Mineraler Ira
Syenitt-Pegmatitter•
I

Langesundsfjordomnidet.
A v Knut Eldjarn. . .... .. .. ..

::::.:::::::

I\: ;U' ( o n sk i z z e.: :: :: : : ::: :n erp"~~(/ MIN[RAL~~\RKO/l\M[N.~,.~.~:::
~'~
~~
,,)..

L A:\ (; ESU X nr.J 0 R n: ::::

1 :50 00 0

;0 ·· ·····'2:::::: ,..."r. .

~J~~( .:~J:~"'
T•.'. .

'~_'

AlI,3ils)'l'nil & ~ rl,lll'l i ll,)"· nit .

~ AlIS" I'° rl'hyr il~j : : : : : :\~U iH£lGER"'CN : :1. Oslo-feltets eruptivbergarter- - '- -! '~ ~ 'J lt cvon i xr h er Sa ndv tein.s=. Ohm i lu r .
Iil' uh' n; ilur ! Cemb t-isc h .

7. Mineralforekomster og samlemuligheter

2. Pegmatitter og druser
3. Mineraldannelse pl\ pegmatittene
4. Historikk
5. Originalbeskrevne og diskreditertemineraler.
6. Mineralsamling og mineralhandel
4

8. Mineraler fra syenitt-pegmatitt
gangene,9. Beskrivelse av de enkelte
mineraler
10. Litteraturhenvisninger.

:·;
I

GEOLOGISK KART OVER
LANGESUNDSFJORDSOMRADET.
~~~I~~?O~~~~e of Permian...

.,,- -- Fault.

B;ol ;le q ren ite .

!!~?:~ Ekerrte::":~ .

No r d m ar kit e .

.~...~ti. he nt p.

' - J" Cal edo n i an th rust fron t.

.

D

Prec ambr ia n y ne .ss<,s.

;,l ar d a li te .

,I<j el sAs ite -L a r vi k it e .

,Volcanic ne cx, Oslo -. .

e s sexrte.

::[ .¢""'1

Rho m b p o rphy r y con g l.
(O Slo fl) Co ng l. (Aln sJo).

y~~.:5:;;;' Rh
YO.ld IC. q uar tz .po r Phy r·:::.X.:.
a p l ite.

_

Ma n n e Su un e n.
Mar ine Cemb na n andOr ccvician

1~@t l,~a~:r~,~~~~~~~~i)~=:'; =-,=:;.~-:.

La utic t o tracb ync

porp by nes.

Bas a lt a nd rh omb
porphyry fl ow s .

/

/
/

/

Qnarb eidet etterNo rges Geologiske Underso kelse . :\0. 20S . 1'1. 13.

5

OSLO-FELTETS ERUPTIVBERGARTER
I Oslo-feltet finnes et stort antall forskjellige dypbergarter fra Perm-tiden,
De har veert ne ye studert blant annet
av Bragger, Bart h og Holtedahl (1, 2,3)
inndelingen av eruptivbergartene i
Oslo-feltet ha r veert h0YSt varierende .
En rekke ofte geografisk bestemteegennavn har veert benyttet (Iarvikitt,nord markitt, kjelsasitt , akeritt rn.fl. )Holtedahl og Barth deler d yperupti
vene i 5 hovedgr up per: mo nzonitt er(la rvikitt, kjelsasit t m. fl. ), nefe linrnon zonitter til syeni tter (Iardalitt, foy aitt),
syenitt er (alkali-syenltt, nordmarkitt)og granitter. Det finnes flere overgangsformer og vanskelig klassifiserba re bergarter i om ra det , Den enkehe
bergartstype er ogsa la ngt mind re homogen og ensartet enn det vanligvis
framgar av geologiske kart. Dette fo rteller o m en komplisert dannelsesprosess som vi ikke har fullstendig oversikt over.
I den se r-vestlige del av Oslo-feltet er
det de monzonittiske og nefelinmonzonitti ske bergarter som dominerer. Larvikitt omradet mellom Porsgrunn og
Sandefjord utgjer det klart ste rste relativt enhetlige d ypbergartsornrade i
Oslo-felt et. Men ogsa her varierer
mon zonitt-bergartene no e bade i farge ,sa mmensetning og struktur . Sto re omrader (Tv edalen/ Brunlanes/ Tje lling)ut gjares av Iys eller mark larvikitt hvor

felts paten viser tydelig fargespill(rnaneste in). Dette gjer bergarten til enverd ifull bygnings-stein som br ytes i
sto r malestokk og eksporteres til hele
verden. I Sandefjord-omradet ermonzonitt-bergarten redlig og oftest
uten fargespill.
Bra gger omtaler larvikitt-bergarten
som en «augitt-syenitt», En mer kor rekt bet egnelse er mo nzonitt for di
berga rten inneholder omtrent likedeler plagioklas og kalifeltspat. O mtre nt 80 OJ. av bergarten utgje res av
feltspat . De merke mineralene i la rvikitt er enten pyroksen (augitt), en
brunlig biokitt (lepidomelan) eller
mornblende varianten ba rkevikitt . Nefelin og olivi n fin nes ogsa i mindre
mengder. I tillegg ses sma spred te kornav bla nt an net zirkon, apatitt , magnetitt og sje lden baddeleyitt i bergarten .
Nefelin-mo nzo nitter og nefelin-syenittiske bergarter finn es i en kelte mindreo mra de r nord fo r La rvik.
Bergarten «Iar dalitt », beskrevet av
Bragger, herer til her. Kali fcltspat er
dominerende i bergarten so m foruten
nefelin ogsa inneholder relativt mye biotitt. Det finne s flere var ianter av disse
nefelin-ferende bergartene, og klassifikasjonene kan ofte veere vanske lig.

Trom/et og po/ert smastein til mosaikk se/ges
Ass. farger.
Prevett s.s) sendes mot kr. 5,- i forskudd ved bestilling.
Postgiro nr. 3165685

GUNNAR UNDHE/M
Sunnivasv. 10, Kong sgard , 4600 Kristiansand

6

PEGMATITTER OG DRUSER
I de monzonittiske bergarter mellom
Sandefjord og Porsgrunn er miarolitti~ke druser sjeldnere enn i de syenittiske·og granittiske bergarter lenger nord i
Oslo-feltet. Derimot er pegmatitter
meget vanligere i larvikitt-bergarteneog i enkelte nefelinsyenitter i detteomradet.
Miarolittiske druser ses i enkelte av larvikittens grenseomrader som ved Sandefjord. Enkelte forekomster kan ogsa
vise overganger mellom slike druser og
pegmatitter (Tj011ing). De fleste pegmatitter i ornrader er sma og har en relativt enkel sammensetning. De sterste
pegmatittene ses pa eyene i Langesundsfjorden, og enkelte smaeyer og
skjeer kan besta av nesten rene pegmatitter (eks. Laven). Det er ogsa mange
sterre pegmatitter pa fastlandet spesielt mellom Stavern og Porsgrunn.
Disse nefelinsyenitt-pegmatittene er
angitt av Bragger til a vrere lokalisert
til larvikittornradets vestlige grensesone. Selv om tallet pa pegmatitter erspesielt heyt her, viser det seg at det
finnes et stort antall store pegmatitterogsa pa fastlandet fra Tvedalen og
estover.
De mindre og enklere sammensattepegmatitter har trolig larvikitten som«moderbergart», Slike pegmatitter hartrolig larvikitten som «rnoderbergart».
Slike pegmatittganger er spesielt vanligi Stavern/Larvik/Tjalling-omradet og
ferer ofte feltspat med manesteinseffekt. Barkevikitt og biotitt er de vanligst merke mineralene. Det er oftest fa
sjeldne mineraler i disse gangene: zirkon, titanitt, apatitt, nefelin, polymignitt etc. De sterre pegmatittene i denvestlige del av omradet er tydelig yngre
enn larvikitt-bergartene og har veert
oppfattet som pegmatittiske intrusjoner i slekt med de nefelinsyenittiske og
nefelinmonzonittiske bergarter nord
for Larvik. Disse ferer vanligvis enhvit eller redlig mikroklin-feltspat i til
dels store stykker, red til brun eller
grenn nefelin, barkevikitt og aegirin
samt biotitt. Noen pegmatitter ferer
rikelig med sodalitt. Nefelin og sodalitt
viser ofte omvandling til zeolitter(cspreustein»). Analcim og natrolitt er
ogsa vanlig pa de fleste pegmatittganger som de sist avsatte mineraler pa
sprekker og hulrom. Disse store pegmatittene er sjelden mer enn 10m
tykke og kan felges opptil noen hundre
meter. De fleste gangene er mindre
men farer likevel et stort ant all sjeldnemineraler - mange av dem funnet for
ferste gang i dette omradet,

NORD-NORGES NYE STEINBUTIKK
F.J,r--'tl(g)

B6Pt06S
G60-S60t6P

Smykkestelnsllperl -Sleinsamling

Kjop/salg stein og mineraler
Masklner og utstyr for stelnsliplng til

hobby og Induslr.
Halvlabrikata III smykkelaglng

H. KVALNES

Boks 36, N-8052 VALOSEN
Bankglro: 8902.32.65231 Bankforblndelse:-ru, (081) 14 303
Poslglro: 39066 33

BE OM KATALOG

A.s Nordlandsbanken

7

MINERALDANNELSE pA PEGMATIITENE
De nefelinsyenittiske og syenittiske
pegmatitteri
Langesundsfjordomradet er blandt annet karakterisert
ved fraveer av kvarts. I steden finnes
nefelin i mange pegmatitter. I de merke pegmatittdannende mineraler inngar jern (Fe) som et hovedelement (biotitt, pyroksener, amfiboler) . Magnesium (Mg) og Calcium (Ca) som iandre geologiske miljeer kan erstattejern i disse mineraler, ses ytterst
sparsornt representert i mineralene io rn r a d e t .
Ellers er mange av silikatene rike patitan (Ti) og zirkonium (Zr) . Dette er
ogsa typisk for denne type pegmatitter.
Bor (B) og beryllium (Be) inngar I
mindre mengder i en rekke mineraler.
Flere sjeldne borater og boro-silikaterer originalbeskrevet fra dette omradet,Spesielt beryllium-mineralene danneren meget interessant gruppe. I alt 15
sjeldne beryllium-rnineraler er kjent
fra pegmatittgangene i omradet. De
fleste av disse herer til den seneste mineraldannelsen pa pegmatittene.
Blant de mer uvanlige grunnstoffer inaturen er det en gruppe som ofte er
kalt «sjeldne jordarter». Disse faller
naturlig i to «familier»: yttriumgruppen og cerium-gruppen. Mens
yttrium-rnineraler er mest vanlig pa
granittpegmatitter, er det ceriumholdige mineraler som er vanligst pa
syenittiske og nefelinsyenittiske pegmatitter. Flere av mineralene i Langesundsfjord-omradet avspeiler ved sin
sammensetning dette forhold.
Ellers er det radioaktive element thorium (Th) relativt vanlig i omradetmens uran (U) bare finnes i ytterst sma
mengder, og egne uranmineraler som
uraninitt er ikke funnet pa gangene I
Langesundsfjordomradet. Ogsa pa

8denne maten skiller disse pegrnatittgangene seg fra de vanlige granittpegmatitter.
•Som utgangspunkt for rnineraldannelsen pa de syenittiske og nefelinsyenittiske pegmatittganger, har det saledes
fra naturens side veert en magma med
meget spesiell sammensetning av deulike elementer i et basisk rnilje . Der nest har de lokale forhold pa sprekker
og hulrom sammen med ternperatur ogtid, veert avgjerende for hvilke mineraler som har veert dannet, og I hvilken
grad disse kan finnes i sterre krystaller.
En rekke av de sjeldne zirkon- og titansilikater har vzert blant de ferste mineraler til :\ krystallisere ut sam men med
pyroksener og amfiboler. Spesielt pyroksenene har flere dannelsesepokerog finnes ogsa som sma naler pa druser
som et av de seneste mineraler til a krystallisere ut.
Feltspat, nefelin og sodalitt er tydelig
dannet senere enn en rekke av de sjeldne silikater. Zirkon er ofte dannet
samtidig med eller senere enr feltspat
men far sodalitt og nefelin . Men zirkon herer med til de mineraler som ogsa finnes blant de senere mineraler til akrystallisere ut.
