conform prevederilor legale în vigoare. De acest drept poate beneficia numai unul dintre părinţi sau sustinătorii legali. (7) Perioada de rezervare a postului didactic, în condiţiile alin. (1)—(6), se consideră vechime în învăţământ. (8) Personalul didactic titular cu contract pe perioadă nedeterminată poate beneficia de concediu fără plată pe timp de un an scolar, o dată la 10 ani, cu aprobarea unităţii de învățămânț sau, după caz, a inspectoratului scolar, cu rezervarea postului pe perioada respectivă.
SECŢIUNEA a 5-a
Funcţiile de conducere, de îndrumare şi de control
Art. 256. — (1) Funcţiile de conducere din unităţile de învăţământ sunt: director şi director adjunct. (2) Functiile de conducere din inspectoratele scolare sunt: inspector scolar general si inspector scolar general adjunct. (3) Funcţiile de conducere din unităţi conexe ale învăţământului preuniversitar se stabilesc potrivit specificului acestora, prin reglementări ale Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (4) Functiile de îndrumare şi de control din învăţământul preuniversitar sunt: a) la inspectoratele şcolare: inspector şcolar; b) Ia Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului: inspector general, inspector principal de specialitate si alte funcţii stabilite prin hotărâre a Guvernului. Art. 257. — (1) Functia de director si de director adjunct se ocupă prin concurs public de către cadre didactice titulare membre ale corpului national de experti în management educational. (2) Concursul pentru ocuparea funcţiilor de director sau de director adjunct se organizează de unitatea de învăţământ, prin consiliul de administratie. (3) În urma promovării concursului, directorul încheie contract de management cu primarul/primarul de sector al unităţii administrativ-teritoriale, respectiv preşedintele consiliului judetean pe raza căreia se află unitatea de învătământ. (4) Directorul si directorul adjunct din unitătile de învătământ preuniversitar nu pot avea, pe perioada exercitării mandatului, functia de presedinte sau vicepresedinte în cadrul unui partid politic, la nivel local, judetean sau national. Art. 258. — (1) Consiliul de administratie stabileste comisia de concurs pentru ocuparea postului de director, respectiv director adjunct al unitătii de învătământ preuniversitar. Din comisie fac parte, obligatoriu, cadre didactice, un reprezentant al inspectoratului scolar, precum si un reprezentant al consiliului local, respectiv judetean, în functie de unităţile aflate în subordine. (2) Metodologia de organizare și desfăşurare a concursului pentru ocuparea funcţiei de director şi de director adjunct se stabileste prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. Consiliul (3) de administratie validează rezultatele concursului de ocupare a functiilor de director, respectiv director adjunct şi emite decizia de numire în funcţia de director, respectiv de director adjunct. (4) Modelul-cadru al contractului de management este stabilit prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. Dacă în termen de 30 de zile consiliul local/consiliul judeţean nu se pronunţă asupra contractului de management, acesta se consideră aprobat tacit. (5) Directorul unităţii de învăţământ de stat poate fi eliberat din functie prin hotărârea consiliului de administraţie, cu votul a 2/3 dintre membri. În această situatie, este obligatorie realizarea unui audit de către inspectoratul şcolar judeţean/al municipiului București. (6) Directorul unitătii de învătământ particular si confesional poate fi eliberat din functie, la propunerea consiliului de administratie, cu votul a 2/3 din membrii săi, prin decizia persoanei juridice fondatoare. (7) În condiţiile vacantării funcţiei de director, până la organizarea unui nou concurs, conducerea interimară este preluată, prin hotărâre a consiliului de administraţie, de către directorul adjunct sau un cadru didactic membru în consiliul de administratie, care devine automat și ordonator de credite. Art. 259. — (1) Inspectorii scolari generali, generali adjuncti şi directorii caselor corpului didactic sunt numiţi de ministrul educatiei, cercetării, tineretului si sportului, pe baza unui concurs public, reglementat prin metodologie elaborată de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Športului. (2) Inspectorii scolari generali, generali adjuncti si directorii caselor corpului didactic incheie contract de management cu ministrul educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. Contractul de management poate fi prelungit, cu acordul părților, în urma evaluării performantelor manageriale. (3) Directorii unităţilor destinate activităţilor extraşcolare sunt numiţi de către inspectorul şcolar general sau de către ministrul educatiei, cercetării, tineretului și sportului, conform subordonării acestora, în urma unui concurs public, pe baza unei metodologii elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. Directorul încheie contract de management cu inspectorul şcolar general sau cu ministrul educaţiei, cercetării, tineretului si sportului, conform subordonării acestora. Contractul de management poate fi prelungit, cu acordul părților, în urma evaluării performanţelor manageriale. Art. 260. — (1) Functiile de conducere din inspectoratele scolare şi de director la casa corpului didactic se ocupă, prin concurs, de către cadre didactice titulare, cu diplomă de licenţă, membre ale corpului national de experti în management educational, care îndeplinesc criteriile de competentă profesională, managerială şi de prestigiu moral evaluate prin: a) curriculum vitae; b) calităţi dovedite în activitatea didactică şi în funcţii de conducere, de îndrumare şi de control, anterioare, în sistemul national de învătământ; c) titlul de doctor sau gradul didactic I; d) calificativul „foarte bine” obtinut în ultimii 5 ani; e) interviu în faţa unei comisii de concurs privind managementul educational si deontologia profesională. (2) Concursul pentru ocuparea functiilor de inspector scolar general, inspector scolar general adjunct si director la casa corpului didactic se desfăşoară la sediul Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. (3) Comisia ministerială pentru ocuparea funcţiilor de inspector scolar general, de inspector scolar general adjunct si de director la casa corpului didactic, numită prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului, este alcătuită din 5 membri, dintre care: a) pentru funcţia de inspector şcolar general: (i) secretarul de stat pentru învăţământul preuniversitar, în calitate de președinte; 3 inspectori scolari generali din teritoriu; (ii) un director din Ministerul Educatiei, Cercetării, (iii) Tineretului şi Sportului, cu competenţe în domeniu; b) pentru functia de inspector scolar general adjunct si de director la casa corpului didactic: (i)  secretarul de stat pentru învățământul preuniversitar, în calitate de presedinte; 2 inspectori scolari generali din teritoriu; (ii) inspectorul scolar general al inspectoratului scolar (iii) pentru care se organizează concursul; Cercetării, (iv) un  director  din  Ministerul  Educaţiei, Tineretului şi Sportului, cu competenţe în domeniu. (4) În comisiile de concurs participă, cu statut de observator, reprezentanţii organizaţiilor sindicale reprezentative la nivel de ramură a învăţământului. MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 (5) Contestatiile la hotărârile comisiei prevăzute la alin. (3) se adresează ministrului educaţiei, cercetării, tineretului şi sportului, în termen de 5 zile de la comunicarea rezultatelor concursului. Hotărârea acestuia poate fi atacată la instanta de judecată competentă. Art. 261. — (1) Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, respectiv inspectoratele scolare vacantează, în condiţiile legii, posturile corespunzătoare funcţiilor de îndrumare si de control cuprinse în organigramele proprii si asigură publicarea acestora în presa centrală/locală si la sediul propriu, cu cel putin 30 de zile înainte de organizarea' concursului. (2) Functiile de îndrumare şi de control din inspectoratele scolare se ocupă, prin concurs, de cadre didactice din cadrul corpului national de experti. (3) Functiile de îndrumare și de control din Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului se ocupă prin concurs. (4) Concursul pentru ocuparea funcţiilor de îndrumare şi de control constă în: a) curriculum vitae, analiza şi evaluarea acestuia; b) inspectie specială la clasă; c) probă practică, constând din asistență la ore, analiză de lectii si întocmirea procesului-verbal de inspectie; d) interviu în faţa unei comisii de concurs privind managementul educational si deontologia profesională; e) probă scrisă în profilul postului pentru care candidează. (5) Comisia pentru concursul de ocupare a funcţiilor de îndrumare şi de control din inspectoratul şcolar este formată din: inspectorul scolar general — în calitate de presedinte; un reprezentant al Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului; un profesor sau un conferentiar universitar din profilul postului pentru care candidează. (6) Comisia pentru concursul de ocupare a funcţiilor de îndrumare şi de control din Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului este formată din: secretarul de stat al departamentului în care se află postul scos la concurs — în calitate de presedinte; directorul general din departamentul respectiv; un profesor sau un conferentiar universitar din profilul postului, stabilit de ministrul educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. (7) Reprezentanţii organizaţiilor sindicale reprezentative la nivel de ramură a învăţământului au drept de acces la documentele comisiilor de 'concurs. (8) Numirea personalului didactic admis la concurs, în functiile de îndrumare şi de control din inspectoratele şcolare, se face de către inspectorul scolar general, cu avizul Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, iar în funcțiile de îndrumare şi control din cadrul ministerului, prin ordin al ministrului e'ducatiei, cercetării, tineretului si sportului. (9) Inspectorii scolari încheie contract de management cu inspectorul scolar general. Contractul de management poate fi prelungit, cu acordul părţilor, în urma evaluării performantelor manageriale.
SECŢIUNEA a 6-a
Norma didactică
Art. 262. — (1) Activitatea personalului didactic de predare se realizează într-un interval de timp zilnic de 8 ore, respectiv 40 de ore pe săptămână, și cuprinde: a) activităţi didactice de predare-învăţare-evaluare şi de instruire practică şi examene de final de ciclu de studii, conform planurilor-cadru de învăţământ; b) activităţi de pregăţire metodico-ştiinţifică; c) activităţi de educaţie, complementare procesului de învățământ: mentorat, școală după școală, învățare pe tot parcursul vietii. (2) Activităţile concrete prevăzute la alin. (1), care corespund profilului, specializării şi aptitudinilor persoanei care ocupă postul didactic respectiv, sunt prevăzute în fişa individuală a postului. Aceasta se aprobă în consiliul de administraţie, se revizuieşte anual şi constituie anexă la contractul individual de muncă. (3) Norma didactică de predare-învăṭare-evaluare şi de instruire practică şi de evaluare curentă a prescolarilor şi a elevilor în clasă reprezintă numărul de ore corespunzător activităţilor prevăzute la alin. (1) lit. a) şi se stabileşte după cum urmează: a) un post de profesor pentru învăţământul preşcolar pentru fiecare grupă cu program normal, constituită în educaţia timpurie; b) un post de profesor pentru învătământul primar pentru fiecare clasă din învăţământul primar sau pentru clase simultane din cadrul acestuia, unde nu se pot constitui clase separate; c) 18 ore pe săptămână pentru profesorii din învăţământul secundar si tertiar non-universitar, pentru profesorii din unitătile si clasele cu program integrat si suplimentar de artă si sportiv, precum şi din unităţile cu activităţi extraşcolare şi din centrele sau cabinetele de asistentă psihopedagogică; d) 24 de ore pe săptămână pentru profesorii de instruire practică; e) pentru personalul didactic din învăţământul special, norma didactică se stabilește astfel: profesori la predare — 16 ore pe săptămână; profesor-educator şi profesor pentru instruire practică — 20 de ore pe săptămână; f) un post pentru personalul didactic din învăţământul special integrat, pentru cel din centrele logopedice interscolare, pentru personalul didactic itinerant, pentru profesori care efectuează terapiile specifice, profesori pentru cultura fizică medicală, kinetoterapie, educatia psihomotrică şi altele, în funcţie de tipul si gradul de deficientă, conform metodologiei elaborate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului; g) un post de profesor documentarist în centrele de documentare si informare. (4) Norma didactică de predare-învăţare-evaluare şi de instruire practică şi de evaluare curentă a prescolarilor şi a elevilor în clasă se reduce cu două ore pe săptămână în cazul cadrelor didactice care au calitatea de mentor. Art. 263. — (1) Norma didactică în învățământul preuniversitar cuprinde ore prevăzute în planurile-cadru de învăţământ la disciplinele corespunzătoare specializării sau specializărilor înscrise pe diploma de licenţă ori pe certificatul de absolvire a unui modul de minimum 90 de credite transferabile care atestă obţinerea de competenţe de predare a unei discipline din domeniul fundamental aferent domeniului de specializare înscris pe diplomă. (2) Prin exceptie, în norma didactică prevăzută la alin. (1), se pot include si ore de la disciplinele stabilite prin metodologia aprobată de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, cu mentinerea drepturilor salariale. (3) In situatia în care norma didactică nu se poate constitui conform prevederilor alin. (1) si (2), aceasta se poate completa cu activitătile prevăzute la art. 262 alin. (1) lit. c). (4) Orele de limbi străine din învăţământul primar pot fi predate, în condiţiile prezentei legi, de profesorii pentru învăţământul primar de la grupa sau clasa respectivă, în cadrul activităţilor postului, dacă fac dovada calificării prin diploma de studii ori prin certificatul de competentă. Orele de limbi străine din învăţământul primar pot fi predate şi de profesori cu studii superioare de specialitate, fiind incluse în norma acestora, sau prin plata cu ora, în cazul în care profesorii pentru învăţământul primar de la grupa ori clasa respectivă nu fac dovada calificării prin diploma de studii sau prin certificatul de competentă. (5) Orele de limbi străine din învăţământul primar pot fi predate, în condiţiile prezentei legi, de profesorii pentru învăţământul primar de la clasa respectivă, dacă fac dovada calificării prin diploma de studii sau prin certificatul de competenţă şi sunt remunerate prin plata cu ora. Orele de limbi străine din învăţământul primar pot fi predate şi de profesori cu studii superioare de specialitate, fiind incluse în norma acestora, sau prin plata cu ora.
MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011
(6) Profesorii pentru învătământul primar de la clasele cu predare în limbile minoritătilor nationale sunt remunerati, prin plata cu ora, pentru orele care depăşesc numărul de ore prevăzut în planurile de învăţământ de la clasele cu predare în limba română. (7) În învăţământul primar, orele de educaţie fizică prevăzute în planurile de învăţământ sunt predate de profesori cu studii superioare de specialitate. (8) În palatele si în cluburile copiilor, norma didactică cuprinde activităţile prevăzute în planurile de educaţie corespunzătoare profilurilor cercurilor şi atelierelor, aprobate prin regulament de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, în limitele normelor didactice stabilite la art. 262 alin. (3). (9) Prin exceptie, dacă norma didactică a profesorilor din învăţământul gimnazial nu se poate constitui conform prevederilor alin. (1) si art. 262 alin. (3), aceasta poate fi constituită din 2/3 din ore de la specializarea sau specializările de bază şi completată cu 1/3 din ore de la disciplinele stabilite la alin. (2) ori prin adăugarea de ore conform prevederilor art. 262 alin. (1) lit. c). În învățământul gimnazial din mediul rural norma didactică se poate constitui din 1/2 din ore de la specialitatea sau specialităţile de bază şi completată cu 1/2 din ore de la disciplinele stabilite la alin. (2) ori prin adăugare de ore conform prevederilor art. 262 alin. (1) lit. c). (10) Personalul didactic de conducere, de îndrumare şi de control poate fi degrevat partial de norma didactică de predare, pe baza normelor aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului. (11) Timpul săptămânal de activitate a personalului didactic auxiliar este identic cu cel stabilit pentru personalul cu functii echivalente din celelalte sectoare bugetare, potrivit legii. Sarcinile acestuia sunt prevăzute în fişa individuală a postului.
SECŢIUNEA a 7-a
Distincţii
Art. 264. — (1) Personalul didactic din învăṭământul preuniversitar beneficiază de gradaţie de merit, acordată prin concurs. Această gradaţie se acordă pentru 16% din posturile didactice existente la nivelul inspectoratului şcolar şi reprezintă 25% din salariul de bază. Gradaţia de merit se atribuie pe o perioadă de 5 ani. (2) Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului elaborează metodologia si criteriile de acordare a gradaţiei de merit, cu consultarea federatiilor sindicale reprezentative la nivel de ramură de învăţământ. Art. 265. — (1) Personalul didactic cu rezultate excelente în activitatea didactică, educativă şi ştiinţifică poate primi decoraţii, ordine, medalii, titluri, potrivit legii. (2) Ordinele şi medaliile care pot fi conferite personalului didactic din învățământul preuniversitar sunt: Ordinul Spiru Haret clasele Comandor, Cavaler si Ofiter, Medalia Membru de onoare al corpului didactic. Medalia se acordă cadrelor didactice pensionabile, cu activitate deosebită în învăţământ. (3) În afara distinctiilor prevăzute la alin. (2), ministrul educatiei, cercetării, tineretului și sportului este autorizat să acorde personalului didactic din învăţământul preuniversitar următoarele distincţii: a) adresă de multumire publică; b) diplomă „Gheorghe Lazăr” clasele I, a II-a şi a III-a; c) diplomă de excelentă, care se acordă cadrelor didactice pensionate sau pensionabile, cu activitate deosebită în învăţământ. (4) Diploma „Gheorghe Lazăr” clasele I, a II-a şi a III-a este însotită de un premiu de 20%, 15% şi, respectiv, 10% din suma salariilor de bază primite în ultimele 12 luni de activitate. Diploma de excelenţă este însoţită de un premiu de 20% din suma salariilor de bază primite în ultimele 12 luni de activitate. (5) Distinctiile şi premiile prevăzute la alin. (3) se acordă în baza unui regulament aprobat prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului şi sportului, în limita unui procent de 1% din numărul total al posturilor didactice din fiecare județ/sector al municipiului Bucuresti. (6) Fondurile pentru acordarea distinctiilor prevăzute la alin. (3) sunt asigurate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului.
