••MINERALFOREKOMSTERISTOCKHOLMSTRAKTEN
DEL 2
av Lars Gustafsson och Berti! Otter
I forsta delen av denna presentation av mineralfOrekomster kring
Stockholm beskrev vi tva klassiska och sedan Hinge nedlagda gruvor,
huvudsakligen ur ett historiskt perspektiv och med enbart allmanna
redogorelser for deras mineralogi. Har skall vi pre sentera tva forekomster som var it foremal fOr exploatering i var tid, Nor ro glimmerbrott och kalk sten sbrottet i Stora Vika, och vi kommer att ge en noggrannare beskrivning av de olika mineral som hittills patraffats pa
dessa platser.
'"""--''-"-'V
~

vV

"" 4

~

v-...v

lAJ

~

CQ»"

o.AA..J...........

........,.

<AA.-.o~'-'.A..-'

l..AAJ""""-'
l.A.JU

I,.U'-M.....

VV'

vV'--'...............
'""'-""

v<-v

v\...oNORRO GLlMMERBROTTvV\A"'-'-....v-.-vVv,.l.A-~
v'A..J\/VJ............

~

som finns i re gionen. Forsta rapporten o m
FeMn-fosfater fra n NOITO kom 1946 (TEriksson), da min eralen triphylit, arrojad itoch vivianit be skrevs. Erikssons "arrojadit" har sedan upptackte n bytt namn for sttill huhnerkobelit (L indberg 1950) och
slutlige n till ferroalluaudit (Moore & Ito

NOITO utgor en liten halvo se de r om Ranoi Stockholms sodra skargard, ca 12 km
oster om Nynasham n. Fran Nynashamn arde t reguljar ba ttra fik till bl a Norro, G limme rbrottet ar belaget pa sodra sida n av
viken mell an Rano oc h No rro , 11.5 km
SV om Uta gruvor. Fyndigh eten best ar av
fler a sma, gru nda brott, an lag da i en orege lbunde n pegrnatitg an g . Pegm atiten ar en
av ett stort antal mu sk ovitforande ga ng ar1979).

Pa sena re tid har e tt flertal intressanta fosfatmine ral ide nt ifiera ts, saso m hydroxylhe rderit , vayry ne ni t, eo sphorit m fl.

4

s-ass av e r peqm3ou t.brot.t.
och va rphoqa rtMarkagaren , Sune Hillstad i Hanin ge, haringet emot att man beso ker stenbrottet och
letar sten. me n han tillater inte att man
river upp mo ssa och anna n va xtlighet.
Historia
Under andra varldskriget blev g limme r enbristva ra, oc h en inten siv ja kt pa bryrvard a
muskovitforande pegm atiter sattes igang ,bl a i Stockholms sodra skargard. Dett a
result erade i ett tle rtal m indr e brytningsfo rso k i omrade t, men de t var enbart Norro samt ett mindre brott i narh eten som
levererade nagra namnvarda rnangder
g limmer. Pa Norro utvann s 60 ton g limmer aren 1942 till 1943, halften blockglimme r av god kvalitet oc h resten spillglimme r. Enligt statsge ologe n Nil s Sundi us fan ns det kvar lika mycket glim mer iden synliga delen av pegmatiten . Forutom
gli mmer har ock sa kvarts och faltspat bru tits i omradet, under borj an av 1900-talet.
Geologi
1 det smala metasediment omrade som
stracker sig fra n sodra Orn o till Mal lsten
bestar berggrun den av om vaxlande lager
av mu skovitgl imm erskiffer (glimme rrik)och faltspatkva rtsit (g limmerfattig). Proporti onerna mellan de ssa ar lika, men kan
loka lt variera kraftigt. Sed imen tbergarterna ar vanlige n adergnej somvand lade, och
har oc h var ge no mslas de av metaba sitga nga r. De har lagre met am orfosgrad ande sedimentgnejser som fin ns pa fastlandet och oarna vaster om Mysingsfjarde n, 1
metasedimentomradet forekornrner rikligt

