Vodič o radnim idigitalnim pravima u
Bosni i Hercegovini

Sadržaj

3
5
6
9| Uvod| Šta su radna i digitalna prava| Legislative za radna i digitalna prava| Katalog osnovnih radnih prava radnika i njihova veza sa		 pravom koje podrazumijeva korištenje digitalnih alata

12 | Garantovana prava, prava kojih se radnik ne može odreći:
13 | Ostvarivanje radnih i digitalnih prava i nadležne institucije
15		 Zaštita kod poslodavca (RS)16

Zaštita kod poslodavca (FBiH)

17		 Zaštita pri agenciji za rješavanje radnih sporova (RS)

23
24
26
27
2

18

Zaštita pri mirovnom vijeću Kantona ili Federacije (FBiH)

21		

Arbitraža

22

Sudska zaštita - rokovi| Praksa, zaštita radnih i digitalnih prava| Praksa u regionu| Šta moramo uraditi u BiH u odnosu na EU put| Zaključak

Uvod

Pravo na rad je garantovano ustavom i zakonom o radu, kao osnovno ljudsko
pravo. Pravo čovjeka na rad je generalno i univerzalno, ali ipak, u momentu
pisanja ovog vodiča, postoji 15,4% nezaposlenosti radno sposobnog stanovništva u Bosni i Hercegovini1. Predmet ovog Vodiča je kodifikovanje prava
radnika, tj. osoba koje su u radnom odnosu, a ne nezaposlenih osoba (osimonih koji ostanu bez posla mimo svoje krivice i volje i osim u dijelu kako doći
do mogućnosti i saznanja za otvorena radna mjesta).
Ovaj vodič je izrađen sa namjerom da se zainteresovana lica na kratak ijednostavan način upoznaju sa osnovnim pojmovima i pravima koje imaju iz
radnog odnosa, najčešćim vidovima njihovog ostvarivanja, kršenja i zaštite,kao i njihovim digitalnim pravima vezanim za radni odnos.

Prethodno, treba istaći da je svako pravo vezano za nečiju obavezu, kao i dasvako pravo nije neograničeno i nezastarivo. Pošto je riječ o radnim (ili radničkim) pravima čije kršenje, u najvećoj mjeri, pogađa radnika, treba istaći daje za ostvarenje bilo kog prava najviše dužan da se brine onaj čije je pravo
povrijeđeno (radnik), pa onda onaj koji treba da mu omogući ostvarenje prava(poslodavac, reprezentativne sindikalne organizacije, država putem nadzora– inspekcije rada). Takođe, ovaj vodič je namijenjen za zaštitu prava radnika,a ne lica koja zloupotrebljavaju ili koriste svoja prava na štetu drugih lica,
zanemarujući pritom svoje obaveze iz radnog odnosa (što je ujedno i pravo
poslodavca da se brine o tome, što nije dio materije koju će vodič obuhvatiti).

13

https://bhas.gov.ba/data/Publikacije/Saopstenja/2023/LAB_00_2022_Y1_1_BS.pdf

Nadalje, nastojaće se, u mjeri kojoj je to moguće, što više sumirati prava
koja univerzalno važe u Bosni i Hercegovini, sa svim specifičnostima pravnog
sistema u Bosni i Hercegovini, te treba imati na umu da vodič ne predstavlja naučni članak. Eventualne pravne nepreciznosti su uslovljene potrebom
približavanja ove materije licima koja imaju najveću potrebu za navedenim(radnicima), koji ne moraju i, po pravilu, i nemaju specifična znanja iz ove
oblasti.
Konačno, autori su svjesni da će vodič doživljavati promjene kroz predstojeće
vrijeme, jer nešto što se pravi prvi put ne može biti izuzeto od bilo koje kritike,niti ima ambiciju da bude najbolje i nepromjenjivo. Međutim, nepodijeljeno
je mišljenje da se ovaj pionirski poduhvat i posao mora otpočeti i ostaviti nasudu javnosti, da bi naredna izdanja i edicije bile što više praktično primjenjive i doprinijele svim pozitivnim aspektima u društvu: obostrano razumijevanje
socijalnih partnera, smanjenje konflikata između njih, boljom zaštitom pravaslabijeg socijalnog partnera, te, u konačnici, što manje intervencija povodomugrožavanja prava i što više jednostavnog pristupa ostvarivanju svog prava.

4Šta su radna
i digitalna
prava

Pravo na rad je koncept koji podrazumijeva ljudsko pravo na rad ili bavljenje produktivnim zaposlenjem ljudi. Pravo na rad utvrđeno je Univerzalnom deklaracijomo ljudskim pravima2 i priznato je u međunarodnom zakonu o ljudskim pravima
uključivanjem u Međunarodni pakt o ekonomskim, socijalnim i kulturnim pravima,
gde pravo na rad naglašava ekonomski, socijalni i kulturni razvoj.

Pošto nisu decidno propisana, sa izuzetkom propisa koji regulišu zaštitu podataka- privatnosti3, digitalna prava u oblasti radničkih prava se mogu generalno definisati kao pravo radnika, lica koje traže zaposlenje ili lica koje su ostala bez posla
mimo svoje volje ili krivice da mogu, na brz, jednostavan i lako dostupan način
koristiti svoja prava iz oblasti radnog odnosa ili zapošljavanja, sa minimalnimutroškom vremena, energije i drugih resursa, upotrebom svih dostupnih uređaja
za prenos zvuka, slike i informacije, bez narušavanja ili umanjenja ostalih uspostavljenih prava.
Evropska komisija je donijela Deklaraciju o evropskim digitalnim pravima i načelima4,
kojom će se “promovisati digitalna tranzicija oblikovana evropskim vrijednostima”.

