NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Dette er ikke en nettside *Arkiv-versjon av et jubileumsnettsted* Meget fritt etter Magrittes «Dette er ikke en pipe»

Innholdsfortegnelse

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år! ................................................. side 1
Tidslinja.............................................................................................. side 6Våre brukere ................................................................................. side 139
NTNU – vår moderorganisasjon .............................................. side 140
Et tankesprang – et teknologisprang ................................. side 141
Biblioteket og universitetet ................................................ side 143
SINTEF.................................................................................... side 145
Industrien ................................................................................. side 147
Biblioteket og resten av verden .............................................. side 149
Oss ............................................................................................... side 151
Hvem er vi? ............................................................................ side 152
Hvem er vi? (Et tilbakeblikk) .................................................... side 154
Vi laget jubileumsnettsidene ................................................... side 161
Vi planla jubileumsaktiviteter ...................................................side 163
Kollegaintervjuene .................................................................. side 165
Hva gjør vi? ............................................................................ side 242
Bilder og lyd .................................................................................. side 282
Samlingene ................................................................................... side 284
Fra samlinger til tilgang .......................................................... side 285
Samlingene – Musikk ............................................................. side 287
Godbiter fra samlingene ......................................................... side 291
Johan Daniel Berlin ........................................................... side 292
DKNVS Arkiv fra ............................................................... side 293
Resten av totalt 9 «godbiter» ............................. fra side 295 - 304
Jubileumskonkurransene .............................................................. side 305
Bibliotekminnene .................................................................... side 306
Jubelquiz/jubileumsquiz ................................................................ side 310
Prosjektrapport .............................................................................. side 312

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

INNLEDNING: NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!
v/redaktørene for arkivdokumentet: Jo Forthun og Kjersti Lie, og prosjektleder Ole Husby (alle tre
ansatt ved NTNU UB)

Dette kan kanskje se ut som en jubileumsbok – men er egentlig en
arkiv-versjon av jubileumsnettstedet vårt, som vi ser et bilde av
nedenfor:Side 1NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

I forbindelse med markering av NTNU UBs 100-årsjubileum,
oppnevnte bibliotekdirektøren en Gruppe for digital presentasjon(som raskt tok kjælenavnet digjubgruppa).
I vårt mandat sto det blant annet at vi skulle «utvikle en digitalpresentasjon istedenfor en trykt jubileumsbok». Det var ønskelig å få
presentert bibliotekets - og bibliotektjenestenes - utvikling gjennom
100 år; og å vise det «usynlige biblioteket», det som foregår bakskrankene, de oppgavene og avdelingene som ofte er usynlige forbrukerne våre, men viktige for at de skal få den hjelpen, litteraturen
og informasjonen de trenger.
En digital presentasjon kan være flere ting, men vi i prosjektgruppen
ble nokså raskt enige om at vi skulle lage et nettsted, gjerne med
multimedieinnslag og interaktive sider, der det var naturlig.
Nettstedet ble åpnet 1.1.2012, og ble videreutviklet gjennom hele
jubileumsåret, dels av digjubgruppa, dels med hjelp fra andre NTNU
UB-kolleger.
Når dette skrives er jubileumsåret forlengst avsluttet, og vi skal lageen arkivkopi av nettstedet vårt, slik at vi har noe svart på hvitt, hvis(når) nettstedet råtner av elde, som så mange andre nettsider.
Gruppe for digital presentasjon startet arbeidet i 2011, og besto da
av: Sissel Merethe Berge, Jo Forthun, Ole Husby (leder), Kjersti Lie,Eva Sauvage, Magne Torsetnes og Linda Østbye. Magne var med i
en viktig planleggings- og utviklingsfase, men sluttet ved NTNU UB
før jubileumsåret startet.
I tillegg til den oppnevnte gruppen, har Tove Knutsen, leder forjubileumsårets Gruppe for lokale aktiviteter (under jubileumsåret),vært med på nesten alle møtene, for å holde kontakten med de merhåndfaste jubileumsaktivitetene.

Side 2NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

5/7 av «digjubgruppa» ved Theisendammen 27. mail 2011. Fra venstre: Sissel M.
Berge, Ole Husby, Eva Sauvage og Jo K. Forthun. Bak: Linda Østbye (fotograf
m/selvutløser)Gruppen har arbeidet og hatt jevnlige møter siden mars 2011,
inkludert en studietur til Trøndelag folkemuseum på Sverresborg,
via Ilabekken og Theisendammen.
Etter å ha diskutert og hjernestormet om innhold, orientert oss på
nettet og funnet ideer på andre jubileumsnettsteder, ble vi sommeren
2011 enige om en del faste rammer. En viktig beslutning var at vi om mulig - skulle greie oss uten å anskaffe spesiell programvare. Vi
baserte oss på NTNUs foretrukne dataverktøykasse, samt fritt
tilgjengelige nettjenester (f.eks. enkelte Google-produkter).
Om jubileet
Vi feiret et hundreårsjubileum i 2012. Dette kan synes litt merkelig
med tanke på at den eldste delen av biblioteket snart er 250 år,
men vi valgte den samme tolking som da NTNU markerte sitt
100-årsjubileum i 2010. Slik er det beskrevet i mandatet for
jubileumsfeiringen vår:"Den 1. september i 1912 ble den første overbibliotekar ansatt ved
Norges tekniske høgskole, NTH. Det betyr at den delen av dagens

Side 3

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

universitetsbibliotek som har vært knyttet til den teknologiske
utdanning og forskning kan feire 100 år i 2012.
I likhet med at hele NTNU feiret NTHs 100-årsjubileum, vil vi gjørevårt jubileum i 2012 til en markering som skal omfatte hele
universitetsbiblioteket."
Om nettstedet
Vi ville at Jubileumsnettstedets forside (som vi internt i gruppen
gjerne kalte jubelsiden) skulle ha tilnærmet samme layout som UBs
hovedside. Det var også naturlig i og med at vi valgte å bruke NTNUs
nettsideverktøy Liferay der vi kunne.
Gruppen samlet seg om denne skissen fra Kjersti Lie:Ved hjelp av Liferay og litt programmering i Javascript, kom vi i mål
med noe som inneholdt mye av denne skissen.

Side 4NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Jubileumsnettstedet bestod av disse hovedelementene:
●
●
●
●
●
●
●

●

Tidslinje: Bokhylle med bøker og objekter som lenket til tekster
om UBs historie.
«Mitt bibliotekminne» og «Lyden av bibliotek» - to konkurranser
der alle kunne delta.
«Biblioteket og byen» - en bildeserie som viste NTNU UBs
historie relatert til byen vi holder til i.
«Hva skjer» - kalender for UB-arrangementer i jubileumsåret.
Kart over Trondheim med UBs bibliotekenheter avmerket.
Informasjons-«ticker» med nyheter.
«Det usynlige biblioteket», synliggjort på flere vis, gjennom
temaene «Våre brukere», «Oss», «Bilder og lyd» og«Samlingene».
Bibliotekdirektørens tanker om bibliotekets rolle ved NTNU

Om denne arkivversjonen
Vi har hatt som målsetting å lage et jubileumsdokument som
inneholder de viktigste komponentene fra jubileumsnettsidene, men
nødvendigvis organisert på en mer statisk måte. Selv om noe av det
interaktive ved nettsidene går tapt, så har vi her et dokument som er
bedre tilrettelagt for et langt liv, enn “jubelsiden” er. Vi har valgt årealisere det i PDF-format (med vedlegg), og å publisere det gjennom
felles verktøy og tjenester, nemlig NTNUs vitenarkiv DiVA og CRIStin(Current research information system in Norway). Til dette har vi fåtthjelp av våre kolleger Randi Tyse Eriksen og Katherine Fonn.
Om rettigheter
Alle opphavsrettigheter til innholdet beholdes av bidragsyterne.
Vi har fått tillatelse fra Tapir Akademisk Forlag til å publisere i digitalform utdrag av jubileumsboka fra 1987: Norges tekniske
universitetsbibliotek 1912 - 1987.

Side 5NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

NTNU UBs tidslinje

Som seg hør og bør, var bibliotekets tidslinje utformet som ei
bokhylle. Hver bok representerte en viktig hendelse i bibliotekets liv.
Her gikk vi ikke bare tilbake til 1912, men helt til 1768, da vår forløper
Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs Bibliotek ble stiftet.

I den digitale utgaven kunne man klikke på ei bok, som såtilsynelatende åpnet seg - og en kort tekst kom til syne. Man kunneogså bla, hvis teksten gikk over mer enn én side. Jo lenger til høyrepå hylla man kom, desto nyere var bøkene, helt til et nettbrett dukket
opp rundt 2010.

Alle tekstene fra den digitale tidslinjen er gjengitt her i PDF-versjonen.

Side 6NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1768: Det Kongelige Norske
Videnskabers Selskabs Bibliotek
Av: Eva Sauvage
I 1768 ble biblioteket til Det
Kongelige Norske Videnskabers
Selskab opprettet. Det er dermed
det eldste vitenskapelige bibliotek
i landet. Dette er forløperen til
Gunnerusbiblioteket, i dag en delav NTNU Universitetsbiblioteket.

Selskapet hadde som formål å
Maleriet av Gunnerus henger ispre vitenskap og kunnskap om
Katedralskolens festsal. DKNVS
vitenskap, og å bygge opp enog boksamlingen hadde lokaler iannen etasje på Katedralskolen
boksamling var en måte å gjøre
fra 1787-1856.
dette på. I 1767 fikk selskapet
Portrettet er malt av Johan
kongelig resolusjon, og nye
Friderich Schweiger ca 1765.
statutter ble tatt inn der man
Foto: Karl-Erik Refsnæs, NTNU UB
krevde at alle medlemmer som
ble valgt inn i vitenskapsselskapet måtte gi to bøker, eller ti
riksdaler, for innkjøp av bøker. De fleste ga bøker. I tillegg
het det også at medlemmene burde holde seg med
tidsskriftabonnement, og la dem etterhvert gå inn ibiblioteket.
Boksamlingen vokste videre. I tillegg til medlemsavgiften på
bøker kom flere bokgaver fra medlemmer i hele landet.
Stifteren av selskapet, biskop Johan Ernst Gunnerus,
hadde et også et internasjonalt kontaktnett, og byttet bøker
med vitenskapsmenn rundt om i Europa, særlig i Tyskland,og i England. I begynnelsen holdt boksamlingen til iGunnerus’ hjem i Dronningens gate, på hjørnet av
Apotekerveita, der Britannia Hotell nå ligger.

Side 7

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Den første bibliotekaren som ble utpekt var Peter Daniel
Baade i 1768, men han måtte forlate stillingen etter bare enmåned, da han ble kalt til sogneprest i Lidemark ogBjæverskov på Sjælland. Den som overtok stillingen som
bibliothecarius var selsksapets stifter, Gunnerus selv, som
forble i stillingen fram til han døde på en visitasreise til
Nordvestlandet i 1773
Storslåtte gaver og donasjoner gjorde at biblioteket vokste
raskt. Den største tilveksten kom i 1780 da Gerhard
Schøning donerte hele boksamlingen sin på 12 000 bind..
De første årene hadde biblioteket åpent to dager i uka, tilglede for byens borgere. Gunnerusbiblioteket har den dag i
dag en særlig god samling av bøker fra tidsperioden før
1811, da Norge fikk eget universitet.

Side 8NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1808: Nyerups katalog
Av: Linda Østbye
Katalogene ved Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs
Bibliotek (nå NTNU UB, Gunnerusbiblioteket), gjenspeiler utviklingen av biblioteket gjennom 200 år. De representerer også eninteressant kunnskaps-organisatorisk historie. Den første katalogen ble trykket i 1770, men det er Rasmus Nyerups katalog fra
1808 som regnes som den første katalogen av betydning.
Som Norges eldste vitenskapelige bibliotek, er Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs Bibliotek også landets eldste offentlige
bibliotek i ubrutt virksomhet, siden opprettelsen i 1768.
I DKNVSs organisasjonsform og arbeidsprogram ble det fastsatt at
det skulle væreen Bibliothecarius, som blant
annet fikk som
plikt å holde enfortegnelse overselskapets håndskrifter, naturalia,
tegninger, trykte
bøker etc., og
som med tiden
skulle trykkes.
Biblioteket var
basert på gaver
fra selskapets
medlemmer og
andre velgjørere.
Den første registrering av bøkene
Hansens portrett (radering) av Rasmus Nyerup
er i en tilvekstprotokoll fra 1768, sirlig håndskrevet, 322 titler inndelt i 23 systematiske grupper og videreinndelt
i formater: folio, qvarto, octavo og duodecimo. For hver bok er det
registrert forfatter, tittel, utgave, trykkested og år, antall bind verket
har utkommet i, innbindingsinformasjon og proveniens. Allerede i1770 kom den første trykte katalogen, på 16 sider ordnet etter forSide 9

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

mat, trykt i Trondheim hos Jens Christ. Winding. Registreringen av
de 195 titlene er svært ufullstendig; forfatter, tittel og evt. antall bind,samt giverens navn.
I 1775 ble det utarbeidet en ny fortegnelse over bøkene, men denne
ble ikke trykt. Den neste trykte fortegnelsen kom 4 år senere, undertegnet Lorentz Wittrup (1742-1811), skrevet på latin. Den inneholderogså opplysninger om planer for nye bibliotekslokaler i nybygg på
Katedralskolen, samt alfabetisk fortegnelse over givere med deres
initialer. Den er ordnet som
tidligere kataloger, og her erogså utgiversted og år tattmed. Det er registrert 2062
bind, og uten et alfabetisk
register er det vanskelig åslå opp en spesifikk bok.
Senere tilvekst er ført inn i etinterfoliert arkiveksemplar.
Behovet for en bedre katalog ble særlig tydelig etter atGerhard Schøning ved sin
død i 1780 testamentertehele sin boksamling på ca
12 400 bind til Videnskabsselskabet.
I 1787 ble biblioteket samlet
under ett tak på Katedralskolen, men arbeidet med kataForsiden av Nyerups katalog
logen gikk seint og manglet
en samlende drivkraft. En katalog
ble trykket i 1804, men makulert pga flere mangler, og det er bevartfå eksemplarer av denne. Gunnerusbiblioteket har ett eksemplar,uten trykt tittelblad eller forord. Den er systematisk ordnet, med
videreinndeling i format og grupper, med følgende fordeling: Teologiske bøker (s. 1-133), litteraturhistorie (s. 134-156), historie med
geografi (s. 157-391), naturhistorie, økonomi og bergverksvitenskaper (s. 391-440). For medisinske, juridiske og skjønnlitterære bøker
finnes det ingen registrering. Så det var fortsatt ikke noen fullstendig
fortegnelse over bibliotekets bøker.
Bibliotheca Danica nevner også en gjennomgått, rettet og utvidet
utgave fra 1806, med notater av berghauptmann Christian Ernst
Side 10NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Heltzen, bibliotekar fra 1797-1818. For å utgi en bedre katalog, ble
professor Rasmus Nyerup (1759-1829) kontaktet i København, og
tilbudt å utføre arbeidet.
Katalogen fra 1806 var en del av Rasmus Nyerups manuskript da
han utarbeidet bibliotekets neste katalog. Katalogmanuskriptet ble
skrevet av Heltzen i Trondheim og sendt til Nyerup i København for
redigering og ordning. Katalogen på 652 sider ble utgitt i København
i 1808 med tittel Catalog over Det Norske Videnskabersselskabs
Samlinger, 1. Del, Böger og Haandskrifter.
Katalogen er delt i to hovedavsnitt; den eldste delen av samlingen,inkludert Schønings bøker og manuskripter på 544 sider, etterfulgt
av Den Hammerske Bogsamling, testamentarisk bokgave på 4000
bind fra generalkonduktør Christopher Hammer.
Katalogen innfører et nytt klassifikasjonssystem inndelt i 12 hovedgrupper, med undergrupper ved behov og med bøkene plassert
etter format. Innenfor hver undergruppe er bøkene tilfeldig plassert,
men i mange tilfeller er bøkene utførlig beskrevet, også med enkelte henvisninger til litteratur der de sjeldne bøkene er omtalt, og
Nyerups egne kommentarer. Men fordi han ikke hadde bøkene foran
seg i København, er det ikke registrert personlige notater og annet
som var skrevet i bibliotekets bøker av tidligere eiere. Det kan ogsåmangle registrering av verk innbundet med andre verk.
Oppstillingen av bøkene fulgte den systematiske ordningen i katalogen av 1808. Katalogen mangler et alfabetisk register. Bibliotekar
Tellefsen utarbeidet i 1844-45 et håndskrevet alfabetisk register,men det ble aldri trykket.
Nyerups plan om supplementskataloger hvert femte år ble det
ikke noe av. Først i 1831 ble det første supplementsbindet utgitt:
Continuations-Catalog over Det Kongelige Norske Videnskabers
Selskabs Samlinger. Bøger og Haandskrifter. Dette var den første
av 11 stykker, den siste utgitt i 1910. Disse har også en oversikt overhvem som var givere av bøkene.
Carl Peter Parelius Essendrop (1818-1893) var assistent ved biblioteket fra 1845 og satte i gang med omorganiseringen av katalogene. Han mente det måtte utarbeides en ny systematisk katalog,
og hver bok burde få sin egen signatur, som skulle stå i både bokaog i katalogen. Dette fikk han ikke gjennom, i stedet ble det anbefalt å lage et alfabetisk register, og det ble foreslått å lage dette påløse, like store sedler. På 20 måneder skrev Essendrop ca 12 400
Side 11NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

katalogsedler. Boksamlingen var stilt opp på nytt, etter en noe utvidet systematisk ordning. Hver bok hadde sin egen signatur, somogså sto på sedlene, inkludert sidetall i Nyerups katalog, med understreket sidetall for Continuations-Catalogene. Han skrev av fra
Nyerups katalog, ofte i forkortet form.
Sedlene ble samlet alfabetisk i 45 bind. Hver seddel fikk tre hull og
ble festet til bindet på høyre side. Senere ble sedlene samlet i kartotekskap.
Essendrop beskrev sine klassifiserings- og katalogiseringsregler i1847 i Beskrivelse over Opstillingsordenen i det Kgl. norske Videnskabers Selskabs Bibliothek samt over Indretningen af Bibliothekets
alphabetiske Catalog.
Store boksamlinger biblioteket fikk i gave fra Christopher Hammer,
Broder Lysholm Knudtzon, Thorvald Boeck og Ingebrigt Hagen,hadde egne kataloger, i ulike formater. Å ha så mange kataloger,var klart urasjonelt. Men det skjedde ikke noe med katalogsystemet
før under andre verdenskrig. Da var biblioteket ledet av NTHBs sjef
John Ansteinsson (1893-1961), i Sigmund Skards fravær. I 1941satte han i gang omkatalogisering og omklassifisering etter UDKsystemet, og ble ferdig med den medisinske litteraturen og fikk begynt på norsk historie og samfunnsvitenskapene, før han dro tilbake
til NTHB etter krigen. Personalmangel kombinert med at biblioteket
fra 1941 fikk rekvisisjonsrett for norsk litteratur, gjorde at det ikke var
kapasitet til videre omklassifisering.
Thor M. Andersen tok over som leder i 1947, og hadde som ethovedmål å forbedre katalogsystemene, og han opprettet en alfabetisk publikumskatalog på kort over bøker etter 1946. Samtidig ble detpåbegynt en systematisk katalog, hovedsaklig etter systemet ved
Universitetsbiblioteket i Oslo.
Katalogsystemet var fortsatt upraktisk, med mange steder å sjekke,og kataloger i ulike formater, som det derfor ikke lot seg gjøre å
støpe ned i én felles katalog. I 1966 gikk man over til bare å bruke
det internasjonale kortformatet i katalogene. Man tok nye reproduksjonsteknikker i bruk og alle de alfabetiske katalogene ble filmet på
8 mm film. Deretter ble filmen kopiert til katalogkartong og skåret til
katalogkort, ca 180 000 kort som ble støpt ned til én alfabetisk katalog. Denne katalogen (HK I) ble fortsatt fram til 1980. Siden er all
katalogisering gjort i BIBSYS. Arbeidet med å konvertere kortkatalogen til BIBSYS pågår, men alle de nedfotograferte, håndskrevne
Side 12NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

kortene fra seddelkatalogen, som representerer de eldste boksamlingene, er lagt inn i BIBSYS.
Kilde:
Tranaas, M. «Kataloger og klassifikasjonssystemer ved Det Kongelige Norske
Videnskabers Selskabs Bibliotek 1768-1968». Nordisk tidskrift för bok- ochbibliotekväsen, 1970; 57: s. 155-171.
Omskrevet og forkortet av Linda Østbye

