Program 16. „Geologicko - pôdoznalecko – botanického terénneho cvičenia“
Katedry pedológie a geológie a Katedry botaniky FAPZ - Račkova dolina v dňoch 13.10.-16.10.2011
Pedagogickí pracovníci :doc. Ing. Juraj Chlpík, PhD. - Katedra pedológie a geológie FAPZ SPU (pôdoznalectvo)
RNDr. Ján Nádašský, PhD. – externý pedagóg - Katedra pedológie a geológie FAPZ SPU(geológia)prof. RNDr. Tibor Baranec, CSc. - Katedra botaniky FAPZ SPU Nitra (botanika)
RNDr. Peter Štrba, PhD. – Katedra botaniky a genetiky PF UKF Nitra (botanika)
prof. Ing. Bohdan Juráni, CSc. – Katedra pedológie PF UK Bratislava (pôdoznalectvo)
Celkový počet študentov (FAPZ, FZKI, FEŠRR, TF, FBP) - cca 80 - 85.
Organizačné záleţitosti :doprava : autobusy VPP Oponice
ubytovanie : Horský hotel Akademik Račkova dolina (Západné Tatry)stravovanie : štvrtok
13.10. – obed vo vlastnej réţii, večera na hoteli
piatok
14.10. - raňajky a večera na hoteli, obed vo vlastnej réţiisobota15.10. - raňajky a večera na hoteli, obed vo vlastnej réţiinedeľa
16.10. - raňajky na hoteli, obed vo vlastnej réţiiKalkulovaná cena (doprava, stravovanie a ubytovanie na Horskom hoteli Akademik)
cca 70,- € na celú dobu terénneho cvičenia.
Program :1. deň = Veľká Fatra
Obsahová náplň :Veľká Fatra je rozsiahle kryštalické pohorie severojuţného smeru. Pohorie je z veľkej
časti budované rozmanitými druhohornými usadeninami. Kryštalické jadro, tvorené prevaţneţulami, zaberá lokálne menšiu plochu. S rozmanitosťou hornín súvisí aj výskyt širokej škály
povrchových tvarov. Hôľna Fatra predstavuje najvyššie časti pohoria so širokým, hladko
modelovaným chrbtom. Bralnatú Fatru reprezentujú predovšetkým hlboko zarezané doliny najuhu, juhozápade a západe horstva.
Geologický podklad, tvar reliéfu, pôdne a klimatické pomery sa spolu s ďalšímičiniteľmi podieľali na vzniku rozmanitých stanovíšť Veľkej Fatry. Na nich sa vyvinuli
pozoruhodné spoločenstvá a druhy rastlín (len vyšších rastlín tu bolo zistených vyše 1000druhov) a ţivočíchov s nadregionálnou významnosťou.
Najväčším prírodným bohatstvom Národného parku Veľká Fatra sú zachovalé prírodné
lesy a pralesy karpatského typu so zastúpením smreka, jedle a buka ako hlavných drevín.
Unikátom je najväčší výskyt tisu obyčajného v Európe. Na území národného parku savyskytuje vyše 50 druhov chránených rastlín z celkového počtu 96, ktoré sú chránené na
Slovensku. Pravé botanické skvosty predstavujú endemity Veľkej Fatry, ktoré sa vyskytujú
len na jej území: cyklámen fatranský a jarabina pekárovská.
Turecká - obec bola pôvodne uhliarskou osadou, dodávala drevené uhlie hlavne pre bane v okolí blízkych Starých hôr. V súčasnosti je v Tureckej rozvíjajúce sa lyţiarske stredisko.

Obec je tieţ známa dvomi uţ tradičnými kaţdoročnými akciami - krňačkovými pretekami aMajstrovstvami sveta vo varení a jedení bryndzových halušiek.
Majerova skala – (1.283 m) charakteristická vápencovo-dolomitová príkrovová troska,
kontrastujúca s nezalesneným reliéfom Kríţnej. Na vrchole útesu je plošina, z ktorej sú krásnevýhľady na okolitú Starohorskú dolinu.
Špania Dolina leţí 11 km severne od Banskej Bystrice, na rozhraní Nízkych Tatier aVeľkej Fatry, v nadmorskej výške 728 m. Pre svoje náleziská medenej rudy obsahujúcej aj
striebro bola kedysi preslávená po celej Európe. Prvé bane v lokalite boli otvorené v roku
1006. Tento údaj sa nedá historicky overiť, je však nepochybné, ţe ruda sa tu dobývala dávno
predtým. Archeologické nálezy potvrdzujú dobývanie rudy uţ v eneolite.
Staré Hory sa pokladajú za najstaršiu banícku lokalitu v okolí Banskej Bystrice. Obecvznikla ako banícka osada v 13.storočí. Ťaţila a spracúvala sa tu strieborná a medená ruda.
Vo vyťaţenej hlušine sa dokonca našli aj kamenné nástroje pouţívané pri ťaţbe rudy. Vrchol
rozvoja Staré Hory dosiahli na prelome 15. a 16. storočia, kedy bol v obci vybudovanýrozsiahly komplex taviacich hút, čo podmienilo aj rozvoj ťaţby dreva a uhliarstva.
Harmanecká tisina - národná prírodná rezervácia bola vyhlásená v roku 1949, mározlohu 20,4 hektárov. Je súčasťou národného parku Veľká Fatra. Nachádzajú sa v nej lesnéspoločenstvá jedľovo - bukového lesa s výskytom terciérneho reliktu tisu obyčajného. Ide ojeho najväčší prirodzený výskyt v Európe. Dodnes tu rastie cca 1500 exemplárov, z ktorých
najstaršie majú okolo 600 rokov. Tis obyčajný tu rastie v bučinách s prímesou smreka, jedle
a javora. Predmetom ochrany je preto najmä tis obyčajný, ale aj krasové formy georeliéfu.
Trasa terénneho cvičenia v teréne :(A) = Staré Hory – Majerova skala – Salašky – Turecká(B) = Harmanecká tisina – Špania dolina