Po istoj, „digitalna prava su ona ljudska prava i zakonska prava koja omogućavaju
pojedincima da pristupe, koriste, kreiraju i objavljuju digitalne medije ili da pristupe i koriste računare, druge elektronske uređaje i telekomunikacione mreže.“Koncept se posebno odnosi na zaštitu i ostvarivanje postojećih prava, kao što
su pravo na privatnost i sloboda izražavanja, u kontekstu digitalnih tehnologija,
posebno interneta. Zakoni nekoliko zemalja priznaju pravo na pristup Internetu
kao i regulisanje radnih prava koja se ostvaruju putem interneta, kao što su radne
internet platforme.

5

2

Univerzalna deklaracija o ljudskim pravima cg prevod.docx (ohchr.org)

3

General Data Protection Regulation (GDPR) – Official Legal Text (gdpr-info.eu)

4European Digital Rights and Principles | Shaping Europe’s digital future (europa.eu)

Legislative za radna i
digitalna prava
Radno, odnosno radničko pravo je relativno kvalitetno regulisano na čitavoj
teritoriji Bosne i Hercegovine. Lepeza radničkog prava se crpi iz prava radnika na osnovu zakonom zasnovanog radnog odnosa i ona je široka. Digitalna
prava nisu posebno definisana nacionalnim propisima u BiH, osim Zakona oelektronskom potpisu čije odredbe se još ne nalaze u primjeni, ali određeni
vid digitalizacije je prisutan kroz regulaciju prava iz radnog odnosa.
Prava radnika se propisuju ustavom, zakonom(ima), opštim kolektivnim ugovorom, posebnim kolektivnim ugovorima, pojedinačnim kolektivnim ugovorima(kolektivnim ugovorima kod poslodavca - internim pravilnicima o radu) i ugovorima o radu, gdje svaki akt niže pravne snage ima mogućnost proširivanja
radničkih prava, kao što ne može ukidati utvrđena prava propisana aktom
više pravne snage (primjena najpovoljnijeg prava). Ugovor o radu je jedino
moguće mijenjati putem pismenih aneksa koji se mogu osporavati, posebno
ako se njime dovodi radnik u nepovoljniji položaj.

6

U Bosni i Hercegovini su radna prava detaljno regulisana unutar više propisa:
1. U Aneksu IV Opšteg okvirnog sporazuma - Ustav Bosne i Hercegovine5, učlanu II, odjeljak “Ljudska prava i osnovne slobode”, između ostalog stoji:“Bosna i Hercegovina i oba entiteta će osigurati najviši nivo međunarodno
priznatih ljudskih prava i osnovnih sloboda.” U Katalogu prava, predviđeno
je i pravo lica da ne bude držano u ropstvu ili potčinjenosti, ili na prisilnom
ili obaveznom radu, pravo na ličnu slobodu i sigurnost, pravo na privatni i porodični život, dom i prepisku, kao i sloboda misli, savjesti i vjere,te slobodu izražavanja. Takođe, u Aneksu I predviđeno je da će se dodatni sporazumi o ljudskim pravima primjenjivati u Bosni i Hercegovini, kaonpr. Međunarodni pakt o građanskim i političkim pravima (1966) i Opcioni
protokoli (1966 i 1989), Međunarodni pakt o ekonomskim, socijalnim i kulturnim pravima (1966), te Međunarodna konvencija o zaštiti prava svih
radnika-migranata i članova njihovih porodica (1990).
2. Ustav Federacije Bosne i Hercegovine6, u članu 2 je predviđeno da ćeFederacija osigurati primjenu najvišeg nivoa međunarodno priznatih prava i sloboda utvrđenih u dokumentima navedenim u Aneksu ovog ustava,
a posebno, između ostalog, osnovne slobode: slobodu govora i štampe;
slobodu mišljenja, savjesti i uvjerenja; slobodu religije, uključujući privatno i javno vjeroispovjedanje; slobodu okupljanja; slobodu udruživanja,
uključujući slobodu osnivanja i pripadanja sindikatima i slobodu neudruživanja; slobodu na rad.

7

5

Ustav Bosne i Hercegovine (ustavnisud.ba)

6

Ustav FBiH | Parlament Federacije Bosne i Hercegovine - Predstavnički dom(predstavnickidom-pfbih.gov.ba)

3. Ustav Republike Srpske7, od ustavne materije u Bosni i Hercegovini, najviše obrađuje pravo na rad, tj. radna prava. U članu 39., predviđeno je da:» Svako ima pravo na rad i slobodu
»
»

»

»
»
»

7

8

rada.
Prinudni rad je zabranjen.
Svako je slobodan u izboru zanimanja i zaposlenja i pod jednakim
uslovima mu je dostupno radno
mjesto i funkcija.
Zaposlenima može prestati radni
odnos protivno njihovoj voljina način i pod uslovima koji suutvrđeni zakonom i kolektivnim
ugovorom.
Svako po osnovu rada ima pravona zaradu, u skladu sa zakonom ikolektivnim ugovorom.
Nadalje, u narednim članovima,
predviđeno je sledeće:
Zaposleni imaju pravo na ograničeno radno vrijeme, dnevni
i sedmični odmor, te plaćeni

Ustav Republike Srpske (narodnaskupstinars.net)

»
»
»
»
»

»

godišnji odmor i odsustva, u skladu sa zakonom i kolektivnim
ugovorom.
Zaposleni imaju pravo na zaštitu
na radu, u skladu sa zakonom.
Omladina, žene i invalidi imaju
posebnu zaštitu.
Zajamčena je sloboda sindikalnog
organizovanja i djelovanja.
Zaposleni imaju pravo na štrajk,
pod uslovima utvrđenim zakonom.
Pravo zaposlenih i članova njihovih porodica na socijalnu
sigurnost i socijalno osiguranjeuređuje se zakonom i kolektivnim
ugovorom.
Jamči se, pod uslovima utvrđenim
zakonom, pravo na materijalno
obezbjeđenje za vrijeme privremene nezaposlenosti.