Lenker:Rasmus Nyerup: http://no.wikipedia.org/wiki/Rasmus_Nyerup
Nyerups katalog: http://www.ntnu.no/ub/spesialsamlingene/finne/nyerup.pdf
Christopher Hammer: http://no.wikipedia.org/wiki/Christopher_Hammer

Side 13NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1869: Knudtzons bøker og bibliotek overdras til DKNVSB.
Av: Monica Aase
Broder Lysholm Knudtzon (1788-1864) var født i Trondheim.
Han foretok mange reiser i Europa. I England kom han med ikretsen rundt lord Byron, i Italia ble han kjent med billedhuggeren B. Thorvaldsen. Knudtzon testamenterte sin boksamling og kunstverker av Thorvaldsen til Det Kongelige Norske
Videnskabers Selskab. I Knudtzonsalen i Gunnerusbiblioteket
ved NTNU Universitetsbiblioteket er hans bibliotek gjenskapt.
Da kjøpmann Broder Lysholm Knudtzon døde i
1864, viste det seg at han
hadde testamentert til Det
Kongelige Norske Videnskabers Selskab sitt betydelige
bibliotek, med tilhørende
reoler og flere kunstverk:
3 marmorbyster av Bertel
Thorvaldsen forestillendehans brødre Jørgen vonCappelen Knudtzon och
Hans Carl Knudtzon samt
Jørgens venn, Alexander
Baillie. Videre fikk Selskabet
2 basrelieffer, også i marmor, av samme kunstner:
Hector, Paris og Helena,
Jacob E. Munchs portrett (oljemaleri) av den unge
modellert i 1809 og Bacchus
B.L. Knudtzon
og Amor, modellert i 1810.
Foto: NTNU Universitetsbiblioteket
Disse to basrelieffene henger
nå i Knudtzonsalen i Gunnerusbiblioteket ved NTNU Universitetsbiblioteket.
Testamentet, som var datert i 1860, inneholdt noen bestemmelser:
1.
Basrelieffene skulle tilfalle Selskapet umiddelbart etter testators død.
2.
Boksamlingen og bystene skulle tilfalle Selskapet etter hansbrorsønn Hans Nicolay Knudtzons død.
3.
Det skulle innrettes et spesielt rom for oppbevaring av
bøkene og kunstverkene ”…hvor dog, med Hensyn til Sagernes
Side 14NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Conservation, Tobaksrygen ikke maa være tilladt”.
4.
Hvis Selskapet skulle flytte til ”Christiania eller andensteds,
hvilket Gud forbyde”, skulle bøker og kunstverk tilfalle slekten.
Hans Nicolay Knudtzon utviste den generøsitet allerede i 1869 å
overdra boksamlingen, reolene og bystene til Selskapet. Av omtale
vet vi en god del om hvordan Knudtzons bibliotekinteriør, somsannsynligvis ble til omkring 1820, så ut. Mauritz Hansen har i etbrev datert 1825 til sin gode venn Conrad Nicolai Schwach beskrevet et middagsselskap i Knudtzons hjem i Søgaden, dvs. Kjøpmannsgaten 50.
Om bibliotekinteriøret skriver han at det var innredet med”antikdecorerede” Bogskabe, over hvilke staa Buster av Thorvaldsen
og Canova. Langsefter er Værelset afdeelt ved antique Løibænke,bag hvilke lange, grøntbetrukne Borde bære Cahiers af Kobberstykker osv., smaa Skjærme, påheftede franske og engelske Carricaturer…”
Videre beskriver han et langt Romaprospekt på den lengste veggen
samt et helfigurbilde av Knudtzons helt, Karl XII. Veggen rundt bildet
var dekorert med hansker, sverd og en del våpen.
Knudtzons grandnevø, fylkesmann Hroar Olsen, besøkte i 1860 som
liten gutt sin slektnings hus. Interiøret gjorde et mektig inntrykk påbarnet, noe han har fortalt i et intervju. Miljøet var ikke særlig forandret siden Mauritz Hansens besøk.
Hvem var han da, denne Broder Lysholm Knudtzon, som allerede ide første tiårene av 1800-tallet hadde skapt et så europeisk preget
hjem langt oppe i det avsidesliggende og borgerlige Trondheim?
Knudtzon var født i Trondheim i 1788, sønn av kjøpmann, etatsråd
og borgermester Hans Carl Knudtzon og hans hustru Karen, f.
Müller. Fra 1796 til 1802 fikk han, etter tidens skikk og bruk innen
handelspatrisiatet, sin oppdragelse hos slektninger. Sammen med
sin bror og noen fettere oppholdt han seg hos sin fars onkel i nærheten av Flensburg i Sønderjylland. I perioden 1807-1814 reiste
han for det meste i utlandet i den hensikt å skaffe seg en merkantil
utdannelse. Han bodde bl.a. i Nantes, hvor hans søster Trine var
gift med den nederlandske konsulen, bankdirektør Antoine Marie
Labouchère. Senere reiste Knudtzon til Paris, hvor han ble kjent
med en rekke av datidens kulturpersonligheter, bl.a. Adam Oehlenschläger. Fra høsten 1808 var han i England. Her fikk han anledningtil å drive litterære studier, og dette oppholdet ble av stor betydningfor hans kulturelle interesser. Han ble en varm beundrer av engelsk
Side 15NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

kultur og tenkemåte og han ervervet en dyp innsikt i engelsk språk
og litteratur. I England sluttet han seg til den engelske nasjonalliberalismen. Her knyttet han vennskapsbånd, bl.a. med lord Byron.
Senere reiste han til Italia, hvor han kom med i kretsen rundt Bertel
Thorvaldsen.
Etter at han i 1814 hadde avsluttet sin merkantile utdannelse i utlandet, trådte han inn i familiens handelshus i Trondheim, Hans Knudtzon & Co., sammen med sin bror og en svoger. Men det ser ikke ut
til at han tok del i ledelsen av firmaet, bortsett fra at han skjøttet den
utenlandske korrespondansen. Mesteparten av sin tid var han påreiser i utlandet, hvor han knyttet forbindelser med tidens fremste
politikere, kunstnere og forfattere. Fra 1837 hadde han sitt landsted
i Lillegården i Trondheim. I 1833 møtte han som 1ste suppleant fra
Trondheim på Stortinget (sekretær i Konstitusjonskomiteen). Det serikke ut til at han ellers var politisk aktiv. Fra 1825 til 1831 var hansekretær i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab. Sammen
med en del andre interesserte menn stiftet Knudtzon i 1845 Trondhjems kunstforening.
Dessverre lot han før sin død brenne alle sine brev og notater, bl.a.
korrespondansen med lord Byron. Det er derfor ikke mye vi vet om
hans eventuelle litterære produksjon, bortsett fra noen anonyme diktog artikler i Det Norske Nationalblad (1817-20) og i Adresseavisen(1819-30). Han ga ut noen få oversettelser fra engelsk, bl.a. Thomas
Erskines Tale i Anledning af en mod John Stockdale anlagt Trykkefriheds-Action, tilligemed nogle Forhandlinger af Selskabet Trykkefrihedens Venner. Den kom i 1820. Det er juryinstitusjonen i vår rettergang, etter engelsk mønster, som han her, som en av de aller første,slår til lyd for.
Knudtzon er omtalt i en rekke utenlandske, særlig engelske, reisebeskrivelser. En av forfatterne skriver: ”Med en nordboers gjestfrihet og en litterær manns kultur forener han en engelsk herres politurog forfinelse”. Han døde ugift i 1864. Han ble begravd fra Vår Furekirke, hvor han også var døpt, og ble gravlagt på Domkirkegården
ved Erkebispegårdens østvegg. En enkel marmorplate dekker hansgrav.
I Knudtzonsalen i Gunnerusbiblioteket ved NTNU UB står hansbøker nå oppstilt i de vakre engelske mahognyreolene i klassisk
empire med palmetter. Av sikkerhetshensyn er de meste verdifulle bøkene plassert i avlåste og spesielt klimaregulerte magasin.
Side 16NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Marmorbystene og kopier av basrelieffene ”Natten” og ”Dagen” av
Thorvaldsen kompletterer miljøet, så vel som J. Munchs oljemaleri
av den unge Knudtzon. I taket henger den vakre lysekronen av krystall. På veggen henger også reisepasserseddelen for hans valet dechambre, Even Moe.
Boksamlingen imponerer ikke med sitt antall titler, ca 2000, men
med sin kvalitet. Samlingen inneholder en rekke førsteutgaver av
franske, engelske (særlig lord Byron), tyske, italienske og danske
klassikere samt reisebeskrivelser. Noen av bøkene er store sjeldenheter. I biblioteket finner vi bl.a. Eyr, det første norske medisinske
tidsskrift (1826-1837), videre Alexandre Dumas’ Souvenirs de voyage en Italie (Bruxelles 1841-42), og Chr. Babbage: Economy of machinery (London 1837). Denne boken inneholder et kobberstikk som
viser en regnemaskin! Det er vakre bind i både pergament, kalveskinn og saffian. Etter Knudtzons død fant man hele store skinn som
var kjøpt inn for bokbind.
I 1871 utarbeidet Svend Mosling en katalog over Knudtzons bøker.
Denne katalogen er ordnet etter det språk som bøkene er skrevet
på. Hjelpemidler til språkstudier, dvs. grammatikker, leksika osv. er
dog samlet under en rubrikk. Innen hver avdeling er ordningen alfabetisk etter forfatterens navn eller, ved anonyme verker, etter tittelens hovedord. Sist i katalogen finnes en oversikt over de kart og
bilder som fulgte med samlingen.
Miljøet rundt Knudtzon utgjorde en viktig del av Trondheims kulturhistorie. Hans hjem var samlingspunkt for mange forfattere og
kunstnere. I Gunnerusbiblioteket har man gjenskapt hans bibliotek
i stor grad. Mange av gjenstandene er på plass, men noen har ikke
latt seg oppspore eller kjøpe. Det gjelder bl.a. de “løibenker” somman gjerne skulle hatt og som man vet sto i Knudtzons bibliotek engang.
I disse internasjonaliseringens tider skal vi ikke glemme at Broder
Lysholm Knudtzon var europeer, kanskje en av de første i Trondheim.

Side 17NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Knudtzon-salen i
NTNU UB, Gunnerusbiblioteket
Foto: NTNU
Universitetsbiblioteket

Referanser
Knudtzon, Broder Lysholm: 29 brev til Det Kongelige Norske Videnskabers
Selskab. 1860. – I: Selskapets arkiv.
Mosling, Svend: Katalog over den Knudtzonske Bogsamling tilhørende Det kongelige
norske Videnskabers Selskab i Trondhjem. – Trondhjem 1871.
Schmidt, Olaus: Broder Lysholm Knudtzon. – S. 153-179. – I: Miscellanea nidrosiensis.
– 1927
Schnitler, Carl W.: Norske bibliotekinteriører i gamle dage. – S. 167-174 – I: Boken om
bøker. – 1(1926).

Noter
Første utgave av denne artikkelen ble utgitt som artikkelen “En europeer i Trondheim – Broder Lysholm Knudtzon og hans bibliotek”.
i Til opplysning : Universitetsbiblioteket i Trondheim 1768-1993.
Trondheim, 1993
Summary in English
Broder Lysholm Knudtzon (1788-1864), a son of a merchant andmayor in Trondheim, Hans Carl Knudtzon, was a person of culture.
He was a travelled man, visiting several European countries, among
them: England, where he was introduced into the circle surrounding Lord Byron, and Italy, where, through his brother, he becameacquainted with Bertel Thorvaldsen, the sculptor. When Knudtzon
died, his book collection and book shelves, as well as sculpturesby Thorvaldsen, were bequeathed to the Society. Unfortunately, heburnt all his letters and notes, including his correspondence withSide 18

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Lord Byron. The books are kept in the Knudtzon Room at the Gunnerus Library; one of the NTNU University Library’s branch libraries. The collection is notable for its quality rather than the number ofvolumes. It contains many first editions of French, English, German
and Italian classics as well as travel accounts. It also contains thefirst Norwegian medical journal, Eyr. Some of the books are rare andstored in a locked and climate controlled department in the library. A
catalogue of the books was made in 1871.

Side 19

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1899: Thorvald Boecks bok- og manuskriptsamling
Av: Ellen Alm
Thorvald Boeck (1835-1901) eide sin
samtid en av nordens betydeligste
private boksamlinger. Boksamlingen
utmerket seg ikke alene for sin mengde, som besto av hele 31.467 bind,
610 manuskripter, brev og annet materiale (totalt over 400 hyllemeter). Den
utmerket seg også ved sin innholdsmessige kvalitet bestående av mange
sjeldne bøker som angår dansk og
norsk historie. Boksamlingen inneholdt også flere utenlandske kostbare
verk som omhandler Norden. I tillegg
fulgte det med en del “spesialsamlinPortrett av Thorvald Boeck. Fotoger” bestående av portretter, prospekfra NTNU UB Bildesamlingen.
ter, kart og handskrifter. Særegen erogså hans brevsamling, med brev tilog fra kjente menn og kvinner. Thorvald Boeck var født og oppvokst i en av Kristianias bedre familier. Han viste tidlig et stort
talent for lærdom og studier. Av utdanning var han jurist, og av
yrke ble han revisor og
departementsmann.

Men det er hans lidenskap for bøker som gjorde ham kjent i videkretser. Allerede som barn viste han en usedvanlig interesse forbøker, som 9-åring mottok han sin første bok, som 25-åring var
samlingen økt til over 2000 bind. Sine bøker tok han med seg i sin
første jobb som fullmektig i Nord- Trøndelag. Han var tilbake i Kristiania etter to år, og i ny jobb i kirkedepartementet. Det er fra denne
tiden han befattet seg med vitenskapelig sysler på fritiden, blant vedå skrive en avhandling som angikk trelast og fiskepriser. For denne
vant han gullmedalje. Siden forfattet han flere biografier, topografiskstatistiske arbeider, bokfortegnelser og handbøker.
Oppbyggingen av et bibliotek
Da han giftet seg med prestedatteren og barndomsvenninnen Julie
Pauline Louise Maschmann i 1866 og fikk sitt eget hjem, fikk han
Side 20NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

mulighet
for å
bygge
et fysisk
bibliotek
for sinboksamling.
Det erogså fra
denne
tiden
en systematisk
innsamling av
Thorvald Boech sittende i sitt bibliotek. Foto: Marie Gleditch, NTNU Bildesamlin- litteratur
tok form.
gen.
Han ville
samle dansk og norsk litteratur fra unionstiden. Til tross for denne
tanke, var hans interesser så spredt at det til stadighet også bleinnlemmet sjelden og verdifull litteratur fra andre land. Gjennom sine
bokstudier utviklet han en egen evne til å identifisere fragmenter og
bøker med lakuner. Slik kunne han identifisere verdifulle og sjeldnebokverk i det andre så på som skrap. Mang en god handel fikk han
gjort på denne måten.
Boeck utviklet et stort kontaktnett med personer som tipset ham om
hvor det kunne være mulig å få tak i bøker: han var tilstede på auksjoner, i danske og norske antikvariater, hos private i loft og kjellere, idødsbo og hos skraphandlere og ellers der det muligens måtte befinne seg bøker. Ferieturer ble alltid kombinert med muligheten for
en god “bok-jakt”. Det som ikke passet inn i hans samling, ble likevel tatt vare på for å bytte bort mot mer relevant litteratur. Han hadde
mange bytteforbindelser.
Boecks private hjem var et populært sosialt treffsted for Kristianias
kulturelite, navn som Ibsen, Undset, Collett og Daa var blant hansnære venner. Det var i biblioteket de samlet seg, i “hulen”, hvor
det alltid var så mye interessant å prate om. Det ble sagt om Boeckselv at: Thorvald Boeck var en sympatisk personlighet, behagelig og
interessant, en lun stillfaren herre, der i vennekredsen var omfattet
med varme følelser. (Daae 1921: XXVI). Utenlandske professorer
Side 21NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

og andre vitenskapsmenn som gjestet Kristiania oppsøkte gjerne
Boecks bibliotek, og alle ble de tatt godt i mot.
Boeck elsket sine bøker, men var raus å dele av sine dubletter når
han så litteraturen måtte komme til nytte: Til det islandske landsbibliotek forærte han 754 bind norsk litteratur. Flere hundre norske bindble donert til Visby skolebibliotek. Teologisk seminar i Norge fikk en
god del eldre teologisk litteratur, til jusstudentene donerte han 200
rettsvitenskapelige bind, og det nyopprettede Kristiania folkebibliotek
fikk også en del bøker.
Eksempler fra bok og manuskriptsamlingen
Boksamlingen var grovt sett inndelt i skjønnlitteratur, allmenn (andre lands) historie, norsk og danske historie med sidegrener som
kirkehistorie, kulturhistorie, personalhistorie og topografi. Blant deviktige skjønnlitterære verk kan nevnes Holbergsamlingen (300bind), som var den største som fantes i landet. Dernest en komplett
Wergelandssamling (100 bind) som det fantes uhyre få eksemplarer
av. I tillegg hele serier med tidsskrifter, som den gang var sjelden åfinne samlet og fullstendige. Av historiske verk trekkes gjerne frem
den meget sjeldne førsteutgaven av Saxo, trykt i Paris 1514 med
Joannes Nicolais (Oslo-bispen Jens Nilssøns) autograf. Boksamlingen utmerket seg ved karakteristiske trekk som ga den forhøyet
verdi, så som at det var eksemplarer trykt på bedre papir og at devar eksklusivt innbundet. Bøkene kan være gjort unike ved de var
forsynt med personlige dedikasjoner, eller tilført forfatterens egne
kommentarer underveis i teksten. I dag finner du boksamlingen bibliotekets BIBSYS katalog.
I handskriftsamlingen finner vi mange av de gjeveste manuskriptene
i NTNU UBs samlinger. Spesielt vakre er eksemplarene av rikt illuminerte bønnebøkene fra middelalderen. Flere av 1700- og 1800 –tallets litterære kjendiser er representert i samlingen i original form:
Holberg, Nordahl Brun, Welhaven, Wergeland, Bjørnson, Ibsen,
Lie, Asbjørnsen og Vinje. Mest kjent for publikum er nok handskriften av Bjørnsons “Ja, vi elsker” (1863). Manuskriptene kan søkes ibibliotekets BIBSYS-katalog. Brevsamlingen er en uensartet gruppe
hvor man finner brev både fra konger og dronninger, kjente politikere, vitenskapsmenn og forfattere i inn og utland. Samlingen mangler en innbyrdes sammenheng, slik som boksamlingen. Det kannærmest se ut som at hovedmålet med denne gruppen manuskript
var å samle kjente signaturer (autografer). I biblioteket kaller vi den

Side 22NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

derfor for Thorvald Boecks brev – og autografsamling. Brevene er
ordnet i en egen katalog.
DKNVS kjøper Thorvald Boecks bibliotek
På sine eldre dager fryktet Thorvald Boeck hva som skulle skje
med hans kjære bibliotek ved hans bortgang. Den største redselen
var at hans livsverk skulle bli splittet og solgt enkeltvis. Han var vel
vitende om at det fantes få i landet, om noen i det hele tatt, somkunne ha råd å kjøpe biblioteket samlet. Beleilig var det derfor at
Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim på samme
tid satt inne med en stor pengegave fra Fru Caroline Jensen, som
utelukkende skulle disponeres for bokinnkjøp. Boeck mottok med
glede og lettelse tilbudet fra Det Kongelige Norske Videnskabers
Selskab i Trondheim, som bydde 25.000 kroner for hele biblioteket.
Begge parter var fullstendig innforstått med at denne summen på
langt nær tilsvarte bibliotekets reelle verdi, men for Boeck var det
viktigst å være sikker på at biblioteket ble holdt samlet. I kjøpsbetingelsen fremgår det også at ingen bøker skulle videreselges.
Thorvald Boecks bibliotek ble kjøpt ved kontrakt i 1899, og kom til
Trondheim ved Thorvald Boecks død i 1901. Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab forærte deretter sitt bibliotek til staten
ved Universitetsbiblioteket i Trondheim i 1984. Siden har Thorvald
Boecks bibliotek vært i NTNU UBs eie.

