El Nostre Futur és el LocalEnglish title: Local is Our Future: Steps to an Economics of Happiness (book excerpt)Written by: Helena Norberg-Hodge – Founder & Director, Local FuturesTraduït per /	  translated by: Álvaro Royes[El següent és un extracte del primer capítol de Local is our future: Steps to an Economics ofHappiness, un nou llibre de Helena Norberg-Hodge, publicat per Local Futures el juliol del2019.]Perquè la nostra espècie tingui futur, aquest ha de ser local.
La bona notícia és que el camí cap a aquest futur ja s'està forjant. Lluny de les pantallesdels principals mitjans de comunicació, la crua narració "com més gran, millor" que hadominat el pensament econòmic durant segles està sent desafiada per una perspectivainclusiva molt més noble, més "femenina", que situa el benestar humà i ecològic alcapdavant i al centre . La gent arriba a reconèixer que la connexió, tant amb els altrescom amb la mateixa natura, és la font de la felicitat humana. I cada dia surten novesiniciatives inspiradores que mostren el potencial d’autèntica prosperitat.
Al mateix temps, hi ha una consciència creixent, des de la base fins a l’àmbit acadèmic,que l’economia real és el món natural, del qual en última instància, depenem de totesles nostres necessitats. Només quan acceptem un canvi estructural en l’economia actual,lluny de la dependència d’un mercat global dirigit per empreses, cap a sistemes localsdiversificats, podrem viure d’una manera que reflecteixi aquesta comprensió.
Tràgicament, els nostres líders polítics i empresarials segueixen cecs a aquestes i altresrealitats. Ens estan portant per un camí diferent, un on la biotecnologia alimentarà elmón, internet permetrà cooperació mundial, els robots alliberaran les persones de lafatiga de l’esforç físic i mental i on la cada cop més riquesa d’un 1% d’alguna manera‘derramarà’ beneficiant dels pobres.
Com és aquest futur? Ray Kurzweil de Google ens informa que els nostres alimentsprovindran de "edificis verticals controlats per IA" i inclouran "carn clonada in vitro".
Segons Elon Musk de Tesla, construir una ciutat a Mart és "fonamental per maximitzarla vida de la humanitat", mentre que "30 capes de túnels" alleujaran la congestió de lesciutats altament densificades a la Terra. Goldman Sachs explica que la digitalitzaciód'objectes quotidians "establirà xarxes entre màquines, humans i internet, cosa queconduirà a la creació de nous ecosistemes que permetin una major productivitat, unamillor eficiència energètica i una major rendibilitat".

Local  Futures  www.localfutures.org  1  	  	  Aquestes idees són lloades com a visionàries i audaces, però el que prometen éssimplement una escalada de les tendències dominants –expansió neocolonial,urbanització i mercantilització– carregades d’aparells de luxe. El que no ens diuen ésque, a tots els nivells, el sistema aboca el recurs natural més abundant de tots, l’energiahumana i la mà d’obra, a les escombraries. Al mateix temps, els nostres impostossubvencionen un augment espectacular de l’ús d’energia i dels escassos recursosnaturals. Tenim un sistema que crea simultàniament atur massiu, pobresa icontaminació.
Aquest sistema no és l’expressió de la voluntat de la majoria: al contrari, ens han exclòsactivament de paraula. Però tampoc crec que una narrativa de ‘bons contra dolents’sigui exacta. És cert que les persones que empenyen conscientment el monocultiucorporatiu només representen una petita fracció de la població mundial (potser menysde 10.000 individus a tot el món), però fins i tot ells estan fascinats per models iindicadors econòmics abstractes que sovint són cecs de les conseqüències al món real deles seves decisions.
En cert sentit, el sistema ens ha capturat a tots. Fins i tot els consellers delegats de gransempreses i bancs estan impulsats per mercats especulatius per assolir els objectius decreixement i guanys a curt termini; estan sotmesos a una intensa pressió per mantenirse al capdamunt per por de perdre els seus propis llocs de treball i defraudar els seusaccionistes. Per tant, és el propi sistema al qui se li ha de passar comptes i canviar, no elsindividus intercanviables qui tenen rols de poder dins seu.
Però, com he dit al principi, aquesta no és l’única direcció en la que el món gira. La gentarreu del planeta anhela els profunds vincles de comunitat i connexió amb la naturaamb què hem evolucionat durant la major part de la nostra existència. I des de les basesestan pressionant per exercir un canvi fonamental de direcció. La seva visió no és unavisió basada en el fetitxe d’uns quants multimilionaris per a trucs d’alta tecnologia i pera l’acumulació de diners: en lloc d’això sorgeix d’una profunda experiència del quesignifica ser humà.
Als moviments de base de tots els continents, persones de diverses cultures s’uneixenper reconstruir el teixit social i re-connectar amb la Terra i els seus ecosistemes. Estanconstruint economies locals pròsperes i comunitats intergeneracionals queproporcionen treballs més significatius i productius. Des d’horts comunitaris fins amercats agrícoles, des d’espais d’aprenentatge alternatius fins a aliances i cooperativesempresarials locals, tot això té en comú una renovació de les relacions basades en el llocque reflecteixen un desig humà durador i innat d’amor i connexió.
Aquestes iniciatives de localització demostren emfàticament que la naturalesa humanano és el problema; al contrari, és l’escala inhumana d’un monocultiu tecnoeconòmic ques’ha infiltrat en les nostres vides, manipulant els nostres desitjos i les nostres necessitats.