Thoritt som varianten orangitt synes
flere steder a veere dannet tidlig (farfeltspat, nefelin) mens den brunlige variant av thoritt kan ses a fylle ut hus rom mellom feltspat-krystaller og rna
saledes veere dannet noe senere. Flere
av de sjeldne mineralene finnes tydelig
avsatt i perioden etter mikroklin og nefelin men fer analcim, Til denne dannelsesperioden herer eudialytt, leukophan, melinophan, cancrinitt. Blant deseneste mineraler sorn er dannet, finner vi analcim og ulike zeolitter.

Delvis danner zeolittene tette, fibrige
masser som «spreustein» (omvandlet
sodalitt/nefelin), og dels danner desterre krystaller pa druserom. Sammen
med eller senere enn zeolittene finnervi ogsa en rekke sjeldne mineraler: hydroksyder (boehmitt, diaspor, gibbsitt,behoitt), silikater (eudidymitt, epididymitt, bertranditt, aegirin, zirkon etc.)
og sjeldnere karbonater (kalkspat,bastnasitt, ancylitt), fluorider (flusspat) og borater (berboritt). Fordi
apne hulrom (druser) er relativt vanlig
pa pegmatittene i ornradet, finnes defleste sjeldne mineraler som uregelmessig begrensede krystaller, Bare av og til
har slike innvokste krystaller fatt anledning til a utvikle gode krystallflater
mot senere dannede mineraler (aegirin
mot feltspat og en rekke andre mineraler, nefelin mot eudialytt, eudialytt
mot leukofan og analcim, wehleritt/hi ortd ah Ii ttl rosen busch it tl mosan
dritt/getzenitt etc. mot feltspatl
nefelin osv.)
Mange av de mineralstuffene som kan
beskues i museer og private samlinger,
viser usedvanlig velavgrensede og friCSH_8BHHSESs

preparerte krystaller som bare ytterst
sjelden kan finnes pa denne maten,
Store druser er sjelden i omradet og erbare kjent fra enkelte pegmatitter. De
fleste drusene er noen fa em store, men
ferer til gjengjeld av og til velutvikledeog pene smakrystaller av de sjeldne mineraler, som herer til den senere faseav mineraldannelsen pa pegmatittene.
Mange forekomster i Langesundsfjordomradet har vist seg a vzere av
stor interesse for dem som er spesielt
interessert i mikro-rnineraler.
Spesielt i ornradets grensesoner finnes
flere pegmatitter med interessante mikromineraler. Det kan se ut til at neerveeret av andre bergarter kan stimulere
til dannelsen av druser samtidig som
nye og interessante elementer kan tilferes. Forekomstene av grossular, vesuvian, epidot etc. i enkelte ornrader(Sande fjord, Bjerkedalen) kan tyde
pa stofftilfersel fra neerliggende(sediment -?) bergarter mens koppermineraliseringen i Bjerkedalen og pa
Stokkey kan henge sammen med den
neere relasjon til lavabergarter.

RR_g

_

Ph_B-B&

KENT
Gaukas Stasjon. N-4860 Treungen
TLF 10361 45893 . 45903

ENGROSSALGAV:* HOBBY· & INDUSTRIMASKINER* UTSTYR & TILBEHQlR* FOR BEARBEIDING AV STEIN* SMYKKEHALVFABRIKATA* SMYKKER* GAVEARTlKLER* RAsTEIN* MINERALERKATALOGER/PRISLISTERTIL REGISTRERTEFORHANDLERE& PRODUSENTER.

BHHHHRS_SESEHBFHRHHBRB_B_S&

H

wEeB

9

HISTORIKK
Alt pA slutten av 1700-t?llet hadde den
gryende naturvitenskaplige interesse
brakt flere berernte europeiske forskere til Oslo-ornradet. Den franske
mineralog d' Andrada besekte blandt
annet Konnerudkollen gruver i kontaktsonen ved Drammen og originalbeskrev mineralet andraditt herfra.
Ogsa eruptivbergartene i Oslo-feltet interesserte datidens naturforskere, og
den tyske geolog Hausmann som besekte Norge i arene 1806 og 1807, innferte navnet «zirkonsyenitts pA en delav eruptivbergartene.
Norske geologer som Keilhau (<<Gae
Norvegica») og Kjerulf kartla deler av
eruptivomrAdene i Oslo-feltet og bemerket de spesielle forhold i de S0rvestlige deler av feltet. I farste del av
forrige Arhundre ble Oslo-feltet besakt
av en lang rekke beremte geologer og
mineraloger, som studerte bade eruptivbergarter, sedirnent-bergarter (fossiler) og kontaktsonen i omrAdet.
Det kan nevnes navn som: Berzelius,
Hisinger, Murchinson, Daubree, Tarnebom og mange andre hvis navn er
udedeliggjort ogsa ved at de har fAttmineraler oppkalt etter seg.
SA tidlig som i 1784 hadde Stram oppdaget forekomsten av akmitt ved Rundemyr i Eiker (syenittpegmatitt). Mineralforekomstene i omrAdet ved Stavern var ogsa kjent i slutten av det 18.
Arhundre og i 1801 utga prof. Chr. Fr.
Schumacher i Kabenhavn en avhandling med tittel: «Versuch eines Verzeichnisses der in den DanischNordischen Staaten sich findenden einfachen Mineralien»,(Bemerk kolonimaktens betegnelse pA
Norge!) I denne oversikten nevner
Schumacher ogsa en rekke mineraler
fra gangene ved Fredriksvern (Stavern)
10

og nevner Assessor Esmark (Kongsberg) som den ferste til A oppdage
den labradoriserende feltspat i omradet. lens Esmark var «bergmester» pA
Kongsberg i slutten av det 18. arhundre og ble i 1814 utnevnt til professer i«bergvitenskap - ved det nyopprettede
Universitetet i Christiania. Hans sennMorten Thrane Esmark (f. 1801) var
ogsa interessert i naturvitenskap, men
ble radet til Astudere teologi (trolig for
A ha noe A leve av) .
Farens interesse for mineralogi og spesielt for de uvanlige forekomstene i
Langesundsfjord-ornradet, hadde tydeligvis smittet over pA sennen, for i
1826 fikk den unge teolog (og arnatergeolog) M.Thr. Esmark stilling so mkapellan i Eidanger og Brevig. Det var
nok ikke bare det teologiske kall som
gjorde at han tok arbeid nettopp i detteomrAdet!
M.Thr. Esmark bodde i omradet i 23
Ar og ble den ferste til A henlede oppmerksomheten pA de interessante forekomstene pA eyer og holmer i utlepet
av Langesundsfjorden. Han fant en
rekke nye mineraler her men ovenot til
andre A foreta den vitenskapelige
undersakelse og beskrivelse av mineralene . Han hadde kontakt med de ledende mineraloger og museer i datidens Europa og virket som guide foren rekke vitenskapsmenn som besekte
omrAdet (Berzelius, Mosander, Scheerer, Erdmann osv.), Esmark har etterlatt seg en omfattende korrespondanse
som viser at han ogsA selv var en ivrig
mineralsamler som blant annet drev
omfattende byttevirksomhet med utenlandske museer og samlere med ut gangspunkt i sin rike tilgang pA mineraler fra de unike forekomstene i
Langesundsfjord-ornradet.

I perioden fra 1850-1880 ble forekomstene fortsatt hyppig besekt av badenorske (Weibye etc.) og utenlandske
geologer (Nordenskield, Cleve, Des
Cloizeaux, Paijkull etc.). Flere nye mineraler ble beskrevet fra omradet. Det
ble den norske geologen W.C. Bragger
som skulle sta for den mest omfattende
undersekelse og beskrivelse av mineralogien pa pegmatittgangene i omradet.
Allerede fra ca. 1875 begynte han a arbeide med eruptivbergartene i Osloomradet, og etter omfattende studiearbeid utga han i 1890 en monografi over
«Mineralien derSyenit-Pegmatitt
gange der Siidnorwegisshce Augit- und
Nephelinsyenite», (4)Hans beskrivelse omfatter 70 forskjellige mineraler fra pegmatittgangene iomradet ( 2 av disse er senere diskreditert).

I ferste halvdel av vart arhundre var
det bare i spredte perioder interesse forpegmatittgangene i ornradet. Ferst fra
ca. 1960 har interessen for mineralene iomradet tan seg opp igjen bade blant
profesjonelle geologer (Seebe, Raade
m.fl.) og ikke minst blant det voksende
antall amaterer. Blant de sistnevnte er
det kun en liten gruppe som seriest harinteressert seg for den kompliserte mineralogien i omradet, men ikke minst
takket veere deres innsats kjenner vi na
et antall forskjellige mineraler som er
mer en det dobbelte av det Bragger
hadde med i sin beskrivelse. Interessen
for omradet bare eker blant bade amaterer og profesjonelle og det vii sikkert
bli gjort mange interessante nyfunn fra
pgematittgangene i Langesundsfjordomradet i arene som kommer.

Waldemar C. Bragger
11

ORIGINALBESKREVNE OG DISKREDITERTEMINERALER FRA LANGESUNDSFJORD-OMRADET.
Originalbeskrevne mineraler:

Diskrediterte mineraler:

Nordelskieldin (Bragger 1887)
Hambergitt (Bragger 1890)
Mosandritt (Erdmann 1841)
Thoritt (Esmark/Berzelius 1828)
Homilitt (Paijkull 1828)
Astrophyllitt (Weibye/Scheerer
1844/1854)
Leukophan (Esmark)Melinophan(Scheerer 1852)
Lavenitt (Bragger 1878)
Wehleritt (Scheerer 1843)
Hiortdahlitt (Bragger 1888)
Rosenbuschitt (Bragger 1887)
Polymignitt (Tank/Berzelius 1824)
Katapleitt (Weibye 1849)
Cappelenitt (Bragger 1885)
Melanoceritt (Bragger/ Cleve 1887)
Tritomitt (Weibye 1849)
Pyroklor (Tank/Wehler 1826)
Eudidymitt (Bragger 1887)
Chiavennitt (Raade et al 1983
beskrevet samtidig fra Italia)

Johnstrupitt = Mosandritt
Barkevikitt = Hornblende(ferro-pargasittisk variant)
Karyoceritt = Melanoceritt
Eukolitt = Eudialytt
Hydronephelit/Ranitt = blanding av
zeolitter
Weibyeitt = Ankylitt
Radiolith = Natrolitt
Erdmannitt = Tr itomitt
Orangitt/Freyalith/Eukrasitt =Thoritt
Aegirin (Esmark 1834) er identisk med
Akmitt (Stram 1784). Likevel
er det aegirin som er blitt det
mineralnavn som brukes idag .

*gunsm~t1e

6ont1a eg marett-ann
SPESIALUTSTILLING I JUNI OG JULINORSKE SMYKKESTEINER OG MINERALERGEMMOLOGER F.GA
DRONNINGENSGT. 27, OSLO 1.
TELEFON 41 4407
VERKSTED - FORRETNING
I PARKEN BAK DOMKIRKEN

12

MODELLSMYKKER I GULL OG S0LVMINERALERKRYSTALLERFOR F0RSTE GANG:EN ORIGINAL NORSK STEINBOKTORGEIR T. GARMO

EIN

BOKA
NORSKE MINERALER
OG BERGARTER

For terste gang far vi en praktbok pa norsk om norske bergarterog mineraler.Her er bare de bergarter og mineralersom finnes i
No rge tatt med.
Boka er iIIustrert med 144 fargebilder med representanter fra
hele landet. Funnstedene er med, og det er liste over aile
be rgarte ne og mine ralene.
Boka har videre et innledningskapittel om hva mineraler er oghvilke typer og egenskaper de har. Et eget kapitel omhandler
bergartene. Et kapitel om det a samle mineralerog forklaringer
pa fremmedord og faguttrykk avslutter boka sammen med
geologiske oversiktskart.
Dette er boka for aile som samler mineralerog bergarter, og det
