Історія України

Власов В.С.

«Історія України»підручник для 7 класу загальноосвітніх навчальних закладів

Зміст
Дорогі друзі!  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 5
§ 1–2. Вступ до середньовічної історії України  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 7Розділ 1. ВИНИКНЕННЯ ТА СТАНОВЛЕННЯ
КИЇВСЬКОЇ РУСІ§ 3. Східнослов’янські племена – предки українців – напередодні утво­рення держави . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 16
§ 4. Утворення Київської Русі  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 23
§ 5. Київська Русь за перших Рюриковичів . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 30
§ 6. Князь Святослав та його походи за історичними джерелами.
Практичне заняття 1 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 38
Перевірте, чого навчилися з теми  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 41
Розділ 2. КИЇВСЬКА РУСЬ наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.
§ 7. Київська держава за часів князя Володимира Великого  . . . . . . . . 46
§ 8. Київська держава за правління Ярослава Мудрого . . . . . . . . . . . . 54
§ 9. Писемність, освіта, архітектура та монументальний живопис
Київської Русі доби розквіту .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 61
§ 10. Суспільне та господарське життя за доби розквіту
Київської Русі  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 70
§ 11. Християнська релігія і церква в житті давньоруського
суспільства. Практичне заняття 2 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 78
Перевірте, чого навчилися з теми  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 81
Розділ 3. КИЇВСЬКА РУСЬ у другій половині 11 –першій половині 13 ст.
§ 12. Київська Русь за наступників Ярослава . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 86
§ 13. Київська Русь за Володимира Мономаха та його сина . . . . . . . . . 93
§ 14. Політичне та мистецьке життя Київського, Чернігівського,Переяславського князівств доби роздробленості  . . . . . . . . . . . . . 99
§ 15. Галицьке та Волинське князівствав другій половині 12 ст.  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 106§ 16. Твори давньоруської літератури як історичні джерела.
Практичне заняття 3 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 112
Перевірте, чого навчилися з теми  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 115
Розділ 4. Галицько-Волинська держава
§ 17. Галицько-Волинська держава: від створеннядо монгольської навали  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 120
3§ 18. Монгольська навала на українські землі  . . . . . . . . . . . . . . . . . 127§ 19. Зовнішня політика князя Данила Романовича за літописними
джерелами. Практичне заняття 4  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 133§ 20. Галицько-Волинська держава за Данила Романовичата його нащадків  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 136§ 21. Розвиток освіти, літописання, архітектури та малярствав Галицько-Волинській державі  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 143
Перевірте, чого навчилися з теми  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 150
Розділ 5. Українські землі у складі
Великого князівства Литовського та інших держав
(друга половина 14 –15 ст.)§ 22. Українські землі у складі Великого князівства Литовськогота Польського королівства . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 155§ 23. Крим та українське Причорномор’я. Українські земліу складі Угорщини, Молдови та Московії  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 163§ 24. Суспільне та господарське життя  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 170§ 25. Розвиток освіти. Архітектура та образотворче мистецтво . . . . . 177§ 26. Повсякденне життя та взаємовідносини населення України
в 14 – на початку 16 ст. Практичне заняття 5  . . . . . . . . . . . 184
Перевірте, чого навчилися з теми  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 188

4Дорогі друзі!
Цього навчального року ви стали семикласниками, що, звичайно, сповнюєвас відчуття самоповаги й упевненості. Ще б пак! Школа тепер для вас такапередбачувана. Ви добре знаєте, що кожен навчальний рік дарує вам знайом­ство з новими предметами. А ті, з якими ви ознайомилися раніше, тепер треба
буде вивчати ґрунтовніше й глибше. Кожен з вас уже має улюблені предметита улюблених учителів. Досвід шкільного життя не раз переконував: у на­вчанні так багато залежить від вас самих – від вашого бажання вчитися, відзосередженості й наполегливості, сумлінності та відповідальності. Ви дорослі­шаєте, і це означає, що у своєму мовленні дедалі частіше вживаєте займенник
«ми» стосовно себе й тих дорослих, які вас оточують: батьків, їхніх і ваших
друзів та знайомих, сусідів, мешканців вашого міста, земляків… Так поступо­во ви починаєте усвідомлювати себе частиною великої спільноти, яку назива­ють українським народом. Україна… Яка вона – наша рідна земля? Що означаєїї назва? Коли вона виникла? Хто жив на нашій землі до нас? Про що мріяли
ті, хто жив тут сотні й тисячу років тому? На ці та багато інших запитань визнайдете відповіді на уроках історії України в сьомому класі.
Отже, цього року ви розпочнете докладно й глибоко вивчати історію
України. Подорожуючи минулим, дізнаєтесь, яких часів сягає своїм
корін­ням український народ, довідаєтесь, як постали на наших теренах
держави – «відома й знана в усіх кінцях землі» Київська Русь та Галиць­ко-Волинська держава. Не залишать вас байдужими долі гордовитих ішляхетних князів, їхні блискучі перемоги та прикрі поразки. Зворушать
яскраві й трагічні події з історії наших міст і містечок, вразять своєю не­тлінною красою й довершеністю витвори рук безіменних майстрів.
Помічником у ваших сповнених відкриттів мандрах буде цей підруч­ник. Кожен параграф відповідає урокові. Матеріал кожного уроку поді­лено на пункти з назвами та на пізнавальні рубрики.
На початку параграфів пропонуємо вам пограти в історичну гру. Описи
ігор знайдете в рубриці «Історична розминка». Пропоновані ігри допомо­жуть вам швидко пригадати опрацьований раніше матеріал, якнайкраще
налаштуватися на вивчення нового. Аби гра пройшла швидко й організо­вано, залучайте до її проведення вчителя. Утім, можете грати й самостій­но – для цього маєте перерву перед уроком історії.
Опрацьовувати новий матеріал починайте з рубрики, у якій запропо­новано роздивитися ілюстрації – здебільшого це мистецькі пам’ятки від­повідного періоду або сучасні пам’ятники, які, проте, присвячені давнім
подіям чи історичним діячам, про яких ітиметься в матеріалах уроку.
Основні історичні відомості викладено в пунктах параграфів. Їх назву
сформульовано як запитання, біля якого побачите малюнок-символ

.

Зрозуміти, як саме переживали події, про які довідуєтеся на уроці,тогочасні мешканці України, вам допоможуть уривки з літописів, подо­рожніх нотаток, листів чужинців – словом, ті історичні документи, щозбереглися від згаданої доби. Ви вже знаєте, що робота з історичним дже­5Дорогі друзі!

релом потребує спеціальних умінь, які ви вдосконалюватимете й цього
разу. Цьому сприятимуть запитання та завдання до документів. Чимало
завдань у підручнику стосується історичних пам’яток та картин на істо­ричні теми. Застосовуючи прийоми інсценізації, рольової гри, ви матимете
нагоду стати ніби співучасниками втілених у живописі історичних подій.
Глибше зрозуміти суть історичних подій, виявити зв’язок між подіямита їх перебіг допоможе рубрика «Історична карта». Виконуючи запропо­новані в ній завдання, ви вдосконалюватимете вміння співвідносити подіїв просторі та часі.
Підручник вам також підкаже, які саме завдання виконувати і як. Допунктів параграфа, уривків із джерел та ілюстрацій запропоновано зав­дання, працювати над якими можна самостійно або в парах чи групах. Наце вказують малюнки-символи:– попрацюйте в парах;– попрацюйте в групах;– у загальному колі.
Завдання, виконувати які радимо в парах, спонукають до розмірковуван­ня, навчають порівнювати, аналізувати, робити висновки. У тих завданнях,які запропоновано виконувати в групах, здебільшого передбачено пошук
відповіді на дискусійні запитання. Обговорення цих питань привчатиме васприслухатися до думки інших, поважати її, бути стриманими й толерантни­ми до тих, хто не поділяє ваших поглядів. Дискусійні запитання – це ще йможливість спроектувати минуле в майбутнє, порівняти різні підходи, про­тилежні оцінки, що притаманне історії як науці.
Звертаємо увагу, що не обов’язково розв’язувати всі запропоновані вматеріалах уроку завдання. Що саме опрацьовувати, обирайте, порадив­шись з учителем.
Працюючи над текстом підручника, звертайте увагу на тлумачення но­вих для вас слів і термінів, подані на берегах. Ці слова вам треба вміти
пояснювати та вживати їх під час відповіді.
Перевірити, чи добре засвоєно матеріал, вам допоможуть запитання
рубрики «Перевірте себе».
Є в підручнику і практичні заняття. Такі параграфи траплялися вамминулого року. У них викладено матеріал до уроків, на яких ви вивчатиме­тенове самостійно, удосконалюючи власні вміння та навички. Після опра­цювання навчального матеріалу ви маєте усно чи письмово виконати триконтрольних завдання – позначено їх таким малюнком-символом:.

Свої враження від прочитаного та почутого на уроці висловлюйте на­прикінці кожного заняття: до цього вас спонукатимуть запитання, позна­чені малюнком

.

Цікавого вам навчання й високих результатів!
6Вступ до середньовічної історії України

Вступ до середньовічної
§ 1 2. історії України
1. Що дізналися минулого навчального року про періоди історії
стародавнього світу?
Торік ви опановували історію стародавнього світу – галузь історії
людства, або всесвітньої історії, яка дає відповіді на питання, як форму­валося людське суспільство: як жили люди за найдавніших часів, якими
були їхні заняття, як виникали перші держави та як розвивалися найдав­ніші цивілізації. Ви вже знаєте, що історія стародавнього світу охоплює
проміжок часу від початку розвитку людства до 476 р. – року падіння
Західної Римської імперії. В історії стародавнього світу виокремлюють
чотири епохи: первісну добу, історію Давнього Сходу, історію Давньої Гре­ції та історію Давнього Риму.
• Роздивіться ілюстрації. Поміркуйте, яким періодам історії стародавнього світу
вони присвячені. • За якими ознаками ви визначали періоди? • Що найцікавішого
запам’ятали з кожного періоду? • Пригадайте найвизначніші події, історичних діячів, найславетніші пам’ятки культури кожного періоду. • Чи всі періоди однаково
багаті на свідчення? Чому?

З яким періодом стародавньої історії пов’язують зародження європейської демократії? Назвіть факти, які свідчать про це.

7Вступ до середньовічної історії України

2. Що відомо про найдавніших мешканців України?
Уже на перших уроках історії торік ви переконалися, що історія нашої
Батьківщини віддавна стала частиною всесвітньої історії, зокрема євро­пейської. Археологічні матеріали свідчать про невпинне зростання насе­лення території сучасної України за найдавніших часів. Наша земля – одназ найбагатших на пам’ятки кам’яного віку країн Європи. Саме землями
України відбувалося заселення східної частини Європейського континенту.
Що знаєте про початок історії людства? Поміркуйте, яке символічне значення мають слова з Біблії: «І створив Господь людину з пороху земного. І дихання життя
вдихнув у неї – і стала людина живою душею».
Роздивіться відому вам картину, що відтворює життя людей на наших землях 20 тисяч років тому. • Розкажіть про мешканців цієї пізньопалеолітичної стоянки. Опишіть,зокрема, якими були їхні буденні клопоти, як вони влаштовували полювання, щовживали в їжу, які матеріали використовували для спорудження житла.

Кирилівська стоянка. Художник Іван Їжакевич.
• Пригадайте, що визначало життя людей за тих далеких часів. • У зв’язку з якими
винаходами людей їхнє життя стало істотно змінюватися?

3. Що змінилося в житті людей з поширенням землеробства таскотарства?
Ви пам’ятаєте, що впродовж тривалого часу люди вдосконалювали зна­ряддя та прийоми мисливства, рибальства й збиральництва, аж поки занеоліту перейшли до землеробства й скотарства. Про ті часи кажуть,що тоді людина ніби народилася вдруге, бо сповнилася нової суті, ставши
невтомним трударем коло землі. Праця на землі відкрила перед людством
нові обрії. Помітно послабилася залежність від природи: аби вижити, лю­дина не просто брала від природи, вона почала змінювати її. Життя стало
стабільнішим і передбачуванішим. З’явилися осередки осілості: люди об­робляли землю і з цього жили.
8Вступ до середньовічної історії УкраїниЗа енеоліту в степовій смузі на противагу землеробському світу форму­вався світ скотарів.
Що ви пам’ятаєте про так званих трипільців – мешканців Лісостепу України, якірозселилися від Дністра до Дніпра і жили там за енеоліту від 4 тисячоліття до середини 3 тисячоліття до н. е.?
Роздивіться пам’ятки носіїв трипільської культури. Як називаються ці речі, яке їхнє призначення? На основі зображених пам’яток зробіть висновок про заняття трипільців.

1

2

3

4

5

Речові пам’ятки трипільської археологічної культури.

4. Як і коли на теренах України з’явилися перші кочовики?
Винайшовши мідь, а потім бронзу, давні хлібороби та скотарі належно
оцінили переваги металевих знарядь. Тож не дивно, що досить швидко
люди навчилися отримувати більш досконалий і міцний метал – залізо.
На землях України це сталося впродовж 1 тис. до н. е. Поява залізних
знарядь праці та зброї спричинила бурхливий розвиток господарства тавійськової справи. Землеробські племена стали обробляти більше землі, аотже, – збирати кращі врожаї. Скотарі Степу за тієї доби зажили кочовим
життям, постійно переходячи разом із худобою на нові землі. Вони на­вчилися їздити верхи, що давало змогу долати великі відстані. У безкраїх
степах часто спалахували сварки за пасовиська та отари. І тоді перемагав
сильніший – той, хто мав досконалішу залізну зброю і в кого тієї зброї
було більше.
Ви пам’ятаєте, що історію войовничих кочовиків на наших землях
започаткували кімерійці – іранськомовний народ, який примандрував зНижнього Поволжя в Причорноморські степи в 9 ст. до н. е. й панувавтут упро­довж двох століть. Це перший народ на наших землях, назва
якого нам відома. У 7 ст. до н. е. кімерійців підкорили значно могутніші
скіфи, які примандрували зі степових районів Передкавказзя. Як і кіме­рійці, вони були кочовиками, основу господарства яких становило коняр­ство. У 3 ст. до н. е. скіфів у Причорноморських степах заступили
сармати. Ці споріднені зі скіфами іранськомовні кочовики походили зПриуральсько-Поволзьких степів. Володарювання сарматів у Причорно­морських степах тривало майже 600 років. Поклали йому край германські
племена готів з півночі, а пізніше навала нових кочовиків зі Сходу – тюр­комовних гунів.
9Вступ до середньовічної історії УкраїниЩо пам’ятаєте про скіфів? Роздивіться скіфські пам’ятки. Як ці пам’ятки свідчатьпро спосіб життя, заняття та духовний світ скіфів?

1

2
3

4

1. Меч та золоті піхви до нього з кургану Товста Могилана Дніпропетровщині. 4 ст. до н. е.
2. Гребінь з кургану Солоха на Дніпропетровщині.
3. Лучники з кургану Куль-Оба поблизу Керчі в Криму.
4. Золотий олень з кургану Куль-Оба.

5. Коли на українських теренах з’явилися осередки грецької цивілізації?
Нові поселенці потрапляли на територію України не лише степом, а йморем. Від 7 ст. до н. е. й упродовж наступних майже тисячі років напівнічному узбережжі Чорного моря та Криму мешкали переселенці зДавньої Греції – живучи за грецькими законами й плекаючи грецьку
культуру. Усі міста-колонії були ніби двійниками міст материкової Греції:у них майже цілком відтворено особливості державного, господарськогота культурного життя Давньої Греції.
Першою грецькою колонією на півдні України вважають поселення наострові (за тих часів – півострові) Березань неподалік сучасного міста Оча­кова Миколаївської області. Протягом 6–5 ст. до н. е. грецькі переселенці
опанували все північне узбережжя Чорного моря. Так, біля гирла р. Тірас
(Дністер) виникла Тіра (на місці сучасного Білгорода­-Дністровського), направому березі Бузького лиману – Ольвія (біля сучасного с. Парутине
Миколаївської області). На південному березі Криму – Херсонес (тери­торія сучасного Севастополя). На берегах Керченської протоки був засно­ваний Пантикапей (сучасна Керч – місто не переривало існування від
6 ст. до н. е. і до нашого часу!).
10Вступ до середньовічної історії України

Роздивіться грецькі пам’ятки на наших землях. Як вони пов’язані із суспільним, госпо­дар­ським та духовним життям греків – переселенців у Північне Причорномор’я та Крим?

1

2

3
1. Рельєф «Геракл, який спочиває» (кінець 4 – початок
3 ст. до н. е.). З розкопок Керкінітиди (сучасна Євпаторія).
2. Руїни театру в Херсонесі (сучасний Севастополь).
3. Біломармурова плита з присягою громадян Херсонеса.
4. Прориси монет, знайдені в містах Північного
Причорномор’я та Криму

4

6. Які періоди охоплює середньовічна історія України?
Ви пригадали, що на території України за різних часів мешкали різні
народи. Якісь племена приходили здалеку, витісняли попередників, до­сягали у своєму пануванні могутності та розквіту, а потім – ішли, від­ступаючи перед сильнішими й згуртованішими за себе. Проте були й такі,що жили тут споконвіку. По-різному складалися їхні стосунки з чужин­цями. Так у протистоянні й випробуваннях протягом 2–1 тисячоліття
до н. е. на лісистих просторах від Вісли до Дніпра народжувалися слов’яни –предки 15 сучасних європейських народів, серед яких і українського.
• Пригадайте, як Велике переселення народів вплинуло на долю Римської імперії?
Якою, зокрема, була роль готів та гунів? • Які назви давніх слов’ян зберегли писемні джерела? • На якій підставі вчені-археологи роблять висновок про належність археологічних пам’яток слов’янам?

Від 476 р. починається доба Середньовіччя, яку вивчатимете на уроках
історії цього навчального року. Середньовіччя як епоха в історії людства
охоплює більше тисячі років – від 5 ст. до кінця 15 ст.
Періодизація українського Середньовіччя майже цілком узгоджуєтьсяіз періодизацією загальноєвропейського.
Історію Середніх віків в Україні розпочинають добою раннього Середньовіччя від другої половини 5–7 ст. (періоду Великого розселення слов’яні формування східнослов’янських племінних союзів) і до утворення дер­жави східних слов’ян наприкінці 9 ст.
Союзи східнослов’янських племен на території України вважають безпо­середніми предками українців, оскільки вже в 7 ст. вони були подібнимиза мовою, звичаями й відрізнялися за цими ознаками від інших східно­сло­в’­янських племен. За наступних століть спорідненість між ними виявляла­сяще виразніше, що сприяло виникненню в 9 ст. держави із центром у Києві.
11Вступ до середньовічної історії УкраїниВід кінця 9 до середини 14 ст. тривала доба розвиненого українського
Середньовіччя. У цей період постала держава із центром у Києві, яку істо­рики пізніше назвали Київською Руссю. Київська Русь – одна з найбіль­ших та наймогутніших держав середньовічного світу. Проіснувала вона досередини 13 ст., допоки не була зруйнована монгольською навалою. Без­посередньою спадкоємицею Київської Русi стала Галицько-Волинська
держава. Утворена 1199 р. князем Романом Мстиславовичем, вона про­існувала до 1340 р.
Київська Русь та її спадкоємиця – Галицько-Волинська держава налаго­дили різноманітні зв’язки не тільки з Візантією та південними слов’янами,а й з країнами Західної Європи та арабського Сходу. Роль Київської Русі втогочасному світі була визначена розташуванням на найважливіших тор­говельних шляхах. Ідеться, зокрема, про шлях «із варягів у греки», щопов’язував Балтійське й Чорне моря. Про політичну роль Русі в тогочасній
Європі красномовно свідчать династичні шлюби руських князів.
Військова міць Київської держави давала можливість протягом сторіч
успішно захищатися від нападів кочових народів, зокрема печенігів і по­ловців. Київська Русь стала своєрідним щитом для захисту народів Цен­тральної та Західної Європи від монгольської навали.
Виявом міжнародного авторитету Галицько-Волинської держави булокоронування князя Данила Романовича. Ця подія засвідчує європейську
орієнтацію зовнішньої політики Галицько-Волинської держави.
Про тісні відносини Київської Русі та Галицько-Волинської держави зіншими тогочасними країнами свідчать культурні зв’язки. Найбільший
вплив на культуру руських земель мала Візантія. Цьому сприяло й утвер­дження православного християнства.
Періодом пізнього Середньовіччя, яке тривало від другої половини 14 ст.
до кінця 15 ст., вважають часи, коли більшість українських земель пере­бувала у складі Великого князівства Литовського і коли на наших землях
існували удільні князівства, очолені правителями литовської династії.
Накресліть стрічку часу. Позначте на ній періоди українського Середньовіччя.

Роздивіться фрагменти сучасних картин-реконструкцій. Яким періодам українського Середньовіччя вони присвячені?

12Фрагменти картин 1. «Княжий Галич» (художник М. Фіголь).
2. «Кий, Щек, Хорив і Либідь засновують Київ» (художник А. Орльонов)12Вступ до середньовічної історії України

7. Як учені дізнаються про події середньовічної історії України?
Важливими джерелами для відтворення обставин життя мешканців
України періоду Середньовіччя є археологічні (речові) пам’ятки. Самевони дають змогу дізнатися, якими буденними справами переймалися
давні мешканці українських земель, якими були їхні житла та побутові
речі, одяг та прикраси, які знаряддя праці та зброю вони використо­вували.
Цінними джерелами є графіті (написи та малюнки, видряпані на стінахта архітектурних деталях давніх будівель) та ілюстрації-мініатюри в ру­кописних книжках. Багато відомостей про історію доби Середньовіччя
містять тогочасні твори літератури й фольклору – билини, перекази, істо­ричні пісні та найдавніші думи, які дійшли до нас.
Найавторитетнішими й найдокладнішими джере­Літописом називають
лами є літописи. Саме ці писемні пам’ятки дають
твір, у якому найголов­змогу відновити перебіг історичних подій на наших
ніші події записували вземлях у деталях та подробицях (розповідаючи,хронологічній послідовприміром, про похід новгород-сіверського князя
ності, за роками (літами) – «з літа в літо», якІгоря Святославовича проти половців 1185 р., лі­казали за тих часів.
тописець зазначає, що подія ця супроводжувалася
сонячним затемненням, що було поганим знаком;власне, ця деталь допомогла вченим точно визначити дату походу). Літо­писці висвітлювали здебільшого діяння князів – воєнні походи та битви,відносини із сусідами, шлюби. Літописи читали й переписували впродовж
кількох століть, завдяки чому вони збереглися до нашого часу.
Найдавнішим літописом, що дійшов до нас, є «Повість минулих літ».
Розповідає він про події «відколи пішла Руська земля, хто перший почаву ній правити» і до початку 12 ст. Укладаючи «Повість минулих лiт»,автор використав давніші літописи, які не збереглися, а також Біблію,твори візантійських хроністів, різноманітні документи (приміром, угоди
князів). Один зі списків цього літописного зводу зберіг ім’я автора-упо­рядника – ченця Києво-Печерського монастиря Нестора. До продовжень
«Повiстi...» належить Київський лiтопис, який розповідає про подiї врізних землях Київської Русi, але в центрі оповідей – Київ i Київська
земля. Найвидатнішою пам’яткою літописання Галицько-Волинської дер­жави є Галицько-Волинський літопис.
Дійшли до сьогодення літописи Вели­кого князівства Литовського. Цінним
доповненням до літописних свідчень єрозповіді іноземних джерел: хронік,щоденників мандрівників, тексти міждержавних угод.
Зіставивши свідчення всіх відомих
історичних джерел, учені й відтворюють
яскраву картину життя людей доби Початкові сторінки «Повісті минулих літ» одного з літописних
Середньовіччя.
зводів.
13Вступ до середньовічної історії України

Роздивіться пам’ятки. Визначте, до якого виду історичних джерел вони належать.
Яку історичну інформацію отримають історики, дослідивши ці пам’ятки?

1

3
4

2

5

6

1. Фрагмент мініатюри із зображенням князя Ярополка Ізяславовича з Трірського Псалтиря 1078–1087 рр.
2. Золота монета – златник – карбована за князя Володимира Великого.
3. Сторінка з літопису «Повість минулих літ» з мініатюрою, яка ілюструє
будівництво церков князем Володимиром Великим.
4. Грамота з умовами династичного союзу Великого князівства Литовськогота Польського королівства 1385 р. в Крево.
5. Знаряддя праці, предмети побуту часів Київської Русі.
6. Озброєння воїна 14–15 ст.: шолом, кольчуга, меч та щит.
Перевірте себе1. Назвіть основні періоди давньої історії України, проілюструвавши кожен конкретними фактами.
2. Витлумачте поняття: • давня історія України, • середньовічна історія України, • Київська
Русь, • літописи.
3. Укажіть хронологічні межі середньовічної історії України. Стисло схарактеризуйте кожен
період.
4. Доберіть слова та словосполучення, які використаєте в розповіді про джерела середньовічної історії України.
Що найбільше вразило вас у давній історії України? Про який період українського
Середньовіччя хочете дізнатися докладніше? Чим вас зацікавив цей період?

14

1Розділ 1ВИНИКНЕННЯТА СТАНОВЛЕННЯ
КИЇВСЬКОЇ РУСІ«...Звідки пішла Ру­ська земля, і хто в нійпочав спершу кня­жити, і як Руська земля
постала» – так починає оповідь літописець,пра­г­нучи увічнити для на­щад­ків події, унаслідок яких утвердилася, зміц­ні­ла й роз­квітла держава із центром у Києві. З уроків
теми ви до­відаєтеся про перших воло­дарів
тієї дер­жа­ви, про мудрі й необачні вчинки
най­ві­до­мі­ших з них, дізнаєтеся, як незабаром вона перетвориться на «відому й знанув усіх кінцях землі».

2
3
4
5

15

Східнослов’янські племена – предки українців – напередодні утворення держави

1 § 3.

Східнослов’янські
племена – предки
українців – напередодні
утворення держави

Життя за звичаямиі законами предків
своїх…

Друга половина 5 – 7 ст. – Велике розселення слов’ян.
7 ст. – утворення Дулібського міжплемінного союзу.

Виникнення та становлення
київської русіРоздивіться ілюстрації. На основі зображених пам’яток висловте припущення пропобут, спосіб життя та релігійні вірування східних слов’ян на наших землях у 8–9 ст.
Що, на вашу думку, мав на увазі літописець, зазначаючи, що східнослов’янські
племена «мали свої звичаї і закони предків своїх…»?

Пам’ятки та реконструкції пам’яток східних слов’ян 8–9 ст. на теренах
­Ук­раїни.

1. На які землі розселилися слов’янські племінні союзи, предки
українців, унаслідок Великого переселення народів?
У 6-му класі ви дізналися, що слов’яни – предки 15 сучасних європей­ських народів, у тому числі й українського. Їх поселення займали широку
смугу на межі Лісу та Лісостепу Південно-Східної Європи, осередком якоїбула сучасна територія України та територія Центральної та Північної
Польщі. Саме звідти в середині 5 ст. слов’яни рушили на землі Східної
16Східнослов’янські племена – предки українців – напередодні утворення держави

Римської імперії. Так почалося Велике розселення слов’ян, про яке автор
історії готів Йордан (6 ст.) сповіщав: «Тепер слов’яни бушують повсюди…».

1Велике розселення слов’ян започаткувало поділ слов’ян на етнічні гру­пи, з яких згодом постали сучасні слов’янські народи. Усіх слов’ян поді­ляють на три гілки: західну, східну й південну. Українці разом ізбілорусами й росіянами належать до східної гілки слов’янських народів.
Їхні території розпросторилися від Карпат до Волги.
Віддавна живучи племенами, слов’яни час від часу об’єднувалися взначно більші спілки – племінні об’єднання, або союзи племен. Назви
східнослов’янських племінних союзів зберіг літопис «Повість минулих
літ». Так, на території України у 8–9 ст., коли розселення слов’ян завер­шилося, існувало сім племінних об’єднань: поляни, деревляни, волиняни,хорвати, уличі, тиверці та сіверяни. Звертаємо вашу увагу, що поряд ізназвою волиняни літописець уживає ще дві – дуліби та бужани. Усі триназви стосуються одного племінного союзу, при цьому дуліби – найдавні­ша назва, а дві інші виникли згодом.
Як свідчить оповідь літописця, поляни мешкали в Середньому
Подніпров’ї «в лісах на горах понад річкою Дніпром». На захід від полян
жили деревляни. Їхні землі лежали між річками Случчю й Дніпром,Прип’яттю й Тетеревом. Іще далі на захід, аж до Західного Бугу, булиземлі дулібів. На північний схід від полян, «на Десні, і по Сейму, і по Сулі»,мешкали сіверяни. Тиверці обіймали землі між Дністром і Карпатами,уличі – між Дніпром та Південним Бугом. У Прикарпатті жили хорвати.
Доповнивши свідчення літопису археологічними знахідками, учені ді­йшли висновку, що племінні союзи дулібів, деревлян, полян, сіверян, кар­патських хорватів, уличів і тиверців віддавна мали тісні взаємовідносини.
Вони були подібними за мовою, звичаями, мали спільне склавино-антське
походження й відрізнялися за цими ознаками від сусідніх північно-захід­них та північно-східних східнослов’янських племен. Саме тому сім племінних об’єднань вважають безпосередніми предками українців.
Роздивіться карту на с. 18. ● Покажіть на карті напрямки та території розселення
слов’ян під час Великого переселення народів. Назвіть східні, західні та південні
слов’янські племена або їх союзи. ● Покажіть, які східнослов’янські племінні союзи
були предками українців, а які – росіян та білорусів. ● Назвіть східнослов’янські
племінні союзи, які жили на північному сході від полян, біля лівих приток Дніпра;на південь від полян; на захід від полян; між Дністром і Прутом. ● Назвіть сусідів
східних слов’ян на території України на заході, сході, півдні, півночі.
Скориставшись картою, заповніть таблицю «Розселення східнослов’янських племінних союзів на території України».
НазваТериторія розселення

17Виникнення та становлення
київської русіВелике розселення слов’ян відбулося в Європі в другій ­половині 5–7 ст. під час Ве­ликого переселення народів, коли слов’янські племена з’явилися в Подунав’ї, на півдніу глибинних районах Балканського півострова; на заході дійшли до Ельби та Балтій­сь­кого узбережжя; на північному сході заселили верхів’я Дону й Волги.

Східнослов’янські племена – предки українців – напередодні утворення держави

Виникнення та становлення
київської русі1

2. Що характерно для господарства та способу життя східних
сло­в’ян на теренах України?
Східні слов’яни на теренах України населяли Лісостеп та Полісся, деспоконвіку розвивалося землеробство та осіле скотарство. Цим заняттям
18

Східнослов’янські племена – предки українців – напередодні утворення держави

1

2
1. Ліпні горщики східних слов’ян.
2. Реконструкція житла східних слов’ян. У кутку – піч-кам’янка.
Як природні умови вплинули на заняття і спосіб життя східних слов’ян на теренах
України?

191Виникнення та становлення
київської русісприяли помірний клімат, родючі ґрунти, трав’янисті луки та велика
кількість річок. У лісостеповій частині України поширення набуло орнеземлеробство. На Поліссі для збільшення площі орних земель вирубувалий випалювали ділянки лісу. Такий спосіб обробітку ґрунту називають підсікою. За давніших часів наші предки використовували орні ділянки зем­лі доти, доки не вичерпувалася їхня родючість. У цьому суть перелогового
землеробства. Згодом перейшли до двопілля, коли засівають одне поле, аінше лишають «відпочивати» – на пар.
Вирощували слов’яни просо, ячмінь, пшеницю, жито, овес, льон і ко­ноплі. З городини знали горох, ріпу, редьку, цибулю й часник. З тварин
розводили велику рогату худобу, овець, свиней. Помічниками в слов’ян­ських господарствах були воли та коні. Живучи поміж лісів, у краю річокта озер, наші предки не нехтували тисячолітнім мисливським і рибаль­ським досвідом. Знали бджільництво. Полювання та бджільництво давало
змогу отримувати не лише додаткові харчі, а й хутро, мед і віск – товари,які збували сусіднім народам.
Серед ремесел найбільш розвиненим було ковальство – оброблення ме­талів способом гарячого кування. Саме ковалі й були першими ювелірами.
Слов’яни аж до 10–11 ст. виготовляли глиняний посуд без застосування
гончарного круга. Поширення набули ткацтво, прядіння, оброблення шкі­ри, каменю, дерева, кістки.
Наші предки жили в неукріплених селищах, розташованих групами навідстані 0,5–3 км. У такому селищі було здебільшого півтора-два десятки
жител. За основний будівельний матеріал правило дерево. Житла заглиб­лювали в землю на 30–80 см, іноді й більше, тому їх називають напівземлянками. У таких спорудах було затишно, вони швидше нагрівалисяй довше тримали взимку тепло, а влітку – зберігали прохолоду. Для гос­подарських потреб майстрували сани, вози, човни тощо.

Східнослов’янські племена – предки українців – напередодні утворення держави

1● Роздивіться малюнок-реконструкцію. Кого і що зображено? Якими ремеслами
зайняті мешканці поселення? З якими винаходами людства вони обізнані?
● Використовуючи слова на передньому плані малюнка, позаду, ліворуч, право­­руч,складіть стислу розповідь про господарське життя мешканців поселення.

Виникнення та становлення
київської русіПоселення слов’ян у 8–9 ст. Реконструкція.

3. Що визначало суспільне життя східних слов’ян на теренах
­Ук­ра­їни у 8–9 ст.?
Розповідаючи про східних слов’ян, літописець, зрозуміло, не вживав
терміни «племінні об’єднання» або «союзи племен», а послуговувався сло­вом «княжіння», тобто володіння князя. «А по сих братах почав рід їхній
держати княжіння в полян. А в деревлян було княжіння своє…» – читаємона сторінках «Повісті минулих літ». Тож ще в переддержавні часислов’янських правителів стали називати князями. За умов постійних на­падів кочовиків вплив військових вождів-князів посилюється, натомість
значення народних зборів (віч) поступово зменшується. Слов’янські князі
мали віддане оточення – воїнів-дружинників. Ними ставали вихідці ізшанованих, близьких до князя родин. Основним заняттям дружинників
була служба в князівському війську, за що вони отримували щедру ви­нагороду. Тож, на відміну від давніших часів, коли воїнами за потреби
ставали всі дорослі чоловіки племені – землероби й ремісники, дружин­ники були професійними вояками. Князі та їхні дружин­ники оселялисяу великих племінних центрах – горо­дищах – укріп­лених поселеннях-фор­тецях, які перетворювалися на міста.
Так, у 8–9 ст. поступово в окремий про­шарок формується племінна верхівка –військова знать (князі, дружинники),яка зосереджує владу в своїх руках.
Князі прагнуть передавати владу своїм
нащадкам, створюючи місцеві династії.
У 7–8 ст. південну групу східних
Реконструкція городища тиверців
сло­в’­ян очолювали князі дулібів-воли­на Дністрі.
20Східнослов’янські племена – предки українців – напередодні утворення держави

нян. Саме це східнослов’янське племінне об’єднання створило в 7 ст. між­племінний союз, це об’єднало полян, деревлян, хорватів, уличів, тиверців
– мешканців Дніпровського Правобережжя. Центром дулібського союзу
було, імовірно, Зимнівське городище, нещодавно знайдене археологами
неподалік Володимира-Волинського (Волинська обл.).
Згуртувавшись у міжплемінний союз, східнослов’янські племена –предки українців – намагалися захиститися від нападів кочівників. Літо­писець розповідає про дулібів, зокрема у зв’язку з походами на слов’янські
землі кочівників аварів. Проте дулібському об’єднанню не судилося стати
державою. Коли воно розпалося, центр державотворення з Волині пере­містився в Середнє Подніпров’я, до Києва.
Пригадайте, що таке держава. Поміркуйте, чому є підстави твердити, що східні слов’яни на теренах України
у 8–9 ст. були близькі до створення держави.

1Каган – титул володаря в тюркських народів, що символізував
божественне походження влади.

Велика Болгарія та Хозарський каганат.
Після того як авари залишили Причорномор’я,там дедалі більшої сили набирали тюркомовні болгари. Близько 630 р. їхнє племінне
об’єднання Велика Болгарія обіймало землі
Північного Причорномор’я та Приазов’я. Од­ночасно з Великою Болгарією на схід від неї,між Доном і Волгою та в Прикаспії, виниклоще одне об’єднання тюркомовних племен –Хозарський каганат. Ватажки болгарськогота хозарського об’єднань ворогували, тож не­вдовзі між ними почалася війна.
Витіснивши болгар, хозари на тривалий
Вершник Хозарського кагачас – аж до кінця 10 ст. – запанували в при­нату. Кінець 9 – по­чаток
чорноморських степах. Свою владу вони праг­ 10 ст. Малюнок О. Федорова.
нули поширити й на слов’янські племена. Так,літопис свідчить, що хозари брали данину з по­Данина – у давні часилян, сіверян, а також із радимичів та в’ятичів.
назва натурального
Прочитайте уривок з літопису. Як літописець витлумачив відносини полян з хозарами? Яким символічним
змістом він сповнив свою розповідь?

(сільськогосподарські
продукти та мисли­в­ська здобич) абог­рошового
податку,що підкорені племена
сплачували на користь переможця.

«... І знайшли полян хозари, коли вони сиділи в лісах на горах,і сказали хозари: “Платіте нам данину”. Поляни тоді, порадившись, дали їм од диму по мечу. І ­понесли це хозари князеві своєму і старійшинам своїм, і сказали їм: “Ось, знайшли ми данину
нову”. А ті запитали їх: “Звідки?” І вони сказали їм: “У лісі на горах, над рікою Дніпровською”.
А ті запитали: “Що вони дали?” І вони показали меч, і мовили старці хозарські: “Недобрасе данина, княже. Ми здобули її однобічним оружжям, себто шаблями, а сих оружжя дообоюдогостре, себто мечі. Сі будуть брати данину і з нас, і з інших земель”. І все цезбулося, бо говорили вони не зі своєї волі, а за божим повелінням».

21Виникнення та становлення
київської русі4. З ким сусідили східнослов’янські племена?

Східнослов’янські племена – предки українців – напередодні утворення держави

1Зверніть увагу!

На уроках історії вам доведеться стикатися з фрагментами історичних джерел.
Ви маєте навчитися їх опрацьовувати.
1 крок – визначте, ким був автор документа; узагальніть, про що йдеться вподаному уривку; з’ясуйте, коли відбулися описані події.
За таким алгоритмом починайте роботу з кожним документом.

Візантія. Не поривали зв’язків східнослов’янські племена – предки
українців – і з Візантією. Адже саме Візантія була їхнім основним торго­вельним партнером. Володіння візантійських імператорів за тих часів
сягали узбережжя Чорного моря й Криму. Оскільки Чорне море було кін­цевим пунктом великого торговельного шляху «із варягів у греки»,східнослов’янські племена, які на той час контролювали його середню
частину, прагнули поширити свій вплив і на море. Саме тому відносини зВізантією часто загострювалися до стану війни. Такими вони лишалися
тривалий час і після створення Київської держави.

Виникнення та становлення
київської русіВізантійська імперія бере свій початок від кінця 4 ст. як східна частина Римської імперії.
Свою назву отримала від грецького міста-колонії Візантій на європейському узбережжі
Босфору, де імператор Константин заснував свою столицю – Константинополь (літописець називає його Царградом). Візантія вважалася наступницею Римської імперії, томувізантійці називали себе римлянами – ромеями, літописець же називав їх греками.

Скандинавський воїн руської
дружини. Середина 10 ст.
Малюнок О. Федорова.

Скандинавія. Торговельний шлях «із варягіву греки» пов’язував східно­слов’янські пле­­меназ численними північними народами – предками
сучасних данців, шведів, норвежців. Суворі умо­ви життя на батьківщині спонукали дужих івитривалих чоловіків з півночі збиратися у вій­ськові гурти й ходити походами на пошуки сла­ви й багатства. Часом вони підкоряли землі
інших народів, обкладаючи даниною їхніх
мешканців. Така доля спіткала найпівнічніші
східнослов’янські племена словен, кривичів, атакож неслов’янські чудь, мерю. Доволі часто
вояки з півночі наймалися до впливових і бага­тих володарів. Служили вони й у візантійських
імператорів. Візантійці називали цих найман­ців варангами: звідси походить назва варяги –так східні слов’яни називали представників
північних народів. У Західній Європі щодо нихуживаною була інша назва – нормани.

Обміркуйте відповіді на запитання: • Що ви дізналися про державні утворення тюркомовних болгар та хозар? • Що було визначальним у їхніх взаємовід­носинах,а також у відносинах зі східнослов’янськими племенами – предками українців?
• Які відносини склалися в наших предків із Візантією та варягами-норманами?
Роздивіться карту на с. 18. Покажіть на ній сусідів східнослов’янських племен.

22Утворення Київської РусіПеревірте себе1. Коли відбувалося Велике розселення слов’ян? Якого часу стосується утворення
дулібського міжплемінного союзу?
2. Які території заселяли східнослов’янські племінні союзи – предки українців у 8–9 ст.?
З ким сусідили?
3. Установіть подібність та відмінність у групі етнонімів: болгари, нормани, ромеї, хозари, слов’яни.
4. Витлумачте поняття: ● Велике розселення слов’ян, ● східнослов’янські союзи племен,● городище, ● князь, ● дружина.
5. Дайте відповіді на запитання: ● Які східнослов’янські племінні союзи вважають предками
українців? ● Що характерне для суспільного та господарського життя східних слов’ян натериторії України у 8–9 ст.? ● Якими були відносини в наших предків із Візантією й варягаминорманами та хозарами?
6. Доведіть, що у 8–9 ст. східнослов’янські племінні княжіння були додержавними об’єд­наннями, що заклали фундамент першої східнослов’янської держави – Київської Русі.

1Утворення  § 4. Київської Русі«І стала називатися
руською землею…»

Кінець 6 – початок 7 ст. – життя легендарного засновника Києва – Кия.
860 р. – похід київського князя Аскольда на Візантію.
882–912 рр. – правління Олега в Київській державі.
907, 911 рр. – походи Олега на Візантію. Підписання договорів.
Пограйте в гру «Речення до речення».
Складіть розповідь за темою «Східнослов’янські племена (предки українців) напередодні утворення держави», додаючи один за одним по реченню. Виграє той,чиє речення завершить розповідь.
Роздивіться ілюстрації. Висловте припущення, чому перший пам’ятник засновникам Києва в 1982 р. поставили на березі Дніпра, а другий від 2001 р. стоїть намайдані Незалежності – у серці столиці України.

Пам’ятники Кию, Щеку, Хориву та сестрі їхній Либіді.
Скульптори В. Бородай та А. Кущ.

23Виникнення та становлення
київської русіУзагальніть матеріал уроку 7–8 реченнями. Складіть коротке повідомлення.
Оцініть свою роботу й прокоментуйте, що в матеріалах уроку вважаєте найцікавішим для себе.

Утворення Київської Русі1

1. Яка роль Києва у виникненні держави східних слов’ян?
Ви вже знаєте, що в 7–8 ст. південну групу східних слов’ян очолювали
князі дулібів, а в 9 ст. цю роль перебрали на себе поляни, яких автор «По­вісті минулих літ» називає «мужами мудрими й тямущими». За твер­дженням літописця, саме з полян походять перші київські князі: Кий тайого брати Щек, Хорив і їхня сестра Либідь. Із цими князями Нестор
Літописець пов’язує будівництво Києва, який отримав назву на честь
старшого брата.

Виникнення та становлення
київської русіПрочитайте фрагмент з літопису. Про що в ньому йдеться? Що в розповіді літописця вважаєте цілком вірогідним? Які історичні місцевості, за свідченням літопису,можна вважати найдавнішим містом?
Ужите в літописі слово
«городок» походить віддієслова «городити»,тобто укріплювати, обносити огорожею чи стіною. «Городами» давні
українці називали укріп­лення, фортеці.

«...Коли ж поляни жили осібно і володіли родами своїми, тобуло мiж них три брати: одному ім’я Кий, а другому – Щек, атретьому – Хорив, і сестра їхня – Либідь. І сидів Кий на горі,де нинi узвiз Боричів, а Щек сидів на горі, яка нині зветься
Щекавицею, а Хорив – на третій горі, од чого й прозвалася
вона Хоривицею. Зробили вони городок і на честь брата
їхнього найстаршого назвали його Києвом… Од них ото є поляни в Києві й до сьогодні… А по сих братах почав рід їхній
держати княжіння в полян».

Попри легендарний характер оповідь літописця має історичну основу.
Зіставивши свідчення літописця з тогочасними візантійськими дже­релами, історики дійшли висновку, що князь Кий жив, найімовірніше,у 6 ст. Він відзначався неабияким полководницьким хистом, був прий­нятий візантійським імператором, що для автора літопису є незапереч­нимпідтвердженням його шляхетного (князівського) походження.

1

2

1. Капище «города (града) Кия».
2. Фрагмент сторінки з літопису про заснування Києва.
• Під час археологічних розкопок городища Кия вчені знайшли унікальну пам’ятку – залишки
давньої споруди для моління та жертвоприношення – капище. Поміркуйте, який висновок
можна зробити про духовне життя східних слов’ян – предків українців.

Місце, де постав Київ, – напрочуд вдале. Майже неприступний правий
берег Дніпра височіє над територією, де проходила межа між Лісостепом
24

Утворення Київської Русіта Лісом. Тут протікало кілька річок, що вливалися в Дніпро, яким про­лягав торговельний шлях «із варягів у греки».
Обміркуйте в групах позицію істориків.   ● Історик В. Баран у своїй праці «Давні
слов’яни» зазначає: «Починаючи з 6 ст. на території племінних союзів виникають укріплені поселення – городища. Вони служили місцем збору військових дружин, були виробничими, політичними та духовними центрами. Най­дав­нішими
ранньосередньовічними слов’янськими го­­родищами на території Європи були Зимнівське
Володимир-Волинського району Волинської області, що виникло в 6 ст., та Київське наСтарокиївській горі. Київське городище, яке виникло на місці слов’янського поселення
у 6 ст., розвинулося в місто і стало столицею племені полян, а потім і Київської Русі…».
● У  чому полягає невідповідність між датою урочистого святкування 1500-ліття Києва в
1982 р. та висновками вченого? Поділіться результатами обговорення з класом.

1У середині 9 ст., на думку вчених, склалася перша східнослов’янська
держава – Київське князівство Аскольда, територія якого обмежувалася
Києвом і прилеглими до нього землями полян. У «Повісті минулих літ»є згадка про спільне князювання в 60-х роках 9 ст. в Києві Аскольда і
Діра. Літописець, який жив на кілька століть пізніше від згаданих подій,розповідає про київських володарів як про братів-співправителів. Сучасніж історики припускають, що правили вони нарізно: першим княжив Дір,а за ним – Аскольд. Дехто вважає, підтримуючи автора «Повісті минулих
літ», Діра і Аскольда варязькими воєводами. Інші переконують, що зга­дані правителі – полянські князі, нащадки Кия. Про князювання Дірасьогодні достовірних відомостей немає, що ж до Аскольда, то про нього
збереглися лише свідчення в тогочасних візантійських та арабських дже­релах. Зокрема, відомо, що він прийняв титул кагана, наслідуючи воло­дарів могутньої Хозарії. Саме з Аскольдом пов’язують засвідчений
нашими та чужоземними джерелами морський похід проти Візантії 860 р.
На 200 човнах вояки Аскольда ввійшли до затоки Золотий Ріг, води якоїомивали Царгород-Константинополь, пограбували й спусто­шили перед­містя візантійської столиці, а сам Константинополь тиждень протрималив облозі. Імператор був змушений укласти угоду з київським князем, щостало фактом визнання Київського князівства як держави. За словами
літописця, відтоді вона стала називатися Руською землею.
Константинополь з висоти
пташиного лету.
Реконструкція.

• Схарактеризуйте місце розташування та розмір столиці Візантійської імперії. • Поміркуйте, яквідчував себе русич, уперше потрапивши в Царгород. • Як діставалися русичі до цього міста?

25Виникнення та становлення
київської русі2. Яку роль відіграло князівство Аскольда у створенні держави зцентром у Києві?

Утворення Київської РусіВиникнення та становлення
київської русі1Із походом на Візантію історики
пов’язують першу спробу впроваджен­ня заходами князівської влади христи­янства на теренах Київської держави.
Імовірно, того року під час мирних
переговорів з імператором обряд хре­щення прийняли не лише Аскольд, на­званий по-християнському Миколою, ай більшість його дружинників. Що­правда, справа подальшого поширення
християнства в Київському князівстві
наразилася на труднощі. Проти князя
Церква Св. Миколая на Аскольдовій почала визрівати змова.
Нині важко відновити ланцюжок по­могилі в Києві.
дій, що призвели до усунення Аскольдавід влади. За свідченням літописця, який, нагадаємо, вважав Діра таАскольда варязькими воїнами, безпосередню причетність до тих подіймав рід варязького князя Рюрика. Цей войовничий князь-воїн поширив
свою владу на північні східнослов’янські племена, посівши Новгород.
Саме на підтримку Рюрика, як припускають дослідники, сподівалися
змовники. Одначе 879 р. той помер. Тож, щоб здійснити наміри, зако­лотники заручилися підтримкою Рюрикового родича Олега. Він був­опікуном малолітнього сина князя Рюрика – Ігоря і, відповідно, мав по­вноваження правити від імені княжича.
Про які зовнішньополітичні заходи Аскольда ви дізналися? Як вони вплинулина розвиток Руської держави? Як на київському столі утвердилася династія
Рюриковичів?
З’ясуйте, які свідчення літописця мають легендарний характер. Які події можна
вважати цілком вірогідними? Як відбулося утвердження династії Рюриковичів накиївському столі?
«І прибули Олег та Ігор до гір київських, і довідався Олег, що тут Аскольд і Дір удвох
княжать. І сховав він воїв у човнах, а інших позаду зоставив, і сам прийшов на берег
Дніпра, несучи Ігоря малого… І послав він посла до Аскольда й Діра... Аскольд же й Дірприйшли. І вискочили всі інші вої з човнів, і мовив Олег Аскольдові й Дірові: “Ви оба не є нікнязі, ні роду княжого. А я єсмь роду княжого. – І тут винесли Ігоря. – А се – син Рюриків”.
І вбили вони Аскольда й Діра... І сів Олег, князюючи, в Києві, і мовив Олег: “Хай буде семати городам руським”».
Зверніть увагу!

На минулому уроці ви ознайомилися з першим правилом опрацювання фраг­ментів писемних історичних джерел. Проаналізуйте наведений уривок відпо­відно до цього правила.
Другий крок – визначте, як автор розповіді ставиться до подій або історичних
діячів, про які йдеться; поміркуйте, навіщо він свідчить про події, що хотів
повідомити; з’ясуйте значення подій та явищ, про які йдеться в джерелі.
Опрацюйте джерело за поданим алгоритмом.

