Gjerdingen-ekeritten, en unik mineralforekomst
Gunnar Raade
Innledning (historikk)
Ifl1llge Neumann (1985) ble elpidilt funnet av Jacob Schetelig pa en skitur i 1906 i ekerilt ved
Gjerdingen i Nordmarka. Delte tyder pa at det kan ha veert lite snl1l i omradet det arel.
Geologisk Museum har elpidilt-prl1lver samlet av J. Schetelig og datert 28/8-1906, 1907 og
12/6-1910. Dessverre pubJiserte ScheteJig aldri noe om delte funnel. Oftedal (1948) omtaler
lokaliteten som "ekerit ved Gjerdingselva i Nordmarka, noen hundre meter nedenfor utll1lpet av
Gjerdingen". Men den som leter elter elpidilt-fl1lrende ekerilt ved Gjerdingen, kommer galt av
sted. Oftedal's angivelse rna end res til noen hundre meter nedenfor utll1lpet av Svarttjern.
Denne na sa kjente minerallokaliteten har lenge galt under lokalitetsbetegnelsen Gjerdingen i
Nordmarka, men en mer korrekt angivelse ville veere Gjerdingselva, Lunner, Oppland.
Seether (1962) har publisert et meget detaljert geologisk kart over omradet nord for Oslo, dvs.
Nordmarka. Ekerilt-massivet det her er tale om, ligger mellom Harestuvannet, Skillingen og
Fjellsjl1len (Fig. 1). Bergarten har intrusiv kontakt mot den omgivende nordmarkilt og
grefsensyenitl. Under byggingen av ny Rv, 4 vest for Harestuvannet, var det anledning til akontrollere Seether's kart. Hans kartlegging viste seg a veere utrolig korrekt,
overdekningsgraden ned mot Skillingen og Harestuvannet tatt i betraktning. De ulike
bergartsgrensene me110m ekeritt, nordmarkitt og grefsensyenitt ble funnet i veiskjeeringene
akkurat der hvor de skulle veere.
Jeg hadde det privilegium a fa veere med Per Chr. Seebl1l til ekeritten ved Gjerdingselva
allerede i 1963 (3/6 og 14/6), lenge fl1lr omradet ble invadert av mineralsamlere. Seebl1l's
undersl1lkelser bragte for dagen en rekke interessante mineraler i ekerittens miaroJittiske
hulrom og i pegmatittiske linser. Den gang kunne det samles et rikt materiale i veiskjeeringene,hvor det na er temmelig utplukkel. Dessverre publiserte Seebl1l bare en liten notis om disse
undersl1lkelsene, i forbindelse med et foredrag i Norsk Geologisk Forening 4/11-1965 (Seebl1l1966). Her oppgir Seebl1l at det er funnet ca. 30 mineraler, deribJant gagarinitt, thomsenolitt og
sellaitt (som aile var nye mineraler for Norge), samt lorenzenitt, narsarsukitt, gearksutitt,
epididymitt og brookitt.
I 1965 kom en avhandling om ekerittens petrologi og geokjemi av Dietrich et al. Her nevnes
det fl1llgende mineraler fra miarolittiske hulrom i ekerltt, men uten 10kaJitetsangivelse: fluoritt,gearksutitt, molybdenitt, pyritt, narsarsukitt, katapleiitt og zeofyllitl. De to siste mineralene er
imidlertid ikke blitt fun net ved de senere undersl1lkelser av ekeritten ved Gjerdingselva. Seebl1l
var meget fortl1lrnet over at han ikke kjente til at dette arbeidet hadde pagatt (med Knut S.
Heier som medarbeider), og han gir uttrykk for det i notisen fra 1966.
Undertegnede har fortsatt undersl1lkelsene av mineralogien i miarolittiske hulrom i ekeritten
ved Gjerdingselva med Per Chr. Seebl1l, Jan Haug og John Brommeland som medarbeidere.
Vi foretok hver sommer i arene 1980 til 1986 systematiske innsamlinger av prl1lver over hele
ekeritt-massivet i den grad overdekningen tillot del. Det ble ogsa foretatt en sprengning og
utkilinger av blokker med tillatelse av grunneieren Ll1lvenskiold. I alt ble det samlet 181
nummererte prl1lver. Det var Jan Haug som meget f1ittig knakket ned prl1lvene til micromountstl1lrrelse og foretok den fl1lrste undersl1lkelsen under mikroskopet, og resultatene bleomhyggelig notert. Jeg fikk til tider sa mye materiale fra ham, at jeg ikke klarte a ta unna for devidere undersl1lkelsene. Fremdeles har jeg Jiggende en mengde prl1lver fra Jan Haug som
burde veert undersl1lkt neermere. Det ble kjl1lrt 285 rI1lntgenfilmer av mineraler fra denne
ekeritten. Et utvalg av 95 prl1lver som dekker hele intrusjonen, foreligger ferdig finknust til
analyse av hoved- og sporelementer, men dette arbeidet, som var planlagt i samarbeid med14