» Građanima koji su djelimično

»

»

»

sposobni za rad obezbjeđuju seosposobljavanje za odgovarajući
posao i uslovi za njihovo zapošljavanje, u skladu sa zakonom.
Republika obezbjeđuje pomoć isocijalnu sigurnost građanima koji
su nesposobni za rad i nemaju
sredstva za izdržavanje.
Stranci imaju ljudska prava islobode utvrđene ustavom i druga
prava utvrđena zakonom i međunarodnim ugovorima.
U oba entiteta, radni odnosi iradna prava su, prevashodno igeneralno, regulisani zakonima oradu. Pojedine grupe radnika (npr.
javni službenici), odnosno njihova
posebno regulisana prava, načini
obračuna i isplate plata pojedinihkategorija radnika (zakoni o isplati plata, uglavnom u javnoj upraviu Republici Srpskoj), nisu predmet
ovog Vodiča.

Katalog osnovnih radnih prava
radnika i njihova veza sa
pravom koje podrazumijeva
korištenje digitalnih alata
9R. br.

Opis prava

Veza sa digitalnim pravom ili mogućnosti/prijedlozi

1.

Pravo osoba bez zaposlenja da nađu odgovarajući posao

Da» FBiH: Pregled oglasa i CV-eva na FZZZ, prilagođeno za pretragu po kategorijama ikantonima» RS: Berza rada na Берза рада ЈУ Завод за запошљавање Републике Српске - Боснаи Херцеговина (zzzrs.net), pretrage otvorenih oglasa po djelatnostima, radnim
mjestima i mjestima poslodavaca» Veliki broj portala za posredovanje prilikom zapošljavanja

2.

Prijava u Jedinstveni sistem registracije, kontrole i naplate doprinosaDa» FBiH: PUFBiH - provjera uplaćenih doprinosa i evidentiranog osiguranja» RS: Електронске услуге (poreskaupravars.org) - pregled isplaćenih plata i uplaćenih
doprinosa

Uplata poreza i doprinosa (razlika između bruto i neto plate) - kontrolu vrši nadležna
poreska uprava i inspekcija rada.
3.

Pravo na platu/zaradu
U slučaju privremene nesposobnosti za rad, radnik ima pravo na naknadu plate i u tom
periodu ne smije dobiti otkaz ugovora o radu

4

Pravo na odmor/prekovremeni rad
1. Odmor u toku rada
2. Dnevni odmor između dva uzastopna radna dana
3. Sedmični odmor
4. Godišnji odmor
5. Prekovremeni rad:» nije dozvoljen prekovremeni rad maloljetnom radniku, trudnici, majci odnosno
usvojitelju djeteta do tri godine života, kao i samohranom roditelju, samohranom
usvojiocu i licu kojem je na osnovu rješenja nadležnog organa dijete povjereno načuvanje i odgoj, do šest godina života djeteta» za vrijeme prekovremenog rada radnik ima pravo na uvećanje plate

10Da» Isplata plate/zarade i drugih naknada po osnovu rada smiju biti isključivo
bezgotovinski, na žiro račun radnika, te je poslodavac obavezan da uruči radniku
platnu listu (kopirani primjerak ili elektronskom poštom)Poslodavac može koristiti sistem autorizacije i identifikacije radnika za utvrđivanje
vremena provedenog na radu, kao i za korištenje odmora u toku dana (aplikativno praćenje
radnog vremena, upravljanje odsustvima i prekovremenim satima), bilo da se rad odvija u
prostorijama poslodavca, na nekom drugom mjestu ili online, te povezanost sa načinom
obračuna plate i ostalih primanja po osnovu rada. Kod neutvrđenog broja poslodavaca
postoji jedan ili više računovodstvenih programa (modula) koji su namjenjeni za navedena
praćenja ili dio njih.
Prijedlog: utvrđivanje statusa radnika u aplikaciji i zabrana prekovremenog rada osobi
kojoj isti nije dozvoljen, te dozvoljavanje podnošenja svih zahtjeva i molbi radnika koji su
vezani za odmore, odsustva i ostala prava iz radnog odnosa i po osnovu rada.

R. br.
5.

Opis prava

Veza sa digitalnim pravom ili mogućnosti/prijedlozi

Zaštita od mobinga i diskriminacije

Pored mogućnosti aplikativne ili prijave elektronskim putem nasilja na osnovu pola,
diskriminacije, uznemiravanja, seksualnog uznemiravanja u radu i/ili u vezi sa radom imobinga, jedno od mogućih rješenja je i istovremeno (programsko) obavještavanje ovakvih
ponašanja i nadležnim institucijama (predstavniku radnika, nadležnom ministarstvu).
Naime, treba obezbijediti neutralnost u rješavanju ovakvih slučajeva, jer radnik, bez obzirana mjesto ili način obavljanja rada, može doći u situaciju da prijavljuje mobing ili druganeželjena ponašanja onom ko vrši mobing nad njim, što dodatno učvršćuje potrebu za
kako direktnom komunikacijom i prijavljivanjem, tako i spriječavanjem moguće odmazde
osobe koja vrši neželjena ponašanja.