26

Утворення Київської РусіВід 882 р. княжити в Києві розпочав Олег із роду Рюрика. Цей фактучені витлумачують як утвердження в Руській державі династії Рюрико­вичів.
За свідченням літописця, Олег княжив у Києві 30 років, виявивши
хист мудрого володаря й талановитого полководця. Здобувши Київ силою,Олег зіткнувся з непокорою сусідніх княжінь. Літописець розповідає, щоОлегові довелося воювати проти деревлян і сіверян. Року 885 він приєднав
землі радимичів, пішов у похід проти
уличів і тиверців. На початку 10 ст.
Олег домовився про участь у його воєн­них походах князів хорватів, тиверціві волинян. Під владою Олега ще до по­ходу на Київ перебували племінні сою­зи словенів і кривичів, а також іпівнічні неслов’янські народи, зокрема
меря, весь, чудь.
Із варязькими воєводами Олег уклав
мирний договір, унаслідок якого впро­довж тривалого часу київські князі за­ Морський бій візантійців з варягалучали варязькі дружини до спільних ми та русичами. Реконструкція.
воєнних походів. Протягом перших
15 років князювання він уникав збройних сутичок із Візантією – нібизбирав сили для рішучого й вельми важливого для Руської землі походу.
Такий похід проти Візантії Олег здійснив; стався він, за свідченням
літопису, року 907. Розповідь літописця про перемогу Олега сповнена ле­гендарних подробиць і деталей. Та найбільшу цінність для істориків маєнаведений у «Повісті минулих літ» текст договоруВід літописної назвиміж русичами та візантійцями. Після нового Олего­держави із центром увого походу в 911 р. умови було уточнено.
Києві – Руська земУкладена Олегом партнерська угода з Візантією
ля – учені-історики
стала свідченням міжнародного визнання Руської
утворили книжну надержави. Договір підвів риску під періодом історіїзву Київська Русь,яка нині є загальноКиївської держави, який називають становленням.
вживаною.
Саме тому вчені послуговуються назвою Київська
Русь від початку 10 ст.
• Прочитайте фрагмент джерела про похід Олега на Царгород і порівняйте з тим,що бачите на малюнках з літопису та художній реконструкції. • Які саме події вті-лено в малюнках?

«Пішов Олег на греків, Ігоря зоставивши в Києві. Узяв же він множество варягів, і словен, і чуді, і кривичів, і мері, і полян, і сіверян, і деревлян, і радимичів, і хорватів, і дулібів,і тиверців. І з цими усіма вирушив Олег на конях і в кораблях, і було кораблів числом дві

27

1Виникнення та становлення
київської русі3. Чому з князюванням Олега пов’язують становлення Київської
Русі?

Утворення Київської Русі1тисячі. І прибув він до Цесарограда, а греки замкнули Суд* і город заперли. І вийшов
Олег на берег, і повелів воям виволокти кораблі на берег… І повелів Олег воям своїм
колеса зробити і поставити кораблі на колеса. А коли настав попутний вітер, напнули
вони паруси, рушили з поля, і пішов Олег до города. І зажадав Олег, щоб вони данину
дали на дві тисячі кораблів: по дванадцять гривень на чоловіка, а в кораблі було по сорок мужів. І згодилися греки на це, і стали греки миру просити, щоби не пустошив вінГрецької землі… І повісив Олег щита свого на Золотих воротах, знаменуючи перемогу,і пішов од Цесарограда».

Виникнення та становлення
київської русі1

2

1. Фрагмент картини-реконструкції літописних подій 907 р.
2. Сторінка з літопису, присвячена подіям за доби правління Олега.
Зверніть увагу!

Роботу над джерелом завершує 3-й крок: поясніть, у чому для себе вбачаєте
цінність джерела; стисло висловте своє ставлення до описаних подій або діячів.
Опрацюйте документ крок за кроком, дотримуючись запропонованого алго­ритму.
● Схарактеризуйте діяльність Олега за планом: а) об’єднання земель навколо
Києва; б) стосунки із сусідами: варягами, уграми; в) походи проти Візантії, укладення договорів.
Обміркуйте в групах, чому історія Київської держави за перших князів багата на легендарні подробиці. Наведіть приклади відомих вам літописних фактів, які історики
вважають реальними. Спростуйте відомі вам легендарні свідчення літописця.
* Вхід у гавань Константинополя для непрошених гостей візантійці перекрива­ли, натягнувши величезний ланцюг, прикріплений до кам’яних веж на берегах
затоки Суд (ще її називали Золотий Ріг).

28

Утворення Київської РусіВиникнення та становлення
київської русі1Розгляньте карту. ● На які території поширювалася влада князя Аскольда? ● Зарахунок земель яких східнослов’янських союзів племен та неслов’янських народів
зростала територія Київської держави за часів Олега?

29

Київська Русь за перших Рюриковичів

1

4. Чому державу з центром у Києві називають Руссю?

Виникнення та становлення
київської русіПершу державу на наших теренах чужинці знали під назвою «Русь».
Так називав її і літописець. Учені висловлюють різні припущення щодопоходження цієї назви. Багато дослідників вважають, що це слово сканди­навського походження, його принесли на наші землі скандинави-варяги.
Це припущення ґрунтується на розповідях літописця про воїнів з півно­чі – русів-варягів, які, захопивши владу в Києві, утвердилися в місті йдали свою назву місцевій людності й території, на якій володарювали.
Крім свідчень літописця, прихильники скандинавського походження на­зви «Русь» спираються на чужоземні джерела, жодне з яких не згадує
слов’янського племені русів, хоча назви, наприклад, деревлян чи сіверян
вони засвідчують. Скандинавське походження етноніма «Русь» обстоює йчимало мовознавців. Проте інші спростовують ці аргументи, вважаючи
назву «Русь» спорідненою з назвами річок із коренем -рос-, як-от: Рось,Роставиця, Росава тощо.
Перевірте себе1. Що відбулося раніше: похід князя Аскольда на Візантію чи падіння Західної
Римської імперії? Скільки років минуло між цими подіями?
2. Землі яких східнослов’янських племінних союзів та неслов’янських народів охоплювали
терени Київської Русі за часів Олега?
3. Виберіть слова та словосполучення, які стосуються правління князя Олега: ● Кий,● Аскольд, ● деревляни, ● данина, ● Зимнівське городище, ● авари, ● печеніги, ● руськовізан­тійський договір, ● похід на Царгород. Свій вибір поясніть.
4. Витлумачте поняття: ● Русь, ● русичі, ● Київська Русь.
5. Дайте відповіді на запитання: ● Якими зовнішньополітичними заходами відзначився князь
Аскольд? Як вони вплинули на розвиток Руської держави? ●Унаслідок якої події відбулося
утвердження на київському столі династії Рюриковичів? ● Чи має слушність думка, що князь
Олег започаткував перетворення Київської держави на імперію?
Чи погоджуєтеся ви з твердженням, що походи перших руських князів на Царгород
були зумовлені потребою вибороти визнання Русі в християнському світі, показати
Візантії, мовлячи словами сучасника, «силу своєї руки», щоб «славним іменем
вкритись»? Чим, на вашу думку, були спричинені ці походи на Візантію?

§ 5. Київська Русьза перших Рюриковичів

Перед світанком

912–945 рр. – князювання Ігоря.
941, 944 рр. – походи Ігоря на Візантію.
945–964 рр. – князювання княгині Ольги.
957 р. – подорож княгині Ольги до Константинополя.
964–972 рр. – князювання Святослава.
Пограйте в гру «Постав запитання». Між рядами визначте, хто першим ставитиме запитання з теми попереднього уроку. Через кожні 3 запитання ролі тих, хтозапитував і хто відповідав, змінюємо.

30Київська Русь за перших Рюриковичів

Роздивіться ілюстрацію. Ви­словте припущення, чомупоряд з княгинею скульптор розташував слов’янських просвітителів, творців слов’янської абет­ки Кирила та Мефодія й апостола
Андрія Первозваного.

1

1. Які особливості князювання Ігоря?
На відміну від Олега, у літописній розповіді про якого ще переважає
легендарність, князь Ігор – цілком реальна історична постать. Здобувши
владу після смерті Олега в 912 р., син князя Рюрика правив у Києві до
945 р. Як і Олегові, йому довелося зіткнутися з непокорою підвладних
племен. Найзатятішими в боротьбі проти влади Рюриковичів виявилися
деревляни. Сутичкою з ними Ігор розпочав своє князювання, у протистоян­ні з ними знайшов свою смерть. Але це сталося значно пізніше. А тоді,914 р., Ігор приборкав деревлян і наклав на них данину, більшу за Олего­ву. Не хотіли визнавати Ігореву владу й уличі, за що заплатили високу
ціну – після трьох років збройної боротьби проти княжого війська вонизалишили обжиті місця й відійшли в межиріччя Південного Бугу та Дні­стра. Силу зброї довелося застосовувати й проти тиверців.
Щорічний об’їзд князем підвладних йому територій для збору данини
називали полюддям. Опис полюддя за часів Ігоря залишив візантійський
імператор Константин Багрянородний. Він, зокрема, писав: «Коли наста­не листопад місяць, князі їхні одразу виходять з усіма русами з Києва івідправляються у полюддя, що називається кружлянням (тобто круговий
об’їзд), а саме в слов’янські землі деревлян, дреговичів, кривичів, сіверяні решти слов’ян, що платять данину русам. Годуючись там протягом
цілої зими, вони у квітні місяці, коли розтає лід на річці Дніп­ро, знову
повертаються в Київ». Зібравши данину – здебільшого то були сільсько­господарські продукти та мисливська здобич, князь прагнув вигідно їїпродати. Грішми й заморським крамом він розраховувався з най­маними
воїнами, платив за участь у воєнних походах і своїм дру­жин­никам.
31Виникнення та становлення
київської русіСкульптурна група з па­м’ят­никами на честь княгині Ольги,апостола Андрія Перво­званого іпросвітителів Кирила та Мефодія. Розташована на Михайлівській площі неподалік Михайлівського Золотоверхого монастиря в Києві.

Київська Русь за перших Рюриковичів

Виникнення та становлення
київської русі1

Тож, повернувшись до Києва, князь
віддавав наказ лаштувати кораблі доподорожі на південь – до Царгорода.
Але дозвіл на торгівлю здобували вій­ськовою силою. Вдалими були походи
Олега, та Ігорю умови угоди довелося
поновлювати. Він здійснив два воєнні
походи проти Царгорода. Перший, 941 р.,Використання «грецького вогню». був невдалим. Човни русичів нарази­Малюнок з мадридського рукопису
лися на грецький вогонь* візантійців.
«Хроніки Іоанна Скіліци» – візанДругий похід відбувся 944 р. й закін­тійського історика другої половичився укладенням мирного договору.
ни 11 – початку 12 ст.
Про цей договір докладно оповідає лі­тописець. Свідчать про нього й візантійські джерела.
З тих розповідей довідуємося, що умови русько-візантійського договору
944 р. були написані на пергаменті у двох примірниках. Один з них, наякому стояли хрест та імена руських князів, зберігався в Константинополі.
Другий примірник, підписаний візантійськими послами, зберігався в Києві.
У своїй зовнішній політиці Ігор мусив зважати не лише на Візантію, ай на печенігів – кочовий народ, який уперше наблизився до кордонів Русі
в 915 р. Щоправда, великого клопоту Ігореві вони ще не завдавали, по­чавши по-справжньому дошкуляти Русі за Ігоревого сина Святослава.
Проте доля склалася так, що влада в Києві не перейшла безпосередньо відбатька до сина, бо князь Ігор загинув, коли Святослав був надто малим.
Порівняйте політику князів Олега та Ігоря. Чим були спричинені їхні походи наВізантію? У чому полягає значення підписаних ними договорів?
Роздивіться малюнок зі сторінки літопису, на якому зображено присягу русичів підчас «утвердження миру з греками». Про яку особливість духовного життя за часів
першого Рюриковича – князя Ігоря – свідчить малюнок? Відповідь обґрунтуйте,спираючись на слова з літопису: «І на другий день призвав Ігор послів і прийшов на пагорби, де стояв Перун. І поклали руси оружжя своє, і щити, і золото, і присягнув Ігор, і мужійого, і скільки було поган-русів. А християн-русів водили присягати в церкву святого
Іллі».

Урочисте скріплення
угоди 944 р. з Візантією.
­Сторінка з літопису.
* Грецький вогонь – вибухова суміш зі смоли, сірки, селітри, нафти та ін., щогоріла й на воді.

32Київська Русь за перших Рюриковичів

Використовуючи схему, поясніть, як великі князі київські здійснювали свою владу в
9–10 ст.
Великий князь київський

1Дружина
Сплата данини

Захист та судПідвладні Києву племінні княжіння

Трагічна смерть князя Ігоря змусила очолити державу його дружи­ну – княгиню Ольгу. Ігор загинув, коли збирав данину з деревлян. Про­аналізувавши літописні легенди, учені дійшли висновку, що смерть
Ігоря була пов’язана з прагненням союзів племен, зокрема деревлян,позбутися влади Рюриковичів і утвердити вКиєві власну династію. Тож Ольга насампе­ред мусила подолати спротив непокірних пле­мен. За наказом княгині було спалено місто
Іскоростень – центр племінного княжіння
деревлян, усунуто правління деревлянського
князя Мала, що дало змогу приєднати дерев­лянську землю до київських володінь.
Приборкавши деревлян, Ольга заходилася
впорядковувати збір данини, аби запобігти вмайбутньому спалахам невдоволень, подібнимдо тих, унаслідок яких і загинув її чоловік.
Було, зокрема, встановлено фіксовані розмі­ри данини – уроки. Визначено адміністратив­но-господарські осередки, де представники
князівської влади регулярно збирали вста­новлену данину – погости. Такими заходами Помста Ольги деревлянам.
Ольга прагнула досягти стабільних надхо­ Ольга над могилою свого
джень прибутків до державної скарбниці, що чоловіка. Сторінка з літомало на меті посилення князівської влади.
пису.
Наскільки дієвими, на вашу думку, були заходи княгині Ольги з упорядкування внутрішнього життя Київської держави?

3. Що передбачали зовнішньополітичні заходи княгині Ольги?
Найважливішим зовнішньополітичним партнером Руської держави зачасів Ольги лишалася Візантія. Про це свідчить візит київської княгині
33Виникнення та становлення
київської русі2. До яких заходів вдалася княгиня Ольга, щоб упорядкувати внутрішнє життя Київської держави?

Київська Русь за перших Рюриковичів

Виникнення та становлення
київської русі1до Царгорода. Історики вважають, що подорож
Ольги до Константинополя відбулася 957 р., хочлітописець називає інший рік. Визначили дату по­дорожі на підставі свідчень візантійського імпера­тора, учасника події, Константина Багрянородного,який залишив спогади про два імператорських
прийоми руської княгині, вказуючи не лише датикожного, а й дні тижня, на які ті випали.
Попри урочистість і пишність прийомів, княги­ня Ольга, як свідчить літописець, залишилася не­вдоволеною відвідинами Константинополя. Власне,те незадоволення проливає світло на причини ймету візиту. Літописець причини візиту вбачав упрагненні Ольги охреститися. У літописі розпові­Пам’ятник княгині
дається, що, прибувши до Константинополя, кня­Ользі в Києві (фраггиня стала християнкою і що її хресним батькоммент).
був сам імператор. Щоправда, Константин Багря­нородний про хрещення Ольги у своїх спогадах не згадав жодним словом.
Незрозуміло також, чому княгиня залишилася невдоволеною, якщо голов­ної мети візиту було досягнуто.

Реконструкція Константинополя – столиці Візантії.

Більшість сучасних дослідників уважає, що Ольга вирушила до Кон­стантинополя вже охрещеною. Цим і пояснюється той пишний прийом,який влаштував для неї імператор. Малоймовірно, щоб гордовиті візантій­ці приймали як рівню собі володарку-язичницю. Крім того, є свідчення,що у складі Ольжиного почту був священик Григорій – найвірогідніше,духівник княгині.
Отже, вирушаючи до Царгорода, княгиня Ольга переслідувала іншумету. На думку вчених, ішлося про поновлення мирного міждержавного
34

Київська Русь за перших Рюриковичів

Княгиня Ольга на прийомі в Константина Багрянородного. Реконструкція
С. Висоцького фрески Софійського собору в Києві.
Імператора зображено ліворуч. Він сидить на троні в парадному одязі. Поруч –два охоронці, озброєні списами і щитами. Праворуч від вікна зображено княгиню
Ольгу. Поруч з княгинею – жінки її почту.
● Роздивіться ілюстрацію. Що повинен був знати митець першої половини 11 ст., аби створити таку картину? ● Поміркуйте, чому саме такий сюжет було обрано для однієї з фресок
Софійського собору.

Деяке погіршення відносин з Візантією змусило Ольгу шукати іншого
сильного союзника. У західноєвропейських джерелах збереглося свідчен­ня про посольство княгині Ольги, надіслане 959 р. до германського імпе­ратора Оттона І. Руські посли були вповноважені просити германського
володаря надіслати до Києва вищих священиків для поширення христи­янства, а також клопотатися про встановлення відносин «миру й друж­би». Оттон І задовольнив прохання княгині й 961 р. надіслав до Києва
кількох священиків на чолі з єпископом Адальбертом, одначе розгорнути
діяльність у руських землях вони не змогли, ймовірно, через слабкість натой час позицій Ольги в Києві.
Утративши реальну владу, Ольга цілком присвятила себе поширенню
християнства. «Молилась вона за сина і за людей, – читаємо в літописі, –у всі дні і ночі». Наполегливість Ольги у справі поширення християнства
була належно поцінована нащадками, для яких княгиня-християнка була,за образним висловом літописця, «передвісницею християнській землі, яквранішня зоря перед сонцем і зірниця перед світом». За кілька століть (надумку істориків, – не пізніше 13 ст.) Ольгу почали вшановувати як святу.
35

1Виникнення та становлення
київської русідоговору між Руссю та Візантією – адже за звичаями тих часів угода ді­яла доти, доки живими були володарі, що її уклали. Смерть князя Ігоряй спонукала Ольгу вирушити до Константинополя по новий договір. Та,очевидно, укладено його не було. І відносини Русі та Візантії стали про­холоднішими.

Київська Русь за перших Рюриковичів

1Працюючи в групах, доберіть кілька аргументів на користь одного з міркувань, поданих нижче.
Однією з таємниць родини київських князів і досі вважають те, чому княгиня Ольга, ревна
християнка, не змогла прилучити до Христового вчення свого сина Святослава. Дехто з дослідників у цьому факті вбачає непримиренне язичництво князя-воїна, інші – слабкість
Ольжиної влади. Має прихильників також думка, що князь Святослав не став християниномне тому, що був упертим язичником, а тому, що язичником хотіли бачити його впливові можновладці, дружинники, на яких він спирався під час свого володарювання.

Виникнення та становлення
київської русі4. Чим уславив своє ім’я князь Святослав?
У 964 р. до влади прийшов син Ольги князь Святослав. Його політикане була продовженням ма­териної. Усі державні заходи Святослава нібизаперечували Ольжині: княгиня була ревною християнкою, а Святослав
уперто тримався язичництва; за Ольги не сталося
жодного протистояння із сусідами, а Святослав по­стійно воював; Ольга дбала про внутрішні справи
держави, а Святослав нехтував ними, за що дорікали
йому кияни: «Ти, княже, чужої землі шукаєш і дбаєшпро неї, а свою полишив…»
У 964–966 рр. Святослав підкорив в’ятичів, якімешкали в басейні Оки, завдав поразки волзькокамським болгарам, а близько 965 р. – розгромив
Хозарський каганат, зруйнував його столицю Ітильу пониззі Волги, а також міста-фортеці Семендер іСаркел. Усупереч гучним перемогам Святослава,мало хто з істориків оцінює його політику щодо Хо­Уявний портрет князарії позитивно. Адже Хозарський каганат, немов­зя Святославаби щит, захищав руські землі від набігів численних
східних кочовиків. Із занепадом Хозарії кочові орди посунули на Русь.
Відвойовані на сході землі треба було захищати, а сил для того в Руської
держави бракувало. Тож територіальні надбання Святослава дуже швидко
було втрачено.
Не менш масштабною й так само малорезультативною була кампанія
Святослава на Балканах. Розпочата 967 р., вона тривала кілька років іскладалася з двох походів. Перший похід закінчився підкоренням чима­лої території Болгарії: за свідченням літопису, було захоплено 80 міст,навіть столицю своєї держави князь мав намір перенести до Переяславцяна Дунаї. Улітку 968 р. до Переяславця надійшла звістка про смертельну
небезпеку, яка загрожувала Києву: до руської столиці підійшли орди пече­нігів і оточили її. Святослав змушений був якомога швидше повертатисядо Києва. На Дунай він зміг повернутися лише 970 р.
Після повернення до Болгарії в 970 р. Святослав розпочав війну з ві­зантійським імператором Іоанном І Цимісхієм. Після поразки під Аркадіо­полем (першої своєї поразки) та оборони Доростола Святослав підписав
(971 р.) з Візантією мирний договір, за яким відмовився від претензій на36Київська Русь за перших Рюриковичів

«Бій Святослава з печенігами» (Художник М. Овечкін). Національний
заповідник «Хортиця», Запоріжжя.
● Чому художник обрав для своєї картини саме такий сюжет? ● Які деталі діорами привертають увагу?
Попрацюйте з картою на с. 29. ● Території яких східнослов’янських племінних союзів були приєднані до Київської Русі за князя Святослава? ● Де був розташований Хозарський каганат? ● Якими землями просувався Святослав під час походу
проти Хозарії? ● Які хозарські міста зруйнувало військо Святослава? Визначте
місце розташування цих міст.
Перевірте себе1. Що відбулося раніше: прийняття християнства князем Аскольдом чи князювання Ольги? Скільки років минуло між цими подіями?
2. Землі яких східнослов’янських племінних союзів та неслов’янських народів охоплювали
терени Київської Русі за часів Ігоря? Території яких племінних союзів було приєднано закнязя Святослава? З якими державами воював Святослав?
3. Виберіть слова та словосполучення, які стосуються подорожі княгині Ольги доКонстантинополя: ● імператор Константин Багрянородний, ● уроки та погости, ● древлянський князь Мал, ● хрещення Ольги, ● імператор Оттон І, ● єпископ Адальберт, ● деревляни, ● вигідний договір, ● затока Золотий Ріг.
4. Дайте відповіді на запитання: ● Що визначало князювання Ігоря? ● Якою була мета подорожі Ольги до столиці Візантійської імперії? ● Які наслідки для руських земель мав похід
Святослава проти Хозарського каганату? ● Як відбувалися походи Святослава на Балкани?
Які наслідки вони мали?
5. Які події під час правління Ігоря, Ольги, Святослава сприяли зростанню могутності та міжнародного авторитету Київської Русі?
6. Чому княгиню Ольгу літописець назвав наймудрішою серед усіх людей?

371Виникнення та становлення
київської русівізантійські володіння в Криму та на Дунаї. Навесні 972 р., повертаючисьдо Києва, дружина Святослава потрапила в засідку, організовану біляДніпрових порогів печенігами, яких підмовили візантійці. У бою загину­ло багато русичів. Наклав головою і великий князь.

Князь Святослав та його походи за історичними ­джерелами

1Розповідаючи про княгиню Ольгу, літописець порівнює її з вранішньою зорею, якапередвіщає схід сонця. Спробуйте пояснити цю метафору. Як ви думаєте, чи бувоб’єктивним літописець? Чому? Висловте свої міркування про історичних діячів,про яких довідалися на уроці.

Князь Святослав та його§ 6. походи заісторичними

«Багато воєнвін чинив...»д­ жерелами.
ПРАКТИЧНЕ ЗАНЯТТЯ 1

964–972 рр. – князювання Святослава.
967–968 рр. – перший Балканський похід князя Святослава.
969–971 рр. – другий похід Святослава на Дунайську Болгарію. Війна з Візантією.

Виникнення та становлення
київської русіВиконайте вправу «Знайдіть спільне та відмінне» серед назв, пов’язаних з походами Святослава: Аркадіополь, Доростол, Переяславець, Семендер, Саркел,Ітіль. Поясніть відповідь.
Роздивіться карту на с. 29. Визначте напрямки воєнних походів князя Святослава,установіть їх перебіг. Якими були результати та наслідки цих походів? Чому князьбув зацікавлений у підкоренні саме цих земель?

1. Що відомо з історичних джерел про зовнішність і характер князя
Святослава?
Про які риси вдачі руського князя свідчить поданий фрагмент з літопису? Роз­дивіться літописні малюнки та порівняйте їх зі свідченням літописця. Як на малюнку втілено події, про які йдеться в тексті? Де на малюнках зображено Святослава?

Розповідаючи про похід князя Святослава на Балкани 967 р., літописець наводить переказ про те, як візантійський імператор з’ясовував
Святославову вдачу: «Коли прийшли грецькі посланці до нього і піднесли
дари, він і не глянув на них, а повелів сховати їх... І мовив один: “Спитай
його ще один раз. Пошли ще йому оружжя”. І принесли йому меч, і він,узявши, став любуватися ним, і хвалити, і дякувати цесареві”. І прийшли
послані назад до цесаря, і повідали все, що було. І сказали: “Лютим будесей муж, бо майном нехтує, а оружжя бере. Згоджуйся на данину”...»
Порівняйте реконструкцію портрета і словесний опис зовнішності князя Свято­слава.

Літописець так оповідав про Святослава: «Сам був хоробрий і легкий.
Ходячи, яко пардус, багато воєн він чинив. Возів же за собою він не во­зив, ні казана не брав, ні м’яса не варив, але, потонку нарізавши конину,або звірину, або воловину і на вуглях спікши, це він їв. Навіть шатра вінне мав, а пітник слав і сідло клав у головах. Такими ж і всі інші вої йогобули. І посилав він до інших земель послів, кажучи: “Хочу на вас іти”».
38Князь Святослав та його походи за історичними ­джерелами

Цікаві свідчення про Святослава бережуть і чужоземні джерела. Приміром, візантійський історик Лев Диякон, який бачив руського князя,залишив його словесний портрет: «Імператор згодився на переговори впозолоченій зброї, на коні приїхав до берега Дунаю в супроводі великого
загону вершників, що виблискували зброєю. Святослав переїздив через
ріку в човні і, сидячи за веслом, гріб разом з іншими без ніякої різниці.
На вигляд він був такий: середній на зріст, не дуже високий, не дуженизький, з густими бровами, з блакитними очима, з плоским носом, зголеною бородою і з густими вусами. Голова в нього була зовсім гола, атільки з одного боку її висіло пасмо волосся, що означало знатність роду;шия кремезна, міцна, плечі широкі і весь стан досить стрункий. Він зда­вався похмурим і диким. В одному вусі стриміла в нього золота сережка,прикрашена двома перлинами, з рубіном, посеред них установленим. Одягна ньому був білий, нічим, крім чистоти, від інших не відмінний».

1Про які риси характеру Святослава довідуємося з джерел? Як автори джерел
ставляться до Святослава? Чому саме так? У чому цінність джерел?

2Виникнення та становлення
київської русі1

1. Сторінка з літопису,на якій розповідаєтьсяпро події походу Свято­слава на Балкани.
2. Реконструкція порт­рета князя Святослава.
Художниця З. Васіна.
Працюймо самостійно. Завдання 1.
Роздивіться художню реконструкцію зовнішності Святослава. Доберіть слова з тексту, які б підтверджували достовірність художньої реконструкції.

2. Про які подробиці походів князя Святослава довідуємося з літо­писних джерел?
А. Сказав Святослав матері своїй і боярам своїм: «Не любо мені є вКиєві жити. Хочу жити я в Переяславці на Дунаї, бо то є середина
землі моєї. Адже там усі добра сходяться: із Греків – паволоки, зо­лото, вино й овочі різні, а з Чехів і з Угрів – срібло й коні, із Русіж – хутро, і віск, і мед, і челядь».
39

Князь Святослав та його походи за історичними ­джерелами

Виникнення та становлення
київської русі1

Б.  І рушив Святослав на греків, і вийшли вони супроти русі. І колипобачили це руси, то убоялися вельми множества воїв. І мовив Свя­тослав: «Уже нам нікуди дітись, а волею і неволею доведеться стати
насупроти. Тож не осоромимо землі Руської, а ляжемо кістьми тут,бо ж мертвий сорому не зазнає. Якщо ж побіжимо ми, – то сором
нам. Тож не втечемо, а станемо кріпко, і я перед вами піду. Якщомоя голова ляже, – тоді самі подумайте про себе». І сказали вої: «Деголова твоя ляже, там і наші голови ми зложимо».
В. Рушив Святослав на Дунай на Болгар, і в битві одолів Святослав
болгар. І взяв він вісімдесят городів по Дунаю, і сів, князюючи, тут,у городі Переяславці, і беручи данину з греків.
Г. І послали кияни гінця до Святослава, говорячи: «Ти, княже, чужої
землі шукаєш і дбаєш про неї, а свою полишив. Нас же мало невзяли печеніги, і матір твою, і дітей твоїх. Якщо ти не прийдеш, необорониш нас, – то таки нас візьмуть. Чи тобі не жаль отчини своєї,і матері, що стала старою, і дітей своїх?». Це почувши, Свято­славшвидко сів на коней з дружиною своєю, і прибув до Києва, і цілував
матір свою, і дітей своїх, і журився тим, що сталося од печенігів.
1. У якому з уривків викладено зовнішньополітичну програму Святослава? У чомубула її суть? 2. Зробіть висновок про те, як ставиться автор уривків до князя
Святослава.
Працюймо самостійно. Завдання 2.
1. Визначте, про які епізоди походів Святослава йдеться, розташуйте уривки в хронологічній послідовності й стисло сформулюйте, про що йдеться в кожному з них.
2. Намалюйте лінію часу й розставте події в хронологічній послідовності.
3. Оберіть один з уривків та проаналізуйте його відповідно до відомих вам правил роботи зісторичними джерелами.
Працюймо самостійно. Завдання 3. Зробіть висновок, про які позитивні та негативні риси характеру Святослава свідчать уривки з джерел (прокоментуйте неменше ніж 3 риси).
За оцінками сучасників князь Святослав був (який?), про що свідчить його характеристика літописцем: … .
Чому діяльність великого київського князя Святослава історики оцінюють по-різному –одні схвалюють, інші засуджують? А як ставитеся до постаті Святосла­ва ви?
Поставте собі оцінку за урок, зарахувавши за різні етапи роботи відповідні бали: закожне із завдань (завдання 1–3) – від 1 до 3 балів; так само від 1 до 3 балів оцініть
свою участь в обговоренні в парах (максимальна оцінка за урок – 12 балів).

40Перевірте, чого навчилися з теми1ПЕРЕВІРТЕ, ЧОГО НАВЧИЛИСЯ З ТЕМИДАТИ ТА ПОДІЇ

ПОНЯТТЯ ТА ТЕРМІНИ
4. Які поняття та терміни з перелічених нижче є обов’язковими в роз­повіді про розселення східних слов’ян – предків українців – у 7–8 ст., а
які – у розповіді про становлення Київської Русі: • Велике розселення
слов’ян, • городище, • данина, • дружина, • візантійський імператор,• князь, • митрополит, • полюддя, • поляни, • русичі, • Русь, • священики,• східнослов’янські союзи племен, • християнство? Свій вибір поясніть.
5. Які поняття з опрацьованих під час вивчення теми використаєте дляопису поданих картин?

41Виникнення та становлення
київської русі1. Подорож княгині Ольги до Константинополя, на думку істориків,відбулася в 957 р., хоча літописець називає іншу дату. Цей висновок
ґрунтується на свідченнях візантійського імператора, учасника події,Константина Багрянородного. Обчисліть, на який рік свого володарюван­ня Ольга здійснила подорож до візантійської столиці. Скільки було тодіроків Святославові, якщо відомо, що, коли помер князь Ігор, дитині ви­повнилося 3 роки? Дати та обчислення позначте на стрічці часу.
2. Установіть, чи були сучасниками:А. князь Святослав і князь Аскольд.
Б. князь Аскольд та князь Олег.
В. князь Святослав та імператор Константин Багрянородний.
Г. княгиня Ольга та князь Ігор.
Д. княгиня Ольга та князь Аскольд.
3. Складіть літопис найважливіших подій нашої історії 9–10 ст.

Перевірте, чого навчилися з темиВиникнення та становлення
київської русі1ІСТОРИЧНА ОСОБИСТІСТЬ
6. Яким правителям Київської Русі присвячено сторінки літопису? Проякі події йдеться?

ІСТОРИЧНА КАРТА
7. Роздивіться фрагменти історичних карт. Які періоди історії України вони відображають? Прокоментуйте їх, використовуючи фрагменти
карт.

ПРИЧИНИ, СУТНІСТЬ, НАСЛІДКИ ПОДІЙ
8. Уявіть, що ви проводите екскурсію для молодших школярів білязображених пам’яток. З якими подіями або віхами історії Київської Русівони пов’язані? Складіть розповідь про події та постаті, яким присвячені
пам’ятки.
42Перевірте, чого навчилися з теми1

9. Використовуючи наведені рік і місце, назвіть подію та її наслідки.
А. 860 р., Царгород.   Б. 882 р., Київ.   В. 907 р., Царгород.

10. Про кого з історичних діячів доби йдеться в уривках із джерел?
А. «Передвісниця християнській землі, вранішня зоря перед сонцем ізірниця перед світом».
Б. «Ти, княже, чужої землі шукаєш і дбаєш про неї, а свою полишив...».
В. «Сам був хоробрий і легкий. Ходячи, яко пардус, багато воєн він­чинив. ...І посилав він до інших земель послів, кажучи: “Хочу на вас іти”».
11. Назвіть події, про які розповідає літопис. Розставте їх у хронологіч­ній послідовності.
А. «Коли ж поляни жили осібно і володіли родами своїми, то було мiжних три брати: одному ім’я Кий, а другому – Щек, а третьому – Хорив,і сестра їхня – Либідь... Зробили вони городок і на честь брата їхнього
найстаршого назвали його Києвом».
Б. «Аскольд же й Дір прийшли. І вискочили всі інші вої з човнів, і мовив
Олег Аскольдові й Дірові: “Ви оба не є ні князі, ні роду княжого. А я єсмьроду княжого. – І тут винесли Ігоря. – А се – син Рюриків”. І вбили вониАскольда й Діра...».
В. «Пішов Ігор на греків... І порадилися руси, і вийшли, оружившись,проти греків, і битва межи ними обома була люта, і заледве одоліли
греки... Феофан, сановник Романа, зустрів їх у човнах з вогнем і ставпускати вогонь трубами на човни руські. І було видно страшне диво...».
Г. «Сказала дружина Ігореві: “отроки Свенельдові вирядилися оружжям і одежею, а ми – голі. Піди-но, княже, з нами по данину, хай і тидобудеш, і ми”... І послухав їх Ігор, пішов у деревляни по данину...».
Д. «Помер Рюрик. Княжіння своє він передав Олегові, що був його роду,віддавши йому на руки сина свого Ігоря, бо той був дуже малий...».
Е. «І сів Олег, князюючи, в Києві, і мовив Олег: “Хай буде се мати городам руським”».
Є. «І прибули Олег та Ігор до гір київських, і довідався Олег, що тутАскольд і Дір удвох княжать. І сховав він воїв у човнах, а інших позаду
43Виникнення та становлення
київської русіІСТОРИЧНЕ ДЖЕРЕЛО

Перевірте, чого навчилися з теми1зоставив, і сам прийшов (на берег Дніпра), несучи Ігоря малого. А підсту­пивши під Угорське (і) сховавши воїв своїх, він послав (посла) до Аскольдай Діра...».
Ж. «Пішов Олег на греків, Ігоря зоставивши в Києві... І прибув він доЦесарограда, а греки замкнули Суд і город заперли. І вийшов Олег на берег,і повелів воям виволокти кораблі на берег... І повелів Олег воям своїм колеса зробити і поставити кораблі на колеса...».

Виникнення та становлення
київської русі12. Яким уривкам із джерел відповідають наведені малюнки сучасного
художника? Які події передували зображеним, якими були їхні наслідки?
Доберіть до малюнків назви.

А. «...Імператор згодився на переговори і в позолоченій зброї, на коніприїхав до берега Істра в супроводі великого загону вершників, що виблискували зброєю. Святослав переїздив через ріку в скіфському човні і,сидячи за веслом, гріб разом з іншими без ніякої різниці...».
Б. «...Деревляни ж раді були цьому. Зібрали отож вони од двора по триголуби і по три горобці і послали до Ольги з поклоном. Ольга тоді сказала
їм: “Се вже покорились ви єсте мені й моїй дитині...” Ольга тим часом,роздаючи воям кому ото по голубові, а другим по горобцеві, звеліла їмкожному голубові й горобцеві прив’язати трут, обгортаючи його в маленькі хусточки і ниткою прив’язуючи до всіх голубів і горобців. І звеліла
Ольга, коли смерклося, воям своїм пустити голубів і горобців...».
В. «...Місяця вересня 9-го числа відбувся прийом, всім подібний до попереднього й з нагоди приїзду Ольги, княгині руської. Увійшла сама княгиня зі своїми родичками й вибраними служницями; вона йдучи поперед
інших жінок, а ті в порядку йдучи одна за другою... Після них увійшли
посли й представники князів руських... Сів імператор з імператрицею зісвоїми дітьми й покликано було княгиню із зали, й, за запрошенням імператора сівши, говорила з ним, про що хотіла».

44Київська держава за часів князя Володимира Великого

2Розділ 2КИЇВСЬКА РУСЬнаприкінці 10 - у першій
половині 11 ст.
«Во­ло­ди­мир зем­лю зо­рав, Ярос­лав засіяв» – цимоб­раз­ним вис­ло­вом літо­пи­сець на­го­ло­шу­вав нанас­туп­ності дер­жав­них за­ходів князів Во­ло­ди­ми­раВе­ли­ко­го та Ярос­ла­ва Муд­ро­го. Ха­рак­те­­ри­зу­ю­чи тудо­бу в історії Ки­ївсь­кої Русі, учені заз­на­ча­ють, щотодішню дер­жа­ву бу­ло «опи­са­но араб­сь­­ки­ми істо­ри­ка­ми, на­не­се­но на світові кар­ти пер­сидсь­ки­ми ге­о­гра­фа­ми, зве­ли­че­но давнь­о­ру­сь­­ки­ми літо­пис­ця­ми,за­сві­д­че­но ві­зан­тійсь­ки­ми вче­ни­ми і захід­но­євро­пейсь­ки­ми хро­ніста­ми, оспіва­но в давнь­о­ру­сь­кихби­ли­нах і дру­жин­них піснях, зга­да­но у скан­ди­на­в­сь­ких са­гах і фран­цузь­ко­му епосі...». З уроків те­ми видо­ві­даєте­ся, які події зу­мо­ви­ли розквіт дав­нь­о­русь­кої дер­жа­ви.

1
3
4
5

45

Київська держава за часів князя Володимира Великого

2 § 7.

Великий
Будівничий

Київська державаза часів князя Володимира
Великого

980–1015 рр. – князювання Володимира Святославовича.
988 р. – запровадження на Русі християнства як державної релігії.
Пограйте в гру «Впізнай героя». Оберіть гравця, який буде вгадувати героя (вінмає на той час, поки ви обиратимете історичного діяча, вийти з класу). Відгадуючи,він може ставити тільки такі питання, що передбачають відповідь «так», «ні», «почасти» (кількість запитань можна обмежити до 3–5 й стежити, щоб пауза між нимитривала не довше ніж 30 с).
Роздивіться ілюстрації. Поміркуйте, навіщо у 19 ст. збудували храм у такому стилі,у якому будували церкви в Київській Русі? Висловте припущення, який факт з низки подій запровадження християнства як державної релігії став основою сюжету
поданого твору В. Васнецова? Де розташовано князя, хто його оточує? Поміркуйте,які слова міг промовляти князь у цей момент?

2Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

1

1. Володимирський собор у Києві.
2. Фреска В. Васнецова «Хрещення Русі» у Володимирському соборі в Києві.
Володимирський собор було збудовано протягом 1862–1882 рр. Найталановитіші художники 19 ст. виконували розписи храму. Найбільший доробок у розписах храму належить В. Васнецову.

1. Яких заходів ужив Володимир для завершення формування
території Київської Русі?
Року 980, перемігши брата в боротьбі за великокнязівський стіл, «ставкняжити Володимир у Києві один». Посівши київський стіл, Володимир
46Київська держава за часів князя Володимира Великого

Роздивіться карту на с. 48. ● Землі яких східнослов’янських племінних союзів –предків українців – були приєднані до Київської Русі за князя Володимира? ● Якими
річками проходили кордони Київської Русі за часів Володимира на заході та насході, до яких озер простяглися володіння на півночі, якого моря сягнули на півдні?
Працюючи в групах, доберіть 3–4 факти, що підтверджують думку про закономірний
характер запровадження в Київській Русі християнства як державної релігії всупереч повідомленню літописця про вагання Володимира в питанні «вибору віри».

2. Як християнство стало державною релігією в Київській Русі?
Які наслідки цієї події?
На об’єднаних Володимиром землях мешкали різні племена й народи.
Усі вони дотримувалися своїх споконвічних звичаїв і традицій, вірили врізних богів, відрізнялися мовою, побутом, а найвіддаленіші – й способом
47

2Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Святославович почав послідовно приєднувати до Ки­єва нові території та приборкувати непокірні місцеві
князівські династії. Тож Володимир не обмежувався
встановленням формальної зверхності у вигляді ви­плати данини, а замінював у центрах основних
руських земель племінних князів на своїх синів ідовірених бояр. Підлеглі території втрачали племін­ні назви, натомість їх починали називати землямиза головним містом: Київська земля, Чернігівська
земля, Переяславська земля, Новгородська земля
тощо. Отже, за правління Володимира відбулася заВолодимир Святосла­міна родоплемінного поділу Київської Русі на тери- вович. Уявний порт­торіальний.
рет-реконструкція.
Розширюючи територію своїх володінь,Володимир відчутно відсунув кордони взахідному напрямку. До Київської держа­ви увійшли землі волинян та хорватів.
На півночі київський князь мав вихід доБалтійського моря. Не слабнув інтерес
Володимира й до південного напрямку,адже Візантійська імперія лишалася
най­­могутнішою державою, а східні кочо­ві племена були настільки близько, щонехтувати цим означало свідомо наража­тися на небезпеку спустошення.
Тож у часи князювання Володимира
Великого завершилося формування те­ри­то­рії Київської Русі: визначилися й за­кріпилися її державні кордони, які зде­більшого збігалися з етнічними межами Пам’ятник Володимиру Великому на Володимирській гірці
східних слов’ян.
в Києві. 1853 р.

Київська держава за часів князя Володимира Великого

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

248

Київська держава за часів князя Володимира Великого

● Роздивіться малюнки. Чи знаєте, як відбувається
обряд хрещення нині? ● Чим він відрізняється відсцени хрещення, зображеної в літописі?

Хрещення Володимира Свято­сла­вовича та дружинників.
Сто­рінка з літопису.

49

2Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

життя. За таких умов територіальна єдність держави, підтримувана лишесилою зброї, була доволі примарною. Щоб випле­кати могутню імперію, –а саме такий намір мав Володимир, – він мусив подбати про ідеологічне
обґрунтування свого володарювання.
За часів Київської Русі уособленням держави
Слово «ідеологія»був її володар. Отож, аби зміцнити державу, київ­оз­­начає сукупність
ський князь повинен був подбати про свій автори­ідей, уявлень, думок.
тет у підлеглих землях. Ви вже знаєте, що задавніх часів право во­лодарювати вважалося даро­ваним богами, а володарі-царі обстоювали божественне походження. По­дібних уявлень дотримувалися й наші предки. За умов панування
язичницьких культів Володимир наражався на небезпеку постійного
спротиву племен, що поклонялися кожне своєму богові й корилися освя­ченому тим богом правителю. Київський князь знищив племінні князів­ські династії, проте залишалися боги… І вони вустами волхвів намовлялилюд до поновлення споконвічного порядку. Саме тому Володимирова
держава була несумісна з язичницьким багатобожжям. Для всієї держа­ви мусив бути єдиний Бог, який своєю волею надав право володарювати
київському князеві. Це ідеологічне уявлення красномовно засвідчене вдавньому літературному творі: «Жінкам голова муж, а мужам – князь,князям – Бог».
Упровадження християнства літописець
пов’язав із походом Володимира на грець­ке м. Херсонес (Корсунь) у Криму, що на­лежало тоді до візантійських володінь.
Там князь охрестився й одружився із ві­зантійською принцесою. До Києва Володи­мир повертався фактично родичем, навіть
рівнею, візантійським імператорам. Цікаво,що хресне ім’я Володимира – Василій – уперекладі з грецької мови означало «цар­ський»; василевсами називали у Візантії
імператорів.
Тепер уже ніщо не перешкоджало впро­вадженню в Київській державі християн­ства як державної релігії. За літописом,сталося це 988 р. – одразу після повернен­ня Володимира з Корсуня. Проте було бхибним уявляти, що всі зміни, пов’язані ізвпровадженням християнства, відбували­ся за один день. Справа утвердження хрис­тиянства розтяглася на століття.

Київська держава за часів князя Володимира Великого

2

Що в літописній легенді вказує на рішучість намірів Володимира впровадити християнство як державну релігію?
«Повелів Володимир поскидати кумирів – тих порубати, а інших вогню оддати.
Перуна ж повелів він прив’язати коневі до хвоста і волочити з Гори по Боричевому узвозуна ручай, і дванадцятьох мужів приставив бити його палицями… І, приволікши його, вкинули в Дніпро… Потім же Володимир послав посланців своїх по всьому городу, говорячи:“Якщо не з’явиться хто завтра на ріці – багатий, чи убогий, чи старець, чи раб, – то менітой противником буде”. І, це почувши, люди йшли, радуючись, і говорили: “Якби се не добре було, князь і бояри усього б не прийняли”. А на завтра вийшов Володимир зі священиками цесарициними і корсунськими на Дніпро. І зійшлося людей без ліку, і влізли вони уводу, і стояли – ті до шиї, а другі – до грудей. Діти ж не відходили од берега, а інші немовлят держали. Дорослі ж бродили у воді, а священики, стоячи, молитви творили...».

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

• Опрацюйте документ відповідно до відомих вам правил роботи з історичними джерелами.

Прийняття християнства на Русi справило величезний вплив на подальший розвиток держави. Унаслідок запровадження християнства вКиївській державі було зміцнено владу київського князя, навколо Києва
тісніше згуртовано різноплемінні території, покладено край породженим
місцевими язичницькими віруваннями настроям замкненості й відокремле­ності від інших територій. У міждержавному житті наслідки впровадження
християнства виявилися у встановленні рівноправних відносин з християнськими країнами, передусім з Вiзантією, у зростанні ваги дипломатії.
До безпосередніх наслідків упровадження християнства як державної релі­гії належить заснування Володимиром церковної організації. Як свідчать
джерела, князь Володимир привів із собою з Корсуня чимало священиків,привіз церковні книжки й почав будувати храми в Києві. Подбав князь іпро створення в Києві першої школи. «І почав Володимир, – свідчить лі­тописець, – забирати дітей у нарочитих мужів своїх і віддавати їх нанавчання книжне». Запровадження християнства посприяло й розвитку
архітектури та живопису, золотарства та музики, без яких годі уявити
відправу в християнському храмі. З поширенням християнства змінилися
людські відносини. Десять біблійних заповідей є основою моралі сучасної
цивілізації. Наше розуміння добра і зла, милосердя й жорстокості, вір­ностіі зради, честі й ганьби, працелюбності й лінощів, сумлінності й безвідпо­відальності, справедливості й беззаконня ґрунтується на християнських
цінностях.
Доведіть, що запровадження християнства стало важливим кроком для суспільного та культурного розвитку Київської Русі.

3. Які інші заходи визначали внутрішню політику князя Володимира?
Могутня Київська держава, прилучена до Христового вчення, за за­думом Володимира, мусила мати й відповідну столицю, тому розгорнуввін у Києві небачене будівництво. Київський дитинець, центральна
укріплена частина міста, зріс у кілька разів. Його захищали потужні
50

Київська держава за часів князя Володимира Великого

стіни, вал і рів. До «міста Володимира» – так називають дитинець, роз­будований Володимиром, – можна було потрапити через в’їзні ворота. Їхбуло кілька, проте парадними вважалися Софійські (таку назву вонидістали згодом), розташовані з південного боку. Археологам пощастило
дослідити залишки Софійських воріт: довжина їхніх стін дорівнювала
10 м, ширина проїзної частини – 4 м; над стінами здіймалася бойова
вежа. Ворота були захищені високим валом і глибоким ровом, через
який було перекинуто міст.
Ще більше враження справляло «місто Володимира» ізсередини. Йогоокрасою була мурована церква Богородиці, будівництво якої тривало
впродовж семи років від 989 р. На утримання церкви князь Володимир
наказав віддавати десяту частину своїх прибутків. Ось чому, свідчив літо­писець, її називали Десятинною.
Поряд із церквою Богородиці розташовувалися розкішні князівські палаци – саме тут Володимир справляв гучні бенкети. На дитинці мешкалий найбагатші київські можновладці. «Місто Володимира» мало кілька
вулиць, які пролягали від воріт до центральної площі – Бабиного торжка.
Та хоч би як зріс дитинець за часів Володимира, він усе ж був лишечастиною Києва – нехай і центральною, проте аж ніяк не найзаселені­шою. По-справжньому вирувало життя на київському Подолі. Археологи
встановили, що серед його мешканців були купці та майстровий люд –гончарі, кожум’яки, ювеліри тощо. Велику частину Подолу займало київ­1

2

1. Фрагмент підлоги Десятинної церкви.
2. Тризуб на цеглині Десятинної церкви.

● Роздивіться зображення
князівського знака династії
Рюриковичів. ● Які версії пропоходження цього знака визнаєте? Зробіть висновки провитоки української національної символіки.

51Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Фрагмент макета «міста Володимира» кінця 10 ст. з Десятинною церквою. Реконструкція.
Зовнішній вигляд будівлі дослідники
реконструюють по-різному, проте відомо, що вона була споруджена із­цегли-плінфи й природного каменю,мала кілька бань.

2Київська держава за часів князя Володимира Великого

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

2ське торговище, де сходилися гості, тобто купці, з різних куточків світу.
Саме на Подолі швартувалися їхні кораблі, бо тут розташовувалася київ­ська гавань.

● Роздивіться макет «міста Володимира». Покажіть на ньому князівські палаци, Десятинну
церкву, в’їзні ворота, Бабин торжок. ● Де відносно київського дитинця розташовувався
Поділ? ● Які природно-географічні особливості мали дитинець та Поділ?

Златник князя Воло­димира.

Про далекоглядні державотворчі наміри князя
Володимира свідчить і те, що він почав карбувати
перші руські монети. Археологи знайшли Володи­мирові монети зі срібла (срібляники) та із золота
(златники). На монетах Володимира з одного бокузображено Христа, а з другого – самого князя, якийсидить на троні, тримаючи царські відзнаки. Зобра­ження підсилюють написи: «Володимир на столі»або «Володимир на столі, а се його срібло». На де­яких монетах як герб Володимира було викарбовано
тризуб.

Складіть перелік внутрішньополітичних заходів Володимира, які безпосередньо
пов’язані із запровадженням християнства.
Роздивіться златник князя Володимира Святославовича. Про що свідчить тойфакт, що саме за князя Володимира в Київській Русі почали карбувати власну
монету? На златниках та срібляниках Володимира великого князя київського зображено так, як імператора на візантійських монетах. Про що це свідчить? Якийкнязівський знак зображували на тодішніх монетах? Як пояснити напис на монетах
«Володимир на столі, а се його срібло»?

