Genkei kokjúnage
Genkei kokjúnage : technika a její jméno
Masatomi Ikeda(Aikikai Švýcarsko)
Rád bych se zde vyjádřil k technice genkei kokjúnage. Kdo z vás si ji dovede představit ?
Ačkoli ji předvádím při všech stážích, je pro vás těžké spojit si techniku s jejím názvem, jakje tomu u jiných technik jako tenčinage, iriminage nebo kotegaeši. Uvedl bych tři důvody,proč tomu tak je :1. Genkei kokjúnage je název soukromý, nikoli název běžný ve světě aikidó.
2. Tato technika se nazývá jinak.
3. Tato technika nemá své vlastní jméno.
Co je tedy technika genkei kokjúnage ?
Jde o techniku, která se pravidelně cvičí pro rozvíjení energie (kokjúrjoku) potřebné kpraktikování technik aikidó. Je vám také známa jako technika pro kokjúho odvozená odkatate rjotetori (9. forma).
Ačkoli jde o techniku velmi dobře známou všem starším praktikantům aikidó, je těžké vám
ji vysvětlit bez ukázky. Třetí z výše uvedených důvodů je zřetelně důvod hlavní - tatotechnika nemá jméno.
Někdo může namítat, že se jmenuje kokjúnage. Skutečně se jí od počátku praktikování
kokjúnage říkalo kokjúho. Název kokjúnage však není pro tuto techniku specifický. Užíváse pomocně, protože jiný název nemá. Kokjúnage je obecné pojmenování pro všechny
techniky aikidó. Techniky iriminage nebo kotegaeši jsou rovněž "kokjúnage". Termínem
kokjúnage se označují bezejmenné techniky, aby se odlišily od těch, které svůj název mají.
Někdo by mohl namítnout, že se tato technika nazývá kokjúho. Ale jak jsem výše uvedl,kokjúho není nic jiného než technika pro rozvíjení energie potřebné k praktikování technik
aikidó. Pro Japonce nebo pro ty, kteří ovládají jejich jazyk, je určitě význam termínu
kokjúho jasný, což není případ ostatních. Jasné však je, že tato technika nemá žádnýnázev.
Proč tato technika nemá žádný název ? Je zajímavé o tom uvažovat. Rád bych nejdříve
vysvětlil, proč jsem ji nazval genkei kokjúnage a proč tomu přikládám tak velký význam.
Zpočátku jsem ji tak nazýval proto, že pracovat s něčím beze jména je nepraktické. Kdyžse technika nějak jmenuje, je možné o ní přednášet, aniž bych ji musel předvádět. Právětak se používají názvy při rozhovoru a při četbě. Pokud se však užívá názvu kokjúnage,neví se o jakou techniku běží. Je třeba dávat doplňující výklad: "Měl bych radějikokjúnage, které se používá od počátku praktikování kokjúho". Mohl jsem zjednodušit
situaci tím, že jsem ho nazval genkei kokjúnage. Nebyl to přirozeně hlavní důvod, proč