med gangar och ma ssiv av pegmatit, somvarierar fran enke l kvart s/falt spat- oc h BeNb-Pvtyp till den mest fraktionera de typen
med u-, se-, c s-, Ta- oc h Sn-rnineral(norra Uta).
Mineralogi
Glimme rbro ttet ar uppt aget i en oreg elbunde t forma d peg ma tit med en storsta
bredd av 40 m. Huv udmi neralen bestar av
kvar ts, rod mikroklinpertit, albit oc h en
vanlige n rodbrun rnusko vit , som ofta gar
under benamningen " ruby mica ". Biotit
och svart turm alin ar stallvis va nliga i yttre delarn a av pegmatitgangen , med an bla
oc h gro n turmal in har hitt ats som sallsy nthet tillsamman s med kvart s, albit oc h gul
mu skovit. 1 grovre utbildad pegmatit forekomme r de primara fosfaterna triphylit,
gra fto nit, sarkops id och tripl it, ibland tillsammans med beryll oc h kolurnbit, somocksa ar relati vt vanli ga mineral. Pa sprickytor oc h i ytte rka nterna pa fosfatko rtlarna upptrader sekundara fosfater sporadiskt. I de albitrika zonerna har primara
fosfa ter oc h beryll regelbu ndet utsatt s forsena Na-C a-losnin ga r och bild at nya
mineral , sasom ferroa lluaudit, arroj ad it,
apatit, scorzalit oc h berylliumfosfater.
T illsammans med albit finns forutom
kolumbit aven kassiterit och zirko n. I en
sent bildad ga ng av gu I mu skovit som tvarar peg matiten har patraffats kolumbit ochbery ll i rikl ig mangd . Ber yllen ar har gul
till farg los; ann ars ar den ge nomg1lende

5gragul till. gul vit. Kolumbitens hab itus arvanligen mer eller mindre tunna taylor,som enskilda kristaller eller som aggregat.
Ovriga min eral som forekornmer ar granat, klor it, magnetit, jarosit, " tucholit" oc hsulfide ma svavelkis, arsenikkis, zinkblan de, kopp ark is och magnetk is.

oc h finns i de inre de lam a. Den kan vara
farglos eller vir, eller den kan ha fargnyan ser av gravitt, gragront och rosenrott, For
det me sta ar den finkornig, men sma klar ahexagonala kristaller har hittats i halrum .
Apatit har ofta trangt undan primara fosfater oc h bery l!.
Graftonit(Fe ,Mn,Ca) 3(P0 4)2
Rod akti gt brun till laxrosa graftonit bildar
med sarkopsid symplektitiskt (lame llart)
sammanv uxna massor , som kan nA en
storlek pA 15-20 em i diameter.
Herd erit
CaB e(P04)OH (hydroxy lhe rderit)
Herderit har setts i tlera forme r. Dels forekomm er mineralet som sma (nagon rnrn),
farglosa kri staller i halrum , del s som radialstra liga agg rega t tillsamm ans med apatit
och eosphorit. Vanli gare ar dock finkomi ga, vitaktiga sammanvaxningar med hurl butit som omva ndli ng av beryll , dar beryllens sex kantiga kri stallform har bevarat s.
Hete rosit
FeP04
Utgor det jarnrika ledet i hetero sit-purpuritseri en oc h har den for dessa min eralkaraktaristiska purpurfargen . Heterosit
finn s som tunn a bel aggnin gar eller sma
kortlar tillsammans med triph ylit , ferri sicklerit och rockbridgeit
Hurlbutit
CaBe2 (P04)2
Forekornrner vanligast I mnrn blandning
med herd erit med vitaktig farg eller med
vayrynenit i brunaktiga ma ssor, som ersatt
beryll, men behallit dennas kri stallform
Jahnsit
CaMn(Fe ,Mn ,Mg )2(P04)4.8H20
Jahnsit har hittat s tillsammans med pho sphophylli t, laueit, rockbridge it, vivianit
och strunzit. Det upptrader som sma, bruna, glan sande kri staller i grupper och i
massiv form
LaueitMnFe2(P04)2(O H)2.8 H20
Detta min eral bildar oran gegula, glasglansande, prismati ska kri stall er upp till 0.5
mm lang a, Glest sittande kri staller kan

Beskrivning av fosfatmineralen
Arroja dit
KNa4C aMn4 Fe IOAI(P04) l 2(OH ,F)2
Ljusgrona till gulaktigt gra na kortlar med
en storlek upp till nagra em i klorit oc hibland med svavelkis oc h apatit.