2. deň = Vysoké Tatry
Obsahová náplň :Pohorie Vysoké Tatry sa nachádza na severnej časti Slovenska, na hranici s Poľskom. Vroku 1949 boli vyhlásené za prvý národný park na Slovensku (TANAP) a roku 1993 boli
spolu s poľskou časťou Tatier vyhlásené organizáciou UNESCO za "Biosférickú rezerváciu
Tatry".
Vysoké Tatry vznikli v treťohorách zdvihom ţulového masívu nad úroveň terénu a súčasnú
podobu nadobudli činnosťou ľadovcov v štvrtohorách. Touto horotvornou činnosťou vznikli
charakteristické skalné vrcholy (Gerlachovský štít, Kriváň, Rysy, Lomnický štít), hlbokéľadovcové doliny (Mengusovská dolina, Veľká a Malá Studená dolina), morény a plesá(Štrbské pleso, Skalnaté pleso).
Kriváň (2.494 m) je charakteristický impozantný vrch v západnej časti Vysokých Tatier,vypínajúci sa na konci dlhého hrebeňa krivánskej rázsochy, ktorá vybieha z hlavného hrebeňaVysokých Tatier z Čubriny.
Z vrcholu sa vejárovite rozbieha niekoľko hrebeňov, z ktorých pre turistiku je dôleţitý lenjuţný a juhozápadný hrebeň. Juţný hrebeň prechádza cez Daxnerovo sedlo a Malý Kriváň,niţšie sa rozširuje v široký chrbát a končí sa Nad Pavlovou. Juhozápadný hrebeň spadá dvoma
výraznejšími vyvýšeninami - Vyššou a Niţšou Priehybou - k zalesnenému Grúniku, pamätnému miestu partizánov oddielu Vysoké Tatry, k miestu jeho pobytu a bojov.
Na juţných a juhozápadných svahoch Kriváňa sú ešte aj teraz viditeľné stopy po baníčení v
15.-18. storočí (vyhĺbené štôlne a posledné pozostatky múrov haviarskych obydlí). Na vrcholKriváňa prví vystúpili bezpochyby neznámi haviari a výstup spišskonovoveského evanjelického kazateľa a prírodovedca A. Czirbesza s priateľmi, uskutočnený 1772, trebapovaţovať len za prvú aj písomne doloţenú túru. Kriváň navštívili známi priekopnícibádatelia Tatier, napr. anglický cestovateľ Robert Townson (1793), francúzsky prírodovedec
Belsazar Hacquet (1794), poľský geológ Stanisław Staszic (1805) alebo švédsky botanik
Göran Wahlenberg (1813). Prvý zimný výstup uskutočnil r.1884 Theodor Wundt a vodca J.
Horvay.
Na pamäť výstupu saského kráľa Fridricha Augusta II. (1840) uhorskí monarchistivztýčili na štíte obelisk, ktorý zakrátko zničili slovenskí vlastenci, účastníci tzv. národnýchvychádzok. Prvá z nich sa uskutočnila 16.8.1841 za účasti Ľudovíta Štúra a Michala M.
Hodţu. Najväčšiu púť zorganizoval Štefan M. Daxner v memorandovom roku 1861. Od roku
1955 sú tradičné výstupy na Kriváň venované pamiatke SNP a jeho hrdinov v krivánskejoblasti.
Ako symbolický vrch Slovanov a slobody Slovákov stal sa Kriváň významnýmmotívom poézie štúrovského pokolenia a svoju pozíciu v básnickej a piesňovej tvorbe si snovšou náplňou zachoval aţ podnes.
Granity, granodiority a mylonity (hlbinné magmatické horniny a metamorfovanéhorniny) – procesy zvetrávania hornín (sutiny) – vytvorené pôdne predstavitele – rankre,litozeme a podzoly – vegetácia vysokohorského stupňa.
Popradské pleso - (staršie Rybie pleso) je pleso v Tatrách na Slovensku v Mengusovskej
doline.Má rozlohu 6,88 ha, hĺbku 17 m a nachádza sa v nadmorskej výške 1 494,3 m n. m.
Jazero je ľadovcového pôvodu. Pri plese stojí Chata pri Popradskom plese (bývalá Chata kpt.
Morávku). Popradské pleso je svojou rozlohou štvrté najväčšie jazero. V limbovom hájineďaleko plesa je Symbolický cintorín obetiam Vysokých Tatier.
Trasa terénneho cvičenia v teréne :(A) = Štrbské pleso – Kriváň – Štrbské pleso(B) = Štrbské pleso – Popradské pleso – Symbolický cintorín pod Ostrvou – Štrbské pleso

