ІНФРАСТРУКТУРА РИНКУРОЗДІЛ 5. ДЕМОГРАФІЯ, ЕКОНОМІКА ПРАЦІ,СОЦІАЛЬНА ЕКОНОМІКА І ПОЛІТИКАГЛОБАЛЬНІ ТРЕНДИ У СОЦІАЛЬНО-ТРУДОВІЙ СФЕРІ:ВПЛИВ НА ЗАЙНЯТІСТЬ ТА ОПЛАТУ ПРАЦІ
GLOBAL TRENDS IN THE SOCIAL AND LABOUR SPHERE:
THE IMPACT ON EMPLOYMENT AND WAGESУ статті досліджено трансформаційніпроцеси на світовому ринку праці, які проявляються через поширення нетрадиційних
форм зайнятості, зміну структури зайнятості у цілому, характеризуються зміщенням центрів формування доходів та вимагають нових підходів до оцінки та оплатипраці. Автор подає співставний аналіз змін вУкраїні та провідних країнах світу й пропонуєзаходи щодо посилення адаптивності економіки і ринку праці України в нових умовах четвертої промислової революції.
Ключові слова: нетрадиційні форми зайнятості, заробітна плата, креативна економіка, економіка знань, партнерство.

УДК 331Поплавська О.М.
к.е.н., доцентКиївський національний економічнийуніверситет імені Вадима ГетьманаВ статье рассмотрены трансформационные процессы на мировом рынке труда,которые проявляются в распространениинетрадиционных форм занятости, изменении структуры занятости в целом, характеризуются сдвигом центров формирования доходов и требуют новых подходовк оценке и вознаграждению труда. Авторпроводит сравнительный анализ изменений

Постановка проблеми. Трансформації, якіспостерігаються у соціально-трудовій сфері,мають певні особливості та закономірності йзумовлені, перш за все, розвитком мережевоїекономіки, народженням економіки знань. Сьогодні вже очевидно, що ці відносини змінюються
незалежно від того, чи унормовані вони чи ні назаконодавчому рівні. Як правило, форма трудових відносин з’являється раніше, ніж її опишуть
законодавчо, й є адаптивною реакцією бізнесуна поширення нових ІТ-технологій, знань мікробіології, робототехніки тощо. Так, у сфері наукових
досліджень більшої ваги набувають «грантові відносини» зайнятості й оплати праці. Автор розуміє
«грантові відносини» як специфічні трудові відносини, які мають риси як цивільно-правового, так ітрудового договорів, але водночас характеризуються регламентацією питань щодо організаціїтрудових процесів, оцінювання проміжних результатів праці, а також передбачають застосуваннявідмінного від класичного методу розподілу коштів(у т. ч. на оплату праці).
Відтепер не можна стверджувати, що ринок
праці – повністю саморегульована система або,навпаки, є об’єктом суто державного регулювання.
Можемо констатувати, що головним учасником

158Випуск 16. 2018

в Украине и ведущих странах мира, предлагает меры по укреплению адаптируемостиэкономики и рынка труда Украины в новыхусловиях четвертой промышленной революции.
Ключевые слова: нетрадиционные формы
занятости, заработная плата, креативнаяэкономика, экономика знаний, партнерство.
The paper studies the transformation processes
in the world labour market, which are manifested
through the spread of non-traditional formsof employment, the change in the structureof employment, in general, are characterized
by a shift in the centres of income generation
and require new approaches to evaluation andremuneration of labour. The author submits acomparative analysis of changes in Ukraine
and the leading countries of the world, proposesmeasures to strengthen the adaptability of theeconomy and the labour market of Ukraine in the
new conditions of the 4th Industrial Revolution.
Key words: unconventional forms of employment, wages, creative economy, knowledge
economy, partnership.