letter samlingen og gir de opplysn inger som er nedvendiqe,
Gjennom illustrert i farger. Innb. kr 150,00.
Til salgs i bokhandelen.

UN IVERSITETSFORLAGET13

MINERALSAMLING OG MINERALHANDEL.
Med den akende naturvitenskapeligeinteresse fra slutten av det attende arhundre fulgte ogs~ ansket om ~ ta med
deler av naturen hjem og sett e disse«bak glass». Mineralogi og geologi
hadde i tidligere tider veert synonymt
med bergverksdrift , for det var denyttbar e maimer og metaller som var
av interesse. N~ begynte de «opplystei
kla sser og interessere seg for naturen
p~ en annen mat e. Dyreliv, planter - og
steiner ble innsamlet, studert , katalogisert og oppbevart i offentlige eller private samlinger, Det innsamlede materiale tjente mest til forskning og undervisning ved universitetene. Den vanlig efolkeopplysnin gstanke hadde enna
ikke stau gjennom, slik at publikumsorienterte naturhistoriske museer • slik
vi kjenner det idag - enna ikke var
etablert.
Det var f~ private mineralsamlere i
Norge i forrige arhundre. De fleste var
studentereller
profesjonelle
geologe r/rnineraloger, men noen f~
hadde sin tilknytning til geologien via«jernverks-adelen». Flere je rnverkseiere (blant annet Cappelen p~ Ulefoss) var ivrige mineralsamlere.
Det er mulig arsaken til dette er ~ finne
i den mere kontakt mellom jernverk og
gruveindustri, men like san nsynlig er
det at interessen kan veere «irnportert»
fra England . De norske jernverk ha dde
omfattende kontakter med England,og her var det i ferste del av forrige ~r·
hundre blitt « p~ mote» hos overklassen Aveere interessert i natu rvitenskap ,og ~ anlegge private samlinger av naturvitenskapelige objekter, Slike privatsamlinger fra tidlig p~ 1800·talletdanner kjernen i mange av dagens
mineralogisk-geologiske
museeri
Europa.
14

Den gang-sorn-na med ferte den akende interesse for mineraler at det ble
et marked for kjap og sa lg av min eralstu ffer. Allerede p~ slutten av 1700taller hade det veert omfattende ha ndel
med mineraler fra enkelte nor ske lokaIiteter. Epidot fra gruvene ved Arendal
og se lv fra Kong sberg var god ha ndelsyare - da som na,
Det var god kontakt mellom da tidens
geologer og mineralhandlere. Ved skiftet mellom det 18. og det 19. arhundrevar det blandt annet en beremt mineralhandler i Kabenhavn ved na vn Nepperschmidt. H an foretok flere reiser i
Norg e og samlet mineraler - i falge
Hausmann (1811) i slike mengder at
han kunne for syne de viktigste europeiske rnineralsamlinger med nor ske mineraler.
Nepperschmidt var trolig en av deferste til ~ forhandle mine raler fra pegmatittgangene i Langesundsfjordomradet (Stavern) .
M . Thr. Esmarks svoger i Brevig var
kjepmann Samuel Wiborg. Mineralinte ressen smittet ogsa over p~ ham .
Wiborg seilte ofte rundt Ii: eyene i
Langesundsfjorden og samlet mineraler. Han forstod mineralstuffenes potensiale som handelsvare og solgte en
rekke sjeldne mineraler til rnuseer,
handlere og samlere i inn- og utland.
Han opparbeidet seg et godt navn
blant mine raloger og geologer p~ dentid , og bidro til ~ skaffe sjeldne
Langesundsfjord-rnineraler til en rekke av de ledende rnuseer og privatsarnlinger. Da han dede i 1863 skrev «Brevigs Adresse» blant annet om hans mineralkyndighet og kontakt med uten landske rnineraloger og geologer.
Fra mid ten og mot slutten av forrige~rhundre fortsattc handelen med sjeld -ne mineraler i stor stil. Den bera mte
mineralhandler Kranz i Wien begynterund t 1850 a fa re mineraler fra omradet, og ved dette ble materialet spredt
over hele verden . Mange av de stuffene
som ble solgt gjennom mineralhandler
Kranz har sikkert opprinnelig blitt innsamlet av Samuel Wiborg.
Da Bragger gjorde sine omfattende undersekelser av mineralene i omradet,var det tydligvis fortsatt flere som
hadde innsamling av mineraler som«binzering». Han henviser flere steder isin monografi til slik mineralskjeerping.
Enkelte av datidens amatergeologer
som Cappelen pa Ulefoss og A. Hamberg har fatt sin innsats belennet ved
at nye mineraler -som de oppdaget- og
som Bragger beskrev, har blitt oppkalt
etter demo Det meste av det innsamledemateriale ble sikkert omsatt i utlandet,men ogsa i Christiania utkom det en
mineralkatalog utgitt av L. Schmelck.
Han var «statsguardien» pa slutten av
forrige arhundre og var saledes den
som skulle garant ere innholdet av edle
metaller i gull- og selvbarrer mm.
Dessuten drev han med bestemmelse

av mineraler og malmp rever og tydeligvis ogsa med mineral handel. Hvor
lenge denne virksomheten pagikk er
usikkert , men rundt arhundreskiftet
tyder det pa at interessen for mineralene i Langesundsfjord-omradet og interessen for mineralhandel generelt avtok her i landet.
Ferst pa 1960-tallet begynte geologer
og mineralsamIere sa smatt a interessere seg for Langesundsfjord-ornradet
igjen. Interessen tok fers t skikkelig
far t etter 1970 og spesielt de siste 10 ar
har amatergeologene ledet an i et arbeid som har brakt for dagen en rekke
nye mineraler og lokaliteter i omradet.
Men det er vanskelig a bli kjent med og
identifisere de mange sjeldne mineraler. I realiteten er det neppe mer enn 10
amatergeologer som kan sies a ha drevet series mineralsamling og mineralstudier av noe omfang.
Men den ekende interesse for amatergeologien vil sikkert dette tallet eke
nar flere nar opp pa et kunskapsniva
hvor de kan ha fullt utbytte av
mineralstudier
Langesundsfjordomradet.

STENSLIPING
Stikk innom a ss og se vartst ore utvalg t il rim elige pr iser .
• Slipeutstyr• Rasten• Inn fat ninger• Mineraler• St ensmyk ker• Presangart ikler• Cab ochoner i nor sk
st en og rnye mer

GEO·HOBBY~
Trondheimsvn. 6. Oslo 5.
m. (02) 376788

Apent : 10.00 - 16.00 (13 .00)
Mandag ste ngt .

15

MINERALFOREKOMSTER
OG SAMLEMULIGHETERI Breggers tid var det spesielt pegmatittgangene pA ayene i fjorden som var
euertraktede mal for geologer og mineralsamlere. Her langs kysten er det
lett A lete i de gangene hvor naturens
krefter har fert til forvitring og frostsprengning. I tillegg beerer mange av
forekomstene preg av mineralskjeerping og menneskelig sprengningsaktivitet. De fleste pegmatittgangene pA
eyene i fjorden gir idag beskjedne samlemuligheter og mineralene virker ofte
noe forvitret. Forekomstene er sma og
bortgjemte, De er umulige A nA utenbAt. To av de rikeste forekomstene(LAven og Skudesundsskjrerene) er
fredet.
Til gjengjeld er det enk elte mineraler
som fortsatt bare er funnet pA ayene ifjorden (tetrahedritt, perovskitt, norden skieldin, xenotim, cappelenitt, getzenitt, lavenitt, melanoceritt, stillwelIitt og wolkonschoitt) .
De senere tiArs veibygging, og ikke
minst den ekende brytning av larvikitt
til bygningsforrnal, har gjort en rekke
nye pegmatitter tilgjengelig for mineralsamlere og geologer ogsa pA fastlandel i Langesundsfjordomradet, Spesielt dr iften etter larvikitt i Tvedalen og
ved Tjalling bringer stadig fram nytt
og interessant pegmatitt-materiale.
Bare noon fA prosen av den bergarts-~

massen som fjernes blir brukt tilbankskranker og fasadeplater, Det meste samles i store steintipper. Her henlegges ogsa pegmatitt-bergartene som
det ikke finnes noen anvendelse for.
Arbeiderne i bruddene har Iiten forstaelse for de sjeldne mineralene i ornradet, men sA lengeamaterene farer forsiktig fram og ikke gjer skade pA seg
selv eller andre, blir de heldigvis
fortsatt matt med velvilje nar de sperom tilgang til bruddene. PA denne rnaten kan sjeldne mineraler og uvurderlig
geologiske pravemateriale bli tall yarepA for ettertiden,,Blant de mest interessant fastlands forekomster som ikke befinner seg ilarv ikitt- brudd, kan nevnes gamle
tipphauger etter vanntunneler i
Bjerkedalen, veiskjreringer ved Langangen og Stavern, og to pukkverk ved
Sandefjord (Foksred og Kamfjord). 3
av forekomstene pA fastlandet er vernet ved fredning. Det gjelder veiskjeeringen ved Bratthagen i Lagendalen,
den historisk beramte manesteinsforekomsten ved VIa og en elpiditt/aenig
matitt ferende gang ved Vera nrer Sandefjord. Heldigvis ser det ut til at det
for framtida vii vrere stadig nye og interessante forekomster tilgjen gelig formineralsamling i omradet

G~i~~:h~:r~FHIE~~G»Sterqruben», Dronn ingensgt. 27 . Oslo 1 - T lt.: 41 74 74

~
.. -,
~~.,

FORUTEN VANLIG GULLSMEDFORRETNING , ER VAR ';~_, - ' SPESIALITET DIAMANTER OG ANDRE SLEPNE STENER.
c'.~.!:.~ .
VI F0RER OGSA SKjELDNE SLEPNE STENER•• ~, ,; ASSORTERT UTVALG I STENKIEDER. DYRERE MINERALER.
• •VI LAGER RINGER M.M. PLASTESKER FOR MINERALER.
EGEN STENAVDELING.

v-,

16

.

U

MINERALER FRA SYENITT-PEGMATITTGANGENE.
ElementerSvovelD
SulfiderArsenkis 0
BlyglansBornitt 0
Chalkosin 0
Covellin 0
Kopperkis
Lallingitt
Magnetkis 0
Molybdenglans
Sinkblende
Svovelkis
Tetrahedritt 0
Oksyder/hydroksyder
Anatas 0
Baddeleyitt 0
Behoitt 0
Boehmitt 0
Chrysoberyll 0
DiasporGibbsitt
Goethitt 0
Hematitt
Ilmenitt
KvartsLoparitt 0
Magnetitt
Mn-oksyder
Opal
Perovskitt
Plymignitt
Pyroklor
Pyrophanitt 0
Wickmannitt 0
Halogenider
Flusspat
Borater
Berboritt 0
Hambergitt
Nordenskialdin

SulfaterAnglesitt 0
Barytt 0
Gips 0
Leadhillitt 0
FosfaterFlour-apatitt
Apatitt
Monasitt 0
Xenotim
Molybdater
Ferrimolybditt 0
Powellitt 0
Wulfenitt 0
Karbonater
Ancylitt
Aragonitt 0
Asuritt 0
Bastnasitt 0
Cerussitt
Dolomitt 0
Hydrocerussitt 0
Kalkspat
Malakitt 0
Paris itt
Sideritt 0
Smithsonitt 0
Silikater
Aegirin
Aenigmatitt
Aktinolitt
AlbittAllanitt 0
Allophan 0
Analcim
AndradittArfvedsonitt
Astrophyllitt
AugittBarylitt 0
Bavenitt 0
Bertranditt 0
Biotitt
Britholitt 0

Cancrinitt
Cappelenitt
Chamositt 0
Chevkinitt 0
Chiavennitt 0
Datolitt
Diopsid
Elpiditt 0
Epididymitt 0
EpidotEudialytt
Eudidymitt
Fluorapophyllitt
Gadolinitt- (Ce) 0
Genthelvin 0
Gonnarditt 0
Grossular 0Gezenitt 0
HelvinHemimorfitt 0