SECTIUNEA a 8-a
Drepturi și obligații
Art. 266. — Personalul din învătământul preuniversitar are drepturi si obligatii care decurg din legislatia în vigoare, din prezenta lege, din regulamente specifice si din prevederile contractului individual de muncă. Art. 267. — (1) Cadrele didactice beneficiază de concediu anual cu plată, în perioada vacantelor scolare, cu o durată de 62 de zile lucrătoare; în cazuri bine justificate, conducerea unităţii de învăţământ poate întrerupe concediul legal, persoanele în cauză urmând a fi remunerate pentru munca depusă. (2) Perioadele de efectuare a concediului de odihnă pentru fiecare cadru didactic se stabilesc de consiliul de administratie, în funcţie de interesul învăţământului şi al celui în cauză, dar cu asigurarea personalului didactic necesar pentru desfăşurarea examenelor nationale. (3) Neefectuarea concediului anual dă dreptul la efectuarea concediului restant în vacantele anului scolar următor. Art. 268. — (1) Cadrele didactice care redactează teza de doctorat sau lucrări în interesul învăţământului pe bază de contract de cercetare ori de editare au dreptul la 6 luni de concediu plătit, o singură dată, cu aprobarea consiliului de administratie al unitătii de învăţământ. (2) Personalul didactic aflat în situatia prevăzută la alin. (1) nu poate fi încadrat în activităţi didactice retribuite în regim de plată cu ora. (3) În situatia desfiintării unei unităti de învătământ de stat, salariatii disponibilizati primesc salarii compensatorii, conform legii. Art. 269. — Personalul de conducere, de îndrumare şi de control din inspectoratele scolare si casele corpului didactic beneficiază de concediu de odihnă, conform Codului muncii. Art. 270. — Normele metodologice referitoare la efectuarea concediului legal vor fi elaborate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului împreună cu reprezentantii organizatiilor sindicale reprezentative la nivel de ramură a învătământului. Art. 271. — Dreptul la iniţiativă profesională constă în: conceperea activităţii profesionale şi realizarea a) obiectivelor educationale ale disciplinelor de învăţământ, prin metodologii care respectă principiile psihopedagogice; b) utilizarea bazei materiale si a resurselor învătământului, în scopul realizării obligatiilor profesionale; c) punerea în practică a ideilor novatoare pentru modernizarea procesului de învăţământ.
SECTIUNEA a 9-a
Dreptul la securitate al personalului didactic
Art. 272. — (1) Cadrele didactice nu pot fi perturbate în timpul desfăşurării activităţii didactice de nicio autoritate şcolară sau publică. (2) Prin exceptie de la prevederile alin. (1), nu se consideră perturbare a cadrelor didactice în timpul desfăşurării activităţii didactice intervenția autorităților școlare și/sau publice în situatiile în care sănătatea fizică sau psihică a elevilor ori a personalului este pusă în pericol în orice mod, conform constatării personalului de conducere, respectiv în timpul exercitiilor de alarmare pentru situatii de urgentă. (3) Înregistrarea prin orice procedee a activităţii didactice poate fi făcută numai cu acordul celui care o conduce. (4) Multiplicarea, sub orice formă, a înregistrărilor activităţii didactice de către elevi sau de către alte persoane este permisă numai cu acordul cadrului didactic respectiv. (5) Înregistrarea prin orice procedee a activitătilor desfăsurate în spaţiile scolare este permisă numai cu acordul personalului de conducere, cu exceptia celor de la alin. (3).
SECŢIUNEA a 10-a
Dreptul de participare la viața socială
Art. 273. — (1) Personalul didactic are dreptul să participe la viata socială si publică, în beneficiul propriu, în interesul învătământului. (2) Personalul didactic are dreptul să facă parte din asociatii si organizatii sindicale, profesionale si culturale, nationale si internationale, legal constituite, în conformitate cu prevederile legii. (3) Personalul didactic poate exprima liber opinii profesionale în spaţiul scolar şi poate întreprinde acţiuni în nume propriu în afara acestui spatiu, dacă acestea nu afectează prestigiul învăţământului şi demnitatea profesiei de educator, respectiv prevederile prezentei legi. Art. 274. — (1) Personalul didactic beneficiază, în limita fondurilor alocate prin buget, din fonduri extrabugetare sau sponsorizări, de acoperirea integrală ori parţială a cheltuielilor de deplasare şi de participare la manifestări ştiinţifice organizate în străinătate, cu aprobarea consiliului de administratie al unităţii de învătământ. (2) Personalul prevăzut la alin. (1) înaintează unităţii de învăţământ propuneri de valorificare a rezultatelor acţiunii pentru care a primit aprobarea de deplasare. Art. 275. — (1) Cadrele didactice au obligatia morală să îşi acorde respect reciproc si sprijin în îndeplinirea obligatiilor profesionale. (2) Personalul didactic de conducere, de îndrumare şi de control, precum şi personalul didactic auxiliar au obligaţia de a respecta atributiile prevăzute în fişa postului. (3) Personalul didactic de conducere, de îndrumare si de control, precum şi personalul didactic auxiliar au obligatia de a participa la activităţi de formare continuă, în condiţiile legii. Art. 276. — Personalului didactic din unităţile de învăţământ conexe, care nu dispune de locuintă în localitatea unde are postul, i se decontează cheltuielile de transport, conform legii. Art. 277. — Copiii personalului didactic aflat în activitate sunt scutiţi de plata taxelor de înscriere la concursurile de admitere în învățământul superior și beneficiază de gratuitate la cazare în cămine și internate. Art. 278. — Personalul didactic şi didactic auxiliar din învățământ beneficiază de o compensaţie de la bugetul asigurărilor sociale de stat de 50% din valoarea cazării, mesei şi a tratamentului în bazele de odihnă şi tratament. Art. 279. — Personalul didactic titular care din proprie initiativă solicită să se specializeze/să continue studiile are dreptul la concediu fără plată. Durata totală a acestuia nu poate depăşi 3 ani într-un interval de 7 ani. Aprobările în aceste situatii de competenta unităţii şcolare prin consiliul de sunt administratie, dacă se face dovada activităţii respective.
SECTIUNEA a 11-a
Răspunderea disciplinară şi patrimonială
— (1) Personalul didactic, personalul didactic Art. 280. auxiliar, precum şi cel de conducere, de îndrumare şi de control din învăţământul preuniversitar răspund disciplinar pentru încălcarea cu vinovăţie a îndatoririlor ce le revin potrivit contractului individual de muncă, precum şi pentru încălcarea comportare  care  dăunează normelor de interesului învăţământului şi prestigiului unităţii/instituţiei, conform legii. (2) Sancţiunile disciplinare care se pot aplica personalului prevăzut la alin. (1), în raport cu gravitatea abaterilor, sunt: a) observatie scrisă; b) avertisment; c) diminuarea salariului de bază, cumulat, când este cazul, cu indemnizaţia de conducere, de îndrumare şi de control, cu până la 15%, pe o perioadă de 1—6 luni; d) suspendarea, pe o perioadă de până la 3 ani, a dreptului de înscriere la un concurs pentru ocuparea unei funcţii didactice superioare sau pentru obtinerea gradelor didactice ori a unei functii de conducere, de îndrumare si de control; e) destituirea din functia de conducere, de îndrumare şi de control din învătământ; f) desfacerea disciplinară a contractului individual de muncă. (3) Orice persoană  poate  sesiza  unitatea de învăţământ/instituţia de învăţământ cu privire la săvârşirea unei fapte ce poate constitui abatere disciplinară. Sesizarea se face în scris şi se înregistrează la registratura unităţii/instituţiei de învăţământ. (4) Pentru cercetarea abaterilor prezumate săvârşite de personalul didactic, personalul de conducere al unităţilor de învătământ preuniversitar, personalul de îndrumare si de control din cadrul inspectoratelor scolare si de personalul de îndrumare şi de control din cadrul Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, comisiile de cercetare disciplinară se constituie după cum urmează: a) pentru  personalul  didactic,  comisii  formate  din –5 membri, dintre care unul reprezintă organizaţia sindicală 3 din care face parte persoana aflată în discuţie sau este un reprezentant al salariaţilor, iar ceilalţi au funcţia didactică cel putin egală cu a celui care a săvârsit abaterea; b) pentru personalul de conducere al unităţilor de învăţământ preuniversitar, comisii formate din 3—5 membri, dintre care un reprezentant al salariaţilor, iar ceilalţi au funcţia didactică cel putin egală cu a celui care a săvârșit abaterea. Din comisie face parte şi un inspector din cadrul inspectoratului şcolar judeţean/al municipiului Bucuresti; c) pentru personalul de îndrumare şi de control din cadrul Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, comisii formate din 3—5 membri, dintre care unul reprezintă organizatia sindicală din care face parte persoana aflată în discutie sau este un reprezentant al salariatilor, iar ceilalti au functia didactică cel putin egală cu a celui care a săvârşit abaterea; d) pentru personalul de conducere al inspectoratelor scolare judetene/al municipiului Bucuresti, comisii formate din 3— 5 membri, dintre care un reprezentant al salariatilor, iar ceilalti au functia didactică cel putin egală cu a celui care a săvărşit abaterea. (5) Comisiile de cercetare disciplinară sunt numite de: a) consiliul de administratie al unitătii de învătământ preuniversitar, pentru personalul didactic si personalul de conducere al acesteia; b) ministrul educatiei, cercetării, tineretului şi sportului, pentru functiile de îndrumare si de control din cadrul Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, precum si pentru personalul de conducere din inspectoratele scolare judetene/al municipiului Bucuresti. (6) În cadrul cercetării abaterii prezumate se stabilesc faptele şi urmările acestora, împrejurările în care au fost săvârşite, existenta sau inexistenta vinovăţiei, precum şi orice alte date concludente. Audierea celui cercetat şi verificarea apărării acestuia sunt obligatorii. Refuzul celui cercetat de a se prezenta la audiere, desi a fost înstiintat în scris cu minimum 48 de ore înainte, precum şi de a da declaraţii scrise se constată prin proces-verbal şi nu împiedică finalizarea cercetării. Cadrul didactic cercetat are dreptul să cunoască toate actele cercetării şi să îşi producă probe în apărare. (7) Cercetarea faptei și comunicarea deciziei se fac în termen de cel mult 30 de zile de la data constatării acesteia, consemnată în condica de inspecţii sau la registratura generală a unităţii de învăţământ preuniversitar/instituţiei. Persoanei nevinovate i se comunică în scris inexistenţa faptelor pentru care a fost cercetată. (8) Persoanele sancţionate încadrate în unităţile de învăţământ au dreptul de a contesta, în termen de 15 zile de la comunicare, decizia respectivă la colegiul de disciplină de pe lângă inspectoratul şcolar. Personalul de conducere, de îndrumare şi de control din inspectoratele şcolare şi din Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, care a fost sanctionat, are dreptul de a contesta, în termen de 15 zile de la comunicare, decizia respectivă la Colegiul central de disciplină  al  Ministerului  Educatiei,  Cercetării,  Tineretului  şi Sportului. privind componenta, (9) organizarea Normele si functionarea, precum si atributiile colegiului de disciplină de pe lângă inspectoratul şcolar şi ale Colegiului central de disciplină al Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului se stabilesc prin regulament aprobat prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. (10) Dreptul persoanei sanctionate de a se adresa instantelor judecătorești este garantat. Art. 281. — (1) Pentru personalul didactic din unităţile de învățământ preuniversitar, propunerea de sancționare se face de către director sau de cel putin 2/3 din numărul total al membrilor consiliului de administratie. Sanctiunile aprobate de consiliul de administratie sunt puse în aplicare si comunicate prin decizie a directorului unităţii de învăţământ preuniversitar. (2) Pentru personalul de conducere al unităţii de învăţământ preuniversitar, propunerea de sanctionare se face de către consiliul de administratie al unitătii de învătământ preuniversitar şi se comunică prin decizie a inspectorului scolar general. (3) Pentru personalul de conducere din inspectoratele scolare şi casele corpului didactic, propunerea de sancţionare se face de ministrul educatiei, cercetării, tineretului și sportului si se comunică prin ordin. (4) Pentru personalul de îndrumare şi control din Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, propunerea de sanctionare se face, după caz, de ministrul educatiei, cercetării, tineretului si sportului, respectiv de secretarul de stat sau de seful ierarhic al persoanei în cauză si se comunică prin ordin. Art. 282. — Sanctiunea se stabileste, pe baza raportului comisiei de cercetare, de autoritatea care a numit această comisie şi se comunică celui în cauză, prin decizie scrisă, după caz, de către directorul unităţii de învăţământ, inspectorul şcolar general sau ministrul educatiei, cercetării, tineretului și sportului. Art. 283. — Răspunderea patrimonială a personalului didactic, a personalului didactic auxiliar, precum și a celui de conducere, de îndrumare şi de control din învăţământul preuniversitar se stabileste potrivit legislatiei muncii. Decizia de imputare, precum şi celelalte acte pentru recuperarea pagubelor si a prejudiciilor se fac de conducerea unităţii sau a instituţiei al cărei salariat este cel în cauză, în afară de cazurile când, prin lege, se dispune altfel.