ринку, у тому числі ринку праці, стали корпораціїз їхніми традиціями, морально-етичними принципами, що проявляється у формуванні «образів» та вимог до певних професій. Усе більшоїваги набувають інтереси бізнесу в законодавчомуврегулюванні проблем ринку праці. Наприклад, вУкраїні запроваджено практику узгодження програм підготовки фахівців навчальними закладамиз роботодавцями. Певним чином цей досвід Україна увібрала з країн Європи, де вже давно замислювалися над механізмами стабілізації потреби тапопиту на робочу силу певної кваліфікації.
Згадані особливості проявляються у такому.
По-перше, концентрація виробничих підприємств, що не потребують висококваліфікованих працівників, здебільшого існує в країнах іздешевою робочою силою. По-друге, вже простежується тренд до поляризації світу на регіони
переважно з високою якістю робочої сили та нарегіони переважно з некваліфікованими робітниками. По-третє, сегмент неповної зайнятості,її нетрадиційних форм має тенденцію до розширення, і ми побачили зародження нового суспільного класу – прекаріїв, діяльність яких регулюється іншими правилами. У проведеному раніше
дослідженні [12] ми вже аналізували феномен ДЕМОГРАФІЯ, ЕКОНОМІКА ПРАЦІ, СОЦІАЛЬНА ЕКОНОМІКА І ПОЛІТИКАпрекаризації. Нами було доведено, що поява прекаріїв – це відповідь ринку праці на виклики глобального світу: нові організаційні форми діяльності корпорацій, зміну поділу праці, посиленнявимог до soft-skills-працівників. Разом із тим напоказники ринку праці суттєво вплинули неспецифічні чинники, зокрема тероризм, який призвів доактивації міграційних процесів.
Сучасні глобальні тренди щільно пов’язані з розвитком нових сфер докладання праці. З’являються
нові види трудової діяльності. Наприклад, сьогоднідля виробництва панелей управління автомобілями необхідні фахівці, що володіють знаннямипрограміста та інженера (автомобілебудування).
Таких фахівців не готують вищі навчальні заклади,тому компанії вимушені «доповнювати знання»й навчати працівника до того рівня, щоб він змігефективно виконувати свої посадові обов’язки.
Аналіз останніх досліджень і публікацій.
Проблематика зайнятості та інноваційного розвитку залишається актуальною в дослідженнях багатьох вітчизняних та зарубіжних учених.
Останні наукові результати зарубіжних учених
щодо впливу інноваційного розвитку на зайнятість
розкриті в роботах М. Вівареллі, Р. Гарісона, Дж.
Меєрса, Б. Петерса, Г. Ротман та ін. Автори наголошують на тому, що інноваційний розвиток має якпозитивний, так і негативний вплив на ринок праці;наголошується, що здебільшого позитивний вплив
інновацій відчувається у сфері креативної економіки, науково-дослідної роботи [7]. Окремо необхідно виділити роботу К. Шваба «Четверта виробнича революція», в якій окреслено виклики, щопостали перед урядами країн, щоб збалансувати
попит і пропозицію робочої сили в найближчому
майбутньому [13].
Серед вітчизняних науковців вагомий внесок уформування розуміння сутності ринку праці, методів його регулювання зробили О. Герасименко,Т. Заєць, Л. Ільїч, А. Колот, Е. Лібанова, Л. Лісогор,В. Онікієнко, І. Петрова та ін. Водночас О. Герасименко, Л. Ільїч, А. Колот, Л. Лісогор наголошуютьна необхідності розвитку інноваційної зайнятості,підкреслюючи важливість трансформації інститутів, зміни правил взаємодії учасників ринку праці –держави, бізнесу [9]. Проте залишаються недостатньо дослідженими питання впливу (ризиків)змін виробничих відносин, становлення Індустрії4.0, поширення четвертої промислової революціїна ринок праці в Україні.
Постановка завдання. Метою дослідженняє аналіз впливу глобальних трендів, пов’язанихіз поширенням четвертої промислової революціїта становленням креативної економіки, на ринок
праці України, опрацювання нових підходів дооплати праці працівників.
Виклад основного матеріалу дослідження.
Щоб зрозуміти, як процеси, що відбуваються усвіті та пов’язані з креативною економікою, четвертою промисловою революцією, впливають наринок праці, у т. ч. на зайнятість та оплату праці,з’ясуємо сутність цих явищ.
Останнім часом в економічній літературі можна
зустріти терміни «креативна економіка», «економіка знань», «четверта промислова революція».
На жаль, чіткого визначення жодної з дефініцій
немає, тому частина дослідників часто економіку
знань ототожнюють із креативною економікою,а четверту революцію називають креативною
економікою. На нашу думку, такий підхід спрощує розуміння сутності цих категорій, передусімтому, що креативність і знання не є тотожнимипоняттями, а результати (продукти) промисловоїреволюції можуть носити характер новизни, алене бути креативними. Водночас усі ці категоріївзаємопов’язані: результати четвертої промислової революції не побачили б світу, якщо не сформувалося б достатньо якісних знань, що стимулювали прорив у різних сферах науки (хімії, фізики,мікробіології тощо), а знання могли б «лежати підсукном» ще довго, якщо не були б задіяні механізми просування товарів, формування попитузавдяки креативній економіці (маркетинг, дизайн,ін.). Автор уважає, що креативну економіку формують люди, тому її можна охарактеризувати як такусферу докладання праці, де реалізується творчий
потенціал людини (митця). Трудова діяльність укреативній економіці відбувається у сферах культурного розвитку людини, виховного процесу, атакож проявляється у соціально-психологічному
забарвленні трудових відносин. Економіка ж знаньвимагає від людини не стільки креативної (яквибух), скільки послідовної, наполегливої, пошукової праці, що характеризуватиметься накопиченням знань, їх систематизацією, узагальненням танарощуванням нових знань. Тому економіка знаньза змістом праці відрізняється від креативноїекономіки й реалізується у наукомістких сферахекономічної діяльності, тобто там, де знання становлять більше 50% вартості у виробництві нової
продукції (послуги). Четверта промислова революція є процесом, який віддзеркалює переродження,оновлення виробництва, появу нових видів виробництв, які є результатом новацій, тобто економікизнань. Отже, четверта промислова революціяокреслює сфери життєдіяльності людини, де прогресують зміни (способу життя, самовизначення,ціле полягання), а тому висуваються нові вимогидо знань, умінь, навичок майбутніх працівників.
Узагальнюючи, стверджуємо, що креативна
економіка та економіка знань дають змогу реалізуватися четвертій промисловій революції й сформувати новий уклад соціально-економічних відносин, правил взаємодії учасників ринку.
Таким чином, глобальні тренди у соціально-трудовій сфері пов’язані зі змінами у формах зайня-159ІНФРАСТРУКТУРА РИНКУтості, підходах до оплати праці, регламентаціїтрудових відносин, сприяли зростанню попиту наробочу силу певних якостей (знання, креативність,самоорганізація), зменшенню попиту на робочусилу, котра виконує традиційні управлінські функції або прості робочі.
Потреба в робочій силі для компаній, які спрямовані на креативну економіку, постійно зростає,що пов’язано з нарощуванням обсягів виробництва таких компаній. Наприклад, у звіті The Global
Creative Economy Is Big Business зазначалося,що в креативній економіці у 2013 р. були задіянімайже 30 млн. осіб по всьому світі, сукупні доходиекономіки оцінювалися в 2,25 трлн. дол., або 3%світового ВВП (що значно більше за доходи індустрії глобальних телекомунікацій – 1,57 трлн. дол.,або ВВП таких країн, як Індія, Росія, Канада). [2].
Рік за роком креативна економіка нарощує темпи:наприклад, лише у Великобританії у 2015 р. креативна економіка становила майже 9% британського експорту послуг та включала 5,6% робочихмісць; у секторах культурно-розважальної індустрії та творчої праці працює майже 7 млн. осібв Європейському Союзі, що еквівалентно приблизно 3% загальної зайнятості, а продукція креативної економіки становить 4,3% зовнішньогоекспорту ЄС-27. [1]. В Україні рівень занятості йдохідність у сферах економічної діяльності, щоналежать до креативної економіки, не оцінюється,тому що статистика не виділяє всі сфери зайнятості, що становлять креативний сектор економіки.
Оскільки найпотужнішим двигуном креативноїекономіки в будь-якій країні є ІТ- та медіасектори,то можемо припустити, що обсяги (дохідність) креативної економіки відповідають доходності ІТ- тамедіасекторів і становлять більше 14 млрд. грн.,оскільки, за оцінками представників IТ-ринку, йогообсяг у 2016 р. становив від 2,5 до 3 млрд. дол.
Обсяг ринку медійної реклами в минулому році,за оцінками Всеукраїнської рекламної коаліції,становив 11,6 млрд. грн. Ринок видавництва оцінюють в Україні в 160 млн. дол. [10]. Водночасзайнятість у секторах креативної економіки України становить приблизно 2,5% по відношенню дозайнятості по Україні.
Економіка знань розвивається також стрімкимитемпами, проте ця динаміка притаманна економічно розвинутим країнам та таким, що розвиваються. Частка зайнятого населення у сфері досліджень у світі коливається від 1% до майже 50%.
Наприклад, у Великобританії зайнятість у креативній економіці за 2009–2014 рр. збільшилася на12,8% [6].
В Україні обсяги економіки знань незначні.
У 2014 р. ці питома вага наукових досліджень
становила 0,69% ВВП, а частка зайнятих – 0,38%сукупної зайнятості; 2016р. частка виконавців НДР(дослідників, техніків і допоміжного персоналу) у160