3. deň = Západné Tatry
Obsahová náplň :Západné Tatry vznikli počas alpínskeho horotvorného pochodu, tzv. vyvrásnením. Ichúzenie však prešlo zloţitým vývojom viacerých horotvorných procesov. Pre vznik Tatier jenajdôleţitejšia druhá časť alpínskeho geologického cyklu, kedy boli vytvorené mohutné masy
dolomitov a vápencov ako napr. Belanské Tatry, Červené vrchy, Sivý vrch, Radové skaly,
ktoré lemujú celé severné svahy Tatier od Osobitej aţ k Bielovodskej doline. Dnešný reliéf
Tatier sa formoval v najmladšom geologickom období vo štvrtohorách. No okrem geologického procesu na ich stvárňovaní sa podieľali aj klimatické pomery, najmä ľadovce. Najväčšie
ľadovce sa nachádzali na území Západných Tatier v Jamnickej a Račkovej doline. Menšie v
Kamenistej, Bystrej a Ţiarskej doline. Ľadovce svojim pohybom menili profil dolín z V na U,vytvárali prahy, morény, ľadovcové kotly a tak dotvorili posledný tvar Západných Tatier.
Vytvorené pôdne predstavitele – rankre, litozeme, kambizeme a rendziny.
Horské pásmo charakterizuje smrek, jedľa, borovica, buk a dub. Zo vzácnejších druhov je tolimba a tis. Kvetenu zastupuje šafrán Heufellov, horec jarný, prvosienka, soldatenka, ľaliazlatohlavá a pod. Najvýznamnejším predstaviteľom subalpínskeho pásma je kosodrevina. Zkveteny je to najmä poniklec biely, litvor, stračia nôţka. Pre kyslé pôdy je typický kamzičník,horec bodkovaný, zvonček alpínsky, prvosienka najmenšia. Postupne s pribúdajúcou výškou

sa v skalných sutiach a na skalách vyskytujú horec ľadový, králik alpínsky, iskerníkľadovcový, trávy – estice a machy. Na vápencových podkladoch zásaditá pôda podporuje
bohatšiu a farebnejšiu kvetenu. Nájdeme tu astru alpínsku, horec Clusiov, prvosienku holú,plesnivec alpínsky, prvosienku Hallerovu a mnoho ďalších.
Ţiarska dolina - sa nachádza v juţnom podhorí Západných Tatier a je jednou z najznámejších a najnavštevovanejších dolín v rámci celých Tatier, a to nielen z dôvodu jej geologickej stavby, rastlinstva či ţivočíšstva, ale hlavne pre jej výhodnú polohu, pre jej veľmidobrú prístupnosť, pre mnoţstvo kilometrov značkovaných chodníkov, ktoré vedú hlavne pojej okolitých hrebeňoch, pre nádherné a neopakovateľné výhľady z nadmorskej výšky cez
2.000 metrov. Začína v obci Smrečany a je vhodným východiskovým bodom na turistiku doZápadných Tatier. Preteká ňou potok Smrečianka, nachádza sa tu bohatá flóra a fauna. Nakonci doliny je postavená Ţiarska chata - 1.325 m n.m, ktorá je miestom oddychu a základňou
pre nástup vysokohorských túr.
Vytvorené pôdne predstavitele so svojimi subtypmi – kambizeme, podzoly, rankre,litozeme.

4. deň = Vlkolínec
Obsahová náplň :Miestna časť Ruţomberka vo výške 718 m na juţnom skalnatom svahu vrchu Sidorovo(1.099m) v pohorí Veľká Fatra nad Revúckou dolinou. Najzachovalejšia rezervácia ľudovej
architektúry na Slovensku. Čisto drevená obec bola od 1977 pamiatková rezervácia ľudovejarchitektúry a v decembri 1993 zapísaná do zoznamu Svetového prírodného a kultúrneho
dedičstva UNESCO. Prvá písomná zmienka je z roku 1376 ako ulica mesta Ruţomberok.
Vznikol ako osada drevorubačov, alebo uhliarov. Ako jediná obec na Slovensku nie jenarušená novou výstavbou. Dominantou obce je drevená zvonica. V obci je 45 pôvodnýchstavieb ľudovej architektúry, ktoré tvoria pozoruhodnú architektonickú jednotu. Drevenice,priľahlé hospodárske objekty sú ideálne zachovalým obrazom niekdajšej slovenskej horskej
obce s celým jej svojrázom. Je to ţivý skanzen slovenského horského bývania na pôvodnom
mieste.

doc. Ing. Juraj Chlpík, PhD.
Katedra pedológie a geológie FAPZ