Mobing je specifičan oblik ponašanja na radnom mjestu, kojim jedno ili više lica
sistematski, u dužem periodu, psihički zlostavlja ili ponižava drugo lice s ciljem
ugrožavanja njegovog ugleda, časti, ljudskog dostojanstva i integriteta.
Poslodavac je dužan da preduzme pravovremene i efikasne mjere s ciljem sprečavanja
nasilja na osnovu pola, diskriminacije, uznemiravanja, seksualnog uznemiravanja u radu i/
ili u vezi sa radom i mobinga, te ne smije preduzimati nikakve mjere prema radniku zbogčinjenice da se žalio na nasilje, diskriminaciju, uznemiravanje, seksualno uznemiravanje imobing.
6.

Zaštita prava
1. Poslodavac
2. FBiH: Mirovno vijeće na nivou kantona ili Federacije; RS: Agencija za rješavanje radnih
sporova
3. Arbitraža
4. Sudska zaštita - rokovi:» RS: Tužbu za zaštitu prava radnik može da podnese najkasnije u roku od šest mjeseci
od dana saznanja za povredu prava ili dana učinjene povrede.
» FBiH: Ako poslodavac u roku od 30 dana od dana podnošenja zahtjeva za zaštitu
prava ili postizanja dogovora o mirnom rješavanju spora ne udovolji tom zahtjevu,
radnik može u daljem roku od 90 dana podnijeti tužbu pred nadležnim sudom.
Zaštitu povrijeđenog prava pred nadležnim sudom ne može zahtijevati radnik koji
prethodno poslodavcu nije podnio zahtjev za zaštitu prava ili postizanja dogovora omirnom rješavanju spora, osim u slučaju zahtjeva radnika za naknadu štete ili drugo
novčano potraživanje iz radnog odnosa. Sva novčana potraživanja iz radnog odnosa
zastarjevaju u roku od tri godine od dana nastanka obaveze.
» Pravna lica registrovana za pružanje usluga savjetovanja

11Garantovana prava, prava kojih se radnik ne može odreći:

+
+
+
+
+
+
+
+
+

12

slobodan izbor rada,
prinudan rad - zabranjen ustavom: ekonomsko iskorištavanje lica koje je u nepovoljnompoložaju,
jednaki uslovi na radnom mjestu,
pravo na minimalnu zaradu,
pravo na odgovarajuću zaradu,
poštovanje dostojanstva ličnosti na radu, bezbjedni uslovi rada,
ograničeno radno vrijeme,pravo na odmore (dnevni, nedeljni, godišnji),otpremnina.

Ostvarivanje radnih i digitalnih prava inadležne institucije
Zaštita prava iz radnog odnosa se ostvaruje na četiri nivoa:» interno, kod poslodavca,» Agencija za rješavanje radnih sporova/ Federalno ministarstvo rada»»

i socijalne politike,arbitraža,sudska zaštita.

Takođe, moguća je zaštita radnih prava putem pravnih lica koja su registrovana za pružanje usluga savjetovanja (advokatske kancelarije i agencije koje
se bave uslugama savjetovanja iz radnog prava), ali treba naglasiti da ove
usluge nisu besplatne.

13

14

Nivoi zaštite prava u RS

Rokovi za zaštitu u RS

Nivoi zaštite prava u FBiH

Rokovi za zaštitu u FBiH

poslodavac – radnik traži zaštitu u formi
zahtjeva

30 dana od dana saznanja za povredu –subjektivni rok
3 mjeseca od učinjene povrede – objektivni
rok

poslodavac – radnik traži zaštitu u formi
zahtjeva

30 dana od dana saznanja za povredu

Agencija za mirno rješavanje sporova – inicira
se prijedlogom

30 dana od dana saznanja za povredu –subjektivni rok
3 mjeseca od učinjene povrede – objektivni
rok

Mirovno vijeće kantona ili FBiH – inicira se
prijedlogom

do isteka roka za tužbu (90 dana od dana
odluke poslodavca ili učinjene povrede)Sudska zaštita – pokreće se tužbom

šest mjeseci od dana saznaja za učinjenu
povredu ili od dana učinjene povredeSudska zaštita – pokreće se tužbom

90 dana od podnošenja zahtjeva poslodavcu,
tj. 3 godine za novčana potraživanja

Zaštita kod poslodavca(RS)

Zaštita prava radnikaČlan 198(1) O pravima i obavezama radnika iz radnog odnosa, u skladu sa zakonom, opštim
aktom i ugovorom o radu, odlučuje poslovodni organ poslodavca (direktor) ili drugo lice određeno statutom ili aktom o osnivanju.
(2) Ovlašćeno lice iz stava 1. ovog člana može, putem pismene punomoći, ovlastiti
drugo poslovno sposobno lice da odlučuje o svim ili pojedinim pravima i obavezama iz radnog odnosa.
Član 200(1) Radnik koji smatra da mu je poslodavac povrijedio pravo iz radnog odnosa možepodnijeti pisani zahtjev poslodavcu da mu obezbijedi ostvarivanje tog prava.
(2) Zahtjev iz stava 1. ovog člana može se podnijeti u roku od 30 dana od dana saznanja za povredu prava, a najdalje u roku od tri mjeseca od dana učinjene povrede.
(3) Podnošenje zahtjeva za zaštitu prava u smislu stava 1. ovog člana ne odlaže izvršenje rješenja ili radnje protiv kojih je radnik podnio zahtjev za zaštitu prava, osim
ako se radi o odbijanju radnika da radi na poslovima pri čijem obavljanju postoji neposredna opasnost po život ili teže narušavanje zdravlja radnika ili trećih lica.
(4) Poslodavac je dužan da odluči o zahtjevu radnika u roku od 30 dana od dana
dostavljanja zahtjeva, a ako u tom roku ne odluči, smatraće se da je zahtjev prihvaćen.