SECTIUNEA a 12-a
Pensionarea
Art. 284. — (1) Personalul didactic beneficiază de pensie în conditiile prevăzute de legislatia de asigurări sociale si pensii care reglementează sistemul public de pensii. (2) Personalul didactic de conducere, de îndrumare şi de control din învăţământul de stat se pensionează la data împlinirii vârstei legale de pensionare. După data împlinirii vârstei legale de pensionare, se interzice îndeplinirea oricărei funcţii de conducere, de îndrumare sau de control. (3) Pentru motive temeinice, pensionarea personalului didactic de conducere, de îndrumare şi de control se poate face şi în timpul anului şcolar, cu aprobarea consiliului de administratie al unităţii de învăţământ, respectiv al inspectoratului scolar. (4) Cadrele didactice pensionate pot desfăşura activităţi didactice, salarizate prin plata cu ora, după împlinirea vârstei standard de pensionare. (5) Personalul didactic pensionat din învăṭământ beneficiază de asistentă medicală şi de acces la casele de odihnă şi la bazele de tratament ale cadrelor didactice. CAPITOLUL II Statutul personalului didactic şi de cercetare din învăţământul sup’erior
SECTIUNEA 1
Norma universitară Art. 285. — (1) În instituţiile de învăţământ superior funcţiile didactice sunt: a) asistent universitar; b) lector universitar/şef de lucrări; c) conferentiar universitar; d) profesor universitar. (2) În instituţiile de învăţământ superior funcţiile de cercetare sunt: a) asistent cercetare; b) cercetător stiintific; c) cercetător științific gradul III; d) cercetător științific gradul II; e) cercetător științific gradul I. (3) Echivalenta functiilor din cercetare cu functiile didactice este următoarea: a) cercetător ştiinţific se echivalează cu asistent universitar, pentru persoanele care detin o diplomă de doctor; b) cercetător științific gradul III se echivalează cu lector universitar/şef de lucrări; c) cercetător științific gradul II se echivalează cu conferențiar universitar; d) cercetător științific gradul I se echivalează cu profesor universitar. (4) În învătământul superior poate functiona personal didactic asociat pentru următoarele functii: lector universitar/şef de lucrări, conferentiar universitar şi profesor universitar. (5) În raport cu necesitătile academice proprii, senatul universitar poate aproba, pe o durată determinată, invitarea în cadrul institutiei de învăţământ superior a unor cadre didactice universitare 'si a altor 'specialisti' cu valoare recunoscută în domeniu, din ṭară sau din străinătate, în calitate de cadre didactice universitare asociate invitate. În cazul specialistilor fără grad didactic universitar recunoscut în ţară, senatul universitar aprobă, prin evaluare, gradul didactic corespunzător performantei, în conformitate cu standardele nationale. (6) Acolo unde este cazul, obţinerea permisului de muncă este sarcina institutiei de învățământ superior angajatoare. (7) În departamente, în școli doctorale, în institute de cercetare, în centre de cercetare şi microproducţie sau în alte unităţi pot funcţiona pe posturi distincte şi personal de cercetare, personal de cercetare asociat, inclusiv studenti din toate cele 3 cicluri, precum si alte categorii de personal, potrivit legii. Angajarea acestora se face conform legii. Art. 286. — (1) Statele de functii ale personalului didactic si de cercetare se întocmesc anual, prin stabilirea de norme universitare, cu cel putin 15 zile înainte de începerea fiecărui an universitar si nu se pot modifica în timpul anului universitar. (2) Functiile didactice si numărul posturilor se stabilesc tinând seam'a de: a) planurile de învăţământ; b) formatiunile de studiu; c) normele universitare. (3) În statul de funcţii sunt înscrise, în ordine ierarhică, posturile didactice şi de cercetare ocupate sau vacante, specificându-se  functiile  didactice  şi  de cercetare corespunzătoare şi numărul săptămânal de ore conventionale repartizate pe activităţi de predare, seminare, lucrări practice sau de laborator, îndrumare de proiecte, îndrumare a studenţilor şi a studenţilor-doctoranzi, practică de specialitate, de cercetare si activităţi echivalente acestora, la disciplinele din planul de învăţământ. (4) Statele de funcţii se întocmesc la nivelul departamentelor sau al scolilor doctorale, prin consultarea membrilor acestora, ca urmare a precizării sarcinilor didactice şi de cercetare de către consiliul facultăţii. La departamentele cu discipline la mai
multe facultăti, statele de functii se completează pe baza notelor de comandă, avizate de conducerea institutiei de învăţământ superior. (5) Statul de funcţii al personalului didactic şi de cercetare se avizează de consiliul facultăţii sau, după caz, de consiliul scolii doctorale și se aprobă de senatul universitar. (6) Numărul posturilor pentru personalul didactic şi de cercetare auxiliar se stabileste de senatul universitar, în funcţie de bugetul şi specificul institutiei, al facultătii, al programului de studii, al departamentului sau al scolii doctorale. (7) Nomenclatorul general de functii didactice si de cercetare auxiliare din învăţămẫntul superior, precum şi nivelul studiilor necesare pentru ocuparea acestor functii se elaborează de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, împreună cu Ministerul Muncii, Familiei si Protectiei Sociale. (8) Angajarea personalului didactic si de cercetare auxiliar si nedidactic se face prin concurs organizat de facultate sau de şcoala doctorală, potrivit legii. (9) Atributiile personalului didactic auxiliar si nedidactic sunt stabilite în fíşa individuală a postului, avizată, după caz, de decan, de directorul departamentului sau de conducătorul scolii doctorale şi aprobată de rector, constituind anexă la contractul individual de muncă. Art. 287. — (1) Norma universitară cuprinde: a) norma didactică; b) norma de cercetare. (2) Norma didactică poate cuprinde: a) activităti de predare; b) activităţi de seminar, lucrări practice şi de laborator, îndrumare de proiecte de an; c) îndrumarea elaborării lucrărilor de licenţă; d) îndrumarea elaborării disertatiilor de master; e) îndrumarea elaborării tezelor de doctorat; f) alte activităţi didactice, practice şi de cercetare ştiinţifică înscrise în planurile de învăţământ; g) conducerea activităţilor didactico-artistice sau sportive; h) activităţi de evaluare; i) tutorat, consultaţii, îndrumarea cercurilor ştiinţifice studentesti, a studentilor în cadrul sistemului de credite transferabile; j) participarea la consilii şi în comisii în interesul învăţământului. (3) Norma didactică săptămânală în învățământul superior se cuantifică în ore conventionale. (4) Norma didactică se stabilește conform planului de învăţământ şi se calculează ca normă medie săptămânală, indiferent de perioada semestrului universitar în care este efectuată. Norma medie săptămânală se stabileste prin împărţirea numărului de ore convenţionale din fişa individuală a postului la numărul de săptămâni înscris în planul de învătământ pentru activitatea didactică de predare si de seminar din întregul an universitar. (5) Ora convenţională este ora didactică de activităţi prevăzute la alin. (2) lit. b) din învăţământul universitar de licenţă. (6) În învăţământul universitar de licenţă, ora de activităţi de predare reprezintă două ore conventionale. (7) În învăţământul universitar de master şi în învăţământul universitar de doctorat, ora de activităţi de predare reprezintă 2,5 ore conventionale, iar ora de activităţi prevăzute la alin. (2) lit. b) reprezintă 1,5 ore convenţionale. (8) În cazul predării integrale în limbi de circulaţie internatională, la ciclurile de licentă, master şi doctorat, activităţile de predare, seminar sau alte activităţi pot fi normate cu un coeficient suplimentar multiplicativ de 1,25. Fac exceptie de la această prevedere orele de predare a limbii respective. (9) Activităţile prevăzute la alin. (2) lit. c)—j), cuprinse în norma didactică, se cuantifică în ore conventionale, printr-o metodologie aprobată de senatul universitar, în funcţie de programul de studii, de profil şi de specializare, astfel încât unei ore fizice de activităţi să îi corespundă minimum 0,5 ore conventionale. (10) Norma didactică săptămânală minimă pentru activităţile prevăzute la alin. (2) lit. a)—f) se stabilește după cum urmează:
     a) profesor universitar: 7 ore convenționale, dintre care cel putin 4 ore conventionale de activităţi de predare; b) conferentiar universitar: 8 ore conventionale, dintre care cel putin 4 ore conventionale de activităţi de predare; c) lector universitar/sef de lucrări: 10 ore conventionale, dintre care cel putin două ore conventionale de activităti de predare; d) asistent universitar: 11 ore conventionale, cuprinzând activităţi prevăzute la alin. (2) lit. b), c) şi f). (11) Prin exceptie, norma personalului didactic prevăzut la alin. (10) lit. a)—c) care, datorită specificului disciplinelor, nu are în structura postului ore de curs se majorează cu două ore conventionale. (12) Norma didactică nu poate depăşi 16 ore convenţionale pe săptămână. (13) Norma didactică prevăzută la alin. (10) şi (11) reprezintă limita minimă privind normarea activităţii didactice. Senatul universitar, în baza autonomiei universitare, poate mări, prin regulament, norma didactică săptămânală minimă, cu respectarea standardelor de asigurare a calităţii, fără a depăşi limita maximă prevăzută la alin. (12). (14) Norma didactică a personalului didactic care nu desfăşoară activităţi de cercetare ştiinţifică sau echivalente acestora este superioară celei minime, fără a depăşi limita maximă prevăzută la alin. (12), conform deciziei consiliului facultăţii, la propunerea directorului de departament, sau deciziei consiliului scolii doctorale. (15) Prin exceptie, în situatia în care norma didactică nu poate fi alcătuită conform alin. (10) și (11), diferențele până la norma didactică minimă se completează cu activităţi de cercetare ştiinţifică, cu acordul consiliului facultăţii, la propunerea directorului de departament, respectiv cu acordul consiliului şcolii doctorale. Diminuarea normei didactice este de cel mult 1/2 din norma respectivă, iar ora de cercetare este echivalentă cu 0,5 ore conventionale. Cadrul didactic îşi mentine calitatea de titular în funcţia didactică obţinută prin concurs. (16) Cadrele didactice titulare a căror normă didactică nu poate fi constituită conform prevederilor alin. (10)—(15) pot fi trecute temporar, la cererea acestora, cu normă integrală de cercetare stiintifică, mentinându-si calitatea de titular în functia didactică obținută prin concurs. În această perioadă, cadrul didactic are obligatiile personalului de cercetare din învăţământul superior. (17) În limitele prevăzute de prezentul articol, senatul universitar stabileste, diferentiat, norma universitară efectivă, în funcţie de domeniu, de specializare, de ponderea disciplinelor în pregătirea de specialitate a studenţilor şi de dimensiunea formatiunilor de studiu. (18) In departamente, școli doctorale, unităţi sau centre de cercetare si microproductie poate functiona pe posturi distincte şi personal de cercetare cu contract de muncă pe perioadă determinată sau nedeterminată. (19) Personalul de cercetare din învăţământul superior desfăşoară activităţi specifice, stabilite în fişa individuală a postului de către conducerea departamentului sau a scolii doctorale. si din (20) Personalul didactic auxiliar nedidactic învăţământul superior desfăşoară activităţi specifice stabilite în fişa individuală a postului. În institutiile de învăţământ superior de stat, timpul săptămânal de lucru al acestuia este identic cu cel stabilit pentru personalul cu funcţii echivalente din celelalte sectoare bugetare, potrivit legii. (21) Personalul care exercită o funcţie de conducere în cadrul instituţiei de învăţământ superior sau de îndrumare şi control în cadrul Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului poate beneficia de o reducere a normei didactice de cel mult 30%, cu aprobarea senatului universitar. (22) Suma totală a orelor de muncă dintr-o normă didactică sau de cercetare, realizată prin cumularea ponderilor activităţilor prevăzute la alin. (1), este de 40 ore pe săptămână. Art. 288. — (1) Activităţile didactice care excedează o normă didactică prevăzută la art. 287 sunt remunerate în regim de plată cu ora. Pentru personalul titular, numărul maxim de ore plătite în regim de plată cu ora, indiferent de institutia la care se efectuează, nu poate depăşi norma didactică minimă. (2) Activităţile din granturi sau contractele de cercetare se remunerează conform deciziei directorului de grant, conform legii si prevederilor Cartei universitare. (3) Sustinerea de către personalul titular de activităţi de predare si cercetare în alte institutii de învăţământ superior sau de cercetare se poate face doar cu acordul scris al senatului universitar. (4) Activităţile de cercetare pe bază de contract sunt remunerate conform legii, Cartei universitare şi prevederilor contractuale. Contractul de cercetare stabileste atât modalitatea de plată efectivă, cât și cuantumurile. (5) Profesorii şi conferenţiarii titulari sau directorii de granturi care timp de 6 ani consecutivi au derulat granturi de cercetare şi au funcţionat în aceeaşi universitate pot beneficia de an sabatic. Pe perioada anului sabatic, acestia beneficiază de până la un salariu de bază, cu aprobarea senatului universitar, si îşi păstrează calitatea de titular, dar sunt scutiţi de efectuarea activităţilor din fişa postului. (6) Cadrele didactice care sunt alese sau numite în instituţiile publice ale statului sau desfășoară activități specifice funcției publice în ministere ori în alte organe de specialitate ale statului pot desfăşura activităţi didactice aferente unei norme didactice. Art. 289. — (1) Personalul didactic şi de cercetare se pensionează la împlinirea vârstei de 65 de ani. (2) În învățământul superior de stat, particular și confesional se interzice ocuparea oricărei funcţii de conducere sau de administrare, la orice nivel al universităţii, după pensionare. Mandatele celor care detin functii de conducere sau de administrare, la orice nivel al universităţii, încetează de drept în cazul persoanelor care au împlinit vârsta de pensionare. Fac exceptie de la aceste reglementări functiile de membru al consiliului de administratie al universitătilor particulare. (3) Senatul universitar din universităţile de stat, particulare şi confesionale, în baza criteriilor de performantă profesională şi a situatiei financiare, poate decide continuarea activităţii unui cadru didactic sau de cercetare după pensionare, în baza unui contract pe perioadă determinată de un an, cu posibilitatea de prelungire anuală conform Cartei universitare, fără limită de vârstă. Senatul universitar poate decide conferirea titlului onorific de profesor emerit, pentru excelentă didactică şi de cercetare, cadrelor didactice care au atins vârsta de pensionare. Cadrele didactice pensionate pot fi plătite în regim de plată cu ora. (4) Cadrele didactice si de cercetare care conduc doctorate se pensionează la împlinírea vârstei de 65 de ani şi: a) pot conduce doctoratele în desfăşurare la data pensionării până la împlinirea vârstei de 70 de ani; b) după împlinirea vârstei de 65 de ani, pot conduce noi studenti-doctoranzi numai în regim de cotutelă împreună cu un cadru didactic şi de cercetare care nu împlineşte vârsta de pensionare pe toată durata desfăşurării doctoratului respectiv. (5) Regimul juridic al cumulului salariului cu pensia nu se aplică cadrelor didactice care beneficiază de prevederile alin. (3) si (4). Art. 290. — (1) Studenţii-doctoranzi sunt încadraţi de către IOSUD sau o institutie membră a unei IOSUD ca asistenti de cercetare ori asistenti universitari pe perioadă determinată, norma didactică fiind redusă corespunzător limitei prevăzute la art. 164 alin. (3), prin exceptie de la prevederile art. 287. Atribuţiile lor sunt stabilite de senatul universitar. (2) Studenţii-doctoranzi beneficiază de toate drepturile asistenţilor de cercetare sau asistenţilor universitari, inclusiv de vechimea în muncă. Art. 291. — (1) Prin personal didactic si de cercetare, în sensul prezentei legi, se întelege personalul care deţine, în mod legal, unul dintre titlurile universitare sau de cercetare prevăzute de prezenta lege, care apartine unei institutii de învăţământ superior si care desfăsoară activităţi didactice şi/sau de cercetare. (2) În raport cu relaţiile de muncă stabilite cu instituţia de învăţământ superior, personalul didactic poate fi: titular sau asociat. În raport cu participarea la procesul didactic si cu gradul de pregătire profesională, personalul didactic poate fi: personal didactic sau personal didactic auxiliar. (3) Prin personal didactic titular se înțelege personalul didactic care ocupă o funcţie didactică într-o universitate, obtinută prin concurs, pe o perioadă nedeterminată, în conditiile legii. Salariatul optează unde are functia de bază. Personal didactic titular este si personalul didactic care beneficiază de rezervare de post, in conditiile legii. Cadrele didactice si de cercetare angajate pe perioadă determinată au statut de cadru didactic şi de cercetare asociat. (4) Calitatea de titular există numai în raport cu o singură institutie de învăţământ superior sau cu o singură institutie de cercetare-dezvoltare; când un cadru didactic desfăşoară activităţi didactice sau de cercetare ştiinţifică în mai multe institutii de învăţământ superior ori de cercetare-dezvoltare, calitatea de titular poate fi numai la una dintre ele, iar în celelalte, calitatea este de cadru didactic sau de cercetător asociat. Instituţia de învăţământ superior în care cadrul didactic este titular are obligatia de a păstra şi de a gestiona, potrivit legii, cartea de muncă sau registrul angajatilor, cu specificatia calitătii de titular. (5) Funcţiilor de cercetare-dezvoltare din universităţi şi personalului care le ocupă li se aplică prevederile Legii nr. 319/2003 privind Statutul personalului de cercetare- dezvoltare. (6) În cazul desfiinţării unei unităţi de învăţământ superior de stat, personalul astfel disponibilizat beneficiază de salarii compensatorii, conform legislatiei în vigoare. Art. 292. — Formatiunile de studiu si dimensiunile acestora se stabilesc de către senatele universitare, cu respectarea standardelor de calitate, în concordanţă cu programul şi ciclul de studii, propuse de ARACIS și aprobate de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului.