Side 23NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1910: NTH åpner
Av: Ingar Lomheim
15. september 1910 ble den nye høiskolen i Trondhjem offisielt åpnet og 103 studenter immatrikulert. Kongenog representanter for Regjering og Storting var til stede og byen var i festskrud med alle flagg til topps.
Store menneskemengder hadde samlet seg hele veien fra
Stiftsgården til Hovedbygningen på Gløshaugen. Det var
overskyet og mildt vær, i følge Trondheimsavisene.

	   åpningsdagen 15.09.10. Bakken opp mot Hovedbygninge. Foto i NTNU UB Bildesamlingen.
Fra

Film fra åpningen:
http://www.youtube.com/watch?v=sCUejt-Bxqk

I boka “Turbulens og tankekraft – Historien om NTNU” kan vi leseom forløperne for NTH. Trondhjems Tekniske Læreanstalt, opprettet
i 1870, hadde rykte på seg for å være en god polyteknisk utdanning.
Mange dro herfra for videre studier i ulike ingeniørfag. Da tanken
Side 24NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

om en akademisk utdanning med krav om diplomoppgave kom til
Norge, falt valget på Trondheim, mye på grunn av den eksisterende
teknikerutdanningen her. En viktig forløper var også Det Kongelige
Norske Videnskabers Selskab (DKNVS), etablert allerede i 1760.
Lokaliseringsdebatten var langvarig. Fire byer sto tilbake i densiste vurderingsfasen: Kristiania, Trondheim, Drammen og Skien.
Høyskolesaken kom opp i Stortinget 30. mai 1900, og siste kamp
sto mellom Kristiania og Trondheim. Voteringen ga klar margin til
Trondheim med 74 mot 40 stemmer. Det ble gledesrus og stor feiring i byen.
Fra vedtak til åpning skulle det gå ti år. Planarbeid og arkitektkonkurranse ble gjennomført, og byggearbeidene på Gløshaugen startet i1903.
I løpet av byggeperioden ble anslaget over studenttall redusert fra
400 til 200, og bygningsmassen justert deretter. Noe av årsaken tiløkt nøkternhet var at de økonomiske forhold for nasjonen var blitt
forverret.
På åpningsdagen sto hovedbygningen, kjemibygningen, varmekraftlaboratoriet og fysisk-elektronisk
institutt klart.
Det var totalt sju mulige studieretninger å velge blant. Det var
avdelinger for arkitektur, bergverksfag, bygningsingeniørfag, elektroteknikk, kjemi, maskin (inkl. skipsbygging) og almenavdelingen.
NTH markerte seg allerede fra starten av som en mannsbastion.
Av de 103 studentene som ble immatrikulert i 1910 var det kun én
kvinne. Hun sluttet allerede etter ett år.

Referanse:
Thomas Brandt og Ola Nordal. Turbulens og tankekraft. Historien om NTNU. Pax forlag 2010.

Side 25NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1912 – Biblioteket åpner.
Av: Ingar Lomheim
NTHs hovedbibliotek ble grunnlagt i 1912.
Da ble første bevilgning
gitt, og ingeniørtekniker
Brynjulf Schmidt-Nielsen
ble ansatt som bibliotekar.
Han døde allerede våren
1913, og ingeniør, cand.
real. Jan Haaversen Arneberg ledet biblioteket
de neste sju år. De første
tre år holdt biblioteket til ibibliotekarens kontor i 3.
etg. i Hovedbygningen.
Når det gjelder bokbestandstartet biblioteket så å si på
bar bakke. Det fantes tre
store bokgaver da biblioteket
kom i gang i 1912. Det var
300 bind eldre matematisk
og mekanisk litteratur, en 	
   Side fra en lærebok fra 1912.
lignende mengde innen so- Wolff, Odilio. Tempelmasse - om proporsjoner isialøkonomi og jus, samt 500 hellige bygninger.
gamle bøker fra Kanalvesenetom vannbygging.
Dette ble supplert med en innkjøpt samling fra professor dr. V. Bjerknes
på ca. 600 bind innen matematikk og fysikk.
Det ble i tillegg mottatt mindre gaver fra interesserte personer.

Side 26

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1915: Hovedbiblioteket inn i nye lokaler
Bredo Greves prosjekt for NTHs hovedbygning måtte reduseres i første omgang, pga endrede økonomiske forhold, så da NTH åpnet i 1910, var det bare hovedfløyen
mot nord som var ferdigstilt. Midtfløyen mot sør var klar til
innflytting først i 1915. Der fikk biblioteket bl.a. en lesesal
med 76 plasser og litteraturen tilgjengelig i åpne hyller.

Lesesalen i hovedbygningen. Foto ukjent

Side 27

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1920: John Ansteinsson
tilsettes
Av: Ingar Lomheim
Med tilsetting av John Ansteinsson som sjef i 1920
fikk NTHs Hovedbibliotek
den første leder med bibliotekfaglig bakgrunn.
Ansteinsson sin bakgrunn,
engasjement og nasjonalt
og internasjonalt kontaktnett
fikk stor innflytelse på den
positive utvikling biblioteket
gikk gjennom i hans 36-årige tid som biblioteksjef.
	
  John Ansteinsson. Fotrgraf ukejnt. Bildet var

John Ansteinsson begynte sittgjengitt i boka NTNU 75 år.
virke som bibliotekar ved Deichmanske bibliotek i Oslo i 1912 og
arbeidet der til han ble sjefsbibliotekar ved Patentstyrets bibliotek i1917. Samtidig studerte han ved Universitetet i Oslo.
Fra 1918 til 1920 studerte han ved New York State University Library
School. Han kom direkte fra USA til stillingen ved NTHs Hovedbibliotek. Da han startet i 1920 var det mye bibliotekfaglig arbeid sommåtte settes på dagsorden.
Dewey’s desimal-klassifikasjonssystem ble valgt og katalogiseringsregler innført. Katalogkort ble skrevet på maskin helt fra 1920, og
en enhetlig alfabetisk katalog for forfatter, emne og tittel ble etablert
fra samme tid. I 1920/21 var utlånet på ca. 1500 bind og 20548
personer besøkte biblioteket. Allerede i 1924/25 var utlånstallet økt
til 4176. I følge Ansteinsson var besøkstallet ekstra stort i 1920, myepå grunn av dårlige boforhold blant studentene og dyrt brensel.
Da boforholdene bedret seg de neste åra, gikk besøkstallet noe ned.
Ansteinsson var inspirert av moderne amerikanske bibliotekmetoderog han betraktet ikke biblioteket til å være et mål i seg selv, men et
middel til å tjene den institusjonen det var en del av. Kontakten med
Side 28

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

den faglige aktiviteten ved Høgskolen ble innskjerpet. Han gjennomførte også kurs i informasjonssøking for NTHs studenter.
Ansteinssons Engelsk-norsk teknisk ordbok brukes fortsatt. Den
nyeste reviderte utgaven ble utgitt i 1994.

Side 29NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1922: Norges lærerhøgskole etableres på Lade gård og etnytt bibliotek
er i emning
Av: Arnt Dragsten

Norges lærerhøgskole ble opprettet ved stortings-vedtak av 1. juni 1922 og åpnet allerede fire måneder senere. 3500 kroner ble brukt til litteraturkjøp første året.

	
   Fra åpningen av Norges Lærerhøgskole på Lade 1922. Lærerhøgskolens

Av praktiske
grunnerkunne ikke
skolens offisielle åpning skje før 2. oktober 1922. Bygningene måtte
settes i stand og et minimum av pedagogiske hjelpemidler måtte
skaffes til veie. Biblioteket måtte bygges opp uten at det var satt av
egne midler til dette, men Kirke- og undervisningsdepartementet
tillot at 3500 kroner ble brukt til litteraturkjøp første året.
første rektor, Søren Nordeide sitter som nr. 4 fra venstre, uten hatt. Rektor
ved NTH, Richard Birkeland, sitter som nr. 6.

Vi kan derfor i dag med sikkerhet si at grunnlaget for Lørerhøgskolens bibliotek ble lagt allerede i 1922.
Bøker var dyre slik at det ble ingen rask vekst i samlingene.
Biblioteket inneholdt:- 2500 bøker i 1927,

Side 30NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

- 3400 i 1932, og- 7-8000 i 1953.
Ved overføringen til Rosenborg i 1960 var boksamlingen på 9000
bind. De første årene på Lade var studentene derfor avhengig av
Folkebibliotekets og Videnskabsselskabets samlinger. Lærerne
kjøpte nødvendige bøker for egne midler. Biblioteket dekket stortsett behovet for større verker.
Referanser
Teksten bygger på Kirkhusmo A. «Akademi og seminar» : Norges Lærerhøgskole 1922-1982.
Trondheim : Universitetet i Trondheim, Norges lærerhøgskole, 1983. 316s.
LenkerBildet er hentet fra nettsida NTNUs historie – NTNU:
http://www.ntnu.no/2010/ntnushistorieSide 31NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1932: Bjørnsonforeningens opprop for VSB
Av: Eva Sauvage
I 1932 var oppbevaringsforholdene ved Vitenskapsbiblioteket(DKNVS Bibliotek) så dårlige at en rekke kjente menn og kvinner i Bjørnsonsforbundet skrev under på et opprop for økonomisk støtte til et nytt bokmagasin for biblioteket.
Av navnene på listen kan vi finne både Johan Falkberget, Sigrid Undset og Johan Bojer. Oppropet var trykt i Aftenposten 2. februar 1932.
Noen få år senere kom det store boktårnet i 10 etasjer, som fremdeles er i bruk, utvidet i 1975.
Det brukes store ord om samlingene og om biblioteket i dokumentet.
Her gjengis dokumentet. Vi har uthevet enkelte ord som er talende
for stemningen i oppropet:
Et oprop fra Bjørnsonsforbundets Trøndelagsavdeling“Det er i disse dager kommet et nødrop fra det gamle, ærverdige
Videnskabers Selskabs Bibliotek i Trondheim.
Det historisk-arkeologiske og biologisk-naturvidenskapelige forskningsinstitutt, som utgjør Videnskabs-selskabets Museum og Bibliotek er stiftet i 1760 av biskop Gunnerus, Gerhard Schøning og P.
F. Suhm. Det inntar således rangen blant Nordens eldste akademiinstitutter Det boksamling er for hele det norske folk vårt eldste centralbibliotek med sin grunnstamme fra Benj. Dass og Gerh. Scøning.
Fra nyere tid finnes her de bekjente Thorvald Boeckske samlinger. I
løpet av 170 års stadig øket gjennem selskapets virksomhet og ved
private gaver er det blitt eier av en mengde bibliografiske sjeldenheter og unica, som gjør det til et av Nordens mest verdifulle biblioteker.
Dette bibliotek er i den største nød.
I rekken av sine årsberetninger gir museets direksjon et sterkt uttrykk for de stadig stigende vanskeligheter som museet abeider under. Kravet om nybygging for biblioteket ble offentlig reist i året 1918,
ved oprop fra direksjonen til almenheten om grunnleggelsen av etbyggefond. Senere har museets ledelse gjentagne ganger, fremholdt, at man var nådd til det punkt, da spørsmålet om en vesentlig
utvidelse av museets hele bygningskompleks ikke lenger lot seg
skyve til side. Så fremkom planene om Olavsjubileet i 1930 og den
Side 32NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

dermed sammenhengende kulturhistoriske utstilling. Ved de bevilgende myndigheters velvilje i stat og kommune lyktes det da ogsåå opnå gjennemførelsen av en bygningsutvidelse for museet, som
til like kunde tjene jubileumsutstillingens formål. Brandfri magasinbygning for biblioteket skulde dernæst komme til opførelse. Overnesstemmelse hermed besluttet museets direksjon 20 mai 1930,
at man skulde søke om bevilgning av Pengelotteriets overskudd til
opførelse av den nye biblioteksbygning. Sådant andragende er under 21. februar 1931 fra direksjonen innsendt til statsmyndighetene.
Det fremheves her at den gamle biblioteksbygning er uforsvarlig
brandfarlig.
Bygningen er opført i 1860-årene. Et luket
rum for manuskript-samlingen og det eldre
arkiv ble tilbygget i 1917. Huset som helhet er i dag helt uskikket til bibliotekslokale
efter moderne krav. Ennvidere ligger bygningen slik til at den er utsatt for direkte ildsfare fra trebebyggelse mot nordvest somi Trondheim er en særlig farlig vindretning.
Og i de knusktørre, gamle trematerialer iselve biblioteksbygningen skal det bare en
ubetydelighet til for å skaffe en katastrofal
brand. Dernæst er rummene nu således utnyttet at man ved ved opstillingen av innkommende bøker betenkelig nærmer sig
grensen for den hylleplass, som biblioteksbygningen efter sitt oprinnelige anlegg i dethele tillot. I møte 10. oktober 1929 besluttet
derfor direksjonen at der skulde foretas
en sakkyndig undersøkelse av belastingsforholdene i biblioteket. Denne blev utført
av ingeniør Edv. Harboe. Målingene visteat både langsgående og tverrgående bjelker hadde så stor nedbøining at den tillattepåkjenning måtte være langt overskredet.
Man har derfor under hovedrummet anbragt midlerttidige støttebjelker for å hindreen truende sammenstyrtning. Fortsatt op-

Side 33

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

stilling av økende bokmasse innenfor de nuværende lokaler vil føre
til at biblioteket blir fullstendig sprengt.
Videnskabsselskabets Museum trenger 380.000 kroner til en ny
tidsmessig og brandsikker biblioteksbygning. Denne sum, som
er fastsatt efter en meget økonomisk lagt plan, må og bør skaffes
tilveie snarest mulig.
Tross de vanskelige og usikre tider vi står oppe i, vil Bjørnsonforbundets Trøndelagsavdeling ta intiativet til en landsinnsamling for å
komme den ærverdige kulturinstitusjon til hjelp.
Vi har det håb at en samlet offervilje skal bringe inn de 380.000 kroner som Videnskabsselskabets Museum trenger til nybygg. Det har
tidligere vist sig at det norske folk i dårlige tider har ydet offervillige
gaver til nasjonale og kulturelle tiltak. Det vilde være en nasjonalulykke om Videnskabs-selskabets bibliotek gikk til grunne.
Vi har altfor lite igjen av gamle minner til at vi har råd til å forsømme denne kulturinstitusjon. Det betegnes av sakkyndige som
uforsvarlig å la dette særmerkte bibliotek være lenger i den gamle,
trange og ildsfarlige bygningen. Dette Norges eldste bibliotek med
sine uerstattelige samlinger av sjelde og kostelige bøker, håndskrifter, karter, diplomer, brev og billeder har rang blant Nordens
fornemste boksamlinger. Hjelper vi ikke nu straks, kunde det snartvære for sent. Skjer det en ulykke med biblioteket, vil det reise sig etramaskrik over det uoprettelige tap vi har lidt, og visitter tilbake medskammen over slik vandalisme å ha latt dette kostelige bibliotek gå
til grunne.
Museets direksjon har forelagt saken for universitets høieste myndighet. Det akademiske kollegium har i den anledning erklært det
som en landssak å sørge for at de i Videnskabsselskabets bibliotek i
Trondheim opbevarte skatter av uvurderlig betydning for norsk historie og bibliografi blir opbevart på en fullt betryggende måte. Det
er en æressak for hele nasjonen å yde sin skjerv for å redde biblioteket.
Johan Due
Formann i Bjørnsonsforbundets Trøndelagsavdeling.
Olav Bergersen
Stortingsmann
Side 34NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Johan Bojer
W. C. Brøgger
Præses for det Norske Videnskapsakapsakademi
A. Buenredaktør
Edv. Bull
professor
Johan Cappelen
Ordfører i Trondheim
Johan Falkberget
Haakon Five
Fylkesmann
Olav Heggstad
Norges Tekniske Høiskoles rektor
Johan Heggstad
Formann i Bjørnsonforbundet
Odd Klingenberg
Fylkesmann
Arthur Knagenhjelm
AdvokatKristian Koren
Riksarkivar
Joh. D. Landmark
Bibliotekets bestyrer
Asbjørn Lindboe
Statsråd
Per LundBorgermester
Side 35NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

W. Munthe
Overbibliotekar ved Universitetsbiblioteket
Hroar Olsen
Fylkesmann
Th. Petersen
Museets sekretær
R. F. Ræder
Stortingsmann
S. Schmidt-Nielsen
Videnskapsselskapets generalsekretær
Axel Sommerfelt
Museets præses
J. Støren
Nidaros biskop
Sverre Støstad
Stortingsmann
Signe Svensson
Stortingsrepresentant
Sem Sæland
Universtietets rektor
Nils Trædal,Kirkeminister
J. Throne Holst
Direktør
Anders Todal
Stortingsmann
Sigrid Undset
Fredrik B. Wallem,
Videnskapsselskapets fung. Præses”
Side 36NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1944:
Evakuering av litteratur til “Gammelgruva” på Løkken
Av: Ingar Lomheim
Krigen 1940-45 satte sitt preg på NTH som på resten av kongeriket. Aktivitetene på Høgskolen var i gang og biblioteket
fungerte, men det var en sterk nedgang i bokkjøp, utlån og
lesesalsbesøk. Samlingene ble holdt intakt i bibliotekenes lokaler i Trondheim helt til siste
krigsåret. Da fant en det
nødvendig å evakuere det
mest verdifulle materialet.
Det siste krigsåret var det mest
unormale i NTH-bibliotekets
virksomhet under hele krigen.
Tilveksten var nær en fjerdepart av normalt, lesesalsbesøket en sjettedel og utlånet 	  Foto: Karl August Berg, Orkla Industrimuseum
halvparten av det vanlige. Av
tidsskrifter kom det inn 302 titler
mot 630 i 1939/40, og i siste halvår var praktisk talt alle tidsskrifter
utenom de nordiske blitt borte.
Høsten 1944 spente tyskerne piggtrådsperringer omkring hele høgskoleplatået og bygde maskingeværreder på forskjellige steder påområdet. Da de begynte å strekke telefonledninger gjennom hovedbygningen, og kom inn til bibliotekets sikreste magasinrom med
dem, fant en det nødvendig å flytte det mest uerstattelige materialet
til et sikrere sted.
Ved Videnskabsselskabets bibliotek ble det foretatt interne “evakueringer” av bibliotekmateriale i aprildagene 1940. Bl.a. ble manuskriptsamlingene pakket i kasser og satt i boktårnets første etasje som
ligger under bakkenivå. Alle dører inn til viktige samlinger ble murt
igjen, og en håpet da på at disse ville klare seg gjennom eventuellebrann- eller eksplosjonskatastrofer.
I høstmånedene 1944 så en også her at tyskerne forberedte seg påharde sluttkamper i byen, og signalene som ble gitt til lokalbefolkningen bar bud om at en kunne vente seg store ødeleggelser. Under
Side 37NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

disse forhold fant en det nødvendig å sørge for at det mest verdifullematerialet ble bragt i sikkerhet.
NTH-biblioteket fikk gjennom kontakt med Orkla Grubeaktiebolag
innredet et rom i “Gammelgruva” på Løkken, og i løpet av november – desember 1944 ble 400 kasser med materiale fra Gløshaugentransportert hit. Her var det god plass, og ca. 100 kasser fra Videnskabsselskabets bibliotek ble også kjørt hit. Gruveselskapet sørget
for hensiktsmessig utforming av rommet, og overvåket de klimatiske
forhold for best mulig oppbevaring av papiret.
For NTH-bibliotekets del ble samlingene ført tilbake til Trondheim
umiddelbart etter krigen, og alt var på plass i løpet av august 1945.
Videnskabsselskabets samlinger var tilbakeført allerede 1. juni 1945.
Alt materialet var uskadd etter oppholdet på Løkken.
Som en kuriositet kan nevnes at regnskapet
fra NTH-biblioteket på evakueringen viser en totalkostnad på
kr. 6675,50.
Disse fordeles som følger:
Anskaffelse av kasser: Kr. 4014,50
Pakking og transport: Kr. 2661,00