15

Zaštita kod poslodavca(FBiH)

Zaštita prava iz radnog odnosaČlan 114.
(1) Radnik koji smatra da mu je poslodavac povrijedio neko pravo iz radnog odnosamože u roku od 30 dana od dana dostavljanja odluke kojom je povrijeđeno njegovo pravo, odnosno od dana saznanja za povredu prava zahtijevati od poslodavca
ostvarivanje tog prava.
(2) Ako poslodavac u roku od 30 dana od dana podnošenja zahtjeva za zaštitu prava
ili postizanja dogovora o mirnom rješavanju spora iz člana 116. stav 1. ovog zakona
ne udovolji tom zahtjevu, radnik može u daljem roku od 90 dana podnijeti tužbu
pred nadležnim sudom.
(3) Zaštitu povrijeđenog prava pred nadležnim sudom ne može zahtijevati radnik
koji prethodno poslodavcu nije podnio zahtjev iz stava 1. ovog člana, osim u slučaju
zahtjeva radnika za naknadu štete ili drugo novčano potraživanje iz radnog odnosa.

16

Zaštita pri agenciji za
rješavanje radnih sporova(RS)

Radnik koji smatra da mu je poslodavac povrijedio pravo iz radnog odnosa možeda podnese prijedlog za mirno rješavanje radnog spora nadležnom organu. Pravona podnošenje prijedloga nije uslovljeno prethodnim obraćanjem radnika poslodavcu za zaštitu prava.
Prijedlog za mirno rješavanje radnog spora radnik može da podnese u roku od 30
dana od dana saznanja za povredu prava, a najkasnije u roku od tri mjeseca od danaučinjene povrede. Dakle, od momenta kada se povreda desi, teče rok od tri mjeseca u kojima radnik može da podnese prijedlog za mirno rješavanje radnog spora
nadležnom organu, s tim što ne smije proći više od 30 dana (unutar ovog roka od tri
mjeseca) u kojima radnik sazna za učinjenu povredu i podnese navedeni prijedlog.
Postupak mirnog rješavanja radnog spora pokreće se podnošenjem Agenciji prijedloga za mirno rješavanje radnog spora. Strane u sporu prijedlog mogu da podnesu
pojedinačno ili zajednički. Prijedlog sadrži:1) ime i prezime strana u sporu, odnosno naziv i sjedište strana u sporu,
2) predmet spora i3) dokumentaciju u vezi sa predmetom spora, kao i imena svjedoka, ako ih imaju.
Ovdje se može primjetiti da se pri ovom tijelu vode postupci mirenja i arbitraže.

17

Zaštita pri mirovnom vijeću
Kantona ili Federacije(FBiH)

Zakon o mirnom rješavanju radnih sporova Federacije BiH (“Službene novine
Federacije BiH”, broj 49/21) je propisao postupak mirnog rješavanja radnih sporova (individualnih i kolektivnih), način određivanja miritelja i arbitara i druga pitanja
od značaja za mirno rješavanje radnih sporova na teritoriji Federacije BiH.
Prije podnošenja tužbe, radnik i poslodavac mogu se dogovoriti o mirnom rješavanju spora, što znači da je ovaj postupak dobrovoljan. Ovaj postupak inicira se
prijedlogom za mirno rješavanje koji se podnosi nadležnom (federalnom ili kantonalnom) ministarstvu rada.
Prijedlog može podnijeti svaka strana pojedinačno ili zajednički.
Prijedlog sadrži: ime, prezime i adresu, odnosno naziv i sjedište strana u individualnom, odnosno kolektivnom sporu, predmet spora, te podatke o predstavnicima
strana.
Ako strane u individualnom, odnosno kolektivnom sporu prijedlog podnose zajednički u njemu se, takođe, navode i podaci o miritelju kojeg su strane u individualnom,
odnosno kolektivnom sporu sporazumno izabrale sa liste.
Strane u individualnom, odnosno kolektivnom sporu, uz prijedlog, dostavljaju dokumentaciju u vezi sa predmetom spora, kao i prijedlog dokaza svjedoka ako ih imaju.
Ako je prijedlog podnijela jedna od strana u individualnom, odnosno kolektivnom
sporu Ministarstvo će odmah po prijemu prijedloga taj prijedlog dostaviti drugoj
strani u individualnom, odnosno kolektivnom sporu i pozivati je da se u roku pet
dana od dana prijema prijedloga izjasni da li prihvata mirno rješavanje spora.