Heulanditt 0
Hilairitt 0
Hiorthdahlitt
Hornblende
Homilitt
Illitt 0
Keldyshitt 0
Kloritt
Laumontitt 0
LeukophanLorenzenitt 0
LAvenitt
Melanoceritt

Melinophan
Mesolitt 0
Mikroklin
Montmorillonitt
Mosandritt
Muskovitt
Natrolitt
Nefelin
Orthoklas
Parakeldyshitt 0
Pektolitt 0
Perrieritt 0
Plylithionitt
Prehnitt 0
Katapleitt
Rosenbuschitt
Riebeckitt
Sodalitt
Stilbitt
Stillwellitt 0
Stilpnomelan 0
Tadzhikitt 0
Thoritt
Thomsonitt
Titanitt
Tobermoritt 0
Tremolitt
TritomittTurmalin (Schorl)
Vesuvian 0
Wolkonschoitt 0
Wahleritt
ZirkonNye/udefinerte mineraler
1. Mn-Be-analog til Stillwellitt (Seebe)
2. «OH-Gadolinitt» (Seebe)
3. «Meta-Keldyshitt» (Raade)4. «Ganophyllitt» liknende mineral(Segalstad/Larsen)
5. Zn-Montmorillonitt (Sauconitt?)(Eldjarn)
6. Hvitt Be-mineral med Chiavennitt(Larsen)o Mineraler oppdaget etter Braggers
monograri (1890).

17

BESKRIVELSE AV DE ENKELTE MINERALER:
SvovelFunnet i meget sma mengder i Tvedalen som forvitringsprodukt av sulfider.
ArsenkisFunnet pa enkelte ganger (Tjelling,
Tvedalen) som opptil 1 em masser imatrix eller som mm-store krystaller.
Bornitt, kopperkis og chalkosin med
sekundeerrnineralene malakitt, covellinog asuritt er meget sjeldne pa pegmatittgangene i omradet. Mineralene finnes blandt annet i Bjerkedalen i pegmatittganger som delvis har kontakt
med lavabergarter. Kopper er relativt
vanlig i lavabergarter i Oslo-feltet(Jeleya v/Moss, Leveya ved Hortenog Svangstrand i Lier) , Den neere relasjon til liknende lavabergarter i Bjerkedalen kan forklare dannelsen av
koppermineralene pa pegmatitter idette omradet.
Blyglans
Dette mineralet er vanlig i sma mengder pa pegmatitter i hele ornradet.
Spaltestykker opptil 2 em er vanlig.
Mer sjelden ses kubiske eller dodokaedriske krystaller mot analcim eller zeolitter .
Lollingitt
Dette arsen-mineralet er meget vanligere i omradet enn det relativt like arsenkis. Lellingitt finnes i sma mengder
pa flere pegmatitter i hele omradet.
Det er funnet opptil knyttnevestore
masser (Barkevik, Tvedalen), menogsa gode krystaller fra noen mmstore, selvhvite naler opptil 2-3 em
store,
prismatiske
krystaller.
Lellingit -krystaller i sma mengder erspesielt vanlig pa melinofan-ferende
ganger (Amy, Stokkey, Tvedalen).

20

Molybdenglans •Dette er det vanligste sulfid pa gangene
i ornradet og kan treffes i mindre
mengder pa de fleste forekomster. Det
er oftest dannet sent sammen med
analcim/zeolitter.
Molybdenglansbladene kan bli opptil 4-5 em store
men er oftest uregelmessig begrenset.
Sjeldnere ses tydelig hexagonale plater
opptil 2 em pa druser (Brekke).
Svovelkis
Dette sulfidet ses bare pa enkelte ganger i uregelmessige masser og sma terninger (Tvedalen , Brekke, Tjalling).
Pa enkelte forekomster finnes sma terninger som sen avsetning pa druser
eller som sterre krystaller (opptil 2 em)
mot ar.alcim eller kalkspat (Brekke).
Tetrahedritt
Mineralet er funnet i sma, blasvarte
masser pa en av eyene i fjorden ,Magnetkis
Dette mineralet er meget sjeldent og erbare kjent fra Brunlanes i em-store
uregelmessige masser samrnen med
svovelkis.

SinkblendeDette mineralet har omtrent samme utbredelse som blyglans og finnes derfor
pa ganger i hele omradet. Fargen er lys
gul til merkere brun og spaltestykker
opptil 5-10 em er funnet. Sjeldnere ses
krystaller opptil 1-2 em utkrystallisert
mot analcim eller zeolitter.
AnatasMineralet er bare funnet som sma kornog uregelmessige, plateformige krystaller av mm-sterrelse i pseudomorphoser etter Ti-silikater (Mosandrittetc.).

Mosandritt
Baddeleyitt
Dette mineralet er pavist som mikroskopiske korn i larvikitt og skal ogsa
veere funnet som srna krystaller i en
pegmatitt i Tvedalen.
Behoitt
Dette ytterst sjeldne berylliumhydroksydet er bare funnet i et fatall
stuffer fra en forekomst i Tvedalen.
Det danner opptil mm-store, hvite krystaller pa druser med thomsonitt, natrolitt og boehmitt. .

~~
" "~
.

M~

c :

!

I

T

'

-"

•

';,; : ,":;I4 ~'I,,\ .,,' '
,

'

"

..

Diaspor

Boehm itt
Ogsa pa gangene i Langesundsfjorden
finnes aluminiumhydroksyder relativt
hyppig som korn i «spreustein» (omvandlet sodalitt og nefelin). Pa druser
finnes enkelte steder gode krystaller av
boehmitt (Tveidalen). Ellers i verden er
gode boehmitt-krystaller neermest
ukjent og rike stuffer med honningguleboehmittkrystaller opptil 3 mm pa hvit
thomosonitt er blant de beste stuffer
som noengang er funnet av dette mineralet.
Chrysoberyl
Mineralet er meget sjeldent i ornradet.
Det skal veerc funnet som opptil 0,1
mm - store, velutviklede, vinrede krystaller i albitt og zircon i Lagendalen(Seebe),Diaspor
Dette mineralet er ogsa relativt hyppig
som korn i «spreustein». Av og til ses
fiolette, grannlige eller klare stykker
av diaspor 80m er lett kjennelig pa den
Boehmitt
Aluminium-hydroksyd kan forekom- perfekte spaltbarhet. Sjeldnere ses
me som flere forskjellige mineraler gode krystaller av mineralet pa druse(Gibbsitt, Diaspor, Boehmitt etc.)rom . I enkelte forekomster i Tvedalen
Disse miner alene er vanlig som be- har det forekommet nydelige stuffer
standdeler av kvartsfattige leirer og med fiolette eller granne, glimmerfinnes blant annet i bauxitt som brukes aktige diaspor-krystaller oppmot 1 em
til aluminiumframstilling.
pa hvite thomsonittdruser.
21

Gibbsitl
Dell e al umi niumhydroksydet finnes
ogsa som sma korn i «spreustein» ogsjel dne re so m hvite eller klare, psendohaxagonale plateforrnige eller ko rtprisrnatiske krystaller pA zeolitt-d ru ser(Tvedalen, eyene i Langesun dsfjorden) Krystallen e viser I perfekt spalteret ningog
fla keneertypisk«be yelige», Krystallene blir sjeldenover 5 mm store.
Goehlltl
Delle finnes so m « rust» pAo mva nd let
svo velkis og sinkblende.

som en spr ekkfylling og saledes ha lite
med de egentlige pegm atitter Agjere,
P yrophanitl
Dett e minera lel danner re dlig gras orte
til d yp rede plater i matrix, Det er rela tivt vanlig i Lagendalen og i enk elte
forekomster i Tvedalen. Platene kan
bli opptil 10 x 10 em store og I emty kke, Sj eldnere danner mineralet nydelige, rede, hexagonale plater so mrnikro-krystaller pA druser (Lagendalen) .

C;"--!' s=. .
~Hematltt
Mineralet finnes so m sva rte plater og
bladi ge masser i matrix, Del kan veere
vanskelig A skille fra ilrnenitt (so rt
strek) og pyrophanitt (mer re dlig), Hematitt er ikk e funnel i gode krystaller,
Ilmenltt
Delle er ogsa funnet som sma, svarte
plater i matrix men er sjeld nere enn hernatitt og pyrophanitt.
Magnetitl
Dette mineralet er rneget vanlig pA
flere pegmatitter i omradet - spesielt pA
enkelle med redlig feltspat. Sterremasser og spaltestykker er vanlig sj eldnere ses oktaedriske eller dodokaedriske krystaller opptil I em i matrix.
Mn.oksyder
Denne gruppen mineraler i gangene er
darl ig undersekt , De finnes som sortbelegg og srnaknudrete overtrekk sammen med mangan-mineraler,
Opal
Dette mineralet er beskrevet fra en forekomst ved Stavern i garnmel litteratur. Mineralet rnA i safall vrere dannet

22

bi?

r
,-~

.1 '

Pyrophanitt
Kvarts
SiO' har ikke veert stabilt under dealkaliske for hold so m har rad et underdannelsen av gangene. Mange pegmatittganger fa rer ogsa nefelin, og delle
min eral et er ikke stabilt sa mmen med
kvart s. Saledes finnes kvarts bare somsene avsetninger pA sprekker og hulrom i noen fA pegmat itt er. Det er funnel 1-2 em store, gra brune krystaller
ved Langangen og opptil 5-10 em sto rekrystaller i druserom i Brurlanes.
Wickmannltt
Dette ytterst sjeldne mineralet er barefunnet pA noen fA fore komster i verden. Del er et mangan-tinn-hydroksydog herer til alkaliske miljeer, Det er
bare funnet en gang i omradet (T vedalen) som mi kros kopiske krysta ller pA
en analcim-druse.

Flusspat
Dette er det ene ste fluor idet so m er pAvist fra pegrnatittgangene i om radet,
Det finnes spredt pA mange ganger ihele ornradet som sma spaltestyker og
sjeldnere krystaller mot analcim og ze-

olitter. Det er dannet relativt sent pa
gangene. Sma flusspatkorn er ogsa
vanlig i pseudomorphoser etter Tisilikater (mosandritt etc.). Grenne, fiolette og fargelese krystaller og spaltestykker opptil 5 em er funnel. Oftest
ses dodokadriske eller oktaedriske
krystaller.
Berboritt

Berboritt er meget sjelden i omradet og
er bare funnet i en gang i Tvedalen.
Her danner det oftest fargelese krystaller opptil 6 mm pa thomsonitt, men
enkelte grupper med prismatiske krystaller opptil I em er funnel. Berboritt
er ellers et meget sjeldent mineral som
bare skal veere funnet pa originalforekomsten i Sovjetunionen i meget sma
krystaller.

Nordenskieldin

Dette meget sjeldne calcium-tinnborgat er ogsa originalbeskrevet fra
Langesundsfjorden. Originalmaterialet til Bragger bestod av et lite krystallpa matrix (stufen skal befinne seg pa
museet i Stockholm) og enkelte krystallbruddstykker. Mineralet ble funnet pa en liten pegmatittgang pa Amy i
Langesundsfjorden. Ferst for fa ar siden lyktes det a gjenfinne mineralet ineerheten av originalfunnstedet (Hans
Chr. Aadahl). Mineralet ble her funnet
i svakt gule eller grahvite plater med 1
perfekt spalteretning og svakt metallisk perlemorglans. Platen er masimalt
1 x 2 em store. Bare noen fa stuffer ble
funnet og trolig er mindre enn 20 stuffer i alt funnet av dette mineralet i
Langesundsomradet, Ellers er Nordenskieldin funnet som en stor sjeldenhet i
en forekomst ved Arandis i Namibia
og i Sibir.

Berboritt

Hambergitt

Dette mineralet ble originalbeskrevet i1889 fra Langesundsomradet (Helgeroa) og oppkalt etter finneren (mineralsamler A. Hamberg). Det ble opprinnelig bare funnet i ett krystall.
Senere er det funnet i sterre krystaller
pa pegmatitter blant annet i Madagaskar og i California. I Langesundsornradet er fortsatt Hambergitt et sjeldent
mineral selv om det na er kjent fra