52Київська держава за часів князя Володимира Великого

Заходи внутрішньої та зовнішньої політики є взаємопов’язаними.
Так, впроваджуючи християнство як державну релігію, Володимир пере­слідував зовнішньополітичну мету.
Уже йшлося про те, що прилучення Київської держави до християн­ського світу сприяло налагодженню тісніших відносин з багатьма держа­вами. Крім Візантії, до партнерів Русі тоді належали Чехія, Угорщина,Польща, Німецька імперія, Болгарія. Дослідники твердять, що жваві від­носини зав’язалися з Римом як центром християнської церкви.
Особливе місце в зовнішньополітичній діяльності Володимира посідали
відносини з печенігами. Були вони далеко не мирними. Не завжди надопомогу землеробам встигали княжі дружинники, нерідко мешканцям
південно-східних руських земель доводилося самим рятувати себе від пе­ченізької навали. Володимир, перейнятий важливими державними спра­вами, часто залишав Київ, і столиця держави опинялася беззахисною
перед небезпекою зі Степу. Усе це переконувало київського князя в по­требі створити нову систему оборони від нападів кочовиків. За задумом
Володимира, ця система мала складатися з потужних дерево-земляних
укріплень і низки фортець на південно-східному кордоні Руської держа­ви. «І став він, – читаємо в літописі, – городи зводити по Десні, і поОстру, і по Трубежу, і по Сулі, і по Стугні». Отже, й зовнішньополітична
діяльність князя Володимира сприяла зміцненню Київської держави.
1. Спорудження дерево-земляних укріплень уСередньому Подніпров’ї – так званих Змієвих валів, будівництво яких розпочато закнязя Володимира. Реконструкція. Будівництво укріплень тривало й за наступних
часів. Змієві вали мали загальну довжину
близько 1 тис. км.

12

2. Дитинець міста-фортеці Родень біля впадіння р. Рось у Дніпро. У літописі єзгадка про місто під 980 р.

532Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

4. Якою була зовнішня політика Володимира Святославовича?

Київська держава за правління Ярослава Мудрого

2Сформулюйте 3 твердження про мету зовнішньої політики князя Володимира.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Перевірте себе1. Скільки років тому відбулося запровадження християнства як державної релігії? На якому році свого правління князь Володимир охрестився?
2. Назвіть межі Володимирових володінь за часів його найбільшої могутності.
3. Виберіть слова та словосполучення, які стосуються Києва часів великого князя Воло­димира: ● Десятинна церква, ● Херсонес, ● Бабин торжок, ● Дніпрові пороги, ● князівські
палаци, ● подільське торговище, ● київська гавань, ● пам’ятник князю Володимиру.
4. Установіть подібність і відмінність у переліку слів: ● митрополит, ● єпископ, ● священик,● диякон, ● волхв.
5. Дайте визначення понять: ● християнство, ● церква, ● імперія, ● дипломатія.
6. Дайте відповіді на запитання: ● Чому Во­ло­димир Святославович запровадив християнство як державну релігію? ● Як літописець розповідає про хрещення Володимира та впровадження християнства на Русі? ● Чому літописне оповідання про вибір віри визначають яклегенду, витворену літописцем? ●Яких заходів, крім впровадження християнства, вживВолодимир для розбудови Київської держави? Як ці заходи пов’язані із запровадженням
християнства? ● Якою була зовнішня політика Володимира? ● У чому значення запровадження християнства як державної релігії?
Чи має історичні підстави образ Володимира як будівничого? Чи погоджуєтеся виіз цим образом? Що найбільше вразило в діяльності Володимира? З якими політичними заходами не погоджуєтеся?

держава
§ 8. Київськаза правління ЯрославаЗ мудрістюв розумі та серці

Мудрого

1017–1037 рр. – спорудження Софійського собору, укріплень навколо «міста Яро­слава», будівництво Золотих воріт у Києві.
1019 р. – битва Ярослава зі Святополком на р. Альті.
1019–1054 рр. – князювання Ярослава Мудрого в Києві.
1051 р. – призначення київським митрополитом Іларіона, першого на цій посаді
русича. Заснування Печерського монастиря.
Пограйте у гру «Аукціон». Для цього хтось має заздалегідь скласти перелік іс­то­ричних фактів, пов’язаних із князюванням Володимира Великого, а також інших,що стосуються його попередників. Під час «аукціонних торгів» ведучий оголошує
факти впереміш, а клас, плещучи в долоні, обирає ті, що стосуються Володимира.
Роздивіться зображення головного храму Русі, збудованого за Ярослава Во­ло­димировича. Чим відрізняється первісний вигляд собору від сучасного? Із чим, навашу думку, пов’язані ці зміни? Що мав відчувати русич, перебуваючи в соборі?
Які риси тогочасної зовнішньої та внутрішньої політики втілено в будівлі?

54

Київська держава за правління Ярослава Мудрого

2

1

2
1. Софійський собор. Первісний вигляд будівлі. Реконструкція.
2. Софійський собор. Сучасний вигляд.

Смерть Володимира Великого зруйнувала усталений у державі лад,чотири роки країну лихоманило, події змінювалися мов у калейдоскопі –розгорілися князівські міжусобиці за владу в Києві, під час яких наклали
головою четверо з Володимирових синів, а переможцем став Ярослав.
Загиблих братів Бориса та Гліба невдовзі було прилучено до лику святих:їм судилося стати першими святими, канонізовани­ми руською церквою. Святополк зазнав осуду забратовбивство як старозавітний Каїн – в історію цейкнязь увійшов як Святополк Окаянний. Що ж доЯрослава Мудрого, то він зажив слави справедливо­го володаря, який поклав край усобицям і перший
почав вшановувати жертв братовбивчої війни, від­найшовши їхні останки й поховавши з почестями уВишгороді.
Під роком 1019 літописець занотував: «Сів Ярославу Києві, обтер піт з дружиною своєю, показавши
перемогу й труд великий». Проте ще до 1036 р. він Ярослав Мудрий. Уяв­ділив руські землі з молодшим братом Мстиславом: ­ний портрет-реконструкція.
правобережні землі з Києвом належали Ярославові,а лівобережжя із Черніговом – Мстиславу.
«Володимир землю зорав, Ярослав засіяв» – так образно літописець
написав про наступність державних заходів Ярослава Мудрого щодо полі­тики його батька – князя Володимира Великого. Стосувалися вони пере­дусім справи поширення християнства, проте цілком справедливі й доінших напрямів політичної діяльності. Ярослав Мудрий докладав багато
зусиль для збереження територіальної цілісності та єдності Руської дер­жави. 1031 р. він, зокрема, повернув під свою владу червенські міста
(Червень, Белз, Перемишль та ін.), відвойовані під час князівських усо­биць польським князем (згодом першим королем) Болеславом І Хоробрим.
55Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

1. Як Ярослав Володимирович утвердився в Києві?

Київська держава за правління Ярослава Мудрого

2Ходив також на північ, на узбережжя Балтійського моря, де в Чудській
землі заклав м. Юр’їв. Ярослав не полишав будівництва укріплень, розпо­чатого батьком, на південному кордоні Русі. Він, як свідчить літописець,«почав ставити городи по Росі» й остаточно здолав печенігів.
1. Роздивіться карту на с. 48. Яких меж на півночі,півдні, сході та заході сягали кордони Київської Русідоби розквіту? 2. Порівняйте кордони Київської Русіна початку правління Володимира Великого та в кінці князювання Ярослава Мудрого. Які територіальні зміни відбулися?
3. З якими державами сусідила Русь на заході та півдні?

• Порівняйте портрети: князів Святослава – словесний,Володимира – на златнику, Ярослава – на його печатці. Якудеталь зовнішності згадано або зображено в усіх портретах?

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

2. Які споруди прикрашали столицю Київ­ської Русі за Ярослава Мудрого?

Печатка Ярослава Муд­рого із зображенням князя.

Про Київ часів Ярослава Мудрого казали, що він був окрасою Русі йсуперником самого Константинополя. Площа «міста Ярослава» порівня­но з дитинцем за Володимира зросла в сім разів. Вищими та потужніши­ми стали мури й вал. Київ прикрашали Золоті ворота – парадний в’їзддо міста – з надбрамною церквою Благовіщення, храм Святого Георгія,споруджений на честь небесного покровителя київського князя (церков­не ім’я Ярослава – Георгій, або Юрій), та церква Святої Ірини. Але най­величнішою спорудою Києва часів Ярослава Мудрого став собор Святої
Софії. За літописом, князь наказав закласти храм на честь перемоги надпеченігами на місці битви. Розповіддю про спорудження церкви Прему­дрості Божої, тобто Софії, у 1037 р. літописець ніби узагальнив величез­ні будівельні роботи, що розгорнулися в Києві за наказом Ярослава
Мудрого.
1

1. Золоті ворота. Сучасний вигляд.
2. Внутрішній вигляд Софійського собору.

56

2

Київська держава за правління Ярослава Мудрого

Софійський собор в 11 ст. було увінчано 13 банями, що утворювали
пірамідальний силует. З трьох боків його оточували два ряди відкритих
галерей, з яких внутрішній мав два яруси. Собор був однією з найбільших
споруд тих часів, адже будували його як головний храм держави, призна­чений не лише для богослужінь, а й для проведення найурочистіших дер­жавних церемоній: схо­дження на великокнязівський стіл, посвячення вмитрополити, проведення церковних соборів, зустрічей чужоземних по­слів тощо. Офіційні державні церемонії відбувалися в західній частині
собору на рівні другого ярусу на хорах*, площа яких складала майже по­ловину площі будівлі. Хори-«полаті» були своєрідним палацом усередині
храму.

2«Місто Ярослава». 11 ст.
Фрагмент макета стародавнього Києва 10–13 ст.

Мозаїку викладали настінах з різнобарвних
шматочків смальти –сплаву свинцю та скла.
Фрески малювали мінеральними фарбамина сирому тиньку.

Та ще більше, ніж зовнішня грандіозність, приголомшувало внутрішнє
оздоблення храму, прикрашеного, за словами літописця, «всякими красотами... золотом, сріблом і коштовним камінням». Вражали настінні зо­браження – фрески та мозаїки, розташовані на склепінні, стінах, стовпах,арках.
3. До яких заходів у внутрішній політиці вдався Ярослав, продовжуючи політику свого батька?
Налагодження внутрішнього життя було неможливим без упорядку­вання законів. До заходів у цьому напрямі вдавався свого часу князь Во­лодимир. Але слава справжнього реформатора законодавства належить
саме Ярославові, адже він був першим, хто уклав писаний збірник русь­* В архітектурі так називають відкриті до інтер’єру храму галереї другого
ярусу.

57

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Роздивіться ілюстрацію.
Якими спорудами булозабудовано «місто Яро­слава»? Назвіть відомівам будівлі.

Київська держава за правління Ярослава Мудрого

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

2ких законів. Той документ дослідники назива­ють «Правдою Ярослава», або «Найдав­­нішою
правдою». Він складався з 18 статей, які за­початкували славнозвісний збірник законів –«Руську правду».
Збірник, або звід, руських законів, відо­мий під назвою «Руська правда», складався
впродовж кількох поколінь. Найстарішу час­тину – «Найдавнішу правду» – створено зачасів Ярослава Мудрого; окрему частину ста­новлять статті, укладені Ярославовими сина­ми, – «Статут Ярославичів». До «Руської
правди» увійшли статті й пізніших часів.
У статтях Ярослава йшлося про покаранняза вбивство, побиття до синців чи крові, зазавдане каліцтво, виривання бороди й вусів,їзду на чужому коні, псування майна, пере­ховування чужого холопа тощо. Покарання
передбачало здебільшого грошові виплати,Ярослав Мудрий. Реконст­ хоч іще зберігалося право родичів на кровну
рукція С. Висоцького фрески
помсту. З-поміж мір покарання не було йСофійського собору.
смертної кари.
• Поміркуйте, навіщо давньоЯрослав Мудрий сприяв утвердженню йруські майстри намалювали ве- поширенню в руських землях християнського
ликого князя київського на сті- віровчення. Він не лише опікувався будівни­нах храму з макетом-моделлю цтвом церков, а й підтримував авторитетом
Софійського собору на руках?
князівської влади ще не міцну церковну орга­нізацію. Так, за сприяння Ярослава Мудрого 1051 р. було обрано першого
митрополита з русичів – ним став Іларіон. Того самого року, сповіщав
літописець, чернець Антоній заклав Печерський монастир – у недалекому
майбутньому провідний осередок церковного й культурно-освітнього життя.
Справа утвердження християнства, що нею переймався князь Яро­слав, перебувала в прямій залежності від поширення освіти. Церковні
відправи були можливими лише за наявності богослужбових книжок.
Щоб забезпечити потребу руських церков у книгах, Ярослав створив уКиєві при Софійському соборі скрипторій-майстерню для переписуван­ня книжок. Згодом такі майстерні з’явилися і в інших містах Русі.
А ще в Софійському соборі зберігалися найцінніші книжки. Хоч тубіблі­отеку втрачено, учені не полишають надії натрапити на її слід.
У Софії Київській навчали грамоти й ознайомлювали з основами наукдітей із заможних родин. Виникали школи й приінших церквах та монастирях. Про поширення
Графіті – написи таписьменності серед різних верств свідчать гра­малюнки, видряпані нафіті – написи, продряпані на стінах Софійського
стінах та архітектурних
собору. Один з таких записів, приміром, засвід­деталях давніх будівель, посудинах та інчив точну дату смерті князя Ярослава Мудрого –ших предметах.
так хтось із киян висловив свій жаль з приводу
сумної події.
58

Київська держава за правління Ярослава Мудрого

2

1

3

1. Монета Ярослава Мудрого із зображенням св. Георгія.
2. Переписування книжок у князівському скрипторії за Ярослава Мудрого.
Мініатюра з літопису.
3. Напис-графіті на стіні Софійського собору про смерть Ярослава Мудрого.
Зробіть висновки щодо заходів, яких ужив Ярослав для зміцнення Київської Русі.
Які з них, на вашу думку, були найважливішими?

4. Чому Ярослава Мудрого називають «тестем Європи»?
Зважена далекоглядна зовнішня політика Ярослава Мудрого спри­яла зростанню міжнародного авторитету Київської Русі. Князь уникав
воєн, намагався підтримувати з європейськими країнами добросусідські
відносини.
У зовнішній політиці використовувались усіШлюби представників
можливості дипломатії, серед яких чільне місце
правлячих династій історики називають міжналежало міждинастичним шлюбам. Породичав­династичними.
шись із найшляхетнішими європейськими родина­ми, мудрий князь пов’язав Київську Русь ізЄвропою кровними узами, міцніші за які годі було й шукати.
Традиційно тісні взаємовідносини склалися між Київською Руссю йВізантією. Проте дружні союзницькі відносини Візантії та Русі зазнали
випробувань після утвердження на імператорському престолі Константи­на IX Мономаха 1042 р. Новий мирний договір було скріплено шлюбом
Ярославового сина Всеволода з дочкою Мономаха Марією. Та невдовзі,1051 р., відносини Києва й Константинополя загострилися знову. При­чиною невдоволення константинопольської влади було поставлення київ­ським митрополитом Іларіона. Одначе й тоді конфлікт залагодили мирно.
Особливо жваві відносини мала Київська Русь із Польщею. Виявом
добросусідських відносин стали шлюби князя Казимира із сестрою Яро­слава Марією Добронігою. Сестра польського володаря Гертруда-Олісава
вийшла заміж за Ізяслава Ярославовича.
59Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

2Київська держава за правління Ярослава Мудрого

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

2Сучасна скульптура королеви Анни Ярославівнив монастирі Св. Вікентія з підписом «Анна зКиєва, королева Франції». Санліс. Франція.

Тісні зносини підтримувала Русь зі Скандинав­ськими країнами. Особливо зміцніли зв’язки Русіта Швеції, цьому сприяв шлюб Ярослава з Інгігер­дою. Добросусідські відносини пов’язували Русь ізНорвегією. Вони були скріплені шлюбом норвезько­го короля Гаральда з дочкою Ярослава Єлизаветою.
Писемні джерела засвідчують активні зовніш­ньополітичні зв’язки Русі з Угорщиною. Так, своюдочку Анастасію Ярослав видав заміж за угорсько­го короля Андраша.
Наприкінці 40-х років 11 ст. встановилися
дружні відносини Русі з Францією, з династією
Капетінгів. Налагоджено їх було завдяки одружен­ню короля Генріха І з Анною Ярославівною в 1051 р.
Джерела зберегли цікаві деталі життя Анни уФранції. Там руська князівна була відома під іме­нем Анни Руфи (Рудої) і зажила великої поваги.
Із собою вона привезла до Парижа давньоруське
Євангеліє*, яке потім було передане до Реймського
собору. Ця книжка нині відома як Реймське євангеліє. Цікаво, що саме на цій книзі французькі
королі складали присягу, вступаючи на престол.

Підпис Анни Ярославівни на грамоті Суассонському абатству 1063 р.
Роздивіться картину П. Андрусіва «Французькі посли в Ярослава Мудрого».
Поміркуйте, де й коли могли відбуватися зображені події. Спробуйте «впізнати»відомі вам історичні постаті, складіть діалог між героями картини.

* Євангеліє (від грец. – добра звістка) – одна з найголовніших частин Нового
Заповіту, що складається із чотирьох перших книг, написаних Матвієм, Марком,Лукою, Іоанном. У ній описується земне життя Господа, Сина Божого Ісуса Христа:його вчення, чудеса, хресні страждання, смерть, воскресіння й вознесіння на небо.

60

Писемність, освіта, архітектура та монументальний живопис...

Побутує думка, що тільки той, хто був великим у своїх діяннях за життя, можеотримати від нащадків ім’я Великий. Проте чимало прихильників і в протилежної
думки: насправді, мало що залежить від особистих якостей людини; пам’ять продіячів є дуже умовною, бо підносить іноді не справжніх героїв, а тих, хто скористався із ситуації. А яку думку вважаєте слушною ви? Спираючись на факти з біографії князів Володимира Великого та Ярослава Мудрого, доберіть щонайменше
п’ять аргументів на її користь.

2

1. На які роки припадає князювання Ярослава Мудрого в Києві? Яка з подій зга­дується в літописі раніше: спорудження Софійського собору чи заснування
Печерського монастиря?
2. Як змінилася територія Київської держави за Ярослава Мудрого порівняно з початком
правління Володимира Великого? З якими державами сусідила Русь на заході та сході?
3. Виберіть імена та країни, які стосуються зовнішньої політки великого князя Ярослава:• Візантія, • Константин Мономах, • Генріх І Капет, • Анна Ярославівна, • Єлизавета
Ярославівна, • Норвегія, • Франція, • Литва, • Святослав Ігорович, • Інгігерда, • Швеція,• Польща, • Всеволод Ярославович.
4. Дайте визначення понять: • монастир, • чернець, • митрополит, • собор, • графіті,• мозаїка.
5. Доберіть факти, що конкретизують кожен з напрямків державної політики ве­ликого князя київського Ярослава Володимировича. Поясніть, чому нащадки назвали Ярослава
Мудрим.
6. Поясніть образну назву параграфа «З мудрістю у розумі й серці».
Висловте своє ставлення до князя Ярослава як до людини та державного діяча.

Писемність, освіта,§ 9. архітектура

«Відома і знана в усіхкінцях землі…»

та монументальний
живопис Київської Русідоби розквіту

989–996 рр. – спорудження Десятинної церкви в Києві.
1017–1037 рр. – спорудження Софійського собору, будівництво укріплень навколо
«міста Ярослава», Золотих воріт у Києві.
1036 рр. – будівництво Спасо-Преображенського собору в Чернігові.
1056–1057 рр. – створення Остромирового євангелія.
Пограйте в гру «Разок намиста» за матеріалом попереднього уроку. Перший
­гравець називає ім’я когось з історичних діячів того періоду (приміром, Яро­с­лав Мудрий). Наступний повторює назване попереднім і додає якесь своє слово,словосполучення за темою (наприклад, Ярослав Мудрий, Софія Київська).
Третій ­повторює твердження попередників, додаючи своє (Ярослав Мудрий, Софія
Київська, Золоті ворота…). Той, хто довго мовчить або помиляється, вибуває з гри.
Переможе гравець, який, додавши останнє слово, правильно повторить увесь разок
намистин-слів.

61Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Перевірте себеПисемність, освіта, архітектура та монументальний живопис...

2Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Роздивіться ілюстрації. Визначте, які з наведених пам’яток архітектури, мистецтва, книгописання створено на наших землях за доби розквіту Київської Русі.
Поміркуйте, чим архітектура та мистецтво на наших землях відрізнялися відантич­них. Висловте припущення про своєрідність культури Київської Русі кінця
10 – першої половини 11 ст.

1. Що відомо про розвиток писемності та освіти за часів розквіту
Київської Русі?
Ви вже знаєте, що витоки українського народу сягають давньо­сло­в’­янських, іще переддержавних часів. Тоді ж, на думку вчених, почала
формуватися українська мова.
62Писемність, освіта, архітектура та монументальний живопис...

2Абетка, виявлена на стіні Софійського собору в Києві.

Iз прийняттям християнства на наших землях
поширилася церков­но­слов’янська – мова право­слав­ної церкви. Нею писали найважливіші бого­службові книги. Ця мова істотно відрізнялася відтогочасної української мови, якою послуговували­ся в усному мовленні. Її знали тільки освічені
(письменні) люди – ченці, книжники, князі. Томуцер­ков­нослов’­ян­­ську мову називають писемною,книжною. Вико­ри­стання для письма іншої мовибуло в ті часи звичайним явищем. Так, у Європі
писемною (книжною, літературною) мовою для ба­гатьох народів була латина.
Джерела свідчать про поширення освіти за часів
Київської Русі. За князювання Володимира Свято­славовича в Києві вже була школа для навчання
дітей з найближчого оточення князя. Ви дізналисяй про школу при Софійському соборі. Року 1086
онука Ярослава Мудрого Янка Всеволодівна засну­вала в київському Андріївському монастирі школудля жінок. Навчалися в Києві й приватно. Одинз авторів графіті на ім’я Піщан залишив на стіні
Софійського собору в Києві свідчення: «Піщан писав, ходивши до дяків учеником».
Наші уявлення про рівень письменності насе­лення Київської Русі ґрунтуються не стільки назбережених книжкових пам’ятках (адже книги
створювалися найосвіченішими людьми), скількина випадкових написах на побутових речах, зброї,стінах храмів, каменях тощо. Ви вже знаєте, щотакі видряпані на поверхні написи називають
графіті. У київських храмах пощастило знайти
170 написів графіті 11–12 ст. У Києві виявлено йінші написи, зокрема на ремісничих виробах: пряс­лицях, ливарних формочках, господарських посу­динах – корчагах, давній цеглі тощо. На пряслицях
найчастіше зазначали імена власників: «Княжо
єсть», «Молодило»; на корчагах писали про вміст
посудини або називали ім’я його власника.

Молитва «Отче наш»з Остромирового євангелія 1056–1057 рр.

Графіті Софійського
собору середини 12 ст.
У 14-рядковому написі
йдеться про купівлю
дружиною князя Всеволода Ольговича Боянової землі. Як свідки
виступають св. Софіята священники, якихналічується 12 осіб63Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

● Як можна пояснити той факт, що віднайдена на стінах Софії абетка відрізняється від поширеної на той час кириличної кількістю й написанням деяких букв?

Писемність, освіта, архітектура та монументальний живопис...

2Роздивіться зображення. Наведіть факти, що свідчать про поширення писемності
серед різних прошарків населення Київської Русі. Чому написи-графіті є для істориків надзвичайно важливим історичним джерелом?

1

2

3

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

1. Пряслиця з написом.
2. Власноручний напис-графіті на стіні Софійського собору в Києві боярина Ставра Годиновича, героя однієї з билин Київського циклу. 1118 р.
3. Уламок корчаги 11 ст. з написом.

2. Що відомо про найдавніші книжки, збережені до сьогодні?
До нашого часу від доби Київської Русі збереглося дуже мало книг.
Найдавнішими з-поміж них є Реймське та Остромирове євангелія.
Ви вже знаєте, що Реймське євангеліє привезла до Франції дочка Яро­слава Мудрого Анна. Точна дата створення рукопису невідома: учені дату­ють його 40-ми роками 11 ст. Своєю назвою Реймське євангеліє завдячує
м. Реймсу у Франції, де воно зберігається нині, хоча створили його київські
книжники спеціально для княжої родини, адже призначалося воно (на цевказує невеликий розмір) для особистого користування.
Остромирове євангеліє є найдавнішою – зі збережених до наших днів –датованою книжною пам’яткою Русі. Створили цю книжку (власне, пере­писали) в київському великокняжому скрипторії писар, дяк Григорій, тайого помічник на замовлення новгородського посадника Остромира, роди­ча великого київського князя Ізяслава Ярославовича впродовж неповних
семи місяців (21 жовтня 1056 р. – 12 травня 1057 р.), про що свідчить
спеціальний запис. Чудово зберігся пергамент: йомуІлюстрації, якими оз­вже скоро тисяча років, а він ніби щойно виготов­доб­лювали рукопислений.
У книзі є три мініатюри із зображенням ав­ні книги, називають
торівЄвангелій– ­Іоанна, Луки і Марка, – длякниж­ковими мініачетвертого,Матфія,залишено вільний п’ятдесят
тюрами.
сьомий аркуш. Крім мініатюр, Євангеліє розкішно
оздоблено великою заставкою, 17 малими заставками та 207 ініціалами.
Щоб виготовити велику рукописну книгу, треба було чимало праці таматеріалів – шкіри, золота, фарб. Розчинене або листове золото викорис­товували для тла в мініатюрах, заставках та ініціалах. Дорогими були йфарби, розчинені на яєчному жовтку. Оправу книжки робили з дощечокй обтягували шкірою. Були обкладинки і з дорогих мате­ріалів – сріб­ла,золота, коштовного каміння.
64Писемність, освіта, архітектура та монументальний живопис...

1

2

2

Осередками творення книжок за часів Київської Русі були скрипторії.
Ви вже дізналися, що такий скрипторій діяв при Софійському соборі вКиєві вже в 11 ст.
Чому давні книжки є безцінними пам’ятками? У чому їхня цінність для істориків,мовознавців, мистецтвознавців?

3. Що характерне для архітектури Київської Русі кінця 10 – першої половини 11 ст.?
Архітектурі належало провідне місце в мис­тецт­ві Київської Русі. Упродовж багатьох століть
основним будівельним матеріалом у наших пред­ків було дерево. Архітектура за часів Київської
Русі розвивалася в містах, де споруджували кня­зів­ські палаци, боярські хороми, оборонні укріп­лення, храми.
Князі та бояри мешкали у двоповерхових бу­дівлях з багатьма приміщеннями. Садиби про­столюду тулилися на невеликих ділянках землі.
Помешкання давньоруських городян були зде­більшого однокімнатними, з глиняною долівкою, Дерев’яний зруб. 10 ст.
заглибленою на 20–70 см у землю будівлі, пло­ Розкопки 1972 р. в Києві.
щею не більше 18–20 м2. Споруджували також господарські приміщення:навіси, клуні, хліви.
Забудова давньоруських міст була менш щільною, ніж забудова містЗахідної Європи та Візантії. Зате залишалася земля для присадибних сад­ків. Будівлі розташовували рядами, між якими лишали проїзд – вулицю.
Напрям вулиць давньоруського міста нерідко залежав від рельєфу місце­вості. Сходилися вони до торгової площі, біля міських брам чи дитинця.
Вулиці вимощували дерев’яними настилами.
65Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

1. Остромирове євангеліє. Сторінка із заставкою та ініціалом.
2. Сторінкова мініатюра із зображенням євангеліста Луки з Остромирового
євангелія. Мініатюру із зображенням євангеліста Луки подано на звороті
87 аркуша. Його зображено в інтер’єрі храму. Лука стоїть на килимку.

Писемність, освіта, архітектура та монументальний живопис...

2Роздивіться ілюстрації. Скориставшись реконструкціями, визначте особливості
будівництва та забудови Києва тих часів.

1

2

3

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

4

1. Житлові квартали
київ­ських ремісників 11–
12 ст. 2. Забудова однієїз київських вулиць в
11 ст. 3. Боярська садиба
10 ст. 4. Садиба київського купця на Подолі.
11 ст.

Із запровадженням християнства почали будувати храми. Багато цер­ков споруджували з дерева, але до наших днів вони не збереглися. Каміньу будівництві храмів наші предки почали застосовувати від 10 ст. Нещо­давно з’ясовано, що найдавнішою кам’яною спорудою (якщо не брати доуваги візантійський Крим) була церква-ротонда Пресвятої Богородиці,збудована за княгині Ольги в 961–962 роках на зразок каплиці палацу
Карла Великого в Аахені. Будівництво церкви пов’язують з місією єпис­копа Адальберта.
Протягом 989–996 рр. у Києві з каменю будували
храм Богородицi, відомий під назвою Десятинної
церкви. Вважається, що зведення Десятинної церквине лише започаткувало активне кам’яне храмове бу­дівництво, а й певною мірою визначило його особливо­сті. Так, муруючи стіни, ряди цегли-плінфи чергу­вализ камінням, а один ряд цегли трохи заглиблювали
порівняно з іншими, при цьому застосовували цем’­янку (розчин з вапна, піску та битої цегли).
Від Десятинної церкви бере початок своєрідне
планування храму, яке дослідники називають хресто­банним.
Часів Володимира Святославовича сягає й будівни­Хрестобанний храм.
цтво князівських кам’яних палаців. Вони не зберег­Реконструкція.
66Писемність, освіта, архітектура та монументальний живопис...

1

2

3

2

1. Фрагмент зовнішньої стіни Софійського собору.
2. Софійський собор.
Реконструкція.
3. Київський
палац«міста Володимира».
Реконструкція.

лися, але археологічні дослідження й ­літописні відомості дають змогу
реконструювати їхній вигляд. Найбільша палацова споруда завдовжки
сягала близько 70 м, а завширшки – 13 м.
Ви вже знаєте, що кам’яне будівництво особливо пожвавилося за князю­вання Ярослава Мудрого. Окрасою столиці був Софійський собор. Це – най­давніший християнський храм, що зберігся на східнослов’янських теренах.
Згадайте про розбудову Києва часів Ярослава Мудрого. Чому Софійський собор
називають перлиною давньоруської архітектури?

Упродовж майже всього 11 ст. кам’яне будівництво Русі зосереджува­ло­ся здебільшого в Києві. Винятком стало спо­рудження Спасо-Преображенського собору в Чернігові, закладено­го братом Ярослава Мудрого – Мстиславом
Володимировичем. Це єдина мурована
пам’ятка Лівобережної України часів роз­квіту Київської Русі, що зберег­лася донаших днів у первісному, хоча й дещоперебудованому вигляді. На час смерті
Мстислава Володимировича у 1036 р.,згідно з лі­тописом, «церкву святого Спа­са» зведено на висоту до рівня, якого мігдосягти рукою вершник на коні. Князя –засновника собору, який помер після за­студи на полюванні, поховали в тоді ще не Спасо-Преображенський собору Чернігові.
добудованому храмі.
Використавши ілюстрації як експонати, проведіть уявну екскурсію вулицями містКиївської Русі кінця 10 – першої половини 11 ст.

67Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

• Порівняйте реконструкцію Софійського собору 11 ст. із сучасним виглядом. Що змінилося?

Писемність, освіта, архітектура та монументальний живопис...

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

2

4. У чому своєрідність образотворчого мистецтва доби?
Серед пам’яток тогочасного образотворчого мистецтва найбільше
вражають монументальні зображення – мозаїки та фрески, якими оздоб­лювали храми. Мозаїку викладали на стінах із різнобарвних шматочків
смальти – сплаву свинцю та скла. Тех­ніка виконання мозаїк, а також їхніхудожні особливості зазнали впливу
візантійських традицій, проте дослідни­ки переконані, що їх творили й руські
майстри. Ще більшою са­мобутністю
відзначалися фрески – основний різ­новид тогочасного монументального
малярства.
На мозаїках, фресках зображували
здебільшого Ісуса Христа, Богоматір,Фреска Софійського собору в Києві апостолів, святих, біблійні сцени тощо.
із зображенням музик.
Кожне з таких зображень створювалиНа цій фресці зображено справжній за суворими церковними приписами.
оркестр, адже кожен з музикантів
Утім, у Софійському соборі багато ймає свій музичний інструмент.
світських фресок, зокрема вже відомаТут і величезна ліра, й орган, івам «Зустріч Ольги з візантійським
флейта.
імператором», або портрет Ярослава
Мудрого, або фреска із зображенням
музик тощо.
У Софійському соборі до наших днівзбереглося найбільше у світі зібрання мозаїк і фресок першої половини
11 ст. – 260 м2 мозаїк і 3000 м2 фресок.
Мозаїчними зображеннями оздоблено
стіни й підлогу головного київського
храму. Кубики смальти (розміром 1 см3)втискали в сирий тиньк. Про мис­тецьку
довершеність мозаїк свідчить їх кольо­рове багатство. Дослідники налі­чують
35 відтінків зеленого кольору, 31 – чер­воного, 44 – жовтого. Усього ж у київ­ських мозаїках використано 18 основ­нихкольорів зі 143 відтінками.
Фрагменти мозаїк Софійського соНайвеличнішими мозаїчними зоб­бору.
раженнями Софійського собору є Богоматір Оранта та Христос Вседержитель.
• Чому, на вашу думку, від початку
Перед тими, хто входив до храму, від­другого десятиліття 12 ст. стіни храмів
Київської Русі перестали оздоблювати кривалася велична постать Богоматері,заввишки 6 метрів. Богоматір здіймає
мозаїками?
до небес руки й підносить до Сина не­впинну молитву за людей: Оранта – та, що молиться. Образ Ісуса Христа
зображено в зеніті центральної бані.
68Писемність, освіта, архітектура та монументальний живопис...

Богоматір Оранта, Христос Вседержитель. Мозаїки Софійського собору.
На Оранті синій хітон, пурпурово-золотий плащ, червоні чобітки. Із-за червоного паска звисає біла, шита золотом хусточка.
Христос однією рукою притискає закрите Євангеліє, другою – благословляє. Постать оточена архангелами, що утворюють почесний ескорт (з них збереглася
мозаїчною лише одна, інші дописав Михайло Врубель у 1884 р.). На архангелах
візантійський імператорський одяг, на головах – діадеми.
Скориставшись поданими ілюстраціями як прикладами, зробіть висновок про­своєрідність розвитку образотворчого мистецтва Київської Русі першої половини
11 ст.
Перевірте себе1. Установіть хронологічну послідовність подій: ● спорудження Софійського собору, ● створення Остромирового євангелія, ● спорудження Десятинної церкви.
2. Витлумачте поняття: ● церковнослов’янська мова, ● монументальне мистецтво,● книжкові мініатюри, ● мозаїки, ● фрески.
3. Заповніть таблицю. Установіть, які з поданих термінів стосуються кожного з видів мистецтва: ● мініатюра, ● мозаїка, ● дитинець, ● садиба, ● кінцівка, ● храм, ● палаци-хороми,● буквиця, ● житія, ● заставки, ● фреска.
Архітектура

Монументальне
мистецтво

Мистецтво рукописної книги

4. Дайте відповіді на запитання: ● Яку мову й чому використовували для написання книг?
● Які факти свідчать про поширення писемності за доби розквіту Київської Русі? ● Де зачасів Київської Русі виготовляли книги? Що відомо про найдавніші з них? ● Що споріднювало види монументального мистецтва Київської Русі? Чим вони відрізнялися? ● Які споруди
будували руські будівничі?
5. Чи має слушність твердження, що мистецтво Київської Русі було підпорядковане ідеології
держави?
Наведіть приклади творів образотворчого мистецтва та архітектури, які сприяли
утвердженню князівської влади, були втіленням величі держави – «відомої із­ наної…».

69Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

2Суспільне та господарське життя за доби розквіту Київської Русі2 § 10.

Суспільне та господарське
життя за доби розквіту
Київської РусіУ турботах прохлібщоденний

Пограйте в гру «Музей». Із заздалегідь підготовлених репродукцій пам’яток архітектури, монументального мистецтва та книжкової мініатюри Київської Русі кінця
10 – першої половини 11 ст. сформуйте музейну колекцію. Позмагайтеся командами в умінні розповідати про видатні пам’ятки. Виграє та команда, розповіді якоїнайдокладніші й найточніші.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Роздивіться ілюстрації. За одягом визначте, представників яких суспільних групКиївської Русі зображено. Висловте припущення, які історичні джерела допомогли
реконструювати тогочасне вбрання.

Реконструкція одягу різних верств населення Київської Русі.
Художник З. Васіна.

1. Що таке верстви та яку роль у суспільстві Київської Русі відігравали князі?
Ви вже знаєте, що групи населення із закріпленими за ними того­часним законом правами й обов’язками, зі своїми нормами поведінкита звичаями називають верствами. Зрозуміло, що представники різних
верств руського суспільства мали неоднакові права. Тому верстви умов­но розташовують одну за одною – у міру розширення або звуження
прав, так, ніби зводять уявну піраміду, яку дослідники називають
су­спільною.
Верхівку суспільної піраміди Київської Русі посідали князі. Спочатку
князі-вожді були в кожному східнослов’янському союзі племен. Ви вжезнаєте про полянського князя Кия, ­деревлянського князя Мала. Згодом
70

Суспільне та господарське життя за доби розквіту Київської РусіЗапропонуйте схему політичного устрою Київської Русі, зваживши на тогочасні
уявлення, втілені в рядку з поеми «Слово о полку Ігоревім»: «Хоч і тяжко тій голові
бути без пліч, зле і тілу без голови», – так автор визначив сутність тогочасної держави, у якій головою був князь-правитель, а тілом – решта суспільства.

2. Яким було суспільство Київської Русі?
Крім князів, до панівних верств належали бояри. У літописах їхзгадують поряд із князем від 10 ст. Боярські роди формувалися з місцевої
родоплемінної знаті, а також з впливових дружинників, які за військову
службу отримували від князів земельні маєтки. Боярська верства, таксамо як і князівська, не була однорідною. З-поміж руських бояр булибояри великі й малі. Великі бояри ставали воєводами, тисяцькими, кня­зівськими канцлерами, а малі – соцькими, десяцькими, тіунами (управи­телями маєтків), дворецькими тощо.
Привілейованою групою руського суспільства були дружинники –професійні воїни. Вони не лише брали участь у воєнних походах, а йобіймали певні урядові посади. За вірну службу князеві дружинники
отримували грошову винагороду, а також землю, що ставала їхнім умов712Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

на київському столі утвердився князівськийрід Рюри­ковичів, і з часом, знищивши місцеві
князівські роди, саме ця династія стала воло­дарювати в руських землях. Тож князі в Київ­ській Русі – нащадки Ігоря Рюриковича,«єдиного діда внуки».
Найвпливовішим князем був великий князь
київський. У столицях земель-князівств сиді­ли удільні князі. Кожне ж князівство поділя­лося на дрібні волості, якими теж правили
князі. Щоправда, міжкнязівські відносини ненабули на наших теренах законодавчого регу­лювання. Тому спалахували гострі сутички вборотьбі за владу. Важливо, що на відміну відінших верств тогочасного суспільства князів­ська верства була закритою, до неї можна булоналежати тільки за народженням. Лише синКнязь та княгиня в парадкнязя міг бути князем.
ному вбранні 10–11 ст. РеКнязі мали в Київській Русі найбільшу конструкція З. Васіної.
владу. Це й визначало політичний устрій дер­жави. Князі були не лише верховними правителя­Політика – це мистеми всієї країни або землі-князівства, а й голов­нимицтво управління деррозпорядниками всього місцевого життя. Вонижавою. Тож політичопікувалися законодавством і судочинством, ке­ний устрій дає змогу
простежити, як самерували військом, ухвалювали рішення про оборо­відбувалося управлінну країни, беручи безпосередню участь у воєннихня державою, як розпоходах. Князі налагоджували відносини із сусід­поділено владу міжніми державами, укладали мир або оголошували
можновладцями.
війну.

Суспільне та господарське життя за доби розквіту Київської РусіКиївська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

2ним володінням, тобто належала доти,доки дружинник служив своєму сюзе­ренові-князю.
Із запровадженням християнства якдержавної релігії почала формуватися
верства духівництва, до якої належали
служителі церкви. Становище духів­ництва було зумовлене тією роллю,яку відігравала церква. Духівництво –найосвіченіша верства тогочасного су­спільства. Воно впливало не тільки надуховне життя, а й на світське, особли­во на царину культури.
На середніх щаблях суспільної піра­міди перебували представники міської
заможної верхівки, а також купці таремісники.
На нижніх щаблях суспільної піра­міди Русі розташовують простолюд, доКиївський дружинник другої полови- якого належали: смерди, закупи, рядони 10 ст. Реконструкція. Малюнок вичі, челядь, наймити, холопи.
О. Федорова.
Найчисленніша група тогочасного
населення – селяни-смерди. Вони булиособисто вільними, мали власне господарство, землю, мешкали в князів­ських селах і платили князеві данину. Якщо смерд через якісь обставини
втрачав власне господарство, то міг позичити гроші – «купу» – у земле­власника, але цю позику мусив відробити. Саме тому селянина, який пра­цював «за купу» в господарстві пана, називали закупом. Відпрацювавши
борг, такий тимчасово залежний селянин ставав вільним. Різновидом за­купів були й рядовичі, адже обставини перетворення смерда на закупа
закріп­лювалися в договорі-ряді. Так виникла назва «рядович».
Стосовно багатьох русичів уживали назви наймит, челядин. Якщо най­мити працювали в умовах наймання, залишаючись особисто вільними, точелядь була невільною – її продавали, дарували, передавали в спадщину.
До челяді потрапляли здебільшого полонені.
У повній власності пана перебували й холопи. Проте холопство не булодовічним. Із тогочасних джерел довідуємося, що за гарну службу холопа
могли відпустити на волю. Щоправда, невідомо, чи часто таке траплялося.
Особливу групу населення становили ізгої. Так називали людей, які зрізних причин «випадали» зі свого звичного середовища, втрачали з нимзв’язок. Ізгоями, зокрема, ставали смерди, які втрачали землю й госпо­дарство. Так само ізгоями називали князів, які не мали землі й столів.
Проте, на відміну від челяді й холопів, князі-ізгої були особисто вільними
людьми.
Складіть схему-піраміду «Суспільство Київської Русі». Обґрунтуйте розташуванняна ній різних верств населення та інших суспільних груп Русі.

72Суспільне та господарське життя за доби розквіту Київської РусіРуські землі 9–10 ст. у сканди­навських джерелах названо «країною
градів» – так багато виникло тоді укрі­плених поселень-фортець. Що ж до най­давніших східнослов’янських міст, то,на думку істориків, розбудова їх сягає
кінця 8–9 ст. Виникали вони здебіль­шого на основі племінних центрів – городищ, щоправда, не кожному городищу
судилося стати містом. За сприятливих
політичних та господарських обставин
укріплені поселення – центри держав­ної влади – набували значення осеред­ків ремесла й торгівлі, ставали центрами
відправлення релігійних культів і міс­цем оборони від нападників, тобто пере­ Київський дитинець за князя Володимира Святославовича. Реконтворювалися на власне міста. У 9 – наструкція.
початку 11 ст. на Русі налічувалося вжеблизько 30 великих міських центрів з укріпленнями-фортецями.
Споруджена фортеця – своєрідний зародок міста. Великі міста склада­лися зазвичай з трьох частин. Перша – це дитинець, найстаріша частина
міста, фортеця, укріплена стінами, валами й ровами. На дитинці будува­ли князівські та боярські двори. Від часів хрещення Русі саме тут розта­шовувалися найважливіші церкви та собори. Нижче дитинця простягався
поділ. Саме тут меш­кали ремісники та купці, тут був торговий майдан,численні церкви й монастирі. Поза міськими укріпленнями розташовували­ся передмістя – сторони, або кінці. Їх заселяли ремісники певної спеці­альності: кожум’яки селилися біля води, гончарі – біля виходу глин тощо.
У великих містах мешкали князівська родина, бояри, дружинники,духівництво тощо. У князівських палацах, боярських хоромах завжди було1

2

1. Торговище на Подолі в Києві – головний ринковий майдан міста із церквою
Богородиці Пирогощої. Реконструкція.
2. Князівський палац у Чернігові. Реконструкція.

73

2Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

3. Що визначало буденне життя в містах та селах?

Суспільне та господарське життя за доби розквіту Київської Русі2• Роздивіться малюнок. Що відрізняє село від міста?

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Давньоруське село. Реконст­рукція.

гамірно. Тут чатували дружинники, метушилися слуги, юрмилася челядь.
Звідси віддавалися накази, тут судили й урядували, сюди звозили данину.
У просторих гридницях – великих залах, де збиралися гриді – дружинни­ки-охоронці князя, часто відбувалися бенкети.
Більшість тогочасного населення Русі мешкала в селах. Так за часів
Київської Русі називали неукріплені поселення, згадки про які є вже вперших угодах русичів із візантійцями. Буденне життя, заняття мешкан­ців села не відрізнялося від попередніх часів.
Прочитайте уривок з літопису. На що нарікають дружинники князя? Чому князь таклегко погоджується розв’язати цю проблему? Як історики визначають згаданів джерелі стосунки між князем та його підлеглими? На які факти буденного життя
князівського оточення звернули увагу?

• Проаналізуйте документ відповідно до правил роботи з історичними джерелами.
Літопис під 996 р. повідомляв таке:«...Щонеділі установив Володимир Святославович на дворі своїм, у гридниці пир справляти і звелів приходити сюди боярам, і гридям, і соцьким, і десятникам, і знатним мужам –і при князі, і без князя. І бувало на обіді тому багато м’яса – і яловичини, і звірини, і було жподостатком усього. А коли підпивалися вони, то починали нарікати на князя, говорячи:“Зле єсть нашим головам! Дав він нам їсти дерев’яними ложками, а не срібними!” І коли цепочув Володимир, звелів він викувати срібні ложки, їсти дружині, сказавши так: “Сріблом ізлотом не знайти мені дружини, а дружиною знайду я срібло і злото, як ото дід мій іотець мій добули дружиною злота і срібла”. Володимир бо любив дружину і з ними радивсяпро устрій землі своєї, і про порядки землі, і про війни».

4. Як розвивалися господарство та торгівля?
Провідним заняттям населення було сільське господарство. Чільне
місце, як і раніше, посідало землеробство. Відбулися зміни як у застосуван­ні техніки, так і в доборі та способах вирощування рослин. Русичі навчилися
використовувати плуг, що неабияк поліпшило
якість оранки, дало змогу ефективніше боротисяз бур’янами й відновлювати родючість ґрунту.
Якщо спершу на наших землях вирощували
менш вибагливі зернові культури (ячмінь, овес),то згодом почали віддавати перевагу пшениці,Реконструкція плуга.
житу. Розвивалося й город­ництво. Селяни виро­74Суспільне та господарське життя за доби розквіту Київської РусіМеч 11 ст. з околиць Києва з написом «Коваль
Людота».

• Прочитайте напис на мечі.

Про що свідчать подібні па­м’ятки?

1

3

4

2

1. Намисто, колт з рясною 12 – першої половини 13 ст. 2. Золота діадема з перегородчастою емаллю, с. Сахнівка Черкаської обл. 12 ст. 3. Ливарна форма длявиготовлення колтів. Колт 12–13 ст. 4. Головний убір з діадемою, колтами інагрудною прикрасою – бармою. Реконструкція за матеріалами київських скарбів 12 – першої половини 13 ст. Малюнок О. Федорова.

• Роздивіться ливарну форму для виготовлення колтів. Поясніть, як виготовляли ці прикраси.

75

2Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

щували різноманітні овочі: капусту,ріпу, огірки, гарбузи, часник, моркву,буряки, цибулю. Плекали наші предкий сади, віддаючи перевагу яблуням,грушам, сливам, вишням. Важливою
га­луззю сільсь­кого господарства булотваринництво: русичі розводили вели­ку рогату худобу, свиней, овець, коней.
На сільськогосподарських роботах за­стосовували коней. Поширення набули Сівба й оранка в Київській Русі.
­Мініатюра з літопису.
й промисли: мисливство, рибальство табджільництво. За тих часів мешканці окремих сіл спеціалізувалися напевному промислі.
За підрахунками дослідників, у Ки­ївській Русі ремісники знали
близько 70 спеціальностей. Надзви­чайного по­ши­рення набуло ковальство.
Археологи твердять, що в руських землях ковалі виготовляли із заліза
150 різних виробів – знаряддя праці, ремісничі інструменти, зброю, пред­мети хатнього начиння. Майстри ковальської справи досконало володіли
такими способами залізообробки, як кування, зварювання, обточування,полірування тощо.
Поширеним було художнє литво. Давньоруські майстри відливали безліч
предметів – від малесеньких ґудзиків до церковних дзвонів. Удосконалюва­Суспільне та господарське життя за доби розквіту Київської Русі2Вироби давньоруських ремісників.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

• Яке призначення зображених виробів? Зразками яких ремесел вони є?

лося кування та карбування міді, срібла й золота. Вироби золотарів оздоб­лювали інкрустацією золотом і сріблом, черню, сканню, позолотою.
З-поміж прикрас найпопулярнішими були браслети, колти, персні.
Поважною справою було й гончарство. Місцеві гончарі виробляли зкераміки безліч речей, у тому числі дитячі іграшки. А від 10–11 ст. на­вчилися виготовляти кераміку, вкриту поливою. Крім названих, розви­валися й інші ремесла: обробка кістки, дерева й каменю, виготовлення
цегли й вапна, ткацтво, кравецтво (пошиття одягу), шевство (шиття талагодження взуття), обробка шкур тощо.
Активнішою ставала торгівля. Розвиток зовнішньої торгівлі зумовле­ний розташуванням руських земель на перетині важливих міжнародних
торговельних шляхів. Це і відомий вам шлях «із варягів у греки», абоГрецький. Сухопутний шлях – Залозний – пролягав через приазовські
степи до Каспійського моря й далі до країн Закавказзя та Сходу. На по­чатку 11 ст. виник суходільний шлях з Києва до верхньодунайських міст,який ­пролягав землями Південної Русі, Польщі, Моравії, Богемії. Про­тягом 12–13 ст. налагодилися жваві торговельні зв’язки між руськими
землями-князівствами.
Спершу в обігу в руських землях були карбовані гроші інших держав –здебільшого арабські срібні монети дирхеми. Перший почав карбувати

Срібляник Володимира Великого та арабський дирхем.

76Суспільне та господарське життя за доби розквіту Київської Русізлатники й срібляники Володимир Великий. Згодом йінші князі карбували монети. Проте всі ці монети невідіграли особливої ролі в господарському житті Русі.
До нашого часу дійшло 340 давньоруських срібних та
11 золотих ­монет, тоді як арабських дирхемів на наших
землях знайдено десятки тисяч.
Від середини 11 ст. набули поширення гроші у ви­гляді зливків срібла усталеної маси та форми – гривні.
На наших теренах користувалися гривнями двох різно­видів – київські шестикутні та чернігівські плескаті. Ви­користовували також вагове срібло.

2Київська та чернігівська гривні.