Universitetet i KlIlbenhavn, er ikke kommet i gang. All innsamlet materiale er omhyggelig tallyare pa, og Jan Haug og jeg har laget en systematisk samling av monterte pr~lVer for
Geologisk Museum.

Mineralogi
Mineralene fra ekerillen ved Gjerdingselva er tidligere beskrevet av Raade (1972) og Raade &Haug (1982). Det er hillil funnet i alt 54 sikkert identifiserte mineraler (TabeIl1), i liIIegg er det
to uidentifiserte. Hele tre mineraler er originalbeskrevet som nye species fra denne
forekomsten: janhaugill, meget passende oppkalt eller Jan Haug som f0rst observerte
mineralet (Raade & Mladeck 1983, Annehed et a!. 1985), gjerdingenill-Fe (Raade et a!. 2002)
og gjerdingenill-Mn (Raade et a!. 2004), oppkalt eller forekomsten. De to siste mineralene
tilh0rer labuntsovill-gruppen, som ble behandlet pa fjorarets Kongsberg-symposium (Raade2004).
Spesielt interessant er forekomsten av en rekke fluorider som ogsa er kjent fra kryolillforekomsten ved Ivigtut pa Gr0nland. Ogsa i ekerillen ved Gjerdingselva har nok kryolill vaert
et primaermineral som senere er omdannet til pachnolill, thomsenolill, ralstonill, etc. Kryolill
opptrer bare sam meget sjeldne rester og ble f0rst funnet av Eldjarn (1981a,b). Et annet
fluorid sam fortjener a nevnes, er neighborill. Det finnes bare i et meget lite omrade hvor
ekeritten baerer preg av a ha assimilert mafiske bergarter, og det er ikke dannet sekundaert
eller kryolitt. Det er ofte assosiert med sella itt. En artikkel am neighborill fra Gjerdingselva vii
snart bli publisert av Pischedda et a!. (2005). Ellers er f1uoridene fra denne forekomsten
beskrevet av Raade & Haug (1980,1981).
Vi merker ass ellers en viss anrikning av mangan i de miarolilliske hulrommene, for eksempel
som bestanddel av mineralene gjerdingenill-Mn, janhaugill, kupletskill (tidligere tall for a vaere
astrofyllill), pyrofanill, rhodokrosill og rhodonitt. Et helvin-mineral finnes i et begrenset omrade
i s0rvest og har vist seg a vaere genthelvin med sammensetning meget naer det rene sinkendeleddet. Et annet beryllium-mineral er epididymill, ogsa det relativt sjeldent
forekommende.
Opptreden av gagarinill-(Y) og monazitt-(Ce) som er intimt assosiert med hverandre, bleallerede observert av Saeb0. Delle er et interessant eksempel pa naturlig atskillelse av de sma
og tunge lantanoidene, som gar inn i gagarinill-strukturen, og de lelle og relativt store
lantanoidene som passer best i monazill-strukturen.
Elektronmikrosonde-analyser av enkelte Gjerdingselva-mineraler er gill av Raade i Interne
Notater fra Geologisk Museum: allofan (side 88-89), kupletskill (side 89-91), niob-holdig rutil(side 92), rhodonill og to uidentifiserte mineraler (side 116-117), sfalerill (side 181),
rhodokrosill (side 181-182), ralstonill (side 182) og lorenzenill (side 182-184). Vennligst
bemerk at resultatene nevnt i Interne Notater ikke er a anse som publiserte data, og tillatelse
til sitering ma innhentes fra forfalleren.