Випуск 16. 2018загальній кількості зайнятого населення становила 0,60%, у тому числі дослідників – 0,39%.
Для порівняння, за даними Євростату, у 2014 р.
найвищою ця частка була у Данії (3,07% і 2,09%),Фінляндії (2,95% і 2,12%), Норвегії (2,73% і 1,90%),Нідерландах (2,18% і 1,29%) та Словенії (2,12% і1,23%); найнижчою – у Румунії (0,48% і 0,31%),Кіпрі (0,69% і 0,50%), Туреччині (0,76% і 0,65%) таБолгарії (0,77% і 0,54%) [8].
Проте загальна тенденція до зростання кількості робочих місць, доходів компаній, що функціонують в економіці знань або креативній економіці,оголила деякі неоднозначні зміни у сфері соціально-трудових відносин. Зокрема, поширенняпрактики укладання строкових (із невеликим терміном) трудових договорів та неповної зайнятості.
Профспілка працівників освіти Німеччини наголошує, що набуло суттєвих масштабів «поширення
практики укладання тимчасових трудових договорів – саме на таких умовах працюють 93% молодих науковців у німецьких університетах і 84%молодих співробітників науково-дослідних інститутів, які не входять до структури університетів…
дослідники все частіше працюють неповний робочий день, причому жінок із неповною зайнятістю
значно більше, ніж чоловіків. Унаслідок відсутностігарантованої зайнятості приблизно половина жінок
і 42% чоловіків, що працюють молодшими науковими співробітниками, не заводять дітей, хоча просвоє небажання мати дітей заявляють лише 12%
тих, хто починає працювати науковцями» [11].
Чимало проблем виявилося у сфері оплати
праці працівників, що задіяні в економіці знань такреативній економіці. Так, за соціологічними обстеженнями, лише 33,7% менеджерів задоволенірівнем оплати праці (зокрема, у Великобританії усфері телекомунікації, електроніки задоволені рівнем оплати праці 28,7% працюючих, академічних
навчальних закладів – 36,1%, хімічної та фармацевтичної діяльності – 42,2%) [5]. З одного боку,традиційно зберігається високий рівень оплатипраці фахівців з ІТ (наприклад, у поточному роціконсультанти з інформаційних технологій у Сполучених Штатах могли отримувати в середньому76 тис. дол. на рік (основна заробітна плата);загальна сума грошових надходжень для консультантів з інформаційних технологій становить від43 до 132 тис. дол. на рік) [3]. Водночас оплатароботи науковців нижча. Заробітна плата учених напочатку кар'єрних сходинок коливається від 18 тис.
до 35 тис. дол. на рік і зростає до 35–75 тис. дол.
залежно від стажу та професійного досвіду [4]. Тождиференціацію між найвище оплачуваними посадами та іншими роботами у сфері креативної економіки та економіки знань можна визначити як джерело незадоволення рівнем оплати праці.
Отже, такі глобальні тренди, як глобалізація, інтегрування креативних економік, економіки ДЕМОГРАФІЯ, ЕКОНОМІКА ПРАЦІ, СОЦІАЛЬНА ЕКОНОМІКА І ПОЛІТИКА