Side 38NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1948:
Det medisinske bibliotek åpner
Biblioteket ble opprettet som et rent sykehusbibliotek i 1948,
under navnet Legebiblioteket. Tidlig i 1980-årene fikk biblioteket organisatorisk tilhørighet under Det medisinske fakultet, og
tok navnet Medisinsk bibliotek. I 1997 ble Medisinsk bibliotek
en del av Universitetsbiblioteket.
Medisinsk bibliotek betjener i hovedsak studenter og ansatte
ved Det medisinske fakultet med tilhørende institutter, samt ansatte
ved St. Olavs hospital.
Medisinsk bibliotek (4. etg). Forsyningssenteret, Olav Kyrres gt.
14. Foto Karl-Erik Refsnæs ved
NTNU UBSide 39NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1960: Norges lærerhøgskole flytter til Rosenborg
Av: Arnt Dragsten

Høstsemesteret 1960 sto et nytt undervisningsbygg
for NLHT ferdig på Rosenborg. Høyskolen hadde siden
1922 hatt tilhold i provisoriske lokaler på Lade gård.
I sammenheng
med flyttinga
til Rosenborg
ble det fra
Stortingets talerstol sagt “atLærerhøgskolen
no står på overgangen frå husmannskår til å
bli sjølveigande
bonde”.
Etter at Norges Rosenborg, 1974. Paviljongene med kontorer og forelesningsrom liggerlærerhøgskole midt på bildet. Taket på lesesalspaviljongene skimtes helt til høyre.
hadde holdt til
Bildet er fra NTNU UBs prospektsamling.
i midlertidige
lokaler på Ladegård siden 1922 flyttet skolen inn i nye lokaler på Rosenborg sommeren og høsten 1960. Fra første år på Lade ble det satt av midler
til oppbygging av en litteratursamling som i 1927 inneholdt 2500
bind. Midlene til litteraturkjøp var begrenset og innkjøpene ble derav i høyeste grad behovsrelatert. Det foregikk ingen systematisk
oppbygging av bibliotekets samlinger i disse årene og prinsippene
for innkjøp lignet mest på de man lever etter i dag. Kjøp ble foretatt
etter forslag fra de ansatte og skulle dekke det aktuelle behovet ogsåledes ikke litteratur som allerede fantes i lærernes private samlinger. Vedlikehold av samlingene ble foretatt av timebetalte bibliotekarer.
Nye krav til lærernes allmennkompetanse var bakgrunnen for at det
på midten av 50-tallet ble slått fast at en utbygging av høyskolenbåde faglig og bygnings-messig måtte gis høyeste prioritet. I 1955
forelå planer for et treårig kurs som spesielt skulle dekke de nye
kravene til lærerkompetanse i folkehøgskolen og framhaldsskolen.
Det ble forhandlet med Trondheim kommune om tomt på RosenSide 40

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

borg. Byggingen startet i 1958 og i de nye lokalene var det satt av
plass til en romslig lesesal med plass til boksamling og kontorer
for bibliotek-personalet. Lesesalen lå lyst og lett til i øverste etasje
i hovedbygget med utsikt over byen og fjorden. Her var det ogsåtidsskriftlesesal samt boksamling og utlånsskranke. På begynnelsen
av 70-tallet ble det reist en egen lesesalspaviljong.
Ved innflyttingen i biblioteket på Rosenborg besto samlingen fra
Lade av ca 9000 bind og 1. august 1960 tiltrådte cand.philol. Wilhelm K. Støren som universitetsbibliotekar i bibliotekets første stilling. Personalet ble raskt utvidet med en bibliotekar og en assistent.
På midten av 60-årene hadde boksamlingene vokst til 25.000 bindsamtidig som antall tidsskriftabonnementer var økt fra ca 100 tilnærmere 400. Magasinkapasiteten var da allerede sprengt. Etter
som den faglige bredden vokste på NLHT ble det naturlig å søke etnærmere samarbeid med vitenskapsselskapets bibliotek (VSB) ettersom det her allerede eksisterte betydelige samlinger innen sammeog tilstøtende fagområder.
En vekstperiode startet etter at lærerhøgskolen flyttet til Rosenborg.
På grunn av størrelsen på forelesningssalen hadde studenttallet på
Lade ligget rundt 60, men allerede første året på Rosenborg økteantallet til ca 300. De nye bygningene var dimensjonert for 450 studenter, men allerede etter to år var dette antallet passert og mot
slutten av tiåret var det godt over tusen studenter ved lærerhøgskolen. I samme periode ble antall ansatte femdoblet. For å skaffe plassble det leid lokaler på Bispehaugen skole, i villaer og bygårder inabolaget i tillegg til at det ble reist fem paviljonger med kontorer og
undervisningsrom.

Side 41NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1961: Arkitekt- og byggavdelingens fellesbibliotek åpner
Av: Kjersti Lie
Dette biblioteket ble etablert i 1961, under navnet Fellesbiblioteket
arkitekt/bygg. I tillegg til å være bibliotek for arkitekt- og bygningsingeniørmiljøet, hadde biblioteket hånd om matematikernes litteratur iperioden 1985-2002. Da produktdesigner-utdanningen ble opprettet
i 1993, fikk de også ARKBIB som sitt bibliotek.
*Denne artikkelen er basert på et kapittel av Lie i boka Arkitektur i
hundre : arkitektutdanningen i Trondheim 1910-2010. Trondheim,
2011. Den har derfor fokus på arkitektmiljøet, men historikken kanogså være av interesse når det gjelder bygningsingeniørenes,
matematikernes og produktdesignernes bibliotektilbud ved NTH –senere NTNU.
Arkitektur- og byggbiblioteket har hattmange navn gjennom
tiden. I det følgendevelger jeg å bruke
akronymet ARKBIB,
som er bibliotekets
eierkode i BIBSYS.
”Har dere noe om hus
i terreng?”
Det har vi – og mer
til. Den viktigste oppgaven for ARKBIB har
alltid være å skaffe tilveie den litteraturen
studenter og forskere
har behov for til studier og forskning, enten
det er ”noe om hus iterreng” eller smalerefaglitteratur.

Plansje fra et av de gamle plansjeverkene.
Fra NTNU UB/DORA

Arkitektavdelingenfikk bevilgninger fra
NTH sentralt til litteratur allerede fra starten. På arkitekt Bredo
Side 42NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Greves plantegning av andre etasje i Hovedbygningen fra 1905 er
tegnesaler og kontorer for Arkitektavdelingen inntegnet, men ikke
noe avdelingsbibliotek. Litteraturen ble plassert i de enkelte professorers ”haandbibliotek” inne på deres kontorer. Noe av litteraturen
kom da også fra professorenes private bibliotek.
I 1912 ble Høiskolens hovedbibliotek opprettet – og i 1915 åpnet
hovedbibliotekets lesesal, med en egen avdeling for arkitekturbøker og -tidsskrifter, men i ”Vi fra NTH : de første ti kull 1910-1919”
minnes en student fra 1918-kullet at de beste bøkene fortsatt sto på”proffenes rum”.
Samlinger og samarbeid

Mesteparten av litteraturen som ble anskaffet for 100 år siden, er
fortsatt tilgjengelig i bibliotekets samlinger. Ikke alt er like aktuelt
lenger, men det er interessant å se hva som ble innkjøpt til støtte forforskning og undervisning av våre første NTH-arkitekter.
Noe av det mest severdige materialet er de mange plansjeverkene
som ble anskaffet, først og fremst i professor Meyers tid (1911–1930). Mer enn 200 av dem finnes fortsatt i UBiTs samlinger. Vi
vet ikke nøyaktig hvordan de ble brukt i undervisningen, men ut fra
innholdet er det naturlig å tro at de i stor grad ble brukt for å gjøre
studentene kjent med andre lands arkitektur og tidligere tiders stilarter. I tillegg inneholder enkelte av plansjene detaljerte gjengivelser
av ornamentikk, som kan ha vært brukt som forelegg ved trening ifrihåndstegning og akvarellmaling.
Da hovedbiblioteket ble opprettet, ble en del bøker, innkjøpt av
professor Meyer, overført dit – men plansjeverkene måtte forbli på
avdelingen, antagelig fordi de var mye i bruk. De første tre årene var
hovedbiblioteket heller ikke spesielt egnet til arbeid med store plansjeverk, der det befant seg i bibliotekarens kontor i tredje etasje.
Etter hvert vokste og utviklet professorenes håndbibliotek seg til
instituttsamlinger, som var lettere tilgjengelige for studentene. Litteraturen var fortsatt spredt på flere samlinger, men hovedbiblioteket
sørget for å registrere alt i samme katalog, enten bøkene sto på etinstitutt eller i biblioteket. Dette var en klar fordel da vi mange år
senere fikk vår elektroniske katalog BIBSYS og kunne søke frem litteraturen uavhengig av plassering.
I den første tiden var professorene nokså enerådende når det gjaldt
hva som skulle anskaffes av litteratur, men vi ser av gamle sakspa-

Side 43NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

pirer at avdelingen også hadde et bokutvalg, som nok skulle sørge
for en viss balanse i innkjøpet mellom de enkelte fagenes samlinger.
Da Fellesbiblioteket arkitekt og bygg åpnet i 1961, besto samlingenav litteratur som var deponert og donert fra hovedbiblioteket, Arkitektavdelingen og Bygningsingeniøravdelingen.
Et felles bibliotek for arkitekter og bygningsingeniører ga flere fordeler når det gjaldt økonomi og ressursbruk – og større faglig breddeog dybde i samlingene.
Biblioteket fikk snart sitt eget budsjett, der både hovedbiblioteket og
begge avdelingene bidro.
Ettersom avdelingene bevilget årlige beløp til innkjøp av litteratur,var det naturlig at de også ønsket å ha en viss styring med hva som
ble anskaffet. Det ble opprettet bibliotekutvalg, valgt av avdelingenes
ledelse blant de vitenskapelig ansatte, til tider også med studentrepresentanter.
I 1989 fikk ARKBIB en arkitekt som leder. Arkitektavdelingen økte på
samme tid bevilgningen til litteratur – og bibliotekutvalget samarbeidet tett med bibliotekets leder om en mer systematisk oppbygging
og utvikling av samlingene. Det var naturlig å tenke seg en ansvarsfordeling mellom ARKBIB (fellesbiblioteket), instituttbibliotekene og
hovedbiblioteket:
I prinsippet skulle samlingene ved instituttene være håndbibliotek til
bruk i forskning og undervisning innen instituttets fagområder; ARKBIB skulle primært være et studentbibliotek, med noe mindre spesialiserte samlinger, og hovedbiblioteket kjøpte ofte inn det som kunne
ha interesse også for andre enn avdelingens studenter og forskere.
I praksis er det ikke mulig å trekke helt klare grenser. Innkjøpene er
avhengige av avdelingens satsningsområder og økonomi – og av
forlagenes utgivelsespolitikk.
På 1990-tallet ble instituttbibliotekene ved Inst. for byggekunst II, III
og IV nedlagt, mens samlingene ved Inst. for by- og regionplanlegging ble grundig redusert. Deler av disse samlingene ble overført til
ARKBIBSamlingene ved Inst. for byggekunst, historie og teknologi

Side 44NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

og Inst. for byggekunst, form og farge er fortsatt viktige supplementtil ARKBIBs samlinger.
Høsten 2002 ble også all arkitekturlitteraturen som sto i Teknisk
hovedbibliotek, flyttet til ARKBIB.
ARKBIB anno 2010:
Spesialbibliotekar
Astrid Sandvik hjelperen student med litteratursøking. I bakgrunnen: førstekonsulent
Mildrid Tilseth. Foto:
NTNU UBARKBIBs samling gjenspeiler både fagets utvikling, teknologisk utvikling og generell samfunnsutvikling – og det er ikke alltid bare arkitektur- og planleggingslitteratur som anskaffes:
Når studentene på 1960-tallet skulle tegne skole, var det like naturlig
at biblioteket anskaffet Bjørneboes Jonas og Piagets Barnets
psykiske utvikling som Neuferts Architects’ data og bøker om pedagogikk og åpne skoler.
På 1970-tallet ble det anskaffet mye litteratur innen samfunnsfag
og politikk; fra 1990-tallet har reolene med datalitteratur fått en sentral plass, og per i dag har ARKBIB mer enn tusen titler knyttet tilbærekraftig arkitektur og planlegging.
Tidsskrifter har alltid vært sentrale i ARKBIBs samlinger. Gjennom
dem kan man holde seg orientert om hva som bygges og diskuteres– der ute.
Av tidlige oversikter kan man se at alle de viktigste nordiske og flere
utenlandske tidsskrifter fantes i abonnement allerede fra 1910. Det

Side 45NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

gjaldt for eksempel The American Architect, Deutsche Bauzeitungog Wasmuth’s Monatshefte für Baukunst.
Tidsskriftene som er anskaffet fra 1910 og fremover, er fortsatt
tilgjengelige på hyllene. Her finnes ”student-blekka” A (1962-67),
som kritiserer studieplanen, maner til samfunnsdebatt og gjengir
dikt om livet, her er tidsskrifter som viser samtidens syn på det 20.
århundres byplanidealer og stilarter, og her er intervjuer med århundrets helter. På samme reol finnes nyere hefter, med ettertidens
omtale og vurdering av studiene, heltene, idealene og -ismene.
Dette gir en spennende mulighet til å bli kjent med en nær fortids
arkitekter, deres arkitektur og forutsetningene den ble skapt under.
De nye årgangene, stadig blankere og mer forførende, gjengir hva
de nye heltene bedriver – og studentene påvirkes, nå som før. For
mange er det fristende å gå hen og prøve å gjøre likedan. Som
heltene. Da Terje Moe var professor ved fakultetet på 80- og 90-tallet, prøvde han å nekte studentene å bruke biblioteket det første
studieåret. Han visste hva det kunne føre til: en overfladisk studie
av tidsskriftarkitekturen og kopiering av heltenes uttrykk – uten å hatenkt heltenes tanker.
På 1970-tallet fikk ARKBIB et viktig verktøy i arbeidet med tidsskriftene: referatorganene, som kunne brukes til å finne tilbake til artikler
om et emne, en bygning, en arkitekt. I starten kom de i form av trykte hefter, flere ganger årlig, nå er de tilgjengelige som databaser.
Det neste store tidsskriftfremskrittet kom rundt millenniumskiftet. Fra
da av er stadig flere av de mest sentrale tidsskriftene kommet i elektronisk fulltekstutgave. Nå kan man lese både Architectural Design,
Arkitektnytt og Journal of Architectural Education på sin egen PC –og abonnere på informasjon om nye artikler innen eget fagfelt. Ogsåoppslagsverk og annen faglitteratur er blitt tilgjengelige som e-bøker,som kan leses uavhengig av bibliotekets åpningstid.
Samlingene er fortsatt kjernen i ARKBIBs tilbud til studenter og forskere, men gjennom et utstrakt fjernlånssamarbeid og stadig flere
digitale ressurser er tilgangen til faglitteratur blitt et like sentralt tilbud
som våre egne samlinger.
Biblioteklokalene

ARKBIB er ikke bare samlinger. Det er også lokaler, som utgjør enviktig del av studentens og forskerens nærmiljø. Tidligere var et
besøk i biblioteklokalene en nødvendig forutsetning for å få tilgang til
Side 46

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

bibliotekets samlinger. Selv om man i dag kan søke etter – og delvis
lese – litteraturen digitalt via våre nettsider, er lokalene fortsatt viktige, for studier – alene og i grupper – for å søke informasjon, inspirasjon og rekreasjon.
Et av bidragene i ARKBIBs
årlige pepperkakehusbakekonkurranse i 2011.
Tema for konkurransen var“Monument”, i anledning
ARKBIBs 50-årsjubileum.

”Tidslinjen” nedenfor forteller korthistorien om vårelokaler og flyttinger.

1910–1915
Da de fem første
arkitektstudentene
ble immatrikulert
ved NTH i september 1910, haddede, som nevnt,
tilgang til enkelte
sentrale tidsskrifter og annen faglitteratur ved avdelingen, men noen
egentlige bibliotekslokaler hadde de ikke.
1915–1961
Da hovedbibliotekets lesesal åpnet, fikk arkitektstudentene en egenavdeling der, med tidsskrifter og bøker i åpne samlinger, studieplasser og store arbeidsbord.
1961–1970
I forbindelse med planlegging av Sentralbygg 1 ble det tidlig tegnet inn et felles bibliotek for Arkitektavdelingen og Bygningsingeniøravdelingen, som begge hadde fått plass i det nye høybygget.
Studieåret 1961/62 kunne bibliotekar Fredrik Skagen åpne dørene til
Side 47NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

et 63 m2 stort bibliotek, som fikk navnet Fellesbiblioteket arkitekt og
bygg.
1970–1984
Deler av den arkitekturfaglige litteraturen er like aktuell selv om
bøkene er gamle. Lokalene ble snart for små – og i 1970 kunne
bibliotekpersonalet ta sine boktraller og flytte 25 m lenger bort i korridoren, inn i en tidligere tegnesal, i søndre lavblokk.
Instituttarkitekt Bjørn Wessel hadde hatt ansvaret for oppussing og
innredning. Han hadde valgt grå treullsementplater som himling,kokosmatte på gulvet, sofa og delevegger av hvitmalt sponplate –og tidsriktig oransje cordfløyelstrekk på skumplastputene i sofaen.
70-talls-innredningen er for lengst byttet ut, under flyttingene biblioteket senere har foretatt.
Siden etableringen i 1961 har ARKBIB flyttet frem og tilbake i andre
etasje i Sentralbygg I og tilstøtende lavblokker i alt fire ganger. Ved
hver flytting har biblioteket fått større lokaler, ca. 160 m2 – eller éntegnesal. Flyttingene ble foretatt på grunn av økt plassbehov, delspå grunn av større samlinger innen arkitektur og planlegging, delspå grunn av nye samlinger – og nye samboere:
1985–1992
Fra 1985 hadde ARKBIB også ansvar for matematikernes bibliotektilbud og flyttet til midtre lavblokk for å få plass til deres samlinger.
1992–2001
I 1992 var lokalene atter blitt for trange – og vi flyttet tilbake til søndre lavblokk, nå med et lokale som besto av tre tidligere tegnesaler.
2001–
I 2001 flyttet biblioteket inn i nåværende lokaler i midtre lavblokk. Nåbestår ARKBIB av fire tegnesaler i andre etasje og tre grupperomog et kursrom i tredje etasje. Matematikerne flyttet til Teknisk hoved-

Side 48NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

bibliotek i 2002, men ARKBIB betjener nå fagmiljøet ved Institutt for
produktdesign i tillegg til arkitektene og bygningsingeniørene.
Med stor boklagerplass i u-båtbunkeren DORA fra andre verdenskrig – og stadig større innslag av digital litteratur – er det håp om at
det fysiske ARKBIB er stort nok i overskuelig fremtid.
Politikk, pedagogikk og pepperkakerArkitektstudentenes politiske engasjement har i perioder vært stort– og synlig radikalt. Også biblioteket er fra tid til annen trukket inn i
studentenes politiske liv. På tidlig 1970-tall hadde avdelingens SUF(ml)-gruppe oppdaget at det fantes noen ledige hyller i ARKBIB. De
mente dette måtte være et naturlig sted for marxist-leninistisk og
annen sosialistisk litteratur. Biblioteknemnda var av en annen mening, fattet straks et prinsipielt vedtak – og avslo bestemt. Da de sosialistiske skrifter likevel ble lagt ut i biblioteket, ble de straks fjernet
og sendt til makulatur! Det skulle ikke undre oss om dette førte til en
veggavis eller to. Konflikter mellom radikale studenter og det etablerte gjorde ofte det på den tiden, men det politiske engasjement
fikk holde seg på korridorveggene – ikke i bibliotekets ledige hyller!
Engasjementet lar seg likevel spore i bokinnkjøpene fra denne tiden.
Alle Ottar Brox’ bøker om utkantpolitikk og samfunnsforhold ble
anskaffet, likeså rapporter om boforhold på Ammerud og saneringpå Vaterland – og studentenes egenproduserte samfunnskritiske
skrifter om bilisme og planlegging under kapitalismen.
ARKBIB er et av 11 bibliotek under Universitetsbiblioteket i Trondheim (UBiT). Biblioteket hører med andre ord ikke organisatorisk inn
under Fakultet for arkitektur og billedkunst. De siste tjue årene er det
likevel blitt stadig sterkere integrert i både utvikling og undervisning
ved fakultetet, dels på eget initiativ, dels etter ønske fra fagmiljøet.
Etter hvert som informasjonsstrømmen blir større og mer uoversiktlig, trenger både forskere og studenter å utvikle en informasjonskompetanse; en evne til å lære å finne, vurdere og bruke relevant
faginformasjon.
Høsten 1989 begynte ARKBIB med kurs i informasjonssøking.
Kurset var allerede fra starten integrert i høstsemesterets mest
omfattende prosjekt for første årskurs – og vi hadde faglærers vel-

Side 49

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

signelse til å si at det var obligatorisk – selv om det ikke sto i studieplanen.
Vi trodde vi var enestående som satte i gang med slik undervisning,
men har senere forstått at John Ansteinsson gjennomførte frivillige
søkekurs for studenter allerede fra 1929. Om noen av arkitektstudentene deltok på disse
kursene, eruvisst.
I dag holder
ARKBIB
informasjonssøkekurs integrert i flere
av fakultetets
fag, både på
grunnleggende og mer
viderekommende nivå. ARKBIBs personale, desember 2011, under feiring av ARKBIBs 50-års
jubileum. Fra v.: Konsulent Ann-Kristin K. Johansen; spesialbibliotekar

Astrid Sandvik; førstekonsulent Mildrid Tilseth; universitetsbibliotekar
I desember
1992 arrang- Kjersti Lie (daglig leder) og førstebibliotekar Even H. Flood.
erte ARKBIB Foto: Ole Tolstad
sin første
pepperkakehusbakekonkurranse for studenter og ansatte undermottoet: Biblioteket; stedet der du både blir og får gløgg! Vi ønsket
å møte fagmiljøet i en uformell og munter avslutning etter et travelt
semester. Konkurransen ble straks en tradisjon og er nå en årlig
foreteelse.
Høsten 2009 ble konkurransen tatt inn som øving i faget AAR4405:
konstruksjonslære, med vekt på gruppediskusjoner om konstruksjon
og med smakfulle prosjekter som resultat.