Beryllonit
Na BeP0 4
Har hittill s endast pavi sats i ett tunn slip
med herd erit , hurlbutit och apatit.
Eosph orit
MnAI (P04)(OH )2.H20
Svagt rosafargade till vita, glansande kortlar, omgi vna av gravit, ba ndad apatit. Kan
ocksa forekomma till sammans med herderit.
Ferri sickl eri t
Li(Fe ,Mn)p04
Forekomrner som brunsvarta massor till sammans med triphylit och heterosit.
Ferroalluaudit
NaCaFe(Fe,Mn)2(P04)3
Upptrader som matta, gron svarta och fin komiga ansamlingar eller som en rand
runt triph ylit. Runt sarko psid/g raftonit ser
man ibland ett likartat mineral som mojligen ocksa kan vara alluaudit.
Fluorapatit
Ca5 (P04)3F
Mineralet forekornm er i tlera generationer. Prirn ar, gra n apatit har patraffats som
ovanlighet i yttre delama av pegmatiten.
Sekundara varianter ar bet ydligt vanligare

6ocksa bilda radialstra liga grupper med enstorlek av 1 mm . I paragenesen ingar j ahn sit, (meta)vivianit oc h strunzit
Metavi vian it/vi vianit
Fe3( P0 4)2(OH).8H20
Della ar det vanligaste sekunda ra fosfatetoc h forekomme r normalt som bla eller
morkbla, matta massor runt triph ylit. Meni sprickor oc h halrum ses oc ksa sma, glansiga kri staller
Pho sphophyllit
Zn2(Fe,Mn)(P04)2.4H20
Vita-farglo sa, sma prismati ska oc h nagot
platta kristaller som kan bild a agg regat
upp till ell par mm i storlek. Mineralet sitter i halrum med andra sekunda ra fosfateri triphylit rik pa zinkblandeRockbridgeit(Fe ,Mn)Fe4( P0 4)3(OH)5
Har patraffats som tunna, mork gronagronsvarta botryoidala aggregat med radi alfibrigt tvarsnitt , tillsammans med triphylit och jahnsit
Sarkopsid(Fe, Mn,Mg) 3(P0 4 )2
Sarkopsid upptrader i lamellara samrnanviixningar med graftonit och triphylit. Farge n ar Ijusare an hos graftonit, rodaktigt
brun till nastan farglo s
Scorzalit(Fe .Mg)AI2(P0 4)2(OH)2
Forekommer som bla, mindre kortlar eller
kom ihop med graftonit/sarkopsid . Somsa llsynthet har kortlar pa mer an 10 cm
hittats.

Strunzit
MnFe2(P04)2(OH)2.6H20
Halm gul a, nalformade kristaller av strunzit upptrader som det sist bildade min eralet i spricko r eller halrum med laueit ,rockbridgeit och flera sekundara fosfater
Triphylit
LiFeP04
Det vanligas te av de primara fosfatema.
Gragrona ansa mlinga r 30x30 cm i sto rlek
har hittat s
Triplit(Mn,Fe,Mg,Ca) 2(P0 4)( F,O H)
Ell mindre vanligt prirnart fosfatmineralsom upptrader i kortl ar upp till 10 cm igenomskarning
Vayrynenit
MnBe (P04)(OH,F)
Ingar i intim , finkornig blandning med
hurlbutit med brunaktigt gra farg , eller bildar blekrosa kortlar med tydlig spaltning
tillsammans med andra beryll iumfosfater,
apatit. kvarts, albit, gul mu skovit och kassiterit. I ell mineralaggre gat som patraffats
kan man tydligt se hur frisk beryll overgar
till en finkomig blandning av
hurlbutit/herderit, som i sin tm overgar till
hurlbutit/vayr ynenit, och langst ut Finns
rosa vay ryne nit. Ber yllen s kristallform ar
bevar adWolfeit(Fe. Mn)2(P0 4 )(OH)
Wolfeit kan ses upptrada i kortlar upp till
1 cm stora i storre ansamlingar triphylit
Litteratur
Erik sson T: Triphylin och arrojadit franNOITO muskovitpegmatit. Ark Kemi Min
Geol 23A(l946):8; 1-13
Fischer OJ: Palermo " huhnerkobe lite" isallu audit e. Am Min 51 ( 1966)935-39
Gustafsson L: Eosphorit fran NOITo. Berg
& Min eral 1(1991 ):1;18
Gu stafsson L: Hurlbutit och vayrynenit
fran Na ITO. Stuffen nr 42 ( 1990)8-10
Gusta fsson L: Muskovitpegmatiter i
Stockholms sodra skargard. Stuffen nr
37( 1989 )4-8
Gu stafsson L: Heterosit fran NaITO; AITojadit och scorzalit fran NOITo. Stuffen nr
36( 1988)5-6
Gu stafsson L: Wolfeit fran NOITo; Kassiteritparagen es i Norropegm atiten . Stuffen
nr 34( 1988)8-9
Gu stafsson L, Langhof J: Fluorapatit franNOITO fosfatpegmatit. Varpen
7(1988):1;16-17
Gu stafsson L: Alluaudit och wolfeit. Stuffen nr 29( 1986)
Lind berg ML: Arrojadite, hi.ihnerkobelite,
and graftonite. Am Min 35(1950)59 -76
Moore PB: Cr ystal chemistry of the alluaudit e structure type: contribution to theparagenesis of pegmatite phosphate giant

crystals. Am Min 56( 1971 ) 1955-76
Moore PB , Ito J: Allu aud ite s, wylli eites,
arrojadites: cry stal chemistry and nomenclature. Min Mag 43( 1979)227 -35
Nysten P: Pers medd 1988-1991