знань різних країн із перенесенням центрів продукування ідей, новацій до країн, що розвиваються,посилення конкуренції, наклали свій відбиток і насоціально-трудову сферу, в якій актуалізувалисявиклики, котрі ми пропонуємо згрупувати за ознакою джерела ризиків:• трансформація інституту зайнятості в частині поширення нестандартної та неповної зайнятості;• нестабільні доходи працівників, зайнятих усферах креативної економіки та економіки знань,незадоволення рівнем оплати праці;• зменшення можливостей щодо поліпшеннятрудового потенціалу більшості країн світу, в т. ч.
України;• зміна вимог до структури знань, умінь, компетенцій працівників.
Одразу зазначимо, що виклики – це не проблеми, а ситуації, які можна використати для економічного прориву або, навпаки, втратити шансщось змінити. Україна має чимало сильних сторін,але не вміє їх використовувати. Так, маючи високої
якості людський капітал (Україна знаходиться на34-й рейтинговій позиції зі 140 країн за рейтингом
Всесвітнього економічного форуму, зокрема 27-марейтингова позиція за якістю математичної тафундаментальної природничої підготовки, 11-та заохопленням вищою освітою, 29-та – за наявністю
вчених та інженерів [14 с. 45]), не використовує
його ефективно (частка отриманих українськимизаявниками міжнародних патентів у світових обсягах міжнародних патентів зменшилася у шість
разів: з 1,7% у 2000 р. до 0,28% у 2014р., з 2015 р.
експорт та імпорт операцій послуг, пов’язаних ізвикористанням інтелектуальної власності скорочується [14, с. 49–50]).
Важливою характеристикою стану соціальнотрудових відносин в Україні є також продуктивністьпраці. Оскільки офіційна статистика не дає такоїцифри, автор скористалася даними державного