flere pegmatitter i Tvedalen og fra
Tjelling. I det sistnevnte ornradet er
det funnet i en meget spesiell
turnmalin-ferende pegmatitt i opptil 1
em tykke og 5 em lange krystaller. Det
kjennetegnes blant annet ved en perfekt spalteretning paralelt med prismens lengdeakse.

Nordenskieldin-,

Hambergitt

i:

..
: :

...L..

j23

Leadbillitt
Dette uvanlige sekundeermineralet av
bly er funnet i meget sma mengder i
Tvedalen som mm-store plater pA blyglans.
Fluor-apatltt
Dette fosfatet finnes i sma mengder pAde fleste pegmatittgangene i omradet.
Det danner grannlige til hvite prismer imatrix av og til omgitt av brunlige britholitt. I enkelte forekomster (Tjelling)er det funnet mm-store, svakt grenne
krystaller pA druser og enkelte stederfinnes starre konsentrasjoner i bergart(Siktesay, Kodal). PA den sistnevnte
lokalitet har det veert planer om gruvedrift etter apatitt. Nylig ble det funnet
aggregater av flaskegrenne apatittprismer opptil 5 em i lengde i en sterre
druse i Tvedalen.

XenotimMens eerium-mineraler (som monasitt)
er vanlige pAsyenittiske pegmatitter, er
yttrium-mineraler (som xenotim) mer
vanlige pA granittpegmatitter. Det er
saledes mer uventet A finne xenotim(yttrium-fosfat) enn monasitt (eeriumfosfat) i Langesundsfjordornradet.
Like fullt beskriver Bragger et funn av
2 krystaller opptil 3 em i sterrelse av
Xenotim fra Langesundsfjorden.
Mineralet er ikke med sikkerhet gjenfunnet senere.
._·_ ·--.. . .=i,- ~Xenotimrl "',./............ <r 'I ~
,

.

,

'

'
;

r

:

:

}I

I'"

' '';--'

l.i !~;

; }I

' U

: :

II

I !

'

' I'f

' , , ,

\ . ~~~~;: ',' j!:::?'
Apatitt

Monasitt
Dette mineralet er kjent fra fA lokaliteter i omradet i sma mengder. I Lagendalen forekommer det i gule krystallaggregater opptil 2 em-store og pA en
av eyene i Langesundsfjorden er det
funnet gule 1-2 mm store krystaller pA
albitt-druser. I Sandefjord-Vera omradet skal det veere funnet starre (1-2 em)
krystaller i enkelte pegmatitter.

24

_..J
---

...... .

Wulfenitt, powellitt og ferrimolybditt
er funnet som omvandlingsprodukter
av molybdenglans. Mineralene er ikke
funnet i tydelige krystaller og bestar
vanligvis av hvite til gule overtrekk pA
molybdenglans. Wulfenitt er oftest
grannlig-gul mens powellitt er mer gulhvitt. Ferrimolybditt danner oker-gulebelegg med goethitt.
Ancylitt
Blant de mineraler som ble originalbeskrevet av Bragger fra Langesundsfjord-omradet, er det flere som har vist
seg A veere galt eller utilstrekkelig analysert, Dette er blant annet tilfellet med
mineralet som Bragger beskrev undernavnet Weibyeitt. Det ble funnet i meget sma mengder som mikroskopiske,
pseudotetragonale krystaller pA eudi -dymitt fra en av Arayene, Mineralet
har senere vist seg Aveere identisk med
et senere beskrevet mineral fra Granland (ancylitt). PA overflaten var krystallene fra Breggers originalfunn omvandlet til en gulbrun substans.
Liknende omvandling til bastnasitt er
blant annet kjent fra syenitt-druser ved
Grorud. Nylig er aneylitt funnet som
en grennlig-brun, 5 mm stor masse imatrix fra Tjalling-omradet, Mineralet
rna ellers sies A veere blant de mest
sjeldne i omradet,

Cerussltt og hydroeerusslll er funnet
sammen med anglesltt som belegg pA
blyglans. Krystaller av disse sekundeermineraler er ikke kjent.
Dolomlttkarbonatfra
Etdrusefyllende
Sandefjords-omrAdet skal veere identifisert som dolomitt, Assimilasjon av
Mg-holdige bergarter i grenseornradene kunne tenkes Agi opphav til dolomitt, men funnet rna likevel regnes
som noe usikkert. (S. Berge)
Kalkspat
Dette ellers meget vanlige mineralet ses
sjelden pA pegmatittgangene i Langesundsfjord-ornradet og bare som et av
de seneste mineraler pA sprekker oghulrom. Det er funnet som spaltestykker og krystaller oppmot 5 em enkelte
steder i Tvedalen,

Ancylitt
Bastobltt
Sammen med ancylitt (eweybyeitt»)
fant Bragger sma, brunlige, hexagonale plater av et mineral han etter analysene antok Aveere parisitt. Originalmaterialet er ikke undersakt pA nyu med
modeme metoder, men sannsynligvis
er mineralet ikke parisitt - men bastnasitt. Dette karbonatet med sjeldne
jordarter finnes relativt hyppig i sma
mengder pA flere ganger i hele omradet . Det er dannet sent sammen med
analcim og zeolitter. Noen steder danner det brune masser og sjeldnere prismatiske, hexagonale krystaller opptil 5
mm. (Langangen). PA andre forekomster ses gule til gulbrune, hexagonale
plater til dels i rosett-liknende grupper(Areyene, Lagendalen, Tvedalen)

Parisltt
Braggers angivelse av dette mineral fra
en av Arayene er sannsynligvis feilaktig i det han beskriver et mineral som
passer bedre med senere funn av bastnasitt. Imidlertid er parisitt funnet inyere tid som kortprismatiske, gulbrune krystaller pA drusen i Tvedalen.
Smlthsonltt
Det er funnet sma mengder med «risengrynsliknende» korn og hvite belegg pA omvandlet sinkblende. Dette ersannsynligvis sink-karbonatet smithsonitt.
LoparinNAr sjeldne jorda rter inngar i perovskin i rikelig grad, fa r vi mineralet
loparitt , Dette er funnet pa noen fa
pegm atittganger i Lagendalen og i
Bjarkedalen . Det danner brunsvarte tilsvarte, halvmetalliske masser opptil 225

Pyroklorem og krystaller opptil I em i matrix.
Krystallene er enkle terninger eller
penetrasjonstvillinger.
Meget \sjelden.
ses fine mikro-krystaller pA sma druserNk \/\!'\(LAgendalen)~.
--,'

,

()

J~

.,i.
Iy~

Dette mineralet er ogsa original beskrevet fra Langesundsomradet av
Wehler. Det finnes hyppig i de fleste
pegmatittganger i omradet som redbrune korn og masser. Sjeldnere ses tydelige oktaedriske krystaller som untaksvis kan bli opptil 2 em store. Sjeldnere ses pyroklorkrystaller pA feltspatdruser (Tjalling, Stavern)\ '~ ~'I

"\

.

\,

\

Loparitt

Perovskitt

Mineralet er neer beslektet med loparittog ble beskrevet av Bragger fra LAven i
3 mm store kubiske brunsvarte krystaller. Det mangler analyttiske data for A
avklare forholdet mellom loparitt og
perovskittfraLangesundsfjordornradet.

-"- ..

~=-'~'-'---IJ-'..

L-'-~ ' ~ -. . . . . .

- ------ -. "'~Pyroklor

f~t " ,

I. 1_°.i:I :.

Perovskitt

Polymitnitt

Mineralet ble originalbeskrevet av Berzelius fra pegmatittganger ved Stavern. Det danner svarte, metamikte
krystaller som er tykke linjalaktige
prismer eller flate naler. Mineraler er
relativt vanlig i Stavern-Larvik omradet og ved Tjelling. Det er unntaksvis
funnet i opptil I em tykke og 10 em
lange krystaller. Meget sjelden er polymignittkrystaller vokst inn i druser
mellom feltspatkrystaller og danner
svarte, flaterike prismer.

26

~"

a

: .' ~: !

. : : . . - .. -.. . ..
.~

:-

_

"

---...... ---.- .----.

Plymitnitt

Pyroksener og amfiboler
Den vanligste pyroksen i omradet er
aegirin. Mineralet ble opprinnelig funnet ferste gang ved Rundemyr i Eikerog fikk navnet akmitt av Berzelius i1821. I 1934 oppdaget Esmark et
ukjent, grennsvart mineral i store prismer pA en av eyene i Langesundsfjorden og ga det navnet aegirin etter den
gamle norske sjaguden «Aegir» . Det
viste seg senere at disse miner alene
identiske og pA tross av at akmitt harprioritet rent historisk er det aegirinsorn blir mest brukt. PA pegmatittgangene i Langesundsfjorden er aegirin et
av de vanligste merke mineralene og
det danner krystaller som kan bli 20-30
em lange og 10 em tykke, De flestegode aegirin-forekomstene har for det
meste bare krystaller med prismeflater(Barkevik, Arayene, Tvedalen, Lagendalen) sjeldnere ses krystaller med
gode endeflater. PA mange pegmatittganger ses flere generasjoner av aegirin. Enkelte steder finnes ogsa granne,
finfibrige, aktinolitt-Iiknende masser
som har vist seg Aveere aegirin.

,
I

I

,I
,
,,
,
_.,
I
I
,,

lI!) l

I
I

I
I

I
I
I

,
I

_. -- - - J'" "---.------Aegirin

Diopsid
Er funnet pA enkelte ganger spesielt
neer kambro-siluriske bergarter. Det
finnes overgangsformer mellom diopsid og aegirin (vanlig i omradet). Angitt er funnet som opptil knyttnevestore masser og uregelmessige krystaller pA engang i Tjelling.

Barkevikitt

Svart hornblende (var. barkevikitt) er
ogsa meget vanlig pA de fleste pegmatittganger. Mineralet er lett Askille fra
pyroksenene pA grunn av de karakteristiske spaltevinkler (60 og 1200 ) mens
pyroksenene spalter nesten rettvinklet.
Barkevikitt forekommer vanligvis istore spaltestykker og i grovere, prismatiske krystaller. Sjeldnere ses mervelutviklede krystaller med endeflater.
Andre amfiboler som aktionolitt, tremolitt og riebeekitt er funnet i tilknytning til pegmatittganger nrer grensesonen mot andre bergarter (Porsgrunn, Arey, Sandefjord-omradet).

27Feltspater

Den vanlige feltspat i larvikitt er ennatron-orhoklas med fargespill. Ogsa
enkelte pegmatitter farer slik «manestem> i store stykker (Tjelling), Ellers
finnes hvit til redlig mikroklin pA defleste pegmatittganger og pA sjeldnedruser har det veert funnet krystaller
opptil 15 em . Albitt finnes bade som
bladige aggregater (var . clevelanditt)og som opptil 1 em store krystaller pa
mikrolin/orhoklas pA enkelte druser.

p
~
•

I

I

;

~

,.I ; I; :I'

I

' I

' !

I

I

;

i j
i

I
.4

! "" :

'

J

,
, ,

~i

~

, __

~

..

_ ~

Thomsonittlio)------//,;. .... -.. : ..

Mikroklin

Natrolitt
Zeolitter

Sammen med analcim finnes det en
rekke ulike zeolitter som de siste mineraler til A utkrystallisere pA gangene iomradet. Enkelte silikater (som sodalitt) viser hyppig omvandling til zeolittmasser med aluminium-hydroksyder(cspreustein»). Natrolitt er den vanligste zeolitt som finnes i opptil 15 em
lange og 2 em tykke krystaller oftest
hvite, fargelese eller gra, Thomsonitt
finnes ogsa pA mange ganger - til delssom opptil 1 em store velutviklede krystaller. Gonnarditt er funnet i hvite og
grahvite masser og i mrn-store, hvite