Картина П. Андрусева «Тор­г­ овище в княжому місті».
Перевірте себе1. Установіть хронологічну послідовність подій: ● запровадження християнства якдержавної релігії; ● правління першого князя з династії Рюриковичів; ● князювання Ярослава Мудрого.
2. Виберіть слова та словосполучення, які стосуються господарського життя Київської Русі:● рільництво, плуг, ● Перун, Хорс, Мокош, ● жито, пшениця, ● мисливство, рибальствота бджільництво, ● Золоті ворота, Софійський собор, ● капуста, ріпа, огірки, ● ковальство, гончарство, ● «із варягів у греки».
3. Поясніть, що спільного та відмінного між поняттями: ● князі, ● бояри, ● духівництво,● купці, ● смерди, ● ізгої.
4. Дайте відповіді на запитання: ● Хто в руських землях мав найбільшу владу? У чому цевиявлялося? ● Які зміни відбувалися в землеробстві? ● Що вирощували русичі і яку худобу
розводили? ● Які галузі ремесла були поширеними за часів Київської Русі? ● Чим торгували
русичі, які гроші використовували?
5. Чим відрізнялося становище князів від становища інших верств і груп?
Що в матеріалах параграфа про суспільне та господарське життя Київської Русі зачасів розквіту зацікавило найбільше? Про що хотіли б довідатися докладніше?
Чому джерела багаті на свідчення про життя князів, проте скупі стосовно життя
простолюду.

77Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Роздивіться картину. Розкажіть, що на ній зображено. Що продавали й купували
тогочасні руські купці? Підготуйте розповідь про розвиток торгівлі в Київській Русівід імені іноземного купця.

Християнська релігія і церква в житті давньоруського суспільства

2 § 11.

Християнська релігія і церква в житті
давньоруського суспільства.
Практичне заняття 2«віра благодатнапо всій Землі
поширилась...»988 р. – запровадження на Русі християнства як державної релігії.
989–996 рр. – будівництво Десятинної церкви в Києві.
1017–1037 рр. – спорудження Софійського собору в Києві.
1051 р. – призначення київським митрополитом Іларіона. Заснування Печерського
монастиря.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Пограйте в гру «Впізнай мене!». По черзі, говорячи від імені історичного діяча,але не називаючи його, розповідайте про його вчинки або міркування. Наприклад,«Я був ініціатором укладення першого збірника законів “Руська правда”…» або«Про мене сучасники казали: “Ти, княже, чужої землі шукаєш і дбаєш про неї, асвою полишив…”». Представники іншої команди мають визначити, про кого йдеться. Після цього поміняйтеся ролями. Виграє та команда, яка точніше характеризувала постаті і яка безпомилково їх угадувала.

1. Як літописець розповідає про наслідки запровадження християнства як державної релігії?
А. «І поставив Володимир церкву святого Василія на пагорбі, де отостояли кумири Перун та інші і де жертви приносили князь і люди. І почаввін ставити по городах церкви і священиків наставляти, і людей на хре­щення приводити по всіх городах і селах. І, пославши мужів своїх, ставвін у знатних людей дітей забирати і оддавати їх на учення книжне».
Б. «Заложив Ярослав город – великий Київ, а в города сього ворота єЗолоті. Заложив він також церкву Святої Софії, премудрості Божої, ми­трополію, а потім церкву на Золотих воротах, кам’яну, Благовіщення
святої Богородиці… І інші церкви ставив він по городах і по містах, на­становляючи священиків, і даючи їм частку майна свого, і велячи їм по­вчати людей і приходити часто до церков.
І при нім стала віра християнська плодитися в Русі і розширятися,i чорноризцi стали множитися, і монастирі почали з’являтися...
І зібрав він писців многих, і перекладали вони з гречизни на слов’янську
мову і письмо святе, і списали багато книг. І придбав він книги, що нимипоучаються віруючі люди і втішаються вченням божественного слова. Ве­лика бо користь буває людині од учення книжного. Книги ж учать і на­ставляють нас на путь покаяння, і мудрість бо, і стриманість здобуваємоми із словес книжних, бо се є ріки, що напоюють всесвіт увесь. Се єджерела мудрості, бо є в книгах незмірна глибина».
Про що йдеться в уривках джерел? Чому в наведених у літописі фактах історики
вбачають наслідки запровадження християнства як державної релігії?
Скориставшись поданими уривками, поясніть слова літописця «Отець бо йогоВолодимир землю зорав і розм’якшив… а сей великий князь Ярослав, синВолодимирів, засіяв книжними словами серця віруючих людей, а ми пожинаєм,учення приймаючи книжнеє».

78Християнська релігія і церква в житті давньоруського суспільства

В. «Поставив Ярослав русича Іларіона
митрополитом Русі у Святій Софії, зіб­равши єпископів… А не по багатьох дняхзнайшовся один чоловік… із города Лю­
беча. І вложив йому Бог у серце намір уземлю Грецьку йти і монастирі, що є там,подивитися. Він і подався йти на Святу
Гору (Афон у Греції), і побачив тутешні
монастирі, і возлюбив чернецтво. І при­йшов він у один монастир із сущих тутмонастирів, і вмолив ігумена його, щобвозложив він на нього сан чернечий. І вінтоді, послухавши його, постриг його і на­рік його ім’ям Антоній. І, напутивши
його і научивши його чернецтва, сказаввін йому: “Тож іди назад в Русь, і хайбуде на тобі бла­гословення од Святої
Гори, бо многі од тебе чорноризцями ста­нуть”. І благословив він його, і відпус­тив його, сказавши йому: “Іди з миром”.
Антоній отож прийшов до Києва і ду­ Сторінка з літопису, присвячемав: “Де жити?”… І прийшов він на па­ на подіям розбудови Печерського
горб, де ото Іларіон викопав був печеру, і монастиря в Києві.
возлюбив місце се, і вселився в неї, і став● Які події, пов’язані з розбудовою
молитися Богові… І став він жити тут… монастиря, втілено в мініатюрах?
Коли ж згуртувалася братія, сказав їм Ан­тоній: “Се Бог вас зібрав, братія… Живіте осібно. Я поставлю вам ігумена, асам хочу в іншу гору сісти один, усамітнившись, як ото і раніш я був звик”.
Братія ж та ігумен жили в печері. А коли братії умножилося і не могли
вони вміститися в печеру, то задумали вони поставити монастир зовні
печери. І прийшов ігумен і братія до Антонія, і сказали вони йому: “Отче!
Умножилося братії, і не можемо ми вміститися в печері. Коли б повелівБог і твоя молитва, то поставили б ми церкву малу зовні печери”. І пове­лів їм Антоній.
…І почали називати монастир Печерським; тому що жили було ченці
раніш у печері, то од того прозвався монастир Печерським. Постав жеПечерський монастир по благословенню Святої Гори».
Знайдіть у фрагменті з літопису слова, пов’язані з християнською церквою. Ско­риставшись наведеними нижче визначеннями, доберіть до них відповідні ­терміни.
1. Другий після патріарха сан, який очолює митрополію.
2. Найвищий керівник церковного життя кожної церковної області-округи (єпархії) в більшості християнських церков.
3. Керівник-настоятель монастиря.

79

2Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

2. Що довідуємося з літопису про заснування Києво-Печерського
монастиря?

Християнська релігія і церква в житті давньоруського суспільства

2

4. Віруючі, які зреклися звичайного світського (мирського) життя на користь служіння Богові.
Здебільшого об’єднуються в громади.
5. Дім Божий – святе місце, призначене для християнських богослужінь та молитов.
6. Осередок церковного та культурно-освітнього життя, місце (комплекс споруд) для проживання ченців (черниць), відправлення ними релігійних обрядів, навчання тощо.
7. Усталений текст, який промовляють віруючі, звертаючись до Бога, Ісуса Христа, Святого
Духа, Пресвятої Богородиці, святих. Спілкування людини з Богом.
Чому, на вашу думку, оповідь про заснування Печерського монастиря в Києві літописець розпочав згадкою про Святу Гору?
Працюймо самостійно. Завдання 1. Розташуйте подані слова в схемі відповіднодо повноважень у діяльності церкви. • Єпископи, • ігумени монастирів, • київський
митрополит, • ченці (монахи), • парафіяни – громада віруючих одного храму, • священики та диякони.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Константинопольський патріарх

Працюймо самостійно. Завдання 2. 1. Визначте, про які події церковного життя
Київської Русі доби розквіту йдеться в уривках, поданих у параграфі. 2. Коли відбувалися зазначені події? Намалюйте лінію часу й розставте події в хронологічній
послідовності. 3. Оберіть один з уривків та проаналізуйте його відповідно до правил роботи з історичними джерелами.

3. Якою була роль християнської церкви в житті давньоруського
суспільства?
На підставі зображених пам’яток зробіть висновок про значення християнської релігії і церкви в житті давньоруського суспільства.

  
80Перевірте, чого навчилися з теми2  Поставте собі оцінку за урок, зарахувавши за різні етапи роботи відповідні бали: закожне із завдань (завдання 1–3) – від 1 до 3 балів; так само від 1 до 3 балів оцініть
свою участь в обговоренні в парах (максимальна оцінка за урок – 12 балів).
Як ви думаєте, чи мав Володимир Великий альтернативу запровадженню християнства? Навіщо літописець у своїй відповіді використав мотив «вибору віри»?

ПЕРЕВІРТЕ, ЧОГО НАВЧИЛИСЯ З ТЕМИДА­ТИ ТА ПОДІЇ
1. Скіль­ки ми­ну­ло років від зап­ро­вад­жен­ня хрис­ти­я­н­ства як дер­жав­ноїрелігії до ут­ве­рд­жен­ня Ярос­ла­ва Муд­ро­го на ве­ли­кок­нязівсь­ко­му столі?
Скіль­ки років то­му відбу­ли­ся ці події? Да­ти та об­чис­лен­ня поз­нач­те настрічці ча­су.
2. Уста­новіть, чи бу­ли су­час­ни­ка­ми:
А. князь Мстис­лав Во­ло­ди­ми­ро­вич і князь Ярос­лав Муд­рий.
Б. князь Во­ло­ди­мир Ве­ли­кий і кня­ги­ня Оль­га.
В. князь Ас­кольд і князь Во­ло­ди­мир Ве­ли­кий.
Г. князь Олег і князь Ярос­лав Муд­рий.
Д. князь Ярос­лав Муд­рий і князь Свя­то­полк Ока­ян­ний.
ПО­НЯТ­ТЯ ТА ТЕРМІНИ

3. Які по­нят­тя та терміни є обов’яз­ко­ви­ми в роз­повіді про ут­ве­рд­жен­ня хрис­ти­я­н­ства на на­ших зем­лях, а які – у роз­повіді про роз­ви­токосвіти та куль­ту­ри: • би­ли­ни, • бук­ви­ця, • графіті, • ди­ти­нець, • єпис­коп,• іко­на, • книж­кові мініатю­ри, • мит­ро­по­лит, • мо­заїка, • мо­нас­тир,• па­ла­цихо­ро­ми, • про­повіді, • свя­ще­ник, • со­бор, • фрес­ка, • церк­ва,• чер­нець? Свій вибір по­ясніть.
81Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Працюймо самостійно. Завдання 3. Використовуючи уривки із джерел, поданів параграфі, а також мистецькі пам’ятки, сформулюйте 5–6 речень про зміни вжитті дав­ньоруського суспільства у зв’язку із запровадженням християнства якдержавної релігії.

Перевірте, чого навчилися з теми2ІСТО­РИЧ­НА ОСО­БИСТІСТЬ
4. Підго­туй­те роз­повідь про Во­ло­ди­ми­ра Ве­ли­ко­го чи Ярос­ла­ва Муд­ро­го запла­ном: 1. Ко­ли жив; за яко­го ча­су мав найбіль­шу вла­ду, унаслідок якихподій здо­був її? 2. Опишіть зовнішність істо­рич­но­го діяча, сха­рак­те­ри­зуй­тейо­го вда­чу. Що, на ва­шу дум­ку, впли­ну­ло на фор­му­ван­ня йо­го ха­рак­те­
ру? 3. Вис­ловіть своє став­лен­ня до істо­рич­но­го діяча (які вчин­ки і спра­вивик­ли­ка­ють за­хоп­лен­ня, а які ви не мо­же­те схва­ли­ти; як ви ста­ви­те­ся доза­собів, яки­ми він праг­нув до­сяг­ти ме­ти).
ІСТО­РИЧ­НА ПАМ’ЯТ­КАКиївська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

5. Роз­дивіть­ся ілюст­рації із зоб­ра­жен­ням істо­рич­них пам’яток. Де, ко­ли, за яких обс­та­вин, навіщо (для ко­го/для чо­го, на честь ко­го/чо­го) бу­лоство­ре­но на­ве­дені тво­ри архітек­ту­ри та об­ра­зот­вор­чо­го мис­те­цт­ва? Щозна­єте про їхнє приз­на­чен­ня? Що со­бою яв­ля­ла архітек­тур­на спо­ру­да зо­вні, яка во­на все­ре­дині? Зробіть вис­но­вок про рівень роз­вит­ку куль­ту­ри.

3

1
2

4

5

ІСТО­РИЧ­НА КАР­ТА
6. Роз­дивіть­ся фраг­мен­ти істо­рич­них карт. Які періоди історії Ук­раїни
во­ни відоб­ра­жа­ють? Ко­рот­ко роз­кажіть про ко­жен. До­беріть до карт на­з­ви. Виз­нач­те місце­по­ло­жен­ня найбіль­ших міст Київсь­кої Русі віднос­носто­лиці.
82Перевірте, чого навчилися з темиПРИ­ЧИ­НИ, СУТНІСТЬ, НАСЛІДКИ ПОДІЙ

7. Роз­дивіть­ся ілюст­рації. Які події до­би зоб­ра­же­но на них? Назвіть
події, що пе­ре­ду­ва­ли зоб­ра­же­ним. Уявіть, що ви го­туєте нав­чаль­нийфільм з історії Ук­раїни для 7го кла­су. До­беріть текстівки до зап­ро­по­но­ва­но­го віде­о­ря­ду.

8. Виз­нач­те, які при­чи­ни та наслідки:А. Зап­ро­вад­жен­ня хрис­ти­я­н­ства як дер­жав­ної релігії;Б. «Шлюб­ної дип­ло­матії» Ярос­ла­ва Муд­ро­го.
9. Назвіть дві-три події з історії Київсь­кої Русі кінця 10 – пер­шої по­ло­ви­ни 11 ст., які вва­жаєте до­ле­нос­ни­ми. Відповідь стис­ло обґрун­туй­те.
ІСТО­РИЧ­НЕ ДЖЕ­РЕ­ЛО

10. Про ко­го з істо­рич­них діячів до­би йдеть­ся в урив­ках із дже­рел?
А. «І оп­ла­ку­ва­ли йо­го бо­я­ри яко зас­туп­ни­ка землі їхньої, а вбогії – якозас­туп­ни­ка і кор­ми­те­ля… Він є но­вим Конс­тан­ти­ном ве­ли­ко­го Ри­му...».
83Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

2Перевірте, чого навчилися з темиКиївська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

2Б. «До книг він мав на­хил, чи­та­ю­чи їх час­то і вдень і вночі... Якото хтоне­будь зем­лю зо­рав, а дру­гий засiє, а іншi по­жи­на­ють і їдять
по­жи­ву вдос­таль, – так і сей».
11. Уста­новіть, про що йдеть­ся в урив­ках з літо­пи­су. Дай­те істо­рич­нийко­мен­тар заз­на­че­ним подіям.
А. «І став кня­жи­ти Во­ло­ди­мир у Києві один. І пос­та­вив він ку­ми­ри на па­горбі, по­за дво­ром те­рем­ним: Пе­ру­на де­рев’яно­го, і Хор­са, іДаж­бо­га, і Стри­бо­га, і Сімарг­ла, і Мо­кош. І при­но­си­ли їм лю­ди жерт­ви, на­зи­ва­ю­чи їх бо­га­ми, і при­во­ди­ли синів своїх і жерт­ву­ва­ли їх цимбісам, і оск­вер­ня­ли зем­лю тре­ба­ми своїми».
Б. «Бо­я­ри ж, відповідав­ши, ска­за­ли: “Як­би ли­хий був за­кон грець­кий, то не прий­ня­ла б хре­щен­ня ба­ба твоя Оль­га, що бу­ла муд­рішоюза всіх лю­дей”. А Во­ло­ди­мир, відповідав­ши, мо­вив: “То де ми хре­щен­няприй­ме­мо?”. І во­ни ска­за­ли: “Де тобі вгод­но”».
В. «Ко­ли ж ох­рес­ти­ли Во­ло­ди­ми­ра в Кор­суні, то пе­ре­да­ли йо­му вірухрис­ти­янсь­ку, ка­жу­чи так: “Хай не спо­ку­сять те­бе де­які з єре­тиків.
А ти віруй, так го­во­ря­чи: «Вірую во Єди­но­го Бо­га, От­ця Все­дер­жи­те­ля, Твор­ця не­ба і землі»”...»
Г. «І ко­ли Во­ло­ди­мир при­був, по­велів він пос­ки­да­ти ку­мирів – тихпо­ру­ба­ти, а інших вог­ню од­да­ти. Пе­ру­на ж по­велів він прив’яза­тико­неві до хвос­та і во­ло­чи­ти з Го­ри по Бо­ри­че­во­му уз­во­зу на ру­чай,і два­над­цять­ох мужів прис­та­вив би­ти йо­го па­ли­ця­ми».
Д. «Мстис­лав вий­шов на ло­ви, і роз­болівся, і по­мер. І по­ло­жи­лийо­го у Чернігові в церкві свя­то­го Спа­са, що її він спо­ру­див був сам;бу­ло бо зве­де­но її при нь­о­му так зав­виш­ки, як, на коні сто­я­чи, мож­нару­кою до­сяг­ти. Після ць­о­го ж узяв во­лость йо­го всю Ярос­лав і ставєди­но­влад­ни­ком Русь­кої землі».
Е. «А пе­ченіги по­ча­ли йти на прис­туп, і зсту­пи­ли­ся во­ни на тіммісці, де ото є нині свя­та Софія, мит­ро­полія русь­ка; бо тоді це бу­лопо­ле по­за го­ро­дом. І ста­ла­ся січа лю­та, і лед­ве одолів під вечір Яро­слав, і побігли пе­ченіги в різні бо­ки, і не зна­ли во­ни, ку­ди втіка­ти».
12. Підго­туй­те роз­повідь про най­виз­начнішу київсь­ку подію або про­ведіть екс­курсію Києвом часів Ярос­ла­ва Муд­ро­го від імені ко­гось із їїучас­ників – ве­ли­ко­го кня­зя київсь­ко­го, князівсь­ко­го дру­жин­ни­ка чипрос­то­лю­ди­на.

84

3Розділ 3КИЇВСЬКА РУСЬу другій половині 11 першій половині 13 ст.
Геніаль­ний по­ет 12 ст. у по­емі «Сло­во о пол­куІго­ре­вім» кар­тав русь­­ких князів:Пеpес­та­ли князi невipних во­ю­ва­ти,Ста­ли один од­но­му ка­за­ти:Се моє, а се теж моє, бpате!
Ста­ли во­ни дiла дpiбнiВва­жа­ти за ве­ликi,На се­бе са­мих пiдiйма­ти чваpи, –А невipнi з усiх стоpiн на­хо­ди­ли,Зем­лю Русь­ку до­ла­ли.

12

У до­ко­рах су­час­ни­ка тих подій – гірка прав­да,утім з уроків те­ми ви довідаєте­ся, що та до­ба пам’ят­на не ли­ше князівсь­ки­ми міжу­со­би­ця­ми. Ад­же Київ,ли­ша­ю­чися цент­ром русь­ких зе­мель, пра­вив за взірець уділь­ним кня­зям, які праг­ну­ли ма­ти свої стольні міста та­ки­ми, що не пос­ту­па­ли­ся б йо­го красій ве­личі.

4
5

85

Київська Русь за наступників Ярослава

3 § 12.

Київська Русьза наступників Ярослава

«Кожен хай держить
отчину свою...»1054–1068 рр. – князювання в Києві Ізяслава Ярославовича.
1068 р. – поразка руських дружин Ярославичів на р. Альті від половців. Виступ
киян проти князя Ізяслава.
1073 р. – початок боротьби за київський стіл між Ярославичами.
1097 р. – Любецький з’їзд князів.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Об’єднавшись у групи, пограйте в гру «Історик-архівіст». Уявіть, що вам трапилися пошкоджені давні рукописи, де вціліли тільки окремі слова. Висловте припущення, про що йшлося в тексті. 1) Володимир Великий, Херсонес, візантійська
принцеса Анна; 2) Анна Ярославівна, Євангеліє, Франція; 3) Янка Всеволодівна,жінки, Андріївський монастир; 4) Антоній, монастир, Ярослав Мудрий; 5) абетка, Софійський собор; 6) Мстислав Володимирович, Чернігів, Спасо-Прео­бра­женсь­кий собор.
За роки незалежності України в Києві відроджено чимало храмів княжої доби.
Постали з небуття, приміром, Михайлівський Золотоверхий собор Михайлівського
монастиря, Успенський собор Печерської лаври, церква Успіння Богородиці
Пирогощої. З такою відбудовою погоджуються не всі: мовляв, наново споруджені
храми є лише копіями, які, крім зовнішніх форм, не мають нічого спільного зі своїми попередниками. Що із цього приводу думаєте ви?

2
1

1. Успенський собор Києво-Печерського монастиря, збудований за Ярославичів.
Реконструкція.
2. Успенський собор Києво-Печерського монастиря. Відбудовано 2000 р. відповіднодо вигляду 17–18 ст.

1. Що передбачав новий принцип столонаслідування, запроваджений Ярославом Мудрим?
Ви пам’ятаєте, яким тернистим був шлях Ярослава Мудрого до київ­ського столу. Щоб уберегти власних синів від князівських усобиць, вінподбав про новий принцип столонаслідування, що ґрунтувався на стар­86Київська Русь за наступників Ярослава

шинстві. З оповіді літописця під 1054 р. довідуємося, що Ярослав віддав
Київ старшому синові Ізяславу, Чернігівщину – Святославові, Переяслав­щину – Всеволодові, Володимир-Волинський – Ігореві, а Смоленськ –В’ячеславові, заповівши їм «не переступати братнього уділу*». Задум
Ярослава полягав у тому, щоб кожний із синів по черзі перебував на ки­ївському столі: щойно звільнявся стіл у якійсь із земель, як відбувалося
пересунення братів на щабель вище та ближче до Києва. Головним, зарозпорядженням Ярослава, мав бути старший із братів.

3

2. Як Ярославичі здійснювали свою владу?

Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

Найважливіші землі було зосереджено в руках старших Ярослави­чів – Ізяслава, Святослава й Всеволода. Спершу вони правили державою
досить злагоджено. Формально київським князем був Ізяслав – і саметаку роль відводить йому літописець, постійно наголошуючи, однак, щовін охоче радився з молодшими братами.
Ярослав Володимирович
Мудрий

Ізяслав Во­ло­димирович

Ярославичі

Брячислав

Всеслав
в. кн. київ.
1068–1069

Святослав
в. кн. київ.
1073–1076Воло­димир

Ростислав

Володар
Володи­миркоЯрослав
Осмомисл
кн. галиць­кий
1153–1187

В’ячеслав

Ізяслав
в. кн. київ.
1054–1068,
1069–1073,
1077–1078Всеволод
1076–1077,
1078–1093ІгорСвятополк
в. кн. київ.
1093–1113

Володимир
Мономах
в. кн. київ.
1113–1125ДавидВасилько

Мстислав
в. кн. київ.
1125–1132

РодовІд ЯрославиЧІв

* Уділ – частка будь-якого члена князівської сім’ї в родовому володінні.

87Київська Русь за наступників Ярослава

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

3Боротьба проти кочовиків. Найбільшим клопотом братів Ярославичів
були кочовики. Спершу їм довелося воювати проти торків, які, щоправда,і самі потерпали від войовничих половців, що в першій половині 11 ст.
прийшли в причорноморські степи з Прикаспію. До руських кордонів по­ловці вперше наблизилися 1055 р. Того разу обійшлося без сутички: пере­яславський князь Всеволод зумів розійтися з половцями мирно. Справжня
битва відбулася 1068 р. на річці Альті. Об’єднане військо трьох Ярослави­чів зазнало нищівної поразки. Князі рятувалися втечею. Всеволод побояв­ся залишатися в Переяславі й подався до Ізяслава в Київ. Безпорадність
князів обурила киян. Стихійні протести й невдоволення переросли в по­встання.
Повстання киян 1068 р. Перед загрозою нападу на місто половців
кияни зібралися на віче й ухвалили боронитися самотужки. З вимогою
надати їм коней і зброю, як сповіщав літописець, вони рушили до кня­зівського палацу. Ізяслав відмовився виконувати волю повстанців –і змушений був тікати. Натомість кияни «пригадали» про ув’язненогов порубі* полоцького князя Всеслава, онука старшого брата Ярослава
Мудрого (його ув’язненням Ярославичі, певно, сподівалися спекатися
небажаного претендента на великокнязівську спадщину), звільнили
його та оголосили київським володарем. Всеславове княжіння тривалов Києві трохи більше семи місяців і становить цілковиту загадку дляісториків.
Повернення Ізяслава до Києва. Прихисток старший Ярославич знай­шов не в рідних братів, а в далекого родича – польського короля Болесла­ва ІІ Сміливого. Оговтавшись від київських подій, він 1069 р. повів військо
Болеслава на Русь. Битва за Київ, здається, була неминучою, проте Все­слав несподівано повернувся до Полоцька. Кияни, налякані наближенням
польських вояків, звернулися по допомогу до Святослава та Всеволода.
Молодші Ярославичі вимагали від Ізяслава, щоб він не вів до Києва чужин­ців і не шкодив киянам. Та кровопролиття все ж не уникли. Літописець
1

2

1. Половецький вершник. Реконструкція 12–13 ст.
2. Похід руських дружин на половців. Мі­­ніатюра з літопису.
* Поруб – яма зі зрубом, погріб; тут – місце ув’язнення.

88Київська Русь за наступників Ярослава

Обміркуйте, чому руські книжники, прагнучи припинення міжкнязівських усобиць,зверталися до пам’яті Бориса й Гліба.
Роздивіться картину П. Андрусіва «З’їзд руських князів». Уявіть, що зображені події відбуваються на Вишгородській нараді князів 1072 р. Представників яких верств
суспільства, що брали участь у з’їзді, зображено? Підготуйте короткий виступ відімені учасника з’їзду.

Картина П. Андру­сіва «З’їзд руських
князів».
* Гора – так називали верхню частину Києва; київський дитинець.

893Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

розповідав, що перед себе Ізяслав послав сина і той помстився за батька,жорстоко розправившись із найактивнішими учасниками торішнього по­встання.
Відновлення влади трьох. Ізяслав повернувся до Києва. Щоб убезпечи­ти себе від народного гніву, наказав перенести торг, на якому відбувалися
віча, на Гору* – під нагляд князя й дружини. Не уникнув відплати і Все­слав: того ж таки року Ізяслав вигнав його з Полоцька, віддавши місто
своєму синові.
З-поміж загальнодержавних подій найпомітнішою була Вишгородська
нарада князів 1072 р. Присвячена перенесенню мощей святих Бориса іГліба до новозбудованої церкви, вона зібрала, крім князів, також митро­полита, єпископів, ігуменів найбільших монастирів. Ушанувавши святих,князі порадилися і в мирських справах. Тоді було схвалено, зокрема, звідруських законів «Правда Ярославичів», що разом зі статтями Ярослава
Мудрого становили «Руську правду».
Тож 1072 р., за свідченням літописця, відбувся перший з’їзд князів.
Князівські з’їзди збирали, звісна річ, нерегулярно, і далеко не всі рішен­ня таких зібрань було втілено в життя, проте питання, що їх обговорюва­ли, мали загальнодержавне значення. Це – питання захисту від кочовиків,упорядкування законодавства, розподіл земель між князями, розв’язання
земельних суперечок тощо.

Київська Русь за наступників Ярослава

3

3. Як відбувалася боротьба за київський стіл між Ярославичамив останній чверті 11 ст.?
Вишгородська нарада не поклала край суперечкам між Ярославичами.
Року 1073 між синами Ярослава Мудрого стався розкол. Заручившись
підтримкою Всеволода, Святослав пішов на Київ, вигнав Ізяслава і ставвеликим князем київським. Протягом трирічного князювання він пере­розподілив землі на користь своєї родини, утвердився на чолі численних
родичів, виявивши здібності сильного володаря. Святослав зумів змінити
ставлення до себе настоятеля Печерського монастиря Феодосія, узявши
монастир під свою опіку. Саме Святослав виділив кошти для будівництва
славетного Успенського собору.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

1

2

1. Родина Святослава Яро­славовича. Реконструкція
З. Васіної за книжковою
мініатюрою 1073 р.
2. Святослав Ярославович.
Фрагмент книжкової міні­атюри із «Ізборника Святослава» 1073 р.

Несподівана смерть Святослава 1076 р. відкривала шлях до Києва мо­лодшому Ярославичу. Водночас повернутися сподівався й Ізяслав, який іцього разу пересиджував лихоліття в Болеслава ІІ. Та поки Ізяслав ла­штувався до походу на Київ, київським князем став Всеволод. Ізяслав
знову посунув на Русь із польським військом. Всеволод зустрівся з братомі мирно залагодив конфлікт. Так року 1077 старший Ярославич утретє
посів київський стіл. А скривджених Святославичів було позбавлено всіхнайважливіших володінь. Не маючи жодної надії повернути втрачене,вони взялися за зброю.
Міжусобиці розгорілися з новою силою. Дошкуляли й зовнішні вороги –половці. У братовбивчій війні в серпні 1078 р. наклав головою князь Ізя­слав.
Повновладним київським володарем став Всеволод. Основним напрямом
його внутрішньої діяльності стало подолання князівських чвар. У зовнішній
політиці питанням життя і смерті лишалася половецька загроза.
Попри несприятливі обставини, князювання Всеволода в Києві булоуспішним. І тим успіхом немолодий уже володар мав завдячувати своєму
синові Володимирові, а сам Всеволод, який «сидя вдома, вивчив п’ять90Київська Русь за наступників Ярослава

Малюнок з літопису, присвячений подіям 1094 р.
• Висловте припущення, кого з князів зображено. Яку думку намагався
втілити в цьому зображенні художник? Відповідь обґрунтуйте.
Використовуючи літописне свідчення, поясніть, якими були наслідки половецьких
набігів на Русь.
«Року 1093. Половці ж, узявши город, запалили його вогнем, а людей розділили іповели їх у вежі до ближніх своїх і родичів своїх. Мучені холодом і виснажені, у голоді, і в спразі, і в біді, поблідлі лицями і почорнілі тілами, ходячи невідомою землею голі й босі, ноги маючи поколоті терням, вони запаленим язиком, зі сльозами відповідали один одному, говорячи: “Я був зі сього города”, а другий: “Я із сього села”. І так розпитувалися вони зі сльозами,рід свій називаючи, а очі підносячи до неба до Всевишнього, який відає все пота­ємне».

4. Про що радилися князі на з’їзді в Любечі 1097 р.?
Боротьба проти половецьких нападників потребувала залучення
дружин інших князів. Так само злагодою можна було покласти край кня­зівським чварам. Розуміючи це, Володимир Мономах підтримував тісні
стосунки з братами й племінниками. Йому, зокрема, належала ініціатива
організації з’їзду князів у Любечі 1097 р.
Прочитайте уривок з літопису. Які два питання обговорювали князі на з’їзді вЛюбечі? Яке рішення ухвалили? Порівняйте принцип вотчини з тим порядком столонаслідування, який заповів Ярослав Мудрий. Що в них спільного, а що відмінного? Яка проблема так і залишилася нерозв’язаною?
«Року 1097 прибули Святополк Ізяславович, і Володимир Всеволодович, і Давид Ігорович,і Василько Ростиславович, і Давид Святославович, і брат його Олег і зібралися в городі
Любечі, щоб уладнати мир. І говорили вони один одному, кажучи: “Пощо ми губимо Руськую
землю, самі проти себе зваду маючи? А половці землю нашу розносять і раді є, що межинами війна донині. Відтепер з’єднаймося в одне серце і обережімо Руськую землю. Кожен

91

3Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

мов», опікувався духовним життям. Не випадково, що, коли Всеволод
помер, його – єдиного з Ярославичів – поховали в Софійському соборі.
Після смерті Всеволода 1093 р. ніщо, здавалося б, не перешкоджало
Володимирові Мономаху посісти київський стіл. Проте він не піддався наспокусу, а запросив на київський стіл сина старшого Ярославича – Святополка Ізяславовича, який за принципом старшинства мав переважні пра­ва на Київ. 1094 р. скривджений Олег Святославович заявив про своїправа на Чернігів, погрожуючи новою міжусобною війною. Щоб уникнути
кровопролиття, Володимир Мономах відмовився від чернігівських воло­дінь і зайняв Переяслав, стіл, який спорожнів через трагічну загибель
його молодшого брата Ростислава. Двадцять років князювання в найпів­денніших руських землях минули для Мономаха в суцільних турботах,головною з яких були половці.

Київська Русь за наступників Ярослава

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

3хай держить отчину свою: Святополк – Київ Ізяславів; Володимир – Всеволодів уділ;Давид, і Олег, і Ярослав – Святославів уділ; іншим хай будуть городи, які їм роздав
Всеволод: Давидові – Володимир; двом Ростиславичам: Перемишль – Володареві, аТеребовль – Василькові”. І на цім вони цілували хреста: “А якщо відтепер хто на коговстане, то проти того будемо ми всі і чесний хрест”. І сказали вони всі: “Хай буде проти
нього хрест чесний і вся земля Руськая”. І, поцілувавшись, пішли вони до себе».

На Любецькому з’їзді було схвалено принцип князівської вотчини –тобто володіння, що належали батькам. Вотчинні землі закріплювалисяза певними гілками князівського роду й могли передаватися в спадок дітямта онукам. Так, Київ було визнано вотчиною нащадків Ізяслава в особі
київського князя Святополка Ізяславовича, Чернігів належав Святослави­чам, а Переяслав – Володимирові Всеволодовичу (Мономаху). Це мало бзапобігти усобицям і зміцнити владу великого київського князя.
Та попри одностайність, з якою, за свідченням літописця, князі дійшли
згоди на Любецькому з’їзді, він не поклав край суперечкам князів. Аджеправо вотчини закріплювалося лише за дітьми та онуками трьох Ярослави­чів – Ізяслава, Святослава і Всеволода. Інша князівська братія мала задо­вольнятися мізерними володіннями, до того ж такими, що перебували взагальнородовій власності, розпорядниками якої визнавалися власники
вотчин. До гурту «обділених» князів, крім численних Ярославових небожів,потрапив і його прямий онук Давид Ігорович. Останній узяв активну участьу жорстокій міжусобиці, що спалахнула одразу після з’їзду в Любечі. Їїжертвою став, зокрема, син найстаршого з Ярославових онуків Ростислава
Володимировича, теребовлянський князь Василько, якого осліпили з воліДавида Ігоровича і, що найбільше обурювало, Святополка Ізяславовича.
Роздивіться малюнок. У якіййого частині зображено
складання присяги відпо­відно до ухвали припинити усобиці,а в якій – змову Давида Ігоровича?
Як художник утілив слова літописця
«...І вліз сатана в серце декотрим
мужам, і стали вони говорити Дави­дові Ігоровичу, кажучи так: “Воло­димир уже поєднався з Васильком
проти Свято­полка і проти тебе”».

Любецький з’їзд. Мініатюра з літопису.
Чи справді важливими були питання, що розглядали на Любецькому з’їзді князів?
Чому так вважаєте?
Перевірте себе1. Установіть хронологічну послідовність подій: ● Любецький з’їзд князів; ● поразка руських дружин Ярославичів на р. Альті від половців; ● князювання Яросла­ва Мудрого.
2. Дайте визначення понять: ● князівський з’їзд, ● князівська вотчина, ● «Правда Яро­славичів».
3. Поясніть, що спільного та відмінного в родинних стосунках: Ізяслав, Святослав, Всеволод,Володимир Мономах.

92Київська Русь за Володимира Мономаха та його сина4. Виберіть слова та словосполучення, які стосуються доби правління Ярославичів: ● князівські міжусобиці, ● походи проти Візантії, ● запровадження християнства як державної релігії;● Вишгородська нарада князів, ● будівництво Десятинної церкви, ● половецька загроза.
5. Дайте відповіді на запитання: ● Що передбачав новий принцип столонаслідування, запроваджений Ярославом Мудрим? ● Як розпочалося правління Яро­славичів? ● Яку роль ужитті Київської Русі відіграли події 1068 р. на річці Альті? ● Як розгорталася боротьба закиївський стіл між Ярославичами, якими були її наслідки? ● Які проблеми обговорювали
князі на Любецькому з’їзді? Назвіть наслідки цієї події.
6. Спростуйте або аргументуйте твердження істориків: «Правління Ярославичів ознаменувалося посиленням міжусобиць, послабленням єдиновладдя, зростанням політичної ролімісцевих князів».

3§ 13. Київська Русьза Володимира Мономахата його сина«Слава йогорозій­шлася по всіхземлях»1108–1113 рр. –  будівництво Михайлівського Золотоверхого собору Михайлівського
монастиря в Києві.
1113 р. – укладення Нестором першої редакції «Повісті минулих літ».
1113–1125 рр. – князювання в Києві Володимира Мономаха.
1125–1132 рр. – князювання в Києві Мстислава Володимировича.
Пограйте в гру «Правда – неправда». Для цього підготуйте по два запитання, якістосуються матеріалу попереднього уроку й починаються словами «Чи правда,що...» (одне із запитань передбачає позитивну відповідь «Правда», а інше – заперечну «Неправда»).
Роздивіться золотий змійовик Во­лодимира Мономаха. Візьміть доуваги, що на лицьовому боці амулета-оберега зображено архангела Михаїла.
На зворотному боці – жіноча голова, зі зміями замість волосся. Поміркуйте, про щосвідчать зображення на амулеті, адже з­поширенням християнства основним християнським оберегом був хрест. У міфах якихнародів є образ змій? У  якій літописній легенді згадується змія, що відіграла зловісну
роль у житті князя?

Золотий змійовик Володимира Мономаха.

1. Як відбулося утвердження Володимира Мономаха на київському столі?
Перше десятиліття 12 ст. збігло в протистоянні з половцями. Руські
князі перемагали дедалі впевненіше. Крім того, бойові дії чимраз частіше
93Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

Висловте своє ставлення до рішень Любецького з’їзду. Чому він не поклав крайкнязівським усобицям?

Київська Русь за Володимира Мономаха та його синаКиївська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

3Автограф-графіті Володимира Мономаха вСофійському соборі в Києві.
«Господи, поможи рабу своєму Василеві –грішнику, поможи йому, Господи». Василій –хресне ім’я Володимира Мономаха. Напис
вирізняється гарним почерком і майстерністю виконання.

відбувалися в степу: щорічними походами в половецькі землі руські кня­зі убезпечували власні володіння від несподіваних і спустошливих набі­гів. Найактивнішим учасником боротьби проти половців залишався
переяславський князь Володимир Мономах. Своїми блискучими перемо­гами він зажив слави оборонця руської землі. Тож коли 1113 р. в Києві
помер князь Святополк, кияни, розчаровані його не дуже вдалим волода­рюванням, підняли повстання, вимагаючи собі за князя Володимира Мо­номаха. Як свідчить літопис, Володимир Мономах спершу відмовлявсявід київського столу, проте коли повстанці почали погрожувати масштаб­ним свавіллям, погодився. Київ зустрів Володимира Мономаха «із честю
великою».
Іменем Мономах старший син Всеволода Ярославовича Володимир
­завдячував своєму дідові з боку матері – візантійському імператору
­Константинові Мономаху. Розпочавши активну князівську діяльність
13-річним отроком (підлітком), Володимир Мономах невдовзі став «мечему руках батька свого» – мудреця й книжника. Успадкував він від батькай любов до книжної мудрості, свідченням цього є його твір «Повчання
дітям».
Володимир звертається у «Повчанні» до своїх дiтей. Князь подає їмприклад взiрцевого правителя, навчає гiдної цього високого звання
поведiнки та способу життя. За переконанням Мономаха, князь повинен
піклуватися про підданих, не покладатися на управителів, слуг чи бояр,а сам стежити за справами в державі; не допускати, щоб сильні пригнічу­вали слабких, щоб злочинців карали на горло. У другiй частинi «Повчан­ня» Володимир Мономах розповів про різні випадки зі свого життя, атакож про власні добрі вчинки: він добровільно віддав Олегові Чернігів­ське князівство, боровся проти міжусобиць, здійснив 83 великі походи,уклав 19 мирних угод з половцями, відпустив багатьох полонених тощо.

Перемога русичів над половцями в 1107 р. Мініатюраз літопису.

94Київська Русь за Володимира Мономаха та його синаРоздивіться мініатюру з літопису, виконайте завдання.
Про події, зображені художником, літописець розповідає так: «...У тім же роціприйшов Боняк, і Шарукань Старий, і інших князів багато, і стали вони навколо города
Лубна. Святополк же Ізяславович і Володимир Всеволодович, і Олег Святославо­вич, і синйого Святослав, Мстислав Всеволодович, В’ячеслав і Ярополк Володимировичі пішли наполовців до Лубна, о шостій годині дня перебрели через Сулу і зняли клик на них. Половціж перелякалися і од страху не змогли навіть стяга поставити, а побігли, хватаючи коней, і другі, піші, побігли. Наші ж стали сікти їх, а других руками хапати, і гнали їх до рікиХорола».

3• Про що свідчить таке представництво князів у поході проти половців? Чи пов’язанеце якось із рішеннями Любецького з’їзду? Чому літописець саме так розташував імена  князів?

Основну мету свого князювання Володимир Мономах убачав узміцненні великокнязівської влади та посиленні державної єдності Русі.
У його безпосередніх володіннях перебували величезні території. КрімПереяслава, Новгорода і Києва, Мономах заволодів Турово-Пінською зем­лею, трохи пізніше – Волинню. Авторитет князя був незаперечним, тожніхто не наважувався противитися його волі. Він на власний розсуд мігперемістити князів з однієї волості до іншої. Крім того, для налагодження
мирних відносин між руськими князями Володимир Мономах використо­вував шлюби.
Серед заходів князя винятково важливе місце мало вдосконалення за­конодавства. На нараді в селі Берестовому, участь у якій брали, крімдружини Мономаха, високі військові чини з Києва, Білгорода, Переясла­ва, а також представники чернігівського князя, було схвалено «Устав»,який доповнював «Руську правду». Нові статті обмежували дії лихварівта землевласників, сприяли поліпшенню становища міщан і селян.
«Устав» заохочував також купців. Було передбачено, приміром, пільгитим з них, хто втратив майно під час війни чи пожежі.
Правління Володимира Мономаха стало часом розбудови Києва. У сто­лиці, зокрема, було споруджено міст через Дніпро.
Зовнішньополітичні зв’язки Руської держави часів Мономаха були різ­номанітними. Як і його видатний попередник Ярослав Мудрий, Володи­мир укладав династичні шлюби. Міждинастичні зв’язки поєднували Київз Візантією, Англією, Швецією, Норвегією, Данією, Німецькою імперією,Угорщиною.
Як київський князь, Володимир Мономах здійснив кілька успішних
походів проти половців. Утім, за часів Мономаха вони вже втратили во­йовничість, тож суперечки часто розв’язувалися в мирний спосіб – тимитаки династичними шлюбами. Цікаво, що ім’я Володимира Мономаха
увічнили половецькі співці – про нього складали легенди й пісні, відгомін
яких береже літописне оповідання про євшан-зілля.
95Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

2. Якими були заходи Володимира Мономаха на київському столі?

Київська Русь за Володимира Мономаха та його синаКиївська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

3

3. Що визначало правління Мстислава Володимировича?
Володимир Мономах помер 1125 р. Літописець, підводячи рискупід його земними справами, вдався до образного порівняння. «Благовірнийі христолюбивий той князь, – читаємо в «Повісті минулих літ», – просвітив Руську землю, наче сонце, промені пускаючи, і слава його розійшласяпо всіх землях». Поховали князя в Софійському соборі, що теж було ви­­я­вом його величезного авторитету – такого великого, що без жодних запе­речень забезпечував утвердження на київському столі Мстислава, старшогоз Мономаховичів.
Мстислав виявився гідним батька. За семирічне володарювання в Києві
(1125–1132) його згодом пошановували йменням Великий. Мстислав умі­ло керував державою, зміцнював великокнязівську владу, тримаючи впокорі норовистих родичів. Кілька успішних походів проти половців, якіспробували «підвести голову» після смерті Мономаха, забезпечили спокійна південних рубежах держави. За Мстислава пожвавився західний на­прямок зовнішньої політики. З літопису довідуємося, що київський князь
ходив походами на Литву. Та найбільше свідчить про стабільність дер­жавного життя будівнича діяльність князя. За Мстислава в Києві булозакладено кам’яні церкви Святого Федора та Богородиці Пирогощої, освя­чено церкву Святого Андрія Первозваного Янчиного монастиря. Мстислав
запам’ятався нащадкам Великим ще й тому, що був він останнім єди­новладним правителем Київської Русі. По його смерті в Київській Русіпочалася доба роздробленості. «І раздрася (розірвалася) вся Руська земля», – з гіркотою запише літописець.

Рукопис та оклад Мстиславового євангелія. 12 ст.
● Покажіть на карті території князівств, що належали до складу Київської Русі відсередини 12 до середини 13 ст. ● Порівняйте їх з територіями колишніх племінних
союзів східних слов’ян. ● Які з князівств обіймали землі на теренах сучасної
України? ● Поміркуйте, як місце розташування та природні умови князівств добироздробленості впливали на їхнє політичне та господарське життя.

96Київська Русь за Володимира Мономаха та його синаКиївська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

34. Що таке роздробленість та які її причини?
Добу від середини 12 до середини 13 ст. в історії Київської Русідослідники називають добою роздробленості. Звертаємо вашу увагу, що97Київська Русь за Володимира Мономаха та його сина3йдеться не про суцільну смугу князівських міжусобиць: хоч їх, і справді,не бракувало, проте траплялися вони і в попередні часи. Та якщо раніше
Руська держава, переживши чвари й розбрат, лишалася централізованою
монархією, то від середини 12 ст. нею почало керувати об’єднання найсильніших князів – правителів удільних князівств. Узаконена Любецьким
з’їздом 1097 р. вотчинна система так розвинулася, що удільні князі дедалі
більше почувалися у своїх володіннях незалежними господарями. У появі
самостійних князівств-держав і полягає сутність роздробле­ності.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Ви вже знаєте, що грецьке слово монархія означає єдиновладдя – тобто держава, у якійнайвища влада зосереджувалася в руках одноосібного володаря та передавалася спадково представникам правлячої династії. Монархію, у якій усі частини держави підпорядковувалися стольному правителю, називають централізованою.

Сучасні історики роздробленість витлумачуютьне як розпад держави, а як зміну її устрою: назміну централізованій монархії прийшла феде­рат­
ивна. Отже, Київську Русь часів роздробленості
називають федеративною монархією. Порядок
державного правління, властивий Київській Русічасів роздробленості, визначають як колективний
сюзеренітет: замість одного великого князя владу здійснює об’єднання
найвпливовіших князів.
Iсторики по-рiзному пояснюють причини роздробленості Київської
Русі. Називають серед них i великi розмiри територiї держави, i князiвськiміжусобиці, і відсутність сталого порядку столонаслiдування, і напади
степових кочовикiв, i занепад торговельного шляху «із варягів у греки».
Основна ж причина, на думку більшості дослідників, полягала в зміц­ненні вотчинної форми землеволодіння. Удільні князі не були зацікавленів сильній владі великого князя київського.
Навіть більше – вони прагнули для себе таких
самих повноважень. Таких територіальних
князівств-держав у середині 12 ст. було близь­ко 15, з яких 5 сформувалися на українських
теренах: Київське, Чернігівське, Переяславське, Волинське й Галицьке.
Порівняння меж удільних земель з тери­то­ріями племінних об’єднань східнослов’ян­ських племен, що складалися впродовж добирозселення (друга половина 5–7 ст.), наштовх­нуло вчених на думку, що важливу роль уроздробленості Русі відігравав різний етнічний склад її територій. На слушність цієїдумки вказує той факт, що одними з перших
Князь із дружиною. 11 ст. Ре- перестали коритися Києву Полоцьке князів­конструкція. Малюнок О. Фе­ ство (Білорусь), Новгород і Владимиро-Суз­дальське князівство (на російських теренах).
­дорова
Федерацією називають
державу, що складається з кількох самоврядних утворень, за якими
зберігається певна самостійність.

98Політичне та мистецьке життя Київського, Черні­гівського...

Попри незворотність розпаду і зростаючу самостійність князівств, Київ­ська Русь майже до середини 13 ст. була все-таки єдиною державою, зіспільними законами і єдиною церквою. Київ залишався, хоча дедалі біль­шою мірою формально, стольним містом, і за право покняжити в ньому
змагалися руські князі з різних князівств. Як і за часів Мо­номаха, князі
(коли частіше, коли рідше) збиралися на з’їзди, де й на­магалися розв’язати
суперечливі проблеми, здебільшого пов’язані з організацією спільних по­ходів проти половців.

3

1. Установіть хронологічну послідовність подій: ● Любецький з’їзд князів; ● правління Володимира Мономаха в Києві; ● поразка військ трьох Ярославичів від половців на р. Альта.
2. Які князівства за доби роздробленості Київської Русі розташовувалися на території сучасної України? Землі яких з них лежали безпосередньо по обох берегах Дніпра?
3. Виберіть слова та словосполучення, які стосуються князювання Володимира Мономаха вКиєві: ● Десятинна церква, ● «Руська правда», ● «Повчання дітям», ● міждинастичні
шлюби, ● міст через Дніпро.
4. Дайте визначення понять: ● доба роздробленості, ● удільні князівства, ● колективний
сюзеренітет, ● федеративна монархія.
5. Дайте відповіді на запитання: ● Як відбулось утвердження Володимира Мономаха на київському столі? ● У чому Володимир Мономах убачав мету свого князювання? ● До якихзаходів вдалися Володимир Мономах та його син Мстислав, щоб відновити могутність
Київської Русі? ● У чому сутність та причини роздробленості?
6. Чому доба роздробленості була часом освоєння нових земель, будівництва міст, піднесення ремесла й торгівлі, розквіту писемності та мистецтва Київської Русі?
Чи має історичні підтвердження образний вислів літописця, який писав проВолодимира Мономаха як про правителя, «слава якого розійшлася по всіх ­землях»?
З політикою якого з великих князів Київської Русі мала спільні риси ­політика
Володимира Мономаха? Висловте ставлення до діяльності цього князя.

Політичне та мистецьке життя § 14. Київського, Черні­гівського,Переяслав­ського князівств доби роздробленості«І роздерлася
руська
земля...»

1185 р. – похід новгород-сіверського князя Ігоря проти половців, невдовзі описаний у поемі «Слово о полку Ігоревім».
1187 р. – найдавніша згадка назви «Україна» в Київському літописі.
Пограйте в гру «Золота рибка». Позмагайтеся командами, хто найкраще знаєдати відомих подій, про які дізналися на попередніх уроках. Для цього заздалегідь
підготуйте «золоті рибини», у кожну з яких упишіть дату, прикріпіть «рибини» до­дошки. Якщо гравець-рибалка помиляється з відповіддю, «рибину» відпускають
назад у «річку». Перемагає та команда, яка матиме найкращий «улов».

99Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

Перевірте себеПолітичне та мистецьке життя Київського, Черні­гівського...

3Поміркуйте, на честь яких зі згаданих подій створено зображені пам’ятники: за­провадження християнства як державної релігії (988 р.), Любецький з’їзд князів
(1097 р.), перша літописна згадка назви «Україна» (1187 р.), похід новгород-сіверського князя Ігоря проти половців (1185 р.), описаний у поемі «Слово о полку
Ігоревім». Висловте припущення, яку ідею втілено в пам’ятниках.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Пам’ятники на честь відомих подій доби Київської Русі.
Роздивіться карту на стор. 97. ● Які з удільних князівств Київської Русі, розташованих на теренах України в другій половині 12 – першій половині 13 ст., були найзахіднішими, які – найсхіднішими? ● Які із цих князівств безпосередньо межували зполовецькими степами? ● З якими з удільних князівств сусідило Київське князівство? Яку територію воно охоплювало? ● На якому боці Дніпра розташовувалися
Переяславське та Чернігівське князівства? Басейни яких річок охоплювали земліцих князівств?

1. Що визначало життя Київського князівства в другій половині
12 – першій половині 13 ст.?
Найгостріші міжкнязівські суперечки впродовж 12 – у першій половині
13 ст. спалахували за київський стіл, адже Київ лишався на ті часи однимз найбільших і найбагатших європейських міст. У Києві мешкало близько
50 тис. осіб. Авторитет міста пiдтримувала й церква. У Києві залишалася
резиденція митрополитів. Величі стольного міста відповідали й прилеглі
землі. Київське князівство було найзаселенішим князівством держави. Лі­тописи називають близько 80 міст i містечок, розташованих тут. Серед нихтакі великі, як Київ, Вишгород, Білгород, Василів, Іскоростень, Овруч,Городськ, Туров, Корсунь, Юр’їв. Джерелом багатства київських земель
були родючі чорноземи й корисні копалини. Вигідне розташування князів­ства сприяло розвиткові торгівлі. Мережа річок пов’язувала Київську зем­лю з найвіддаленішими куточками Русі та із сусідніми країнами.
Великі території, вигідне розташування, розвинене господарство Київ­ського князівства приваблювали ласих до багатства князів. За часів
­роздробленості за право княжити в Києві змагалися зі зброєю князі чер­нігівські, волинські, переяславські, ростово-суздальські, смоленські…
Правителі в Києві змінювали один одного через 6–8 років, а то й частіше.
І жоден не мав спокійного князювання: був змушений відбиватися відзбройних домагань претендентів. Траплялися в Києві й змови, у якихактивну участь брало київське боярство.

100Політичне та мистецьке життя Київського, Черні­гівського...

Найдовше за доби роздробленості тривало князювання в Києві співпра­вителів Святослава (1177–1194) та Рюрика (1180–1202). Ці князі нале­жали до двох найвпливовіших родів – чернігівських Ольговичів тасмоленських Ростиславичів. Домовившись про співправління, вони по­клали край міжкнязівським чварам, організовували спільні походи русь­ких князів проти половців і врешті домоглися, що кочовики відійшли впониззя Сіверського Дінця.
За наступників співправителів Київ почав втрачати політичний авто­ритет.

3Поміркуйте в групах, чому, попри послаблення центральної влади, уособлюваноїза попередніх часів великим князем київським, Київ і надалі відігравав роль загальнодержавного центру? Чому, незважаючи на роздробленість руських земель,влада київського митрополита лишалася для них єдиною?

Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

Роздивіться реконструкцію. Які частини Києва зображено? Які деталі свідчать, щоКиїв був найзаселенішим містом Київської Русі, релігійним та торговельним центром? Що мав на увазі літописець, коли в середині 12 ст. писав: «І хто ж бо неполюбить Київське княжіння»?

Київ у 12–13 ст. Реконструкція-діорама.

2. Чим вирізнялися за доби роздробленості Чернігівське та Переяславське князівства?
Чернігівщина належала до найдавнішого осередку Руської держави.
У період роздробленості Чернігівське князівство розпалося на менші уді­ли. Найвпливовішим з-поміж них було Новгород-Сіверське князівство.
У Чернігівському князівстві було чимало міст. Найбільші з-поміж
них – Чернігів, Новгород-Сіверський, Путивль, Брянськ, Курськ, Старо­101Політичне та мистецьке життя Київського, Черні­гівського...

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

3дуб – згадуються в джерелах у зв’язку з багатьма подіями руської історії.
Стольне місто Чернігів поступалося розмірами лише Києву. Чернігів бувдобре укріпленим і мав гарне сполучення з іншими містами.
Чернігівські землі, за заповітом Ярослава Мудрого, належали Святославові. Його сини Олег і Давид стали засновниками династій чернігівських
князів – Олеговичів (літопис їх називає Ольговичами) та Давидовичів.
Представники цих династій, володарюючи в чернігівських землях, не по­лишали мрій здобути Київ.

Чернігів у 12 – на початку 13 ст. Реконструкція.

Із Чернігівщиною пов’язана подія, яку увічнено в поемі «Слово о полку Ігоревім». Головним учасником події був новгород-сіверський князь
Ігор. Року 1185 він із дружинами брата Всеволода, сина Володимира танебожа Святослава рушив походом на половців. Автор «Слова...» так ви­словився про мету тієї воєнної операції: «Хочу чи списа зламати при поліПоловецькому та й наложити головою, чи шоломом пити воду з Дону».
Похід закінчився поразкою – такою ганебною, що подібних не пам’ятала
Руська земля: військо майже все загинуло, а четверо князів потрапили вполон. Геніальний поет 12 ст. скористався з невдалого походу марнослав­ного новгород-сіверського князя Ігоря, щоб звернутися до русичів із за­кликом до єдності й застереженнями про лихо, до якого підштовхували
Руську землю міжкнязівські чвари й розбрат.
Територія Переяславського князівства порівняно з іншими князівства­ми була невеликою. На сході й півдні землі Переяславщини безпосередньо
межували зі Степом. Таке географічне розташування багато в чому визна­чало життя переяславців, адже їхня земля служила щитом для Києва йрешти руських територій. Саме тому в Переяславському князівстві захода­ми великих князів київських споруджувалися потужні захисні укріп­лен­ня. Здебільшого як військові фортеці виникали й міста Переяславщини.
Неприступною твердинею був і Переяслав.
Безпосередня близькість до Києва зумовлювала й особливість політично­го становища Переяславського князівства: воно майже цілковито залежаловід Києва.
За часів роздробленості піднесення Переяславського князівства по­­в’я­зують із князем Володимиром Глібовичем. Він був незмінним учасником

102

Політичне та мистецьке життя Київського, Черні­гівського...

3численних антиполовецьких походів, зажив слави хороброго воїна й тала­новитого полководця. Про Володимира Глібовича шанобливо згадує автор
«Слова...» як про організатора оборони Переяславщини. Завзяття, з якимзахищав Володимир Глібович Переяславську землю від половців, знайшло
співчуття і в київського літописця. Сповіщаючи під роком 1187 про смерть
переяславського князя, він занотував: «Він бо любив дружину, і золота незбирав, майна не жалів, а давав дружині; був же він князь доблесний івсякими чеснотами був сповнений. За ним же Україна багато потужила».
У розповіді про смерть переяславського князя Володимира Глібовича під 1187 р. літописець ужив назву «Україна» – це найдавніша згадка цієї назви в джерелах. Характерно,що назва «Україна» походить з Київщини – того самого регіону, де вперше зафіксовано йназву «Русь».
Як природно-географічні особливості впливали на політичне життя Київського,Чернігівського та Переяславського князівств? Відповіді узагальніть у таблиці.
Князівство

Природногеографічні умови

Особливості князівського правління

Найвидатніші
князіНайважливіші
подіїКиївська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

Місто-фортеця Воїнь на кордоні Переяславського князівства.
Фрагменти діорами-реконструкції.

3. Як розвивалася архітектура?
У другій половині 11 – на початку 12 ст. не тільки в Києві, а й у бага­тьох інших містах Русі будували храми, в архітектурі яких ще простежуються
традиції попереднього часу, але вже помітні й нові риси. Першою такою спо­рудою став Успенський собор Києво-Печерського монастиря, який правив зазразок для храмів у багатьох містах Київської держави. Головну церкву най­авторитетнішого монастиря Київської Русі заклав навесні 1073 р. Феодосій
Печерський, на той час ігумен Печерського монастиря. За зразком Успенської
соборної церкви Києво-Печерського монастиря 1108–1113 рр. великий князь
київський Святополк-Михайло Ізяславович побудував Михайлівську Золотоверху соборну церкву Михайлівського монастиря.
103Політичне та мистецьке життя Київського, Черні­гівського...

3

1

2

3

1. Церква Богородиці Пирогощої в Києві.
2. Борисоглібський собор у Чернігові.
3. П’ятницька церква в Чернігові.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Роздивіться зображення церков, збудованих у 20–30-х роках 12 ст. й наприкінці
століття. Визначте спільні та відмінні риси споруд.

У 30–80-ті роки 12 ст. архітектурні обриси храмів, споруджених у ки­ївській, чернігівській та переяславській землях, змінюються, набуваючирис фортечних споруд, важких, з вікнами-бійницями й масивним деко­ром. Прикладом таких пам’яток є церква Богородиці Пирогощої (Заступниці) в Києві (1132–1136) і Борисоглібський собор у Чернігові (1128).
Від кінця 11 – початку 12 ст. в Києві, Чернігові, а пізніше майже навсій території Київської Русі змішану систему кладки замінили порядовою – без використання каміння. На початку 13 ст. з’являється брускова
цегла, схожа на сучасну.
Від кінця 12 ст. найпоширенішими стають храми з одним куполом
(однобанні), пірамідальної побудови. Зразком таких храмів є П’ятницька
церква в Чернігові, споруджена наприкінці 12 ст.
4. Що визначало розвиток образотворчого мистецтва?
Храми оздоблювали, як і раніше, мозаїками, фресками та іконами,щоправда, мозаїку через її коштовність використовували дедалі рідше.
Останнім храмом був Михайлівський Золотоверхий собор Михай­лівського
монастиря в Києві, інтер’єр якого, окрім фресок, прикрасили ще й мозаїки.
З добою Київської Русі пов’язане становлення іконопису. Слово «іко­на» грецького походження. Іконами називають зображення Ісуса Христа,Богоматері, святих, подій Святого Письма, виконані за певними правила­ми на кипарисових або інших дошках. Правила, за якими творили ікони,називають канонами. Їх суворо дотримувалися, не змінюючи. У цьому
одна з основних відмінностей ікони від картини.
Перші ікони привозили на Русь із Візантії. Так, шедевр візантійського
малярства Вишгородська ікона Богородиці привезений до Києва з Кон­стантинополя в 30-ті роки 12 ст. До 1155 р. ікона перебувала у Вишгоро­ді – одній з резиденцій київських князів. 1155 р. вишгородський князь
Андрій Боголюбський вивіз Вишгородську ікону до Суздаля. Пізніше, коли104

Політичне та мистецьке життя Київського, Черні­гівського...

3князь переніс свою столицю у Владимир-на-Клязьмі, він забрав туди й іко­ну, яка відтоді стала називатися «Володимирською».
Після впровадження християнства почали виникати й місцеві осередки
іконопису. Створювали ікони в іконописних майстернях у монастирях. Дія­ли вони в Києві, Чернігові, Галичі тощо. Щоправда, переважну більшість
ікон княжої доби втрачено. Мало відомо й про тогочасних іконописців.
Джерела зберегли відомості про одного з найперших руських iко­нописцiв –київського майстра Алiпiя (Алімпія). З його іменем пов’язують початок
малярської школи Києво-Печерського монастиря. Унікальною па­м’яткою
цього малярського осередку є ікона Богородиці зі святими Антонієм таФеодо­сієм Печерськими. Ця ікона є найдавнішою з відомих ікон київської
мистецької школи.
Серед мініатюр у найдавніших книгах, що збереглися донині, надзвичай­но цінною (як історичне джерело) є сторінкова мініатюра «Ізборника Свято­слава» 1073 р., на якій зображено князя Святослава, сина Ярослава Мудрого.
1

2

3Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

Мозаїка «Євхаристія» Михайлівського Золотоверхого собору Михайлівського монастиря в Києві. 1108–1113 рр.
Мозаїка «Євхаристія» – це символічна сцена причастя апостолів.

1. Вишгородська ікона Богородиці.
2. Ікона Богородиці зі святими Антонієм та Феодосієм Печерськими.
Початок 12 ст.
3. Родина князя Святослава Яро­­славовича. Мініатюра з «Ізборника» 1073 р.

105Галицьке та Волинське князівства в другій половині 12 ст.

3Ця мініатюра є одним з перших групових портретів в українській мис­тецькій спадщині.
Поміркуйте про спільні та відмінні риси в архітектурі та образотворчому мистецтвіза доби роздробленості та попередніх часів.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Перевірте себе1. Скільки років минуло від найдавнішої згадки назви «Україна» в літописі? Скільки
минуло років від початку князювання в Києві Мстислава, сина Володимира Мономаха, допоходу новгород-сіверського князя Ігоря проти половців?
2. Які з князівств на наших землях межували з половецьким Степом? Які землі сусідили зКиївським князівством на півночі та сході?
3. Які з наведених пам’яток створено в другій половині 11 – першій половині 13 ст.?
● Деся­тинна церква в Києві, ● «Ізборник Святослава», ● Софійський собор у Києві,● Михай­лівський Золотоверхий собор у Києві, ● Борисоглібський собор у Чернігові.
4. Поясніть, що спільного та відмінного: ● Богоматір-Оранта із Софійського собору вКиєві, ● ікона Вишгородської Богоматері, ● ікона Богородиці зі святими Антонієм таФеодосієм Печерськими.
5. Дайте відповіді на запитання: ● Які особливості політичного життя Київського князівства
другої половини 12 – першої половини 13 ст. впливали на його історичний розвиток? ● Чимвирізнялося політичне життя Чернігівського та Пере­яс­лавського князівств? ● Що характернодля розвитку архітектури та образотворчого мистецтва доби роздробленості?
Поміркуйте, чому слово «роздробленість», позначене яскравою негативною оцінкою, що йде від давніх книжників, певною мірою суперечить фактам тогочасного
життя, які засвідчують розквіт міст, злет культури, що виявилося в літописанні,пожвавленні церковного будівництва (лише в Києві тоді збудовано 19 кам’янихспоруд), піднесенні ремесла й торгівлі. Чи могли тогочасні володарі «вберегти»Київську Русь від роздробленості? Чи потрібно було це робити?

та Волинське
§ 15. Галицьке
князівства в другій половині 12 ст.

«У єдності
сила...»

1153–1187 рр. – князювання Ярослава Володимировича Осмомисла в Галицькій
землі.
1199 р. – об’єднання Волинського та Галицького князівств.
Пограйте в гру «Три князівства». Домовтеся, який ряд уособлюватиме яке князівство – Київське, Чернігівське чи Переяславське. Команди отримують однакові аркуші з переліком слів чи словосполучень, що стосуються історії всіх князівств добироздробленості (підготуйте заздалегідь). Завдання кожного ряду: вибрати те, щостосується їхнього князівства. Виграє та команда, яка найшвидше й правильно
впорається із завданням.
Роздивіться ілюстрацію. Це пам’ятний знак «Меч і Рало». Його вважають сим­волом величі давнього Галича. Що, на вашу думку, символізує меч і рало?
Зверніть увагу, що на мечі, устромленому в землю, викарбувано назви давньорусь­ких міст, а на ралі зображено міфологічних героїв, давньоруських воїнів, орачів,літописця.

106Галицьке та Волинське князівства в другій половині 12 ст.

Пам’ятний знак «Меч і Рало» в с. Крилос Івано-Франківської області (1982 р.,скульптор П. Сопільник).
Роздивіться карту на с. 97. ● У басейнах яких річок лежали землі Галицького таВолинського князівств? ● Яких територіальних меж сягали землі князівств на півночі й сході? ● Який природний кордон відокремлював Галицьке князівство відсусідів на південному заході? ● З якими державами межували князівства на заході?
● Яким було місцеположення Галицького та Волинського князівств відносно Києва?
Роздивіться ілюстрації з літопису. ● Використовуючи малюнки та текстівки, схарактеризуйте становище в землях Південно-Західної Русі в другій половині 12 ст.

12Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

31. Íàðàäà (â 1152 ð.) âåëèêîãî êè¿âñüêîãî êíÿçÿ ²çÿñëàâà Ìñòèñëàâîâè÷à çóãîðñüêèì êîðîëåì ç ïðèâîäó äîë³ ãàëèöüêîãî êíÿçÿ Âîëîäèìèðêà Âîëîäàðîâè÷à –áàòüêà ßðîñëàâà Îñìîìèñëà, ùî ï³äòðèìóâàâ Þð³ÿ Äîëãîðóêîãî – êíÿçÿ
ñóçäàëüñüêîãî òà ðîñòîâñüêîãî, ñèíà Âîëîäèìèðà Ìîíîìàõà.
2. Âçÿòòÿ Êèºâà âëàäèìèðî-ñóçäàëüñüêèì êíÿçåì Àíäð³ºì Áîãîëþáñüêèì (ñèíîì
Þð³ÿ Äîëãîðóêîãî) â 1169 ð. Ïîëîíåííÿ Àãíåñè Áîëåñëàâ³âíè – äðóæèíè âåëèêîãî
êíÿçÿ êè¿âñüêîãî Ìñòèñëàâà.

107Галицьке та Волинське князівства в другій половині 12 ст.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

3

1. Чим вирізнялося життя Галицької та Волинської земель за часів зростання могутності Київської Русі?
Ви пам’ятаєте, що на теренах, які належали Галицькому та Волинсько­му князівствам, здавна оселилися східнослов’янські племена, які вже в
7 ст. досягли переддержавного рівня. Проте завершального етапу держа­вотворчі процеси тоді не набули. Держава сформувалася навколо Києва, аїї володарі прагнули підкорити споріднені східнослов’янські племена назахідних рубежах. З літопису довідуємося, що вже князь Олег воював
проти уличів і тиверців, змусивши їх залишити обжиті місця й пересели­тися з Подніпров’я в межиріччя Дністра й Дунаю. Князь Володимир хо­див на Волинь і приєднав до своїх володінь міста Перемишль і Червень,Ярослав Мудрий відвоював волинське місто Белз.
Своєю назвою Волинь завдячує давньому племінному центру Волиню.
Проте не йому судилося стати стольним містом Волинського князівства.
Такої слави зажив Володимир – місто, закладене князем Володимиром
Святославовичем на знак приєднання волинських земель до Києва. У на­ступному столітті Волинь залишалася володінням київських князів, а наспадкову отчину перетворилася лише за онука Володимира Мономаха –Ізяслава Мстиславовича. Тож власна князівська династія почала форму­ватися там від середини 12 ст. Тоді ж Волинь поринула у внутрішні
міжусобиці, унаслідок чого розпалася на кілька уділів.
Що ж до Галичини, то її територія від початку входження до Київської
Русі відзначалася більшою незалежністю від Києва. Засновниками га­лицької династії князів були Ростиславичі – нащадки онука Ярослава
Мудрого. Князюючи, вони змушені були зважати на надзвичайно впливо­ве галицьке боярство. Зазвичай боярами ставали найвпливовіші дружин­ники, які за службу в князя отримували земельні володіння. У Галичині
боярство формувалося здебільшого з місцевої родоплемінної верхівки,здобуваючи свої маєтки не від князя, а привласненням громадських зе­мель, і тому було незалежним від князів. Ця обставина істотно впливалана політичне життя Галицького князівства.
2. Які події визначили долю Галицького князівства? Чим уславився князь Ярослав Осмомисл?

ßðîñëàâ Âî­ëî­äè­ìè­ðî­
âè÷. Уявний порт­рет.

108Перший правитель Галицької землі Ростиславмав трьох синів – Рюрика, Володаря й Василька, якіотримали у володіння відповідно Перемишль, Звенигород і Теребовль. Брати докладали неабияких
зусиль, щоб закріпити за собою право отчини нагалицькі землі. Становище братів ускладнювалося
тим, що їхній батько був обділеним, скривдженим
князем. Троє Ярославичів – Ізяслав, Святослав іВсеволод – не вважали його рівним собі й змушува­ли до вигнання.
За таких обставин Ростиславичам доводилося во­ювати проти родичів. Жертвою міжусобної боротьби
після Любецького з’їзду князів став, як ви па­м’я­таєте, Василько теребовлянський. Та хоч і дорогою

Галицьке та Волинське князівства в другій половині 12 ст.

Галицький Осмомисле Ярославе!
Високо сидиш тина своїм золотокованім престолі,підперши гори угорські
своїми залізними полками,заступивши королю дорогу,зачинивши ворота на Дунаї,через хмари каміння кидаючи,суд по Дунай радячи.
Грози твої по землях течуть,одчиняєш ти браму Києву,стріляєш із отчого столу золотогона султанів у далеких землях.

Галичина, на думку дослідників, відзначалася
своєрідним політичним
устроєм. Її вважають
взірцем олігархічного
правління (від грецького слова «олігархія») –правління нечисленної
групи заможних і впливових людей.

Цей поетичний уривок дає уявлення про великі території Галицького
князівства, його військову потугу та, найважливіше, про надзвичайно
великий авторитет галицького князя, здатного впливати і на політику
руських земель, і на євро­пейських сусідів. Що ж до подій, описаних у«Слові...», то Ярослав мав до них щонайближче
відношення, адже Ігор Святославович – ініціа­тор невдалого походу проти половців – доводив­ся Ярославові зятем. Славнозвісна Ярославна,яка вимолювала в Путивлі на валу, на брамідля Ігоря щасливий похід, – була дочкою Осмо­мисла. Згадка про Ярослава Галицького в дав­ньоруській поемі стала для дослідників твору
своєрідним ключем, що дав змогу більш-меншточно датувати твір, бо автор звертався до Осмо­мисла ще як до живого, князь помер 1187 р.
Роздивіться ілюстрацію. Згадайте події, про якійдеться на цій сторінці літопису. Простежте родинні зв’язки новгород-сіверського князя Ігоря
Свято­славовича з галицькими князями. Про щоце свідчить?

Серед основних здобутків Ярослава Осмомис­ла вчені називають розширення кордонів Га­лицького князівства аж до гирла Дністра,3Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

ціною, Ростиславичі все-таки відвоювали собі право на Галичину. Що­правда, до певного часу край лишався переділеним на кілька уділів: Перемишльську, Галицьку, Теребовлянську й Звенигородську землі. Об’єднати
землі Галичини під єдиною владою зміг син Володаря Володимирко. 1141 р.
він переніс свою резиденцію до Галича, підтвердивши намір одноосібно
правити в об’єднаному Галицькому князівстві.
Ще успішнішим, але далеко не простим було князювання сина Володи­мирка Володаровича – Ярослава.
За своє 25-річне володарювання в Галичі (1152–1187) Ярослав Воло­димирович зажив ім’я Осмомисла – князя мудрого, і красномовного, іповажаного в усіх землях, і військами славного, як писав літописець.
Величальну пісню склав йому й автор «Слова о полку Ігоревім»:Бій військ Ігоря Свято­сла­во­вича в оточенні з половцями 1185 р. Сторінка злітопису.

109

Галицьке та Волинське князівства в другій половині 12 ст.

3далекоглядну й розважливу зовнішню політику: добросусідські відносиниз Угорщиною, Польщею та Візантією, з одного боку, і найвпливовішими
руськими князями – з другого, що забезпечило мир Галицькій землі йсприяло розвиткові господарства.
Найбільшим клопотом галицького князя лишалися власні бояри. Цимпояснюється, що після смерті Ярослава Осмомисла Галичина знову пори­нула у вир усобиць і розбрату – особливо жорстоких по смерті Яро­с­ла­вового сина Володимира (1199). Володимир Ярославович був останнім
представником династії Ростиславичів на галицькому столі.
Цікаво, що саме цього історичного діяча дослідники вважають автором
«Слова о полку Ігоревім». Володимир Ярославович не брав участi в походi,але пiсля втечi Iгоря з полону прибув з ним до Києва, де на честь щасли­вого повернення було влаштовано учту. Саме там Володимир Ярославович
i виго­ло­сив-проспiвав «Слово...», що його, можливо, записав якийсь
книжник.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Поміркуйте, про що могли розмовляти двоє дружинників (один з Києва, другий –з Галича) на князівському бенкеті. Чим могли похвалитися, чим – викликати співчуття один одного?

Картина П. Андрусіва «Княжий бенкет».

3. Що визначало політичне життя Волинського князівства?
Наприкінці 12 ст. Волинь було переділено між нащадками Ізяслава
Мстиславовича – засновника династії волинських князів – на кілька уді­лів. Найпочеснішими вважалися Володимирська та Луцька землі. Порядз ними удільних князів в окремі роки мали Белз, Червень, Берестя, Пере­сопниця, Дорогичин. Проте усобиці тривали недовго. Край їм поклав синМстислава Ізяславовича Роман. Він прийшов на Волинь, тільки-но отри­мав звістку про батькову смерть. Як старший із братів, зайняв володимир­ський стіл і крок за кроком почав здійснювати об’єднавчу політику. Нажаль, джерела надзвичайно мало сповіщають про діяльність Романа Мсти110Галицьке та Волинське князівства в другій половині 12 ст.

3славовича. З чужоземних свідчень довідуємося, що цей князь брав актив­ну участь в антиполовецькій боротьбі. Активною була його політика і взахідному напрямку, зокрема щодо племен ятвягів. Тісні взаємини мав ізПольщею та Візантією. Про величезний державо­творчий досвід Романа
свідчить і той факт, що він блискавично скористався зі смерті галицького
князя Володимира і 1199 р. приєднав Галичину до своїх володінь.
Невдовзі Роман Мстиславович приєднав і більшу частину українських
територій, із Києвом включно. Під його владою опинилась величезна тери­торія, якої на той час не мав жоден з монархів Європи. Отже, Романові
належить слава творця Галицько-Волинського князівства – держави, щовпродовж століття розвивала державотворчі традиції Київської Русі. Осьчому Галицько-Волинське князівство називають спадкоємцем княжого Ки­
єва. Виняткове його значення ще й у тому, що було воно державним утво­ренням, чия територія обмежувалася споконвічними українськими землями.
Перевірте себе1. Скільки років минуло від найдавнішої згадки назви «Україна» в літописі до утворення Галицько-Волинської держави?
2. З якими державами межували Галицьке та Волинське князівства? Визначте місцеположення цих князівств відносно Києва.
3. Виберіть з переліку міста Галицького князівства: ● Белз, ● Звенигород, ● Коломия,● Кременець, ● Луцьк, ● Перемишль, ● Пересопниця, ● Теребовля.
4. Дайте відповіді на запитання: ● Як відбувалося формування земель-князівств на західноукраїнських теренах? ● Хто був засновником волинської та галицької династій князів? ● Проякі особливості політичного життя Галицького князівства ви дізналися? Які особливості
мало політичне життя Волинського князівства? ● Коли і за яких обставин було утворене
Галицько-Волинське князівство?
5. Чому часи Ярослава Осмомисла визначають як добу піднесення Галицького князівства?
6. Порівняйте особливості політичного життя Волинського та Галицького князівств.
Поміркуйте, як особливості політичного життя вплинули на те, що об’єднати ці два князівства пощастило волинському князю Романові Мстиславовичу.

Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

Макет Пересоп­ниць­когогородища в експозиції Археологічно-культурного
центру с. Пересопниця
(Рівненська обл.).

Що мав на увазі літописець, переказуючи слова Романа: «Разом добре: коли небагато князів у Руській землі було і старійшого слухали, тоді всі навколишні
боялися й шанували, і не сміли воювати, як бачимо нині»?

111

Твори давньоруської літератури як історичні джерела

3 § 16.

Твори давньоруської літератури як історичні
джерела. ПРАКТИЧНЕ ЗАНЯТТЯ 31113 р. – укладення Нестором першої редакції «Повісті минулих літ», де події викладено від 860 до 1111 р.
1185 р. – похід новгород-сіверського князя Ігоря Святославовича проти половців.
1187 р. – створення поеми «Слово о полку Ігоревім».
1113–1125 рр. – князювання в Києві Володимира Мономаха.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Пограйте в гру «Я знаю 5...». Учні називають по 5 слів, які стосуються опрацьованого на попередніх уроках матеріалу: ● Я знаю 5 князівств доби роздробленостіна теренах України…; ● Я знаю 5 князів доби роздробленості…; ● Я знаю 5 архітектурних пам’яток…; ● Я знаю 5 міст Київського князівства...; ● Я знаю 5 датабо подій з історії Київського князівства тощо. Виграють ті, хто запропонує останній варіант «п’ятірок».

1. Що розповідає літопис про початок походу новгород-сіверського
князя Ігоря Святославовича проти половців?
1) У рік 1185. У той же час Святославич Ігор, онук Олегів, поїхав ізНовгорода-Сіверського місяця квітня у двадцять і третій день, у вівторок,узявши з собою брата Всеволода з города Трубецька, і Святослава Ольго­вича, синівця свого, з города Рильська, і Володимира, сина свого, із Пу­тивля, і в Ярослава Всеволодовича випросив він підмогу…
2) І отож ішли вони тихо, збираючи дружину свою, та й коні були вних тучні вельми. І коли вони йшли до Дінця-ріки, то у вечірню годину
Ігор, глянувши на небо, побачив, що сонце стояло, яко місяць. І сказаввін боярам своїм і дружині своїй: «Ви бачите? Що се є за знамення?».
А вони, поглянувши, побачили це всі і поникли головами, і сказали мужі:«Княже! Се є не на добро знамення осе».
Пригадайте, що вам відомо про похід новгород-сіверського князя Ігоря Свято­славовича проти половців у 1185 р.: якою була мета походу, чим він закінчився.
Про які деталі походу дізналися з літописного уривка?

2. Чому поема «Слово о полку Ігоревім» є цінним історичним дже­релом?
Прочитайте уривки зі «Слова...», дайте відповіді на запитання.

3) Ігоp сей, славен князь,Мiццю pозум опеpезав,Мужнiстю сеpдечною
нагостpив,112Ратного духу виповнивсяТа й повiв полки свої хоpобpi
На землю Половецьку,За землю Руську!

Твори давньоруської літератури як історичні джерела

Луки в них напружені,Сагайдаки відкриті,Шаблі нагострені;Самі скачуть, як вовки сірі в полі,Шукаючи собі честі,А князеві слави.

5) Пеpестали князi невipних воювати,Стали один одному казати:Се моє, а се теж моє, бpате!
Стали вони дiла дpiбнiВважати за великi,На себе самих пiдiймати чваpи,А невipнi з усiх стоpiн находили,Землю Руську долали.

6) Так було за битв колишніх,А такого побою ще не чувано!
З ранку красного до вечора,З вечора до світу ясного
Летять стріли гартовані,Гримлять шаблі об шоломи,Тріщать списи булатніУ полі невідомому,Серед землі Половецької.
Чорна земля під копитами,Кістьми засіяна,Кров’ю полита,На Руській землі!

7) Що то шумить, що то дзвенить
Перед зорею ранньою?
Ігор полки свої повертає,Жаль йому брата любого Всеволода.

Бились день та бились і другий,А на третій, в південну годину,Похилились Ігореві стяги!

8) Застогнав тодi Київ тугою,Заголосив Чеpнiгiв напастями,Жуpба pозлилась по Руськiй землi,Печаль гipка pозтеклася.
А князі самі на себеНезгоду взяли кувати,А невірні набігали на Руську землю,По білиці з двору данини брали.
Тож бо два хоробрі Святославичі,Ігор та Всеволод,Розбудили лихо недобре...

3Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

4) А мої куряни – вправні воїни,Під сурмами сповиті,Під шоломом викохані,З кінця списа годовані.
Всі путі їм відомі,Яруги їм знайомі,(Переклад М. Рильського)• Знайдіть в уривках зі «Слова...» рядки, у яких відображено суть доби. • Чи змінює поразка Ігоря ставлення до нього автора? Як ви думаєте, чому? • У чому ав-тор «Слова о полку Ігоревім» убачав основну причину поразки війська князя Ігоря?
• Як цю поразку сприйняло населення Києва і Чернігова? Чому автор згадує самепро ці два міста Руської землі? • Як характеризує автор княжих дружинників – воїнів з діда-прадіда?

• Висловте припущення, чому поему присвячено події, про яку є докладна оповідьу літописі, хоч подія ця зовсім не звитяжна. • Яка з пам’яток, на вашу думку, є ціннішою для історичної науки? • Порівняйте наведені в тексті параграфа уривки злітописної оповіді та з поеми. Чим близькі обидва твори, що їх відрізняє?

113

Твори давньоруської літератури як історичні джерела

3Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

Після побоїща Ігоря Святославовича з половцями.
Картина В. Васнецова. 1880 р.

• Який з уривків відповідає зображеному на картині?
Працюймо самостійно. Завдання 1. Стисло прокоментуйте, про що йдеться внаведених уривках з літопису та поеми.
Працюймо самостійно. Завдання 2. Викладіть власні міркування про те, у чомуцінність поеми «Слово о полку Ігоревім» як історичного джерела (4–5 речень).
На мою думку, «Слово о полку Ігоревім» є цінним джерелом з історії Київської
Русі…

3. Про які моральні цінності тогочасної людини йдеться в «Повчанні дітям» Володимира Мономаха?
Прочитайте уривок з «Повчання…», дайте відповіді на запитання.

«Тож, Бога ради, не лінуйтеся, я благаю вас.
Усього ж паче – убогих не забувайте, але, наскiльки є змога, по силігодуйте і подавайте сиротi, і за вдовицю вступайтеся самi, а не давайте
сильним погубити людину. Ні правого, нi винного не вбивайте і не пове­лівайте вбити його; не погубляйте нiякої душі християнської.
Старих шануй, як отця, а молодих – як братiв.
Лжі бережися, і п’янства, і блуду, бо в сьому душа погибає і тiло.
У домi своїм не лiнуйтеся, а за всiм дивіться.
А коли добре щось умієте – того не забувайте, а чого не вмiєте – то тогоучітесь, так само, як отець мiй. Удома сидячи, він зумів знати п’ятьмов, – а за се почесть єсть од інших країв. Лінощі ж – усякому лихому
мати: що людина вміє – те забуде, а чого ж не вміє – то того не вчиться.
А добре поводячись, не лінуйтеся ж ні до чого доброго… Хай не застаневас сонце на постелі».

114

Перевірте, чого навчилися з темиПригадайте, чим уславився Володимир Мономах.

• Про які людські якості йдеться в «Повчанні дітям» Володимира Мономаха? • Якіякості цінували в людях найбільше наші предки? • Яких життєвих правил навчає
Мономах своїх дітей? Чи втратили вони значення в наш час? • Чи можна вважати «Повчан­3

ня дітям» історичним джерелом? Чому?

Працюймо самостійно. Завдання 3. Виберіть три настанови з твору Володимира
Мономаха, які, на вашу думку, не втратили значення і в наш час. Поясніть, як вирозумієте ці настанови київського князя.

Які висновки про рівень розвитку суспільства можна зробити на основі опрацьованих на уроці фрагментів джерел? Чому ці пам’ятки належать до культурної скарбниці людства?

ПЕРЕВІРТЕ, ЧОГО НАВЧИЛИСЯ З ТЕМИДА­ТИ ТА ПОДІЇ
1. Скільки минуло років від запровадження християнства як державної
релігії до запрошення Володимира Мономаха на великокнязівський стіл?
2. Позначте на стрічці часу зазначені події.
А. Князювання в Києві Володимира Мономаха.
Б. Любецький з’їзд князів.
В. Найдавніша згадка назви «Україна» в Київському літописі.
Г. Утворення ГалицькоВолинської держави.
3. Установіть, за яких відомих вам князів було: 1. збудовано Успен­ський собор Печерського монастиря в Києві; 2. збудовано Михайлівський
Золотоверхий собор Михайлівського монастиря в Києві; 3. укладено пер­шу редакцію «Повісті минулих літ»; 4. створено «Слово о полку Iгоревiм».
ІСТОРИЧНА ОСОБИСТІСТЬ

Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

Поставте собі оцінку за урок, зарахувавши за різні етапи роботи відповідні бали: закожне із завдань (завдання 1–3) – від 1 до 3 балів; так само від 1 до 3 балів оцініть
свою участь в обговоренні в парах (максимальна оцінка за урок – 12 балів).

4. Підготуйте розповідь про одного з найвизначніших діячів доби запланом: 1. Коли жив; за якого часу мав найбільшу владу, унаслідок якихподій здобув її. 2. Опишіть зовнішність історичного діяча, схарактеризуй­те його вдачу. Що, на вашу думку, вплинуло на формування його харак­теру? 3. Висловіть своє ставлення до історичного діяча (які вчинки ісправи викликають захоплення, а які ви не можете схвалити; як ви ста­витесь до засобів, якими він прагнув досягти мети).
ПРИЧИНИ, СУТНІСТЬ, НАСЛІДКИ ПОДІЙ
5. Назвіть три події історії Київської Русі другої половини 11 – першої
половини 13 ст., які вважаєте доленосними. Відповідь стисло обґрун­туйте.
115

Перевірте, чого навчилися з теми6. Використовуючи наведені пам’ятки другої половини 11 – першої по­ловини 13 ст., визначте досягнення культури України.

Київська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

3ІСТОРИЧНА ПАМ’ЯТКА116Перевірте, чого навчилися з темиІСТОРИЧНЕ ДЖЕРЕЛО
8. Про кого з історичних діячів доби йдеться в уривках з джерел?
А. «Благовірний і христолюбивий той князь просвітив Руську землю,наче сонце, промені пускаючи, і слава його розійшлася по всіх землях».
Б. «Він бо любив дружину, і золота не збирав, майна не жалів, а давав
дружині; був же він князь доблесний і всякими чеснотами був сповнений.
За ним же Україна багато потужила».
В. «Високо сидиш ти на своїм золотокованім престолі, підперши гориугорські своїми залізними полками, заступивши королю дорогу, зачинивши ворота на Дунаї».

3Київська русь У другій половині 11 –першій половині 13 ст.

ІСТОРИЧНА КАРТА
7. Роздивіться картосхему. Які часи історії України зображено на ній?
Якою літерою на карті позначено князівства на землях сучасної Україниза доби роздробленості? Які сусідні держави позначено цифрами?

9. Назвіть події або явища, про які розповідають джерела:А. «Пощо ми губимо Руську землю, самі проти себе зваду маючи? А половці землю нашу розносять і раді є, що межи нами війна донині. Відтепер з’єднаймося в одне серце і обережімо Руську землю. Кожен хай держить
отчину свою...».
Б. «Пеpестали князi невipних воювати, стали один одному казати:“Се моє, а се теж моє, бpате!» Стали вони дiла дpiбнi вважати за великi,на себе самих пiдiймати чваpи, – а невipнi з усiх стоpiн находили, землю
Руську долали».
117

Перевірте, чого навчилися з темиКиївська русь наприкінці 10 –у першій половині 11 ст.

3В. «Що то шумить, що то дзвенить перед зорею ранньою? Ігор полки
свої повертає, жаль йому брата любого Всеволода. Бились день та билисьі другий, а на третій, в південну годину, похилились Ігореві стяги!».
Г. «Заснована ж була сія божественна церква Богородична в літо 1073.
У дні благовірного князя Святослава, сина Ярославового, який своїми руками почав рів копати, стала будуватися церква ця».
10. З яких давніх літературних творів узято ці цитати?
А. «Коли ж поляни жили осібно і володіли родами своїми, то було мiжних три брати... Зробили вони городок і на честь брата їх найстаршого
назвали його Києвом... Були ж вони мужами мудрими й тямущими і називалися полянами. Од них ото є поляни в Києві й до сьогодні».
Б. «А коли добре щось умієте – того не забувайте, а чого не вмiєте –то того учітесь так само, як отець мiй. Удома сидячи, він зумів знати
п’ять мов. Лінощі ж – усякому лихому мати: що людина вміє – те забуде, а чого ж не вміє – то того не вчиться».
В. «Ігоp сей, славен князь, мiццю pозум опеpезав, мужнiстю сеpдечною
нагостpив, ратного духу виповнився та й повiв полки свої хоpобpi наземлю Половецьку, за землю Руську!».
Г. «Дуже добре він умів ікони писати; цього ж уміння захотів він навчитися не ради багатства, але для Бога робив. А робив він, скільки
треба було, всім, ігуменові та братії писав ікони і нічого за це не брав».
11–12. Уявіть, що за умовами комп’ютерної гри ви маєте можливість
опинитися в одному з князівств за часів роздробленості як боярин. Якекнязівство ви обрали б і чому? Розкажіть про свою фантастичну подорожу невеличкому творі.

118

4

Розділ 4Галицько-Волинська
державаУ Га­лиць­коВо­линсь­ко­му літо­писі Ро­ма­нові Мсти­с­ла­во­ви­чу прис­вя­че­но ряд­ки: «Був він дер­жав­цемвсієї Русь­кої землі, … ки­дав­ся був на по­га­них, як тойлев, … і пе­ре­хо­див зем­лю їх, як той орел, а хо­роб­рий був, як той тур, бо він рев­но насліду­вав пред­касво­го Мо­но­ма­ха». Са­ме ць­о­му кня­зеві на­ле­житьсла­ва твор­ця Га­ли­цькоВо­­линсь­ко­го князівства –дер­­жа­ви, що впро­довж століття роз­ви­ва­ла дер­жа­вот­ворчі тра­диції Київсь­кої Русі. Ви­нят­ко­ве зна­чен­някнязівства ще й у то­му, що бу­ло во­но дер­жав­нимут­во­рен­ням, чия те­ри­торія об­ме­жу­ва­ла­ся спо­кон­віч­ни­ми ук­раїнсь­ки­ми зем­ля­ми. Во­но спри­я­ло по­ши­рен­ню пе­ре­до­вих над­бань західно­єв­ро­пейсь­коїку­ль­ту­ри, зміцнен­ню та усвідом­лен­ню на­ши­ми пред­ка­ми се­бе як ок­ре­мо­го на­ро­ду.

1
2
3
5

119

Галицько-Волинська держава: від створення до монгольської навали

4 § 17.

Галицько-Волинська
держава: від створення до монгольської
навалиПід владою
«вікопом­ногосамодержця всієї русі»1199 р. – утворення Галицько-Волинської держави.
1199–1205 рр. – князювання Романа Мстиславовича.
1223 р. – поразка руських дружин у битві з монголами на Калці.
1238 р. – утвердження Данила Романовича в Галичі.
Пограйте в гру «Асоціації». Для цього об’єднайтеся у дві команди. Визначте жеребкуванням, хто першим складатиме асоціативний кущ. Друга команда, яка коментуватиме асоціації першого раунду, пропонує поняття, що стосується поперед­нього матеріалу, наприклад, Галицьке князівство. Почувши завдання, запишіть
3–5 слів чи словосполучень, які одразу спадають на думку. Представники іншої
команди коментують дібрані асоціації, оцінюючи вдалі в 1 бал. Після цього команди міняються ролями. Виграє та з команд, чиї асоціації будуть оцінені більшою
кількістю балів.

Галицько-волинська держава

Роздивіться ілюстрацію. Висловіть припущення про кількість мешканців дитинця
Галича. На чому ґрунтуються ваші припущення? Чи відрізнялася забудова дитинця Києва та Галича?

Макет давнього Галича 12–13 ст. (автор І. Перекліта) з Національного заповідника «Давній Галич» с. Крилос Івано-Франківської обл.

1. Яким було Галицько-Волинське князівство за часів Романа
Мстиславовича?
Від 1199 р. розпочато нову сторінку не лише в житті волинського князя
Романа Мстиславовича – у пам’яті нащадків самодержця всієї Русі, а й вісторії українських земель. Саме цим роком датують утворення ГалицькоВолинської держави.
120

Галицько-Волинська держава: від створення до монгольської навали

2. Як після смерті Романа Мстиславовича склалася доля йогосинів?

4Галицько-волинська держава

Столицею об’єднаного князівства Роман обрав
Галич, вважаючи найважливішим завданням подо­лати опір галицького боярства. Планував також
Роман Мстиславович поширити владу на решту
українських земель. Року 1202 відбулася його су­тичка з київським князем Рюриком Ростиславови­чем, унаслідок якої останній зрікся київського
столу. Роман посадив у Києві, за припущенням
одних дослідників, близького собі Ігоря Яросла­во­вича, на думку інших, свого намісника. Владу
галицько-волинського князя підтверджують органі­з­ овані ним походи для захисту Переяславщини іРоман Мстиславович.
Київщини від половців.
дослідники називають кілька припущень, чому Уявний портрет.
Роман, здобувши владу над Києвом, не оселився тут. По-перше, невпевне­ність князя в галицьких боярах. По-друге, участь Романа Мстиславовичав європейських подіях: він брав активну участь у міжусобній боротьбі
польських князів, а 1205 р. був утягнутий, як припускають історики, упротистояння німецьких династій Гогенштауфенів і Вельфів. Маючи
зобов’язання щодо Гогенштауфенів, галицько-волинський володар пішов
походом через Польщу до Саксонії. Проте його просуванню перешкодили
колишні союзники – польські князі Лешко Білий та Конрад. У бою підЗавихвостом на Віслі 1205 р. Роман загинув.
Передчасна смерть перекреслила багато величних задумів Романа
Мстиславовича, що однак не завадило авторові Галицько-Волинського літопису розпочати оповідь з похвали цьому князеві: «Був він державцем
всієї Руської землі, … кидався був на поганих, як той лев, … і переходив
землю їх, як той орел, а хоробрий був, як той тур, бо він ревно наслідував
предка свого Мономаха».
Створення Галицько-Волинського князівства на чолі із «самодержцем
усієї Русі» Романом Мстиславовичем – важливий етап в історії україн­ської державності, адже на відміну від багатоетнічної Київської держави
Галицько-Волинська існувала в межах розселення племен, з яких форму­вався український народ.

Смерть Романа Мстиславовича ускладнила внутрішнє становище Га­лицько-Волинського князівства, про що літописець написав так: «…Велика смута сталася в землі Руській». Бояри швидко спекалися Романової
дружини Анни й малих синів, чотирирічного Данила та дворічного Ва­силька, запросивши князювати онуків Ярослава Осмомисла, синів йогодочки Ярославни та новгород-сіверського князя Ігоря Святославовича.
У 1206 р. Ігоровичі розділили Галицьку землю, маючи намір прибрати до рукще й Волинь. Над княгинею Анною, Данилом і Васильком, що знайшли
притулок у Володимирі, нависла смертельна небезпека. Щоб урятуватися,княгиня подалася до Польщі. Крім того, у політичну гру втрутився угор­ський король: він обіцяв підтримку Анні, на знак чого забрав до себе ма­121Галицько-Волинська держава: від створення до монгольської навали

4лого Данила. Проте втручання чужинців у галицько-волинські справи
лише ускладнило внутрішнє становище: невдовзі з’ясувалося, що польсь­кий та угорський королі мають власні територіальні інтереси. Від 1208 р.
чвари стали ще жорсткішими, бо ворогували між собою й Ігоровичі.
Повернення законних прав синів Романа, Данила й Василька почалосяз формального закріплення Василька в Бересті. Не бажаючи коритися
белзькому князеві, берестяни звернулися до польського короля, під прихис­том якого перебувала Анна з молодшим сином, щоб він дозволив княжичу
повернутися на Волинь. Невдовзі повернувся на батьківщину й Данило,Галицько-волинська держава

● Землі яких князівств належали до складу держави Романа Мстиславовича?
● З якими країнами межувала держава на заході та півночі? ● Яке з міст, позначених на карті, було найзахіднішим? ● Яким було місце розташування столиці держави відносно Києва? ● Порівняйте кордони Галицько-Волинської держави заРомана з кордонами сучасної України.

122

Галицько-Волинська держава: від створення до монгольської навали

щоправда, не з власної волі, а згідно з підступними планами угорського
короля. Володар Угорщини захопив Галич, а щоб надати тому насильству
законності, заявив, що в князівстві правитиме Данило. Княжичеві випо­внилося тоді 10 років, тож до нього приїхала матір. Проте галицькі боярине бажали коритися владі Романової дружини, тому й поквапилися вко­тре прогнати вдову з її сином. Цього разу Данило пішов з матір’ю на Во­
линь. Через вісім років він розпочав збирати батькову спадщину.

4Союзником Данила були, крім брата Василька, волинські бояри танайвпливовіші міщани. Зумів порозумітися молодий князь і з новгород­ським князем Мстиславом Удатним, якого запросили на князювання
повсталі проти угорського поневолен­ня галичани.
Данило підтримував Мстислава військами в похо­дах проти угорців. Союзницькі взає­мини було скріп­лено шлюбом Данила з Мсти­славовою дочкою.
Але незадовго до смерті Мсти­слав, не почуваю­чись особливо впевнено в Галичі, віддав місто
угорцям. Тож розрахунки Данила Романовича безклопоту повернути Галичину не справдилися.
Утім, на той час Данило разом з Васильком зі­брали під своєю владою всю Волинь, відвоювавши
загарбані польським королем землі, мали союз­ницькі угоди з Литвою, польськими князями. Від
30-х років 13 ст. Данило кілька разів здобував
Галич, у якому порядкували угорські залоги, алечерез непоступливість боярства закріпитися на­ Давньоруський шолом
довго в місті не міг. Лише 1238 р. старший Рома­ другої половини 12 –першої половини 13 ст.
нович нарешті оволодів Галичем.
Серед подій тих років привертає увагу повернення
1238 р. волинського міста Дорогичина, яке перебу­вало тоді під владою рицарів Добжинського ордену.
«Не гоже є держати отчину нашу крижевникам
(тобто хрестоносцям)» – так Данило пояснює своїдії, зміцнюючи північно-західний кордон ГалицькоВолинського князівства.
Прагнучи заволодіти всією батьковою спадщи­ною, Данило утвердився і в Києві. Однак столицю
свою в Київ не переніс, залишив там намісником
хороброго воїна, боярина Дмитра.
Отже, наприкінці 30-х років 13 ст. Романові си­ни Данило й Василько відновили батькову держа­ву. Василько як молодший залишився на Волині, увсіх важливих справах підтримуючи Данила. Стар­ Князь та дружинники.
ший Романович столицю Галицько-Волинського кня­ 13 ст. Реконст­рукція
зівства переніс до тільки-но закладеного м. Холма. З. Васіної.

Галицько-волинська держава

3. Чим закінчилася боротьба Данила Романовича за возз’єднання
Галицько-Волинського князівства?

123

Галицько-Волинська держава: від створення до монгольської навали

4Літописець розповів про грандіозне будівництво, яке розпочав галицький
князь. Холм, зокрема, зміцнили потужними укріпленнями, що з оглядуна появу в степах нового войовничого кочового народу – монголів – вияви­лося передбачливим заходом.

Галицько-волинська держава

Роздивіться картину М. Фіголя «Княжий Галич. 1221 рік». Поміркуйте, кого зображено на передньому плані картини. Чому ви так думаєте? Доберіть до картини
іншу назву, аргументуйте її. Порівняйте картину зі схемою-реконструкцією княжого
Галича 12–13 ст. і з’ясуйте, де відбуваються зображені події.