18

O izjašnjenju, kao i u slučaju kada se druga strana u individualnom, odnosno kolektivnom sporu u roku ne izjasni o prihvatanju prijedloga, nadležno ministarstvo
obavještava stranu koja je podnijela prijedlog za mirno rješavanje spora.
Ako druga strana prihvati prijedlog za mirno rješavanje spora, dužna je u izjašnjenju dostaviti i podatke o svom predstavniku.
Kada strane u individualnom, odnosno kolektivnom sporu sporazumno izaberu
miritelja, on je dužan u roku tri dana od prijema dokumentacije zakazati sastanaksa predstavnicima strana u individualnom, odnosno kolektivnom sporu, koji činetijelo za mirno rješavanje radnog spora. Dakle, mirovno vijeće se sastoji od tri člana, i to: predstavnika poslodavca, sindikata i predstavnika kojeg izaberu strane u
sporu s liste koju utvrđuje ministar. Njihove troškove snosi ministarstvo nadležno
za rad, dok svaka strana u sporu snosi svoje troškove.
Miritelj je dužan zakazati raspravu u roku tri dana od dana održavanja sastanka, očemu obavještava strane u individualnom, odnosno kolektivnom sporu.
U postupku rješavanja radnog spora miritelj ima pravo tražiti i prikupljati informacije, dokaze i druge podatke od strana u individualnom, odnosno kolektivnom
sporu, kao i predložiti vještake i druge stručnjake, uz saglasnost i o trošku strana
u individualnom, odnosno kolektivnom sporu.
Sporazum koji strane u individualnom, odnosno kolektivnom sporu postignu u
postupku mirenja zaključuje se u pisanoj formi, obavezujući je za obje strane i ima
snagu izvršne isprave.
Sporazum se smatra zaključenim kada ga potpišu strane u sporu i mirovno vijeće
koje je učestvovalo u postupku mirenja.

19Primjerak potpisanog sporazuma miritelj dostavlja Ministarstvu.
Ako strane u individualnom, odnosno kolektivnom sporu uz pomoć miritelja u roku
15 dana od dana održavanja rasprave ne zaključe sporazum o predmetu spora, miritelj proglašava mirenje neuspjelim i o tome obavještava strane u sporu i nadležno
ministarstvo.
Ako se postupak ne okonča u razumnom roku, koji ne može biti duži od 30 dana ili
se postupak mirenja okonča neuspješno, mirovno vijeće donosi odluku o prekidu
postupka, a strane u individualnom radnom sporu imaju pravo podnijeti tužbu nadležnom sudu u rokovima koji teku od dana okončanja postupka mirenja.
Strane u sporu mogu prihvatiti ili odbiti prijedlog mirovnog vijeća, a ako ga prihvate, prijedlog ima pravnu snagu i dejstvo kolektivnog ugovora.
O ishodu i rezultatima mirenja strane u sporu obavještavaju u roku od tri dana od
dana završetka mirenja federalno ministarstvo, odnosno nadležni organ kantona uskladu sa propisom kantona.

20

Arbitraža

Arbitraža je mirno rješavanje spora, uz posredovanje arbitra-miritelja ili mirovnog
vijeća. Cilj arbitraže je izbjegavanje dugih i skupih sudskih postupaka, kao i traženje načina za zadovoljenje interesa obje strane, kako bi mogli nastaviti svoj odnos.
Rokovi za mirenje (arbitražu) su relativno kratki, kako stranama, ukoliko se ne postigne dogovor, ostaje mogućnost sudske zaštite svojih prava u zakonski propisanim
rokovima.

FEDERACIJA BOSNE I HERCEGOVINE:
Strane u sporu mogu rješavanje kolektivnog radnog spora sporazumno povjeriti
arbitraži.
Imenovanje arbitara i arbitražnog vijeća i druga pitanja u vezi sa arbitražnim postupkom uređuju se kolektivnim ugovorom ili sporazumom strana.
Arbitraža temelji svoju odluku na zakonu, drugom propisu, kolektivnom ugovoru ina pravičnosti.
Arbitražna odluka mora biti obrazložena, osim ako strane u sporu ne odluče drugačije.
Protiv arbitražne odluke žalba nije dopuštena.
Arbitražna odluka ima pravnu snagu i dejstvo kolektivnog ugovora.

REPUBLIKA SRPSKA:
Ako sindikat ili savjet radnika uskrati saglasnost na otkaz ugovora o radu, to morapismeno obrazložiti, a poslodavac može u roku od 15 dana od dana prijema izjašnjenja sindikata, odnosno savjeta radnika zatražiti donošenje arbitražne odluke,
u skladu sa zakonom o mirnom rješavanju radnih sporova.

21

Sudska zaštita - rokovi:
RS: Tužbu za zaštitu prava radnik može da podnese najkasnije u roku od šest mjeseci od dana saznanja za povredu prava ili dana učinjene povrede.

FBIH: Ako poslodavac u roku od 30 dana od dana podnošenja zahtjeva za zaštitu
prava ili postizanja dogovora o mirnom rješavanju spora ne udovolji tom zahtjevu, radnik može u daljem roku od 90 dana podnijeti tužbu pred nadležnim sudom.
Zaštitu povrijeđenog prava pred nadležnim sudom ne može zahtijevati radnik koji
prethodno poslodavcu nije podnio zahtjev za zaštitu prava ili postizanja dogovora o mirnom rješavanju spora, osim u slučaju zahtjeva radnika za naknadu štete ili
drugo novčano potraživanje iz radnog odnosa. Sva novčana potraživanja iz radnog
odnosa zastarjevaju u roku od tri godine od dana nastanka obaveze.
Navedeni rokovi su prekluzivni i ne mogu se produžavati, te njihovim istekom radnik
gubi pravo na ovu vrstu zaštite. Međutim, u Federaciji BiH je vidljivo da se rokovi za
podnošenje tužbe ne poklapaju sa rokovima predviđenim za mirno rješavanje spora, te oni počinju teći od momenta okončanja postupka mirenja.