SECŢIUNEA a 2-a
Ocuparea funcţiilor didactice şi a posturilor didactice
Art. 293. — Ocuparea posturilor didactice, evaluarea, motivarea, formarea continuă şi concedierea personalului didactic si de cercetare sunt de competenta universitătilor, în baza legislatiei în vigoare, a metodologiei-cadru stabilite de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului si a Cartei universitare. Art. 294. — (1) Angajarea pe un post didactic sau de cercetare se face, după intrarea în vigoare a prezentei legi, pe perioadă determinată sau pe perioadă nedeterminată. Angajarea pe perioadă nedeterminată pe orice funcţie didactică sau de cercetare este posibilă numai prin concurs public, organizat de institutia de învăţământ superior, după obţinerea titlului de doctor. (2) La concursul pentru un post didactic sau de cercetare pot participa cetăţeni români ori străini, fără nicio discriminare, în condiţiile legii. (3) Prin exceptie de la prevederile legislatiei muncii, durata unei perioade determinate este de maximum 3 ani. (4) Prin exceptie, studentii-doctoranzi pot fi angajati pe o perioadă determinată de maximum 5 ani. (5) Contractul de angajare pe perioadă determinată încheiat între universitate şi membri ai personalului didactic şi de cercetare în urma unui concurs poate fi reînnoit, în funcţie de rezultatele profesionale personale, evaluate pe baza criteriilor adoptate de senatul universitar, precum şi în funcţie de nevoile
de angajare şi de resursele financiare ale instituţiei, în conformitate cu prevederile legale în vigoare. Art. 295. — (1) Metodologia-cadru de concurs pentru ocuparea posturilor vacante va fi stabilită prin hotărâre a Guvernului, initiată de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, la propunerea CNATDCU. (2) Metodologia va stabili, pentru fiecare titlu sau functie didactică, cerintele minime pentru prezentarea la concurs, cu referire la standardele minimale stabilite conform art. 219 alin. (1) lit. a), modul de organizare şi de desfăşurare a concursului, de solutionare a contestatiilor, conflictele de interese şi incompatibilitătile, în vederea asigurării calitătii, a respectării eticii universitare si a legislatiei în vigoare. (3) Universităţile au obligaţia să respecte această metodologie şi să publice toate posturile scoase la concurs, însoţite de programa aferentă concursului, cu cel puţin două luni înainte de concurs. Publicarea posturilor scoase la concurs se face cel puţin pe site-ul web propriu şi pe un site web specializat, administrat de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. (4) După intrarea în vigoare a prezentei legi se interzice ocuparea concomitentă de către soţi, afini şi rude până la gradul al III-lea inclusiv a functiilor prin care unul sau una se află fată de celălalt sau cealaltă într-o poziţie de conducere, control, autoritate sau evaluare institutională directă la orice nivel în aceeasi universitate. (5) Încălcarea prevederilor alin. (3) şi (4) duce la invalidarea concursului şi la penalizarea celor vinovaţi pe baza metodologiei-cadru prevăzute la alin. (1). Art. 296. — (1) Posturile didactice rezervate, vacante ori temporar vacante sunt acoperite cu prioritate de personalul didactic titular al institutiei ori de personalul didactic asociat, prin plata cu ora, conform prezentei legi. (2) Angajarea specialistilor cu valoare stiintifică recunoscută în domeniu, prin inventii, inovatii, premii, publicatii stiintifice, din ṭară sau din străinătate, în calitate de profesori ori conferentiari asociaţi invitaţi, se avizează de consiliul departamentului şi se aprobă de consiliul facultăţii. (3) Functiile si gradele de cercetător stiintific în reteaua învăţământului superior se obţin potrivit reglementărilor legale în vigoare. Art. 297. - – (1) În baza metodologiei-cadru prevăzute la art. 295 alin. (1) si a legislatiei în vigoare, universitătile îşi stabilesc metodologia proprie de conferire a titlurilor si de ocupare a posturilor didactice și de cercetare, care ' este aprobată de către senatul universitar. Această metodologie nu poate face referire la vechime şi nu poate discrimina persoanele din afara institutiei sau tării față de persoanele din institutie ori din ṭară. (2) Rezultatele concursurilor sunt aprobate de senatul universitar, iar încadrarea pe post se face începând cu prima zi a semestrului următor concursului. Art. 298. — (1) Directorii departamentelor, decanii facultăţilor şi rectorul răspund în faţa senatului universitar pentru buna desfăşurare a concursurilor de ocupare a posturilor, în condiţiile respectării normelor de calitate, de etică universitară şi a legislatiei în vigoare. (2) În condiţiile constatării unor nereguli, senatul universitar poate aplica sanctiuni specificate în metodologia proprie, mergând până la demiterea decanilor sau a rectorului. Art. 299. — (1) Universităţile răspund public de modul de ocupare a posturilor didactice si de cercetare. (2) În cazul constatării nerespectării prevederilor legale în procedura de ocupare a posturilor didactice si de cercetare, Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului poate aplica sancţiuni prevăzute de prezenta lege, pe baza unui raport întocmit de Consiliul de Etică și Management Universitar. (3) În cazul în care instanţele de judecată constată încălcarea procedurilor de desfăşurare a concursului pentru ocuparea posturilor didactice şi de cercetare din universităţi, concursul se anulează şi se reia. Art. 300. — (1) Abilitarea constă în: a) redactarea unei teze de abilitare; b) susṭinerea publică a tezei de abilitare în faṭa unei comisii de specialitate numite de CNATDCU si formată din cel putin 3 persoane, care au calitatea de conducător de doctorat, în tară sau în străinătate; c) admiterea tezei de abilitare în urma susţinerii publice; d) obţinerea atestatului de abilitare. (2) Teza de abilitare relevă capacităţile şi performanţele didactice si de cercetare. Teza prezintă în mod documentat realizările profesionale obtinute ulterior conferirii titlului de doctor în ştiinţă, care probează originalitatea şi relevanţa contribuţiilor academice, stiintifice si profesionale si care anticipează o dezvoltare independentă a viitoarei cariere de cercetare si/sau universitare. (3) Pot susṭine examenul de abilitare numai persoanele care au titlul de doctor în stiinţă şi care îndeplinesc standardele minimale stabilite conform art. 219 alin. (1) lit. a). (4) Cererea pentru sustinerea examenului de abilitare este adresată CNATDCU. (5) Acordarea atestatului de abilitare este propusă de CNATDCU şi este aprobată prin ordin al ministrului educaţiei, cercetării, tineretului și sportului. Art. 301. — (1) Pentru ocuparea funcţiei didactice de asistent universitar sunt necesare obtinerea statutului de student- doctorand sau deţinerea diplomei de doctor, precum şi îndeplinirea standardelor de ocupare a posturilor didactice, specifice functiei, aprobate de senatul universitar, fără impunerea unor conditii de vechime, conform legii. (2) O persoană care nu a obtinut o diplomă de doctor nu poate ocupa functia de asistent universitar într-o anumită institutie de învățământ superior pentru o perioadă cumulată mai mare de 5 ani. La împlinirea acestui termen, contractul de muncă al persoanei în cauză încetează de drept. (3) Conditiile minimale pentru ocuparea functiei didactice de lector universitar/sef de lucrări sunt următoarele: a) detinerea diplomei de doctor; b) îndeplinirea standardelor de ocupare a posturilor didactice, specifice functiei, aprobate de senatul universitar, fără impunerea unor conditii de vechime, conform legii. (4) Condiţiile pentru ocuparea funcţiei didactice de conferentiar universitar sunt următoarele: a) detinerea diplomei de doctor; b) îndeplinirea standardelor minimale pentru ocuparea functiei de conferentiar universitar, standarde aprobate conform art. 219 alin. (1) lit. a); c) îndeplinirea standardelor de ocupare a posturilor didactice, specifice functiei, aprobate de senatul universitar, fără impunerea unor conditii de vechime, conform legii. (5) Conditiile pentru ocuparea functiei didactice de profesor universitar sunt următoarele: a) deţinerea diplomei de doctor; b) detinerea atestatului de abilitare; c) îndeplinirea standardelor minimale pentru ocuparea funcţiei de profesor universitar, standarde aprobate conform art. 219 alin. (1) lit. a); d) îndeplinirea standardelor de ocupare a posturilor didactice, specifice functiei, aprobate de senatul universitar, fără impunerea unor condiţii de vechime, conform legii. (6) În institutiile de învățământ superior, suplimentar față de alte conditii stabilite de lege, functia de asistent de cercetare poate fi ocupată numai de persoane care sunt studenţi- doctoranzi sau care detin diploma de doctor. (7) În institutiile de învățământ superior, suplimentar față de alte condiţii stabilite de lege, funcţiile de cercetare de cercetător ştiinţific sau superioare pot fi ocupate numai de persoane care detin diploma de doctor. (8) În învăţământul superior medical, candidaţii la concursul pentru ocuparea postului de asistent universitar trebuie să aibă cel putin titlul de medic rezident. Fac exceptie posturile de la
MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011
disciplinele care nu au corespondent în reţeaua Ministerului Sănătăţii şi cele de la disciplinele preclinice. (9) În învăţământul superior medical, candidaţii la concursul pentru ocuparea posturilor de sef de lucrări si de conferentiar trebuie să aibă şi titlul de medic specialist, iar candidatii la concursul pentru ocuparea postului de profesor universitar trebuie să aibă și titlul de medic primar. Fac exceptie posturile de la disciplinele care nu au corespondent în reteaua Ministerului Sănătătii si cele de la disciplinele preclinice.
SECTIUNEA a 3-a
Evaluarea calităţii cadrelor didactice
Art. 302. — (1) Datele şi informaţiile privind situaţia profesională a personalului didactic si de cercetare si a celui tehnic-administrativ se consemnează într-o fişă personală de serviciu. Accesul la fisa personală de serviciu este permis numai persoanei în cauză, titularului serviciului de resurse umane şi conducătorului institutiei de învățământ superior. (2) Fişele de post individualizate se încadrează la nivel de departament sau scoală doctorală, în statul de funcţii. Statul de funcţii constituie documentul legal în baza căruia se face salarizarea lunară a fiecărui membru al personalului didactic şi de cercetare. Art. 303. — (1) Rezultatele şi performanţele activităţilor didactice şi de cercetare ale personalului didactic şi de cercetare dintr-o universitate sunt evaluate periodic, la' intervale de maximum 5 ani. Această evaluare se face în conformitate cu o metodologie aprobată şi aplicată de către senatul universitar. (2) Evaluarea de către studenti a prestatiei cadrelor didactice este obligatorie. Rezultatele evaluărilor sunt informatii publice. (3) Salarizarea personalului didactic si de cercetare se face şi în funcţie de rezultatele şi performanţele acestuia, conform legii. (4) Contractele de muncă ale personalului didactic şi de cercetare includ asumarea unor standarde minime ale rezultatelor activităţilor didactice şi de cercetare şi clauze privind încetarea contractelor în condiţiile neîndeplinirii acestor standarde minime.
SECTIUNEA a 4-a
Drepturi şi obligaţii ale personalului didactic Art. 304. — (1) Personalul din învăţământul superior are drepturi si îndatoriri care decurg din Carta universitară, din Codul de etică universitară, din contractul individual de muncă, precum şi din legislaţia în vigoare. (2) Protectia drepturilor salariatilor, precum si a drepturilor de proprietate intelectuală asupra creaţiei ştiinţifice, culturale sau artistice este garantată şi se asigură în conformitate cu prevederile Cartei universitare și cu legislația specifică în vigoare. (3) Membrilor comunităţii universitare le este garantată libertatea academică. În baza acesteia, ei pot exprima liber opinii academice în spatiul universitar si au libertatea de predare, de cercetare si de creatie, în conformitate cu criteriile de calitate academică. (4) Personalul didactic şi de cercetare are dreptul de a publica studii, articole, volume sau opere de artă, de a candida la obtinerea de granturi nationale si internationale, fără restrictii ale libertăţii academice. (5) Personalul didactic şi de cercetare are dreptul să facă parte din asociatii si organizatii sindicale, profesionale si culturale, nationale si internationale, precum si din organizatii politice legal constituite, în conformitate cu prevederile legii. (6) Cadrele didactice titulare pe un post didactic din învățământ, alese în Parlament, numite în Guvern sau îndeplinind funcţii de specialitate specifice din aparatul Parlamentului, al Consiliului Legislativ, al Curţii Constituţionale, al Avocatului Poporului, al Administrației Prezidențíale, al Guvernului sau în Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, precum şi cele alese de Parlament în organismele centrale ale statului, au drept de rezervare a postului didactic pe perioada în care îndeplinesc aceste functii. Pe toată durata mandatului sau a numirii, cadrele didactice pot cumula aceste funcţii cu activitatea didactică şi de cercetare. (7) Prevederile alin. (6) se aplică şi cadrelor didactice titulare pe un post didactic din învătământ, care îndeplinesc functia de prefect, subprefect, presedinte si vicepresedinte al consiliului judetean, primar, viceprimar, precum si cadrelor didactice trecute în functii de conducere, de îndrumare şi de control în sistemul de învătământ, de cultură, de tineret si de sport. De aceleasi drepturi beneficiază si personalul de conducere si de specialitate de la casa corpului didactic, precum si cadrele didactice titulare pe un post didactic din învăţământ numite ca personal de conducere sau în funcţii de specialitate specifice din cadrul autorităţilor şi instituţiílor publice, comisiilor şi agentiilor Prezidenţiale, din subordinea Administraţiei Parlamentului sau Guvernului. (8) De prevederile alin. (6) beneficiază şi personalul didactic trimis în străinătate cu misiuni de stat, cel care lucrează în organisme internationale, precum și însoțitorii acestora, dacă sunt cadre didactice titulare pe un post didactic din învăţământ. (9) Personalului didactic titular pe un post didactic din învåţământ, solicitat în străinătate pentru predare, cercetare, activitate artistică sau sportivă, pe bază de contract, ca urmare a unor acorduri, conventii guvernamentale, interuniversitare sau interinstitutionale, ori trimis pentru specializare, i se rezervă postul didactic pentru perioada respectivă. (10) Personalul didactic titular pe un post didactic din învăţământ, care din proprie iniţiativă solicită să se specializeze sau să participe la cercetare științifică în țară sau în străinătate, are dreptul la concedii fără plată. Durată totală a acestora nu poate depăsi 3 ani într-un interval de 7 ani. Aprobările în aceste situatii sunt de competenta conducerii institutiei de învăţământ superior sau, după caz, a consiliului de administratie, dacă se face dovada activităţii respective. (11) Personalul didactic titular pe un post didactic din învăţământ poate beneficia de concediu fără plată pe timp de un an universitar, o dată la 10 ani, cu aprobarea institutiei de învăţământ superior, cu rezervarea catedrei pe perioada respectivă. (12) Perioada de rezervare a postului didactic se consideră vechime în învățământ. (13) Cadrele didactice beneficiază de dreptul la concediu astfel: a) concediul anual cu plată, în perioada vacanţelor universitare, cu o durată de cel putin 40 de zile lucrătoare; în cazuri bine justificate, conducerea institutiei de învăţământ poate întrerupe concediul legal, persoanele în cauză urmând a fi remunerate pentru munca depusă; normele metodologice referitoare la efectuarea concediului legal vor fi elaborate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, reprezentantii organizatiilor împreună sindicale cu reprezentative la nivel de ramură a învăţământului; b) perioadele de efectuare a concediului de odihnă pentru fiecare cadru didactic se stabilesc de către senatul universitar, în funcţie de interesul învăţământului şi al celui în cauză. (14) Institutiile de învăţământ superior pot asigura, integral sau partial, din surse proprii, transportul si cazarea cadrelor didactice care domiciliază în alte localităţi. (15) Personalul din învățământ beneficiază de asistență medicală în cabinete medicale şi psihologice, în policlinici şi unităţi spitaliceşti stabilite prin protocol încheiat între Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului şi Ministerul Sănătăţii. (16) Personalul didactic are dreptul la întreruperea activităţii didactice, cu rezervarea postului sau a catedrei, pentru cresterea și îngrijirea copilului în vârstă de până la 2 ani, 3 ani în cazul copiilor cu handicap, conform respectiv prevederilor legale. De acest drept poate beneficia numai unul dintre părinţi său susţinătorii legali. Art. 305. — Cadrele didactice și studenții sunt protejați în spatiul universitar de autorităţile responsabile cu ordinea publică. Protectia se asigură împotriva persoanei sau grupului persoane care aduc atingere demnităţii umane şi de profesionale a cadrelor didactice ori care împiedică exercitarea drepturilor si a obligatiilor lor. Protectia este solicitată de persoana autorizată conform Cartei universitare.
SECŢIUNEA a 5-a
Etica universitară
Art. 306. — (1) La nivelul fiecărei universităţi funcţionează comisia de etică universitară. (2) Structura şi componenţa comisiei de etică universitară este propusă de consiliul de administratie, avizată de senatul universitar si aprobată de rector. Membrii comisiei sunt persoane cu prestigiu profesional si autoritate morală. Nu pot fi membri ai comisiei de etică universitară persoanele care ocupă vreuna dintre funcţiile: rector, prorector, decan, prodecan, director administrativ, director de departament sau de unitate de cercetare-dezvoltare, proiectare, microproducţie. (3) Comisia de etică universitară are următoarele atribuţii: a) analizează şi soluţionează abaterile de la etica universitară, pe baza sesizărilor sau prin autosesizare, conform Codului de etică şi deontologie universitară; b) realizează un raport anual referitor la situatia respectării eticii universitare şi a eticii activităţilor de cercetare, care se prezintă rectorului, senatului universitar si constituie un document public; c) contribuie la elaborarea Codului de etică și deontologie universitară, care se propune senatului universitar pentru adoptare şi includere în Carta universitară; d) atributiile stabilite de Legea nr. 206/2004, cu modificările si completările ulterioare; e) alte atributii prevăzute de prezenta lege sau stabilite conform Cartei universitare, conform legii. Art. 307. — Hotărârile comisiei de etică universitară sunt avizate de consilierul juridic al universităţii. Răspunderea juridică pentru hotărârile şi activitatea comisiei de etică universitară revine universităţii. Art. 308. — (1) Orice persoană, din universitate sau din afara universitătii, poate sesiza Comisiei de etică universitară abateri săvârşite de membri ai comunităţii universitare. (2) Comisia de etică universitară păstrează confidentială identitatea autorului sesizării. Art. 309. — În urma unei sesizări, comisia de etică universitară demarează procedurile stabilite de Codul de etică si deontologie universitară, respectiv de Legea nr. 206/2004, cu modificările şi completările ulterioare. Comisia răspunde autorului sesizării în termen de 30 de zile de la primirea sesizării si îi comunică acestuia rezultatul procedurilor, după încheierea acestora. Art. 310. — Constituie abateri grave de la buna conduită în cercetarea stiintifică şi activitatea universitară: a) plagierea rezultatelor sau publicatiilor altor autori; b) confectionarea de rezultate sau înlocuirea rezultatelor cu date fictive; c) introducerea de informaţii false în solicitările de granturi sau de finanṭare.