Sluttord
Selv om Gjerdingselva-ekerillen er relativt godt unders0kt, burde det vaere muligheter for apavise enda flere mineraler fra denne forekomsten. Et prosjekt som gjenstar, er a utf0re
mikrosonde-analyser av flere av mineralene som er darlig kjent kjemisk. Saerlig gjelder dellecolumbill, narsarsukill, pyrofanill og pyroklor. Ogsa en naermere unders0kelse av
paragenetiske mineralsekvenser gjenstar. En unders0kelse av vaeskeinneslutninger i kvarts
ble pabegynt i 1988 sam men med Tom Andersen, men er ikke fullf0rt.

Litteratur
ANNEHED, H., FALTH, L. & RAADE, G. (1985): The crystal structure of janhaugite, asorosilicate of the cuspidine family. Neues Jahrbuch fOr Mineralogie Monatshefte, 7-18.

15

DIETRICH, RV., HEIER, K.S. & TAYLOR, S.R (1965): Studies on the Igneous Rock Complexof the Oslo Region. XX. Petrology and geochemistry of ekerite. Skrifter utgitt av Det Norske
Videnskaps-Akademi i Oslo. I. Matematisk-Naturvidenskapelig Klasse, Ny Serie 19,31 s.
ElDJARN, K. (1981a): Drusematerialer [sic] fra Gjerdingen i Nordmarka. NAGS-nytt 8(2),610.
ElDJARN, K. (1981b): Kryolitt fra Gjerdingen i Nordmarka (f0rste funn i Norge). NAGS-nytt8(2),11-12.
NEUMANN, H. (1985): Norges Mineraler. Norges Geologiske Unders0kelse Skrifter 68, 278 s.
OFTEDAl, I. (1948): Oversikt over Norges mineraler. Norges Geologiske Unders0kelse 170,48 s.
PISCHEDDA, V., FERRARIS, G. & RAADE, G. (innsendt 2005): Single-crystal X-ray
diffraction study on neighborite (NaMgF 3) from Gjerdingselva, Norway. Neues Jahrbuch fDr
Mineralogie.
RAADE, G. (1972): Mineralogy of the miarolitic cavities in the plutonic rocks of the OsloRegion. Mineralogical Record 3,7-11.
RAADE, G. (2004): labuntsovitt-gruppens mineraler. Norsk Bergverksmuseum, skrift 28,1922.
RAADE, G. & HAUG, J. (1980): Rare fluorides from a soda granite in the Oslo Region,
Norway. Mineralogical Record 11, 83-91.
RAADE, G. & HAUG, J. (1981): Morphology and twinning of sellaite from Gjerdingen, Norway.
Mineralogical Record 12,231-232.
RAADE, G. & HAUG, J. (1982): Gjerdingen - Fundstelle seltener Mineralien in Norwegen.
Lapis 7(6), 9-15.
RAADE, G. & MlADECK. M.H. (1983): Janhaugite, Na3Mn3Ti2Si40,5(OH,F,0h, a new mineralfrom Norway. American Mineralogist 68,1216-1219.
RAADE, G., FERRARIS, G., GUlA, A. & IVAlDI, G. (2002): Gjerdingenite-Fe from Norway, anew mineral species in the labuntsovite group: description, crystal structure and twinning.
Canadian Mineralogist 40, 1629-1639.
RAADE, G., CHUKANOV, N.Y., KOLITSCH, U., MOCKEl, S., ZADOV, A.E., & PEKOV, I.V.
(2004): Gjerdingenite-Mn from Norway - a new mineral species in the labuntsovite group:
descriptive data and crystal structure. European Journal of Mineralogy 16, 979-987.
S,£EB0, P.C. (1966): A short comment on some Norwegian mineral deposits within theIgneous Rock Complex of the Oslo Region. Norsk Geologisk Tidsskrift 46, 260-261.
S,£ETHER, E. (1962): Studies on the Igneous Rock Complex of the Oslo Region. XVIII.
General investigation of the igneous rocks in the area north of Oslo. Skrifter utgitt av Det
Norske Videnskaps-Akademi i Oslo. I. Matematisk-Naturvidenskapelig Klasse, Ny Serie 1, 31s.