Geologi
De do mine rande bergartema krin g St.
Vika i sodra delen av Sod ert orn ar mereller mindre <1driga gnejs er av sedimentart
ursprung. Dessa kan inde las i tv<1 hu vudt yper , en granat-co rdieritgnejs oc h en plagioklaskv artsitisk, av vilka den forra ove ryager. Till samman s utgor gnejse m a 75- 80% av berg grunden i omrade t. Granat-cor die ritgnejsens hu vudmin eral ar kva rts, plagioklas, biotit, granat, co rdierit oc h silliman it. Enstaka granater kan n<1 en storlek
av 10 ern, Inslaget av urkalk sten ar ar storre an i ovriga delar av kart ornr adet , men
de upptar likval mindre an 5 % av dett a.
Har upptrader oc ksa lept iter, framfo rallt isallskap med ka lksten, oc h aven de utgor
ca 5 % av berggrunden . Intru siva bergart er
i omradet represe nteras av gronstenar,
ton alit , granodiorit och granit. Yngre
ganga r av diabas upptrader oc ksa p<\ sinah<\11. Pegm atit er ar inte ovanliga, oc h sarskill de stora kalksten sma ssiven p<\ Oaxen
oc h i St. Vika har intruderats av pegm atitga nga r. I St. Vika finns ett tlert al pegm atitbl ottningar i kalk sten sbrott et , och man
kan urskilja tv<\ typer , en relativt enke l,finko mig oc h graaktig falt spa tpeg rnatit,
dar de vanligaste acces soriska mineralen
ar apat it och titan it, samt en mer komplex,
innehalland e bl a albit, mikroklin och
topas. De enkl are pegmatitema forek ornmer foretrade sv is i den norra delen av
kalk stensbrottet , medan albit -topaspeg matitema ar kon centrerade till sydos tra delen
av brottet. Om de ganga r av den senare
typen man ser blott ade ar delar av ett storre, sa rnmanhanga nde "s ky nke" i kalk stenen , eller om de ar rester av ett natverk ar
idag svart att avgora, Forutom att geno mskaras av diabasgangar oc h pegm atiterinneslut er kalk stenen ocksa separata, min dre kroppar av pegm atiti sk karaktar och
storre eller mindre ansamlingar av kvarts,
oftas t med blAgrAfarg, men oc ksa rosafargad.
Mi neralogi
Kalk sten sfor ekornsten i St. Vika ar en
metamorf oc h kristalli serad urkalk sten

STORA VIKA KALKSTENSBROTT
Det lilla samhallet Stora Vika ligger p<\
vastra sidan av Nyna shal von, ca 10 km
VNV Nynashamn, Strax sode r om sjalva
samhallet och p<\ ostra sidan land svagen
ligger det stora kalkbrott et. Vaster om
land svagen Jigger den numera nedl agd acementfabriken.
Kalksten sforek om sten
ags f n av Cem ent a AB.
500 m

i

250 m

1

-

cvre pallen

Historia
Kalkbrottet och ce me ntfabrike n i Stora
Vika anlades i slutet av 1940 -talet for att
fo rsorja Stockh olm sregionen med ce me nt.
Fabriken byggdes 1946 -49 oc h var d<\
Sveriges storsta i sitt slag. Under peri od en
1958-67 brots drygt 4 630 000 ton kalk sten. Sed an 1967 har ytte rligare atskilliga
ton utvunnits fram till nedlaggn ingen
1981 , ca 500 000 per k Kalk sten en har
bruti ts i tv<\ pall ar, en p<\ 20 meters djup
och en p<\ 40 . Gen om borming har man
kunn at fas tstalla ka lkk roppens djupgaende
till ca 350 m .
T illgangen p<\ kalk sten skulle enl igt berakningar som gjo rts racka i 200 <\r utan specie llt
omfa ttande
ove rjordsa rberen(avtackning av kalk stenskroppen). Hela
forek om sten ar dock sapass stor att den
skulle kunna racka i 40 0 <\r a m kalkk roppen skulle avrymm as he lt. Driften lades
ned dels pga impo rte n av billig fard igcement fr<\n bl a Polen och del s for att man
ville kon centre ra den inhemska cem enttillverkninge n till Gotl and .