– og mer til!
Bibliotekene var tidlig ute med å ta i bruk Internett, og WWW er
nå et viktig sted å være for ARKBIB. Her presenteres nye bøker,her legger vi ut søkehjelp og informasjon og her gjøres e-litteratur

Side 50NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

tilgjengelig. ARKBIB informerer om sine tjenester via YouTube og
formidler faginformasjon via Wikipedia.
Informasjonskanalene og informasjonsbærerne har endret seg siden
1910, men ARKBIBs oppgave er den samme: å dekke fakultetets
behov for faglitteratur og dokumentasjon i studier og forskning; åvære fakultetets faglige informasjonssentrum – og mer til!
Kilder/informanter:
Amundsen, O.D. (red.) (1950). Vi fra NTH. De neste ti kull, 1920-1929. Oslo: Dreyer
ARKBIBs arkiv
BIBSYS bibliotekbasen
Brochmann, Georg (red.) (1933). Vi fra NTH. De første ti kull, 1910-1919. Stavanger: Dreyer
Gjersvik, Randi et al. (red.) (1987). NTUB – 75 år, Trondheim
Arkitektavdelingens kopibøker og møtebøker, flere årganger
NTHs årsberetninger, flere årganger
UBiTs arkiv
Under Dusken, flere årganger
Intervjuer med professor emeritus Edvard Hiorthøy og arkitekt-/universitetsbibliotekar Sigrid F.
KulvikSide 51NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1967: NYTT FELLESBIBLIOTEK FOR KJEMIAVDELINGENVED NTH
Av: Tove Knutsen
Forskere og studenter i kjemimiljøet ved NTH (senere
NTNU) har vært, og er, flittige brukere av bibliotekets tilbud. Det ble tidlig opprettet et bibliotek for Kjemiavdelingen i Kjemibygningen (“Gamle Kjemi”) på Gløshaugen. I
1967 fikk biblioteket nye lokaler i Kjemi Sydfløy (tilknyttet
Kjemiblokkene). I 2000 ble biblioteket flyttet til Realfagbygget, der det sammen med andre bibliotek innen beslektede fagområder skulle utgjøre Realfagbiblioteket.
Bibliotek i “Gamle Kjemi”
Det ble tidlig opprettet et bibliotek for Kjemiavdelingen i Kjemibygningen på Gløshaugen, den bygningen som i dag går under navnet“Gamle Kjemi”.
Biblioteket har hatt flere navn – blant annet Fellesbiblioteket for
Kjemiavdelingen, Seksjonsbiblioteket Kjemi og Fakultetsbiblioteket
Kjemi. Men fram til det i 2000 ble slått
sammen med flere andre bibliotek til
Realfagbiblioteket, ble det i dagligtale
kalt Kjemibiblioteket.
I samtale med TK forteller professor
emeritus Ketil Motzfeldt, som begynteå studere i 1941: “ Biblioteket besto av
et antall rom i “Gamle Kjemi “ (eneste
kjemibygg den gangen. I ett av dem
holdt Kjemiavdelingens kontordame
til; hun var (om jeg husker rett) Kjemiavdelingens eneste, og hun var samtidig ansvarlig for biblioteket. Så vidt
jeg husker, kunne vi gå inn og ut derKjemiavdelingens bibliotek i “Gamle
ganske fritt. Alt var basert på at vi var
Kjemi”. Fotografert for Morgenbladet,ærlige og oppførte oss ordentlig. I den
desember 1951. Foto: Schrødersammenheng kan nevnes at jeg en
arkivet/Trøndelag Folkemuseum
gang som student var på besøk ved
Kjemisk Institutt på Blindern. Inne på
lab’en spurte jeg en student hvor biblioteket var, … men det visste
han ikke. Jeg tror at vi ved NTH, helt fra starten, ble opplært til åSide 52

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

være litt mer selvstendige
enn studentene på Blindern.
Spurte vi for eksempel
veileder i laboratoriet omnoe, fikk vi beskjed om å gåpå biblioteket og finnet det
ut sjøl. Vi fikk ingen undervisning i hvordan vi skulle
bruke biblioteket den gangen, men jeg har sett godeeksempler på veiledning inyere tid.”

Kjemiavdelingens bibliotek i “Gamle Kjemi”. Fotografert for Morgenbladet, desember 1951. Foto:
Schrøder-arkivet/Trøndelag Folkemuseum

Han fortsetter: ”Kjemiavdelingens bibliotek besto avnokså beskjedne og uformelle lokaler. Men vi hadde også Hovedbiblioteket, i 1. etasje i Hovedbygningen, der var det bedre plass. I
Hovedbiblioteket var det også en lesesal, der satt vi ofte når vi leste
til eksamen. Men bibliotekets leder, overbibliotekar Ansteinsson,
hadde den idé at lesesalen måtte luftes. Derfor var lesesalen (ogdermed biblioteket) stengt mellom kl. 14 og 16. Det stemte overens
med Høgskolens offisielle arbeidstid: Kl. 09-14 og 16-19. Denne
stengningen midt på dagen varte (så vidt jeg husker) til langt ut i
1950-årene”.
Prof. em. Arvid Berge begynte studiene ved Kjemiavdelingen i 1956. Han husker atbiblioteket var plassert i 2.etg.
over inngangspartiet i “Gamle
Kjemi”. Svære stiger ble benyttet for å nå opp til litteraturen,
som av plasshensyn nærmest
var “stablet” i høyden. Like ved
biblioteket var laboratoriene. Det
Studenter i sving med Chemical Abstracts. Foto:
kjente man tydelig på bøkene,
ujent
som ikke akkurat hadde denvanlige lukten av støv og tørt
papir.
Berge forteller videre: “Den sentrale håndboka “Beilstein Handbuch
der organischen Chemie”, besto av mangfoldige bind og var plassert på kontoret til professor Nils Andreas Sørensen. Ved inngangsSide 53

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

døra lå professorens elghund
Ursus. Man måtte banke pentpå og spørre om å få slå opp i“Beilstein”, det var strengt forbudt å ta med seg håndbøkene
ut av kontoret. Særlig skummelt
var det når professoren ikke var
til stede og man måtte utføre
litteratursøkingen mens hundenlå der og voktet bokverket”. For
Lesesalen i “Sydfløyen”. Foto: ukjentøvrig sies det at Sørensen engang hadde påstått om en student som strøk til eksamen at han
kunne mindre kjemi enn Ursus.
Randi Gjersvik skriver i “NTUB – 75 år”:
“Det har vært et nært samarbeid mellom Hovedbiblioteket og avdelingsbibliotekene ved NTH allerede fra 1915-16 da Stortingets
budsjettkomité i sin innstilling påpekte ønskeligheten av et intimt
samarbeid på dette punkt. Dette for at alle boksamlingene skulle bli
tilfredsstillende behandlet og for å unngå dublering av tidsskrifter og
kostbare oppslagsverker”.
I 1959 startet en ny utvikling ved avdelingsbibliotekene, idet enkelte
av disse administrativt ble underlagt hovedbiblioteket, med hensyn
til personal- og arbeidsforhold med daglige tjenester, kataloger osv.
Det første avdelingsbibliotek som slik ble underlagt hovedbiblioteket,
var avdelingsbiblioteket for Kjemi i 1959.
Hovedbibliotekar Knut Thalberg opplyser i sin oversikt over virksomheten ved NTHs biblioteker at i 1964 hadde Kjemiavdelingens bibliotek åpningstider fra 8.30 – 19 (8.30 – 14 på lørdager. Det var 15
leseplasser, og samlingen besto av 8616 bind. Besøkstallet var på
9 538. Besøkstallene bør muligens tas med en klype salt. Thalberg
skriver nemlig: ”Besøksstatistikken for Hovedbiblioteket er usikker
da en del av de besøkende ikke skriver seg inn i besøksprotokollen”.
Dette var før alarmportene og telleverkenes tid.
Fra “NTUB – 75 år” framgår: “De første avdelingsbibliotek som ble
innredet i dertil byggede lokaler, var fellesbiblioteket for Elektroavdelingen og fellesbiblioteket for Arkitekt og Bygg. 1. mars 1965 kunne
en ta i bruk et fellesbibliotek for De varmekrafttekniske laboratorier,
1. januar 1967 et fellesbibliotek for De verkstedtekniske laboratorier,og endelig kunne en høsten 1967 ta i bruk nye lokaler for Kjemi-

Side 54NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

avdelingens fellesbibliotek”. Lokalene var lagt til Kjemi Sydfløy, itilknytning til Kjemiblokkene.
Kjemibiblioteket var det største av avdelingsbibliotekene, både når
det gjaldt areal og mengde litteratur. Lokalene gikk over tre etasjer (inkl. et lukket magasin) og inneholdt blant annet lesesal med
96 plasser og boksamlinger, dessuten rom for referanselitteratur,tidsskrifter og håndbøker. Utenfor biblioteket var det stort vrimlearealog auditorier. I tillegg til arbeidet i laboratoriene bidro nok flittig brukav bibliotek og lesesal positivt til det sosiale miljøet blant kjemistudentene.
Mange studenter har i fellesskap kjempet seg gjennom oppslagsverkene “Chemical Abstracts”, “Beilstein Handbuch der organischen
Chemie” og “Gmelin Handbuch der anorganischen Chemie” for å
finne syntesemetoder og annen kjemisk informasjon.
Kjemibiblioteket hadde tilhold i Kjemi Sydfløy fram til januar 1997.
Da ble lokalene revet for å gi plass til Realfagbygget. Litteraturen og
personalet ved Kjemibiblioteket hadde tilhold i midlertidige lokaler i
Sentralbygget, fram til innflyttingen i Realfagbygget startet i 2000.
Teknologisk utvikling
Ketil Motzfeldt: “I min studietid (spesielt under arbeidet med“diplomen”, men også tidligere i studiet) gikk det med mye tid til ålete i sakregistrene i referattidsskriftet “Chemical Abstracts”. Noe
så selvfølgelig som en kopimaskin var ikke oppfunnet ennå. Alt vi
ville ha med, måtte noteres for hånd”. To store endringer har skjedd
siden jeg selv var student. Det ene angår antall studenter; den gang
jeg begynte var vi 25 studenter i årskullet ved Kjemiavdelingen; såvidt jeg vet vokste det senere til ca. 150 (før hele studieordningen
ble lagt om). Antall studenter totalt på Gløshaugen er vokst fra ca.
1000 til ca. 10.000.
På datidens bibliotek/lesesal skulle det ikke snakkes mer enn helt
nødvendig. Forskjellen er merkbar for en gammel mann; på dagens
Realfagbibliotek foregår det atskillig samtale mellom studentene,men en får tåle det så lenge det dreier seg om faglig diskusjon.
Den andre endringen har med “dataalderen” å gjøre. I dag sitter
visstnok de fleste studentene storparten av tiden bak hver sin PC .
Rapportene ser ut som vakre trykksaker. Om det faglige innholdet erpå høyde med utseende, er mer tvilsomt. Men det er ikke tvil om at
en fullstendig omveltning har funnet sted, ikke bare innen informasSide 55

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

jonsteknologi, men innen konstruksjon, beregning, tegning, logistikk… nesten alt innen vårt moderne liv. Transistoren ble funnet opp av
Bardeen, Shockley og Brattain i 1958, de fikk Nobelprisen for dette i1956. De første mikroprosessorer og integrerte kretser kom i 1971.
Hele revolusjonen innen informasjonsteknologi er altså kommet
på mindre enn 40 år, og etter at jeg var passert 50. Jeg har bare i
beskjeden grad klart å henge med”.
Prof.em. Synnøve Liaaen Jensen begynte å studere ved Kjemiavdeingen i 1951. Hun har vært en ivrig bibliotekbruker som student
og forsker. For henne var biblioteket helt påkrevd også i studietiden.
Hun nevner spesielt bruken av “Chemical Abstracts”, der man måtte
skrive av for hånd. Berge kommenterer også hvordan all avskriftenfullstendig ødela håndskriften.
De tre tidligere professorene forteller alle om utstrakt bruk av biblioteket under studier og forskning og om bibliotekbruk integrert i oppgaver som skulle løses.
På spørsmål om hun bruker biblioteket i dag, svarer Liaaen Jensen:”
Mindre, men et inspirerende sted! Bibliotekbruk skjer mest via “SciFinder”. Som Motzfeldt nevner hun datateknologi, kopieringsfasiliteter og” SciFinder” som de største endringene siden hun selv var
student.
Utviklingen har vært voldsom, blant annet når det gjelder bruk av
oppslags verket “Chemical Abstracts”, fra papirutgaven , via onlineversjonen (med kommandostyrt søking, betaling for hvert enkelt
søk og som oftest eksperthjelp ved biblioteket til å utføre søkingen)til dagens web-versjon (“SciFinder”).
Men om måten biblioteket brukes på har endret seg siden deres
studiedager, er kjemistudentene fremdeles aktive bibliotekbrukere idagens Realfagbibliotek.
Kilder:Gjersvik, Randi et al. (red.) (1987) “NTUB – 75 år”, Trondheim :Tapir Forlag
Thalberg, Knut (1965) “Oversikt over virksomheten ved Norges Tekniske Høgskoles biblioteker
i 1964”. Trondheim : NTH.
Norges Tekniske Høgskole 1967-1968 (Årsberetning). NTH, 1969
Muntlige kilder:
Prof.em. Ketil Motzfeldt, Arvid Berge og Synnøve Liaaen Jensen.
Side 56

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1968: Opprettelsen av Universitetet i Trondheim (UNIT)
Av: Arnt Dragsten
Stortinget vedtar 28. mars 1968 at det opprettes et universitet
i Trondheim basert på en integrasjon av NTH, NLHT og Vitenskapsmuseet. Mange kaller Universitetet i Trondheim (UNIT) et
papiruniversitet, men instruksen til interimstyret er gitt gjennom en Kongelig resolusjon i henhold til Stortingets vedtak.
Den 10. mars 1969 begynte Interimstyret sitt arbeid med
å samordne, tilnærme og videreutvikle de tre institusjonene slik at de kan utgjøre et samlet universitet.
NTNUs informasjon om UNIT: http://www.ntnu.no/2010/
historie/1968unit

Side 57

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1971: Onlinesøking, en nyvinning.
Av: Roar Storleer
For å lette tilgangen til vitenskapelig informasjon kom «Referattidsskriftene» eller «Referatorganene» i begynnelsen
av det 19. århundre. Disse refererte til det som var skrevet
i vitenskapelige tidsskrifter, forskningsrapporter, foredragpå konferanser, patenter mm. og inneholdte sammendragav artikkelen – ikke fullteksten. Gjenfinningen var manuelli ulike typer indekser. På 60-tallet ble disse lagret på magnetbånd og produsert ved fotosetting. Dette ble starten på
det vi kaller «Edb-basert» eller «Online» litteratursøking.
Oppsummering
NTHB - Dokumentasjonsavdelingen ble etablert i 1971 som en
oppdragsavdeling overfor NTH, Sintef, norsk industri og næringsliv
mm. Fra starten og fram til sammenslåingen av NTH og AVH, NTHB
og UBT i 1996 var Aud Lamvik dens leder, etterfulgt av Arnt Dragsten.
Avdelingen tilbød i begynnelsen manuell litteratur-søking på oppdragsbasis. En benyttet trykte hjelpemidler som referattidsskrifter,
ulike håndbøker og oppslagsverk for å besvare brukernes ulike
problemstillinger. Men etter hvert som de tradisjonelle “referattidsskriftene” ble tilgjengelige på magnetbånd tilbød man batch-vis
kjøring og “løpende overvåkning” av informasjon . Avdelingen harhele tiden ligget i fremste front og gjort utallige søkeoppdrag bådefor universitetets ansatte, Sintef og samfunnet for øvrig, arrangert
et stort antall kurs, holdt foredrag, kjørt flere prosjekter og deltatt i
samarbeid både nasjonalt og internasjonalt innenfor feltet “online litteratursøking”.
Ved at mange av “online” databasene ble tilgjengelig via CD-ROM i
nett i begynnelsen av 90-tallet og på Internett via web på midten av
90-tallet falt etterspørselen etter online søkeoppdrag dramatisk fra
ca 600 søkeoppdrag pr år i 88/89 til 36 i 2001.
Gullårene var mot slutten av 80-tallet/begynnelsen av 90 tallet med
et gjennomsnitt på 50 betalte oppdrag pr. måned (ca 600/år) og 160

Side 58

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

SDI profiler. Oppdragene har stort sett hele tiden fordelt seg ca.
50/50 på NTH/Sintef (internt) og norsk næringsliv/industri (eksternt).
Kostnadene ved online søking var fire-delt; tid brukt i databasen,
antall referanser tatt ut, kommunikasjonskostnader og “mannetid”. I
dag er det mest vanlig at en tegner “års-abonnement” til en enhetspris og kan benytte ressursen så mye en ønsker i abonnementsperioden. Online vertene som spratt opp som paddehatter på slutten
av 70-tallet og hele 80-tallet, er i dag tilnærmet helt forsvunnet. Men
noen holder fortsatt ut; Dialog og STN.
Det er to hovedkonkurrenter i dette markedet i dag; de ulike produsentene av fagdatabasene og Google (Google Scholar) / SCIRUS, de førstnevnte tilgjengelige til høye kostnader, mens de sistnevnte er helt gratis.
Det blir for omfattende å gå inn på en kvalitetsdebatt her og spå
hvem av dem som vil overleve.
Historikk
Det som regnes som det første referattidsskriftet som ble tilgjengelig
i elektronisk form var NASA (National Aeronautical & Space Administration) i 1962.
Deretter fulgte Index Medicus som fikk navnet MEDLARS. Disse ble
tilgjengelig for batchvis retrospektiv søking allerede på midten av
60-tallet. Søkeprofiler ble fylt inn på “maskinkodeskjemaer” hvoretter
disse data ble “punchet” inn på hullkort. Dataene fra punch-kortene
ble så overført til en datamaskin og søkt mot innholdet på magnetbåndene. Dette var på en måte starten på det som senere fikk
betegnelsen : “Online Retrieval Searching” og SDI (Selective Dissemination of Information) også kalt “løpende overvåkning av litteratur” eller i dag mer omtalt som “Alerts”.
Dokumentasjonsavdelingen som startet med SDI tjenesten i 1971
fikk etter hvert mange abonnenter. På det meste over 160 emneprofiler.