SECŢIUNEA a 6-a
Distinctii
Art. 311. — (1) Personalul didactic din învăţământul superior beneficiază de gradație de merit, acordată prin concurs. Această gradatie se acordă pentru 16% din posturile didactice existente la nivelul institutiei de învăţământ superior şi reprezintă 25% din salariul de bază. Gradaţia de merit se acordă pe o perioadă de 5 ani. (2) Ordinele şi medaliile care pot fi conferite personalului didactic sunt: a) Ordinul Spiru Haret, clasele Comandor, Cavaler şi Ofiţer; ordinul se acordă personalului didactic, de conducere, de îndrumare şi de control din învăţământul preuniversitar; b) Ordinul Alma Mater, clasele Comandor, Cavaler si Ofiter; ordinul se acordă personalului didactic, de conducere si de cercetare din învăţământul superior; c) Medalia Membru de onoare al corpului didactic; medalia se acordă cadrelor didactice pensionabile, cu activitate deosebită în educatie și formare profesională.
SECTIUNEA a 7-a
Sanctiuni disciplinare
− (1) Personalul didactic și de cercetare, Art. 312. personalul didactic şi de cercetare auxiliar, precum şi cel de conducere, de îndrumare şi de control din învăţământul superior răspunde disciplinar pentru încălcarea îndatoririlor ce îi revin potrivit contractului individual de muncă, precum şi pentru încălcarea normelor de comportare care dăunează interesului învăṭământului şi prestigiului unităţii/instituţiei. Normele de comportare sunt stabilite în Carta universitară, fără a aduce atingere dreptului la opinie, libertăţii exprimării şi libertăţii academice. (2) Sancţiunile disciplinare care se pot aplica personalului didactic si de cercetare sunt următoarele: a) avertisment scris; b) diminuarea salariului de bază, cumulat, când este cazul, cu indemnizatia de conducere, de îndrumare și de control; c) suspendarea, pe o perioadă determinată de timp, a dreptului de înscriere la un concurs pentru ocuparea unei funcţii didactice superioare ori a unei functii de conducere, de îndrumare şi de control, ca membru în comisii de doctorat, de master sau de licentă; d) destituirea din functia de conducere din învătământ; e) desfacerea disciplinară a contractului de muncă. Art. 313. — (1) În institutiile de învăţământ superior, propunerea de sanctionare disciplinară se face de către seful de departament sau de unitate de cercetare, proiectare, microproductie, de către decan ori rector sau de cel putin 2/3 din numărul total al membrilor departamentului, consiliului facultăţii sau senatului universitar, după caz. Aceştia acţionează în urma unei sesizări primite sau se autosesizează în cazul unei abateri constatate direct. (2) Sancţiunile disciplinare prevăzute la art. 312 alin. (2) lit. a) şi b) se stabilesc de către consiliile facultăţilor. Sancţiunile disciplinare prevăzute la art. 312 alin. (2) lit. c)—e) se stabilesc de către senatele universitare. (3) Decanul sau rectorul, după caz, pune în aplicare sanctiunile disciplinare. (4) În învățământul superior, sancțiunile se comunică, în scris, personalului didactic si de cercetare, precum si personalului didactic si de cercetare auxiliar din subordine de către serviciul de resurse umane al institutiei. Art. 314. — (1) Sanctiunea disciplinară se aplică numai după efectuarea cercetării faptei sesizate, audierea celui în cauză şi verificarea sustinerilor făcute de acesta în apărare. (2) Pentru investigarea abaterilor disciplinare săvârsite de personalul didactic, personalul din cercetare sau personalul administrativ, se constituie comisii de analiză formate din 3—5 membri, cadre didactice care au functia didactică cel putin egală cu a celui care a săvârşit abaterea şi un reprezentant al organizaţiei sindicale. (3) Comisiile de analiză sunt numite, după caz, de: a) rector, cu aprobarea senatului universitar; b) Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, pentru personalul de conducere al institutiilor de învăţământ superior şi pentru rezolvarea contestaţiilor privind deciziile senatelor universitare. Art. 315. — Răspunderea patrimonială a personalului didactic, de cercetare şi didactic auxiliar se stabileşte potrivit legislatiei muncii. Măsurile pentru recuperarea pagubelor si a prejudiciilor se iau potrivit legislatiei muncii. Art. 316. — În cazul în care cel sancţionat disciplinar nu a mai săvârşit abateri disciplinare în cursul unui an de la aplicarea sanctiunii, îmbunătăţindu-şi activitatea şi comportamentul, MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011 autoritatea care a aplicat sanctiunea disciplinară poate dispune ridicarea şi radierea sancţiunii, făcându-se menţiunea corespunzătoare în statul personal de serviciu al celui în cauză. 317. Art. — (1) Orice persoană poate sesiza unitatea/institutia de învățământ cu privire la săvârșirea unei fapte ce poate constitui abatere disciplinară. Sesizarea se face în scris şi se înregistrează la registratura unităţii/instituţiei de învăţământ. (2) Dreptul persoanei sancţionate disciplinar de a se adresa instantelor judecătorești este garantat.
SECTIUNEA a 8-a
Sancţiuni referitoare la încălcarea eticii universitare
şi a bunei conduite în cercetare
Art. 318. - – Sancţiunile care se pot aplica personalului didactic şi de cercetare şi personalului didactic şi de cercetare auxiliar de către comisia de etică universitară pentru încălcarea eticii universitare sau pentru abateri de la buna conduită în cercetarea stiintifică sunt următoarele: a) avertisment scris; b) diminuarea salariului de bază, cumulat, când este cazul, cu indemnizaţia de conducere, de îndrumare şi de control; c) suspendarea, pe o perioadă determinată de timp, a dreptului de înscriere la un concurs pentru ocuparea unei functii didactice superioare ori a unei funcţii de conducere, de îndrumare şi de control, ca membru în comisii de doctorat, de master sau de licentă; d) destituirea din functia de conducere din învăţământ; e) desfacerea disciplinară a contractului de muncă. Art. 319. — Sanctiunile care se pot aplica de către comisia de etică universitară studentilor si studentilor-doctoranzi pentru încălcarea eticii universitare' sunt următoarele: a) avertisment scris; b) exmatricularea; c) alte sanctiuni prevăzute de Codul de etică şi deontologie universitară. Art. 320. — În cazul abaterilor de la prevederile Codului de etică şi deontologie profesională, comisia de etică universitară stabileste, conform Codului de etică şi deontologie profesională, una sau mai multe dintre sanctiunile prevăzute la art. 318 sau 319. Art. 321. — În cazul abaterilor de la buna conduită în cercetarea stiintifică, comisia de etică universitară stabileste, conform Legii nr. 206/2004, cu modificările şi completările ulterioare, Codului de etică și deontologie profesională al personalului de cercetare-dezvoltare si Codului de etică si deontologie profesională, una sau mai multe din sanctiunile prevăzute la art. 318 sau 319 ori prevăzute de lege. Art. 322. — Sanctiunile stabilite de comisia de etică si deontologie universitară sunt puse în aplicare de către decan sau rector, după caz, în termen de 30 de zile de la stabilirea sanctiunilor. Art. 323. — (1) Consiliul National de Etică a Cercetării Ştiinţifice, Dezvoltării Tehnologice şi Inovării analizează cazurile referitoare la încălcarea regulilor de bună conduită în cercetare- dezvoltare, în urma sesizărilor sau prin autosesizare, şi emite hotărâri prin care se stabilește vinovăţia ori nevinovăţia persoanei sau persoanelor în cauză; în cazurile hotărârilor privind vinovăţia, hotărârile stabilesc şi sancţiunile ce urmează a fi aplicate, conform legii. (2) Consiliul National de Etică a Cercetării Științifice, Dezvoltării Tehnologice şi Inovării păstrează confidenţială identitatea persoanei care a făcut sesizarea. (3) Hotărârile Consiliului Național de Etică a Cercetării Ştiinţifice, Dezvoltării Tehnologice şi Inovării sunt avizate de directia juridică din cadrul Ministerului Educației, Cercetării, Tineretului şi Sportului. Răspunderea juridică pentru hotărârile Consiliului National de Etică a Cercetării Știinţifice, Dezvoltării Tehnologice și Inovării revine Ministerului Éducației, Cercetării, Tineretului și Sportului. Art. 324. — Pentru abaterile de la buna conduită în cercetare-dezvoltare ale personalului din cadrul instituţiilor de învăţământ superior, constatate şi dovedite, Consiliul Naţional de Etică a Cercetării Stiintifice, Dezvoltării Tehnologice si Inovării stabileste aplicarea uneia sau mai multora din următoarele sanctiuni: a) avertisment scris; b) retragerea şi/sau corectarea tuturor lucrărilor publicate prin încălcarea regulilor de bună conduită; c) retragerea calităţii de conducător de doctorat sau a atestatului de abilitare; d) retragerea titlului de doctor; e) retragerea titlului didactic universitar sau a gradului de cercetare ori retrogradarea; f) destituirea din funcţia de conducere din instituţia de învăţământ superior; g) desfacerea disciplinară a contractului de muncă; h) interzicerea, pentru o perioadă determinată, a accesului la finantarea din fonduri publice destinată cercetării-dezvoltării. Art. 325. — Se interzice ocuparea posturilor didactice si de cercetare de către persoane cu privire la care s-a dovedit că au realizat abateri grave de la buna conduită în cercetarea ştiinţifică şi activitatea universitară, stabilite conform legii. Se anulează concursul pentru un post didactic sau de cercetare ocupat, iar contractul de muncă cu universitatea încetează de drept, indiferent de momentul la care s-a dovedit că o persoană a realizat abateri grave de la buna conduită în cercetarea științifică şi activitatea universitară. Constatarea abaterilor se face de către Consiliul Naţional de Etică a Cercetării Ştiinţifice, Dezvoltării Tehnologice şi Inovării, conform legii. Art. 326. — Sancţiunile stabilite de Consiliul Naţional de Etică a Cercetării Științifice, Dezvoltării Tehnologice șí Inovării sunt puse în aplicare în termen de 30 de zile de la data emiterii hotărârii, după caz, de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, de preşedintele Autoritătii Naţionale pentru Cercetare Stiintifică, de Consiliul National pentru Atestarea Titlurilor, Diplomelor si Certificatelor Universitare, de conducătorii autorităţilor contractante care asigură finanţarea din fonduri publice destinată cercetării-dezvoltării, de conducătorii instituţiilor de învăţământ superior sau ai unităţilor de cercetare- dezvoltare.
SECŢIUNEA a 9-a
Salarizarea personalului didactic şi de cercetare Art. 327. — Salarizarea personalului didactic si de cercetare se face conform legislatiei în vigoare si hotărârilor senatului universitar.
TITLUL V
Învăţarea pe tot parcursul vieţii
CAPITOLUL I
Dispozitii generale
Art. 328. — (1) Prezentul titlu reglementează cadrul general şi integrator al învăţării pe tot parcursul vieţii în România. (2) Educatia permanentă reprezintă totalitatea activitătilor de învăţare realizate de fiecare persoană pe parcursul vieţii în contexte formale, nonformale şi informale, în scopul formărií sau perspectivă: competențelor dintr-o multiplă dezvoltării personală, civică, socială ori ocupaţională. (3) Învăţarea pe tot parcursul vieţii cuprinde educaţia timpurie, învăţământul preuniversitar, învăţământul superior, educaţia şi formarea profesională continuă a adulţilor. Art. 329. — (1) Finalitățile principale ale învățării pe tot parcursul vieţii vizează dezvoltarea plenară a persoanei şi dezvoltarea durabilă a societăţii. (2) Învățarea pe tot parcursul vieții se centrează pe formarea şi dezvoltarea competenţelor-cheie şi a competenţelor specifice unui domeniu de activitate sau unei calificări.
Art. 330. — (1) Învăṭarea pe tot parcursul vieţii se realizează în contexte de învătare formale, nonformale şi informale. (2) Învățarea în context formal reprezintă o învățare organizată şi structurată, care se realizează într-un cadru institutionalizat si se fundamentează pe o proiectare didactică explicită. Acest tip de învătare are asociate obiective, durate si resurse, depinde de vointa celui care învată şi se finalizează cu certificarea institutionalizată a cunostintelor si competentelor dobândite. (3) Învăṭarea în contexte nonformale este considerată ca fiind învătarea integrată în cadrul unor activităti planificate, cu obiective de învăţare, care nu urmează în mod explicit un curriculum şi poate diferi ca durată. Acest tip de învăṭare depinde de intentia celui care învată și nu conduce în mod automat la certificarea cunostintelor si competentelor dobândite. (4) Învăţarea în contexte informale reprezintă rezultatul unor activităţi zilnice legate de muncă, mediul familial, timpul liber şi nu este organizată sau structurată din punct de vedere al obiectivelor, duratei ori sprijinului pentru învățare. Acest tip de învăţare nu este dependent de intenţia celui care învaţă şi nu conduce în mod automat la certificarea cunostintelor si competenţelor dobândite. (5) Certificarea cunostintelor si competentelor dobândite în contexte nonformale si informale poate fi făcută de organisme abilitate în acest sens, în condiţiile legii. Art. 331. — (1) Institutiile sau organizatiile în care se realizează învăţarea în contexte formale sunt: unităţi şi instituţii de învăţământ preuniversitar şi superior, centre de educatie şi formare profesională din subordinea ministerelor sau autoritătilor publice locale, furnizori publici şi privaţi de educaţie şi formare profesională autorizaţi/acreditaţi în condiţiile legii, organizaţii nonguvernamentale ori guvernamentale care oferă programe autorizate în condiţiile legii, angajatori care oferă programe de formare profesională propriilor angajati. (2) Institutiile sau organizatiile în care se realizează învățarea în contexte nonformale sunt institutii şi organizaţii prevăzute la alin. (1), centre de îngrijire şi protecţie a copilului, palate şi cluburi ale elevilor, la locul de muncă, institutii culturale precum muzee, teatre, centre culturale, biblioteci, centre de documentare, cinematografe, case de cultură, precum și profesionale, asociatii culturale, sindicate, organizatii nonguvernamentale. (3) Institutiile sau organizatiile în care se realizează învătarea în contexte informale sunt institutiile si organizatiile prevăzute la alin. (1) si (2). Învătarea informală este, adesea, neintentionată si neconstientizată si se poate produce atunci când copiii, tinerii si adultii desfăsoară activităti în familie, la locul de muncă, în comunitate, în reţele sociale, când se angajează în activităţi de voluntariat, sportive ori culturale sau altele asemenea. Art. 332. — (1) Organizarea și funcționarea învățământului preuniversitar sunt reglementate la titlul II din prezenta lege. (2) Organizarea și funcționarea învățământului superior sunt reglementate la titlul III din prezenta lege. (3) Organizarea și funcționarea formării profesionale a adultilor sunt reglementate de legislatia referitoare la formarea profesională continuă a adulților și ucenicia la locul de muncă. Art. 333. — Statul garantează şi susţine, inclusiv financiar, accesul la educatie si formare profesională continuă pentru: a) tinerii și adulții care nu au finalizat învățământul obligatoriu; b) tinerii care au părăsit sistemul de educaţie înainte de a obtine o calificare profesională şi nu sunt cuprinşi în nicio formă de educatie sau formare profesională; c) absolventii de învăţământ nonprofesional sau cei care au absolvit studiile învăţământului liceal sau ale învăţământului superior în domenii şi calificări redundante ori nerelevante pe piata fortei de muncă; d) persoanele cu cerinte educationale speciale; e) tinerii şi adulţii care revin în ţară după o perioadă de muncă în străinătate; f) tinerii şi adulţii rezidenţi în comunităţi dezavantajate economic si social; g) angajatii de peste 40 de ani cu nivel scăzut de educatie, rezidenti în mediul urban şi în mediul rural, cu calificare redusă sau necalificati; h) elevii cu risc major de esec scolar; i) toti cetătenii care doresc să urmeze programe de educatie permanentă. Art. 334. — Finanṭarea învăṭării pe tot parcursul vieṭii se realizează prin fonduri publice si private pe baza parteneriatului public-privat, prin finantare si cofinantare din partea angajatorilor, organizatiilor nonguvernamentale, prin fonduri nerambursabile din programe europene, prin conturi de educatie permanentă şi prin contribuţia beneficiarilor.