8

med en alde r av ca 1.8 Mdr ar oeh bestacnde huvud sakligen av kaleit (74 % ). Silikut inn ehallet HI' 21 % , oeh dolomith alten
motsvarar 5 %. Kalkstenen ar tat oeh fri
fran sprickor oeh halrum , varfor valbildade kalcitkri staller ar sallsynta. Men i kontakten rnellan kalksten oeh sidoberg, liksom mellau kalksten oeh pegmat it, hal' det
bildat s skarnrnineral med val utveeklade
kristaller, t ex skapo lit. Likasa upptraderde i kalkstenen inga ende silikaterna ofta i
fina kristaller. Sa ar fallet med t ex spinell,llogopi t oeh kondrodit. Silik atcrna ligger itunna skikt i kalkstenen oeh gel' den ett
bandat utseende. Sarskilt tydligt ar detta iden as tra vagge ns o vre del. En del av randerna i kalksten utgors av zinkblande, sorn
iir forva nansvart rikligt forekornmande i
den sodra delen av brottet. Under senarear harmer oeh mer uppmark samhet agnats
at pegmatiterna i kalkbr ottet, i synnerhet
de i de n sydostra delen av brottet belagna
ga nga rna. Tid igare hal' det varit popul art
att sarnla amazonit oeh den vaekert bla,
finkomi ga albit som inte ar ovanlig i dessa
gangar, kanske utan att man tankt pa att
man faktiskt haft att gora med en ganska
kompl ex typ av pegmat it, Ett karaktaristiskt oeh vanligt mineral , forutom gra namazo nit, blagron cleavelandit oeh bla
soe keralbit, HI' topas. En noggrann are oehsysternatisk genomgang av pegm atitgangarnas mineralsamrnan sattning hal' nu
pagatt under ett par ars tid, oeh ett llertalrara mineral hal' ident ifierat s. Klart HI' att
dessa pegrnatit er repre senterar en typ sorn
hittills inte beskrivit s nagon annanstans i
Sverige. Av fosfatmin eral hal' an sa lange
endast sma mangder apatit, triplit, monazi t
oeh xenotim patraffats i peg rnatitga ngarna. Daremot hal' de visat sig innehalla ller
berylliumsilikater an nagon annan forekornst i landet. Forutom beryll , val's ex istens varit kand lange, hal' foljande Be-silikater identifi erats: helvit, bity it, bertrandit .
euklas oeh fenakit. Alia utorn bery ll ar
knutna till pegrnatitens albitfas. Gado linit
hal' hittats i en titanitrik pegmat it i norra
delen av brottet. Den ova nliga komb inati-

onen av kalksten, gnejs , lept it, skarn oeholika pegmatittyper som praglar kalkbrottet i St. Vika gar forekorn sten till en synnerligen niiner alrik plats. Nedan ges enfortec kning a ver hittills ident ifierade
mineral.
Aktinolit , Ca2 (Mg,Fe )5Si8022(OH )2
Gran - brun ; Prismati ska kristaller eller
straliga kristallaggregat; Vanl igt skarnrnineral.
Apatit, Ca5(P04)3(F,CI ,OH )Bla, gro n-g rag ro n: Sma, klarbla korn ikalksten eller sma , bla eller gronaktiga
prisrnatiska kristaller i pegm atit.
Arsenikkis, FeA sS
Silvervit; Metallglansande klurnpar oeh xx
i pegmatit.
Bertrandit , Be4Si 207 (OH )2
Farglos-gravit; Forekommer som sallsynthet tillsamrnan s rned euklas som korn eller
sma kristaller efter beryll i pegmatit .
Beryll, Be3AI2Si60 18
Gul; Pri sm ati ska, ofta m issformad e kri staller i pegrnatit; Upptrader ibland tillsarnmans rned topa s.
Biotit , K(Mg,Fe)3AISi30 IO(OH ,F)2
Svart; Bladiga xx el. paekar; Vanligt glimmer i pegrnatitgangarna,
Bityit, CaLiAI 2(AIBeSi2 )O IO(OH )2
Vit: Denna sprodglimmer forekommer
sorn mycket sma karv al' eller solar med
stark glans tillsammans med helvin oeh
sulfider i pegrnatit i kalkbrottets astra
vagg ; Sallsynt.
Blygl an s, PbS
Blygra; Forekornm er sparsamt med bl amagnetk is i oeh intill en diabasgang , samti pegmatit.
Brueit. Mg(OH )2
Vit-brunaktig: Finkorniga, spaltiga aggregat; Ovanligt.
Charnosit(Fe,Mg)5AI(Si3AI)O IO(OH ,O)8
Gronsvart-brunsva rt: Vanligt kloritminerali pegm atiterna.
Diopsid , CaM g(Si206)
Gra n; Forekornmer med vesuvian oehwollastonit i sodra delen av brottet samt
med skapolit i skarnzoner,