Kronologisk oversikt:

1964		 Roger Summit som har fått betegnelsen: ”Father
of moderne online search”, ledet et prosjekt for Lockheed Missiles
and Space Company i Palo Alto om å utvikle et interaktivt gjenfinnings- system for informasjon
1965		

Prototype utviklet. Demonstrasjon av søkesystemet
Side 59

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

i NASAs STAR database som dekket referanser til forskning innen
romfart1967		
Lockheed får i oppdrag å lage en løsning for håndtering av store datafiler. Prosjektet får navnet RECON (Remote
Console Information Retrieval Service) og det nye “systemet” fåretter hvert navnet Dialog.
Dialog viste seg å være så mye raskere enn man noensinne
hadde sett tidligere. De fikk en stor pris for å utvikle NASA RECON
systemet. Dialog ble det første nasjonale nettverk med en storskala database med over 400.000 romfartsreferanser.
Suksessen til NASA RECON ledet til flere nye kontrakter med U.S
Atomic Energy Commission and the European Space Agency som
ble etablert på slutten av 60-tallet.
Dialog inngår avtale med “The US Office of Edu1969		
cation” om å gjøre deres database ERIC (Educational Resources
Information Center) tilgjengelig hos Dialog
Dokumentasjonsavdelingen ble etablert som en1971		
avdeling ved NTHB.
Startet med SDI (Selective Distribution of Information) etter avtale
med KTHB-IDC (Kungliga Tekniska Høgskolans Bibliotek – Informations- och Documentationsavdelningen). Den ble etter hvert
utvidet med BMDC (BioMedisinska Informations Centralen) som i
1975 skiftet navn til MIC (Medisinska Informations Centralen)
1972
Verdens første kommersielle online søketjeneste ble
tilgjengelig. Den fikk navnet DIALOG Information Retrieval Service med ERIC (Educational Resources Information Center) og
NTIS (National Technical Information Service) databasene som enkunne abonnere på.
Senere kom vertene ESA/RECON (Italia), SDC (USA), QUESTEL (Frankrike), DataStar (Sveits), Infoline (England) mfl. Og den
første vert NTHB fikk tilgang til var i 1975 ESA/RECON i Italia
NTHB ble ett av 7 ansvarbibliotek med ansvar for
1973
teknikk, praktiske fag og arkitektur.
Starten på satsvise retrospektive edb-søkinger mot KTHB og
BMDC – i første omgang databasene MEDLARS – senere MEDLINE. En kunne søke på MESH-termene (Thesarus)
Side 60

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Søkeprofilutformingen var som for SDI. I tillegg var databasen
Pschological Abstracts.
Maskinkodete skjemaer med søkeprofiler ble oversendt med postog resultatene fikk vi som regel 4-8 uker senere.
De satsvise retrospektive søkingene var i begynnelsen ikke så
populære ved NTH. Forskerne syntes det ble vel mye av det gode
med store bunker av datautskrifter.
1974
NTHB anskaffet utstyr for “online” litteratursøking, som
var en INCOTERM SPD 20/30 Intelligent terminal og 300 Bauds
modem fra Växjö Data System AB i Sverige til den nette sum av
41.000 kr. I starten hadde vi ikke penger til skriver.
Derfor var vi to ansatte som foretok søkingen; en søkte mens enannen satt ved siden av og skrev ned referansene manuelt etter
hvert som de kom opp på skjermen.
Først i 1977 fikk vi kjøpt en brukt Centronics 101AL 9 nålers
linjeskriver fra Fiskeriteknologisk Forskningsinstitutt til en pris av
34.000 kr. Den bråkte noe forferdelig og et lydskydd ble anskaffet
fra Sverige samme år til 5.500 SEK.
NordForsk (The nordic cooperative boady for technical and scientific research) tok initiativ til å starte prosjektet SCANNET som
ble satt i drift i 1976 og fungerte bl.a. som et datanett ut 1992. Påtopp var 1100 databaser tilgjengelige i nettet (2001)
V.h.a SDI profiler produserte vi publikasjonene “Oljeinformasjon” og “Norsk litteratur i Chemical Abstracts” som var litteraturlister produsert fra databaser. Flere abonnerte på disse tjenestene.
De eksisterte i hhv 1974-82 og 1974 – 90.
Vår Tilvekstavdeling brukte bl.a. disse listene for å plukke ut det
som var publisert av forskere ved NTH og inngikk i publikasjonen:“Vitenskapelige publikasjoner ved NTH”.
Magnetbånd av geologidatabasen GeoArchive installeres på
RUNITs datamaskiner ved NTH for kjøring av SDI profiler.
Startet som en av de første i Norge med online1975		
litteratursøking mot databasen MEDLARS ved BMDC som detteåret skiftet navn til MIC (Medicinska Informationscentralen) på
oppringt samband.
Den gang kunne vi ikke ringe direkte til Stockholm, men bestille“samtalen” via en veksel mellom Norge og Sverige. De første gangene skjedde alltid det samme fra den svenske operatøren: “Ty-Side 61NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

vär, jag fär inga kontakt med abonnenten- den svarar bare med en
pipton” Men det var jo nettopp den vi skulle ha.
Oppkoblingen skjedde via modem (300 Baud) og oppring samband.
Fikk 24.000 kr. i støtte fra NTNF (Norges Teknisk Naturvitenskapelige Forskningsråd) til prosjektet “Kundemann-virksomhet”
for å markedsføre online søketjenester overfor norsk industri ognæringsliv. Det medførte mange interessante industribesøk med
imponerte tilhørere når teknologien sto oss bi. Det er mange interessante episoder fra denne første tid med online litteratursøking.
335 bibliografiske og 51 fakta-databaser var tilgjengelig i Europa.
1976		
Fikk mulighet til selv å legge inn SDI profilene fra
terminal mot datamaskinen ved KTHB/MIC. Litteratur-referansene
skrives ut på kort med mulighet for oppbygging av eget kartotek og
NTHB mottar kopier på microfiche.
Tegnet kontrakt med verten ESA/RECON/SDS som holdt til i
Frascati utenfor Roma og fikk tilgang via noder i Europa, bl.a.
Danmark og Sverige. Nettet het ESANET og var et stjernenett
med leide linjer. NASA- STAR var den første databasen som var
tilgjengelig hos ESA/RECON i 1971.
Anskaffet en Texas Instruments 745 terminal med akustisk kopler
og termo-følsomt papir. Den var på størrelse og vekt som envanlig reiseskrivemaskin. Den var meget nyttig når vi skulle ut og
markedsføre/demonstrere tjenestene.
SCANNET var det første pakkeformidlingsnettet i Europa med
hovedbase hos Medicindata i Göteborg.
337 bibliografiske og 149 fakta-databaser er tilgjengelig i Europa.
Vi fikk tilgang til den amerikanske online verten
1977		
Lockheed Information Retrieval Service (fra 1992 var navnet Dialog Information System, DIS) og SDC/ORBIT (System Development Coorperation) via de kommersielle datanettene TELENET
og TYMNET som hadde noder i flere store byer i Europa. De mest
brukte for oss var nodene i Lausanne og Paris.
SDC var den første vert hvor vi søket etter patentinformasjon i
Derwents database WPI (World Patents Index). En annen meget
populær og mye benyttet database var TULSA (Petroleum Ab-

Side 62

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

stracts) og API databasene fra American Petroleum Institute.
Vi hadde nå tilgang til ca 70 ulike databaser
Vi arrangerer det aller første “Grunnkurs i Online litteratur-søking”
med deltakere fra hele Norge. Kurset som strakk seg over 3 dager
tok for seg online-vertene ESA/RECON/IRS, Dialog og SDC/ORBIT.
Et NTNF støttet prosjekt med 90.000 kr. til en Scannet-linje mellom Trondheim - Oslo medførte at vi slapp telefonisk oppringing.
Denne fastforbindelsen fikk vi kun beholde dette ene året.
1980
I perioden 79/80 – 87 økte antall tilgjengelige databaser“worldwide” fra 400 til 3369 spredt på fra 59 – 528 verter(kilde: Directory of Online Databases 1987)
1981/82 Vi ble tilkoblet RUNITs linjeveksler som ga oss mulighettil å nå mange internasjonale søkesystemer (verter) uten bruk av
telefon.
NTHB ble et skandinavisk online bestillingssenter i amerikanske
Dialog Dialorder Service som hadde 60 informasjonssentraler og –leverandører spredt over hele verden. Dette var en naturlig fortsettelse av den økende bruk av online litteratursøking hvor en kunne
bestille fulltekstkopier og samtidig levere skandinavisk materiale idenne tjenesten.
PCen så dagens lys, og lite ante vi den gang hvor mye dette mediet ville influere på vår framtidige hverdag.
1982/83 SCANNET består nå av et databasekollektiv med et 30tals institusjoner som tilbyr databaser i norden.
1983/84 De enkelte land i Europa begynte å nasjonalisere sine
datanoder, noe som medførte at vi mistet tilgangen til Tymnet og
Telnets noder. I Norge hadde vi ingen noder, men inntil Televerket
fikk opp en nasjonal DATAPAK node fikk vi i siste liten ordnet med
en tilgang via det svenske datanettet.
1984/85 NTHB skiftet navn til NTUB (85)
Vi anskaffet 2 IBM AT PCer med 512 KB RAM og 10 MB harddisk– en enorm lagringskapasitet den gang.
Vi fikk tilgang til Televerkets pakkesvitsjede datanettverk DATAPAK (tidligere NORPAK) som baserte seg på X25 og X28
protokoller for hhv fast linje og oppringt samband. Man identifiserte seg med en NUI (Network User Indentifier) og en adresse tilverten; NUA (Network User Address)
Side 63

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

UNINETT var forløperen til NORPAK som bandt universiteteneog forskningssentret på Kjeller sammen. Vi fikk samtrafikk med
det svenske TELEPAK samme år og deretter det europeiske EURONET via node i Danmark.
Det nye optiske lagringsmediet CD-ROM så dagens lys (1985)
1986/87 Startet utprøving av det elektroniske mediet CD-ROM.
Startutstyr var en IBM AT PC og Hitachi 1503S CD-ROM spiller.
Store utfordringer i å få utstyret til å virke. Testet ut bl.a. Norges
første CD-ROM: “CD-ROM No. 1” som var er prøveprosjekt mellom Statens Kartverk, Cappelens forlag og Statistisk Sentralbyrå.
NDS (Norsk Diane Senter) (se fila Diane.pdf for NDS historie) ble
1. januar (86) etablert ved NTUB – Dokumentasjonsavdelingen.
NDS var et rådgivingssenter for databaser, utstyr og kommunikasjon i forbindelse med databasesøking, noe som Dokumentasjonsavdelingen allerede hadde virket som i en 10 års periode. Sentret
ble bemannet med en stilling og tilknyttet Riksbibliotektjenesten i
Oslo. Dette styrket NTUBs posisjon innen dette feltet
1987/88 NORGUIDE, den første online nordiske databaseguideblir tilgjengelig og i 1994 via WWW.
75 års jubileumsfeiring av NTUB 27.-30. oktober ble innledet med
seminaret DATALIB-87 hvor bl.a. vi demonstrerte den første norske CD-ROM: “ Norsk CD-ROM no1”
Dokumentasjonsavdelingen foretok 468 søkeoppdrag (1987)
1988/89 Dokumentsajsonavdelingen ble nasjonalt senter for den
europeiske verten ESA-IRS (European Space Agency – Information Retrieval Service). Biblioteket var ESA-IRSs kontaktpunkt
i Norge, og ivaretok kundeservice, rådgiving og undervisning ihvordan søke i de rundt 100 databasene hos denne verten. Vi
hadde også ansvar for at kommunikasjonslinjen til Norge var operativ.
Noden ble plassert ved UBO (Universitetsbiblioteket i Oslo) – IT
sentret da det ikke var interesse for dette hos RUNIT (NTH)
Fortsatte arbeidet med utprøving av CD-ROM. Installerte PC og
CD-ROM leser på lesesalen i Hovedbiblioteket ved NTUB, hvor
brukerne kunne “låne” CD-ROM databaser via skranken for søking. Den første database vi anskaffet var NTIS (National Technical Information Service) som inneholdt referanser til vitenskapelige
Side 64NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

forskningsrapporter fra amerikanske myndigheter og en del forskningsinstitusjoner i verden (Sintef var bl.a. en bidragsyter).
Spørreundersøkelse blant brukerne sa at de syntes om dette mediet og at det var enkelt å søke i.
Dokumentasjonsavdelingen foretok 593 søkeoppdrag
1989/90 NTUBs Hovedbibliotek ligger på andreplass på prioriteringslisten ved NTH for nybygg.
INFOSØK foretok 560 søkeoppdrag (1990)
1990/91 Dokumentasjonsavdelingen skifter navn til INFOSØK
PC med ekstern CD-ROM leser (Hitachi 1503S) ble utplassert
på Hovedbiblioteket (Teknisk), Kjemibiblioteket og etterhvert ved
Elektrobiblioteket. Flere databaser ble etterhvert tilgjengelig for fri
bruk. CD-ROM platene ble rekvirert ut fra lesesalsskrankene.
Ved Dokumentasjonsavdelingen ble det utviklet et eget programfor online kopi-/låne-bestillinger som fikk navnet “NTUB- MAIL”
INFOSØK foretok 516 søkeoppdrag (1991)
Biblioteket ble med i arbeidet med å lage en data1992		
base for forskningsdokumentasjon som fikk navnet FORSKDOK
og FORSKPROJ
Biblioteket startet et meritterende fag i informasjonskompetansefor dr.ingeniører
NTUB og UBT legges budsjettmessig direkte under Kollegiet, men
administrativt under hhv NTH og AVH
16.808 bestillinger av litteratur via NTUB-MAIL
Startet prosjekt for å etablere CD-ROM lesere i felles nettverk ved
UNIT som ble operativ i 1994
På verdensbasis finnes nå ca. 7.400 internasjonale databaser
tilgjengelig hos 800 verter. I norden 554 databaser online og påCD-ROM.
NTUB har tilgang til ca. 1500 databaser spredt på ca. 70 ulike
verterHøyere utdanningsinstitusjoner i Norge (80 stk) knyttes til Internett(UNINETT – den norske delen)
INFOSØK foretok 537 søkeoppdrag
1993		INFOSØK foretok 551 søkeoppdrag1994		NTUB og UBTs CD-ROMer kobles opp i nettverk v.hj.a. to ERL-tjenere fra SilverPlatter. Fagdatabasene blir
Side 65

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

tilgjengelig på studentene og forskernes PCer
Kollegiet vedtok i K-sak 160/93 at de tre bibliotekene ved UNIT,
NTUB, UBT og MEDBIB skal samles innenfor en enhetlig organisasjon: UBiTINFOSØK deltok i EU-prosjektet NAP (National Awareness
Partners Network), et treårig prosjekt 1994-96 (under EUs IMPACT-program under DG XIII). Det var 30 NAP-sentre i 17 land i
EU og EØS, hvorav 2 norske, henholdsvis Statskonsult i Oslo og
INFOSØK i Trondheim. I prosjektet arbeidet en spesielt for utvkling av det europeiske informasjonstjenestemarkedet.
Prosjektet ble etterfulgt av et nytt: Prosjektet MIDAS-NET(Multimedia Information Demonstration And Support network),
et treårig prosjekt 1997-99 under EU-programmet INFO2000. I
Norge var det 4 partnere: Agderforskning, INFOSØK, Teknologisk
Institutt og VINN, med Statskonsult som koordinator. MIDAS-NET
hadde slagordet: European Action for Multimedia Content, og
det norske: Innsats for innhold! Alle sentre arbeidet med å sprekunnskap om og gi opplæring i multimedia og annen elektronisk
informasjon til næringsliv, skoler osv.
22.687 bestillinger via NTUB-MAIL
INFOSØK foretok 527 søkeoppdrag1995		INFOSØK foretok 389 søkeoppdrag1996		NTNU etablert og universitetsbibliotekene ble slått
sammen og fikk navnet UBiT (Universitesbiblioteket i Trondheim).
Vi starter den elektroniske referanse/hjelpetjenesten :”Spør biblioteket”
NAP skiftet navn til MIDAS
INFOSØK foretok 323 søkeoppdrag. Den dramatiske nedgangen skyldes hovedsakelig Internetts inntog med sine søkemotorer
og at mange av “online” databasene etter hvert ble tilgjengelig på
CD-ROM i universitetsnettet.
INFOSØKs tjenester omfatter :Informasjonssøking for universitetets ansatte og studenter, Sintef
og andre forskningsinstitusjoner, samt norsk industri, samfunns- og
Side 66

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

næringsliv for øvrig
Rådgiving angående elektronisk informasjon og informasjonssøking/databaser online/ databaser på Internett evt. CD-ROM/kommunikasjonsveier mm
Forsknings og utviklingsoppgaver
Tilrettelegging av elektronisk informasjon på nett for bibliotekets
brukereINFOSØK foretok 323 søkeoppdrag
INFOSØK foretok 234 søkeoppdrag1997		
1998		INFOSØK foretok 128 søkeoppdrag1999		
MIDAS ble nedlagt
		
INFOSØK foretok 103 søkeoppdrag2000 -		
INFOSØK foretok 88 søkeoppdrag (2000)
		
INFOSØK foretok 36 søkeoppdrag (2001)
Samarbeidet med EINS (European Information Network Services) –tidligere ESA-IRS avsluttes ved UBiT i 2005, og Norges rolle som
nasjonalt EINS senter siden 1988 opphører.
Oppdragsmengden i form av online søkeoppdrag og SDI-profiler
ebber ut i løpet av de neste 10-årene. SDI profilene opphører helt,
og det har online søkeoppdragene også tilnærmet gjort, selv om
tjenesten fortsatt eksisterer og «INFOSØK» har fortsatt tilgang til«online-vertene» Dialog og STN (Scientific Technical Network). Men
det drives ingen aktiv markedsføring av denne tjenesten mer.
I dag er mange av online databasene gjort tilgjengelig i universitetsnettet i et web-basert grensesnitt på abonnementsbasis
og sluttbrukerne betjener seg selv. I dag kan våre studenter og
ansatte, enkelt fra egen PC knyttet opp mot universitetsnettet velge
blant et mangfold av relevante informasjonsdatabaser søke framtil aktuell informasjon og hente fram fulltekst av artikler, bøker, rapporter, standarder, patenter mm. Et manuelt søkeoppdrag som for
60 år siden tok mange timer, ja dager å utføre, kan i dag gjøres på
minutter samt at tilbudet er utvidet kraftig.
De tradisjonelle online databasene har de siste fem årene fått sterk
konkurranse fra «vitenskapelige» søkemotorer på Internett som

Side 67NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Google Scholar og Scirus. Det blir spennende å se hvem som vinnerdenne kampen i framtiden.
NTNU UB
08.12.11
Roar Storleer med god hjelp av Aud Lamvik