комітету статистики щодо діяльності підприємств
України за останні декілька років, визначивши,який фінансовий результат припадає на одного
зайнятого на підприємствах різних сфер економіки (рис. 1). Водночас середня заробітна платапо країні протягом досліджуваного періоду зросла
в 1,7 рази в абсолютному виразі, разом із тимпротягом 2014–2015 рр. спостерігалося падіння
реальної заробітної плати. Чисельність зайнятих на досліджуваних підприємствах постійно
зменшувалася: з 7 679,7 тис. осіб у 2012 р. до5 801,1 тис. осіб у 2016 р.
Такі дані свідчать, що, по-перше, існує тісна
кореляція між реальною заробітною платою тафінансовими результатами підприємств; по-друге,темпи зміни рівня оплати праці порівняно з темпами зміни досягнутого фінансового результату врозрахунку на одного зайнятого не мають спільного показника, останній зростає швидшими темпами за перший. Усе це дає підстави стверджувати,що потенціал для зростання рівня оплати праці вУкраїні існує. Проте детальний аналіз доходності
підприємств різних сфер економічної діяльності якцентрів накопичення інвестицій показує негативну
тенденцію: спостерігаємо незначний фінансовий
результат, а подекуди його зниження у тих галузях,які можуть бути драйверами економіки.
Крім того, кожен рік Держкомстат, проводячивибіркове обстеження домогосподарств, фіксує, що майже 50% сімей не задоволені рівнем
доходів, причому традиційно половину доходів становлять доходи від зайнятості. Такі данілише доводять позицію автора: сфери економіки, які не можуть забезпечити високих доходів, не можуть стати драйверами економіки тазабезпечити достатній рівень доходів населення.
А в Україні, на жаль, зберігається технократична
структура економки, де інноваційним сферам
відведено незначне місце. Частково інноваційні
сфери економіки могли б розвиватися в Україні

тис.грн.
20,00
0,00-20,00

2012

2013

2014

2015

2016

-40,00-60,00-80,00-100,00
Рис. 1. Фінансовий результат підприємства в розрахунку на одного зайнятогов середньому по Україні, тис. грн.
Джерело: побудовано автором за даними сайту http://www.ukrstat.gov.ua/161

ІНФРАСТРУКТУРА РИНКУза рахунок зміни формату соціально-трудових
відносин. Автор має на увазі поширення дистанційної зайнятості. Проте така форма зайнятостіне визначена законодавчо й не урегульованащодо форми реалізації трудових відносин міжроботодавцем і зайнятим. Окрім того, недостатньо вивченим є питання визначення оплати праці
такого працівника, адже вона не може бути встановлена а ні за традиційною тарифною системою(оскільки питання обліку відпрацьованого часу єне унормованим), а ні за принципами цивільноправових договорів (часто немає можливостіспівставити реальні затрати праці та оплату
зусиль людини, тож оплата є несправедливою, алюдина соціально незахищеною).
Зважаючи на вищевикладене, нами запропоновано розглядати дистанційну форму зайнятостіяк специфічні соціально-трудові відносини, котріхарактеризуються чіткою регламентацією трудових цілей та завдань працівника й зобов’язань
роботодавця. Такі відносини мають ґрунтуватисяна договірних засадах і передбачати укладаннятрудового контракту (строкового договору).
Оплата праці таких працівників може бути визначена з урахуванням державних гарантій у сфері
оплати праці та рівня середньомісячної заробітної плати працівника, зайнятого повний робочийдень у цій сфері економічної діяльності, а також
оцінки вагомості даної роботи для організації(підприємства).
Висновки з проведеного дослідження. Економічне зростання більшості країн світу сьогодні
частіше досягається за рахунок інноваційних такреативних сфер економіки, що підтверджується
високими рівнями доходів відповідних підприємствіз відносно незначною чисельністю зайнятих у згаданих сферах. Для України, зважаючи на високу
якість людського капіталу, інноваційні та креативні
сфери економіки можуть стати драйверами розвитку. Проте ефективність їхньої діяльності певною
мірою залежить від правил, форм соціально-трудових відносин.
Уважаємо, що нині перед країною стоїть
завдання максимально продуктивно використати потенціал нетрадиційних форм зайнятості впоєднанні з імплементацією у практику грейдової
системи оплати праці. Крім того, важливо максимально задіяти механізм партнерських відносинміж бізнесом, державою та громадськістю, щодасть змогу знизити негативний вплив скороченняобсягів фінансування галузей, що продукуютьінновації.
БІБЛІОГРАФІЧНИЙ СПИСОК:1. Factors for Enabling the Creative Economy.
World Economic Forum. URL: http://www3.weforum.org/
docs/WEF_2016_WhitePaper_Enabling_the_Creative_Economy.pdf.