CAPITOLUL II
Responsabilităţi referitoare la învăţarea
pe tot parcursul vieţii
Art. 335. — Statul îşi exercită atribuţiile în domeniul învăţării pe tot parcursul vieţii prin intermediul Ministerului Educaţiei, Cercetării, Tineretului și Sportului, Parlamentului, Guvernului, Ministerului Muncii, Familiei si Protectiei Sociale, Ministerului Culturii și Patrimoniului Național, Ministerului Sănătății, precum si al Ministerului Administratiei si Internelor. Art. 336. — Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului are ca atribuţii principale, în domeniul învăţării pe tot parcursul vietii: a) elaborarea strategiilor si politicilor nationale în domeniul educatiei, al formării profesionale, al cercetării, tineretului si sportului; b) elaborarea reglementărilor referitoare la organizarea şi functionarea sistemului de educatie din România; c) monitorizarea, evaluarea și controlarea, direct sau prin organismele abilitate, a functionării sistemului educational si a furnizorilor de educatie; d) stabilirea mecanismelor şi a metodologiilor de validare şi recunoastere a rezultatelor învăţării; e) elaborarea, împreună cu Ministerul Culturii si Patrimoniului National, a politicilor în domeniul educatiei nonprofesionale a adultilor si vârstnicilor; f) alte atributii, asa cum apar ele specificate în legislatia din domeniul educatiei si formării profesionale. Art. 337. — Ministerul Muncii, Familiei si Protectiei Sociale are ca atributii principale, în domeniul învătării pe tot parcursul vietii: a) elaborarea, împreună cu Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, a politicilor şi a strategiilor nationale privind formarea profesională a adultilor; b) reglementarea formării profesionale la locul de muncă si a formării profesionale prin ucenicie la locul de muncă; c) monitorizarea, evaluarea, acreditarea și controlarea directă sau prin organisme abilitate a furnizorilor de formare, alţii decât cei din cadrul sistemului naţional de învăţământ; d) alte atributii prevăzute de legislatia din domeniul educatiei si formării profesionale. Art. 338. — Ministerul Culturii şi Patrimoniului Naţional are ca atribuţii principale, în domeniul învăţării pe tot parcursul vieţii: a) stimularea cresterii gradului de acces si de participare a publicului la cultură; b) propunerea și promovarea parteneriatelor cu autoritățile administratiei publice locale si cu structurile societăţii civile pentru diversificarea, modernizarea și optimizarea serviciilor publice oferite de institutiile si asezămintele de cultură, în vederea satisfacerii necesităţilor culturale şi educative ale publicului; c) promovarea recunoasterii competentelor profesionale, respectiv garantarea drepturilor si a intereselor creatorilor, artistilor si specialistilor din domeniul culturii; d) alte atributii prevăzute de legislatia din domeniul educatiei şi formării profesionale. Art. 339. — (1) Ministerele şi autorităţile centrale pot avea responsabilităţi în domeniul educaţiei şi formării pentru profesiile reglementate prin legi speciale. (2) Formarea continuă a personalului din institutiile publice apărare, ordine publică şi securitate naţională se de reglementează, în sensul prezentei legi, prin ordine si instructiuni proprii emise de către conducătorii acestora. (3) Structura organizatorică, profilurile, specializările, cifrele anuale de şcolarizare şi criteriile de selecţionare a candidaţilor pentru învăţământul de formare continuă nonuniversitară a personalului militar, de informatii, ordine publică şi securitate naţională se stabilesc de Ministerul Apărării Naţionale, de Ministerul Administratiei și Internelor, de Serviciul Român de Informatii şi de alte institutii cu atributii în domeniul apărării, informatiilor, ordinii publice şi securităţii naţionale, potrivit specificului si nivelurilor de învățământ. Art. 340. — (1) Se înființează Autoritatea Națională pentru Calificări prin reorganizarea Consiliului Național al Calificărilor şi Formării Profesionale a Adulţilor (CNCFPA) şi a Unităţii Éxecutive a Consiliului National al Calificărilor 'si Formării Profesionale a Adultilor. (2) Autoritatea Natională pentru Calificări elaborează Cadrul national al calificărilor pe baza Cadrului european al calificărilor, gestionează Registrul national al calificărilor şi Registrul national al furnizorilor de formare profesională a adultilor. Autoritatea Natională pentru Calificări coordonează autorizarea furnizorilor de formare profesională continuă la nivel naţional, coordonează sistemul de asigurare a calităţii în formarea profesională continuă şi activităţile comitetelor sectoriale. Autoritatea Natională pentru Calificări mai are următoarele atributii: a) elaborează, implementează și actualizează Cadrul national al calificărilor, precum și Registrul national al calificărilor; b) asigură compatibilitatea sistemului naţional al calificărilor cu celelalte sisteme de calificări existente lá nivel european si international; c) propune Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului elemente de politici și de strategii naționale, acte normative referitoare la sistemul national al calificărilor si la dezvoltarea resurselor umane, inclusiv formarea profesională a adultilor; d) coordonează si controlează la nivel national elaborarea standardelor ocupationale şi a standardelor de pregătire profesională; e) coordonează asigurarea calităţii în formarea profesională a adultilor; f) coordonează şi controlează autorizarea furnizorilor de formare profesională a adultilor; g) întocmește Registrul național al furnizorilor de formare profesională a adulților, precum și Registrul național al evaluatorilor de competente profesionale; h) coordonează autorizarea centrelor de evaluare a competentelor profesionale si certificarea evaluatorilor de competente profesionale; i) participă la elaborarea unor planuri sau programe de interes national în domeniul calificărilor si al formării profesionale a adultilor, j) promovează dialogul social, sprijină şi coordonează activitatea comitetelor sectoriale. (3) Finanṭarea cheltuielilor curente ṣi de capital ale Autorităṭii Nationale pentru Calificări se asigură din venituri proprii si subvenţii de la bugetul de stat, prin bugetul Ministerului Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului. (4) La nivelul Autorităţii Naţionale pentru Calificări se constituie un consiliu cu rol consultativ, format din reprezentati ai instituţiilor de învăţământ preuniversitar şi universitar, ai studentilor, ai asociatiilor profesionale, ai administratiei publice centrale, ai patronatelor, ai sindicatelor și ai comitetelor sectoriale. Consiliul asistă Autoritatea Naţională pentru Calificări în stabilirea strategiilor naţionale şi a planurilor de acţiuni pentru dezvoltarea Cadrului national al calificărilor și a formării profesionale a adultilor. (5) Autoritatea Natională pentru Calificări este coordonată de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. Structura, organizarea şi funcţionarea acesteia se stabilesc prin hotărâre a Guvernului, în termen de 3 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi. Art. 341. — (1) Cadrul national al calificărilor este un instrument pentru clasificarea calificărilor în conformitate cu un set de criterii care corespund unor niveluri specifice de învățare atinse, al cărui scop este integrarea şi coordonarea subsistemelor nationale de calificări si îmbunătătirea transparentei, accesului, progresului si calităţii calificărilor în raport cu piata muncii si societatea civilă. (2) Implementarea Cadrului national al calificărilor vizează sistemul national de calificări obtinute în învătământul secundar general, în învăţământul profesional şi tehnic, în formarea profesională continuă, în ucenicie, în învățământul superior, atât în contexte formale, cât şi în contexte informale şi nonformale, din perspectiva învăţării pe tot parcursul vieţii. (3) Cadrul national al calificărilor permite recunoasterea, măsurarea şi relaţionarea tuturor rezultatelor învăţării dobândite în contexte de învăţare formale, nonformale şi informale şi asigură coerenţa calificărilor şi a titlurilor certificate. Existenţa unui cadru national al calificărilor contribuie la evitarea duplicării şi suprapunerii calificărilor, îi ajută pe cei ce învaţă să ia decizii în cunostinţă de cauză privind planificarea carierei si facilitează evolutia profesională, în perspectiva învățării pe tot parcursul vietii. (4) Cadrul naṭional al calificǎrilor contribuie la asigurarea calităţii sistemuluí de formare profesională. Art. 342. — (1) Autoritatea Natională pentru Calificări evaluează şi certifică evaluatorii de competenţe profesionale, evaluatorii de evaluatori si evaluatorii externi. (2) Criteriile si procedurile de evaluare si certificare a evaluatorilor de competente profesionale, a evaluatorilor de evaluatori şi a evaluatorilor externi se stabilesc prin normele metodologice de aplicare a prevederilor prezentei legi, aprobate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului. (3) Autoritatea Natională pentru Calificări întocmeste Registrul national al evaluatorilor de competente profesionale, evaluatorilor de evaluatori şi evaluatorilor externi certificaţi. (4) Autoritatea Natională pentru Calificări acreditează centrele de evaluare şi organismele de evaluare, pe baza rapoartelor de evaluare întocmite de evaluatorii externi. Art. 343. — (1) Centrele comunitare de învăţare permanentă se înfiinţează de către autorităţile administraţiei publice locale în parteneriat cu furnizorii de educatie si formare. Acestea au rolul de a implementa politicile si strategiile în domeniul învăţării pe tot parcursul vieţii la nivelul comunităţii. Funcţionarea centrelor comunitare de învăţare permanentă se reglementează prin hotărâre a Guvernului, initiată de Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului. (2) Unităţile şi instituţiile de învăţământ de sine stătător sau în parteneriat cu autorităţile locale şi alte instituţii şi organisme publice și private: case de cultură, furnizori de formare continuă, parteneri sociali, organizatii nonguvernamentale si altele asemenea pot organiza la nivel local centre comunitare de învăţare permanentă, pe baza unor oferte de servicii educaţionale adaptate nevoilor specifice diferitelor grupuri-ţintă interesate. (3) Finanţarea centrelor comunitare de învăţare permanentă se face din fonduri publice şi private, în condiţiile legii. Toate veniturile obtinute de centrele comunitare de învățare permanentă rămân la dispoziţia acestora. Art. 344. — (1) Atributiile centrelor comunitare de învățare permanentă la nivel local sunt următoarele: a) realizează studii şi analize privind nevoia de educaţie şi formare profesională la nivel local; b) elaborează planuri locale de intervenţie în domeniul educaţiei permanente; c) oferă servicii educationale pentru copii, tineri si adulti prin: (i) programe de tip remedial pentru dobandirea sau completarea competentelor-cheie, inclusiv programe educationale de tip „A doua sansă" sau programe de tip „zone de educatie prioritară" pentru tinerii si adultii care au părăsit timpuriu sistemul de educatie ori care nu detin o calificare profesională; (ii) programe pentru validarea rezultatelor învăṭării nonformale si informale; (iii) programe de dezvoltare a competentelor profesionale pentru calificare/recalificare, reconversie profesională, perfectionare, specializare şi iniţiere profesională; programe de educatie antreprenorială; (iv) (v) programe de dezvoltare personală sau de timp liber; organizarea de activități de promovare a participării la (vi) învăţarea permanentă a tuturor membrilor comunităţii; d) oferă servicii de informare, orientare şi consiliere privind: programe de educaţie şi formare (i) accesul  la profesională; validarea rezultatelor învăţării nonformale şi informale; (ii) (iii)  pregătirea în vederea ocupării unui loc de muncă; e) oferă servicii de evaluare şi certificare a rezultatelor învăţării nonformale şi informale; f) asigură accesul membrilor comunităţii la mijloace moderne de informare si comunicare; g) promovează parteneriatul cu mediul economic; h) implementează instrumentele dezvoltate nivel la european, Europass şi Youthpass, paşaportul lingvistic, precum si portofoliul de educatie permanentă; gestionează informatii cu privire la participarea i) beneficiarilor la serviciile acestora. (2) Metodologia de acreditare, evaluare periodică, organizare si functionare a centrelor comunitare de învăţare permanentă se aprobă prin hotărâre a Guvernului. Art. 345. — (1) În întelesul prezentei legi, termenii referitori la procesele de identificare, evaluare şi recunoaştere a rezultatelor învăţării se definesc după cum urmează: a) rezultatele învăṭării reprezintă ceea ce o persoană cunoaste, întelege și este capabilă să facă la finalizarea procesului de învățare și sunt definite sub formă de cunoștințe, abilităti si competente; b) identificarea rezultatelor învăţării reprezintă procesul prin care indivizii, singuri sau cu sprijinul personalului specializat, devin constienti de competentele pe care le detin; c) evaluarea rezultatelor invățării reprezintă procesul prin care se stabileste faptul că o persoană a dobândit anumite cunostinte, abilităti si competente; d) validarea rezultatelor învăţării reprezintă procesul prin care se confirmă că rezultatele învăţării evaluate, dobândite de o persoană, corespund cerintelor specifice pentru o unitate de rezultate ale învăţării sau o calificare; e) certificarea'rezultatelor învăţării reprezintă procesul prin care se confirmă în mod formal rezultatele învăţării dobândite de persoana care învată în diferite contexte, în urma unui proces de evaluare. Aceasta se finalizează printr-o diplomă sau un certificat. (2) Recunoasterea rezultatelor învătării reprezintă procesul de atestare a rezultatelor învăţării validate si certificate prin acordarea de unităţi de rezultate ale învăţării sau de calificări. (3) Identificarea, evaluarea şi recunoaşterea rezultatelor învăţării în contexte nonformale şi informale se realizează pe baza unei metodologii elaborate de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, de Ministerul Muncii, Familiei şi Protecţiei Sociale şi de Autoritatea Naţională pentru Calificări si se aprobă prin hotărâre a Guvernului. (4) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului elaborează şi aprobă prin ordin al ministrului educaţiei, cercetării, tineretului si sportului metodologia de recunoastere a rezultatelor învățării în contexte nonformale și informale a cadrelor didactice şi de echivalare a acestora în credite pentru educatie si formare profesională. Art. 346. — (1) Serviciile de identificare, evaluare si recunoastere a rezultatelor învăţării pot fi oferite de institutii de stat sau particulare autorizate în acest sens. (2) Diplomele si certificatele acordate de institutiile autorizate în urma evaluării rezultatelor învătării în contexte nonformale si informale produc aceleasi efecte ca si celelalte modalităti de evaluare si certificare a’ cunostintelor si competentelor’ din sistemul formal de educatie si formare profesională în vederea ocupării unui loc de muncă sau continuării educatiei si formării profesionale în sistemele formale. (3) Rezultatele învăţării în contexte nonformale şi informale pot fi recunoscute explicit prin evaluări în centre de evaluare şi certificare a competentelor sau implicit prin finalizarea unui program formal de studii. Ārt. 347. — (1) Programele de formare profesională inițială și continuă, precum şi sistemele de evaluare a rezultatelor învăţării în contexte nonformale şi informale vor respecta asigurarea mobilității ocupaționale pe orizontală și pe verticală prin utilizarea sistemului de credite transferabile pentru educatie si formare profesională. (2) Metodologia de acordare a creditelor transferabile se elaborează de Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, de Ministerul Muncii, Familiei si Protectiei Sociale, de Ministerul Culturii şi Patrimoniului Naţional şi de Autoritatea Naţională pentru Calificări şi se aprobă prin hotărâre a Guvernului. (3) Rezultatele învăţării şi creditele asociate acestora, dobândite anterior în contexte formale sau ca urmare a evaluării rezultatelor învăţării nonformale şi informale, sunt transferate şi integrate în programul de formare profesională pe care îl urmează persoana care învată. Art. 348. — (1) Persoanele care doresc să fie evaluate în vederea recunoasterii competentelor profesionale obtinute in alte contexte de învătare decât cele formale se adresează unui centru de evaluare acreditat pentru ocupatia sau calificarea respectivă. (2) În funcţie de procesul de evaluare desfăşurat, centrul de evaluare acreditat eliberează următoarele tipuri de certificate cu recunoastere natională: a) certificat de calificare — se eliberează în cazul în care candidatul a fost declarat competent pentru toate competenţele asociate unei calificări sau unei ocupaţii, conform standardului de pregătire profesională ori standardului ocupational; b) certificat de competente profesionale —se eliberează în cazul în care candidatul a fost declarat competent pentru una sau mai multe competente asociate unei calificări ori unei ocupaţii, conform standardului de pregătire profesională sau standardului ocupational. (3) Certificatele se eliberează însoţite de o anexă a certificatului, denumită „Supliment descriptiv al certificatului", în care se precizează unităţile de competenţă pentru care candidatul a fost declarat competent. Art. 349. — (1) Portofoliul de educatie permanentă reprezintă un instrument care facilitează identificarea şi formularea abilităţilor şi competenţelor personale şi valorificarea acestora în parcursul scolar si profesional si în insertia pe piata muncii a fiecărui individ. (2) Portofoliul de educatie permanentă contine dovezi ale rezultatelor învăţării dobândîte în contexte formale, nonformale si informale de educatie. (3) Portofoliul educational integrează şi instrumentele europene care evidenţiază rezultatele învăţării unei persoane, cum ar fi Europass și Youthpass. Art. 350. — (1) Consilierea și orientarea carierei pe tot parcursul vieţii se referă la totalitatea serviciilor şi activităţilor care asistă persoanele de orice vârstă și în orice moment al existentei lor să facă alegeri în sfera educatională, de formare sau muncă și să își gestioneze cariera. (2) Serviciile de consiliere si orientare în carieră se realizează prin unităţi şi instituţii de învăţământ, universităţi, instituţii de formare, servicii de ocupare a fortei de muncă şi servicii pentru