22

Praksa,zaštita radnih i
digitalnih prava

Najčešća zaštita radnih prava, odnosno uobičajeni radni sporovi su oni u kojima radnik potražuje neisplaćene plate i naknade iz radnog odnosa i/ili traži
poništenje rješenja o otkazu ugovora o radu. Sudska praksa pokazuje dasudovi uglavnom pridaju povjerenje argumentaciji slabije strane u radnopravnom odnosu (radniku), što je sasvim razumno i opravdano. Drugim riječima,poslodavac „ne smije pogriješiti“ ni u jednom koraku u tom odnosu, da bi sud
zaključio pozitivno po njega u takvom pretpostavljenom sporu.
Međutim, jedan od najvećih problema prakse iz radnih prava jeste rad na
crno, tj. radni odnos koji nije prijavljen u skladu sa zakonom. Njemu uz rame
je problem „djelimično prijavljenih primanja“, što predstavlja izbjegavanjeporeskih propisa u oblasti radnog prava. Oba problema imaju za posljedicu
manje prihode za državu, dok se taj identičan iznos manjka državih prihoda
pojavljuje kao višak kod poslodavca i(li) radnika.
Iako postoji mogućnost prijave takvih zloupotreba (anonimno, telefonski, kao
i putem elektronske pošte), broj prijavljenih i procesuiranih slučajeva nijeznačajan. Problem u praksi je i nedovoljan broj obučenih kadrova koji bi nadzirali sprovođenje propisa i otkrivanje takvih finansijskih malverzacija, kao
i nezainteresovanost radnika za zaštitu svojih prava u ovom domenu, jer nevide instantnu korist za sebe.
Manje-više, digitalizacija nije unesena kao standard za ostvarivanje zaštite
radnih prava, jer su postupci koji se vode po tom pitanju formalni i formalizovani iz vremena kada digitalizacija nije bila ni moguća, što je svakako prostor
za napredak (u smislu predaje podnesaka, korespodencije i obavještavanja
druge strane u sudskim postupcima, van glavne rasprave).

23

Praksa u regionu

U Hrvatskoj, uspostavljena je elektronska usluga, sa čitavim katalogom radnihprava i mogućnosti njihovog ostvarivanja putem interneta8. Ova digitalizacija
ima za cilj olakšanje administrativnih postupaka, unapređivanja komunikacije između poslodavaca i radnika te pružanje veće dostupnosti informacija oradnim pravima. Kroz platformu “E-Građani” Hrvatska vlada je razvila e-Građani sistem koji omogućava građanima, uključujući zaposlene, pristup različitim
online uslugama. Ovaj sistem omogućava pojedincima da pristupe svojim
radnim podacima, primaju elektronske potvrde o zaposlenju i drugim dokumentima kao i potpuno elektronsko upravljanje dokumentima koji se odnose
na radni odnos.
Izmjenama i dopunama Zakona o radu krajem 2022. godine, u zakonodavstvu
Republike Hrvatske se uveo institut i uređenje rada putem digitalnih radnih
platformi. Prema podacima Evropske komisije, industrija digitalnih radnih
platformi je u 2020. godini imala promet od oko 20 milijardi evra i u njoj jebilo zaposleno više od 28 miliona radnika. Zbog navedenog, kao i zbog njihovog izraženog uticaja prilikom nedavne pandemije, ukazala se potreba
regulisanja ovog odnosa, jer je rad preko takvih digitalnih platformi istovremeno imao sve elemente radnopravnog odnosa u smislu obaveza koje je lice(radnik) moralo ispunjavati. Posljedično i logično, trebalo je takvo lice u tom
odnosu i zaštititi, sa pozicije radnopravnog i aspekta zaštite na radu.
Vidljivo je, između ostalog, da su propisanim dodatnim odredbama obaveznog sadržaja ugovora o radu nametnute poslodavcima dodatne obaveze
koje se tiču organizacije rada, bili oni digitalna radna platforma ili agregator. Takođe, uvedene su odredbe koje definišu digitalne radne platforme kao
poslodavca, ljudski nadzor, te odredbe koje treba da obezbijede onemogućavanje prikrivenog samozapošljavanja. U konačnici, nakon što se odnos

24

8Katalog usluga - gov.hr

između digitalnih platforma (kao poslodavca) i radnika (žargonski, „partnera“) formalno regulisao, ostaje da se procjeni primjena u praksi, tj. kako će
takvi poslodavci biti nadzirani i koliko će propisani način uređenja dovesti
do višeg nivoa zaštite prava radnika. Osnovni izazov je što su automatizirani
sistemi bazirani na algoritmima koji se mogu mijenjati izrazito brzo, dalekobrže nego što zakonodavac može reagovati i dinamičniji su od ljudskih sistema upravljanja. U svrhu kvalitetnog nadzora, biće neophodno osposobiti
i kadrove koji će takvu vrstu nadzora moći sprovoditi, tim prije jer odredbe
stupaju na snagu od 01.01.2024. godine. (Galić, Filip, dipl. iur.9)
U aprilu 2021. godine, Narodna skupština Republike Srbije je usvojila Zakon oizmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, koji se počeo
primjenjivati od početka 2022. godine. Razlozi za donošenje navedenog propisa su regulisanje oporezivanja prihoda fizičkih lica koja ostvaruju prihode
od autorskih i srodnih prava na koje se porez plaća samooporezivanjem (freelancer-i), kao i po osnovu ugovorene naknade za izvršeni rad na koje se porez
plaća samooporezivanjem. Suština uvedenih novina je utvrđivanje normiranih troškova i osnovica za obračun poreza, tj. uvođenje ovakvih zanimanja uporesku regulaciju. Sa jedne strane, potpuno je opravdano da država svojim
monopolom prinude dobije još jedan izvor prihoda za svoje potrebe. Međutim,
bilo bi vrlo uputno da takva država, posredno i neposredno, za tu „cijenu“
ponudi i određeni stepen zaštite, mimo uobičajenog (recimo, viši nivo zaštite takvih lica u slučaju nezaposlenosti).