Local  Futures  www.localfutures.org  2  	  	  Aquesta comprensió es reforça observant què passa quan les persones tornen a entraren contacte amb estructures a escala humana; he vist presoners transformats,adolescents delinqüents que tenien sentit i propòsit, que es curava la depressió i ques’acostaven les ruptures socials, ètniques i intergeneracionals.
En molts casos, aquestes iniciatives provenen més del sentit comú que de qualsevolintenció de "canviar el món". Però, juntes, presenten un poderós desafiament a l’ordrecorporatiu i articulen una visió del futur molt diferent.
Aquest moviment emergent transcendeix la dicotomia convencional esquerra-dreta. Estracta de permetre que diversos valors i somnis humans floreixin, alhora que esreincorpora la cultura de la natura. Significa que les societats poden avançar cap a unarenuncia a la dependència de monopolis distants i inexplicables que produeixen lesnostres necessitats bàsiques en sistemes monoculturals mecanitzats i a l’altra banda delmón; canviant a un sistema a favor de la producció local i artesanal per a les necessitatslocals. Aquí es posa èmfasi en les necessitats reals, no en els desitjos artificials creats pelmarketing i els anuncis en un esforç per alimentar els forns del consumisme i elcreixement il·limitat.
Localitzar significa sortir de les bombolles d’especulació i deute altament inestables iexplotadores i tornar a l’economia real, la nostra interfície amb altres persones i el mónnatural. En lloc d’exigir infinitat de pastanagues perfectament rectes i descartar les queno ens entren pels ulls (com fan les cadenes de supermercats), els mercats localsrequereixen una diversitat de productes i, per tant, creen incentius per a una producciómés diversificada i ecològica. Això significa més menjar amb molt menys maquinària iproductes químics, més mans a la terra i, per tant, una ocupació més significativa.
Significa reduir dràsticament les emissions de CO , no necessitar envasos de plàstic, mésespai per a la biodiversitat salvatge, més circulació de riquesa a les comunitats locals,més converses cara a cara entre productors i consumidors i cultures més florentsbasades en una autèntica interdependència.
2Això és el que anomeno l’efecte ‘multiplicador de solucions’ de la localització, i el patrós’estén més enllà dels nostres sistemes alimentaris. En aquest sistema de monocultiuglobal cec, desconnectat i massa especialitzat, he vist construcció d’habitatges construïtsamb acer, plàstic i formigó importat mentre els roures del lloc són arrasats i convertitsen estelles i conglomerat. En canvi, l’escurçament de distàncies significaestructuralment més ulls per hectàrea i un ús més innovador dels recursos disponibles.
Pot semblar utòpic, però a mesura que retirem la dependència de sistemesautomatitzats i molt centralitzats en camps com l’assistència sanitària i l’educació,podem reequilibrar les relacions entre metge i pacient, entre professor i alumne i, pertant, fer espai per a les necessitats i capacitats individuals.
Local  Futures  www.localfutures.org  3  	  	  És del tot raonable preveure un món sense atur. Igual que passa amb tots els preus delsprestatges d’un supermercat, l’atur és una decisió política que, en aquests moments,s’està prenent segons el mantra de “l’eficiència” en les polítiques per al beneficicentralitzades. Com que tant l’esquerra com la dreta polítiques han entrat en el dogmade “com més gran, millor”, als ciutadans no ens ha quedat cap alternativa factible.
Quan enfortim l’economia a escala humana, la presa de decisions en si mateixa estransforma. No només creem sistemes prou accessibles perquè puguin ser influïts, sinóque també ens incorporem a una xarxa de relacions que arrela les nostres accions iperspectives a un nivell profund. L’augment de la visibilitat dels nostres impactes sobreels ecosistemes locals i comunitaris condueix a la consciència amb l’entorn, cosa que enspermet tenir la capacitat de portar a terme canvis i esdevenir més humils al veure lacomplexitat de la vida que ens envolta.
A un nivell fonamental, la localització ens permet apreciar la naturalesa de l’univers enconstant evolució. En lloc de viure amb etiquetes - veient el món a través de paraules,conceptes i números -, prenem consciència que cada persona, animal i planta és única icanvia d’un moment a un altre. La localització ens proporciona la intimitat i el ritmenecessaris per sentir aquesta plenitud i per sentir l’alegria de formar part d’una xarxaviva de relacions.
Ens enfrontem a una clara elecció entre dos camins radicalment divergents. Un enscondueix de cap a un desenvolupament ràpid, a gran escala, monocultural i tecnològic.
És un camí que ens separa les unes de les altres del món natural i que accelera el nostredeclivi social i ecològic descendent. L’altre camí consisteix a frenar, reduir la intensitat iafavorir una connexió profunda, per tal de restaurar les estructures socials ieconòmiques essencials per satisfer les nostres necessitats humanes materials iprofundes de manera que nodreixin l’únic planeta que tenim.
Les còpies de butxaca de Local is Our Future estan disponibles per demanar-les a la botiga enlínia de Local Futures.
This is an excerpt from the first chapter of Local is Our Future: Steps to an Economics ofHappiness, a new book by Helena Norberg-Hodge, published by Local Futures in July2019.
Paperback copies and E-book of Local is Our Future are available to order from LocalFutures’ online store: https://www.localfutures.org/store/Local-is-Our-Futurep140051233Local  Futures  www.localfutures.org  4