9

Helvit, (Mn ,Fe,Zn)4Be3(Si04)3S
Rodbrun-chokladbrun; Upptrader tiIIsammans med albit, kvarts, topas oeh biotit ipegmatit i astra vaggen; Kristaller med enstorlek av 4.5 em har hittats; Relativt sallsynt.
HornblandeCa2(Mg,Fe)4AI(Si7AI)022(OH,F)2
Gron-gronsvart; Ganska vanligt tillsammans med titanit i de "gra" faltspatpegmatitema.
Kalcit, CaC03
Vit-farglos; Huvudmineralet
kalk stensbrottet.
Kalifaltspat , KAISi308
Ljusgra-grabla, gran; Den grana mikroklinvarianten amazonit kan man finna i
pegmatitema i sydostra delen av brottet,
dar forovrigt mikroklinen ocksa forekornmer i pertitisk sammanvaxning med albit.
Kassiterit, Sn02
Brunsvart kassiterit har patraffats som
sallsynthet i pegmatit i astra oeh sodra
delama av brottet.
Klinohurnit, (Mg ,Fe)9(Si04)4(F,OH)2
Ljusbrun ; Ganska vanligt som spridda
kom i kalk sten .
Klinozoisit, Ca2AI3(Si04)3(OH)
Graaktig; Upptrader i en 1-2 mm bredreaktionszon mellan kalk sten oeh pegmatit
i norra delen av brottet samt som relativt
stora prismatiska kristaller i helvin- oeh
bityitforande pegmatit i astra delen av
brottet.
Kondrodit, (Mg,Fe)5(Si0 4)2(F,OH)2
Gulbrun-brun : Ett mineral tillhorande
humit-gruppen som ar ganska vanligt i
Stora Vika; Upptrader tillsammans med
flogopit oeh spinell i kalk sten .
Kopparkis, CuFeS2
Massinggul ; Ganska sallsynt, till sammans
med andra sulfider.
Kvarts, Si02
Gra-vit, bla , rosa; Vanligt forekommandesom derba massor i pegmatit oeh i kontaktzonen mellan kalksten oeh pegmatit;
Sma, valbildade kristaller kan patraffas i
biotitfyllda halrum i pegmatit.
Limonit, FeO (OH )Dolomit
CaMg(C03)2
Vit; Ett huvudmineral i kalkstenen; Utgor
ea 5% av kalkstensmassan .
Dravit, NaMg3AI6(B03)3Si60 18(OH)4
Denna magnesiumrika turmalin bildar
Ijusbruna kristaller eller kom; Relativt
ovanligt.
Euklas, BeAISi04(OH)Gravit-farglos: Upptrader sallsynt tiIIsammans med bertrandit i srna, fina kristaller
som omvandlingsprodukt av beryl\.
Fenakit, Be2Si04
Vit; 0.5-1 em stora, kortprismatiska, stubbiga kristaller har hittats i den sodra pegmati ten ; Sallsynt.
Fergusonit, YNb04
Brunsvart-svart; Srnala, prismatiska kristaller som ofta ses med biotit oeh monazit
i pegmatit i sydostra delen av brottet.
Flogopit, KMg3Si3AI0 IO(F,OH)2
Gulbrun-brun; En glimmerart som patraffas nastan overallt i kalkstenen; Bildar
ibland sma gula, sexkantiga oeh halvgenom skinliga kristaller.
Fluorit, CaF2
Lila, gran, rosa; Forekornrner i pegmatiterna, ibland som 1.5 em stora, fargzonerade oktaedrar.
For sterit, Mg2Si04
Gragron-grasgron ; Forekornrner allrnant
utbrett i kalkstenen som halvgenomskinliga till ogenomskinliga rundade kom.
Gadolinit, Y2FeBe2Si2010
Svart; Har patraffats som 1-2 em stora
kortlar i en titanitrik pegmatit i norra delen
av brottet.
Grafit, C
Blygra-grasvart; Rikligt forekomrnande ikalksten i sydvastra delen av brottet, badesom massor oeh som enstaka, srna sexkantiga kri staller eller blad.
Granata3b2(Si04)3 [a=Ca,Fe,Mg,Mn; b=Al,Fe,Mn]

Rod-rodbrun , gulrod ; Gul-rod-gulbrun
gros sular upptrader gan ska sparsamt i sall skap med wollaston it oeh vesuvian ; Rodrodbrun almandin/spe ssartin forekomrner ipegmatitema.