162Випуск 16. 2018

2. Florida Richard. The Global Creative Economy Is
Big Business. URL: https://www.citylab.com/life/2015/12/
the-global-creative-economy-is-big-business/422013/.
3. Information
Technology(IT)Consultant
Salary. URL: https://www.payscale.com/research/US/
Job=Information_Technology_(IT)_Consultant/Salary.
4. Research Scientist (Physical Sciences). URL:
https://www.allaboutcareers.com/careers/job-profile/research-scientist-physical-sciences.
5. Salary survey. URL: https://www.slideshare.net/CBSbutler/engineering-salary-survey-2015.
6. The Knowledge Economy in Northern Ireland.
Ulster University Economic Policy, Centre Ulster Business
School, University of Ulster. URL: http://connect.catalystinc.org/assets/general/NI-KEI-Report-2015Final.pdf.
7. Vivarelli Marco. Innovation and Employment:
A Survey. IZA Discussion Paper. 2007. № 2621. URL:
http://ftp.iza.org/dp2621.pdf.
8. Діяльність підприємств. Державний комітетстатистики України. URL: http://www.ukrstat.gov.ua/.
9. Колот А.М. Трансформація інституту зайнятості як складова глобальних змін у соціально-трудовій сфері. Україна: аспекти праці. 2009. № 8. С. 3–14.
10. Креативна економіка: як в Україні заробити насправі, яку любиш. URL: https://konkurent.in.ua/news/ukrayina/14188/kreativna-ekonomika-yak-v-ukrayinizarobiti-na-spravi-yaku-lyubish-.html.
11. Профспілки освітян – проти нестабільної зайнятості у сфері вищої освіти і науки. URL:
https://pon.org.ua/novyny/5516-profsplki-osvtyan-protinestablnoyi-zaynyatost-u-sfer-vischoyi-osvti-nauki.html.
12. Поплавська О.М. Прекаризація: ризики соціальної безпеки України. Соціально-трудові відносини: теорія та практика. 2016. № 1(11). С. 124–131.
13. Шваб К. Четвертая промышленная революция. Москва: Эксмо, 2016. URL: https://www.litres.ru/klaus-shvab/chetvertaya-promyshlennaya-revoluciya/chitat-onlayn/.
14. Україна 2030: Доктрина збалансованого розвитку. Львів: Кальварія, 2017. 168 c.
REFERENCES:
1. Factors for Enabling the Creative Economy.
World Economic Forum. (2016) http://www3.weforum.
org/docs/WEF_2016_WhitePaper_Enabling_the_Creative_Economy.pdf
2. Florida Richard. The Global Creative Economy
Is Big Business. (2015) https://www.citylab.com/
life/2015/12/the-global-creative-economy-is-bigbusiness/422013/
3. Information Technology (IT) Consultant Salary.
(2017)
https://www.payscale.com/research/US/Job=
Information_Technology_(IT)_Consultant/Salary
4. Research Scientist (Physical Sciences). https://www.allaboutcareers.com/careers/job-profile/researchscientist-physical-sciences
5. Salary survey. (2015) https://www.slideshare.
net/CBSbutler/engineering-salary-survey-2015
6. The Knowledge Economy in Northern Ireland.
(2015) Ulster University Economic Policy, Centre
Ulster Business School, University of Ulster. http://
connect.catalyst-inc.org/assets/general/NI-KEI-Report2015Final.pdf