Side 68

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1972: Den første DATALIB-konferansen holdes
Av: Roar Storleer
DATALIB (Data in Libraries) var en annenhver-årlig høstkonferanse med foredragsholdere fra inn og utland hvor
en ønsket å belyse de utfordringer og erfaringer en hadde
med stadig økende bruk av datateknologi i bibliotekene.
DATALIB ble arrangert av NTHB, senere NTUB (1985) med økonomisk støtte fra ulike partnere. Konferansen ble holdt i partallsår med
start i oktober 1972 og fram til 1995. I alt 12 konferanser ble arrangert.
På grunn av den vanskelige økonomiske situasjonen i perioden
1980-1983 lot det seg ikke gjøre å arrangere konferansen i 1982.
Men i 1983 ble den arrangert i mai måned, helt uten støttepartnereog biblioteket sto helt alene som økonomisk ansvarlig. Deretter ble
konferansen holdt i oddetals-år helt fram til 1995 som var den 12 og
siste konferansen i rekka.
Konferansen var populær og samlet mange deltakere – hovedsakelig fra Norge og var et annenhver-årlig treffpunkt for de som drev
med bibliotek/informasjons-relatert arbeide.
Konferansen ble fra starten i 1972 holdt på ærverdige Lerchendal
gaard i Trondheim bortsett fra i 1983 hvor den ble holdt i mai på Müller hotel – Rosten.
I perioden 1974 – 83 hadde ikke konferansen noen hoved-tematittel,
men alle konferansene fram til da dreide seg hovedsakelig om bibliotekautomatisering, og en har satt dette som hovedtema.
Nedenfor følger en kronologisk oversikt over de ulike konferansene
med korte beskrivelser av tema i stikkordsform. Til slutt er oppgitt
lenker til de enkelte konferansene i BIBSYS.
1972 (7.-10.11): Data Processing Systems in Libraries and Documentation
Tema: EDB-baserte katalogsystemer.
1974 (4.-6.11): Bibliotekautomatisering
Tema: Ulike systemer ble gjennomgått: ELMS, FAUST, DOBIS,
UNIT, DTBs system.
1976 (19.-22.10): Bibliotekautomatisering
Side 69NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Tema: Ulike systemer ble gjennomgått: LIBRIS, ALIS, IBAS, UNIT.
1978 (24.-27.10): Bibliotekautomatisering
Tema: Ulike systemer ble gjennomgått: BLCMP, OCLC, SWALCAP,SCOLCAP, Status i USA.
1980 (29.9- 2.10)
Bibliotekautomatisering
Tema: Hovedvekten var på WLN (Washington Library Network), men
RLG, RLIN, ALIS, DOBIS og BIBSYS ble også gjennomgått.
1983 (3.-5.5): Bibliotekautomatisering
Pga den generelle økonomiske situasjonen var det mange vanskeligheter med å arrangere årets DATALIB. Det ble ikke gitt noen
støttebevilgninger.
Tema: Ulike systemer ble gjennomgått: BIBSYS, BUMS, LIBRIS,
SOL, RLIN.
1985 (29.-31.10): Periodikakontroll
Tema: Ulike systemer ble presentert: SAILS, OCLC, PEKOS, ETHICS, NHH, BIBSYS, MICROLINX.
1987 (27.-29.10): Automatisering i bibliotek, ny teknikk og nye dokumentformer
Tema: Videosystemer, Optiske plater, Opphavsrett, CD-ROM, Ekspertsystemer, Kommunikasjon mellom databaser (EASYNET).
1989 (24.-26.10): Datakommunikasjon – nye muligheter
Tema: Datanett, Prising av Datatjenester, CAT, SYSTRANS, BIBSYS
II, CD-ROM.
1991 (22.-24.10): Nett i nitti
Tema: Dokumentlevering, Telenett – ISDN, NTUB-Mail, CD-ROM i
nettverk, Optiske plater, BIBSYS III, Framtidens bibliotek.
1993 (26.-28.10): Det virtuelle bibliotek
Tema: Dokumentlevering, Multimediatilbudet, PICA, ARIEL, FORSKDOK, OL-info, BLDSC, CD-ROM i nett, Framtidas virtuelle bibliotek.
1995 (24.-26.10): Strukturert elektronisk bibliotek eller kaotisk viten
Tema: Reengineering, Informasjonsnettverk, Elektronisk dokumentlevering, Redaktøransvar, Informasjonskvalitet og opphavsrett,Side 70

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Hva finnes og finnes ikke på Internett, Opphavsrett, Det digitale
bibliotek, ONE-prosjektet, EEELS-prosjektet, Fellesavtaler.
LenkerFølgende søk i BIBSYS-databasen gir en liste over alle konferansebidragene:

http://ask.bibsys.no/ask/action/result?q=datalib&sortering=sortdate

Side 71

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1974: Fellesbiblioteket blir opprettet
Av: Arnt Dragsten“Universitetsbiblioteket avd B, Trondheim. Fellesbiblioteket for Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab, Museet og Norges Lærerhøgskole” ble etablert 1.1.1974.
UBT eksisterte fram til 1.1.1996 da de tre bibliotekene UBI,NTHB og Medisinsk bibliotek og informasjonssentet.
I 1967 ble det inngått avtale om innkjøpssamarbeid mellom NLHTB
og VSB. Dette kan betegnes som starten på det som 1. januar 1974
ble etablert som “Universitetsbiblioteket avd B, Trondheim. Fellesbiblioteket for Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab, Museetog Norges Lærerhøgskole.” På den tid var det tydelig at staten
gjennom bevilgningene la opp til at de to bibliotekene skulle kommetil å utgjøre kjernen i biblioteket ved det kommende universitetet i
Trondheim. Interimstyret for Universitetet i Trondheim anmodet i1971 de to bibliotekene om å opprette en samarbeidskomite med
mandat å legge fram forslag om organisering av de to bibliotekene
i en institusjon. Ved utgangen av 1972 avga komiteen sin innstilling som ble vedtatt av Interimstyret våren 1973. Vedtaket gikk ut påå opprette et felles styre for bibliotektjenesten, oppnevnt av NLHT,DKNVSM, Studenttinget og Interimstyret. Fellesbiblioteket for de to
institusjonene ble opprettet fra 1. januar 1974.
De to biblioteklederne for de sammenslåtte bibliotekene, Sten F.
Vedi og Wilhelm K. Støren, fungerte som sideordnede ledere forFellesbiblioteket, med ansvar for henholdsvis indre avdelinger og
publikumstjenestene.
Plassmangel og stor flyttevirksomhet var imidlertid det som preget
starten på 70-tallet og etableringen av Fellesbiblioteket. Høsten
1971 flyttet realfag og musikk inn i en lesesalspaviljong på Rosenborg og historie og samfunnsfag etablerte seg i Nidarøhallen.
Som en kuriositet kan nevnes at sommeren etter ble samlingene i
Nidarøhallen pakket ned og satt på lager i Vinjebygget på grunn av
Fiskerimessa. Før semesterstart høsten 1972 var de igjen på plass i
Nidarøhallen. Samtidig ble pedagogikk og psykologi flyttet til industribygget på Lade. Senere fulgte religionsvitenskap, filologi, musikk,
historie og samfunnsfag etter. Innflytting i de nye bokmagasinene påSide 72

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Kalvskinnet begynte høsten 1973 og biblioteklokalene i lavblokka
ble tatt i bruk ved årsskiftet 1974/75.
I forbindelse med sammenslutningen ble den interne bibliotekvirksomheten samlet på Kalvskinnet. Etter som dette skjedde samtidig
med etableringen av BIBSYS ble den indre virksomheten i biblioteket på denne tiden svært sentral også i virksomhetssammenheng. Universitetsbibliotekarene ble samlet på Kalvskinnet og brukte det meste av sin tid på interne rutiner. Publikumsvirksomheten
hadde på denne tiden en lite fremtredende plass i virksomheten. IÅrsberetningen for 1974 heter det således: “ Det vil fortsatt, med den
bemanningen biblioteket har, ta omtrent to år før det katalogmessige
arbeidet etter flyttingen er gjennomført. Dette går ut over de indre
løpende oppgavene i biblioteket og den servicen biblioteket kan gi.
–Det samme gjelder problemet med bemanning av fire utlånssteder,som skal holdes åpne ca. 13 timer i døgnet.”

Side 73

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1976: NTUB tar i bruk biblioteksystemet BIBSYS
Av: Knut J. Petersen
Ingress: Ole Husby
Utviklingsprosjektet Bibliotekautomatisering ved UNIT startet i 1972, med bibliotekene NTHB og DKNVSB/NLHT som
prosjektpartnere. De første systemmodulene ble tatt i bruk i
1976. I motsetning til mange andre bibliotekautomatiseringsinitiativer på den tida valgte man å starte med tilvekstsystemet. Siden den gangen har systemet utviklet seg til å omfatte store deler av bibliotekets prosesser, det har fått navnet
BIBSYS, og det dekker i dag hele den norske UH-sektoren.
De første 25 år av historien sett fra NTHs synsvinkel er beskrevet av
Knut J. Petersen i artikkelen “BIBSYS ved NTUB”, som opprinnelig
ble publisert i:
Gjersvik R et al. (red.) NTUB - 75 år: Norges tekniske universitetsbibliotek 1912-1987.
Trondheim: Tapir; 1987. s. 71-77.

Artikkelen er digitalisert og gjengitt nedenfor med tillatelse fra Tapir
Akademisk Forlag
Historikk
NTUB har i mange år ligget i forkant når det gjelder å ta i bruk ny
teknikk for å effektivisere sine rutiner. Allerede i 1965 ønsket en å
utrede muligheter for EDB-behandling i Hovedbiblioteket. I 1970
forelå det første arbeidsnotat fra SINTEF om bibliotekautomatiseringved Hovedbiblioteket, NTH.
Også ved Det Kgl. Norske Videnskabers Selskabs bibliotek hadde
man arbeidet med tanker om automatisering av sine rutiner. Dette
resulterte i et møte mellom disse institusjonene samt Norges Lærerhøgskoles bibliotek den 11. februar 1972. Et samarbeidsprosjekt
for bibliotekautomatisering ble vedtatt. Det ble dannet en prosjektgruppe som i begynnelsen bestod av seks personer. 2 fra NTHB (på
1/2 tid), 2 fra DKNVSB/NLHT (på 1/2 tid), og 2 fra Regnesenteret,
RNTH (på hel tid). Prosjektleder var siv.ing. Ingeborg Sølvberg. De
første oppgavene gikk ut på å utarbeide en grovanalyse for tilvekst-

Side 74NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

funksjonene, forslag til grensebeskrivelse og endelig et systemforslag for tilvekst.
Samarbeidet i automatiserings­prosjektet gav støtet til et samkvem
med ansatte i andre bibliotek og studieturer for å gjøre seg kjent
med bruk av edb i utenlandske bibliotek. Utviklingen av prosjektet
bygde etter hvert på impulser fra en rekke utenlandske systemer både i Sverige, England og USA - pluss NORMARC fra UB Oslo.
Som en del av denne informasjonsinnsamlingen arrangerte NTHB i
1977 det første DATALIB hvor en tok opp «Data processing systems
in Libraries and documentation». Med årets DATALIB har det værtarrangert 8 seminarer i denne rekken.
Informasjonsanalysen av tilvekstsystemet var klar i juli 1972, og islutten av november forelå det første systemforslaget for tilvekst.
Høsten 1975 startet prøvekjøringen av tilvekstsystemet. For første
gang fikk bibliotekenes personale praktisk erfaring med det som
hadde fortonet seg som en visjon. Men begynnelsen var ikke uten
problemer. Man led under barnesykdommer - datafeil - brukerfeil og erfarte at innen databehandling så går det galt som kan gå galt.
Men feil kan rettes på, og etter hvert hadde man følelsen av at systemet virket.
Fra mars 1976 var tilvekstsystemet, inkludert bibliografisk søking,i ordinær drift. I begynnelsen hadde vi ikke noe flerbrukersystem,
NTHB og DKNVSB benyttet systemet 2 ½ dag hver pr. uke. Ikkesærlig praktisk, men vi var i gang.
---------------------------------------------------------------------------Griffiths, h. b.
Surfaces. – London : cambridge univ.press, 1976
ISBN 0521206960
1. 76a0001001 mtubst :040376 lev:64 bem-bib:mfd---------------------------------------------------------------------------Figur: Eldste dokument i BIBSYS database

Flerbrukersystemet (- hvis konsept visstnok ble utviklet over enomelett!) ble tatt i bruk høsten 1976. Dette var en stor lettelse forde impliserte parter. I april fikk vi også mulighet for å overføre fullskjerm - i stedet for som tidligere, linje for linje. Dialogen forbedretseg. Utviklingen av systemet skjedde i terminalens barndom, i detidligste testversjoner hadde vi bare store bokstaver, noe som stårSide 75

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

i sterk kontrast til dagens system hvor vi ved hjelp av skiftkoder harover 200 tegn til rådighet.
Høsten 1979 ble katalogsystemet prøvekjørt. Den 1. januar 1980
ble det satt i full drift ved NTHB, og det før man hadde utviklet nødvendige rutiner for behandling av flerbindsverk og hefter i serier.
Etter den tid er all litteratur som er registrert ved NTUB katalogisert
i BIBSYS. Ved Katalogavdelingen var man forlengst lut lei av å sortere og støpe ned tusenvis av kort tre til fire ganger hvert år, så dettevar et skifte vi så frem til. Hovedbibliotekaren så også årskiftet som
et passende tidspunkt for å gå over til edb, og NTHB var derved det
første biblioteket innen BIBSYS som forlot kortkatalogen. De andre
bibliotekene fulgte etter senere på året etter at de tidligere savnede
rutiner var blitt satt i drift. Etter at kortkatalogen var avsluttet ble
denne filmet. Resultatet ble 358 mikrofiche med bilde av 891.097
katalogkort.
Vi produserer fortsatt de samme katalogene som tidligere; en alfabetisk ordbokskatalog og en systematisk katalog etter UDK, men
det nye katalogmediet er en COM-fiche (Computer Output on Microfiche) som blir kumulert ved hver katalogproduksjon. Vi slipper altsånå å ordne noe som helst.
Hovedkatalogen som tidligere kun fantes i ett komplett eksemplar
ved Hovedbiblioteket, kunne nå som mikrofiche distribueres til alleavdelinger i Hovedbiblioteket som har behov for den og til alle seksjonsbibliotekene. Den kunne kjøpes av NTH’s institutter og av våresamarbeidende bibliotek - industribibliotek, ingeniørhøgskolenes
bibliotek, andre tekniske universitetsbibliotek i Norden, etc.
Det var nok noen av instituttbibliotekene som i første fase savnet
våre gratis tilsendte katalogkort. Men dette har senere stort sett blitt
oppveiet av den fordel å ha oversikt over all litteratur anskaffet ved
NTH og senere også av nye online søkemuligheter i BIBSYS.
Endelig var det utlånssystemets tur. Det ble her gjort grundige
forberedelser. Det ble skrevet kravspesifikasjoner. Kravspesifikasjonene ble skrevet etter BSKmetoden (Bruker skrevet Kravspesifikasjoner), og de ble skrevet av en gruppe bestående av en representant fra hvert av de tre deltakende bibliotek. Metoden viste segå være vellykket. Det ble ved en slik løsning tatt hensyn til kravene
fra alle de deltakende bibliotek. En måtte samarbeide om rutinene
Side 76

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

på et tidlig tidspunkt i automatiseringsfasen, og en måtte komme tilenighet.
Kravspesifikasjonene ble lagt til grunn for det videre arbeidet i prosjektgruppen inntil programmene var ferdige til bruk. Denne metoden
er senere benyttet ved skriving av kravspesifikasjoner for BIBSYS II
for alle moduler i systemet. I tilegg til de ovenfor nevnte fordeler har
den følt til en meget utbredt personkontakt bibliotekene i mellom.
Dette har vært berikende og nyttig både faglig og sosialt.
Et pilot-prosjekt for utlån ble satt i drift på seksjonsbiblioteket Elektro
ved NTUB i september 1982. Hovedbiblioteket tok utlånssystemet
i bruk i januar 1984, og siden den tid har alle utlånsavdelingene
ved NTUB tatt i bruk systemet, de siste seksjonsbibliotek i januar
1987. Utlånssystemet er også i bruk ved av de andre BIBSYS-bibliotekene. Som en del av Utlånssystemet blir alle dokumenter merket
med en strekkode ved katalogisering, samt at alle lånere utstyres
med et lånekort med ditto strekkode
Prinsipper og innhold
Hovedidéen bak BIBSYS er at det er et integrert system. Det betyr
at delfunksjonene tilvekst, katalogisering, utlån og søking er samlet i
ett system med én felles database. BIBSYS samler altså alle interne
funksjoner så nær som periodikakontroll. Et hovedprinsipp i BIBSYS
er gjenbruk av data. Dette betyr at den bibliografiske beskrivelsen
av et dokument bare registreres én gang uavhengig av hvor mange
bibliotek som eier det og hvor mange eksemplarer de forskjellige
bibliotekene eier. For å få gjennomført et slikt prinsipp måtte man bli
enig om et felles katalogiseringsregelverk. Dette betød et brudd med
det man hadde gjort tidligere, da man hadde utviklet sin egen, ofte
forenklede, variant av reglene i 4. utgave av de norske katalogiseringsreglene. NTHB og DKNVSB la mye arbeid ned i å samordne sinkatalogiseringspraksis samtidig som et nytt katalogiseringsregelverk
ble valgt: AACR2 (Anglo-American Cataloguing rules. - 2nd ed.),som ble utgitt i 1978. Det lå et stort arbeid i å tolke disse reglene,
som omfattet 620 sider og som var på engelsk. Det skulle enda gåtre år fra vi begynte å praktisere reglene til det kom en norsk oversettelse av dem.
Reglene gir retningslinjer for tre nivåer, grader av kompleksitet. BIBSYS har valgt det midterste nivået. Det kan imidlertid diskuteres om

Side 77

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

man ikke burde ha valgt en enklere linje. Som en kuriositet tillater
jeg meg å gjengi «The Most Concise AACR2»

Figur: The Most Concise
AACR2

Søkesystemet ivaretar den viktige gjenfinningsfunksjonen, tjener
bibliotekenes interne husholdningsbehov og ikke minst brukernes
behov for informasjonsgjenfinning. Litteraturen kan søkes på kriteria
som forfatter, tittel, emneord, klassifikasjon, diverse boknummer osv.
I tillegg til bibliografisk søking som vi har hatt siden starten, fikk vi
i 1984 utviklet et «emnesøkesystem» som gav oss utvidede søkemuligheter. Søkeprogrammene er åpent tilgjengelig for alle som er
registrert som brukere av den datamaskinen BIBSYS kjøres på.
I tillegg til søking fra terminal kan man benytte en av de sorterte mikrofichekatalogene, som produseres jevnlig. Det produseres følgende
kataloger:
Egen alfabetisk katalog for hvert bibliotek.
Egne systematiske kataloger for hvert bibliotek og klassifikasjonssystem.
En bieffekt er at de samarbeidende biblioteker kan produsere en
felleskatalog. Dette er enestående for så mange store bibliotek. Når
UB Oslo kommer med i BIBSYS fra 1988 av, vil Norge så vidt vi vetvære et av to land i verden hvor alle Universitetsbibliotekene hargått sammen om en felles katalog. Det andre landet er Israel. Videre
tilbyr systemet en felles rapportering til Samkatalogen. Rapporteringen foregikk til å begynne med på kort, men etter at Samkatalogen

Side 78NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

også er mekanisert (automatisert) rapporteres det nå ved hjelp av
magnetbånd.
Et av BIBSYS store goder gjelder den interne gjenfinning og status
for dokumentene. Før visste man lite om en bok var i huset før den
kom i kortkatalogen, og dette tok på den tid tre til måneder. Nå harvi en felles oversikt i databasen over hva som er bestilt, hva som er
ankommet, hvor i prosessen boken befinner seg, om den er utlånt
osv. Tidligere var dette fordelt i hver sin katalog og det var et uendelig arbeide å oppspore et dokument.
Samarbeid mellom de deltakende bibliotek
BIBSYS markerer seg ved at alle rutiner er utviklet i samarbeid medeller etter ønske fra de som skal benytte systemet. Dette har hittil
delvis fungert på den måten at programmerer, (mange av disse har
tidligere arbeidet ved NTUB), har presentert et system som brukeren
har vurdert og kommet med forslag til endringer på. Dette har værten kontinuerlig prosess da kravet til systemet hele tiden har økt. Alleønsker, store eller små, er blitt tatt like alvorlig. Dette gjelder enten
det har vært bare ett bibliotek som syntes å ha behov for rutinen, eller om det har vært allmenn oppslutning.
Prioriteringen av endringene har foregått ved et av de halvårlige
kontaktmøtene mellom brukere og prosjektgruppe. Disse brukermøtene er en svært viktig del av driften av BIBSYS. Her har man bl.a.
kunnet komme fram med sine frustrasjoner, mens prosjektgruppen
har hatt mulighet til å forklare, eventuelt bortforklare problemer. Det
avholdes spesielle møter for hver modul, tilvekst, søking, katalogisering og utlån. Dette er rene faglige arbeidsmøter, og i tillegg avholdes det et fellesmøte hvor mer generell informasjon flyter.
Arbeidet med å tolke de meget kompliserte katalogiseringsreglene,og få de forskjellige bibliotekene til å holde en enhetlig praksis, ledes
av BIBSYS kataloggruppe. Denne gruppen er nedsatt av de katalogansvarlige fra bibliotekene. AACR2 er ofte litt tvetydig samtidig som
den ikke er tilpasset EDB-katalogisering, så det er et stort arbeideå styre riktig gjennom denne. «Viktige» problemer er tatt opp. I ekstreme tilfeller kan man ha lange diskusjoner om hvor mange mellomrom, hopp, det skal være på en bestemt plass i katalogkortet.
Nye bibliotek har sluttet seg til samarbeid, og gamle problemer er
blitt som nye igjen. Det har da hendt at man har glemt hva som er