10Rodbrun: Som jo rdiga flackar i kalksten.
Lizardit , Mg3Si205(O Hj4
Ell serpentinmineral med vitbeige farg,
som upptrader som langsmal a aggregat iren kalksten; Har endast patraffat s i ett
block i sodra and en av brottet.
Magnetit , Fe304
Sva rt: Star kt magnetisk; Rikligt med srna,
glansande oktaedra r har patraffats pasprickytor pa losblock.
Magnetk is, FeS
Bronsbrun, rostbr un: Upptrader med andra
sulfider.
Monazit, CeP04
Gulbrun: Tungt mineral med perfekt spaltning ; Gulb runa kristaller med en storlek
av tlera cm har patraffats i pegmatit.
Muskovi t, KAI2(O H,F)2(AISi30 I0)
Farglos - gulaktig; Ova nlig glimmer i
kalkbrottet, men forekommer i drus iga
halrum och spric kor i pegmatit.
Orti t, (Ce,Ca,Y)2(Al,Fe)3(Si04)3(O H)
Brun-svart; Som smala, prismatiska kristaller, nalar eller korn i pegmatit.
Palygor skit , (Mg,Al)2Si40 10(OH ).4H20
Vit ; S k "berglader"; Forekornrner sparsamt i kalksten i sodra delen av brottet.
Plagiok las, (Na,Ca)AI(AI,Si)Si20 8
Vit-grav it, blaaktig, rosa; Albit i olika
nyanser av gravitt till blatt upptrader ipegrnatitga ngarna bade i form av c1eavelandi t, saccharo id alb it och lamellart sammanvuxen med mikrokl in: Anortit ar en
rosa faitspat som foreko mrner i kontaktzonen me llan kalk och pegmatit.
Prehnit, Ca2AI2Si30 I0(OH)2
Gulvit -Ijust gul gron ; Upptrader som
sprickfyllnader i norra delen av brottet.
Pyrit,FeS2
GuI. metalli sk : For ek ornmer i sav al kalks te ~ som diaba s och pegmat it.
Schee lit, CaW04
Farglos-vi t; Schee lit har patraffats som
sallsynthet i kalkskam sforekornsten
sodra delen av brottet.
Sc horl, NaF3AI6(B03)3 Si60 18(OH)4
Svart-brunsvart; Prismatiska kristaller och
straliga massor i kalk, pegm atit och gnejs.
Serpentin (Mg,Fe)3Si20 5(O H)4 .
Vitaktig-gulaktig-gronaktig; Ett allm ant
utbrett mineral i kalkstenen .

Skapo lit,Na4A l3Si9024CI
Ca4A I6Si6024(C03 ,S04)
Skapolit ar egentligen en hel grupp minerai, vars medlem meioni t ar ett mycke tvanligt kalkskarnm ineral. Fargen kan variera fran vit till gron, och mineralet ar lattatt kanna igen pa sina langsmala, stangliga
kristaller med fyrkan tigt tvarsnitt, till formen paminnande om tandstickor, Det upptrader pa tlera platser i kalkbrottet , i zonen
intill sido berget; Beledsagande mineral arofta st aktinolit och ibland diopsid ; Lju sbl askapolit har patraffa ts i pegmatit nara kontakten med kalksten .
Spinell, MgA I204
Ljusbla-lila; Uppt rade r rikligt i vissa strak
i kalkbrottet som oktaedris ka kristaller tillsammans med kondrodi t, tlogopi t och oliYin. Kristallerna kan bli upp till I cm stora, men ar oftas t mindre. Mineralet ar
rikligt forekomm ande i ostra delen av
brottet.
Tan talit, FeTa206
Ett tantalit/ko lumbit-liknande mineral har
patraffats i pegmatit i sodra delen av brottet.
Titanit, CaTiSi05
Svart-rodsvart ; Fina lokaler iir de "gra"pegmatiterna i va stra och norra delarna av
brottet, vid vilka perfe kta kuvertformiga
kristaller kan hittas.
To pas , AI2Si0 4(F,OH )2
Farg los-g rasvart/gragron; Perfekt spaltning: Upptrader tillsamm ans med albit,
mikro klin och kvar ts i pegmatit i sydos tradelen av brottet; Topasen har oftast ett
brunsvart skal, och endast sallan uppvi sar
den goda kristall ytor.
Tremolit, Ca2(Mg ,Fe)5Si8022(OH )2
Fargl os-lju st beige, brun-gron: Svar att
skilja fran aktinolit: Forekomrner bl a som
nastan farglosa eller Ijust brunbeige kris taller med spinell och tlogopit.
Triplit, (Fe, Mn,Mg,Ca)2P0 4(F,O H)
Rodbrun; Forekomrner i pegrnatit tillsammans med bla albit, kvarts, topas och biotit; Sal lsynt.
Tucholit
Ett tucholit-liknande mineral upptradersom sma, sva rta prickar eller rundade korni pegmatiterna.