«Княжий Галич». Картина М. Фіголя.

Схема-реконструкція княжого Галича 12–13 ст.

4. Хто такі монголи? Як почалося вторгнення їхніх орд на руські
землі?
«І прийшла нечувана рать» – такими словами розпочав літописець роз­повідь про першу сутичку руських князів з монголами. Наприкінці 12 ст.
у степах Центральної Азії виникла Монгольська держава. Року 1206 вели­124

Галицько-Волинська держава: від створення до монгольської наваликим ханом усієї Монголії було проголошено Темуджина, який узяв ім’яЧингісхан. Унаслідок його завойовницької політики (та його нащадків),у 13 ст. постала одна з найбільших імперій у світовій історії.

4Роздивіться давні мініатюри, на яких зображено монгольських воїнів та Чингісхана.  
• Які винаходи використовують монгольські вояки, штурмуючи місто? Чому захисникам важко протистояти нападникам? • Поміркуйте, чому «володарю володарів»надано рис правителів Піднебесної.

2

1. Облога
монголами
Баг­дада. Персидська
мініатюра 14 ст.
2. Хан усієї Монголії –Чингісхан на соколино­му полюванні. Міні­атюра 13 ст.
Воїни Чингісхана звали себе монголами. Руські ж літописці називали їх татарами, невідаючи, що ті самі потерпали від монгольських луків і мечів. «Татарами» монголів звали і в Китаї, і в Європі. У  19 ст. в історичній науці набув поширення термін монголотатари, який, одначе, останнім часом у науковій літературі майже не вживається.

1222 р. монголи через Кавказ вдерлися до причорноморських степів ізавдали поразки половцям у битві на Дону. Половецький хан Котян від­ступив до Дніпра й звернувся по допомогу до руських князів. На з’їздікнязів у Києві було вирішено виступити разом з половцями проти монго­лів. У квітні 1223 р. у похід вирушила дружина руських князів, якуочолили Мстислав Романович київський, Мстислав Мстиславович Удат­ний галицький та Мстислав Святославович чернігівський.
Битва з основними силами монголів відбулася на берегах річки Калки
(тепер Кальчик, права притока Кальміусу). Русичі не мали спільного пла­ну дій і спільного командування, між князями не було згоди. Галицькі йволинські дружини князя Мстислава Удатного та князя Данила Романо­вича разом з половцями перейшли Калку й почали битву, не чекаючи наінших князів. Невдовзі половці залишили поле бою, спричинивши розладу війську русичів. Цим скористалися монголи й розбили їх. Після цього
ординці оточили табір дружини київського князя Мстислава Романовича,яка стояла на правому березі річки й не брала участі в битві. Після три­денного штурму, не маючи змоги подолати опір і захопити табір, монголи
запропонували укласти перемир’я. Тільки-но умови миру було прийнятой князівські дружини залишили табір, монголи напали на них.
Отже, битва на Калці мала для русичів тяжкі наслідки. Проте й монголи
зазнали втрат. Того року вони не наважилися продовжувати похід у глибРусі, а повернули назад.

Галицько-волинська держава

1125

Галицько-Волинська держава: від створення до монгольської навали

4• Прочитайте уривок з літопису. Про які деталі битви на Калці дізналися із джерела?

Чому, на вашу думку, літописець приділяє особливу увагу Данилові Романовичу?
У чому автор вбачає причини поразки русичів? • Проаналізуйте уривок з літопису
відповідно до правил роботи з історичними джерелами.

Галицько-волинська держава«На ріці Калці татари встріли їх, війська половецькі і руські. Мстислав Мстиславовичтим часом повелів Данилові попереду перейти з полками ріку Калку і іншим полкам пітиз ним, а сам після нього перейшов. Мстислав же [Романович] і другий Мстислав,[Святославович], сиділи у стані, не знаючи цього, тому що Мстислав [Мстиславович] їмобом [нічого] не сказав – через зависть, бо велика незгода була межи ними.
Коли зітнулися війська між собою, то Данило виїхав наперед, і [воєвода] Семен Олуйович,і [воєвода] Василько Гаврилович. Ударили вони в полки татарські, і Василько був збитий[з коня], а сам Данило поранений був у груди. Але через молодість і одвагу він не чув ран, щобули на тілі його, – був бо він віком вісімнадцяти літ, був бо він сильний, – і Данило кріпко боровся, побиваючи татар… Захотів води, і, пивши, відчув рану на тілі своєму, – в битві не помітив він її через силу й мужність віку свого. Був бо він смілий і хоробрий, “од голови й до нігйого не було на нім вади”.
І сталася побіда над усіма князями руськими, якої ото не бувало ніколи, через зависть, бовелика незгода була межи ними…, за гріхи наші руські полки було переможено».

«Калка». Художник
П. Риженко (1996 р.).

• Як художник втілив задумпро результати битви наКалці?
• Чим завершилася битва наКалці? Що на картині свідчитьпро результати битви наКалці?
Перевірте себе1. Скільки років минуло від створення Галицько-Волинської держави до утвердження в Галичі князя Данила Романовича?
2. Які терени обіймала Галицько-Волинська держава на початку 13 ст.?
3. Виберіть літописні уривки, які стосуються Романа Мстиславовича: ● «...був державцем
всеї Руської землі», ● «...високо сидиш ти на своїм золотокованім престолі...», ● «...ревно
наслідував предка свого Мономаха...», ● «за ним же Україна багато потужила», ● «...вікопомний самодержець всеї Русі».
4. Дайте відповіді на запитання: ● Яких заходів вживав Роман Мстиславович, розбудовуючи
своє князівство? ● Як змінилася внутрішньополітична ситуація в Га­лицько-Волинському князівстві одразу після смерті Романа Мстиславовича? ● Якими були заходи Данила Романовичадля возз’єднання Галицько-Волинського князівства? Як князь Данило Романович торував
собі шлях до галицького столу?
5. Хто такі монголи? Чому щодо цього народу вживається назва монголо-татари? Чомулітописець із сумом розповідає про результати битви на Калці? Що мав на увазі літописець,коли пояснював перемогу монголів у битві на річці Калці як кару за гріхи русичів?
6. Доведіть, що виникнення Галицько-Волинської держави було важливим етапом в історії
української державності.

126

Монгольська навала на українські земліЯкі факти, опрацьовані на уроці, найбільше вразили? Про що хотіли б дізнатися
докладніше?

§ 18.

Монгольська навалана українські землі

4Батиїв погром:«сповнена була земля
Руська ворогами…»

1239 р. – розорення монголами Переяславщини та Чернігівщини.
1240 р. – облога й розорення Києва військами хана Батия.
1241 р. – вторгнення монголів у Галицько-Волинське князівство.

Роздивіться ілюстрації. Як пересувалося монгольське військо? Який зовнішній вигляд воїнів? Які пристрої використовували монголи для облоги фортець? Чому русичі, загартовані в протистоянні з половцями, не змогли відбити навалу мон­голів?

Пересування та військове спорядження монголів. Реконструкції.

Галицько-волинська держава

Пограйте в гру «Віднови послідовність». Для цього кожна команда має заздалегідь підготувати набір карток з переплутаними подіями в ланцюжках, пов’язаних зісторією Київської Русі в 12 ст. Обміняйтеся картками з іншими командами, переконайтеся, що в кожної команди однакова кількість завдань. Виграє той, хто швидше відновить послідовність у ланцюжках.

127

Монгольська навала на українські землі

4Роздивіться карту на с. 122. ● Які князівства на наших теренах першими зазнали
нападу монголів під час навали 1239 р.? ● Якими містами пролягав шлях монгольських орд на захід після зруйнування Києва? ● Які сусідні держави зазнали ударів
монголів у 1241 р.?

1. Чим завершився похід хана Батия на землі Переяславщини,Чернігівщини та Київщини?

Галицько-волинська держава

Після смерті Чингісхана його наступники не відмовилися від політики
підкорення земель і народів. Похід на Русь очолив онук Чингісхана Батий. Батиєва орда рушила на руські землі наприкінці 1237 р. й незабаром
спустошила Північно-Східну Русь.

Монголи штурмують Переяслав.
Фрагменти діорами-реконструкції.

Навесні 1239 р. монголи попрямували на південний захід. Першим наїхньому шляху був Переяслав, населення якого протягом кількох сто­літь успішно боролося проти кочовиків. Проте того разу захисники русь­кої твердині не змогли відстояти місто. Монголи захопили Переяслав,зруйнували й спалили його. Того самого року сумна доля спіткала йЧернігів. Наприкінці 1239 р. монгольська кіннота вдерлася в Крим, пе­реслідуючи переможених нею половців. Завойовники захопили майже
весь півострів.
Наприкінці 1240 р. основні сили монголів на чолі з ханом Батиєм під­ступили до Києва й оточили місто. Як ви знаєте з попереднього уроку, наКиїв тоді поширив свою владу Данило Романович. Тож обороною міста відмонгольської навали випало опікуватися тисяцькому князя Данила – воє­воді Дмитру.

128

Монгольська навала на українські землі

Такої великої армії для захоплення одного міста Батий не збирав нідо, ні після штурму Києва. Про тривалість облоги Києва, а також точну
дату падіння міста в писемних джерелах збереглися різні свідчення. Заодним літописним списком, узяття Києва монголами відбулося на Мико­лин день, тобто 6 грудня 1240 р. В іншому списку дати не вказано, алише зазначено, що місто трималося 10 тижнів і чотири дні. Такі свід­чення дають підстави припускати, що облога була тривалою, а штурм –запеклим.

4

1. Укріплення «міста
Ярослава» і Лядські ворота. Реконструкція.
2. Облога Києва. Реконструкція.
Прочитайте уривок з літопису та відновіть перебіг подій під час облоги Києва, доповнивши речення:Основний удар Батий спрямував з півдня в районі...
Безперервно, удень і вночі монголи били ... , аж поки не захопили ділянку валу і не увірвалися в межі ...
Опір киян був настільки відчайдушним, що Батий мусив віддати наказ про ... Цим скористалися захисники Києва: вони, відійшовши в межі... та укріпилися на нових позиціях. Останнім
прихистком киян була...
...Прийшов Батий до Києва з великою силою, многим-множеством сили своєї, і окружив
город. I обступила Київ сила татарська, і був город в облозі великій. І пробував Батий
коло города, а вої його облягали город. І не було чути нічого од звуків скрипіння теліг
його, ревіння безлічі верблюдів його, і од звуків іржання стад коней його, і сповнена
була земля Руськая ворогами... І поставив Батий пороки під город коло воріт Лядських,і пороки безперестану били день і ніч. Вибили вони стіни, і вийшли городяни на розбиті
стіни, і було тут видіти, як ламалися списи і розколювалися щити, а стріли затьмарили світ переможеним, і Дмитро поранений був. Вийшли татари на стіни і сиділитам того дня й ночі, а городяни зробили ще друге укріплення навколо церкви святої
Богоро­диці Десятинної. А назавтра прийшли татари на них, і була битва межи нимивелика. Люди тим часом вибігли і на церкву, і на склепіння церковне з пожитками своїми, і од тягаря повалилися з ними стіни церковні, і так укріплення було взяте татарськими воями. Дмитра ж вивели до Батия, пораненого, але вони не вбили його через
мужність його.

Галицько-волинська держава

2

1

129

Монгольська навала на українські землі

Галицько-волинська держава

4«Оборона Києва від монголів». Картина В. Шаталіна.
Працюючи в групах, роздивіться картину В. Шаталіна «Оборона Києва від монголів». Який епізод оборони Києва, на вашу думку, зображено на картині? Знайдітьу тексті літописного джерела рядки, якими можна прокоментувати картину. Скла­діть розповідь від імені одного з учасників оборони Києва про події осені 1240 р.

2. Якими були наслідки походу монгольських орд на Галичину таВолинь?
У перші місяці 1241 р. орди Батия рушили на Володимир і Галич, тодіяк інші монгольські загони залишилися плюндрувати Київщину. Розкоп­ки Вишгорода й Білгорода, городищ по Тетереву, Случі, Горині, Південно­му Бугу та інших річках відтворюють картини героїчної оборони йзагибелі цих міст. Усюди археологи виявили потужні шари згарищ; підфортечними стінами, спаленими будинками, а часто і просто на вулицяхі площах виявлено сотні людських кістяків, велику кількість зброї, зна­рядь праці. Тривалою й запеклою була битва за Володимир. Ворог з вели­кими труднощами здобув місто. Під Галич монгольські орди підійшли
з’єднаними силами й після триденної облоги взяли його штурмом.
1241 р. монголи вийшли на західні рубежі Русі. Частина монгольсько­го війська вдерлася на територію Польщі. Основні ж монгольські силивступили в межі Угорщини. Проте вже 1242 р. Батий припинив похід наЗахід і через Боснію, Сербію, Болгарію та причорноморські степи вивів
свої війська в пониззя Волги. Приводом до цього стала смерть головного
хана Угедея: Батий прагнув узяти найактивнішу участь у виборах нового
монгольського зверхника. Проте причини припинення походу були глиб­130Монгольська навала на українські землі

шими: Батий не мав сил тримати в покорі всі завойовані країни Східноїта Центральної Європи, надто великих втрат зазнало його військо.

4Обміркуйте в парах історичну проблему, аргументуючи свою позицію. Чи малишанс руські князі дати гідну відсіч монголам? Складіть перелік усіх аргументів. Яківважаєте найпереконливішими? Чи збіглися аргументи вашої пари з аргументами
інших учнів. Чи змінило це вашу позицію?

3. У чому суть та наслідки золотоординського ярма?

Землі Південно-Західної Русі територіально неУнаслідок монгольської
належали до складу Золотої Орди, а перебу­валинавали Київська Русьякі в більшій, які в меншій залежності. Підкорені
припинила існування.
землі були зобов’язані сплачувати данину. За свід­ченням джерел, монголи вимагали від усього
населення сплати десятої частини – як про­дуктами та майном, так і власне людьми. Дострашної «людської десятини» потраплялий ті, хто не міг віддат­и встановлену данину.
За обчисленням і зби­ран­ням данини нагля­дали монгольські урядовці – баскаки. Бас­как мав у своєму роз­по­ря­дженні військові
загони, що постійно перебували в укріпле­ному поселенні – баскацькому містечку.
Найбільше потерпала від Орди най­ближ­ча до неї Переяславщина. Втра­тив­ши князя,Переяславське князівство перестало існу­вати. Занепало й Черні­гівське князівство.
Від кін­ця 13 – протягом першої половини
14 ст. воно розпадалося на нові й нові уділи.
Позбавлений власних князів київський стілперебував під зверхністю владимиро-суздаль­­­ських князів, яких призначали в Сараї Баскаки. Фрагмент картини
ханськими ярликами – грамотами-дозво­лами С. Іванова 1909 р.
на володіння землями. Утім, призначені
зверхники ніколи не бували в київській землі. Так, у 1243 р. першим зкнязів визнав зверхність монголів та дістав ярлик на міста Київ і Владимир
Ярослав Всеволодович. Проте до зруйнованого Києва князь не поїхав, апослав туди намісника. Після смерті князя Ярослава Всеволодовича право«на Київ і всю Руську землю» отримав його син Олександр, названий

Галицько-волинська держава

Монгольську імперію було переділено на чотири частини (улуси). Батиєві володін­ня становили найзахіднішу частину – улус Джучі: тут на  підкорених  територіях  степової зониСхідної Європи, Центральної Азії та Західного  Сибіру було створено державу Золота
Орда зі столицею в місті Сарай.

131

Монгольська навала на українські землі

Галицько-волинська держава

4Невським. Одначе й він від­мо­вився відперебування в Києві. А пізні­ше золо­тоординські правителі не допускали докнязівського столу Києва будь-якихвпливових князів.
Монголи постійно втручалися увнутрішні справи руських земель,підбурювали князів до міжусобиць,нерідко страчували претендентів, якіприбували до ординської столиці заярликом. Приміром, у 1246 р. до Батияв Сарай-Бату викликали черні­гівського
князя Михайла Всеволодо­вича. Літопи­сець сповіщає, що за відмову виконати
язичницькі обряди князь Михайло, занаказом Батия, був стра­чений разом ізбоярином Федором. Мученицьку смерть
Михайла та Федора сприйняли в русь­ких землях як подвиг в ім’я христи­ян­Михайло Чернігівський у Золотій
ської віри. Невдовзі князя та боярина
Орді. Картина 19 ст.
було канонізовано.
Щоб оцінити наслідки монгольської навали на українські землі, варто
пам’я­тати, що йдеться не лише про руйнівні походи 1239–1241 рр., а простолітнє перебування під зверхністю монгольських ханів, що, зрештою,призвело до відставання в розвитку від країн Західної Європи.
4. У чому виявлялася залежність Галицько-Волинського князівства від Золотої Орди?

Монгольський воїн у захоп­ле­них містах. Реконструкція.

132Віддалене від Орди Галицько-Волинське
князівство перебувало в кращому становищі
порівняно з іншими князівствами на наших
землях. Романовичі розбудовували своюдержаву, зміцнювали фортеці та оборонні
споруди, готуючись до нових зіткнень змонголами.
Заходи князів, спрямовані на зміцнення
держави, викликали невдоволення Батия,який висунув Данилові Романовичу вимогу
відвідати Орду. У жовтні 1245 р. Данило
виїхав до Орди. Літописець згадував, щоколи Данило проїжджав Київ, він відвідав
Видубицький монастир, де молився защасливе повернення додому. За свідченням
літопису, Данило пробув в Орді 25 днів.
Батий затвердив владу Данила в ГалицькоВолинському князівстві. Виплату данини небуло передбачено, а залежність Галицько-Зовнішня політика князя Данила Романовича за ­літописними джерелами

Волинського князівства від Золотої Орди полягала в участі княжого
війська в походах монгольської армії. Тож князь Данило, який щасливо
повернувся з Орди, отримав змогу готуватися до рішучого зіткнення змон­гольськими загарбниками.

4Заповніть таблицю: «Монгольська навала та золотоординське ярмо на українських землях».
Князівство

Подія

Рік

У чому виявлялася залежність від монголів

1. Установіть хронологічну послідовність подій: ● битва союзного війська русичівта половців проти монголів на р. Калці; ● облога й розорення Києва військами
хана Батия; ● утворення Романом Мстиславовичем Галицько-Волинської держави.
2. Якими були напрямки вторгнення орд хана Батия в князівства Русі та інших європейських
країн під час походу 1239–1242 рр.?
3. Дайте визначення понять: ● орда, ● золотоординське ярмо, ● баскаки, ● ярлик, ● улус.
4. Дайте відповіді на запитання: ● Які основні події Батиєвої навали на руські землі? ● Яквідбувалося захоплення монгольськими ордами Києва? ● У чому полягала залежність руських князівств від Золотої Орди?
5. Серед причин завоювання монголами Русі називають: символіч­ний характер влади великого київського князя, на яку не зважали володарі удільних князівств; нехтування удільними
князями загальнодержавних інтересів, відсутність єдиної об’єднаної армії; перевага монголів у чисельності; військовому вишколі та озброєнні. Яка з причин, на вашу думку, була найвагомішою?
Які факти підтверджують думку, що Батиєва навала завдала непоправної шкоди
Русі? У чому, на вашу думку, історичне значення Київської Русі?

князя 
§ 19. Зовнішня політика
Данила Романовичаза ­літописними джерелами.
Практичне заняття 4З вінцем
королівствай поміччю папиРимського

Галицько-волинська держава

Перевірте себе1245 р. – подорож Данила Романовича до Батия.
1253 р. – коронацiя Данила Романовича.
Пограйте в гру, подібну до гри «Разок намиста»: доберіть слова, які можна ви­користати в розповіді про монгольську навалу на наші землі в 20–40-х роках 13 ст.
Переможцеві, чий перелік найширший, запропонуйте скласти згадану розповідь.

1. Про які подробиці подорожі Данила Романовича до Батия довідуємося з літописних джерел?
«Тим часом хан Батий прислав посла свого до Данила й Василька, коливони обидва були в городі Дороговську: “Дай Галич!” І Данило був у печа­лі великій, тому що не укріпив він був землі своєї городами. І, порадив­133

Зовнішня політика князя Данила Романовича за ­літописними джерелами

Галицько-волинська держава

4шися з братом своїм, поїхав він до Батия… І прибув він до Києва, – і,прийшовши у храм архістратига Михаїла, тобто Видобич, скликав чорно­ризців і весь монаший чин. І коли він сказав ігумену і всій братії, щобвони вчинили молитву за нього. І було сповнено так, вирушив він із мо­настиря в човні, і прибув до Переяславля.
Звідти ж прибув він до Батия на Волгу… І поклонився він за обичаєм
їх, і ввійшов у вежу його. Він, Батий, сказав: “Данило! Чому ти єси давноне прийшов? Але якщо нині ти прийшов єси, – то й се добре. Чи п’єш тичорне молоко, наше пиття, кобилячий кумиз?”. І він сказав: “Досі я не
пив. А нині ти велиш – я п’ю”. Він тоді сказав: “Ти вже наш-таки, татарин.
Пий наше пиття!” І він, Данило, випивши, поклонився за обичаєм їх.
І прислав Батий вина дзбан, і сказав: “Не звикли ви пити молока, пий вино!”О, лихіша лиха честь татарськая! Данило Романович, що був князем
великим, володів із братом своїм Руською землею, Києвом, і Володими­ром, і Галичем, і іншими краями, нині сидить на колінах і холопом себеназиває! О, лиха ти, честь татарськая!
Пробув же князь у них днів двадцять і п’ять, а тоді одпущений був, іпоручена була земля його йому. І прийшов він у землю свою, і зустрів
його брат Василько і сини його. І був плач через обиду його, але ж більша
була радість, що він є здоров».
• Чому Данило Романович поїхав до Золотої Орди? Чи міг він уникнути цього візиту? • Складіть маршрут Данилової подорожі до Сарая. • Як відбулася зустріч
князя з Батиєм?
• Про які риси вдачі Данила Романовича свідчить, на вашу думку, його подорождо Орди? • Оцініть цей вчинок як зовнішньополітичний захід, навівши 2–3 аргу­менти.
Працюймо самостійно. Завдання 1. Викладіть власні міркування про те, чомулітописець, розповідаючи про поїздку Данила Романовича в Орду – загалом
успішну та безпечну для князя, писав із гіркотою: «О, лихіша лиха честь татарськая!»?

2. Що розповідає літописець про зустріч Данила Романовича зугорським правителем?
«…Прислав король угорський Бела IV вісника, кажучи Данилові: “Ві­зьми дочку мою за сина свойого Льва”… У рік 1252 прислав король угор­ський Бела до Данила посла, прохаючи його прийти на поміч, на бій, – бовін мав війну з німцями. Данило рушив йому на поміч і прийшов до горо­да Пожга (нині столиця Словаччини Братислава). І виїхав король з по­слами німецькими назустріч же Данилу-князю... Німці тим часом
дивувалися оружжю татарському: бо коні були в личинах і в попонах
шкіряних, а люди – в латах, і велике було сяйво полків його од оружжя,що виблискувало. Сам же Данило їхав поруч із королем за звичаєм русь­ким: кінь під ним був напрочуд гарний, сідло позолочене, стріли й шабля
золотом оздоблені та іншими прикрасами, аж дивно було, а жупан із тка­нини грецької широким золотим мереживом обшитий, і чоботи зелені

134

Зовнішня політика князя Данила Романовича за ­літописними джерелами

4козлові, обшиті золотом… Багато дивилосята багато дивувалося, а король йому сказав:“Не пошкодував би я дати й тисячу срібла зате, що ти прийшов звичаєм руським батьків
твоїх”».
• Про які заходи зовнішньополітичної діяльності Данила йдеться в уривку з джерела? • ЧомуДанило погодився допомогти угорському королю? • Чому цей епізод є свідченням зовнішньої
політики Данила? • Про які риси вдачі короля
Данила свідчить уривок з літопису? • Про якідеталі буденного життя дізналися?

Данило Романович. Реконст­рукція З. Васіної.

3. Як літописець розповідає про коронацію Данила Романовича?
«У той же час прислав Папа послів достойних, що принесли Дани­лові вінець, і скіпетр, і корону, які означають королівський сан, кажучи:“Сину! Прийми од нас вінець королівства”. Тим часом Опізо, посол пап­ський, прийшов, несучи вінець і обіцяючи: “Ти матимеш поміч од папи”.
Але він, Данило, все одно не хотів, та умовила його мати його Анна, ікнязі лядські, і бояри лядські, кажучи: “Прийняв би ти вінець, а ми го­тові на підмогу проти поганих (монголів)”.
Він, отож, прийняв вінець од Бога, од церкви Святих апостолів, відпрестолу Святого Петра, і від отця свого, Папи Іннокентія, і від усіх єпис­копів своїх. Прийняв же Данило од Бога вінець у городі Дорогичині, коливін ішов на війну проти ятвягів із сином Львом і з Сомовитом, князем
лядським».

Галицько-волинська держава

• Роздивіться ілюстрацію. Які деталі літописного опису використала художниця для реконструкції образу князя? • Висловте припущенняпро те, що хотів про­демонструвати Данило європейським правителям своїм монголо-татарським спорядженням? • Про що могло свідчити
його вбрання «за звичаєм руським»?

• Як пов’язана коронація Данила Романовича з переговорами про участь русичіву хрестовому поході європейських держав проти монголів? • Як ставиться літописець до цих подій? Чому саме так? • Чому, на вашу думку, хрестовий похід європейських держав проти монголів так і не відбувся? • Яке місце в зовнішній політиці
Данила належало відносинам із Золотою Ордою та Папою Римським?
Поміркуйте, яке значення для піднесення Галицько-Волинської держави мала коронація Данила. Чи є підстави твердити, що, надсилаючи корону, Папа зважав наавторитет князя, його активну участь у європейській політиці?
Працюймо самостійно. Завдання 2. На основі наведених уривків з ГалицькоВолинського літопису визначте напрямки зовнішньополітичної діяльності Данила
Романовича.

135

Галицько-Волинська держава за Данила Романовича та його нащадків

4Працюймо самостійно. Завдання 3. Оберіть один з уривків та проаналізуйте
його відповідно до правил роботи з історичними джерелами.
Поставте собі оцінку за урок, зарахувавши за різні етапи роботи відповідні бали: закожне із завдань (завдання 1–3) – від 1 до 3 балів; так само від 1 до 3 балів оцініть
свою участь в обговоренні в парах (максимальна оцінка за урок – 12 балів).
Яка з подій, на вашу думку, найпромовистіше свідчить про зовнішню політику
Галицько-Волинської держави? Спробуйте передати суть цієї політики в одному
влучному реченні.

держава
§ 20. Галицько-Волинськаза Данила Романовича

Галицько-волинська державата його нащадків

Руське
королівство
Романовичів

1238–1264 рр. – правління короля Данила Романовича.
1245 р. – битва біля м. Ярослава на р. Сян між військами Данила Романовича таоб’єднаною угорсько-польською армією.
1301–1308 рр. – правління Юрiя I Львовича.
1325–1340 рр. – правління Юрія ІІ Болеслава.
1340 р. – похід польського короля Казимира ІІІ на Львів. Початок боротьби за землі Галицько-Волинської держави.
Пограйте в гру «Швидкі питання – влучні відповіді». Учні одного ряду ставлять
питання іншим з теми «Галицько-Волинська держава за Романа Мстиславовичата його синів» – ланцюжком від першої парти. Якщо відповіді немає або вона неправильна, то відповідає учень, який сидить поряд. Те саме стосується й тих, хтозапитує: якщо учасник не може поставити запитання, то вибуває з гри, а це право
отримує інший представник команди (ряду).
Роздивіться сучасні пам’ятники. Чому саме в цих містах їх установлено? Помір­куйте, яку ідею втілено в образі князя-короля. Який з двох пам’ятників вам подоба­ється більше? Чому?

Пам’ятники Данилу Романовичув Галичі та Львові.

136

Галицько-Волинська держава за Данила Романовича та його нащадків

Роздивіться карту на с. 122. • На які землі поширив свою владу Данило Романович
напередодні монгольської навали? • Порівняйте кордони держави Данила Романовича з кордонами Київської Русі часів розквіту. • Яку відмінність помітили?

4«Сей же король Данило був князем добрим, хоробрим, мудрим, якийспорудив городи многі, і церкви поставив, і оздобив їх різноманітними прикрасами, та братолюбством він світився був із братом своїм Васильком...» –так літописець розповідає про риси характеру й діяльність князя-короля.
Князювати Данило Романович почав на Волині в 20-ті роки 13 ст., а 1238 р.
утвердився і в Галичині, подолавши міжусобні чвари, що спалахнули посмерті Романа за участі галицького боярства. Протягом володарювання йомудоводилося одночасно долати опір кількох суперників: зі сходу загрожували
монголи, із заходу на ук­раїнські землі зазіхала Литва, Польща та Угорщина.
Одночасно доводилося воювати з непокірними боярами, які схилялися доРостислава Михайловича із чернігівської династії та його союз­ників.
З ініціативи князя було закладено
кілька нових міст, зокрема Львів, на­званий так на честь Лева – старшого
сина князя, розбудовано нову столи­цю – Холм (Західна Волинь, нині натериторії Польщі).
На попередніх уроках ви довідалисяпро найважливіші заходи зовнішньої
політики Данила, пригадайте їх. Дже­рела розповідають також про перемогу
війська Данила Романовича в битві
проти приведеного Ростиславом вій­ська угорського короля та його союзни­Реконструкція Львова часів Данилаків біля м. Ярослава на Сяні 1245 р. Романовича.
Унаслідок цієї битви Данило зламав
опір бояр, остаточно утвердився в Галичі й надовго поклав край зазіхан­ням Угорського королівства. Тоді ж князь здійснював успішні походи про­ти литовців і ятвягів, 1243 р. узяв Люблін і Люблінську землю.
Допомагаючи у боротьбі за австрійську корону синові Роману, одружено­му із сестрою австрійського герцога Фрідріха II Бабенберга Гертрудою,Данило Романович пішов на Чехію та Сілезію. Проте активність зовніш­ньої політики Данила виявлялася не тільки у воєнних походах. Свідченнямїї були й династичні шлюби його дітей. Так, Лев Данилович був одруженийз дочкою угорського короля Бели IV. Інший син, Шварно, узяв шлюб здочкою литовського князя Міндовга. Дочку Переяславу Данило видав замазовецького князя Земовита.
Важливим напрямом зовнішньої політики Данила Романовича буливідносини з монгольськими володарями. Ви вже знаєте про характер за­лежності Галицько-Волинської держави від Золотої Орди і про подорож
князя до хана Батия, що свідчить про дипломатичні заходи Данила.

Галицько-волинська держава

1. Чим уславився король Данило Романович?

137

Галицько-Волинська держава за Данила Романовича та його нащадків

4Галицько-волинська держава

Сучасна реконструкція корони Данила Романовича.
Пам’яткою, на яку спиралися ювеліри, відтворюючи корону, стала печатка онука Данила Юрія І: наній є повне зображення корони. Вага золотої корони, оздобленої коштовним камінням та перлами,майже три кіло­грами.

Повернувшися з Орди, князь почав шукати союзників у боротьбі з ор­динцями. Із цією метою він налагодив відносини з Польщею, Угорщиною,Владимиро-Суздальським князівством. Відгукнувся князь на пропозицію
Ватикану розпочати переговори про участь русичів у хрестовому поході
європейських держав проти монголів. Однак оголошений Папою похід незнайшов підтримки серед європейських монархів.
Водночас Данило не відмовлявся від боротьби проти ординців власними
силами. Основні воєнні дії припадають на 1254–1255 рр. Військо Данила
неодноразово здобувало перемоги над монгольським військом Куремси.
Пишаючися цими перемогами, літописець зазначив: «Данило мав рать зКуремсою й ніколи не боявся Куремси, ніякого зла не міг йому заподіяти
Куремса». Занепокоєні зростанням могутності Галицько-Волинського ко­ролівства, золотоординські правителі вислали проти нього численну тасильну орду на чолі з досвідченим воєводою Бурундаєм. Під тиском не­сприятливих обставин Данило мусив прийняти вимоги Бурундая прозруйнування укріплень Львова, Володимира, Луцька та інших міст. Лишестоличний Холм зберіг фортифікації.
Від початку 13 ст. у західних джерелах Галицько-Волинську державу називали «королівством». Прикметно, що «королівством Русі» називають її попри те, що володар послуговувався самим лише князівським титулом: останній князь Галицько-Волинської держави
Юрій ІІ у документі, укладеному в 1339 р., виступає як «князь Руського королівства».
Сформулюйте кілька запитань до історичної карти «Галицько-Волинська державаза Данила Романовича». Вислухайте відповіді один одного.
Пригадайте події, у яких брав участь Данило Романович. Складіть план розповіді
«Король Данило Романович – видатна постать історії Руси-України». За одним зпунктів підготуйте докладну розповідь, яку представте класові.

2. Що визначало правління наступників Данила Романовича?
Після смерті князя Данила його королівство розпалося. Хоч Ва­силька Романовича, Данилового брата, й пошановували як «отця й господина», влада його поширювалася лише на Західну Волинь зі стольним
містом Володимиром. Решту земель ділили між собою сини Данила. Колиж Василько Романович помер, його землю успадкував син Володимир.
138

Галицько-Волинська держава за Данила Романовича та його нащадків

1

4

2

Найактивнішим з-поміж Данилових синів був князь Лев. Він заповзяв­ся об’єднати землі батька під однією рукою. До своїх володінь Лев при­єднав Люблінську землю, частину Закарпаття з м. Мукачевим. У 1272 р.
переніс столицю до Львова.
У зовнішній політиці Лев Данилович прагнув тісніших відносин зПольщею. Широкі дипломатичні зв’язки підтримував також із Чехією таТевтонським орденом. Лев мав зважати на волю монгольських зверхни­ків. Йому доводилося, навіть усупереч власним інтересам, ходити війною
разом з ординцями на Польщу та Литву.
Землі королівства Данила Романовича зміг об’єднати онук Данила
Юрій І Львович. Його правління (1301–1308) визначають як час розквіту,спокою та економічного добробуту держави. Про Юрія І сучасник написавяк про «мужа мудрого і доброго, до духівництва щедрого, під правлінням
якого Русь славилася досягненнями миру і достатку». Столицю королів­ства цей володар переніс до Володимира (нині Володимир-Волинський).
За правління Юрія І Львовича Польща захопила Люб­лінську землю, аУгорщина – частину Закарпаття. Проте внутрішнє
становище князівства в цей період було стабільним.
Свідченням могутності Юрія І було те, що він, як іДанило Романович, мав титул короля Русі.
За Юрія І 1303 р. за згодою константинополь­ського патріарха було створено окрему українську
православну митрополію – Галицьку. Це відбулося
у зв’язку з тим, що київський митрополит Максим
у 1299 р. переніс свою резиденцію до Владимира-наКлязьмі. Щоправда, незабаром у Константинополі
вирішили об’єднати київську й галицьку митрополії.
Митрополитом було поставлено Петра Ратенського.
Він повернувся з Візантії в 1308 р. й оселився у Реконструкція порт­Владимирі-на-Клязьмі. Згодом остаточно переніс рета Юрія І Львовича за його печаткою.
митрополію до Москви.

Галицько-волинська держава

1. Князь Лев Данилович. Художник Лука Долинський (кінець 18 ст.).
2. Палац Лева Даниловича у Львові. Реконструкція.

139

Галицько-Волинська держава за Данила Романовича та його нащадків

4Роздивіться печатку першої половини 14 ст. Чому нащадка
Данила Романовича на печатці зображено сидячи на престолі, у мантії, застібнутій ланцюжком, з короною на голові та жезлом у правій руці? Скориставшись перекладом
латинських слів, прочитайте напис на печатці. Про що вінсвідчить? Порівняйте напис та зображення. Зробіть вис­новки.
«S. DOMINI GEORGI REGIS RUSIE» («володар Юрій король Русі») та «S. DOMINI GEORGI DUCIS LADOMERIE»(«володар Юрій князь Володимирщини»).

Печатка Юрія ІЛьвовича.

Галицько-волинська держава

3. Яким було правління останніх галицько-волинських володарів?
Спадщина Юрія І дісталася його синам – Андрію та Леву II, які прави­ли вдвох. Вони називали себе «князями всієї Русі». У зовнішньополітич­ній діяльності Андрій і Лев орієнтувалися на союз із Тевтонським орденомі Польщею. Так князі намагалися послабити свою залежність від монго­лів, у битві проти яких, можливо, й загинули. Про смерть князів довіду­ємося з листа польського короля до Папи Римського в травні 1323 р., детой сповіщає про смерть двох останніх руських князів-православних, якібули для нього «непоборним щитом від татар». Оскільки жоден з братівне мав дітей, то з їхньою смертю 1323 р. династія Романовичів по чолові­чій лінії урвалася.
Майже два роки галицько-волинський стіл залишався вакантним, хочапретендентів не бракувало. 1325 р. галицько-волинські бояри обрали главою
держави князя Болеслава, сина Марії, сестри останніх правителів Андріята Лева II, який прийняв пра­во­слав’ята ім’я Юрій. Про наміри відродити
часи могутності Гали­цько-Волинського
королівства свідчить, зокрема, той факт,що в документах Юрій II називав себе«Божою милістю князем і спадкоємцем
королівства Русі» та використовував
королівську печатку Юрія І. Юрій IIБолеслав правив від 1325 р. до 1340 р.
Він встановив тісні контакти з Тев­тонським орденом. 1337 р. разом з ор­динцями намагався навіть повернути
Люблін, але невдало. Юрій ІІ налагодив
дружні відносини з Литвою, зміцнившиїх шлюбом з дочкою князя Гедиміна.
Проте щасливим князювання Юрія ІІБолеслава не вважають. Адже йому ви­пало накласти головою від змовників:1340 р. його було отруєно. За свідчен­Лицар Тевтонського ордену та ням джерел, така доля спіткала Юрія ІІарбалетник (12–13 ст.) Рекон­ст­ Болеслава через ускладнення релігійної
рук­ція.
ситуації. З дитинства католик, він «став140

Галицько-Волинська держава за Данила Романовича та його нащадків

Порівняйте, що спільного та відмінного було в правлінні наступників Данила
Романовича. Чиє володарювання маємо підстави вважати продовженням політики Данила Романовича?
Працюючи в групах, обґрунтуйте найістотнішу, на вашу думку, причину занепаду
Галицько-Волинської держави.
Серед причин занепаду Галицько-Волинської держави називають кілька: зазіхання західних та північних сусідів, які в той час зміцнювали свою державність; межу­вання з Ордою та переходи її військ територією князівства; чвари між Романовичамий переривання династії; посилення впливу бояр та їхня нездатність відстояти рідну землю від зазіхань сусідів.

4. Які зміни відбулися в суспільному житті Галичини й Волинів другій половині 13 – першій половині 14 ст.?
Наприкінці 13 ст. у Галицько-Волинській дер­Термін «бояри» вжижаві відновлюють втрачений вплив бояри.
вається в джерелах
Особливо впливовими були галицькі бояри. У Га­у кількох значеннях:лицькій землі боярське землеволодіння було без­найближча до князя
умовним, вотчинним, тоді як на Волині переважало
верхівка та професійний воїн.
службове землеволодіння. Ця обставина проливає
світло на те, чому галицькі бояри поводилися вкраї як справжні господарі. Часті боярські заворушення послаблювали
князівську владу. Романовичі так і не змогли впоратися з галицьким бо­ярством, що призвело до перенесення князівського столу до Володимира.
Ви вже знаєте, як поводили себе бояри в ситуації, коли правляча князів­ська династія урвалася. Від середини 14 ст. бояри підтримували поль­ських й угорських королів у їхній боротьбі за Галицько-Волинські землі,що дало змогу боярській верстві і після їх захоплення зберігати колишні
позиції.
Від середини 13 ст. Данило Романович реформував військо. Серед кін­ноти з’яви­ли­ся важкоозброєні оружники й легкоозброєні стрільці, які

4Галицько-волинська держава

розмножати число латинників і їх віру», «принаджував з різних країв католицьких священиків і богословів, бажаючи защепити їхню віру в русинів».
Зі смертю Юрія ІІ Болеслава і через відсутність спадкоємців з князів­ської родини тамтешні бояри запросили княжити литовського князя
Любарта Гедиміновича, який мав дружину з родини галицько-волин­ських князів і тому вважав свої права на ці землі законними. Проте своювладу Любарт зміг поширити лише на Волинь. Що ж до Галичини, товона належала йому лише формально. Реальним правителем у Галицькій
землі був боярин Дмитро Дедько. Він володарював у Галичині впродовж
1340–1344 рр. від імені князя Любарта. Такий стан речей вирішив зміни­ти польський король Казимир ІІІ, прагнучи приєднати Галицьку землюдо своїх володінь. Ще в 1340 р. він напав на Львів, отримавши звістку просмерть князя Юрія. Територіальні суперечки, що точилися протягом ба­гатьох десятиліть між Польщею, Угорщиною та Литвою, зрештою закін­чилися тим, що Галичина з Белзькою землею й Холмщиною опиниласяпід владою Польщі, Волинь – під владою князів литовської династії.

141

Галицько-Волинська держава за Данила Романовича та його нащадків

Галицько-волинська держава

4виконували різні тактичні завдання. Оруж­ників уперше на Русі вдягли у важкий за­хисний обладунок західноєвропейського
зразка. Стрільці не мали важкої зброї, авикористовували самостріли-арбалети.
Дедалі активнішу роль у суспільному
житті відіграють міста. Через віддаленістьвід кордонів Золотої Орди Руське королів­ство мало ліпші умови для господарського
життя, зокрема для розвитку торгівлі, щоприваблювало численних переселенців.
Джерела свідчать, що населення Львова востанній чверті 13 – першій половині 14 ст.
було напрочуд строкатим: у місті жилиукраїнці, німці, вірмени, євреї, татари
тощо. Переселенці приносили в Галичинуне лише свої звичаї, традиції та вірування,а й форми організації міського життя – такіяк «магдебурзьке право» (тобто міське ви­борне самоврядування – про це дізнаєтеся вДружинник Лева Даниловича
наступній темі), практику об’єднання ре­після військових реформ.
місників у цехи. Із часом вага іноземців
зростає, вони перетворюються на окрему силу, що істотно впливала нажиття в краї.
Перевірте себе1. Установіть хронологічну послідовність подій: • похід польського короля
Казимира ІІІ на Львів. Початок боротьби за землі Галицько-Волинської держави;• правління в Галицько-Волинській державі Юрiя I Львовича; • правління в ГалицькоВолинській державі Юрія ІІ Болеслава.
2. Виберіть з переліку географічні назви, які стосуються правління Данила Романовича:• Холм, • Золота Орда, • Дорогичин, • Доростол, • Галич, • Угорщина, • Люблін, • Литва,• Хозарія, • Візантія, • Львів, • Київ, • Херсонес.
3. Хто з перелічених історичних діячів активно впливав на долю галицьких та волинських
земель у середині 14 ст.: • Батий, • Данило Романович, • Дмитро Дедько, • ІгорСвятославович, • Казимир ІІІ, • Любарт Гедимінович, • Роман Мстиславович?
4. Виберіть з переліку міста, які в різний час були столицями Галицько-Волинської держави:• Володимир, • Галич, • Львів, • Перемишль, • Сянок, • Холм, • Чернігів.
5. Дайте відповіді на запитання: • Які особливості визначали політичне життя в ГалицькоВолинській державі за наступників Данила Галицького порівняно з попередніми часами?
• До яких заходів вдавалися нащадки Данила Романовича, щоб зберегти могутність
Галицько-Волинської держави? • За яких обставин князювати на Волині став Любарт
Гедимінович? Яку реальну владу він мав? Хто такий Дмитро Дедько? • Чим завершилася
боротьба за землі Галицько-Волинської держави в 40–80-х роках 14 ст. між Польщею,Угорщиною та Литвою? • Які зміни відбулися в суспільстві Галичини й Волині в другій половині 13 – першій половині 14 ст.?
6. З правлінням яких князів має спільні риси діяльність Данила Романовича? До кого з князіввін подібний вдачею? Конкретними прикладами доведіть слушність думки, що Данило
Романович був мудрим політиком, видатним полководцем, талановитим дипломатом.

142

Розвиток освіти, літо­писання, архітектури та малярства...

Яку роль відігравала Галицько-Волинська держава в європейській політиці? Чибули підстави в літописців та європейських хроністів називати її Руським королівством?

освіти, літо­писання,§ 21. Розвиток
архітектури та малярствав Галицько-Волинській державі

4«Літописів
мурованих
громаддя…»

1157 р. – спорудження Успенського собору в Галичі.
1160 р. – спорудження Успенського собору у Володимирі.
1200 р. – спорудження церкви Пантелеймона в селі Шевченкове поблизу сучасного Галича.

Роздивіться зображення архангелів Михаїла та Гавриїла в церкві Святої Велико­мучениці Параскеви в Даляві (нині територія Польщі). Особливістю цих ікон є зображення постатей на повний зріст (знизу зображення втрачено) – риса, не властива візантійському мистецтву, з яким споріднена культура Київської Русі.

• Зробіть висновок про розвиток мистецтва іконописув Галицько-Волинських зем­­лях 13 – першої половини
14 ст.

Галицько-волинська держава

Пограйте в гру «Відгадай ім’я». Ведучий «задумує» героя. Ставлячи запитання,які передбачають відповідь словами «так», «ні», «почасти», намагайтеся якнайшвидше відгадати ім’я історичного діяча. Кількість питань можна обмежити до 3–5.
Стежте, щоб пауза між питаннями тривала кілька секунд.

1. Як розвивалися освіта та книгописання в Галицько-Волинській
державі?
Центрами освіти в Галицько-Волинському князівстві були церкви тамонастирі. Викладання в тогочасних школах істотно не відрізнялося відчасів Київської Русі: навчали читання, письма церковнослов’янською мо­вою, церковного співу. З житія митрополита Петра Ратенського, родом зВолині, відомо, що його в сім років батьки віддали «книг учитися». Осе­редки освіти виникали й при дворах князів.
143

Розвиток освіти, літо­писання, архітектури та малярства...

4Галицько-волинська держава

Злiва – берестяна грамота зi Звенигорода, 1110–1137 рр.
Справа – типи писал з давньоруських городищ 12–13 ст.
у Белзi (1,4), Жидачевi (2), Львовi (3).

Знахідки берестяних грамот, бронзових та кістяних писал переко­нують, що писати вміли і можновладці, і простолюд, а книжна наука
розвивалася в різних частинах галицької та волинської земель. Берестяні
грамоти, приміром, знайдено в Звенигородi та Бересті, а бронзові писаладля воскових табличок – у Галичi, Звени­городi, Пере­миш­лi, Острозі.
У Галицько-Волинських землях булоство­рено й переписано багато книжок. Ве­лика книгописна майстерня діяла при дворiплемінника короля Данила – князя Володи­мира Васильковича – книжника й фiлософа,рiвного якому, як сказано в лiтописi, «небуло у всiй землi, i пiсля нього не буде».
Очевидно, там проводилося навчання. Літо­пис розповiдає, що князь робив щедрi да­рунки церквам у своїх мiстах Володимирi,Дитинець Кам’янця – прикордонного міста Волинського Берестi, Бiльську, Кам’янцi. Дарував вінкнязівства (нині Білорусь). коштовності й церквам iнших князiвств.
У межах дитинця – вежа- Оправу найдорожчих книг мiсцеві ремiс­дон­жон, збудована за наказом ники прикрашали золототканими тканина­князя Володимира Василько- ми, металевими накладками, оздобленими
вича.
емаллю.
Прочитайте уривок з Галицько-Волинського літопису про Володимира Ва­силь­ковича. Які риси характеру князя викликають захоплення літописця?
«Сей же благовірний князь Володимир на зріст був високий, у плечах великий, з лиця гарний, волосся мав жовте кучеряве, бороду стриг, і руки мав гарні, і ноги. Говорив він яснословами зі Святих книг, тому що був філософ великий. І ловець він був умілий і хоробрий.
Був він кроткий, смиренний, незлобливий, справедливий, не загребущий, не лживий, злодійство ненавидів, а пиття не пив хмільного зроду. Приязнь же він мав до всіх, а особливож до братів своїх, у хресному ж цілуванні стояв він по всій правді істинній, нелицемірній,і страху Божого сповнений. Особливо ж старався він про милостиню і про монастирі подбати, ченців піддержуючи і всіх ігуменів з любов’ю приймаючи, і монастирі многі він спорудив. На весь бо церковний чин і на церковників одкрив був йому Бог серце і очі, і не затьмарював він ума свого п’янством, і кормителем він був ченцям, і черницям, і вбогим, івсякому стану він яко улюблений отець був».
• Пригадайте фрагменти з літопису про військову звитягу та дипломатичний хист князякороля Данила Романовича. Чи відрізняється оцінка Володимира Васильковича та Данила

144

Розвиток освіти, літо­писання, архітектури та малярства...

Романовича? Чи можна твердити, що зображені князі постають в уяві літописця як ідеальні
володарі? Про які два ідеали правителя йдеться?

4Найвидатнішою пам’яткою літописання Галицько-Волинської дер­жави є Галицько-Волинський літопис. На вiдмiну вiд iнших лiтописiв, вiнне подiляється на датованi лiтописнi записи, а містить своєрiднi повiстiпро воєннi походи та iншi подiї. Лiтопис складається із двох частин.
У першiй ідеться про подiї в Галицькiй землi з 1205 р. до кiнця 50-х років
13 ст. Вона є, власне, життєписом князя Данила Романовича. З яскрави­ми деталями й подробицями літописець розповів про сумну долю мало­літніх синів князя Романа, боротьбу Данила Романовича проти синів
новгород-сіверського князя Ігоря й княгині Ярославни, дочки Ярослава
Осмомисла, та утвердження Данила в Галичі. Літопис розповідає про бо­ротьбу Данила Романовича за батьківський стіл з місцевим боярством,польськими та угорськими володарями. Данила оспівано як «доброго, хороброго й мудрого князя, славу якого можна порiвняти зi славою Свято­слава Iгоровича та Володимира Великого».
Літописець Данила Романовича часто звертається до народної творчос­ті, про що свідчить, зокрема, переказ легенди про євшан-зілля. Розгром­лений Володимиром Мономахом половецький хан Отрок опинився «заОбезами» – на Кавказі. Після смерті київського князя ханський братСирчан послав «гудця» (співця), щоб він своїми піснями нагадав Отроковіпро його рідний степ і той повернувся додому, щоб очолити половецьке
військо. Проте пісні не зачепили душі Отрока, не викликали жодних вра­жень і спогадів. І тільки понюхавши євшан-зілля (полин), Отрок із пла­чем сказав: «Да лучче єсть на своїй землі кістьми лягти, аніж на чужій
славному бути».
Друга частина Галицько-Волинського лiтопису пов’язана з Волинською
землею й волинськими князями. У ній оповідається про події від серединидо кінця 13 ст. Як вважають дослідники, цю частину лiтопису створенопри дворі володимирського князя Володимира Васильковича в останні
роки його життя.
Чим Галицько-Волинський літопис подібний, а чим відрізняється від літописів
Київської Русі?

Галицько-волинська держава

2. Коли і де було створено Галицько-Волинський літопис?