MONITORUL OFICIAL AL ROMÂNIEI, PARTEA I, Nr. 18/10.I.2011
tineret. Ele se pot realiza şi la locul de muncă, în serviciile sociale si în sectorul privat. Art. 351. — Statul asigură accesul gratuit la servicii de consiliere şi orientare în carieră tuturor elevilor, studenţilor şi persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă. Art. 352. — În sensul prezentei legi, consilierea şi orientarea în carieră includ următoarele tipuri de activităţi: a) informarea cu privire la carieră, care se referă la toate informatiile necesare pentru a planifica, obtine si păstra un anumit loc de muncă; b) educatia cu privire la carieră, care se realizează în institutiile de învăţământ prin intermediul ariei curriculare „consiliere şi orientare”. Sunt oferite informaţii despre piaţa muncii, se formează abilităţi de a face alegeri privind educaţia, formarea, munca si viata în general, oportunităţi de a experimenta diverse roluri din viata comunităţii sau din viata profesională, instrumente pentru planificarea carierei; c) consilierea în carieră, care ajută persoanele să îşi clarifice scopurile şi aspiraţiile, să îşi înţeleagă propriul profil educaţional, să ia decizii informate, să fie responsabile pentru propriile actiuni, să îşi gestioneze cariera şi procesul de tranziţie în diferite momente; d) consilierea pentru angajare, care ajută persoanele să îşi clarifice scopurile imediate privind angajarea, să înveţe despre abilităţile necesare pentru a căuta şi a obţine un loc de muncă; e) plasarea la locul de muncă, care reprezintă sprijinul acordat persoanelor pentru găsirea unui loc de muncă. Art. 353. — (1) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului şi Ministerul Muncii, Familiei şi Protectiei Sociale colaborează în scopul cresterii calitătii, pentru sincronizarea si continuitatea activitătilor de consiliere si orientare în carieră de care beneficiază o persoană pe parcursul întregii vieţi. (2) Ministerele prevăzute la alin. (1) stabilesc, prin ordin comun, instrumente si metodologii comune referitoare la formarea specialistilor în consiliere şi orientare, utilizarea instrumentelor Europass și Youthpass, organizarea de activități comune de sensibilizare a cadrelor didactice şi a formatorilor, a părinţilor şi a publicului larg cu privire la dimensiunea consilierii şi orientării în educatie şi formarea profesională. Art. 354. — Pentru asigurarea transparenţei serviciilor şi a mobilităţii persoanelor în spaţiul european, Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului și Sportului și Ministerul Muncii, Familiei și Protectiei Sociale realizează demersurile necesare pentru integrarea României în reţelele europene de consiliere şi orientare pe tot parcursul vietii. Art. 355. — (1) Sistemul national de asigurare a calitătii educatiei permanente cuprinde sistemul de asigurare a calităţii în învăţământul preuniversitar, sistemul de asigurare a calităţii în învățământul superior, sistemul de asigurare a calității în formarea profesională iniţială, sistemul de asigurare a calităţii în formarea profesională continuă. (2) Grupul Naţional pentru Asigurarea Calităţii în Educaţie şi Formare Profesională (GNAC), structură informală care functionează ca punct national de referintă pentru asigurarea calităţii în educaţie şi formarea profesională, coordonează armonizarea sistemelor de asigurare a calităţii în educaţie şi formarea profesională. Art. 356. — (1) Statul sprijină dreptul la învăṭare pe tot parcursul vieţii prin acordarea sumei reprezentând echivalentul în lei a 500 euro, calculat la cursul de schimb leu/euro comunicat de Banca Naţională a României şi valabil la data plăţii, fiecărui copil cetățean român, la nașterea acestuia. Suma este acordată în scop educaţional în beneficiul titularului, din bugetul de stat, prin bugetul Ministerului Muncii, Familiei și Protecției Sociale. (2) Suma se depune într-un cont de depozit, denumit în continuare cont pentru educaţie permanentă, deschis la Trezoreria Statului pe numele copilului de oricare dintre părinţii firesti, de împuternicitul acestora sau de reprezentantul legal al copilului, pe baza certificatului de nastere. (3) Părinţii copilului, contribuabili, pot direcţiona în contul prevăzut la alin. (2) un procent de până la 2% din valoarea impozitului anual pe veniturile din salarii, în condiţiile legii, şi pot depune sume în acest cont. (4) Pentru sumele depuse în contul prevăzut la alin. (2) se plăteste dobândă anual la o rată a dobânzii stabilită prin ordín al ministrului finantelor publice. Dobânzile aferente conturilor de depozit constituite la Trezoreria Statului se asigură de la bugetul de stat, din bugetul Ministerului Finantelor Publice. (5) Titularul contului este singura persoană care poate solicita sume din contul pentru educatie permanentă, începând cu vârsta de 16 ani şi cu acordul expres, după caz, al părinţilor, al tutorelui sau al reprezentantului legal. Trezoreria Statului eliberează vouchere echivalente în valoare cu sumele solicitate. Metodologia prin care se certifică faptul că sumele au fost cheltuite pentru educaţia permanentă se elaborează de către Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. (6) Retragerea sumelor în alte conditii decât cele prevăzute la alin. (5) şi/sau utilizarea acestora în alt scop decât cel stabilit de prezenta lege constituie infractiune si se pedepseste cu închisoare de la 6 luni la un an. (7) Normele privind deschiderea, gestionarea şi accesul la contul pentru educatie permanentă se aprobă prin hotărâre a Guvernului. (8) Sprijinul de stat pentru exercitarea dreptului la educaţie permanentă prin acordarea sumei reprezentând echivalentul în lei a 500 euro se acordă tuturor copiilor născuţi după data intrării în vigoare a prezentei legi. Art. 357. — (1) Personalul care lucrează în domeniul educaţiei permanente poate ocupa următoarele funcţii: cadru didactic, cadru didactic auxiliar, formator, instructor de practică, evaluator de competente, mediator, facilitator al învățării permanente, consilier, mentor, facilitator/tutore on-line, profesor de sprijin şi alte funcţii asociate activităţilor desfăşurate în scopul educatiei permanente. (2) Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, împreună cu Ministerul Muncii, Familiei și Protecțieí Sociale, cu Ministerul Culturii şi Patrimoniului Naţional şi cu Agenţia Natională pentru Calificări, stabilește normele metodologice de elaborare a statutului şi rutei de profesionalizare a personalului care lucrează în domeniul educatiei permanente, aprobat prin hotărâre a Guvernului. Programele de formare profesională vor cuprinde obiective specifice învăţării permanente, precum: competente psihopedagogice specifice vârstei și profilului beneficiarilor învăţării, dezvoltarea competenţelor de utilizare a tehnologiilor moderne de informare şi comunicare, competenţe de facilitare a învăţării în medii virtuale, utilizarea învăţării pe bază de proiecte si portofolii educationale. Art. 358. — (1) Guvernul înfiinţează Muzeul Naţional al Stiinţei, în condiţiile legii. (2) Muzeul Naţional al Ştiinţei are drept scop principal oferirea de experiente de învățare nonformală și informală, prin prezentarea principalelor realizări ale stiintei si tehnologiei. (3) Metodologia de înfiintare, organizare, functionare si finantare a Muzeului National al Stiintei se stabileste prin hotărâre a Guvernului, în'termen de maximum 12 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi. Art. 359. — Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului, împreună cu Ministerul Muncii, Familiei şi Protectiei Sociale și cu Ministerul Culturii și Patrimoniului Național elaborează un set de indicatori statistici pentru monitorizarea, analiza şi prognoza activităţilor de învăţare pe tot parcursul vieţii.
TITLUL VI
Răspunderea juridică
Art. 360. — (1) Următoarele fapte constituie contravenţii şi se sanctionează după cum urmează: a) nerespectarea dispoziţiilor art. 86 alin. (3), din culpa părintelui sau a tutorelui legal instituit, cu amendă cuprinsă între 100 lei și 1.000 lei ori cu muncă echivalentă în folosul comunităţii, prestată de părinte sau de tutorele legal; b) nerespectarea dispozitilor art. 143 alin. (5), cu amendă de la 5.000 lei la 50.000 lei. (2) Constatarea contravenţiei şi aplicarea amenzilor contraventionale prevăzute la alin. (1) lit. a) se fac de către persoanele împuternicite de primar în acest scop, la sesizarea consiliului de administratie al unitătii de învătământ. (3) Constatarea contraventiei şi aplicarea amenzilor contravenţionale prevăzute la alin. (1) lit. b) se fac de către ofiterii sau agentii de politie din cadrul Ministerului Administratiei si Internelor, cu competente în domeniu. domeniu al specializării/programului de studii, autorizate să functioneze provizoriu ori acreditate. Aspectele legate de finalizarea studiilor mentionate în prezentul alineat sunt reglementate prin ordin al ministrului educatiei, cercetării, tineretului si sportului, la propunerea ARACIS si cu consultarea Consiliului National al Rectorilor. (6) În termen de 8 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi, Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului si Sportului elaborează metodologiile, regulamentele si celelalte acte TITLUL VII normative care decurg din aplicarea prezentel legi si stabileste măsurile tranzitorii de aplicare a acesteia. Dispoziţii tranzitorii şi finale Art. 362. — (1) Personalul didactic care ocupă, la momentul Art. 361. – (1) Prezenta lege intră în vigoare la 30 de zile de intrării în vigoare a prezentei legi, functia de preparator la publicarea în Monitorul Oficial al României, Partea I. universitar şi care obţine diploma de doctor în termen de 4 ani de la intrarea în vigoare a prezentei legi ocupă de drept funcţia (2) La data intrării în vigoare a prezentei legi se abrogă Legea învăţământului nr. 84/1995, republicată în Monitorul de asistent universitar. Oficial al României, Partea I, nr. 606 din 10 decembrie 1999, cu (2) La împlinirea termenului de 4 ani de la intrarea în vigoare modificările şi completările ulterioare, Legea nr. 128/1997 privind a prezentei legi, contractele de muncă ale persoanelor care Statutul personalului didactic, publicată în Monitorul Oficial al ocupă funcţia de preparator universitar încetează de drept. României, Partea I, nr. 158 din 16 iulie 1997, cu modificările şi (3) La împlinirea termenului de 4 ani de la intrarea în vigoare completările ulterioare, art. 14 alin. (2) din Ordonanţa de urgenţă a prezentei legi, contractele de muncă ale persoanelor care a Guvernului nr. 75/2005 privind asigurarea calităţii educaţiei, ocupă funcţia de asistent universitar sau asistent de cercetare şi publicată în Monitorul Oficial al Romẫniei, Partea I', nr. 642 din nu sunt studenti-doctoranzi sau nu au obtinut diploma de doctor 20 iulie 2005, aprobată cu modificări prin Legea nr. 87/2006, cu încetează de drept. modificările ulterioare, Ordonanţa Guvernului nr. 10/2009 privind (4) Prin exceptie de la prevederile art. 301 alin. (2), dreptul studentilor înmatriculaţi la formele de învăţământ la persoanelor care ocupă la momentul intrării în vigoare a distanţă sau cu frecvenţă redusă de a continua studiile la prezentei legi functia de asistent universitar într-o institutie de programe de studii de licentă autorizate să functioneze învățământ superior nu li se aplică respectivele prevederi. La provizoriu sau acreditate, publicată în Monitorul Oficial al împlinirea termenului de 4 ani de la intrarea în vigoare a României, Partea I, nr. 581 din 20 august 2009, precum şi orice prezentei legi, contractele de muncă ale respectivelor persoane, alte dispozitii contrare. care nu au obţinut diploma de doctor, încetează de drept. (3) Prin exceptie de la prevederile alin. (1): (5) La împlínirea termenului de 4 ani de la intrarea în vigoare a) măsura introducerii clasei pregătitoare în învăţământul a prezentei legi, contractele de muncă ale persoanelor care primar intră în vigoare începând cu anul şcolar 2012—2013; ocupă funcţia de lector universitar/şef de lucrări sau o funcţie b) măsura introducerii clasei a IX-a în învăţământul gimnazial didactică universitară superioară şi nu au obţinut diploma de intră în vigoare începând cu generatia de elevi care începe clasa doctor încetează de drept. a V-a în anul scolar 2011—2012; (6) La împlinirea termenului de 4 ani de la intrarea în vigoare c) examenul de bacalaureat se va desfăşura în conformitate a prezentei legi, contractele de muncă ale persoanelor care cu prevederile prezentei legi începând cu generaţia de elevi care ocupă, în instituţii de învăţământ superior, funcţia de cercetător începe clasa a IX-a în anul şcolar 2012—2013; ştiinţific sau o funcţie de cercetare superioară şi nu au obţinut d) admiterea la liceu se va desfăşura în conformitate cu diploma de doctor încetează de drept. prevederile prezentei legi începând cu generatia de elevi care Art. 363. — La data intrării în vigoare a prezentei legi, începe clasa a V-a în anul şcolar 2011—2012; instituţiile de învăţământ superior de stat având activităţi de e) măsura acordării a 500 de euro pentru educaţia permanentă predare în limba minorităţilor naţionale care au statut de a fiecărui nou-născut se aplică începând din anul 2013; universităţi multiculturale şi multilingve, conform prezentei legi, f) măsura privind introducerea costului standard per elev şi a sunt: principiului „finanṭarea urmează elevul" se aplică din anul 2012; 1. Universitatea Babeş-Bolyai din Cluj-Napoca — în limbile g) prevederile art. 8 intră în vigoare începând cu data de română, maghiară și germană; 1 ianuarie 2012. 2. Universitatea de Medicină şi Farmacie din Târgu Mureş — (4) La data intrării în vigoare a prezentei legi, instituţiile de în limbile română şi maghiară; învăţământ superior acreditate încetează procesul didactic la 3. Universitatea de Artă Teatrală din Târgu Mureş — în limbile toate specializările/programele de studii care nu au fost română și maghiară. autorizate să funcţioneze provizoriu sau acreditate. Continuarea Art. 364. — (1) Senatele universitare sunt obligate ca, în procesului didactic la aceste specializări/programe de studii sau termen de 6 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi, să initierea procesului didactic la alte specializări/programe de definitiveze noua cartă universitară, regulamentele şi studii neautorizate ori neacreditate reprezintă o încălcare a legii, metodologiile de organizare şi funcţionare a universităţilor, în instituţia de învăţământ superior fiind sancţionată cu intrarea în lichidare, iar vinovatii urmând a fi sanctionati potrivit prevederilor conformitate cu prezenta lege. (2) La finalizarea actualului mandat, noile organe de conducere ale universităţilor se vor stabili în baza prezentei legi. (5) Studenţii şi absolvenţii care au fost înmatriculaţi la Art. 365. — Termenii şi expresiile utilizate în cuprinsul specializările/programele de studii care şi-au încetat procesul prezentei legi sunt definiti în anexa care face parte integrantă didactic conform alin. (4) au dreptul să îşi finalizeze studiile la din prezenta lege. specializări/programe de studii identice sau similare din acelaşi Această lege a fost adoptată în temeiul prevederilor art. 114 alin. (3) din Constituția României, republicată, în urma angajării legale. răspunderii Guvernului în faţa Camerei Deputaţilor şi a Senatului, în şedinţa comună din data de 28 octombrie 2010. PREŞEDINTELE CAMEREI DEPUTAŢILOR ROBERTA ALMA ANASTASE p. PREŞEDINTELE SENATULUI, ALEXANDRU PEREŞ București, 5 ianuarie 2011. Nr. 1.