II

Uraninit, U02
Ett svart, metamikt mineral overensstarnmande med uraninit har hittats i pegmatit i
sodra anden av brottet.
Vesuvian
Ca IOMg2AI4(Si04)5(Si20 7)2(OH)4
Morkbrun- gronbrun: Relativt rikligt forekommand e tillsamm ans med wollastonit,
diopsid och anortit i kalksten pa ovre pallen i soder och i block nedanfor, dar ocksa
en vackert blalila variant patraffats.
Wollastonit
CaSi0 3
Srnutsvit-grabrun: Upptrader som fibriga
massor tillsamman s med vesuvian.
Xenotim, YP04
Har patraffats som sallsynthet i de sodra
pegrnatitgangarna.
Zinkblande
ZnFeS
Rodbrun- svart; Upptrader relativt utbrettoch stallvis rikligt pa nedre pallen i sodra
anden av brottet, oftast som sma korn,men ocksa som storre klump ar i iovrigt
ren kalcit.
Zirkon, ZrSi0 4
Brunsvart-gulbrun : Zirkon har patraffats i
pegmatitem a, huvudsakligen som sma
korn, men ocksa som storre knippen av
prismatiska kristaller: Mineralet uppvisar
en svagt gron fluorescens i kortvagigt UVIjus.
Zoizit, Ca2AI3(Si04)3(OH)
Graaktig; Forekomrner i oansenlig mangd
i pegmatit i norra delen av brottet.
Litteratur
Gustafsson L: Beryll, topas och prehn itfran Stora Vika kalkbrot t. Stuffen nr
26( 1986)
Gustafsson L: Topasforande cleavelanditpegmatite r i Stora Vika kalkstensbrott.
Stuffen nr 33( 1987)
Holtstam D and Wingren N: Zincian helvite, a pegmatite mineral from Stora Vika,
Nynasharnn, Sweden. GFF
113(1991):2&3,1 83-84
Hogberg E: The Ca/Mg ratio in the limestone deposit at Stora Vika. GFF
83( 1961)370-404
Jonsson E: Om ett fynd av lizardit i Stora
Vika. Varpen 5(1986): I

Jonsson E: Brucit, uraninit , xenotim-Y,
fergusonit fran Stora Vika. Varpen
9( 1990 ): I
Jonsson E: Om en yttriumhalt ig fluorit
fran Stora Vika. Stuffen/Varpen 1(1991):1
Lundegardh PH: Nyttosten i Sverige. Uppsala:A&W, 1971
Nysten, P: Pers medd
Otter B: Monazit fran Stora Vika. Stuffen
nr 36( 1988)
Otter B, Wingren N: Nya mineral fran Stora Vika. Stuffen nr 40( 1990)
Perge A: Scheelit fran Stora Vika. Varpen
6(1987): I
Sandstrom F: Nytt fran Stora Vika. Stuffen
nr 24( 1985)(Ur: Litofilen 1985)
Ett sarskilt tack viII vi rikta till Dan Holtstam, Naturhistoriska riksmuseet i Stockholm, och Per Nysten, Uppsala universitet,for de rontgenanalyser de utfort pa material vi hittat. Utan deras sakkunskap och
intresse skulie manga av de sallsynta mineraI vi traffat pa ha forblivit oidentifierade.

8I) 9~:~~,fTUR
Vldar.Oberstein, Tyskland
23• . 31. Mai 1992

Interessante besek i steinsliperi, diamant- og edelstensbors, agat- og kobbergru ve,
mineralleting med guide mm.
Battur pa Mosel og vinpreving
hos produsent.
Pris: 4AOO,. kr. pro pers.

For ytterligere opplysninger og
pamelding, kontakt turens
reiseleder:
Nils Hartung. 2314 Espa,
Tlf. 065-80432. eller@

EURO'B«ISSAS HAMAR OG OMLAND BILRUTER
Tele fon (065) 32 333 - 2300 Hamar

12