krystaller. Gonnarditt er funnet i hviteog grahvite masser og i mm-store, hvite krystaller pA druser. Stilbitt er sjelden og er bare funnet i noen forekomster i opp til 1 em store, gule krystaller.
Heulanditt er funnet mest som fin-

28

,/

.

~. -

--- Stilbitt

fibrige masser . Laumontitt er ogsa
funnet som en sjeldenhet pA pegmatitter i grensesonen. Et pulveraktig mineral som hvit sprekkfylling pA en 10kalitet i Tveidalen skal ha blitt bestemt
som mesolitt.

Aenigmatitt
Mineralet blir nevnt i Braggers monografi fra 1890 - men uten at han selv
med sikkerhet har sett materiale fra
Langesundsfjordornradet. Aenigmatittvar kjent fra liknende bergarter pa
Granland og det var derfor sannsynlig
at det ogsa skulle forekomme hos oss.
Det har hittil bare blitt funnet pA enkelte ganger i neerheten av Sandefjord
og danner her redbrune spaltestykker
opptil 15 em i tykkelse.
Allanitt
Dette mineralet er meget vanlig pA granittpegmatitter og finnes ogsa pA druser i granittiske og syenittiske bergarteri Oslo-feltet. PA pegmatittgangene i
Langesundsfjorden er det meget sjeldent, men det er funnet i neerheten av
grensesonene (Bjerkedalen, Sandefjord).
"....

\ = :---= :,,-~~"'\1 \' 1--I

V-'~~

-

Andraditt og grossular er to mineraler
i granat-gruppen som er vanlige i kontaktmetamorfe bergarter. PA pegmatittgangene finnes de som opptil 1 em
store krystaller i neerheten av grensesonen (Stokkey, Bjerkedalen, Sandefjordsornradet.). <.}':,,"'~

/ '

'

'

,A ", \u "-,~\ 1 ""'-I""u'~ I'.

'-.. \. ,~'\'~-' >- •.'

" 1" , / " / / \ :,..

Andraditt~,,:,'". ,"'-,

J"",~:)~~~ / "" " ''''': /' "/.,~~ ,

I'

,!1'"

I

\ //
\(

Grossular' ',.
,. ', <,

. >.:
'

)0.

- .'.

\,/I

'Y/

') 0 "' ,.,I . :~ 'Apophyllitt
Sammen med zeolitter finnes fluorapophullitt i enkelte ganger i omradet.
Det danner opptil 2 em store - oftest
plateformede krystaller sammen med
analcim og zeolitter. Det er et relativt
uvanlig mineral i omradet.

--::.:i"__~~~ __"_"__~~
0

0

0

0

".

Allanitt
AnalcimDette er et av de vanligste mineraler pA
gangene i Langesundsfjordomradet.
Mineralet er dannet pA sprekker oghulrom ofte fer eller samtidig med zeolitter. Vanligvis er fargen hvit, men det
er funnet gul, grann, brun og svart analcim farget av ulike forurensinger. PA
druser er analcirn-k rystaller opptil 2
em vanlig, og det, er untaksvis funnet
krystaller opptil 15 em i diameter.

-r-«}/ ! 1/ » ,~. ./; i , »> ',-----..
,
I ·
•
, !
r
\
\

!/ " ;0(J\.

, ( .-- - __ - -

.

\

'

\

\

\\
\

. -....

.......

<.... ," -----

-

\

\

,

----- -'"

" - ; ;.

...\....;0'" ", -

.> :

• _

_

I

/
~ ,.I

/

/"

Analcim29

Astrophyllitt

Bavenitt

Et glimmerliknende, brunt mineral ble
funnet av Weibye pa Laven i 1844. I
1854 beskrev Seeerer dette mineralet
under navnet astrophyllitt. Det likner
pa glimmergruppens mineraler men er
ikke i slekt med disse. Det er et Tisilikat med jern og noe mangan. Hvis
mangan dominerer over jern, har vi etnytt mineral i astrophylitt-gruppen:
kupletskitt. Dette mineralet er erma
ikke pavist med sikkerhet i pegmatittgangene i Langesundsfjordornradet,men flere analyser viser mer 50150
Astrophylitt/kupletskitt (Raade, A .O.
Larsen). Astrophyllitt danner oftest
glimmer-liknende aggregater opptil 510 em i matrix. Ofte ses uskarpt begrensede, plateformige krystaller.
Velutviklede krystaller er sjeldne. Mineralet er funnet pa en rekke forskjellige forekomster pa eyene i Langesundsfjorden men synes a veere mindre
vanlig i Tveidalen.

Dette uvanlige beryllium-mineralet er
funnet i sma mengder i pegmatitt neergrensesonen mot sedimenter pa Amy.
Mineralet danner vanligvis sma hvite
masser eller vifter.
Biotitt(var. Lepidomelan) er det vanligste
glimmermineral pa pegmatittgangene iomradet. Det er et av hovedmineralene
pa gangene og danner enkelte steder i
Tveidalen opptil 20 em tykke og 30 em
lange krystaller. Muskovitt er et mer
uvanlig glimmer-mineral og finnes i
mindre mengder som aggregater med
zeolitter, leirmineraler osv . Polylithionitt er funnet som opptil 3 em store
gule og gragranne krystaller mellom
feltspatkrystaller og til dels pa druserom med albitt pa en av eyene i Langesundsfjorden og ved Sandefjord.
F;:~;::=:r
I

:

I

' I

I

' /

:

I :I

:

I

i \

f,•

0'

r

!:

\

J

/

j:

\

I

i
\

:I

;!.,:!I '" I'...\

Biotitt

\'

I

I i

~

I '_j__;~jBritholitt~'~J; -;,=-Astrophyllitt

Dette Cerium-fosfatet i apatittgruppen finnes pa en rekke pegmatittganger i ornradet Langangen/Tvei
dalen/Larvik som en radbrun sonerundt apatitt-prismer. Av og til ses
opptil 0,5 x 4 em redbrune prismer av
ren britholitt.

Barylitt

Det meget sjeldne barium-berylliummineralet baryitt er funnet i noen fa
stuffer som mm-store hvite plateformige krystaller pa druserom i en
pegmatitt i Lagendalen.
30

Cancrinitt

Blant de gule mineralene pa pegmatittgangene i omradet er det bare ett foruten kalkspat som bruser svakt med endrape saltsyre. Det er silikatet eaneri-Chamositt

Cancrinitt

..

; '"

Er et av de mineraler i kloritt-gruppen
som med sikkerhet er funnet i omradet. Det danner blant annet opptil 2
mm store kuleformede aggregater av
bladige krystaller pa natrolitt i Tveidalen . Ellers er kloritt (= klinoklor?)
relativt hyppig som grant pulver og
overtrekk pa druser og sprekker i flere
pegmatitter i omradet.
Chevkinitt

nitt som ogsa inneholder en karbonatgruppe. Mineralet kan ogsa finnes i
grannlige, gra og hvite fargetoner. Det
er funnet i opptil 15 em store spaltestykker pa flere ganger i Tvedalen og
pa eyene i Langesundsfjorden. Som
sjeldenhet er det funnet opptil 5 em
store, hexagonale krystaller.
Cappelenitt

Blant de mest sjeldne mineraler fra
Langesundsfjorden er dette bariumboro-silikatet, Det er bare funnet pa
Braggers originalforekomst pa en av
Areyene og er ikke gjenfunnet i vartarhundre. Originalmaterialet besto av
et 2 em langt og 1,5 em tykt grennligbrunt krystall og et mindre krystallbruddstykke pa matrix. Cappelenitt
rna regnes blandt de virkelige store
sjeldenheter.

Cappelenit,!

\. ::': ::.:': ":.:;-::::::';:'"Er et ceriurn-titan-silikat som er funnet
i sma mengder pa flere ganger i grensesonen (Bjerkedalen, Stokkey, Lagendalen, Sandefjord.) Det danner svarte,halvmetalliske masser og grove krystaller opptil I em. Mineralet er lett a
kjenne igjen pa grunn av en tydelig red
splint farge. Samme utseende har mineralet perrieritt som er dimorf av chevkinitt. Dette er bare funnet pa en forekomst i Bjerkedalen som sma (opptil6mm) masser i pegmatitt med grennlig
feltspat. Ofte har perrierittmassene en
liten kjerne av gra loparitt.
Chiavennitt

Dette er det nyeste mineralet som er
originalbeskrevet fra Langesundsfjordomradet, Det er et Ca-Mn-Besilikat som danner gule til orange vifter
av plateformige, hemihedriske krystaller eller oftere kuleformede aggregater.
Mineralet er funnet i relativt sma
mengder som en sen dannelse pa pegmatitter som ferer andre berylliummineraler i Tveidalen-ornradet og ved
Langangen. Mineralet er originalbeskrevet pa samme tid fra Chiavenna i
Italia og har fatt navn fra denne forekomsten fordi mineralet er av vesentlig
bedre kvalitet enn det italienske.

'"\. _- - ' - _.::;;/~ <,..........
~-"'.-/
~~/.
~
_.

31

Datolitt
Mineralet er meget sjeldent pa gangene
i Langesundsfjordomradet og det ble
farst funnet av Bragger som overtrekk
pa homilitt. Det er senere funnet som
opptil 1 em store krystaller pa druser ipegmatitt ved Tjalling og som noen
mm store krystaller pa melinofan fra
Amy.
Elpiditt
Dette gulbrune til gule zirkoniumsilikatet finnes pa fa pegmatittganger
ved Sandefjord. Det er ellers funnet pa
liknende forekomster pa Grenland og
Kola. Det danner opptil 5 em store
spaltestykker - sjeldnere ses enkelte
krystallflater.
EpidotMineralet finnes bare som sen dannelse
pa enkelte ganger i grensesonen og pa
overgang til miarolittiske druser her(Bjerkedalen, Sandefjord)

Epididymitt og eudidymitt er 2 sjeldne
beryllium-rnineraler med samme kjerniske sammensetning med med ulik krystallstruktur (dvs. de er dimorfe).
Eudidymitt er originalbeskrevet fra
Langesundsfjordomradet mens epididymitt ferst ble funnet pa Grenland.
Disse mineralene er sjeldne pa pegmatittgangene i Langesundsfjorden men
har pa enkelte forekomster veert funnet
i rike stuffer med opptil 2-3 em store
krystaller. Eudidymitt danner platefor-mige hvite krystaller med perlemorsglans. Epididymitt danner oftere hvite
rosetter eller kuleformede aggregater.
Eudialytt
Mineralet ble opprinnelig beskrevet
under dette navnet fra Grenland, men
allerede i 1844 hadde Scheerer beskrevet en «brun Wehleritt» fra Langesundsfjord-omradet, Senere erkjente
han det som et nytt mineral og ga det
navnet eukolitt. Det finnes som en vanlig bestanddel av flere pegmatittganger
i ornradet - spesielt pa eyene i Langesundsfjorden. Det danner oftest massive stykker mellom feltspat- og
nefelin-krystaller og bare sjelden er det
funnet godt utviklede krystaller av eudialytt (Amy). Mineralet er typisk
brunredt eller red-gult og likner oftealmandin-granat pa farge. Det er funnet i opptil 20 em store stykker og som
nevnt sjeldnere som krystaller opptil
3-4 em.
Hydrothermalomvandling av eudialytt
med opptak av ett molekyl krystallvann
gir et nytt mineral (lovozeritt) som er
funnet pa Kola og pa Grenland. Det er
enna ikke med sikkerhet pavist i Langesundsfjordomradet.

Eudialytt
Eudidymitt
32

spalteretning i krystallets lengderetning
Gadolinltt-Ce.
Vanlig gadolinitt er et jern-yttrium- og viser ofte tegn til omvandling. Det er
beryllium-silikat, Som tidligere nevnt originalbeskrevet fra en syenittisk lava ier cerium-holdige mineraler vanligere i Afrika hvor det er funnet i under 1 mm