3. Які особливості архітектури Галицько-Волинського князівства?
Архітектура Галицько-Волинського князівства порівняно із часа­ми Київської Русі мала низку особливостей. Так, якщо на землях Волині
будівничі дотримувалися традицій, що склалися на придніпровських те­ренах, то в Галицькій землі спиралися на здобутки романської архітектури, поширеної в Угорщині, Чехії, Польщі.
Галицькі будівничі споруджували храми й палаци з місцевого матеріа­лу – вапняку, брили якого старанно обтесували. Вапняні блоки укладалина тонкі шари вапняного розчину. Саме така техніка характерна для ро­манської архітектури.
145

Розвиток освіти, літо­писання, архітектури та малярства...

Галицько-волинська держава

4Особливостями галицької архітектури є над­звичайна різноманітність типів споруд, для оздоб­лення яких часто використовували білий каміньта спосіб облицювання стін керамічними рельєф­ними плитками із зображенням грифонів, орлів,рослинного й геометричного орнаменту тощо.
Розквіту архітектура Галицької землі досягла
у 12 ст. за князювання Ростиславичів. У столь­них містах тоді з’явилися муровані князівські
Керамічна плитка з палаци, кам’яні храми, оборонні споруди.
рельєфом грифона з підНайвідомішою пам’яткою галицької архітек­логи Успенського собору тури є грандіозний Успенський собор у Галичі,в Галичі.
збудований у середині 12 ст. Фундамент його буловідкрито в 30-х роках 20 ст. То був білокам’яний, оточений галереями
храм, прикрашений фігурним та орнаментальним різьбленням. Величний
собор, який був трохи менший за Київську Софію, символізував могут­ність Галицького князівства та її володаря Ярослава Осмомисла. У соборіпід час розкопок фундаменту було виявлено саркофаг самого князя.
У середині 13 ст. помітним архітектурним центром був Холм, проте, нажаль, жодна з пам’яток тих часів не збереглася.
Єдиною спорудою давнього Галича, що збереглася до наших днів, єцерква Святого Пантелеймона в селі Шевченкове поблизу сучасного Гали­ча. У первісному вигляді це був храм, складений з блоків світло-жовтого
каменю. Декоративний ефект створює старанно виконана кам’яна кладка:рівна гладь стін не мала прикрас.
Серед храмових споруд Волині, що збереглися, найстарішим є Успенський (Мстиславів) собор у Володимирі (Волинська обл.). Це хрестобан­ний одноверхий храм, подібний до будівель Києва та Чернігова 12 ст.
(взірцем, за яким його збудовано, була Успенська соборна церква КиєвоПечерського монастиря), проте з відмінностями: стіни й стовпи собору
тонші, пропорції інші.
1

2

1. Церква Пантелеймона в селі Шевченкове поблизу сучасного Галича. Церкву збудовано близько 1200 р. Графіті на фасадах будівлі, досліджені на початку 20 ст.,дали підстави для висновку, що фундатором храму був князь Роман Мстиславович.
2. У церкві Святого Пантелеймона зберігся портал центрального входу (західний портал). Його різьблення нагадує різьб­лення романських будівель.

146

Розвиток освіти, літо­писання, архітектури та малярства...

4

У 13 ст. на Західній Волині з’явився новий тип оборонних споруд –кам’яні оборонні башти (за походженням і типом – західноєвропейський
донжон). Волинські донжони започатковують традицію спорудження ба­гатобаштових оборонних комплексів України і є яскравим свідченням
європейської орієнтації галицько-волинської оборонної архітектури. Донашого часу збереглися вежі поблизу м. Холма (в селі Стовп, що нині натериторії Польщі) та в Кам’янці (нині Білорусь).
За призначенням вежі були дозорними, проте їх використовували йдля ведення далекого бою з широким радіусом обстрілу. Окремі яруси таприміщення правили за житло. Вежа в Стовпі є унікальною, оскільки наїї горішньому, п’ятому, ярусі розташовано каплицю.
12Галицько-волинська держава

1. Успенський собор у Володимирі. Збудовано
храм за ініціативи князя (тоді волинського, а від 1167(1168) – великого київського)Мстислава Ізяславовича, батька Романа
Мстиславовича. 1160 р. храм освячено. У
70–80-х роках 13 ст. храмом опікувався
князь Володимир Василькович, якого в ньому ж поховано.

1. Вежа в Кам’янці (нині Білорусь). Її споруджено за князя Володимира Васильковича.
2. Вежа в Стовпі (нині Польща). Спорудження Стовпівської вежі припадає на
40-ві роки 13 ст., коли Холм розбудовував князь Данило Романович.

147

Розвиток освіти, літо­писання, архітектури та малярства...

4Прочитайте уривок з літопису, дайте відповіді на запитання.
• Які слова літописця свідчать про діяльність Данила Романовича в розбудові собору? Чому князь так ревно дбав про мистецьке оздоблення храмів у Холмі?
«Збудував Данило церкву Святого Іоанна, гарну й ошатну. Будівля її була влаштована
так: чотири склепіння; у кожному куті – арка, що стояла на чотирьох людських головах,вирізьблених якимось майстром. Три вікна були прикрашені римським склом (вітражами);при вході до вівтаря стояли два стовпи із цілого каменю, а над ними склепіння і баня, прикрашена золотими зірками на лазурі. Підлога ж усередині була відлита з міді й чистого
олова, і блищала вона, мов дзеркало... Візерунки, різнобарвні й золоті, зроблені були умільцем Авдієм... Данило прикрасив ікони, що привіз із Києва, дорогоцінним камінням і золотим
бісером... Дзвони він привіз із Києва, а інші було відлито тут...»Що спільного і чим відрізняється архітектура Галичини та Волині й інших українських земель у 12–13 ст.? Які факти свідчать про вплив європейської архітектури?

Галицько-волинська держава

4. Якими пам’ятками образотворчого мистецтва уславилася добаГалицько-Волинської держави?
За доби роздробленості та монгольського лихоліття зв’язки руського
іконопису з візантійською традицією почали слабнути. Руські художники,не відкидаючи візантійських канонів, дедалі впевненіше творили власну
іконописну школу. Окрім Києва, іконописне малярство активно розвива­лося в Галичині та на Волині – виникають мистецькі осередки, тому й недивно, що більшість пам’яток, які дійшли до нас, походять саме звідти.
Перші ікони, про це вже йшлося, привозили на Русь із Візантії. Восени
2000 р. в Луцьку було знайдено шедевр константинопольського малярства
12 ст. – ікону Богородиці. На думку дослідників, ікона потрапила доХолма в період заснування й розбудови міста в 40-х роках 13 ст. за князя
Данила Романовича і від 17 ст. відома як Холмська ікона Богородиці. Їївиконано на трьох кипарисових дошках. Чудотворна ікона Божої Матері
Холмської – найдосконаліша за мистецьким рівнем візантійська ікона кон­стантинопольської школи, збережена в Україні.
Найвидатнішою та найхарактернішою пам’ят­кою малярської культури
Галицько-Волинського князівства є Дорогобузька ікона Богородиці, ство­рена в останній третині 13 ст. на Волині. Майстер, автор цієї ікони, бувдобре обізнаний як із сучасною йому технікою іконопису, так і з візантій­ською традицією. Монументальні розміри (збереглися лише фігури Бого­родиці та Христа) вказують, що це була ікона заввишки до 1,5 м.
Продовженням малярської традиції дорогобузької ікони є збережені вцеркві Параскеви в Даляві на Лемківщині (нині Польща) постаті архангелів Михаїла та Гавриїла. На цих іконах постаті архангелів зображено навесь зріст (від долу обрізані), що є унікальним явищем з-поміж збереже­них пам’яток східнохристиянського кола. Далявських архангелів датують
першою половиною 14 ст. і відносять до перемишльського мистецького
осередку.
Найвизначнішими зразками галицько-волинського книжкового маляр­ства 13 ст. є мініатюри перемишльського архієрейського служебника таОршанського євангелія.

148

Розвиток освіти, літо­писання, архітектури та малярства...

1

2

4

3

Поміркуйте про спільні та відмінні риси в малярстві за доби Галицько-Волинської
держави та попередніх часів.
Працюючи в групах, обміркуйте, чи можна твердити про суперництво Київської
Русі й Галицько-Волинської держави з Візантією в політичному й культурному
­житті.
Перевірте себе1. Установіть хронологічну послідовність подій: • створення Галицько-Волин­сько­голітопису, • спорудження Софійського собору в Києві, • будівництво Успен­ського
собору в Галичі.
2. Виберіть з переліку пам’ятки, які було створено за часів Данила Романовича: • Десятинна
церква в Києві, • Собор Іоанна Златоуста в Холмі, • церква Св. Пантелеймона в Галичі,• Михайлівський Золотоверхий собор у Києві, • перша частина Галицько-Волинського літопису.
3. Яку з ікон визначають як найхарактернішу пам’ятку малярської культури княжої України:• ікона Вишгородської Богоматері, • ікона Холмської Богоматері, • ікона Богородиці зУспенської церкви в с. Дорогобужі?
4. Визначте, де розташовані найвідоміші архітектурні споруди доби.
5. Дайте відповіді на запитання: • Що характеризує освіту та книгописання часів ГалицькоВолинської держави? • Які особливості Галицько-Волинського літопису? • Які пам’ятки архітектури та образотворчого мистецтва створено на теренах Галицько-Волинської держави?
Які з них збереглися до сьогодні? • Чим галицька архітектура відрізнялася від архітектури вінших землях Русі? Із чим це було пов’язано?
6. Чому більшість тогочасних митців були діячами церкви? Аргументуйте висновок про рольцеркви в тогочасному суспільстві.

Галицько-волинська держава

1. Холмська ікона Богоро­диці.
2. Дорогобузька ікона Богородиці. Виявлена у 80-х роках 20 ст. в церкві Успіння
Богородиці в селі Дорогобуж на Рівненщині, що тоді не діяла.
3. Святий Іоанн Златоуст. Мініатюра з перемишльського архієрейського служебника. Між 1220 і 1225 рр.

Поміркуйте над метафоричною назвою параграфа. Чи доречною вважаєте цю назву? Запропонуйте свій варіант. Поміркуйте над спільними рисами в освіті, літописанні, архітектурі, образотворчому мистецтві Галицько-Волинської держави таКиївської Русі часів розквіту. Що спільного, чим відрізняються?

149

Перевірте, чого навчилися з теми4ПЕРЕВІРТЕ, ЧОГО НАВЧИЛИСЯ З ТЕМИДАТИ ТА ПОДІЇ
1. Описуючи битву на річці Калці, літописець зазначає, що Данило
Романович «поранений був у груди. Але через молодість і одвагу він нечув ран, що були на тілі його, – був бо він віком вісімнадцяти літ». Спро­стуйте повідомлення літописця, адже відомо, що Данилові було чотири
роки, коли помер його батько. Обчислення позначте на стрічці часу.
Сучас­ником яких відомих вам історичних діячів був Данило Романович?
2. За датами встановіть події з історії ГалицькоВолинської держави:1199 р., 1223 р., 1238 р., 1241 р., 1253 р., 1340 р., 1349 р.
ПОНЯТТЯ ТА ТЕРМІНИ

Галицько-волинська держава

3. Які поняття та терміни з перелічених нижче є обов’язковими в роз­повіді про монгольську навалу на руські землі: • баскаки, • золотоординське ярмо, • мозаїка, • монастир, • орда, • улус, • фреска, • християнство,• ярлик? Свій вибір поясніть.
ПРИЧИНИ, СУТНІСТЬ, НАСЛІДКИ ПОДІЙ
4. Роздивіться ілюстрації. Які події доби зображено на них? Назвіть
події, що передували зображеним. Уявіть, що ви як редактор інтернетсайтаз історії України 13 ст. отримали доручення написати пояснення до ма­люнків. Які історичні джерела ви б використали, які дібрали б до нихтекстівки?

150

Перевірте, чого навчилися з темиІСТО­РИЧ­НА ПАМ’ЯТ­КА

4Галицько-волинська держава

5. Ви­ко­рис­то­ву­ю­чи по­дані пам’ят­ки Га­лиць­коВо­линсь­кої дер­жа­ви,виз­нач­те до­сяг­нен­ня куль­ту­ри Ук­раїни тієї до­би.

ІСТОРИЧНА ОСОБИСТІСТЬ
6. Заповніть таблицю «Володарі ГалицькоВолинської держави».
КнязьСтислі
біографічні
відомості

Заходи, спрямованіна зміцнення
князівської влади

Відносини зіншими
сусідами

Підсумки
правління

7. Підготуйте розповідь про князя Данила Романовича за планом: 1. Колижив; за якого часу мав найбільшу владу, унаслідок яких подій здобув її.
2. Схарактеризуйте вдачу історичного діяча. Що, на вашу думку, уплинулона формування його характеру? 3. Висловіть своє ставлення до історичного
діяча (які вчинки й справи викликають захоплення, а які ви не можете
схвалити; як ви ставитеся до засобів, якими він прагнув досягти мети).
151

Перевірте, чого навчилися з темиГалицько-волинська держава

4ІСТОРИЧНА КАРТА
8. Виконайте завдання до картосхем.
• Якими цифрами позначено князівства, об’єднані під владою Романа
Мстиславовича в 1199 р.? (картосхема 1)• Доповніть твердження. За картосхемою «Галицько-Волинська держава в першій половині 14 ст.» можна назвати/визначити, пояснити...
(картосхема 2)• У яких роках відбувалися позначені на картосхемах походи монголівна Русь? (картосхеми 3, 4)											 Картосхема 1 																							 Картосхема 2  							 Картосхема 3 																					 Картосхема 4ІСТО­РИЧ­НЕ ДЖЕ­РЕ­ЛО
9. Про кого з історичних діячів доби йдеться в уривках з джерел?
А. «Був він самодержцем усієї Руської землі, ...кидався був на поганих,як той лев... і переходив землю їх, як той орел, а хоробрий був, як тойтур, бо він ревно наслідував предка свого Мономаха».
Б. «Кріпко боровся, побиваючи татар. Був він сміливий і хоробрий, одголови й до ніг його не було на нім вади. Був князем добрим, хоробрим,мудрим, який спорудив городи многі й церкви поставив, і оздобив їх різно152

Перевірте, чого навчилися з теми10. Установіть, про що йдеться в уривках з історичних джерел. Дайте
історичний коментар зазначеним подіям.
А. «По смерті ж великого князя Романа, вікопомного самодержця всеїРусі, який одолів усі поганські народи, мудрістю ума додержуючи заповідей Божих... велика смута постала в землі Руській. Зосталися ж двасини його, один, Данило, чотирьох літ, а другий, Василько, двох літ».
Б. «Тоді ж приїхала Анна, велика княгиня Романова, побачити синасвойого рідного Данила. Тоді ж бояри володимирські й галицькі, і воєводи
угорські посадили князя Данила на столі отця його, великого князя Романа, у церкві святої Богородиці приснодіви Марії. Так що король Андрій незабув своєї ранішої приязні, що її він мав до брата свого, великого князя
Романа. Данило ж, який став княжити в Галичі, був такий малий, що йматері своєї не впізнав...».
В. «На річці Калці татари встріли їх, війська половецькі й руські.
Мсти­слав Мстиславович тим часом повелів Данилові попереду перейтиз полками ріку Калку і іншим полкам піти з ним, а сам після нього перейшов. Сам же поїхав він у сторожі, і, коли побачив полки татарські,він, при­їхавши, сказав: “Оружіться!” Мстислав же [Романович] і другий
Мстислав, [Святославович], сиділи у стані, не знаючи цього, тому щоМстислав Мстиславович їм обом [нічого] не сказав – через зависть, бовелика незгода була межи ними... І сталася побіда над усіма князями
руськими, якої ото не бувало ніколи».
Г. «Прийшов Батий до Києва з великою силою, мно­гиммножеством силисвоєї, і окружив город. I обступила Київ сила татарська, і був город в облозі
великій. І пробував Батий коло города, а вої його облягали город. І не булочути нічого од звуків скрипіння возів його, ревіння безлічі верблюдів його, і одзвуків іржання стад коней його, і сповнена була земля Руськая ворогами...».
Д. «...І поставив Батий пороки під город коло воріт Лядських, і пороки
безперестану били день і ніч. Вибили вони стіни, і вийшли городяни нарозбиті стіни, і було тут видіти, як ламалися списи і розколювалися
щити, а стріли затьмарили світ переможеним, і Дмитро поранений був».
Е. «О, лихiша лиха честь татарська! Данило Романович, що був князем
великим, володів із братом своїм Руською землею, Києвом, і Володимиром, іГаличем, і іншими краями, нині сидить на колінах і холопом себе називає!».
11–12. Складіть розповідь про одну з подій нашестя монголів на Русь:чи про захоплення Києва, чи про візит Данила Галицького до Батияв столи­цю Золотої Орди – від імені монгольського хроніста та руського
літописця з Києва.

4Галицько-волинська держава

манітними прикрасами, та братолюбством він світився був із братом
своїм Васильком...».
В. «Сей же благовірний князь на зріст був високий, у плечах великий, злиця гарний, волосся мав жовте кучеряве, бороду стриг, і руки мав гарні, іноги... Говорив він ясно словами зі Святих книг, тому що був філософ великий.
Особливо ж дбав він про милостиню, і про монастирі подбав, ченців піддержуючи і всіх ігуменів з любов’ю приймаючи, і монастирі многі він спорудив...».
Г. «...Став розмножати число латинників і їх віру», «принаджував зрізних країв католицьких священиків і богословів, бажаючи защепити
їхню віру в русинів...».

153

5 Розділ 5УКРАЇНСЬКІ ЗЕМЛІ У СКЛАДІ
ВЕЛИКОГО КНЯЗІВСТВА
­ЛИТОВСЬКОГО ТА ІНШИХ ДЕРЖАВ
(друга половина 14-15 ст.)

1
2
3
4

Відколи перестало існувати ГалицькоВолинське
князівство, починається доба, яку інколи називають
литовськопольською. Під владою Великого князівства Литовського перебувала більшість українських
земель – Київщина, Волинь, Східне Поділля,ЧерніговоСіверщина).
Під владою Польщі перебували Галичина зХолмщиною та Белжчиною (від 1387 р.) та Західне
Поділля (від 1430 р.).
Буковина від середини 14 ст. належала Молдові.
Закарпаттям від 13 ст. володіла Угорщина.

154

Українські землі у складі Великого князівства Литовського...

у складі
§ 22. Українські землі
Великого князівства
Литовського таПольсь­кого королівства

5«Старогоне порушуємо,а новогоне впроваджуємо»Пограйте в гру «Логічні ланцюжки». У групах (командах) погортайте сторінки попереднього розділу, пригадайте факти, нові поняття, імена історичних діячів,пам’ятки, про які довідалися. Доберіть не менше ніж 3 слова чи словосполученнята «об’єднайте» їх у «ланцюжок» за однією спільною ознакою. Запропонуйте іншій
групі визначити, на підставі чого так об’єднано слова. Виграє та команда, яка за
3 хв складе найбільше ланцюжків і дасть найбільше правильних відповідей.
Роздивіться зображення замку в Луцьку, який символізує литовську добу. Чим відрізняється ця фортеця від укріплень часів Київської Русі? Які нові архітектурні деталі привертають увагу?

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

1362 р. – приєднання Київщини, Чернігово-Сіверщини та Поділля до Великого князівства Литовського.
1363–1394 рр. – князювання Володимира Ольгердовича в Києві.
1385 р. – Кревська унія.
1387 р. – остаточне приєднання Галичини до Польського королівства.
1470 р. – ліквідація Київського удільного князівства й перетворення його на воєводство Великого князівства Литовського (1471 р.).

Більшість українських земель протягом другої половини 14 ст. були підпорядковані
Великому князівству Литовському. Галичина опинилася у складі Польського королівства.
Саме тому історики називають цей період литовсько-польською добою.

155

Українські землі у складі Великого князівства Литовського...

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

5Українські землі у складі Великого князівства Литовського та інших держав
(друга половина 14–15 ст.)156

Українські землі у складі Великого князівства Литовського...

Роздивіться карту. • Порівняйте межі розселення українців у 15 ст. із сучасними
кордонами України. • Визначте українські землі, які перебували у складі Великого
князівства Литовського наприкінці 14 ст. • З якими державами межували кордони
Великого князівства Литовського на заході, півночі та півдні? • У складі яких ­держав
перебували Галичина, Західна Волинь, Західне Поділля, Буковина, Закарпаття?
• Які адміністративні одиниці було утворено на теренах Галичини та Західного
Поділля? Коли це відбулося?

5Якщо за землі Галичини й частково Волині між литовськими князямий польським та угорським королями точилася безперервна війна, то іншіукраїнські терени литовці змогли приєднати до своїх володінь значно
меншими зусиллями. Більшу частину українських земель приєднано доВеликого князівства Литовського за князювання Ольгерда Гедиміновича.
Першою опинилася під владою литовської династії Волинь, яка після
смерті Юрія ІІ Болеслава перейшла до володінь Любарта Гедиміновича.
Близько 60-х років 14 ст. під контроль Вільна – столиці Литовського кня­зівства – перейшли Київщина з Переяславщиною, Чернігово-Сіверщина таСхідне Поділля. Підкорення литовськими князями русько-українських
земель відбувалося здебільшого мирно на взаємовигідних умовах: вели­кий князь литовський зобов’язувався обороняти руські землі, вимагаючи
натомість від населення покори. Утвердження влади литовської князів­ської династії в цих землях деякі тогочасні джерела пов’язували з битвоюміж литовсько-українським військом та ординцями на Синіх Водах,1362 р. (нині річка Синюха, ліва притока Південного Бугу). Щоправда, йпісля прилучення українських земель до Литви вони ще деякий час спла­чували данину Золотій Орді.
1

2
1. Хрест зі скарбниці Вавельського
кафедрального
собору в Кракові, виготовлений із двох князівських корон
13 ст., вивезених Казимиром Великим зі Львова.
2. Ольгерд. Портрет з книги
О. Гваньїні «Хроніка європейської Сарматії» 1578 р.

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

1. Як і коли Київщина, Чернігово-Сіверщина та Поділля ввійшлидо складу Литовської держави?

Тогочасну Литовську державу зазвичай називають Великим князівством Литовським,а з огляду на значні білоруські та українські (руські, як тоді казали) території та ­їхнє становище під владою великих князів литовських – ще Литовсько-Руською державою.

Приєднання земель Південно-Західної Русі перетворило Литовське
князівство на велику державу. До кінця 14 ст. вона становила федерацію
земель-князівств, серед яких і Київського, Новгород-Сіверського, Волин157

Українські землі у складі Великого князівства Литовського...

5ського, Подільського. Кожним із них, як і колись, правив удільний князь,щоправда, тепер уже не з руської династії Рюриковичів, а з литовської –Гедиміновичів. Київським і новгород-сіверським володарями, зокрема,стали сини великого князя – Володимир і Дмитро-Корибут Ольгердовичі.
На Волині княжив молодший брат Ольгерда Любарт, а після нього – Лю­бартів син Федір, на Поділлі володарювали племінники Ольгерда – князі
Коріатовичі. Нові князі швидко перетворювалися на українських князів
литовської династії. У своїх володіннях вони почувалися цілком само­стійними правителями. Їхня залежність від великого князя литовського
обмежувалася сплатою щорічної данини, визнанням його своїм зверхни­ком та потребою надавати збройну допомогу.

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

Сформулюйте кілька запитань до історичної карти «Українські землі у складі
Великого князівства Литовського та інших держав у другій половині 14 ст.».

2. У чому особливість суспільно-політичного становища україн­сь­кихземель у складі Великого князівства Литовського?
Перебування руських земель у складі Великого князівства Литовського
характеризують низкою особливостей. Українці і білоруси становили
90 % населення держави, справляючи на литовців помітний вплив. Ли­товці, зокрема, переймали від місцевого населення військову організаціюта способи оборони, особливості зведення фортець, традиції господарюван­ня й володарювання. Великого поширення поміж литовської знаті набула
руська віра – так спочатку називали в Литві православне християнство.
Руська мова стала мовою великокняжого двору й державної канцелярії.
Тому-то литовську владу руське населення не сприймало як чужу. Закріп­ленню руського впливу сприяли шлюби литовських князів із руськими
князівнами. Тож назва «Литовсько-Руська держава» відбиває умови того­часного життя.
Але найістотнішою особливістю перебування русь­ких земель у складі Великого князівства Литовського
було те, що литовці дозволяли місцевій українській
знаті обіймати найвищі адміністративні посади. Русь­кі князі та бояри ставали на службу до великого князя
литовського, за що за ними закріплювали їхні родові
землі. На місцях залишалася вся попередня система
управління. Втіленням цього принципу вважають ви­слів з тогочасних джерел: «Старого не порушуємо, анового не впроваджуємо». У державній організації тасуспільному устрої Великого князівства Литовського
знайшов продовження державний лад Київської Русі.
До кінця 14 ст. на наших землях існували великі тамалі удільні князівства, які й уособлювали збережен­ня державних традицій. Так тривало доти, доки ли­Герб Великого князівства
Литов­- товський уряд не змінив своєї політичної орієнтації.
сь­кого «Погоня» з Початком змін стало укладення Литвою унії (союзу) згербовника 1435 р. Польщею.

158

Українські землі у складі Великого князівства Литовського...

Використовуючи імена відомих вам князів, укладіть родовід династії Гедиміновичів.
Роль кого з них, на вашу думку, була найпомітнішою в зміцненні українських князівств?

3. Що передбачала Кревська унія? Яка доля спіткала галицькі таволинські землі після укладення Кревської унії?
Зміни в становищі українських земель у складі Великого князівства
Литовського почали відбуватися з приходом до влади Ягайла Ольгердо­вича. Польські можновладці запропонували Ягайлу одружитися з коро­левою Ядвігою і стати їхнім королем: «Почали ляхи слати з Кракова...
аби прийняв хрещення старого Риму (вихрестився на католика), й узявза дружину в них королівну Ядвігу, і став би в них королем у Кракові йна всій Лядській землі». Причиною цієї пропозиції була загроза обом дер­жавам з боку Тевтонського ордену. Ягайло погодився, і між Литвою таПольщею в 1385 р. в м. Крево (нині територія Білорусі) було укладено
державно-політичний союз, відомий в історії під назвою Кревської унії.
Угода між литовською та польською знаттю передбачала перехід у като­лицтво Ягайла, його родичів і всіх нехрещених
литовців, шлюб Ягайла з Ядвігою і приєднання
Великого князівства Литовського до Польської
держави.
У лютому 1386 р. Ягайло прийняв католи­цтво, узявши ім’я Владислав, одружився з Ядві­гою і став польським королем. Незабаром докатолицизму було прилучено й Литву. Литов­ських бояр-католиків зрівняли в правах із по­ляками. Щоправда, втілити до кінця укладену вКрево угоду «навік приєднати всі свої землі,литовські та руські, до Корони Польської» Печатка Ягайла-Влади­Ягайло так і не спромігся, бо знайшов затятого слава.

5Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших державПро тяглість державних традицій Київської Русі за литовського прав­ління свідчить, зокрема, князювання нащадків Ольгерда в Києві. Від
1363 р. у Києві князював Володимир Ольгердович. Охрещений матір’ю заправославним обрядом, вихований на слов’янських звичаях і традиціях,литовський князь не був сприйнятий у Києві як чужинець і швидко по­розумівся з місцевим боярством. Він організував
кілька походів на південь проти кочових орд. Уна­слідок успішних воєнних операцій ординців відтіс­нили до узбережжя Чорного та Азовського морів.
Це сприяло відродженню занепалої за часів мон­гольського лихоліття Київщини. Виявом економіч­ної могутності та прагнення позбутися залежності Монети Володимира
Ольгердовича.
від Вільна було карбування Володимиром власної
монети. Київський князь почувався незалежним володарем. Це підтвер­джує і його титул: у документах, що збереглися від тих часів, Володимир
Ольгердович іменував себе «з Божої ласки князем київським».

159

Українські землі у складі Великого князівства Литовського...

5

2

1

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

1. Трокський замок (нині Тракай (Литва)) – резиденція великих литовських
князів. Будівництво розпочато в 14 ст. Кейстутом Гедиміновичем.
2. Вітовт. Портрет з книги О. Гваньїні «Хроніка європейської Сарматії» 1578 р.

прихильника державного відродження Литви в особі племінника Ольгер­да – Вітовта Кейстутовича. За Острівською угодою 1392 р., Ягайло мавповернути Вітовту всі батьківські землі (передовсім Трокське князівство)й визнати його пожиттєвим правителем Великого князівства Литовсько­го, підкоривши його владі всіх удільних князів. Вітовт визнав себе васа­лом польського короля.
За правління Вітовта (1392–1430) багатьох литовських князів, якімали уділи в Русі-Україні, було позбавлено володінь. Протягом поперед­ніх років вони почувалися у своїх уділах як самостійні правителі. Їхнязалежність від великого князя литовського обмежувалася сплатою що­річної данини, визнанням його своїм зверхником та зобов’язанням за по­
12

1. Вітовт. Фрагмент картини Я. Матейка «Грюнвальдська битва».
2. «Вітовт Великий на з’їзді у Луцьку», художник Й. Мацкявічюс, 1935 р.
У січні 1429 р. у Луцьку відбувся з’їзд європейських монархів. До Луцького замку
великого князя литовського Вітовта тоді прибули імператор Священної Римської імперії король Сигізмунд, король польський Ягайло, данський король, великий князь московський, а також посол Папи Римського. На з’їзді було заявленопро коронацію Вітовта, проте корона, яку везли, – зникла, а сам володар Литовсько-Руської держави 1430 р. раптово помер.

160

Українські землі у складі Великого князівства Литовського...

треби надавати збройну допомогу. Самостійність удільних князівств
непокоїла Вітовта. Він докладав зусиль, щоб ліквідувати найбільші
князів­ства. Протягом 1393–1395 рр. були позбавлені уділів такі князі:Дмитро-Корибут у Новгороді-Сіверському, Федір Коріатович на Поділлі,Володимир Ольгердович у Києві.
Ви вже знаєте, що 1387 р. Галичина ввійшла до складу Польського коро­лівства як «Королівство Русі». У 1434 р. створено Руське воєводство із цен­тром у Львові, а в 1462 р. – Белзьке із центром у Белзі. У 1434 р. наЗахідному Поділлі постало Подільське воєводство із центром у Кам’янці.

5

4. Які події визначали становище українських земель у складі
Великого князівства Литовського в 30–70-х роках 15 ст.?
Після смерті Вітовта 1430 р. великим князем ли­товським проголосили князя Свидригайла Ольгердовича. Його політика була спрямована на розрив
унії з Польщею і здобуття Великим князівством
Литовським незалежності. Орієнтація Свидригайлана українську та білоруську знать спричинила не­вдоволення литовців, і за підтримки Польщі вели­ким князем литовським було проголошено брата
Вітовта – Сигізмунда. Усунення Свидригайла відвлади 1432 р. обурило прихильників князя. Вонивідмовилися визнавати владу Сигізмунда, який від­новив унію з Польщею. За словами літописця, «князі руські й бояри посадили князя Свидригайла на«Велике княжіння Руське».
Протягом кількох наступних років польсь­кі, атакож литовські можновладці, які орієнтувалися наПольщу, намагалися силою зброї скорити Свидри­гайла й повернути руські землі під владу великого
князя литовського. Подією, що визначила долю по­встання Свидригайла, стала битва під Вількомиром
(нині м. Укмерге в Литві) у 1435 р., де Свидригайло
зазнав поразки. Проте литовські можновладці муси­ли відновити удільні Київське й Волинське князівства. Київським князем став Олелько (Олександр),син усунутого Вiтовтом київського князя Володими­ра Ольгердовича, волинським – Свидригайло. Однак
зміцнення українських князівств суперечило політи­ці Литви й Польщі. Саме тому відновлені князівства

Свидригайло. Порт­ретз книги О. Гваньїні
«Хроніка європейської
Сарматії» 1578 р.

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

Скориставшись текстом підручника, поясніть, про що йдеться в уривках з джерел:• «Ольгерд… пішов у похід в Дикі Поля проти татар. З ним вирушили також чотири його племінники, сини князя Коріата, дійшли до урочища Сині Води, то побачили в полі велику татарську орду з трьома царками на чолі, поділену на тризагони…», • «Поляки зібрали сейм… і на тому сеймі вирішили узяти собі государем на королівство великого князя Ягайла за тієї умови, якби він захотів охреститися у віру християнську закону римського і на королеві їх Ядвізі одружитися…».

Олелько Володимирович.

161

Українські землі у складі Великого князівства Литовського...

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

5Фрагменти шиферного триптиха 15 ст. «Богоматір з Антонієм та Феодосієм
Печерським» з Успенського собору Києво-Печерського монастиря з написом провідбудову Успенського собору Семеном Олельковичем.
• Які відомості, викладені в параграфі, підтверджує ця пам’ятка?

незабаром ліквідували (Волинське – 1452 р., по смерті Свидригайла,а Київське – 1470 р., по смерті Семена Олельковича), а землі передали
литовським намісникам.
Прочитайте уривок з джерела. Визначте, як сприйняли кияни призначення воєводою у Києві Мартина Гаштовта. Чому? Чим закінчилося протистояння?
«Упокоївся Семен Олелькович, князь київський. Після його смерті Казимир, король польський, бажаючи припинити існування князівства Київського, не посадив уже тамСеменового сина, а посадив воєводу з Литви Мартина Гаштовта, ляха, якого не хотіли
кияни прийняти не тільки тому, що не був князем, а більше тому, що він був ляхом; одначе, будучи примушені, погодилися».
• Роздивіться карту на с. 156. Які землі Великого князівства Литовського визнали
владу Свидригайла Ольгердовича, увійшовши до Великого князівства Руського
1432–1435 рр.? • Які удільні князівства Великого князівства Литовського були нанаших теренах наприкінці 14 ст., які – у середині 15 ст.? • На які землі в середині
15 ст. поширювалася влада Олельковичів? • Які українські землі перебувалиу складі Польського королівства та Великого князівства Литовського на кінець
15 ст.?
Серед істориків були прихильники думки, що княжу добу варто обмежувати
Київською Руссю або Галицько-Волинською Руссю. Які факти спростовують цюпозицію?
Перевірте себе1. Установіть хронологічну послідовність подій: • остаточна ліквідація Київського
удільного князівства; • Кревська унія; • правління в Київському князівстві
Володимира Ольгердовича.

162

Крим та українське Причорномор’я. Українські землі у складі Угорщини...

2. Розподіліть назви українських земель відповідно до назв держав, у складі яких вони перебували наприкінці 14 ст.:Польща

• Галичина, • Західна Волинь, • Київщина, • Поділля, • Східна Волинь, • Переяславщина,• Чернігово-Сіверщина.
3. Які уривки з тогочасних джерел стосуються історії українських земель у складі Великого
князівства Литовського: • «Старого не порушуємо, а нового не впроваджуємо...», • «І пробував Батий коло города, а вої його облягали город. І не було чути нічого од звуків скрипіння теліг його...», • «Нині сидить на колінах і холопом себе називає! О, лиха ти, честь
татарськая!», • «У Києві перестали бути князі, а замість князів стали воєводи...»,• «Навік приєднати усі свої землі, литовські та руські, до Корони Польської»?
4. Дайте відповіді на запитання: • У чому особливості перебування руських земель у складі
Великого князівства Литовського? • Чому князювання Володимира Ольгердовича сучасники
сприймали як продовження традицій державного ладу Русі? • Які події спричинили Кревську
унію? Що вона передбачала? • Яку реакцію викликала угода в Крево з боку прихильників
ідеї незалежної Литви? • Якими були результати політики великого князя литовського
Вітовта щодо українських земель? • Чим спричинений виступ литовсько-руської знаті начолі з князем Свидригайлом? Як він відбувався, які мав наслідки?
5. Прийнявши польську корону, Ягайло залишився великим князем литовським, що дає підстави твердити, що Польщу було об’єднано з Литвою династичною унією. Поясніть цейтермін і поміркуйте, чи означало таке приєднання входження Литви до складу Польщі.
6. Наведіть аргументи на користь поширеної в історичній літературі назви «ЛитовськоРуська держава». Які з них вважаєте більш переконливими?
Поміркуйте, чи має слушність думка дослідників, які визначали часи після занепаду Галицько-Волинської держави як «темні віки» в історії України – період цілковитого занепаду, втрати державницьких традицій. Свої міркування аргументуйте
історичними фактами.

та українське
§ 23. КримПричорномор’я.

Українські земліу складі Угорщини,Молдови та Московії

«МІж державамиі кордонами...»Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

Литва

5

1441 р. – створення Кримського ханства.
1475 р. – вторгнення турецьких військ до Криму. Захоплення Кафи та інших ге­нуезьких фортець та князівства Феодоро на південному узбережжі півострова.
1478 р. – визнання Кримським ханством васальної залежності від Османської
­імперії.
1526 р. – поділ Закарпаття між Трансільванією та Священною Римською імперією.
Пограйте в гру «Ваша черга розповідати». Оберіть тему, наприклад «Українські
землі під владою Великого князівства Литовського» чи «Кревська унія та українські
землі наприкінці 14 – початку 16 ст.». Представники команд по черзі виголошуютьпо одному реченню, доповнюючи розповідь. Кожен учень має право на одну відповідь. Виграє та команда, чиє речення завершить розповідь.

163

Крим та українське Причорномор’я. Українські землі у складі Угорщини...

5Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

Роздивіться фотографії пам’яток Криму, Закарпаття та Північної Бессарабії
(Хотинщини), будівництво яких розпочалося ще в 15–16 ст. Поміркуйте, яка з нихє національною святинею кримськотатарського народу. Відповідь обґрунтуйте.

   Роздивіться карту на с. 156. • Де були розташовані генуезькі колонії в Криму?
Території яких держав були захоплені Османською імперією в 1475 р.? • Які території належали Кримському ханству наприкінці 15 ст.? • З якими державами вономежувало на заході, півночі та півдні? • У складі яких держав перебували землі
Закарпаття та Буковини?

1. Яким був суспільний та державний устрій Кримського ханства?
Кримський півострів, степи Причорномор’я та Приазов’я булиздавна заселені. Особливо приваблювали вони кочовиків. Перед монголь­ською навалою причорноморські степи належали тюркомовним кочови­кам половцям. Підкоривши їх, монгольські хани приєднали половецькі
землі до своїх володінь. Степ став ординською землею, або Татарією, якказали за тих часів. Адже татарами, як ви знаєте, називали нових за­войовників наші предки. Так за тюркомовним населенням Причорно­мор’ята Криму закріпилася назва його завойовників. У 15 ст. з посиленням
боротьби за владу в Золотій Орді володарі Кримського улусу – так назива­ли цю частину своїх володінь золотоординські хани – почали й самі боро­164

Крим та українське Причорномор’я. Українські землі у складі Угорщини...

тися за одноосібне володарювання. Доля усміхнулася Хаджі-Герею, який1441 р. проголосив себе незалежним володарем.
Кримське ханство проіснувало до 1783 р. Влада кримського хана­поширювалася на землі півострова, а також на Північне Причор­номор’я,Приазов’я та Прикубання. Територію було поділено на адміністративнотериторіальні округи – бейліки, які очолювали беї. Столицею булом. Крим, або Солхат (нині місто Новий Крим). Від 1532 р. столицею дер­жави став Бахчисарай.
2

1. Тамга – родовий знак династії Гереїв. Починаючи з Хаджі-Герея, цей знак єсимволом влади кримських ханів.
2. Монети Хаджі-Герея та його наступників.

Главою держави був хан. Престол за традицією успадковував найстар­ший у роді – старший син або брат хана. Ханом міг бути тільки представ­ник ханського роду Гереїв. Зійшовши на престол, хан випускав монети зісвоїм ім’ям та тамгою (гербом). Хан мав заступників: перший заступник –калга, другий – нуреддин. Заступники хана були спадкоємцями престолу.
При ханові діяв дорадчий орган – диван, до якого належали калга, нуред­дин, везир, беї – найбільш знатні вельможі та муфтій – голова мусульман­ського духовенства.
Великий вплив на суспільне життя ханства справляла родова аристокра­тія. Найавторитетнішими були чотири кримських роди. Найвпливовішимбув рід Ширінів, його представників вважали гідними бути одруженими ізсултанками Гереїв. Старійшини родів засідали в дивані. Кожен з родів мавпостійну територію для кочовиськ і виставляв окреме військо.
Господарське життя населення визначало кочове скотарство та торгівляіз сусідами худобою, зокрема кіньми, продуктами тваринництва.
Культура Кримського ханства була неоднорідною, що зумовлено неодно­рідністю його населення. Кочове населення плекало культуру, властиву
степовим кочовикам Євразії.
Єдиним зразком кримськотатарської палацової
Мечеть – місце дляархітектури є Ханський палац у Бахчисараї. За тімолитви й богослужіння, молитовний дім удва з половиною століття, які палац слугував рези­мусульман.
денцією кримських ханів, його зовнішній вигляд
Мінарет – баштопозазнав істотних змін. Майже за кожного нового
дібна споруда, вежаправителя в палаці з’являлися нові споруди, від­при мечеті, з якоїбувалися ремонтні роботи. Бахчисарайський палац
скликають мусульманна молитву.
складається з комплексу корпусів, павільйонів ідвориків, що структурою нагадує султанський па­лац у Стамбулі.

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

1

5

165

Крим та українське Причорномор’я. Українські землі у складі Угорщини...

5

1

2

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

1. Ханський палац у Бахчисараї. Малюнок 1840–1842 рр. Карла Боссолі.
2. Найошатніша будівля палацового комплексу – Велика ханська мечеть ХанДжамі з двома мінаретами.

2. Як змінилося життя в Кримському ханстві після встановлення
залежності від Османської імперії?
У 1475 р. упритул до кордонів Кримського ханства наблизилися воло­діння Туреччини. Турецький султан, прагнучи контролювати чорномор­ську торгівлю, здобув генуезькі портові міста-колонії південного
узбережжя Криму та столицю князівства Феодоро – Мангуп, утворивши
свою провінцію із центром у Кафі.
Туреччина протягом 14–16 ст. із невеликого князівства перетворилася на потужну
Османську імперію, володіння якої розпросторилися на трьох континентах (в Азії,Африці та Європі) від Атлантики до Індійського океану.

Крім значення торговельних осередків, захоплені міста цікавили ту­рецький уряд як важливі військові об’єкти, адже кожне місто за звичаємтих часів було потужною фортецею. Турецький султан віддав наказ всі­ляко зміцнювати їхню військову потугу. До міст відрядили турецькі вій­ськові залоги. Крім того, закладалися й нові фортеці. Зваживши навійськову міць турецького султана, кримський хан Менглі-Гірей 1478 р.
визнав за краще бути його васалом. Залежність виявлялася в тому, щохан повинен був брати участь у воєнних кампаніях султана, а останніймав право усувати й призначати ханів за власним бажанням.
Підпорядкованість зовнішньої політики Кримського ханства осман­ським султанам спричинила грабіжницькі походи татарських орд наукраїнські землі. Перший великий похід на Україну хан Менглі-Гірей
здійснив 1482 р. Тоді було спалено Київ, а його церкви пограбовано. У по­лон потрапило безліч люду, не зміг урятуватися й сам київський воєводаз родиною. Відтоді татарські походи відбувалися щорічно, а то й двічітричі на рік. Орди кримського хана спустошували Поділля, Київщину,Волинь, Холмщину й Галичину. Ординці грабували, а потім підпалювали
міста й села. Чоловіків, жінок, хлопчиків, дівчат забирали в полон.
Ясир – так називали турки полонених – потрапляв на невільницькі ринки
Османської імперії.

166

Крим та українське Причорномор’я. Українські землі у складі Угорщини...

5

2

1. Султан Баязид II приймає Менглі-Герея під час військової кампанії проти Мол­давії у 1484 р. – перше з відомих зображень кримських ханів. Мініатюра 16 ст.
2. Татарський лучник. Реконструкція.

Опинившись у рабстві, невільники найчастіше працювали на землянихта будівельних роботах. Чоловіки зазвичай ставали гребцями на турець­ких галерах-каторгах. Жінки й дівчата потрапляли до гаремів. Хлопчи­ків-підлітків здавали до султанської гвардії, де з них виховували відданих
захисників султанського престолу – яничарів.
Складіть словничок нових термінів, ужитих у тексті, усно витлумачте їх.

3. Що визначало становище українських земель, які перебували ускладі Угорщини, Молдавії та Московії?
Прикордонне розташування Закарпаття вплинуло на його долю:упродовж віків воно в різний час побувало в складі різних країн. Напри­кінці 14 ст. до закарпатських земель виявляли інтерес литовські князі,однак верховна влада над ними належала угорському королю. Один з на­щадків Гедиміна Федір Коріатович, який володарював на Поділлі, підтиском Вітовта передав свої права угорському королю, за що отримав
землі в Мукачівському краї. Федір Коріатович опікувався церковним
життям. За його владарювання на Чернечій горі під Мукачевим було за­кладено монастир з бібліотекою. За князя Федора Коріатовича пожвави­лося господарське життя краю. Важливого значення набув мукачівський
ярмарок, що від початку 15 ст. проводився щорічно. За князя відбулося
будівництво мурованого замку в Мукачевому на місці старого дерев’яного.
У 1526 р., після поразки угорського війська від турків у битві підМогачем, Закарпаття поділили між собою князівство Трансильванія іСвященна Римська імперія, у якій правили імператори з австрійської ди­настії Габсбургів.

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

1

167

Крим та українське Причорномор’я. Українські землі у складі Угорщини...

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

5

1

2

1. Замок у Мукачевому. Архітектура замку складалася впродовж кількох століть. Найдавніші муровані споруди замку, зокрема квадратну башту-донжон,збудував князь Федір Коріатович наприкінці 14 ст. Пізніші перебудови помітно
змінили первісний вигляд замку.
2. Зал Тронної ради часів господаря Штефана Великого. Експозиція історичного
музею в Сучаві.

Після занепаду Галицько-Волинської держави та з утворенням у 1359 р.
Молдовського князівства Буковина та Бессарабія потрапили під владу
молдовських господарів (князів). Наприкінці 14 – в першій половині 15 ст.
територію Північної Буковини (тоді її називали Шипинською землею) булопереділено на кілька волостей (повітів). Волості очолювали старости, якіспочатку належали до українського, певно, місцевого боярства. Старости
посідали високе становище в державі як члени боярської ради при госпо­дареві Молдови. Центром однієї з волостей Молдовського князівства бувХотин (у Північній Бессарабії), який став важливим торговельним пунк­том на кордоні Молдавії. Саме там, на правому березі Дністра, розбудовують
замок-фортецю, що за господаря Штефана III Великого (1457–1504) на­буває грандіозного вигляду (зображення фортеці на початку параграфа).
У 1538 р. Молдовське князівство потрапило під владу Османської імперії.
Від 80-х років 15 ст. розпочалися війни між Московією та Великим
князівством Литовським. Московське царство під приводом збирання
«руської спадщини» почало претендувати на українські та білоруські зем­лі. Прикордонні конфлікти на московсько-литовському порубіжжі невщухали впродовж кількох десятиліть. На початку 16 ст. кілька дрібних
удільних князів Чернігово-Сіверщини за власним бажанням перейшлипід владу держави Івана ІІІ, більшість же опинилася в складі Москов­ського царства внаслідок збройних протистоянь. Літописець про ті події
писав: «Багато міст і сіл підкорили, чимало людей мечам і вогню піддали, інших у полон забрали». Унаслідок воєнних дій 1500–1503 рр. додержави Івана ІІІ перейшли всі сіверські міста, зокрема Чернігів, Старо­дуб, Путивль, Рильськ, Новгород-Сіверський, Любеч та ін.
1507 р. московський уряд розв’язав нову війну проти Великого князів­ства Литовського. Воєнні дії то загострювалися, то вщухали. Під час кам-168

Крим та українське Причорномор’я. Українські землі у складі Угорщини...

5

2

1. Князь Костянтин Острозький на фрагменті картини «Битва під Оршею».
2. Картина «Битва під Оршею» з Національного музею у Варшаві. Близько
1530 р. Припускають, що автор картини – очевидець битви. Невідомий художник з дивовижною ретельністю відтворив одяг і озброєння, риси облич та зачіски, жести й рухи, бойові порядки учасників битви, зобразивши їх усіх у дії тазберігши панораму битви, її напруження та розмах.
• У чому цінність картини як історичного джерела?

панії 1514 р. московське військо захопило білоруський Смоленськ і руши­ло під Оршу – важливий стратегічний пункт на перетині торговельних
шляхів між Києвом, Мінськом, Вільном і Москвою. Назустріч москови­там вирушило 30-тисячне українсько-білорусько-литовське військо начолі з князем Костянтином Острозьким. Основу 80-тисячного московсько­го війська становила кавалерія. Проте князь Костянтин діяв рішуче йрозважливо. Він удався до військових хитрощів: зімітувавши відступ ізавівши московитів у пастку під залп своєї артилерії, полководець здобув
переконливу перемогу.
Однак перемога не поклала край протистоянню Великого князівства
Литовського й Московії за українські землі. До 1537 р. Велике князівство
Литовське у війнах проти Московії поступово втратило майже третину
своєї території, зокрема Чернігово-Сіверщину й Смоленськ.

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

1Перевірте себе1. Установіть хронологічну послідовність подій: • битва під Оршею; • створення
Кримського ханства; • перехід Кримського ханства у васальну залежність відОсманської імперії.
2. Покажіть на карті, як змінювалася історична доля українських земель із середини 14 допочатку 16 ст.
3. З якими історичними регіонами та подіями пов’язані географічні назви Татарія,Бахчисарай, Кафа, Мукачеве, Орша?
4. Витлумачте поняття: • невільники, • ясир, • яничари, • галери-каторги, • гетьман, • господар, • хан, • калга-нуреддин, • султан.

169

Суспільне та господарське життя

5

5. Дайте відповіді на запитання: • Як за тюркськомовним населенням Причорномор’я закріпилася назва татари? • Як і коли виникло Кримське ханство? • За яких обставин відбулося підкорення Османською імперією Кримського ханства? • Коли розпочалися постійні
грабіжницькі напади кримських орд на українські землі? Які це мало наслідки для українців?
• Якою була історична доля Буковини та Закарпаття? • Чим закінчилося литовсько-московське протистояння наприкінці 15 – початку 16 ст.?
6. Розкажіть про участь у тогочасних подіях історичних діячів: Хаджі-Гірея, Менглі-Гірея,Федора Коріатовича, Костянтина Острозького.
Які факти з матеріалів уроку свідчать про культурне розмаїття, збережене в історичних пам’ятках до сьогодні? Чи здатна культура примирити народи?