16

Tabell 1. Mineraler fra druserom i ekeritt ved Gjerdingselva, Lunner, Oppland.
Fet skrift: mineraler originalbeskrevet fra forekomsten
Kursiv: fluoriderAlbitt

NaAISi 30 aAllofan

AbSiOs·H 20

AnatasTi0 2

Bastnasitt-( Ce)(Ce,La)(C0 3)F

Birnessitt ?

(Na,Ca)o.s(Mn'+,Mn 3+j,0.·1.5H 20

Brookitt

Ti0 2

Columbitt(Fe,Mn)Nb 20 6

Dalyitt

K2ZrSi 60,s

Doyleitt

AI(OHhElpiditt

Na2ZrSi60,s·3H20

Epididymitt

NaBeSbO,(OH)Flogopitt

KMg~ISi301O(OHj,Fluorilt (f1usspat)

CaF 2

Gagarinilt-(Y) (Fig. 2)

NaCaYF6

Galenitt (blyglans)

PbS

Gearksutilt

CaAI(OH)F.·H 20

Genthelvin

Zn.Be3Si30'2S

Gjerdingenitt-Fe (Fig. 3)

K2[(H 20 h( Fe, Mn )][(Nb, Ti ).(Si.O'2h( OH, ).]-4H 20

Gjerdingenitt-Mn(K, Nah[(H 20 h( Mn, Fe)][(Nb,Ti ).(Si.O'2h( OH, 0 )4] -4H 20

Goethi!tFeO(OH)

Hematitt (jernglans)

Fe203

Janhaugitt(Na,Cah(Mn,Feh(Ti,Zr,Nbh(Si 20,j,0 2(F,OHj,Kaolinitt

AbSbOs(OH).

Klinoklor(Mg,AIle(Si,AI).OlO(OH)aKryolilt

Na~IF6Kupletskitt(K, Nah( Mn, Fe ),(Ti, Nb j,Si a0 2.(0, OH),

KvartsSi0 2

Lorenzenitt

Na2Ti 2Si 20 9

Markasitt

FeS2

Mikroklin

KAISi 30 a

Molybdenitt (molybdenglans)

MoS 2

Monazitt-(Ce)CePO.

Montmorillonitt(Na,Ca)dAI,Mgj,Si 4 0 lO (OHh-nH 20a17

2

Muskovitl 1M

KAl zAISi 30,o(OHhNarsarsukitl

Naz(Ti, Fe +)Si.(O,F)"

Neighboritt

NaMgF3Opal

SiOz'nHzO

Orthoklas

KAISi 30 S

Pachnolitt

NaCaAIFs'H 20

Pyritl (svovelkis)

FeS2

Pyrofanitl

MnTi0 3

Pyroklor(Ca,Na)zNb 20sF

Ralstonitt (Fig, 4 og 5)

Na xMg xAI 2-x(F, OHk H 20

Rhodokrositl

MnC0 3

Rhodonitl

CaMn.Si 5 0 ,5Riebeckitl

ONa2(Fe2+3Fe 3+2)Si a0 22 (OHhRUlii

TiO z 'Sellaitt

MgF2

Sfaleritl (sinkblende)

ZnS

Stilpnomelan

K(Fe 2+, Mg, Fe 3+)a(Si ,AI),z(0, OH)z,Svovel

S

Thomsenolitt

NaCaAIFs'H 20

ZirkonZrSiO.

tEgirin

NaFe 3 +Si zO a183

Figur 1.
Utsnitl av Sffither's geologiske kart over Nordmarka (Sffither 1962). Gjerdingselva-ekeritlen
vest for Harestuvannet er merket med kryss. Ekeritlens lengste utstrekning 0st-vest er ca. 4km. Piler indikerer intrusiv-kontakter.

1920

Figur 2.
Flaterik krystall av gagarinitt.
SEM-bilde. Billedbredde: 0,86mm.

Figur 3.
Overflate av en krystall av
gjerdingenitt-Fe med pavokstekrystaller av fluorider. SEMbilde. Billedbredde: 0,12 mm.

Figur 4.
Krystallgruppe av ralstonitt palorenzenitt. Hovedfonn er kube,modifisert av oktaeder. SEMbilde. Billedbredde: 0,025 mm.

Figur 5.
Ralstonitt-krystaller med kubookaedrisk habitus pa
lorenzenitt. SEM-bilde.
Billedbredde: 0,045 mm.