alkali-pegrnatitter. Det er ogsa funnet store krystaller. De fa stuffene av gozeet mineral beslektet med gadolinitt, nitt som er funnet i Langesundsfjordmen med eerium i stedenfor yttrium i ornradet rna saledes sies a veere av ekformelen. Dette mineralet er et selv- sepsjonell sterrelse og kvalitet forstendig, nytt mineral (Segalstad og mineralet.
Larsen). Det er funnet i noen fa forekomster som grennsvarte, glassaktige Hilairitt
masser opptil 2 em i matrix (Bjerke- Ved Mont St. Hilaire i Canada er det en
forekomst med druser i syenittiske bdalen, Tveidalen.)ergarter. Mineralparagenesen pa dissedrusene har meget til felles med pegmaGenthelvin
Dette mineralet i helvin-gruppen har tittgangene i Langesundsfjordornradet.
sink i dominans i forhold til Enkelte av de sjeldne mineralene som
mangan/jern. Helvin-gruppens mine- er originalbeskrevet fra Mt.St. Hilaireraler er vanlige i mindre mengder pa er gjenfunnet i Langesundsfjordflere ganger i omradet. De fleste har omradet - blandt annet Zr-mineralet hivist seg a veere genthelrid. De gule til lairitt. Det er funnet i meget sma menggulbrune tetraedriske krystallene kan der som 1-2 mm store, brune kuleforbli flere em. store.
mede krystallaggregater pa druser med
analcim, eudidymitt ete. i en forekomsti Lagendalen, Det rna regnes blant deHelvinDet mangan-rike medlem av helvin- sjeldneste mineraler i omradet.
gruppen kalles bare helvin. Det er funnet som sjeldenhet pa eyene i Lange- Hiortdahlittsundsfjorden. Mineralet danner brun- Dette Zr-mineralet ble originalbeskrevet av Bragger men er senere funnet
lige tetraedere.
ved Vesuv og beskrevet derfra under/~navnet «guarinitt». Det finnes relativt
rikelig pa noen fa pegmatittganger pa
eyene i Langesundsfjorden. Det dannert'!
matt-gule, prismatiske krystaller i matHe/vin
rix. Bare sjelden ses fripreparerte krystaller som kan bli flere em lange.
Hiorthdahlitt kan av og til veere vanskelig a skille fra Wahleritt, men sistnevnte har en dypere, honning-gul
Gozenitt
Dette meget sjeldne mineralet har tidli- farge.
gere ikke veert kjent fra Norge. Det er
na funnet i en forekomst pa en av 0Yene i fjorden som gu.brune, prismatiske krystaller opptil 1,5 em tykke og 10
em lange! Mineralet har en perfekt Hiortdahlitt

1 ---

33

Homilitt
Homilitt er et av de fa mineraler som
fortsatt er unikt for pegmatitgangene i
Langesundsfjord-ornradet. Det er funnet i et relativt lite ornrade pa
Arey/Stokkey som opptil 5 em store,
grennsvarte krystaller pa ganger med
melinofan.
Hemimorfitt
Dette sekundeere sink-mineralet er funnet som sma hvite kuler pa en lokalitet
i Tveidalen dannet ved omvandling av
sinkblende.

Leukophan
Beryllium er et element som herer til ipegmatittiske miljeer.
I vanlige
granitt-pegmatitter er beryll et mineralsom ses ofte. Dette beryllim-mineralet
er ikke funnet pa syenitt-pegmatittene iomradet. De tidligste berylliummineraler til a krystallisere ut er her de sjeldnemineralene leukophan og melinophan.
Mineralene er beslektet og finnes ikke
pa de samme gangene. Leukophan'J" -----.~:+.'-'\>~ :~.

!

n-

~

I

m

!I

I

.t

Katapleitt
Dette Zr-silikatet er et annet mineralsom er typisk for de nefelinsyenittiske
pegmatittganger. Det finnes pa relativt
mange av pegmatittgangene pa eyene i
Langesundsfjorden og pa enkelte forekomster utenfor dette ornradet (Lagendalen). Mineralet danner gra, redeeller redbrune plater oftest innvokst imatrix. Sjelden ses gode, hexagonale
krystaller mot analcim og zeolitter.
Katapleitt-platene kan bli opptil 5 em
store. Sjeldnere ses mikrokrystaller pa
druser og innvokst i flusspat/analcim(Stavern, Barkevik, Amy). AIle tilgjengelige analyser av katapleitt fra
Langesundsfjord-omradet viser mer
Natrium enn Calcium. Mineralet
calcium-katapleitt er derfor erma ikke
med sikkerhet pavist i ornradet men
kan godt tenkes a bli funnet der.

"

ill"

:1

I

~

.

,jl
"

"

,~

~

,;•;
;

-i. ~;.,;;;/~>:~

Leukophandanner opptil 15 em store spaltestykker og sjeldnere pseudotetragonale,enkle krystaller. Opptil 15 em store
krystaller er funnet pa en forekomst pa
en av eyene i fjorden. Mineralet er ofte
farget svakt grant (av mangan?) og erlett est a kjenne pa grunn av sin tydelige
fiolette fluoreseens. Leukophan er
funnet relativt rikelig pa noen fa pegmatittganger i Tveidalen og pa pegmatittganger pa flere av eyene i Langesundsfjorden.

Katapleitt
34

I

li

Uvenitt
Mineralet ble ferst beskrevet av Bragger. Opprinnelig var det mistatt for
krystaller av mosandritt. Lavenitt har
ogsa meget til felles med dette mineralog finnes ofte pa de samme ganger.
Lavenitt-krystallene er gule til brune
mindre enn mosandritt. Pa originalfunnstedet (Laven) finnes ofte gule tilorange korn og prismer av lavenitt.
Mineralet er her funnet i opptil flere
em . store brunlige krystaller. Det er
ogsa funnet i srna mengder pa andre
forekomster i Langesundsfjorden.

Ltivenitt
Melanoceritt
Pa noen fa forekomster pa eyene i
Langesundsfjorden er det funnet markbrun til svart melaneoeeritt - sjelden
som tavleformede krystaller opptil.2
em. Mineralet er originalbeskrevet fra
dette ornradet og rna regnes som meget
sjeldent. En noe brunere variant av
melanoeeritt fikk av Bragger navnet
karyoceritt.
Melinophan
Dette beryllium-mineralet er mer beslektet med leukophan og finnes i opptil 10 em store, plateformede krystallmasser i Langesundsfjord-ornradet(Amy, Stokkey, Tveidalen). Fargen erlys gul til mark gul og i mindre stykker
kan mineralet veere helt gjennomsiktig.
Bare sjelden ses krystallflater mot omkringsliggende zeolitter og analcim.

Montmorillonitt er blant de leirmineraler som er funnet som omvandlingsprodukt av feltspat, analcim, sodalittpa pegmatittgangene i ornradet. Det er
ogsa funuet andre leiraktige omvandlingsmineraler: Allophan, Illitt og
Wolkonsehoitt.
Wolkonsehoitt er bare kjent i to stuffer fra en forekomst i fjorden. Funnet
er interessant blant annet fordi determa ikke er kjent noe primeert kromholdig mineral fra gangene i ornradet.
Mosandritt
Opptil 30 em lange og 5 em brede, linjalformede krystaller av dette mineralet er kjent fra ganger pa Laven og i
Tveidalen. Mosandritt er originalbeskrevet fra Langesundsfjord-omradetog finnes relativt rikelig i brune krystaller og krystallbruddstykker pa enkelte ganger i omradet. Enkelte stederviser mosandritt omvandling til en
blanding av anats, lorenzenitt, flusspatmm.
NefelinEn av hovedbestanddelene pa flere av
pegmatittgangene er nefelin i granne,gra, rede eller brune, fettaktige spaltestykker opptil 20 em. Bare sjelden ses
hexagonale krystaller som untaksvis
kan bli oppmot 10 em. Nefelin er utkrystallisert etter felts pat men far
Leks. eudialytt og leukophan mm.

Melinophan

35

Parakeldysbitt
Dette meget sjeldne mineralet er barefunnet i to 20-30 em brede pegmatittganger pa en forekomst i Lagendalen.
Det danner opptil 5 em store, grahvite
krystaller mot feltspat og andre gangmineraler. Bare sjelden ses stuffer med
tegn til frie krystallflater. Mineralet
forvitrer lett og blir matt med et overtrekk av et hvitt pulver. I frisk tilstandhar det 1 perfekt spalteretning og fuorenseerer blatt. Det mer beslektede mineralet keldyshitt finnes pa pegrnatittganger i samme forekomst og danner
kritthvite masser opptil 5 em i matrix.

Rosenbusbitt
Dette mineralet er ogsa originalbeskrevet av Bragger fra ornradet. Det danner tynne, naleformede, gragule krystaller som ofte finnes i vifteformede
aggregater. Bare sjelden ses tegn til tydelige endeflater pa krystallene.
Rosenbusehitt er funnet i vifter med
opptil 3 em store naler pa enkelte forekomster pa eyene i fjorden.

""...... '" ..7.

... . .
:'~_... ~ ..... ...

_____::::.

Rosenbuschit
Pektolitt
Dette kalksilikatet er funnet som tynne, hvite fibre pa druser i pegmatitt
ved Sandefjord.
Prebnitt
Mineralet er funnet som en sjeldenhet
pa enkelte ganger i ornradets grensesoner.
Lorenzenitt
Ramsayitt er et annet navn som har
veert brukt pa dette mineralet. Det finnes som sma fibrige korn i pseudomorphoser etter mosandritt og andre
Ti-silikater. Pa en forekomst i Lagendalen er det funnet opptil 1 em store
gulbrune til brune krystaller av lorenzenitt. Mineralet fluoreneerer gult.

[

Sodalitt
Dette mineralet finnes pa mange pegmatittganger i ornradet (spesielt i Tveidalen). Det finnes i opptil 10-15 em
store spaltestykker vanligvis av gulgrenn eller gragrann farge, sjednere
finnes dyp bla sodalitt - av og til av god
slipekvalitet. En spesiell variant av sodalitt (haekmannitt) er rosa til blodred
pa friskt brudd men endrer raskt farge
under lyspavirkning til hvit sodalitt.
Radfargen kan komme tilbake og henge i en stund ved UV-belysning. Sodalitt har vanligvis sterk orange farge ved
UV-Iys. Sjeldnere ses grenn UV-farge.
Det er ogsa funnet dodokaedere av sodalitt opptil et par em. Sodalitt omvan dies lett til blandinger av zeolitterog aluminium-hydroksyder (espreustein»),;.j~- --'":x->~::...............

,,..... ,.

'-

. ' ~~ )~':.--.,,-

Lorenzenit
•

•

•

0

_ •

..

• • • • • _- -

,
-

-

-

.

'

Sodalitt36

Stillwellitt
Dette mineralet ble forst feilidentifisert
som turmalin p~ en stuff med prismatiske, gulbrune krystaller fra en av "yene i Langesundsfjorden. Det er seneie
identifisert som det sjeldne borisilikatet stillwellitt. Det er ikke funnet mer
av dette mineralet i ornradet i nyeretid.
Stilpnomelan
Mineralet er vanlig p~ druser i eruptivbergarter mange steder i Oslo- feltet.
Det er ogsa funnet i druser i tilslutning
til pegmatitter neer grensesonen forLangesundsfjord-ornradet. Det dannerrosetter med brune, glimmeraktige
krystaller.
Tadzhikitt
Pa slutten av 60 tallet ble det av en av
forfatterne (KE; funnet en stuff med 2
em store rosetter av radbrune plater
fra en lokalitet neer Barkevik. Det ble
ved Geologisk Museum ferst bestemt
til ~ vzere tritomitt. Noen ~r senere ble
tadzikitt beskrevet fra Sovjet-unionenog mineralt viste seg ~ veere identisk