 ДЕМОГРАФІЯ, ЕКОНОМІКА ПРАЦІ, СОЦІАЛЬНА ЕКОНОМІКА І ПОЛІТИКА

7. Vivarelli Marco (2007). Innovation andEmployment: A Survey // IZA Discussion Paper No.
2621 Germany. http://ftp.iza.org/dp2621.pdf
8. Diialnist pidpryiemstv. Derzhavnyi komitet
statystyky Ukrainy. http://www.ukrstat.gov.ua/
9. Kolot A.M. (2009) Transformatsiia instytutu
zainiatosti yak skladova hlobalnykh zmin u sotsialnotrudovii sferi // Ukraina: aspekty pratsi. – № 8. – s. 3-14
(in Ukrainian)
10. Kreatyvna ekonomika: yak v Ukraini zarobyty
na spravi, yaku liubysh. (2017) (in Ukrainian) https://
konkurent.in.ua/news/ukrayina/14188/kreativnaekonomika-yak-v-ukrayini-zarobiti-na-spravi-yakulyubish-.html

11. Profspilky osvitian – proty nestabilnoi zainiatosti
u sferi vyshchoi osvity i nauky. (2017) (in Ukrainian)https://pon.org.ua/novyny/5516-profsplki-osvtyan-protinestablnoyi-zaynyatost-u-sfer-vischoyi-osvti-nauki.html
12. Poplavska O.M. (2016) Prekaryzatsiia: ryzyky
sotsialnoi bezpeky Ukrainy. // Sotsialno-trudovi
vidnosyny: teoriia ta praktyka: zb.nauk.prats. – № 1(11). – K.:KNEU – S. 124-131 (in Ukrainian)
13. Shvab K. (2016) Chetvertaya promyshlennaya
revolyutsiya. Moskva: Eksmo. (in Russian) https://www.
litres.ru/klaus-shvab/chetvertaya-promyshlennayarevoluciya/chitat-onlayn/
14. Ukraina 2030: Doktryna zbalansovanoho
rozvytku. (2017) – Lviv: Kalvariia – 168c. (in Ukrainian)

Poplavska O.M.
Candidate of Economic Sciences, Associate Professor,Senior Lecturer at Department of Personnel Management and Labour Economics,
Kyiv National Economic University named after Vadym Hetman
GLOBAL TRENDS IN THE SOCIAL AND LABOUR SPHERE:
THE IMPACT ON EMPLOYMENT AND WAGES
Economic growth in most countries of the world is more often achieved at the expense of innovative andcreative spheres of the economy, which is confirmed by high levels of incomes of the corresponding enterprises with a relatively small number of employed in the mentioned spheres. Ukraine gives the high quality ofhuman capital. And innovative and creative spheres of the economy can become drivers of development inour country. However, the effectiveness of their activities, to a certain extent, depends on the rules, forms ofsocial and labour relations.
The aim of the study is to analyse the impact of global trends associated with the spread of the Fourth
Industrial Revolution and the emergence of a creative economy, the labour market of Ukraine, and the development of new approaches to employee remuneration.
The author argues that global trends in the social and labour sphere are related to changes in the formsof employment, approaches to remuneration, the regulation of labour relations, contributed to the growthof demand for labour of certain qualities (knowledge, creativity, self-organization), reduction of demand forlabour, which performs traditional managerial functions, or simple workers.
Innovations, the changes that took place had a bearing on the social and labour sphere, in which thechallenges that the author proposed to group on the basis of the source of risks: 1) the transformation of theemployment institution in terms of the distribution of non-standard and part-time employment; 2) unstableearnings of workers employed in the creative economy and knowledge economy, dissatisfaction with thelevel of remuneration; 3) reduction of opportunities for the improvement of labour potential of the majority ofcountries of the world, including Ukraine; 4) changes in the requirements for the structure of knowledge, skills,competencies of employees.
Therefore, now the country faces the task of adapting the country’s economy and the labour market tothe challenges of the Fourth Industrial Revolution. First of all, it is necessary to maximally productively use
the potential of non-traditional forms of employment in conjunction with the implementation of the practice ofa graduation system of pay. In addition, it is important to maximize the mechanism of a partnership between
business, government, and the public, which will reduce the negative impact of reducing the financing of industries that produce innovations.

163