25

9

IUS-INFO - Pravno uređenje digitalnih radnih platformi prema novom Zakonu o radu (iusinfo.hr)Šta moramo uraditi u BiH
u odnosu na EU put
Za razliku od Evropske unije, te susjednih država (bile one u sastavu EU ili ne),Bosnu i Hercegovinu karakteriše nedostatak legislative u pogledu digitalnihprava, te digitalizacije radnih procesa koja već uveliko postoji u praksi, ali je
nedovoljno ispraćena zakonskim propisima.
Bosna i Hercegovina bi svakako trebala ići putem implementacije rješenja donesenih u EU, te preuzeti dobra rješenja od susjednih zemalja. Dakle,
pristupiti izmjenama Zakona o radu u pogledu susjednih država kako bi digitalna prava koja već postoje u praksi bila kontrolisana i regulisana na pravinačin, te kako bi zaštitila osnovna radna prava a istovremeno dopustila razvoj
privrede na internetu.
Regulacija digitalnih prava nije nužan proces samo u radnim odnosima nakon
njihovog zasnivanja, već i u pogledu ostvarenja prava na rad, tj. u pogledu
lica koja aktivno traže zaposlenje.

26

Zaključak

Osnovni zaključak je svakako nedovoljna regulacija digitalnih prava u BiH, kao
i njihova nedovoljna veza sa ostvarivanjem radnih prava. Suštinski, u jednom
svom dijelu, digitalna prava i njihovo ostvarivanje treba da posluže za ostvarivanjem radnih prava i njihovom zaštitom.

Cilj digitalizacije jeste olakšavanje i ubrzanje administrativnih postupaka,
unapređenje komunikacije između poslodavca i radnika, te pružanje veće
dostupnosti informacija o radnim pravima.
Dobra praksa je primjećena u regionu. Recimo u Srbiji, kao dobar primjer 10: na
jednom mjestu, sve što je potrebno najširem krugu stanovništva, pa i radnika,što je svakako, shvatajući složenost takvog projekta, preporuka za uvođenje iprimjenu. U Hrvatskoj, uspostavljena je slična elektronska usluga, sa čitavim
katalogom radnih prava i mogućnosti njihovog ostvarivanja putem interneta11.
Kada je u pitanju trenutno stanje zaštite prava radnika, po dostupnim podacima dominira sudska zaštita1213. Međutim, treba imati u vidu nekoliko činjenica:
naime, na internet prezentacijama Agencije za mirno rješavanje sporova Banja
Luka14, kao ni internet stranici Federalnog ministarstva rada i socijalne politike (mirovnog vijeća)15, ne postoji statistika pokrenutih i završenih postupaka
10 eUprava
11 Katalog usluga - (gov.hr)
12 Baza sudske prakse (pravosudje.ba)
13 Radno pravo - sudska praksa BiH | Advokatska kancelarija Prnjavorac (advokat-prnjavorac.com)
14 Почетна | Агенција за мирно рјешавање радних спорова (radnispor.net)
15 Sektor za rad, zaštitu na radu i zapošljavanje – Federalno ministarstvo rada i socijalne politike(fmrsp.gov.ba)

27

mirenja (arbitraže). Takođe, nema uvida ni u to koliko se radnih sporova pokrenulo i završilo mirnim putem kod poslodavaca, što je donekle i razumljivo.
Međutim, kao što je nesporno da treba postojati sudska zaštita, kao posljednja mogućnost zaštite prava radnika, tako je i veoma prihvatljivo iscrpiti
sve načine da strane u radnom sporu ili povodom rada nađu efikasnije, bržei jeftinije rješenje spora.
U Federaciji Bosne i Hercegovine je primjećena dobra praksa koja se odnosi
na digitalizaciju uprave (E-uprava Federacije Bosne i Hercegovine). Bilo bi idealno da se postupci i procedure u oblasti radničkih prava prikupe i postave
na mjesto koje već postoji na internet prezentaciji16 koja bi se tako nadogradila i približila radniku mogućnost za brzu i efikasnu zaštitu svojih prava, baru formalnom smislu. Navedena preporuka se odnosi i na kreiranje takvog
portala i u Republici Srpskoj, ili bar dopune na postojećoj stranici nadležnog
ministarstva17.

U konačnici, ako se može zaključiti da je potrebno regulisati digitalna prava,
posebno u pravcu što bolje zaštite prava radnika, onda svakako treba razmisliti o istovremenoj edukaciji zainteresovanih strana (prije svega, radnika)
i unapređenja digitalnih alata, prevashodno platformi gdje se mogu naći potrebne informacije za zaštitu prava radnika i njihove dostupnosti.

16 eUsluge (fbih.gov.ba)
17 Министарство рада и борачко-инвалидске заштите (vladars.net)

28

Autori: Zdravko Zečević, Srđan Raković, Jovana Kisin Zagajac
Projektni tim: Ognjenka Zrilić, Medina Garić, Slaviša Jelisić, Aleksandar Bundalo

Ovaj dokument je nastao uz finansijsku podršku Evropske unije. Njegov sadržaj isključiva je odgovornost
projekta "EU podrška unapređenju radnih i ljudskih prava kroz digitalizaciju" i ne odražava nužno stavove
Evropske unije.
Projekat "EU podrška unapređenju radnih i ljudskih prava kroz digitalizaciju" implementiraju Udruženje građana
LIR Evolucija i Udruženje građana "NEŠTO VIŠE".