L I S T A
definiţiilor termenilor şi a expresiilor utilizate în cuprinsul legii
1. Abilitarea reprezintă certificarea calităţii unei persoane de a conduce lucrări de doctorat şi de a ocupa funcţia didactică şi de cercetare de profesor universitar. 2. Acreditarea este procesul prin care unitatea/institutia de învăţământ/organizaţia interesată, pe baza evaluării externe realizate în conditiile prezentei legi, dobândește dreptul de organizare a admiterii, de desfăşurare a procesului de învăţământ, de organizare a examenelor de finalizare a studiilor şi de a emite diplome şi certificate recunoscute de Ministerul Éducatiei, Cercetării, Tineretului și Sportului. 3. Asigurarea calităţii educaţiei exprimă capacitatea unei organizaţii furnizoare de a oferi programe de educaţie în conformitate cu standardele anuntate si este realizată printr-un ansamblu de actiuni de dezvoltare’ a capacitătii institutionale, de elaborare, planificare şi implementare de programe de studiu, prin care se formează încrederea beneficiarilor că organizaţia furnizoare de educaţie îndeplineşte standardele de calitate. 4. Autorizarea de functionare provizorie este procesul prin care unitatea/institutia de invătământ/organizatia interesată, pe baza evaluării externe realizate, în conditiile prezentei legi, de către agenţiile de asigurare a calităţii autorizate să funcţioneze pe teritoriul României, dobândeșté calitatea de furnizor de educatie, prin hotărâre a autoritătii administratiei publice locale competente, respectiv prin hotărâre a Guvernului. Autorizarea de functionare provizorie conferă dreptul de organizare a admiterii, precum si de organizare si desfăsurare a procesului de învăţământ. 5. Beneficiarii directi ai educatiei si formării profesionale sunt antepreşcolarii, preşcolarii, elevii şi studenţii, precum şi persoanele adulte cuprinse într-o formă de educatie și formare profesională. 6. Beneficiarii indirecti ai educatiei si formării profesionale sunt familiile beneficiarilor directi, angajatorii, comunitatea locală şi, într-un sens larg, întreaga societate. 7. Cadrul national al calificărilor este un instrument pentru stabilirea calificărilor, în conformitate cu un set de criterii ce corespund unor niveluri specifice de învăţare. Cadrul naţional al calificărilor are ca scop integrarea şi coordonarea subsistemelor nationale de calificări și îmbunătățirea transparenței, accesului, progresului si calității calificărilor în raport cu piața muncii și societatea civilă. 8. Cadrul national al calificărilor din învăţământul superior, denumit în continuare CNCIS, reprezintă instrumentul pentru stabilirea structurii calificărilor din învăţământul superior. CNCIS are ca scop asigurarea coerentei calificărilor si a titlurilor obtinute în învăţământul superior. CNCIS asigură recunoasterea natională, precum si compatibilitatea si comparabilitatea internatională a calificărilor dobândite prin învăţământul superior. CNCIS este parte a Cadrului national al calificărilor definit la pct. 7. 9. Calificarea este rezultatul formal al unui proces de evaluare si validare, care este obtinut atunci când un organism competent stabileste că o persoană a obtinut, ca urmare a învăţării, rezultate la anumite standarde prestabilite. 10. Calitatea educatiei este ansamblul de caracteristici ale unui program de studii sau program de calificare profesională şi ale furnizorului acestuia, prin care sunt îndeplinite standardele de calitate, precum si asteptările beneficiarilor. 11. Centrul de zi este o institutie de stat sau a unei organizatii nonguvernamentale în care copiii cu deficienţe, transportabili, sunt găzduiţi şi îngrijiţi în timpul zilei. 12. Centrul de educatie este o unitate de învăţământ organizată de către Ministerul Educaţiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului sau de organizaţii neguvernamentale în parteneriat cu Ministerul Educatiei, Cercetării, Tineretului şi Sportului, având ca scop şi finalitate recuperarea, compensarea, reabilitarea şi integrarea şcolară şi socială a diferitelor categorii de copii/elevi/tineri cu deficiente. 13. Cercetarea științifică universitară include cercetarea stiintifică propriu-zisă, creatia artistică şi activitătile specifice performanţei sportive. 14. Competenta reprezintă capacitatea dovedită de a selecta, combina şi utiliza adecvat cunoştinţe, abilităţi şi alte achizitii constând în valori și atitudini, pentru rezolvarea cu succes a unei anumite categorii de situatii de muncă sau de învățare, precum și pentru dezvoltarea profesională ori personală în condiţii de eficacitate şi eficienţă. 15. Competentele profesionale sunt un ansamblu unitar si dinamic de cunostinte si abilităţi. Cunostintele se exprimă prin următorii descriptori: cunoastere, întelegere si utilizare a limbajului specific, explicare si interpretare. Abilitătile se exprimă prin următorii descriptori: aplicare, transfer şi rezolvare de probleme, reflectie critică si constructivă, creativitate si inovare 16. Competentele transversale reprezintă achizitii valorice si atitudinale care depăşesc un anumit domeniu/program de studiu şi se exprimă prin următorii descriptori: autonomie și responsabilitate, interactiune socială, dezvoltare personală si profesională. 17. ' Controlul calitătii educatiei în unitătile de învătământ preuniversitar semnifică activităţi şi tehnici cu caracter operaţional, aplicate sistematic de o autoritate de inspectie desemnată pentru a verifica respectarea standardelor prestabilite. 18. Creditele pentru formare profesională reprezintă totalitatea rezultatelor învăţării dobândite de o persoană pe parcursul unui program de formare profesională, folosite pentru a indica progresele înregistrate şi completarea unui program de formare care conduce către obtinerea unei calificări. Creditele sunt folosite pentru a permite transferul de la o calificare la alta, de la un nivel de calificare la altul şi de la un sistem de învățare la altul. 19. Creditele de studii transferabile sunt valori numerice alocate unor unităţi de cursuri şi altor activităţi didactice. Prin creditele de studii transferabile se apreciază, în medie, cantitatea de muncă, sub toate aspectele ei, efectuată de student pentru însusirea cunostintelor si competentelor specifice unei discipline. 20. Criteriul reprezintă un set de standarde care se referă la un aspect fundamental de organizare şi funcţionare a unui/unei furnizor de educatie/unităti/institutii furnizoare de educatie în procesul autorizării de functionare provizorie/acreditării/evaluării si asigurării calităţii. 21. Cunostintele reprezintă rezultatul asimilării, prin învătare, a unui ansamblu de fapte, principii, teorii si practici legate de un anumit domeniu de muncă sau de studii. 22. ECTS/SECT — Sistemul european de credite transferabile. 23. ECVET/SECTEFP — Sistemul european de credite transferabile pentru educatie si formare profesională. 24. Educatia este ansamblul proceselor de punere în aplicare a programelor si activitătilor de învătare si formare de competente academice sau profesionale. Educatia include atât activităţile de învăţare în context formal, cât’şi în context nonformal sau informal. 25. Educaţia şi formarea profesională reprezintă ansamblul coerent şi continuu de activităţi şi experienţe de învăţare prin care trece subiectul învăţării pe întreaga durată a traseului său educational-formativ. 26. EQF/CEC — Cadrul european al calificărilor pentru învăṭare pe tot parcursul vieṭii — este un instrument de referinṭă pentru a compara nivelurile de calificare ale diferitelor sisteme de calificări şi care promovează atât învăţarea de-a lungul vieţii, cât şi egalitatea de şanse în societatea bazată pe cunoastere, precum si continuarea integrării cetățenilor pe piața europeană a muncii, respectând în acelaşi timp marea diversitate a sistemelor naţionale de educaţie. 27. Evaluarea institutională a calităţii constă în examinarea multicriterială a calităţii educaţiei, a măsurii în care un furnizor de educatie/unitatea/institutia furnizoare de educatie si programele acesteia îndeplinesc standardele şi standardele de referinţă. Atunci când evaluarea calităţii este efectuată de organizaţie, aceasta însăşi ia forma evaluării interne. Atunci când evaluarea calităţii este efectuată de o agenţie naţională sau internaţională specializată, aceasta ia forma evaluării externe. 28. Evaluarea rezultatelor învăţării reprezintă procesul prin care se stabileste faptul că o persoană a dobândit anumite cunostinte, deprinderi si competente. 29. Indicatorul de performantă reprezintă un instrument de măsurare a gradului de realizare a unei activităţi desfăşurate de furnizorul de educatie/unitatea/institutia furnizoare de educatie prin raportare la standarde, respectiv la standardele de referintă. Nivelul minim al indicatorilor de performantă corespunde cerintelor unui standard. Nivelul maxim al indicatorilor de performantă corespunde cerintelor unui standard de referintă, este optional si diferentiază calitatea în mod ierarhic, progresiv. 30. Îmbunătătirea calitătii educatiei semnifică evaluarea, analiza şi acţiunea corectivă continuă din partea furnizorului de educatie/unităţii/instituţiei furnizoare de educaţie, bazată pe selectarea si adoptarea celor mai potrivite proceduri, precum si pe alegerea si aplicarea standardelor de referintă. 31. Învăţământul este un serviciu public organizat în condiţiile unui regim juridic de drept public în scopul educării şi formării profesionale a tinerei generatii. 32. Învățământul cu frecvență, cu frecvență redusă și la distanță sunt forme de organizare a proceselor didactice care implică: a) frecventă obligatorie pentru învăţământul cu frecventă; b) înlocuirea orelor de predare cu activităţi de studiu individual şi întâlniri periodice, de regulă săptămânal, cu elevii/studentii/cursantii pentru desfăşurarea activitătilor aplicative obligatorii prevăzute în planurile-cadru de învăţământ/planurile de învăţământ, pentru învăţământul cu frecventă redusă; c) înlocuirea orelor de predare cu activităţi de studiu individual şi întâlniri periodice, desfăşurarea seminarelor prin sistem tutorial si, obligatoriu, a tuturor activităţilor didactice care dezvoltă competente şi abilităţi practice în sistem faţă în faţă pentru învăţământul la distanţă. 33. Mandatul este perioada în care o persoană, desemnată prin vot sau prin concurs într-o funcţie de conducere, la nivelul unei unităţi/instituţii de învăţământ din cadrul sistemului naţional de învăţământ, pune în aplicare programul managerial pe baza căruia a fost învestită. Mandatul are o durată de 4 ani. 34. Organizația interesată în furnizarea de servicii de educatie este o persoană juridică ce cuprinde în statutul său activităţi de învăţământ şi se supune procesului de autorizare pentru a deveni furnizor de educatie. 35. Programele educationale de tip „A doua șansă”  sunt programe educationale care au ca scop sprijinirea copiilor/tinerilor/adultilor care au părăsit prematur sistemul de educatie, fără a finaliza învăţământul primar şi/sau gimnazial, depăşind cu cel puţin 4 ani vârsta de şcolarizare corespunzătoare acestor niveluri, astfel încât acestia să îşi poată completa şi finaliza învăţământul obligatoriu, precum şi să poată obţine o calificare profesională. 36. Programele de calificare profesională reprezintă oferta educatională care conduce la dobândirea unei calificări profesionale înscrise în Registrul naţional al calificărilor. 37. Programele de studii concretizează oferta educaţională a unei organizaţii furnizoare de educaţie. 38. Programul de studii acreditat este programul de studii care îndeplineste cerintele minime ale standardelor si indicatorilor de performantă ai acreditării. 39. Programul de studii autorizat este programul de studii evaluat, avizat favorabil si care îndeplineste conditiile autorizării provizorii. 40. Punctele de credit pentru formare profesională reprezintă exprimarea numerică a importanţei unei unităţi de rezultate ale învăţării raportate la o calificare. 41. Registrul matricol unic al universitătilor din România (RMUR) este o bază de date naţională electronică în care sunt înregistrati toti studentii din institutiile de învăţământ superior de stat, particulare sau confesionale, acreditate ori autorizate să functioneze provizoriu. Constituirea RMUR se realizează pe baza registrelor matricole ale institutiilor de învătământ superior. 42. Registrul national al calificărilor este o bază de date natională ce cuprinde descrierea tuturor calificărilor din România. 43. Rezultatele învățării reprezintă ceea ce o persoană întelege, cunoaste si este capabilă să facă la finalizarea unui proces de învătare. Rezultatele învătării se exprimă prin cunostinte, abilităti si competente dobândite pe parcursul diferitelor experiente de învătare formală, nonformală şi informală. 44. Sistemul national de învățământ este constituit din ansamblul unităţilor şi instituţiilor de învăţământ de stat particulare si confesionale acreditate, de diferite tipuri, niveluri si forme de organizare a activităţii de educare şi formare profesională. 45. Sistemul tutorial semnifică organizarea activităților didactice în învăţământul la distanţă de către un cadru didactic tutore si asigură: a) desfăṣurarea activităṭilor de învăṭare şi evaluare atât la distanţă, cât şi în sistem faţă în faţă; b) organizarea pe discipline si grupe care cuprind maximum 25 de elevi/studenti/cursanti. 46. Societatea cunoasterii este o societate în care cunoaşterea constituie principala resursă, fiind creată, împărtăşită şi utilizată pentru a genera prosperitate şi bunăstare membrilor săi. 47. Standardul reprezintă descrierea cerinţelor formulate în termen de reguli sau rezultate, care definesc nivelul minim obligatoriu de realizare a unei activităţi în educaţie. Orice standard este formulat în termeni generali sub forma unui enunt şi se concretizează într-un set de indicatori de performanţă. Standardele sunt diferentiate pe criterii si domenii. 48. Standardul de referintă reprezintă descrierea cerintelor care definesc un nivel optimal de realizare a unei activităţi de către furnizorul de educaţie/unitatea/instituţia furnizoare de educatie, pe baza bunelor practici existente la nivel national, european sau mondial. Standardele de referintă sunt specifice fiecărui program de studii sau fiecărei institutii, sunt optionale si se situează peste nivelul minim. 49. Statele terte reprezintă orice stat, cu exceptia statelor membre ale Uniunii Europene, ale Spatiului Economic European si a Confederatiei Elvetiene. 50. Unitatea reprezintă o unitate de învătământ din învăţământul preuniversitar. 51. Unitatea de rezultate ale învățării reprezintă partea unei calificări care cuprinde un set coerent de cunostinte, deprinderi şi competente generale, care pot fi evaluate şi validate. 52. Unitatea/Institutia furnizoare de educatie/Furnizorul de educatie sunt unitătile si institutiile de învătământ acreditate. 53. Validarea rezultatelor învăţării reprezintă procesul prin care se confirmă că rezultatele învăţării dobândite de o persoană, evaluate şi certificate, corespund cerinţelor specifice pentru o unitate sau o calificare. 54. Transferul rezultatelor învățării și al creditelor asociate reprezintă procesul prin care rezultatele învăţării şi creditele asociate acestora sunt transferate si integrate în programul de formare profesională pe care îl urmează persoana care învaţă. 55. Recunoașterea rezultatelor învățării și a creditelor asociate reprezintă procesul prin care se acordă un statut oficial rezultatelor învăţării şi creditelor dobândite, evaluate şi validate, în vederea acordării certificatului de calificare profesională. 56. Certificarea rezultatelor învățării reprezintă procesul prin care se confirmă în mod formal rezultatele învăţării dobândite de persoana care învaţă, în urma unui proces de evaluare. 57. Învăţământul public este echivalentul învăţământului de stat, asa cum este definit în Constituţia României, republicată. 58. Invăţământul privat este echivalentul învăţământului particular, asa cum este definit în Constituţia României, republicată.
D E C R E T pentru promulgarea Legii educaţiei naţionale În temeiul prevederilor art. 77 alin. (3) şi ale art. 100 alin. (1) din Constituţia României, republicată, Preşedintele României  d e c r e t e a z ă: Articol unic. — Se promulgă Legea educaţiei naţionale şi se dispune publicarea acestei legi în Monitorul Oficial al României, Partea I. PREŞEDINTELE ROMÂNIEI TRAIAN BĂSESCU București, 4 ianuarie 2011. Nr. 3. * PREŞEDINTELE ROMÂNIEI D E C R E T privind conferirea Ordinului Naţional Pentru Merit în grad de Comandor În temeiul prevederilor art. 94 lit. a) şi ale art. 100 din Constituţia României, republicată, ale art. 4 alin. (3), ale art. 6 lit. A şi ale art. 11 din Legea nr. 29/2000 privind sistemul national de decoratii al României, cu modificările şi completările ulterioare, în semn de înaltă apreciere pentru talentul şi dăruirea cu care a aprofundat trecutul decoraţiilor României, publicând mai multe studii de certă valoare şi contribuind pe această cale la promovarea în lume a însemnelor oficiale româneşti, Preşedintele României d e c r e t e a z ă: Articol unic. — Se conferă Ordinul Naţional Pentru Merit în grad de Comandor domnului Antti Ruokonen, numismat (Finlanda). PREŞEDINTELE ROMÂNIEI TRAIAN BĂSESCU În temeiul art. 100 alin. (2) din Constitutia României, republicată, contrasemnăm acest decret. PRIM-MINISTRU EMIL BOC București, 4 ianuarie 2011. Nr. 2.