med dette. Tadzhikitt er kjent som
rad-brune til brune plater med relativt
tydelig spalteflater fra 2 lokaliteter ved
Langesundsfjorden og en lokalitet i
Tveidalen. Det harer til de sjeldneste
mineraler i omradet.
Thoritt
Brune eller orange masser med thoritt(ev. variant orangitt) finnes p~ mange
pegmatitter i omradet. Brune krystaller oppmot 5 em er funnet, men skarpt
begrensede krystaller av thoritt er meget sjeldne. I en av gangene i Tveidalenfinnes opptil 4 em store krystallbruddstykker av orangitt som tydelig
er eldre enn feltspat mens det i sammegang er funnet opptil 20 em store bru-

ne masser med thoritt som tydelig er
avsatt senere enn feltspat. Bragger angir ogsa at thoritt er funnet i ornradet
med ul'k alder i forhold til andre gangmineraler og flere varianter av thoritt
er observert.
Titanitt
Mineralet er relativt sjelden og kjennes
fra to typer forekomster. Opptil 4-5
em store radbrune, uregelmessig
begrensede krystaller av titanitt er
kjent fra enkelte pegmatitter (eyene ifjorden, Stavern). Sjeldnere treffes
opptil 5 mm store gralilla krystaller av
titanitt p~ druser i pegmatitt neer grensesonen (Bjerkedalen).

Titan itt

Tobermoritt
Dette kalksilikatet er ikke tidligere pavist fra noen norsk forekomst. Det finnes meget sparsomt som nydelige orange til hvite aggregater av naleforrnede krystaller opptil 2 mm p~ druser ipegmatitt neer grensesonen (Bjerkedalen).
37

Tritomitt
Pa flere eyer i Langesundsfjorden og
enkelte steder i Tveidalen finnes et redbrunt til mark brunt, fettaktig mineralsom av og til viser trekantet tversnitt.
Det finnes hyppig sammen med melinophan. Mineralet er tritomitt. Det
kan av og til veere vanskelig l\ skilla fra
pyroklor (heyere Iysbryting, firkantet
tverrsnitt), thoritt/orangitt (mer radioaktivt, mindre gassaktig), homilitt(vanligvis mer grannsvart og mindre
fettaktig), gadolinitt-Ce (grannsvart
splintfarge, tadzhikitt (tydelig spalteflater) og britholitt (sekskantet tverrsnitt, oftest rundt apatitt-kjerne).
Tritomitt-massene og spaltestykkene imatrix kan bli opptil 5 em. Meget sjelden er det funnet opptil 2 em store krystaller avsatt mot leukophan eller analcim.

Vesuvian
Dette mineralet er meget vanlig pl\kontaktforekomster - ogsa i Oslofeltet. Det er funnet pa enkelte pegmatitter og over ganger til druser i Langesundsomradets grensesoner (Sandefjord, Bjerkedalen) og finnes her delssom naleforrnede krystaller og delssom kornige aggregater. Sammen med
vesuvian finnes ofte granater (andreditt og grossullar) og epidot.
Wohleritt
Et av de vanligst gule mineralene pl\pegmatittgangene i omradet er Wahleritt. Det er ogsa originalbeskrevet fra
Langesundsfjord-omradet. Det finnes
som honning-gule masser opptil 10 em
og sjeldnere som linjalformede, prismatiske krystaller med endeflater ermeget sjeldne. Mineralet er funnet pl\en rekke forekomster spesielt pl\ eyeneog i Tveidalen.

/

\

\
\

Tritomit;. :ilTurmalin (Schorl)
Bragger beskrev svart turmalin som enstor sjeldenhet fra en av forekomstenei Langesundsfjorden. Mineralet er ogsl\ funnet i sma mengder i Tveidalen.
Bare en gang i Tjelling-omradet har
det veert relativt rikelig med svarte
opptil 2 em tykke og 5 em langeturmalin-krystaller.

;:;~ .

(j

e, ..

\

-

.

W
/

38

\~

Wehleritt

ZirkonZirkon er et vanlig mineral pa pegmatittene i omradet. Det finnes oftest som
redlige til brune krystaller som kan bli
opptil 8 em lange og 4 em tykke. Sjeldnere finnes gle krystaller. Relativt hyppig patreffes ogsa brune, enkle dobbeltpyramider av zirkon opptil 1 em imatrix eller mm-store gule, gulgrenneeller hvite zirkonkrystaller pl\ drusen

TAKK
B. Nilsen og G. Raade ved Geologisk
museum i Oslo har veert behjelpelig
med a analysere ukjente mineraler.
A.a. Larsen og S. Berge har gitt nyttig
irformasjon til mineralbeskrivelsene.

BYTTEANNONSER ER GRATIS!

ZirkonForsek en da vel!

eller i aggregater. Det er tydelig at mineralet har flere dannelsesperioder pa
pegmatittgangene. Meget sjelden ses
klare rade eller gule krystaller - dog
aldri av slipekva.'tet.

NY STOR GEOLOGIBOK
Nags har avtalt med Sehibsted om et betydelig prisavslag pa deres nye geologibok mot annonsering i NAGS-nytt.
Boken er ferdig trykket. Dette omfattende verket har en langt sterre breddeenn noen annen tidligere utgitt publikasjon om emnet. Bokens ferste halvdel omhandler geologiske og mineralogiske prosesser og produkter, og avsluttes med en utferlig beskrivelse av slipeteknikker og bearbeiding av
smykkestener.
Resten er viet en oversikt over mer enn 1000 mineraler med opplysninger
om forekomst, mate og lokaliteter.
Fargefotografiene gjer boken til et praktverk og setter den i en klasse overden mer handbokpregede geologi- og mineralogi-litteraturen.
Den norske utgaven er faglig gjennomgatt av konservator Gunnar Raadesom ogsa har tilrettelagt boken for norske forhold.
Oversatt av Beige Senumstad.
Boken kan bestilles gjennom NAGS I s Nytts redaksjon av medlemmer fra
foreninger tilsluttet NAGS. Boken har 304 sider og formatet er 23.30 em.
Prisen er kr. 240,-.
De foreninger som kan innsende samlet bestilling og selv distribuere boken
pa Leks. meter vil selv beholde de innsparte portokostnader.

39

Litteraturhenvisninger
1.
2.

3.
4.

5.

6.

7.

8.

9.

40

Brogger W.C., Die Eruptiv- 10.
gesteine des Kristianiagebietes lVII , Vid. Selsk. Skr. 1894 - 1933.
Barth, T.F.W., Studies on the
Igneous Rock Complex of theOslo Region . II . Vid. Ak.Skr. 11.
1944.
Holtedahl, Olaf (Ed.), Geologyof Norway, NGU nr. 208, Oslo
1960.
Brogger W.C., Die Mineraliender Syenitpegmatitgange der 12.
sud-norwegischen Augit- und
Nephelinsyenite . Z.f. Krystallographie etc. 1890.
Amli, R. und Griffin W.L.,
1972: Contribution to the mineralogy of Norway, No . 47. Threeminerals new to No rwa y: wick- 13.
mannite , leadhillite and hydrocerussite. Norsk Geo!. Tidsskr. 52,
S. 193-196.
Andersen 0., 1924: Statsgeologenes innberetninger for 1923.
II. Undersekelser av feltspatfo- 14.
rekomster i omegnen av Fredriks vern. Norges Geo!. Unders.
122.S. 18-22.
Dons, J .A. 1969: Interrupted
creation of nepheline syenite 15.
pegmatite dikes in the Langesundsfjord area, S. Norway. Norsk Oeo!. Tidsskr. 49, S.
145-157.
Flink, G., 1899: Uber einige
seltene Mineralien aus derGegend von Langesund in Nor- 16.
wegen. -Bull. Geo!. Inst. Univ.
Upsala 4, S. 16-27.
Mason, B. , 1957: Gonnardite(ranite) from Langesundsfjord. - 17.
Norsk Oeo!. Tids skr. 37, S.
435-437.

Neumann, H. , 1962: Contributions to the mineralogy of Norway, No . 13. Rosenbuschite andits relation to gotzenite, - Norsk
Geo!. Tids skr. 42, S. 179-186.
Neumann, H. und Bergstol, S.,
1964: Contributions to the mineralog y of Norway, No. 25. Pyrophanite in the southern part of
the Oslo area. - Norsk Geo!.
Tidsskr . 44, S. 39-42.
Neumann, H. , Bergstol, S. und
Nilssen B., 1966: Contrib utions
to the mineralogy of Norway.
No. 34. Stillwellite in the Langesundsfjord nepheline syenite
pegmatite dyke s. - Norsk Geo!.
Tidsskr. 46. S. 327-334.
Nilssen, B. und Raade, G., 1973:
Contribution to the mineralogyof Norway. No. 54. On chromian montmorillonite (volkonskoite) in Norway. - Norsk Geol.
Tidsskr. 53, S. 329-331.
Oftedal , I., 1962: Contribution
to the geochemistry of nephelinesyenitic pegmatite in the Langesundsfjord area. - Norsk Geol,
Tidsskr. 42. S. 167-178.
Oftedahl, I. und Seebe, P . Chr.,
1963: Contributions to the mineralogy of Norway, No . 18. Classification of some Norwegian
members of the helvine group. Norsk Geo!. Tidsskr. 43, S.
405-409.
Raade, G. , 1967: Ramsayite as
an alteration product of mosandrite . - Norsk Geo!. Tidsskr. 47.
S.249-250.
Raade, G. und Larsen, A.O.,
1980: Contribution to the mineralogy of Norway. No. 65. Pol ylithionite fro m syenite pegmatite

18.

19.

20.

21.

22.

at Vera, Sandefjord, Oslo Region, Norway. - Norsk Geol.
Tidskr. 60 (im Druck).
Raade, G. und Mladeck, M.H.•
1977: Parakeldyshite from Norway. - Canad. Mineral. 15, S.
102-107.
Ramberg, LB., 1972: Braid perthite in nepheline syenite pegmatite, Langesundsfjorden, Oslo
Region (Norway). - Lithos 5, S.
281-306.
Seeba, P.Chr., 1963: Contribution of the mineralogy of Norway,
No. 20. The identity of wiebyeiteo Norsk Geol. Tidsskr. 43, S.
441-443.
Seeba, P. Chr., 1966: A shortcomment on some Norwegianmineral deposits within the Igneous Rock Complex of the Oslo
Region. - ; lorsk Geol. Tidsskr.
46, S. 260-261.
Sreba, P.Chr., 1966: Contributions to the mineralogy of Norway, No. 35. The first occurrences of the rare mineral barylite,

23.

24.

25.

26.

27.

Be2BaSi07 • in Norway. - Norsk
Geol. Tidsskr. 46, S. 335-348.
Segalstad, T.V. und Larsen,
A .0 ., 1978: Gadolinite-(Ce)from Skien, southwestern Oslo
Region, Norway. - Amer. Minera163, S. 188-195.
Segalstad, T.V. und Larsen,
A.O., 1978: Chevkinite and perrierite from the Oslo Region,
Norway - Amer. Mineral. 63, S.
499-505.
Sjogren, H., 1899: A chemical
investigation of some minerals
from Lille Aree and 0vre Areein the firth of Langesund. - Bull.
Geol. Inst. Upsala 4, S. 227-230.
Sverdrup, T.L., Bryn, K.0. und
Sseba, P. Chr., 1959: Contributions to the mineralogy of Norway, No.2. Bastnasite, a newmineral for Norway. - Norsk Ge01. Tidsskr. 39, S. 237-247.
Raade, G., al. Lapis or. 10,1980. Die Mineralien der Syenitpegmatitgange des Oslogebietes.

FOSSHEIM STEINSENTERPROGRAM 1983
GEOLOGIVEKE 7/8 - 13/8
Innfering i geologi ved naturstudiar og forelesningar.
Dagsturar moo kaffekjel og nistepakke.
Vi vii gjeva leerdom om mineralar/bergartarlkvamergeologillandskapsfonner m.m .

STEINTREFF 8/9 - 11/9
Turar til spennande brefronter, m.m. - Kaseri/steinprat/bytting om kveldane.

Ring ellerskriv til:

Fossheim Steinsenter 2686 Lorn -TIf. (062) 11205.
(062) 11460.
41