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

§ 24. Суспільнета господарське життя

«Під сурмами
сповиті, під шоломами
виплекані…»

1356 р. – надання магдебурзького права Львову.
1435 р. – перший з відомих документів, що поклав початок закріпаченню українських селян.
1458 р. – остаточний поділ Київської митрополії на Київську та Московську.
Бл. 1460–1530 рр. – роки життя князя Костянтина Івановича Острозького.
1490 р. – селянське повстання на Буковині та Галичині під проводом Мухи.
Проведіть вікторину: пригадайте протягом 2 хвилин фактиабо терміни, що стосуються, наприклад, історії Кримського
ханства (можна обрати будь-яку іншу тему), запишіть їх.
Перемагає той, чий перелік виявиться найдовшим.
Роздивіться портрет князя Костянтина Острозького. Які деталі вбрання свідчать, що зображений чоловік належить доверстви, яка мала «владу і зброю»?
Порівняйте зовнішність та одяг зображеного діяча з князями Київської
Русі.
Поміркуйте, чому для назви параграфа про суспільне життя українських земель у складі Великого князівства Литовського в другій половині 14 – на початку 16 ст. використано слова, вкладені у вуста
одного з героїв «Слова о полку Ігоревім», князя Всеволода
Святославовича, про його дружину – відданих і благородних воїнів.

Портрет Костянтина Івановича Острозького.
Копія середини 18 ст.
з більш раннього портрета.

1. Хто належав до можновладців на Волині й у Центральній Ук­ра­ї­ні від середини 15 ст.? Чим уславився Костянтин Острозький?
Із занепадом Київської Русі та Галицько-Волинської держави погір­шилося становище української аристократії. Після Кревської унії та особ­170

Суспільне та господарське життя

1

2

5

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

ливо після поразок Свидригайла Ольгердовича багато українських і біло­руських князів утратили свої уділи. Крім того, упродовж 15 ст.
відбувалося поступове зближення князівської верстви з представниками
інших привілейованих прошарків і, як наслідок, утворення єдиного при­вілейованого стану – шляхти. Від середини 15 ст. для більшості україн­ських земель була характерна така структура панівного стану: князі –пани – середня та дрібна шляхта. Ця структура зберігалася до середини
17 ст. При цьому особливе ставлення в суспільстві до князів зберігалося:навіть збіднілі князі мали більше шансів отримати високі посади порівня­но з менш родовитим, хай навіть і заможнішим, шляхтичем. До того жкнязі поступали на державну службу до Литовської, а потім Польської
держави, зберігаючи свої князівства й отримуючи від держави в приватну
власність та пожиттєве володіння великі земельні наділи. Так, княжі
роди Острозьких, Вишневецьких, Корецьких, Чорторийських, Збаразь­ких та інші обіймали провідні урядові посади у Великому князівстві Ли­товському, засідали в раді великого князя, а у воєнні походи йшли підвласними прапорами.
Княжі роди поділили між собою спершу Волинь, а згодом і Центральну
Україну, перебрали реальну владу на місцях. У їхніх володіннях діяло
княже право з власними податками й судом. Було своє військо. Тож намісцевому рівні, здавалося, все лишалося таким, як і за княжої доби.
Одним із найшанованіших представників наймогутнішої князівської
родини (як тоді казали, некоронованих королів Русі) був Костянтин Іванович Острозький (бл. 1460–1530). За традицією, що сягала ще часів Ки­ївської Русі, і за покликанням він опікувався православною церквою такультурним життям. За підрахунками дослідників, князь був четвертоюза статками людиною в державі й мав близько 60 тис. підданих.
До вищої верстви тогочасного українського суспільства, крім князів,належали пани. Слово «пан» у 16 ст. було титулом. Так, та Київщині й

1. Князь Костянтин Острозький на фрагменті
картини «Битва під Ор­шею».
2. Надгробний пам’ятник
Костянтину Острозькому в Успенському соборі
Києво-Печерської лаври.

171

Суспільне та господарське життя

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

5Вбрання
української
еліти в 16 ст. Жінкав сорочці, спідниці, чоловік у жупані й шубі.
Реконструкція З. Ва­сіної.

Брацлавщині першої половини 16 ст. із 450 шляхет­ських родів панськими називалися близько сотні.
Основною ознакою пана було те, що він володів хочі невеликою, але власною, з діда-прадіда, отчинною
землею.
Найчисленнішим прошарком шляхетської вер­стви була дрібна шляхта – зем’яни (від 15 ст. цеслово вживалося як синонім до поняття бояри).
Частина зем’ян мала право розпоряджатися влас­ними маєтками, які були їхньою приватною
власністю. Решта – користувалися землею за умо­ви виконання військової повинності. Провідним
заняттям зем’ян була служба у представників ви­щої шляхти. Проте військове спорядження булодорогим, тож, постійно оновлюючи його, зем’яниповолі зубожіли.
На Галичині від середини 15 ст. галицьких боярзрівняли з польською шляхтою. Це призвело до того,що вже в 16 ст. в краї не залишилося боярських ро­дів, які б дотримувалися українських традицій.

Що мали спільного, чим відрізнялися групи та прошарки панівного стану на Волиній у Центральній Україні від середини 15–16 ст.?
Доведіть, що суспільне життя 15 ст. ґрунтується на традиціях попередніх часів.
Прочитайте уривок з листа римського легата в Польщі до Папи Римського в 1514 р.
Які факти свідчать про полководницький хист Костянтина Острозького? Що закидав легат князеві? Чи завадило це Костянтину Острозькому обіймати найвищі посади у Великому князівстві Литовському? Про що це свідчить?
«Князь Костянтин… може бути названий кращим воєначальником нашого часу… У себевдома він благостивіший за Нуму, відвагою не поступиться Ромулу. Єдине, чого йомубракує до інших дарів духа і видатних чеснот, це те, що він схизматик, і якби його вдалося навернути до лона святої матері-церкви, за ним потяглося б безконечне число люду,наскільки багато серед своїх важить його ім’я і авторитет».
• Проаналізуйте уривок відповідно до правил роботи з історичними джерелами.

2. Яким було становище духівництва й православної церкви ускладі Великого князівства Литовського?
Як і раніше, особливе місце в українському суспільстві належало ду­хівництву, яке становило окрему суспільну верству. Окремішність духів­ництва виявлялася в тому, що воно не підлягало світському суду.
Протягом 14–16 ст. становище православної церкви та духівництване було однаковим. У 14 ст. православна, руська, віра була прийнята
литовськими князями: православними були сини Гедиміна – Любарт,Коріат, Наримунт, Явнут, Ольгерд і майже всі його сини. Авторитет
православної церкви, яку підтримувала більшість населення україн­ських земель, залишався досить високим, одначе поступове поширення
католицизму серед представників великокнязівського двору, тиск ізбоку католицької держави, якою була Польща, ставав поволі сильні­172

Суспільне та господарське життя

Поміркуйте, про що свідчить уривок з Городельської унії 1413 р.: «…Усі церкви івесь клір (духовенство) земель Литви, як соборні, монастирські, парафіяльні,общинні… та інші у тих землях споруджені і які будуть споруджені, засновані, вусіх їх свободах, імунітетах, привілеях, винятках і звичаях загальних зберігають, згіднозі звичаєм королівства Польського».
• Чому Городельська унія викликала незадоволення православних у Великому князівстві
Литовському?

3. Що визначало життя українських селян?
У соціальній піраміді тодішнього суспільства найнижче місце посіда­ли селяни, які були найчисленнішою верствою – до 80 % населення. Як іраніше, селяни жили общинами. Члени сільської общини спільно користува­лися пасовиськами, лісами, озерами, ріками. Орні землі розподілили міжчастинами общин – дворищами, які об’єднували по кілька «димів» (дворів),тобто господарств окремих сімей. Різноманітні податки на користь державий власника землі сільська община також розподіляла поміж дворищами.
Як і інші верстви тогочасного суспільства, селянство не було однорід­ним.
Протягом 15 – першої половини 16 ст. в житті селян відбувалися іс­тотні зміни, сутність яких полягала в обмеженні особистої волі, поступо­вому закріпаченні.
За тих часів в Україні продовжувало розвиватися велике (князівське тапансько-боярсько-шляхетське) землеволодіння – магнатське. Воно зросталоза рахунок дарувань великого князя, захоплення пусток, общинних земель.

5Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

шим. Після Кревської унії православних литовців та литовців-язични­ків було прилучено до католицизму. Литовських бояр-католиків
зрівняно у правах із польською шляхтою. Актом, що засвідчив поділ
суспільства за релігійною ознакою та відкривав шлях для утисків пра­вославних, стала Городельська унія 1413 р., згідно з якою брати участьв управлінні державою й обіймати урядові посади могли винятково ка­толики.
На українських землях, на яких був поширений польський адміністра­тивно-політичний устрій, становище православної церкви було складні­шим. З другої половини 15 ст. у найбільших містах Галичини й Західного
Поділля – Перемишлі, Кам’янці – були засновані католицькі єпископські
кафедри.
Характерною рисою політики можновладців Великого князівства Ли­товського щодо православної церкви було прагнення мати в межах своєї
держави самостійну церковну організацію й позбавити церкву залежностівід Московії, куди, як ви вже знаєте, у 20-х роках 14 ст. переїхав київ­ський митрополит. Початок 15 ст. позначився гострою боротьбою міжЛитвою, Москвою та Константинополем за Київську митрополію. У сере­ди­ні 15 ст. остаточно відбувся поділ Київської митрополії на Київську таМосковську. Собор московських єпископів без погодження з Константино­полем поставив окремого митрополита, у Києві залишився свій митропо­лит, підпорядкований константинопольському патріарху. За свідченням
літопису, «відтоді розділилася митрополія».

173

Суспільне та господарське життя

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

5Від другої половини 15 ст. розгорнулося вироб­ництво зерна на продаж у Західну Європу. Шлях­та Галичини та Західної Волині починає закладати
фільварки – великі багатогалузеві господарства,де сировину не тільки виробляли, а й перероблялина винокурнях, у чинбарнях і млинах. Фільварко­ве господарство істотно відрізнялося від звичайно­го феодального господарства, не пов’язаного зринком, де залежність селянства виявлялася всплаті натурального чи грошового податку. Із по­ширенням фільварків землевласники були заці­кавлені в праці селян у панському маєтку зСеляни на сінокосі. Гра- «тяглом» (робочою худобою та інвентарем) та об­вюра на дереві. 1542 р.
меженні права переходу селян до іншого землев­ласника.
Першим відомим документом, який започаткував закріпачення селян,вважають рішення шляхетського сейму Галицької землі 1435 р. За нимселянин мав право піти від землевласника лише на Різдво, сплативши
йому великий викуп. На українських землях у Великому князівстві Ли­товському почали закріпачувати селян з 1447 р. згідно з привілеєм Кази­мира ІV.
• Накресліть схему соціальної піраміди українського суспільства 15 – початку 16 ст.
• Аргументуйте місце кожного прошарку або групи. Визначте роль кожної з верству житті тогочасного суспільства. • Поміркуйте, чому шляхті дослідники відводять
роль політичного провідника народу, виразника й захисника його національних інтересів. • Що відрізняло князів від інших представників привілейованих верств?

4. Як змінилося життя міст з отриманням магдебурзького права?
На українських землях, що перебували у складі Великого князів­ства Литовського, налічувалося близько півтори сотні міст і містечок. Щож до галицьких земель (у Руському та Белзькому воєводствах), які нале­жали до складу Польщі, то там було близько 90 міських поселень, наБуковині – близько 50. Найбільше українське місто тих часів – Львів. (Заприпущеннями вчених, на початку 15 ст. у ньому мешкало до 10 тисяч
осіб, а в першій половині 17 ст. – не менше ніж 22 тисячі). Великим
містом був також Київ з населенням понад 6 тисяч жителів (на першу
половину 17 ст. – до 12 тисяч). У Кам’янці, Кременці, Брацлаві налічува­лося понад 700 будинків, а це – понад 4 тис. жителів.
У містах, особливо в Галичині, мешкали представники різних народів.
На Волині та в землях Центральної України переважали українці.
Від середини 14 ст. українських містах поширилося маг­дебурзьке право – міське право, що ­виникло в 13 ст. в Німеччині (м. Магдебург). За цимправом міста звільнялися від управління, судової та адміністративної
влади місцевих феодалів (власників міст). Тож магдебурзьке право перед­бачало створення міського самоврядування. Воно надавало також різно­манітні господарські привілеї. За магдебурзьким правом містом керував

174

Суспільне та господарське життя

15Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

магістрат – орган, що об’єднував радуМагістратта лаву. На чолі лави був війт. Радуочолював бурмістр. До магістрату оби­бурмістр
війтрали найавторитетніших міщан. Магде­бурзьке право встановлювало поря­докорганізації ремісничих об’єд­нань – цеРада
Лавахів, регулювало питання торгівлі, ви­значало міри покарання за різні злочини тощо.
Надавати місту магдебурзьке право було привілеєм великого князя ли­товського чи польського короля. Із часом такий привілей отримали стосов­но своїх міст і магнати. Перші згадки про поширення міського права вУкраїні належать до часів Галицько-Волинського князівства: першим
його здобув Сянок (1339 р.). У 1356 р. магдебурзького права домігся Львів,1374 р. – Кам’янець. У 15–16 ст. воно поширилося в містах Правобереж­ної України; Київ отримав привілей на магдебурзьке право в 90-х роках
15 ст.
Особливістю впровадження магдебурзького правав Україні було те, що поширювалося воно за часів,коли українські землі потрапляли до складу інших
держав. Магдебурзьким правом у галицьких містах
могли користуватися лише католики. У зв’язку ізцим, а надто коли міста не мали сильного самовря­дування й війтами ставали чужинці, міщани-україн­ці зазнавали всіляких утисків. Так, приміром,кривди чинив німецько-польський магістрат україн­ській громаді Львова. Львівська влада, зокрема, на­магалася усунути міщан-українців від міського суду,бо, мовляв, присяга православних не мала сили за­
кону. Українські міщани у Львові, як і євреї, у меж­Титульна
сторінкаах центральної частини мали право мати будинки ко­­декса «Пра­во міське
лише в певному кварталі міста («Руська вулиця»). Магдебурзьке», 1581 р.
Подібні обмеження нерідко призводили до конфлік­тів на релігійному ґрунті, вимагали від української громади згуртованостіта єдності у боротьбі за свої права. У містах Східної України, де переселен­ців-колоністів було мало, обмежень національних прав українські міщанине зазнавали. Там магдебурзьке право набувало самобутніх рис, вбираючи
традиції українсько-руського звичаєвого права.
2

1. Найдавніші львівські печатки ради та лави.
2. Знаки львівських цехів.

175

Суспільне та господарське життя

5Міста споконвіку були центрами ремесла й торгівлі. Наприкінці 15 ст.
в українських містах налічувалося близько 40 ремісничих спеціальнос­тей. Розвиткові ремесла сприяло об’єднання ремісників у цехи. Цехи булипоширені переважно на українських землях Польського королівства.
Протягом першої половини 16 ст. жваво розвивалася міжнародна тор­гівля. Помітно зростав попит на сільськогосподарську продукцію: хліб зУкраїни вивозили як на захід, так і на південь через чорноморські порти,розбудовані за часів великого князя литовського Вітовта. Центрами між­народної торгівлі були Київ, Львів, Кам’янець та Луцьк. Торгівля вирува­ла на ярмарках, які проводили по кілька разів на рік. Окрім щоденної
торгівлі, кілька разів на тиждень влаштовували торги.

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

Використовуючи уривок з відомого в Польщі й Україні посібника з мiського права
Бартоломея Гроїцького, уперше надрукованого у 1565 р., визначте права таобов’язки мiської ради.
«Обов’язком ради та бурмистрів є принаймні раз на тиждень або кожний раз, коли вимагатиме потреба, збиратися в ратушу, радитися про добро громади, здобувати нові користі для громади та запобігати шкодам, залагоджувати й розсуджувати всілякі спори,вишукувати способи, щоб їжа й напої в місті не були дорогими, і карати продавців, якіпорушуватимуть розпорядження райців або загальні ухвали. Окрім цього, вони мають
наглядати за пекарями, різниками й шинкарями, пильнувати обману в мірах і вагах під часпродажу товару... Рада також має запобігати сваркам у місті, боронити від кривд сиріті вдів та викорінювати шкідливі й безчесні ігри – карти, кості й таке інше негідне. Кожного
року рада мусить складати рахунки з усіх міських прибутків перед старшими й визначнішими людьми з громади».
Перевірте себе1. Сучасником яких відомих вам подій історії України був Костянтин Острозький?
2. Витлумачте поняття: • статут Великого князівства Литовського, • магдебурзьке право, • фільварок, • кріпацтво, • магнати.
3. Виберіть слова та словосполучення, які стосуються міського життя за литовсько-польської доби: • «Руська вулиця», • війт та бурмістр, • цехи і цехмістри, • смерди та холопи,• рада і лава, • Городельська унія, • дворища та дими, • магдебурзьке право, • ярмарки таторги. Свій вибір поясніть.
4. Установіть подібність та відмінність у групах слів: • князі, • пани, • зем’яни-шляхта,• шляхта-голота, • панцирні бояри.
5. Дайте відповіді на запитання: • Яким було становище духівництва та православної церкви у складі Великого князівства Литовського? Які події спричинили погіршення становища
української православної церкви? • Що таке дворища і дими? На які групи історики поділяють селян? • Які зміни в житті українських селян відбувалися в 15 – першій половині 16 ст.?
• Якою була кількість українських міст та склад населення? Яких змін зазнавали міста зотриманням магдебурзького права?
6. Схарактеризуйте роль української аристократії в житті тогочасного суспільства на прикладі життя князя Костянтина Острозького.
Що в житті сучасних міст сягає часів запровадження магдебурзького права?
Висловте припущення, чому цивілізаційний розвиток людства пов’язаний саме змістами.

176

Розвиток освіти. Архітектура та образотворче мистецтво

освіти.
§ 25. Розвиток
Архітектура та образотворче
мистецтво

5

Сув’язь досвідуй шукань

Пограйте в гру «Мистецтвознавці». Пригадайте пам’ятки мистецтва часів
Київської Русі та Галицько-Волинської держави. Оберіть для гри одну пам’яткуархітектури, одну фреску, одну мозаїку. Упродовж 2–3 хв командами доберіть якомога більше влучних характеристик до кожної. Виграє та команда, чий перелік
найповніший і найточніший.

Покровська церква в с. Сутківцях на По­діллі.

1. Якою була тогочасна освіта українців? Чим уславився ЮрійДрогобич?
За традицією освіту здобували при церквах і монастирях. Церковно­служителі, яких називали граматиками або книжниками, навчали дітей
письма церковнослов’янською мовою, початків арифметики, молитов,співу. Попервах школи існували в найбільших містах, згодом їх кількість
зростала: у другій половині 16 ст. вони діяли у Львові, Перемишлі, Стрию,Кременці, Володимирі на Волині тощо.
Свідчень про діяльність українських шкіл у 14 – на початку 16 ст. збе­реглося мало. Проте документи дають підстави припускати, що львівські
міщани, зокрема купці, були майже всі письменними, складали листи,купували й читали книги. З джерел довідуємося, що чимало львівських
міщан мали книжки, ставилися до них з великою шаною. Міщани суди­лися за книги, читали їх гуртом, обговорювали прочитане.
Початкові школи в Україні були поширеним явищем, це підтверджуєй те, що багато українців навчалося в європейських університетах. А щобстати студентом, треба було мати основи знань.
На чужині, зокрема, здобув освіту Юрій Дрогобич. Він відомий якректор Болонського університету в Італії, перший з українців, хто опу­блікував свою працю в Європі за часів, коли друкарство тільки зароджу­валося. Він був доктором медицини та філософії, професором Болонського
університету.

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

Роздивіться споруду. Що вказує на їїоборонний характер? Поміркуйте, чомуна Поділлі наприкінці 15 ст. було збудовано таку церкву? Про які ознаки тогочасного життя в Україні це свідчить?

177

Розвиток освіти. Архітектура та образотворче мистецтво

5

1

2

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

1. Лекція в університеті. Середньовічний малюнок.
2. Портрет ЮріяДрогобича з музею
«Дрогобиччина»у
м. Дрогобич Львівської області.

Народився Юрій у Дрогобичі близько 1450 р. в родині міщанина Ми­хайла Доната. Прізвище його було Котермак, одначе, дотримуючись то­дішнього звичаю, учений іменував себе за назвою рідного міста. Діставши
початкову освіту, допитливий юнак не полишав навчання. Учитися далівін подався до Краківського університету. Вже там виявив неабиякі здіб­ності й працьовитість, ставши одним з небагатьох з-поміж студентів-одно­курсників бакалавром, а через рік – магістром. Потім молодий дрогоби­чанин
поїхав продовжувати навчання до славетного Болонського університету.
До Кракова Юрій Дрогобич повернувся визнаним у Європі вченим.
Прочитайте уривок з літературного твору: «Посада ректора належала до найпочесніших у Болоньї, але й обов’язки були численні й складні. Всі студенти проголосували за гостя з далекої країни, який за кілька років життя в Болоньї встиг
завоювати неабиякий авторитет. Проголошуючи присягу, новообраний ректор урочисто обіцяв, що протягом року всіма силами служитиме щонайкращому розвитку університету, буде справедливим до студентів, дотримуватиметься статутів і слідкуватиме,щоб і всі інші шанували статути».
• Що довідалися про правила університетського життя в Європі?
Доля Юрія Дрогобича, хоч і свідчить про його обдарованість, проте не була унікальною. Працюючи в групах, доберіть аргументи «за» та «проти» навчання українців у західноєвропейських університетах за литовсько-польської доби.

2. Що змінилося в забудові міст? Що визначало розвиток архітектури?
У другій половині 14 ст. з поширенням в Україні (насамперед на за­хідних землях) магдебурзького права в міській забудові почали з’являтися
ознаки регулярного планування. На основі чіткої геометричної сітки роз­ташовували основні елементи нових укріплених центрів поселень – рин­кової площі, кварталів, вулиць. Центральною частиною міст, з якоїпочиналося будівництво, була площа з ратушею посередині – площа Ри­
нок. Ця площа мала форму прямокутника або квадрата. Від кожного їїрогу відходило по дві вулиці. Кілька вулиць розташовувалися паралельнодо кожної зі сторін площі. Найважливіші вулиці прокладали через усемісто. Захисну функцію виконували мури, якими обносили місто, а також
рови й вали. На мурах зводили оборонні вежі. Мали вони також по кілька

178

Розвиток освіти. Архітектура та образотворче мистецтво

5Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

в’їзних брам. Утім, нова забудова зазвичай поєднувалася з традиційною.
Старі міста, як-от: Київ, Володимир, Чернігів, Новгород-Сіверський –зберігали давнє планування, в основу якого було покладено особливості
рельєфу.
Упродовж 14 – початку 16 ст. не втрачало значення будівництво обо­ронних споруд. Стіни й башти старих замків надбудовували й потовщува­ли. Башти споруджували в найвразливіших місцях оборони, з’єднуючи їхдерев’яними або мурованими стінами. Такі фортифікації називають баштовою системою укріплень. За умов постійної загрози несподіваних на­падів зі Степу рис оборонної архітектури набували навіть окремі церкви,монастирі, синагоги тощо. При цьому укріплення на землях Подніпров’ята Лівобережжя здебільшого будували з дерева, бо інших будівельних
матеріалів там не було. Дерев’яні захисні споруди мав, зокрема, й того­часний Київ.
Найбільше мурованих замків було на Поділлі та Волині. Першою іводночас найпотужнішою мурованою фортецею на Волині був Верхній замок у Луцьку. Розташований замок на невисокому пагорбі між річками
Стиром та Малим Глушцем на південно-східній околиці міста. Від міста
замок відокремлював глибокий рів з водою.
Будівництво мурованого Верхнього замку розпочалося в 14 ст. за кня­зювання на Волині Любарта Гедиміновича (1340–1383) на місці старого
дерев’яного. Тоді споруджено Надбрамну (В’їзну) вежу та палац з на­пільної сторони укріплень дитинця, тоді ж закладено й Стирову (Свидри­гайлову) вежу. За правління наступних князів Гедиміновичів будівництво

Надбрамна (В’їзна), Стирова (Свидригайлова) та Владича вежі Луцького замку.
Луцький замок. Сучасний вигляд.

179

Розвиток освіти. Архітектура та образотворче мистецтво

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

5тривало. За Вітовта Кейстутовича з’явилася Владича вежа (14 м), а муризамкнули кільце між усіма трьома баштами замку. За Свидригайла Оль­гердовича Стирову вежу вивищено до рівня Надбрамної (27 м), нарощено
стіни, закладено додатковий ряд аркоподібних бійниць для вогнепальної
зброї (для їх обслуговування встановлено додатковий ярус дерев’яних га­лерей). Згодом замок зазнавав перебудов, але загальний вигляд його незмінився.
Серед оборонних споруд Поділля слави неприступної зажила Кам’янецьПодільська фортеця. Комплекс її споруд на високому скелястому березі
річки Смотрич формувався протягом століть. Турецький мандрівник Ев­лія Челебі, який подорожував Україною в 1656 р., писав: «Рівної їй немаєне тільки у володіннях польських, але, мабуть, і в чеських, і в Шведській
країні, і в державі Голландській, і в горах Німецьких».
Перші укріплення споруджено тут ще в 11 ст. Фортеця, або Старий
замок, належала до системи укріплень міста – Старий замок був її­форпостом. Від кінця 15 ст. до середини 16 ст. тривала модернізація укрі­плень з повною заміною дерев’яних на кам’яні, потовщенням та під­ви­щенням стін, будівництвом нових веж тощо. У середині 16 ст. Старий
замок набув вигляду, близького до сьогоднішнього.

Кам’янець-Подільська фортеця (нині фортеця має
11 веж, 12-та – Водяна –розташована на березі
Смотрича, з фортеці проглядається лише її зруй­нований верхній ярус).

У другій половині 15 ст. істотної перебудови зазнала Хотинська фортеця – неприступна твердиня в середній течії правого берега Дністра (Чер­нівецька обл.). Фортеця має потужні мури, товщиною в деяких місцях до
5 м, і п’ять веж. Висота мурів сягає 40 м. Найдавніша мурована частина
Хотинської фортеці збудована в 13 ст. Молдовський господар Штефан IIIВеликий (1457–1504) збільшив площу фортеці, прибудував нові ділянки
мурів тощо. Стіни фортеці стали товстішими, а башти – вищими.
З кінця 14 ст. (від часів князювання на Закарпатті Федора Коріатови­ча) веде свою історію Мукачівський замок. Однією з найпотужніших обо­ронних споруд була Білгород-Дністровська (Аккерманська) фортеця,найдавнішу частину якої збудовано в 13 – першій половині 14 ст. Буді­вельні роботи тривали до 15 ст. Фортеця стала найбільшою на україн­ських землях: одних тільки веж вона мала 34 (з яких збереглося 26).

180Розвиток освіти. Архітектура та образотворче мистецтво

5Потреби оборони враховували також під час будівництва культових спо­руд. Найвідоміший оборонний храм України, найдосконаліший приклад
укріпленого храму – Покровська церква в Сутківцях на Поділлі (село Яр­молинецького р-ну Хмельницької обл.). Роком спорудження церкви вважа­ють 1476: ця дата була виявлена на одному із дзвонів. Нижній поверх
споруди використовували як церкву, верхній – пристосований для оборони.
У церковному будівництві доби відчутне
послаблення зв’язків з візантійською архітек­турою – натомість посилився вплив європей­ського будівництва. На західноукраїнських
землях, які ввійшли до складу католицьких
Польщі та Угорщини, помітний вплив го­тичної церковної архітектури західноєвро­пейського зразка. Однак готика не набула
поширення в українській архітектурі – вонавиявлялася здебільшого в архітектурних де­талях.
Найдавнішою спорудою, у якій використано
елементи готики, є церква Різдва Богородиців Рогатині.
Церква Різдва Богородиці вНайяскравіші зразки готичного стилю в Рогатині.
церковній архітектурі постали у Львові. Їхвирізняють великі готичні вікна – арки, оформлені вітражами, товсті
цегляні стіни та крутосхилий шпичастий дах. Характерними рисами го­тичного храму є також його видовженість у напрямку «вівтар – вхід»,вертикальність споруди. Найвідомішою готичною пам’яткою Львова єЛатинський (римо-католицький) кафедральний собор Успіння Божої
Матері, будівництво якого розпочали у 80-х роках 14 cт., і тривало воновпродовж наступного століття. Згодом храм не раз добудовували й пере­будовували, тому в його архітектурі помітні елементи й інших стилів,зокрема ренесансу та бароко.
Окрасою Львова є Вірменський собор Успіння Богородиці, збудований
1363 р. коштом заможних вірменських купців. Xрам – перша львівська
споруда, яка, попри пізніші добудови, досить добре зберегла первісний

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

Фортеця в Білгород-Дністровському (місто засноване греками як Тіра в останні
десятиліття 6 ст. до н.е.).

181

Розвиток освіти. Архітектура та образотворче мистецтво

5

1

2

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

1. Латинський (римо-католицький) кафедральний собор Успіння
Божої Матері.
2. Вірменський собор Успіння Богородиці.

вигляд. Споруджено собор у традиціях вірменської національної архітекту­ри, проте з давньою галицькою архітектурою пов’язує його хрестобанний
план і техніка мурування з тесаного білого каменю.
Використовуючи ілюстрації як експонати, проведіть уявну екскурсію «Замкифортеці та храми литовсько-польської доби на українських землях». За картою
складіть маршрут подорожі від вашого рідного міста/села.

3. Що визначало розвиток образотворчого мистецтва? Якими
пам’ятками образотворчого мистецтва уславилася доба?
Українське малярство другої половини 14 – початку 16 ст. розвивалосяна основі традицій русько-візантійського малярства часів Київської Русіта Галицько-Волинського князівства.
До середини 16 ст. розвивалося монументальне малярство – фрески.
Багато фресок українських майстрів збереглося в пам’ятках, розташованиху Польщі (розписи в каплиці Святої Трійці в Любліні 1418 р. та каплиці
Святого Хреста Вавельського замку у Кракові 1470 р.).­Інтер’єр каплиці
Св. Трійці в Любліні.

182

Розвиток освіти. Архітектура та образотворче мистецтво

Упродовж 15 – початку 16 ст. активно розвивався провідний жанртогочасного малярства – іконопис. Великою популярністю користувався
образ Богородиці. Найкращим його зразком серед збережених є ікона
Богородиці із с. Красова та ікона Богородиці з Дмитрівської церкви
с. Підгородці. Популярними були ікони, де в образах святих втілено воїнівгероїв (наприклад, ікона Юрія Змієборця із Станилі поблизу м. Дро­гобича
(кінець 14 ст.) або реальні типи сучасників – селян, міщан, шляхтичів
(ікона «Страшний суд»)).
Ікону Богородиці з Дмитрівської церкви с. Підгородці (Львівська обл.)створено в другій половині 15 ст. Вона є зразком перемишльської школи
українського малярства. Це найдавніша українська ікона Богородиці зпророками.
3

2

1. Ікона Богородиці із с. Красова.
2. Ікона Юрія Змієборця із Станилі.
3. Ікона Богородиці з Дмитрівської церкви с. Підгородці.

У 15 ст. почав формуватися український багатоярусний іконостас, щостав неодмінним компонентом храму.

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

15Іконостас – стіна, перегородка, що відокремлює
вівтар – головне місце у храмі – від ­центральної
частини приміщення, де перебувають віруючі.
Складався з одного-двох рядів ікон. Із часом
кількість ярусів іконостаса збільшилася до чотирьох. У  17–18 ст. кількість ярусів українського
іконостаса могла сягати семи-восьми. Тематика
ікон в ­іконостасі підпорядкована чітким правилам, кожному сюжетові належало певне місце.

183

Розвиток освіти. Архітектура та образотворче мистецтво

5Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

Сторінка Київського псалтиря 1397 р.

Протягом 14 – на початку 16 ст. розви­валася книжкова мініатюра. Серед руко­писних книжок, створених у 14–15 ст.,наймайстернішими мініатюрами оздоблено
Київський псалтир. Цю книгу переписав уКиєві з константинопольського рукопису
11 ст. на замовлення єпископа Михаїла дякСпиридоній 1397 р. Київський псалтир має
229 пергаментних аркушів. Оздоблено книж­ку майже 300 мініатюрами, розміщеними наберегах. Це найрізноманітніші зображенняне тільки людей, а й тварин: кіз, ведмедів,коней, волів, різних птахів і риб. Художни­ки надавали перевагу соковитим, свіжим таяскравим барвам.

Що спільного й чим відрізняються пам’ятки образотворчого мистецтва литовськопольської доби та періоду Галицько-Волинської держави?
Перевірте себе1. Скільки минуло років від будівництва Луцького замку за князя Любарта?
2. Виберіть з переліку пам’ятки, створені в другій половині 14 ст. – на початку
16 ст.: • Десятинна церква в Києві, • ікона Юрія Змієборця із Станилі, • Михайлівський
Золотоверхий собор у Києві, • ікона Красівської Богоматері, • Кам’янець-Подільська фортеця, • Борисоглібський собор у Чернігові, • церква-фортеця в Сутківцях на Поділлі.
3. Визначте місце розташування найвідоміших архітектурних споруд доби.
4. Дайте відповіді на запитання: • Чим уславився Юрій Дрогобич? Чому вчений увійшов вісторію під таким іменем? • Якими були особливості українського містобудування? • Чому невтрачало свого значення будівництво оборонних споруд? • Що характерне для образотворчого мистецтва доби?
5. Складіть текст запрошення відвідати інтернет-музей «Архітектурні пам’ятки України вдругій половині 14 ст. – на початку 16 ст.».
Що в матеріалах уроку вважаєте найпереконливішим свідченням зв’язку української та європейської культур? Наведіть приклади поєднання європейських і національних традицій. Яку пам’ятку вважаєте символом доби? Чому?

життя 
§ 26. Повсякденнета взаємовідносини населення України в 14 – на початку 16 ст.
Практичне заняття 5На перетині
цивілізацій

Пограйте в гру «Аукціон», присвячену видатним діячам історії України другої половини 14 –15 ст. Називайте по черзі імена історичних діячів доби, даючи при цьому коротку характеристику кожному: ким був, коли жив, чим уславився. Виграє
той, хто, назвавши історичну постать, не почує іншої пропозиції від своїх однокласників. Ті учні, які під час аукціону повторювалися або називали імена діячів
інших періодів чи вигаданих персонажів, вибувають з гри.

184

Повсякденне життя та взаємовідносини населення України...

1. Що довідуємося з історичних джерел про склад населення укра­їн­с­ ьких земель 14 – початку 16 ст. за релігійною та етнічною ознаками?

5Мацей Мєховський, польський церковний та освітній діяч, у творі
«Трактат про дві Сарматії», надрукованому в 1517 р., розповідає: «У Русібагато віросповідань. Є християнська релігія, підпорядкована римському
первосвященикові. Вона панує і переважає, хоча представники її нечис­ленні. Друга віра, руська, яка зберігає грецький обряд, більш поширена йохоплює всю Русь. Третя віра – іудейська; її прихильники, іудеї, – нелихварі, як у християнських землях, а ремісники, землероби або великі
купці, які часто тримають у своїх руках громадські побори й податки.
Четверта віра – вірменська, переважно в містах Кам’янці та Львові.
Вірмени – досить досвідчені купці, які доходять зі своїми товарами доКафи, Константинополя, єгипетської Александрії, Алькаїра й країн Індії.
В одязі та церковній службі русини наслідують греків. У них є своєписьмо й алфавіт на зразок грецького, дуже з ним подібний. Євреї корис­туються єврейським письмом і грамотою; займаються також і науками:астрономією та медициною. Вірмени мають свій обряд і своє письмо. Зісвятих вони найбільше шанують апостола Фадея, переконуючи, що віннавернув вірмен у християнство.
…У руських церквах при богослужінні читають і співають… слов’янською
мовою; у вірменських церквах – вірменською мовою; в іудейських синаго­гах моляться єврейською мовою. Християни ж римського обряду співають,моляться й читають латинською мовою».
Пригадайте, коли та за яких обставин західноукраїнські міста почали активно заселяти німці, вірмени, євреї. • Які звичаї та вірування, форми організації міського
життя започатковували іноземні колоністи-переселенці? • На основі уривка з джерела зробіть висновок про етнічний склад населення західноукраїнських міст таставлення до іновірців.
Від давніх часів зберігаються до сьогодні такі назви вулиць історичного центру
Львова, як Руська, Вірменська, Староєврейська. Чому з’явилися ці назви? Про якітрадиції співжиття представників різних етнічних громад свідчить цей факт?

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

Прочитайте фрагмент джерела, визначте, про які явища тогочасного буденного
життя свідчить уривок?

Працюймо самостійно. Завдання 1. На основі наведених уривків з джерела визначте особливості буденного життя та взаємовідносини населення західноукраїнських земель у релігійній сфері у 14 – на початку 16 ст. .

2. Яку роль відігравала торгівля в буденному житті та взаємовідносинах населення України в 14 – на початку 16 ст.?
Посол Венеціанської республіки Контаріні у своєму щоденнику під 1474 р.
залишив такий запис: «Травня 1474 р. ми приїхали до Києва, яким керує
один поляк-католик, на ймення “пан Мартин”. Дізнавшись від королівських
провідників про моє прибуття, він надав мені помешкання, втім, жалюгідне,як і все там, і прислав чимало продовольства. Саме місто розташоване на185Повсякденне життя та взаємовідносини населення України...

Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

5кордоні з Татарією, і сюди з’їжджається чимало купців з хутрами, що їхвезуть з Верхньої Русі; об’єднавшись у каравани, вони прямують до Кафи,але часто, немов вівці, бувають захоплені по дорозі татарами…»
Литовський дипломат Михалон Литвин, який перебував в українських землях у середині 16 ст., у книзі «Про норови татар, литовців імосквитян» розповідав: «Київ наповнений чужоземними товарами, бонемає відомішого, коротшого й надійнішого шляху, ніж стародавня йзагальновідома в усіх своїх звивинах дорога, що веде з чорноморського
порту, тобто з міста Кафи, через Таврійські ворота (Перекоп) до Гаван­ської переправи на Борисфені, а звідти через степи – до Києва; по ній зАзії, Персії, Індії, Аравії, Сирії везуть на північ у Москву, Псков, Новгород,Швецію і Данію коштовне каміння, шовк і золоте ткання, ладан, фіміам,шафран, перець та інші пахощі. Чужоземні купці, які часто мандрують
цією дорогою, збираються у валки до тисячі душ, звані караванами, ізбагатьма навантаженими візками й нав’юченими верблюдами.
Від проходу каравану значні прибутки отримують київські жителі: воє­води, митники, купці, міняйли, човнярі, візники, трактирники й шинка­рі… У непоказних київських хатах трапляється не лише достаток, аленавіть ряснота плодів, овочів, меду, м’яса, риби; окрім того, вони до такої
міри переповнені дорогим шовковим одягом, коштовностями, соболями таіншим хутром і прянощами, що мені самому випадало бачити шовк, якийобходився дешевше, ніж у Вільні льон, і перець, дешевший від солі…»
На сторінках найдавнішого опису Львова, автором якого був Мартин
Ґруневеґ із Гданська, що перебував у місті в 1582–1602 рр., натрапляємона розповідь: «...Львів... лежить у такому місці, неначе це альтана посе­ред раю. Я об’їхав пів-Європи, побував у найславетніших містах світу, алев жодному не бачив стільки хліба, як тут щодня приносять на ринок. Тутвеличезна кількість пива й меду, не тільки місцевого, а й привізного.
А вино їм привозять також із Молдови, Угорщини, Греції. Інколи на ринку
можна побачити в стосах більше тисячі бочок вина.
У цьому місті, як і у Венеції, стало звичним зустрічати на ринку людейз усіх країн світу в своїх уборах: угорців – у їхніх малих магерках, козаків –у великих кучмах, росіян – у білих шапках, турків – у білих чалмах. Цівсі у довгому одязі, а німці, італійці, іспанці – у короткому. Кожен, хочби якою мовою він розмовляв, знайде тут свою мову.
Щотижня буває три торгові дні – по середах, п’ятницях, неділях. ...Алеторг тут щодня, бо щоденно прибувають крамарі з усієї Русі, Поділля, зМолдови та Валахії. Отже, щодня знайдеш тут різні товари, які тільки
можна придумати».
• Що вражало чужинців у буденному житті Києва та Львова? Які товари продавалися на базарах? • Як розвиток торгівлі позначався на добробуті мешканців міст?
Як ви гадаєте, чи пов’язана торгівля, що вирувала в українських містах, з толерантністю традицій співжиття та віротерпимістю, на які звертали увагу мандрівники? Відповідь обґрунтуйте.
Працюймо самостійно. Завдання 2. На основі джерел зробіть висновок про значення торгівлі в буденному житті мешканців українських міст.

186

Повсякденне життя та взаємовідносини населення України...

Малюнок з угорсь­кої хроніки
15 ст. з умовною назвою «Ординці ведуть по­­лонених».

Зажурилась Україна,Бо нічим прожити,Витоптала орда кіньми
Маленькії діти,Котрі молодії –У полон забрато;Як заняли, то й погналиДо пана до хана.
Годі тобі, пане-брате,Ґринджоли малювати,Бери шаблю гостру, довгуТа йди воювати!
Ой ти станеш на воротях,А я в закаулку,Дамо тому стиха лихаТа вражому турку!
Ой ти станеш з шабелькою,А я з кулаками,Ой щоб слава не пропала
Поміж козаками.

•Порівняйте зміст народної пісні з малюнком із тогочасної хроніки. Яким реаліям
життя українців кінця 15–16 ст. присвячено обидва твори? • Які слова іншомовного
походження, що стосуються цих подій та явищ, знаєте? • Якими рядками з народної пісні можна прокоментувати малюнок? • Про яку нову суспільну верству йдетьсяв народній пісні? Яку роль представникам цієї верстви відведено в пісні?
• Висловте припущення, як змальовані в пісні реалії життя, пов’язані з виникненням цієї верстви?

5Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

3. Які особливості буденного життя українців кінця 15 – початку
16 ст., пов’язані з походами ханських орд та султанських військ,засвідчують джерела?

Працюючи в групах, поміркуйте, про що свідчать такі факти: 1) слово «козак» –тюркського походження; так само тюркського походження слова «кіш», «майдан»,«отаман», «осавул», «товариш», «джура», «бунчук», «булава», «пернач», «курінь», «шаровари»; 2) елементом традиційного чоловічого українського костюма
були широкі штани – шаровари, запозичені в народів Сходу. Чи можна твердити,що, навіть ворогуючи, народи постійно взаємозбагачуються і, зрештою, це взаємозбагачення – найцінніше для майбутнього? Відповідь обґрунтуйте.
Працюймо самостійно. Завдання 3. Визначте, про які події та явища буденного
життя кінця 15 – початку 16 ст. свідчать джерела цього пункту. Викладіть власні
міркування про ті зміни, що сталися в повсякденні мешканців українських земельу зазначений період.

187

Повсякденне життя та взаємовідносини населення України...

5Поставте собі оцінку за урок, зарахувавши за різні етапи роботи відповідні бали: закожне із завдань (завдання 1–3) – від 1 до 3 балів; так само від 1 до 3 балів оцініть
свою участь в обговоренні в парах (максимальна оцінка за урок – 12 балів).
Що, на вашу думку, визначає буденне життя? Чи швидко в ньому відбуваються
зміни? Чому? Що змінилося в повсякденні мешканців українських земель 14 – початку 16 ст., порівнюючи з добою Київської Русі та Галицько-Волинської держави?
Які традиції збереглися до сьогодні?

ПЕРЕВІРТЕ, ЧОГО НАВЧИЛИСЯ З ТЕМИУкраїнські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

ДАТИ ТА ПОДІЇ
1. Складіть літопис найважливіших подій нашої історії другої полови­ни 14 – 15 ст.
2. Встановіть, чи були сучасниками:А. Князь Любарт і польський король Казимир ІІІ Великий.
Б. Князь Свидригайло і князь Володимир Ольгердович.
В. Князь Костянтин Острозький і князь Свидригайло.
Г. Великий князь литовський Вітовт і кримський хан МенгліГірей.
Д. Князь Олелько Володимирович і князь Свидригайло.
Е. Король Ягайло і князь Федір Коріатович.
ПРИЧИНИ, СУТНІСТЬ, НАСЛІДКИ ПОДІЙ
3. Роздивіться ілюстрації. Які події зображено на них? Назвіть події,що передували зображеним. Використовуючи історичні джерела підруч­ника, придумайте короткі оповідання до поданих ілюстрацій.

4. Використовуючи наведені рік та місце, визначте подію, стисло сфор­мулюйте історичне значення кожної.
А 1385 р., Крево.					 В 1471 р., Київ.			
Б 1435 р., Свята.					 Г 1482 р., Київ.
ІСТОРИЧНА КАРТА
5. Дайте відповіді на запитання до картосхем.
• Якими цифрами позначено воєводства на українських землях, що пере­бували у складі Королівства Польського наприкінці 15 ст.? (картосхема 1)188

Перевірте, чого ви навчилися з теми• Коли правитель держави, територію якої заштриховано на карті, ви­знав васальну залежність від Османської імперії? (картосхема 2)• Якими цифрами позначено українські землі, що перебували у складі
Великого князівства Литовського, Королівства Польського та Молдавського
князівства в середині 15 ст.? (картосхема 3)Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

  

5										 Картосхема 1 																						 Картосхема 2  Картосхема 3ПОНЯТТЯ ТА ТЕРМІНИ
6. Які поняття та терміни з перелічених нижче є обов’язковими в роз­повіді про соціальний устрій та господарське життя в Україні в другій
половині 14–15 ст.: • війт, • воєводство, • гуманізм, • думи, • іконостас,• книжкова мініатюра, • кріпацтво, • магістрат, • пани, • панщина,• «похожі» селяни, • татари, • фільварки, • цех, • шляхта, • яничари,• ясир, • галерикаторги, • гетьман, • магдебурзьке право, • султан, • хан?
Свій вибір поясніть.
189

Перевірте, чого ви навчилися з темиУкраїнські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

5ІСТОРИЧНА ОСОБИСТІСТЬ
7. Роздивіться галерею портретів діячів історії України. Які події з іс­торії України пов’язані із зображеними історичними діячами? Назвіть
тих, хто стосується історії литовськопольської доби другої половини
14–15 ст. Як їхня діяльність вплинула на долю українських земель?

8. Про кого із зображених на ілюстраціях історичних діячів висловив­ся легат Папи Римського? «[Він]...може бути названий кращим воєначальником нашого часу... У себе вдома він благостивіший за Нуму,відвагою не поступиться Ромулу. Єдине, чого йому бракує до інших дарів
духа і видатних чеснот, це те, що він схизматик, і якби його вдалося
навернути до лона святої матеріцеркви, за ним потяглося б безконечне
число люду, наскільки багато серед своїх важить його ім’я і авторитет».
• Підготуйте розповідь про цього історичного діяча.
ІСТОРИЧНЕ ДЖЕРЕЛО
9. Установіть, про що йдеться в уривках з історичних джерел. Дайте
історичний коментар зазначених подій.
А. «Княжата Коpiатовичi, пpийшовши в Подiльську землю, увiйшовшив пpиязнь з отаманами, почали Подiльську землю вiд татаp боpонити йбаскакам данину пеpестали давати».
Б. «...Бажаючи припинити існування князівства Київського, не посадив уже там Семенового сина, а посадив воєводу з Литви Мартина Гаштовта, ляха, якого не хотіли кияни прийняти не тільки тому, що небув князем, а більше тому, що він був ляхом; одначе, будучи примушені,погодилися».
В. «...Великий князь московський узяв град Смоленський. Король Сигізмунд... послав свого великого воєводу, славного і великорозумного гетьмана
князя Костянтина Івановича Острозького... Самі себе не щадили, і проти
великої ворожої армії стали, і вдарили, і багатьох людей війська тоговразили, і погубили вісімдесят тисяч, а інших живими в полон узяли».
Г. «Року Божого 1339 померла згадана королева пані Анна, а наступного року, коли Болеслав, син мазовецького князя Тройдена, одностайно

190

Перевірте, чого ви навчилися з теми10. З якого документа наведено фрагмент?
«Урядником призначаються тільки католицької віри і підвладні святій римській церкві. Також і всі постійні уряди земські, які є посади,каштелянства, жалуються тільки сповідникам християнської [католицької] віри і до ради нашої допускаються і в ній присутні, коли обговорюються питання про благо держави, бо часто різниця у вірах приводитьдо різниці в думках, і виявляються через це відомими такі рішення, якимналежить у таємниці бути збереженими».

5Українські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

обраний русинами князем і паном, був знищений з допомогою отрути, бопрагнув змінити їхнє право на віру, Любарт, син литовського князя Гедиміна, захопив це Руське князівство, до котрого потім року Божого
1349 король Казимир вступив з потужним військом і цілком опанував
ним, разом з усіма містами і замками; Любарту ж він з власної доброї
волі відступив тільки єдине місто Луцьк з його повітом.
Д. «Поляки зібрали сейм… і на тому сеймі вирішили узяти собі государем на королівство великого князя Ягайла… І архієпископи і єпископи всеі вся рада польська зустріли з процесіями великого князя Ягайла перед
містом Краковом, і там його вітали, і прийняли, і проводили його з шаною, і з веселістю великий у замок, у костьол святого Станіслава. І тамЯгайло, увійшовши в церкву, прийняв римську віру і хрестився, і далийому ім’я Владислав, і потім його коронували, і королеву Ядвігу далийому в дружини».
Е. «…Була битва велика між Литвою та Москвою на річці Ведроши,де Москва побила Литву та багато панів у полон узяла... У той же рікмосковський цар побрав війною усю Чернігово-Сіверську землю, з головними містами: Брянськ, Стародуб, Новгород-Сіверський, Трубчевськ, Чернігів, Путивль – та інших 60 міст було взято...».
Є. «Король Ягайло, будучи в Києві, дав привілей волинським громадянам,щоб їм у вірі ніхто насильства не чинив, церквам православним не пакостив і до своєї віри їх не примушував. Свидригайло вигнаний був з князівства Литовського, і посадив король Ягайло на його місце Жигмонта
Кейстутовича, Вітовтового брата, а Свидригайла руські князі посадилина князівство Київське, і Смоленське, і Вітебське й ін. Свид­ригайло ж, якнеспокійний, не переставав війни вести з навколишніми, з Литвою…».
Ж. «Тієї ж весни пішов князь Вітовт на Поділля, а князь Володимир
Ольгердович тоді був у Києві і не хотів покоритися князеві Вітовтові. І великий князь Вітовт, пішовши, взяв Житомир, і прийшов до нього князь Володимир, і князь Вітовт відняв у нього Київ і дав йому Копил, а в Київ посадив
Скиргайла. А сам Вітовт пішов на Подільську землю, а Скиргайлові велів
піти на Черкаси і на Звенигород. І князь Скиргайло, з Божою поміччю і заповелінням князя Вітовта, Черкаси взяв і Звенигород, і повернувся в Київ».

11. Роздивіться ілюстрації із зображенням історичних пам’яток. Де,коли, за яких обставин, навіщо (для кого, для чого, на честь кого, чого)було створено наведені твори архітектури та образотворчого мистецтва?
Що знаєте про їхнє призначення? Що собою являла архітектурна споруда
зовні, яка вона всередині? Зробіть висновок про рівень розвитку культури.
191

Перевірте, чого ви навчилися з темиУкраїнські землі у складі
великого князівства Литовськогота інших держав

5

12. Уявіть, що ви стали учасником засідання комісії із затвердження
назв вулиць м. Києва. Розіграйте обговорення назв, пов’язаних з литов­ською добою. Свою позицію в цій справі аргументуйте історичними фак­тами. Розіграйте зустріч двох киян, які жили в другій половині 14 ст.
192