jsem ho tak nazval. Udělal jsem to tehdy, když jsem si uvědomil obsah a význam tétotechniky.
Rád bych vám položil jednu otázku : Jak hodnotíte tenčinage ? Podle mého názoru jetenčinage ideální pro pochopení ducha techniky, a to jak ve vztahu k nácviku, tak vevztahu k praktikantovi. Je to technika, která patří do kurzu pro začátečníky, protože sesnadno vysvětluje a snadno učí. Považuji tenčinage za jednu z nejdůležitějších technik
aikidó. Čím více ji cvičím, tím více se toto mé přesvědčení posiluje.
Když to trochu přeženu, řeknu, že je to pro mne technika par excellence.
V této souvislosti je genkei kokjúnage srovnatelná s tenčinage. Chápu tyto dvě technikyjako dvě části jednoho celku - jednu od druhé neoddělitelnou. Kdyby se tenčinage agenkei kokjúnage porovnaly a přisoudil se jim stejný význam, nebylo by tak těžké sdružittechniky aikidó do jednoho systému.
Genkei kokjúnage je tedy významná technika. Tyto dvě techniky musíme důkladněpraktikovat, abychom je zdokonalili. Název genkei kokjúnage, který jsem této technice dal,znamená "nejvýznamnější ze všech technik". Nazval jsem ji tak proto, že jsem o tompřesvědčen.
Většina Japonců slovem "gen" rozumí "počátek" a jen vzácně mu dávají ten význam, kterýmám ve skutečnosti na mysli já.
Obyčejně když technika dostane své jméno, znamená to, že je důležitá. A protože jedůležitá, chrání se a předává se dál pod svým názvem. Proč dosud nikdo nepojmenoval
genkei kokjúnage, když je ve srovnání s jinými technikami ještě důležitější? Je mi to
opravdu záhadou. Rád bych uvedl několik úvah o možných důvodech.
1. Nepovažuje se za to, zač ji považuji já. A to určitě není správné. Nedostatek pozornosti
k této technice a její podceňování by způsobily nezralost mnoha praktikantů.
2. Důvod je možná jednoduší : Není snadné nalézt pro tuto techniku příležitý název. Stímto názorem se poněkud více přiblížíme pravdě. Je to tak, že odmítáme nazývat ji"kokjúnage". Nebereme-li na zřetel nedorozumění, která vznikají otázkou "kterékokjúnage?", název kokjúnage ji dokonale pokrývá. Já sám jsem ji provizorně pojmenoval
genkei kokjúnage, abych se vyhnul nedorozuměním, ale nejsem ještě úplně spokojen, ikdyž má cesta k tomuto pojmenování byla dlouhá. Na rozdíl od genkei kokjúnage jetenčinage technika, která se svým názvem tvoří jeden celek. Žádné jiné jméno nevystihne
tak dobře její obsah. Ve slovu tenči (nebe-země) si lze představit filozofickou hloubku. Je-ligenkei kokjúnage technika srovnatelná s tenčinage a musí proto být úzkostlivěpraktikována, musí dostat jméno, které nesmí být méně významné než jméno tenčinage.
Je-li tomu tak, pak se pojmenování techniky genkei kokjúnage stává ještě složitější.
3. Když se hovoří o technikách aikidó nebo když se hodnotí, je možné si představit, ženevyvstane potřeba zmiňovat se o genkei kokjúnage, uvážíme-li, že jsou jiné techniky,které svůj název mají a které nejsou méně významné než genkei kokjúnage. Je možné, želze pomocí tak zvaných čtyř velkých technik aikidó - ikkjó, kotegaeši, iriminage a šihonage- vysvětlit a hodnotit všechny techniky aikidó. S přesvědčením, že tyto techniky jsou
základní a rozhodující techniky aikidó, nebylo by třeba genkei kokjúnage zdůrazňovat apojmenovávat ji. Ale když se vysvětluje, proč jsou ikkjó, kotegaeši, iriminage a šihonage
základní a poslední tajné techniky, a tedy kvintesence aikidó, připomíná se genkei
kokjúnage vždy v souvislosti s tenčinage. Prostřednictvím těchto technik se určuje
hodnota, postavení a smysl čtyř zmíněných technik. Tento složitý úsek bych rád vysvětlilpři jiné příležitosti.
4. Genkei kokjúnage nebylo pojmenováno, protože to je tajná technika. Co si myslíte otomto argumentu ? V jiných tradičních budó jsou dodnes školy, kde se praktikují pravétechniky v takových formách, které nezasvěcené osoby nerozeznají. Vysvětlím to napříkladu tenčinage a genkei kokjúnage. Pojmenujeme třeba tenčinage, postřehnutelnoutechniku (omote-no-waza), a praktikujeme ji jako cvičební techniku.
K tomu je nutno zvládnout genkei kokjúnage, nepostřehnutelnou techniku (ura-no-waza),
abychom zlepšili tenčinage, a ta se tak stala opravdovou technikou, která je v praxi účinná.
Nevím, zda genkei kokjúnage byla tradována pouze ústně a chována jako tajná,bezejmenná technika. Mohu naopak jasně prohlásit, že genkei kokjúnage souvisí s tajnoučástí nepostřehnutelné techniky (ura-no-waza) tenčinage. Je-li pravda, že genkei
kokjúnage je tajnou technikou aikidó a že ji proto nepojmenovávám, udělal bych chybu, žejsem napsal tento článek. Ale v našem moderním světě považuji za nesmysl tajit techniku
jako za starých časů nebo ji skrývat opisným názvem. Shrnuto a podtrženo: každátechnika aikidó obsahuje tajnou, konečnou techniku. A my všichni, kteří praktikujemeaikidó, víme ze zkušenosti, že aikidó nelze odkoukat.
Už mnohokrát jsem vysvětloval, že není možné mluvit o technikách aikidó, aniž by segenkei kokjúnage nazývalo svým vlastním jménem a aniž by se mu nepřisuzoval stejný
význam jako tenčinage. Také jsem prohlásil, že lze udělat velké pokroky v aikidó a zvýšitjeho úroveň, obrátíme-li svou pozornost k genkei kokjúnage a budeme-li ji zdokonalovat
jejím praktikováním. Nyní snad chápete důvod, proč vám při každé stáži aikidó předvádímgenkei kokjúnage.
Při příští příležitosti bych rád vysvětlil, že rámcová struktura technik aikidó dostane svůjsprávný tvar, až bude pojmenováno genkei kokjúnage. A nakonec bych rád předložil k
rozpravě názor, že genkei kokjúnage a tenčinage jsou techniky, které jsou živnou půdoučtyř velkých technik aikidó (ikkjó, kotegaeši, iriminage a šihonage). Prosím vás, abyste otom uvažovali.

Zurich dne 15.1.1993

Německá revue AIKIDO č. 1/93
Překlad : Dr. Ivan Hartmann