Side 79NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

bestemt tidligere, og bestemt noe nytt. I dag har gruppen nedfelt sin
tolking av enkelte punkter av AACR2 i eget dokument.
BIBSYS og NTUB’s personale
Hva har så innføringen av BIBSYS betydd for personalet ved
NTUB? Det har vært et stort fremskritt, men i enkelte perioder har
det vært tøft. Det har vært driftstans på datamaskinen, programfeil
og feilmeldinger av forskjellig art. Noe av det verste var lang responstid, - opptil flere minutter. De mest avbalanserte personer ble
frustrert og opptrådte som de var på randen til sammenbrudd. Vi fikk
oppleve hva terminalstress var. Til sine tider skapte det også misstemning at utviklingen ble startet på nye moduler før andre var helt
ferdigstilt. Men utviklingsgruppen hadde tross alt et begrenset antall
timer til rådighet, og fremdriftsplanene skulle følges.
I dag er vi inne i en stabil periode for BIBSYS, og derved for bibliotekets personale. Vi stiller stadig større krav til systemet, og disse
krav har personalet vært med på å legge inn i kravspesifikasjonenetil BIBSYS II, som kommer på lufta i slutten av 1988. En stor del av
bibliotekets virksomhet er prisgitt systemet. Stabilitet er derfor svært
viktig. Men det er nok ingen som i dag kan tenke seg å være det
foruten. Uten BIBSYS ville NTUB heller ikke ha maktet å utføre denøkning i virksomhet som de siste 10 år har ført med seg, uten at det
har vært noen økning i antall stillinger.
NTUBs brukere
Hva med brukeren av biblioteket? Hvorledes opplevde han overgangen til automatisering? Det har f.eks. blitt veldig enkelt å låneen bok. Man registrerer seg som bruker og får utlevert et lånekort.
Utlånet foregår rent teknisk ved at man vha optiske lesemidler leser
av en strekkode i boka og ditto på lånekortet. Brukeren slipper å fylle
ut blanketter. Ellers har innføringen av publikumsterminaler gjort atbrukeren kan slå opp i databasen selv. Dette krever selvsagt at brukeren setter seg inn i bruken av søkesystemene, men det gir en helt
nye søkemuligheter. Alle våre brukere ved NTH er vant med å bruke
dataterminaler og tilegner seg raskt denne måten å lete i samlingen
på. I BIBSYS II vil brukeren også kunne bestille dokumenter fra sin

Side 80

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

terminal. Brukerens servicetilbud er ved innføring av BIBSYS øketbetydelig.
De andre bibliotekene
De nasjonale investeringene som er gjort i BIBSYS kommer alle bibliotek til gode. Også de som står utenfor BIBSYS-samarbeidet. Dette
gjør de gjennom de forbedrede tjenester som BIBSYS-bibliotekene
nå kan tilby. Alle bibliotek har større mulighet til også å utnytte våresamlinger, ved at de fra sine hjemsteder kan slå opp direkte i vår
katalog. Dette kan de enten gjøre online eller ved å kjøpe våre mikrofiche-kataloger. Denne mulighet for bedre lokalisering fører til at litteraturen bestilles direkte fra det bibliotek som eier den, og verdifull
tid spares.
En annen sekundæreffekt er at de kan benytte BIBSYS til katalogiserings- og klassifikasjonsstøtte for egen litteratur. De slår opp
i BIBSYS - finnes boken der, kan de skrive av, eller i noen tilfeller
overføre posten til eget system ved hjelp av filoverføring.
BIBSYS II og egen datamaskin
Hovedplanen og filosofien bak BIBSYS baserer seg på teknikker og
metoder som var tilgjengelig på 70-tallet. Det har resultert i at dagens system er tungt å drive og vedlikeholde. Alle parter ønsker seg
et system som er enklere å holde i gang. En annen årsak til at BIBSYS må skrives om, er at deler av den standard programvare som
benyttes i dag vil bli trukket tilbake, og da vil ikke BIBSYS fungere
uansett. Prosjektet med omskrivingen av systemet har fått navnet
BIBSYS II. Kravspesifikasjonene for dette er skrevet av brukergrupper, hvor representanter for alle bibliotek har deltatt, ved hjelp av
BSK-metoden. For noen av modulene, de som vi er godt fornøyd
med, har man mer eller mindre kopiert dagens system, mens forandre deler vil det bli en total revisjon. Dette gjelder spesielt tilvekstsystemet.
Noen av de problemene vi hittil har stridd med, må tilskrives datamaskinen vi kjører på. BIBSYS har stort behov for datakraft. Det er
et terminalorientert system, med store programmer og en voksende
database som krever stadig mer lagerplass. Datamaskinen må sieså være av eldre konstruksjon og er sannsynligvis ikke beregnet forå håndtere så mange terminaler samtidig som BIBSYS tilsier. Vi seralle fram til å få byttet ut den datamaskinen som BIBSYS nå kjører
på, SPERRY 1100/72 til en egen IBM-maskin med større kapasitet.
Side 81NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Dette vil skje samtidig som BIBSYS II kommer i drift i slutten av
1988.
Deltakere og fremtidig målsetting
BIBSYS som vi kjenner det i dag, har vært i drift i over 11 år. De
opprinnelige partene i samarbeidet var Universitetsbibliotekene i
Trondheim (NTUB og UBT), RUNIT og Riksbibliotektjenesten. Andre bibliotek har sluttet seg til etter hvert: Universitetsbiblioteket i
Tromsø i 1977, Universitetsbiblioteket i Bergen og Medisinsk bibliotek ved UNIT i 1983, Norges Handelshøyskoles bibliotek i 1985 og
sist fakultetsbibliotekene SV og HF ved Universitetsbiblioteket i Osloi 1987.
Hvorledes har det gått med prosjektets målsetting? Kravet om
forbedret service overfor brukerne, ved enklere utlånsrutiner, raskereog sikrere informasjon om et dokuments status, lettere tilgjengelige
kataloger og utlånstjenester må sies å være oppfylt. Har det bedretarbeidsforholdene i biblioteket? Arbeidsmengden er jo som før,men de rutinemessige arbeidsoperasjoner har blitt enklere. Selv om
BIBSYS’ barndom enkelte ganger føltes tung, har det ligget en utfordring i å være med å utvikle systemet.
Følgende overordnede målsetting ble vedtatt av BIBSYS’ styre i november 1986:«BIBSYS er et felles biblioteksystem for universitetene og de vitenskapelige høgskolene i Norge. Muligheten for å åpne systemet for
regulær tilknytning fra andre fag- og forskningsbibliotek, i den takt
det er teknisk og økonomisk forsvarlig, er til stede. En forutsetning
for tilknytning fra flere bibliotek er at de eksisterende BIBSYS-biblioteks tjenestetilbud ikke må forringes. Databasen skal videre væretilgjengelig for alle for søking»Retningslinjer for tilknytning og prispolitikk er saker BIBSYS’ styre er
opptatt av i dag.
Databasen inneholder nå 350.000 forskjellige katalogposter som
representerer 460.000 dokumenter. 34% av disse dokumentene
tilhører NTUB. Vi har i dag ca. 200 eksterne brukere tilknyttet BIBSYS, blant dem en lang rekke industribedrifter. Det som i utgangspunktet var et lokalt prosjekt i Trondheim, utviklet seg altså til en
nasjonal virksomhet og et system som ved BIBSYS II vil kunne væreet av de beste i verden.

Side 82NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1978: Biblioteket Dragvoll åpner
Av Ellen Kaasbøll
Biblioteket åpnet på Universitetssenteret Dragvoll sommeren 1978, med 6 ansatte og tjenester forde filologiske fagene. I dag er det et stort og aktivt bibliotek for humaniora- og samfunnsfag.

Bovenhoff og Berit Andersen på takterrassen på Dragvoll.

ForhistoriePå grunn av byggearbeider, måtte man i de første ukene
Kjernen i Dragvollbiblietter åpningen bruke hjelm utenfor biblioteket. Foto: Ellenoteket var biblioteket ved Kaasbøll
Norges Lærerhøgskole(NLHT). Fra 1960 hadde
NLHT holdt til i egne lokaler på Rosenborg. Da det etter hvert ble
for trangt der, flyttet store deler av virksomheten (det meste av humaniora og samfunnsfag) til midlertidige lokaler på Lade, og biblioteket fulgte med. Dette skjedde i 1973 og 1974. På samme tid ble
NLHT’s bibliotek organisatorisk slått sammen med biblioteket ved
Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVSB). Alle “indre tjenester” ble samlet på Kalvskinnet, og bibliotekene på Lade og
Rosenborg (realfag) ble rene publikumsavdelinger.
Universitetet i Trondheim ble formelt opprettet i 1968, og det ble lagt
store planer om et universitetssenter på Dragvoll/Stokkan, beregnet
på 25-30 000 studenter. I 1976 ble grunnsteinen lagt ned av Kong
Olav V, og etter 2 år var det innflyttingsklart. Biblioteket flyttet inn
Side 83NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Den offisielle åpningen av Dragvoll var først i mai 1979. Biblioteket hadde stand i gata, med
framvisning av “Litteratursøk med EDB”. På bildet: Audhild Hoem, Ellen Kaasbøll og Karen
Buset. Foto: Ukjent. Utlånt av E. Kaasbøll.

på Dragvoll sommeren 1978. 11. september ble de nye biblioteklokalene åpnet for publikum, med boksamlinger og bibliotektjenesterfor de filologiske fagene.Den bygningsmassen som da sto ferdig
var bare første del av første byggetrinn i den stort planlagte universitetscampusen.
Selv om prognosene for antall studenter i framtida allerede var redusert, og dimensjonene på Dragvoll/Stokkan-anlegget krympet
tidligere på 1970-tallet, var det fortsatt planer om snarlig videre utbygging. I denne omgang ble det bare plass til humaniora-fagene,og heller ikke alle av disse: Institutt for drama, film og
teater ble igjen på Lade. Det samme ble samfunnsfagene, medtilhørende bibliotek.
Lokaler, leseplasser
Lokalene biblioteket disponerte på Dragvoll fra 1978 skullevære midlertidige, og biblioteket ble spredt på 2 bygg og over 3nivåer(etasjer). Det var 340 studentleseplasser i biblioteket. Men
med den store nedgangen i studenttallet som kom på 1980-tallet,
Side 84

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

var det til tider nesten tomme lesesaler. Opprinnelig var planen at
biblioteket skulle disponere alle etasjer i ett bygg, og ved neste utvidelse (del 2 av byggetrinn 1) utvides med et nytt bygg ved siden av,
i en åpen løsning med en “bibliotekgate” i midten. Det ble det ikke
noe av.
Midlertidigheten varte i 15 år. Først i 1993 sto del 2 av første byggetrinn ferdig. Da flyttet hele biblioteket over til bygg 8. I nybygget
ble det publikumslokaler og kontorer på nivå 5. Lokalene biblioteket
disponerte på nivå 4 ble kontorer for indre tjenester. Lokalene pånivå 3 (gateplan) ble til rene lesesaler utenom biblioteket, for å gi
studentene arbeidsplasser også utenom bibliotekets åpningstid, og
for å bruke mer av bibliotekets areal til bøker. Åpne boksamlinger
ble prioritert. I tillegg ble det opprettet et stort magasin for tidsskrifter og annet i tilfluktsrommene i kjelleren. Fra 1993 og en del årframover var det bare ca. 120 leseplasser inne i biblioteket.
Samfunnsfagene fra Lade skulle nå flytte inn i de nye lokalene på
Dragvoll. Men institutter og studenttall hadde vokst fortere enn bygningsmassen, og det ble ikke plass til alle nå heller. Dermed måtte
også biblioteket opprettholde avdeling på Lade. Først i 2003 flyttet
psykologi som siste fag inn på Dragvoll. Biblioteklokalene var ikke
blitt større siden 1993, så nå ble det trangt om plassen både for studenter og bøker. Først i 2006 fikk vi større lokaler med den øverste
etasjen i det nybygde ekstrabygget: bygg 6B. Bygget kom som løsning på prekære plassproblemer for studentene på Dragvoll, og forbibliotekets del som erstatning for et eget bibliotekbygg, som stadig
har blitt skjøvet inn i framtida.
Ettersom større deler av litteraturen er blitt tilgjengelig elektronisk, erbehovet for stadig større åpne samlinger med trykt litteratur blitt mindre. NTNU ønsker nå at biblioteket skal ta ansvar for arbeidsplasser
for en stor del av studentene, og vi ser også at de trives med åsitte blant bokreolene. Fra 2012 vil Dragvollbiblioteket ha 390 arbeidsplasser for studenter, med og uten elektronisk utstyr. En delav disse plassene er fordelt på 17 grupperom og studieceller. Biblioteket er et populært sted å arbeide med studiene, enten alene eller
i grupper.
Samlinger
Boksamlinger: Det fins ikke egne tall for boksamlingene på Dragvoll
i 1978 - i årsberetningene fins bare tall for det samlede Fellesbiblioteket DKNVSB/NLHT. Et veldig omtrentlig anslag kan være ca. 50000 bind (bøker og tidsskrifter). I dag er det ca. 200 000 bind i åpnesamlinger og 150 000 i lukkede magasiner. På det meste var det
Side 85NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

ca. 1 500 trykte tidsskrifter i åpen samling. Etter hvert har de elektroniske utgavene overtatt, og det er nå ca. 325 titler igjen. Fellesbibliotekets samling av mikrofilmede norske aviser ble plassert på
Dragvoll. Den er på ca. 450 avistitler (ca. 40 000 filmruller), og slutter med 2007-årgangen. Da stoppet Nasjonalbiblioteket filmingen- avisene skulle i stedet digitaliseres og legges i fulltekst på nettet,
men dette har foreløpig ikke blitt realisert.
Lån
Første hele året i de nye lokalene (1979) var utlånet ca. 13 000 oginnlån ca. 1 500. Den kraftige tilbakegangen i antall studenter på
1980-tallet vistes også på aktiviteten i biblioteket. Utlånet steg litt tilå begynne med, men holdt seg så rundt 15 000 i hele tiåret. Først
rundt 1990 begynte studenttallet å stige igjen. Vi fikk en stadig økning i aktiviteten, samtidig med at alle humsam-fagene etter hvert
ble samlet på Dragvoll. I 2005 var det over 95 000 utlån og 10 000innlån. Da kom også teknikken til hjelp: i 1999 fikk vi en utlånsautomat, etter hvert to. Men bøkene hopet seg opp ved tilbakelevering,og i 2005 kom returautomaten, som også grovsorterer bøkene. Den
krever stor plass, og har fått et eget rom. Det er innleveringslukerbåde i biblioteket og utenfor, så man kan returnere bøker hele døgnet. De siste årene har utlånstallene flatet ut, og gått svakt tilbake,selv om studenttallet fortsatt er høyt. Mer litteratur er å finne på
nettet, særlig tidsskrifter, og etterhvert også bøker. Utlånet ligger
likevel på over 85 000 i året (2010), og automatene er uunnværlige.
Brukeropplæring
Biblioteket har i alle år drevet med orienteringer og undervisning forstudenter i bruk av bibliotekets tjenester. Til å begynne med foregikk
det i lokalene rundt skranken, med omvisning i samlingene. Det
hendte det møtte opp 100 studenter de første årene, seinere var
problemet mer å få dem til å møte opp i det hele tatt. Mange varianter av kurs og kursannonsering har blitt prøvd. Nå foregår undervisningen etter avtale med faglærer. I 2010 ble det holdt 50 kurs ibiblioteket på Dragvoll, for det meste litteratursøkekurs, med hovedvekt på bruk av databaser og andre nettressurser. I det siste har detogså blitt populært å delta på bibliotekets kurs i referansehåndtering(EndNote). I 1999 fikk vi et eget undervisningsrom med PCer. I
2006 kom bygg 6B. Undervisningsrommet flyttet dit, og utstyret er

Side 86NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

blitt stadig mer avansert. Rommet brukes nå mye til video-konferanser, og et ekstra undervisningsrom skal innredes.
Personale
Ved innflyttingen i 1978 jobbet 6 ansatte i biblioteket på Dragvoll. I
tillegg fikk vi jevnlig besøk av fagansvarlige, som ellers var stasjonert på VSB på Kalvskinnet. Foran utvidelsen i 1993 ble det bestemt
at innkjøpstjenesten, fagansvarlige og deler av katalogavdelingenog tidsskrifttjenesten skulle flytte til Dragvoll, for å være nærmere
de store brukermiljøene. Flyttingen skjedde i 1994, og det ble da til
sammen ca. 20 ansatte med hovedtilhold på Dragvoll. Seinere vokste staben, etter hvert som flere fag flyttet fra Lade. Studenttallet og
aktiviteten økte, og de fleste ansatte fra alle avdelinger på Dragvolldeltok etter hvert i publikumsarbeidet. I 2011 ble arbeidet med “indre tjenester” igjen sentralisert, denne gangen til NTNU UBs lokalerpå Gløshaugen. Personale som jobber med innkjøp, tidsskrifter og
katalogisering ble flyttet, og pr. i dag er det igjen en fast stab på ca.
20.

Kilder:Støren, WK. Biblioteket. I: Kirkhusmo, A. “Akademi og seminar” : Norges lærerhøgskole 19221982. Trondheim: Universitetet i Trondheim, Norges lærerhøgskole: I kommisjon hos Tapir;
1983. s. 206-210.
Wale, A. Universitet og høgskole : Den allmennvitenskapelige høgskolen 1984-1996.
Trondheim: Strindheim Trykkeris Forlag; 1996.
Universitetsbiblioteket i Trondheim. Avd. B: Årsberetning 1978-1995.
BIBSYS-statistikk.

Side 87

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1979: Marinbiblioteket åpner
Av: Linda Østbye
I forbindelse med opprettelsen av Marinteknisk Senter i
1979 ble det bestemt at det skulle lages et felles bibliotek
for senteret. Dette ble et samarbeid mellom Norges Skipsforskningsinstitutt (NSFI), nå MARINTEK og NTHB, nå NTNU
Universitetsbiblioteket. De enkelte instituttsamlingene og
litteraturen som befant seg ved NSFI ble overført dit.
Biblioteket betjener i hovedsak studenter ved Marin teknikk, ansatte
ved Institutt for Marinteknikk ved Fakultet for ingeniørvitenskap
og teknologi, CeSOS (Centre for Ships and Ocean Structures) og
MARINTEK. Biblioteket er også åpent for brukere utenfor universitetet. Marinbiblioteket ligger på Marinteknisk Senter på Tyholt i tilknytning til Skipsmodelltanken.
Marinteknisk Senter ble offisielt åpnet av Olav V i juni 1979.

Marinbiblioteket i 2006. Foto: NTNU UBSide 88

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1984: Musikkbiblioteket åpner
Musikkbiblioteket ble formelt opprettet ved at det i 1984 bletilsatt en fagutdannet bibliotekar. Biblioteket ble innlemmet i NTNU Universitetsbiblioteket 1. januar 1998 etter å havært tilknyttet Det humanistiske fakultet ved NTNU siden 1.
januar 1996. Musikkbiblioteket betjener primært studenterog ansatte ved Institutt for musikk (NTNU), utøvende utdanning (tidligere Musikkonservatoriet i Trondheim). Biblioteket er lokalisert til Olavskvartalet i Trondheim sentrum.

Kjøpmannsgata 42. Musikkbiblioteket ligger i 3. etasje. Foto: Koteng

Side 89

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1988: Biblioteket Kunstakademiet åpner.
Av: Linda Østbye

Biblioteket ved Kunstakademiet ble etablert i 1988, og ble endel av
NTNU Universitetsbiblioteket i 1997. Biblioteket betjener førstog fremst studenter og ansatte ved Institutt for billedkunst Kunstakademiet i Trondheim. Det benyttes også mye av kunsthistorikere og distriktets kunstnere. Biblioteket Kunstakademiet
har lokaler i Industribygningen i Innherredsvegen, i samme bygning som Institutt for billedkunst, Kunstakademiet i Trondheim.

Industribygningen i bakgrunnen. Biblioteket ligger i øverste
etasje. Foto: NTNU Universitetsbiblioteket

Side 90

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1989: BIBSYS fornyer seg
Av: Jorunn Alstad
BIBSYS Biblioteksystem ble tatt i bruk som husholdningssystem for bibliotekene ved NTH og det Kgl. Norske Vitenskapers Selskap i 1976. BIBSYS utviklet seg imidlertid fort til å bli
en viktig ressurs for informasjonssøking ved norske fag og
forskningsbibliotek, og har hatt et stort fokus på tilpasningav søkeprogrammer og tjenester for bibliotekenes brukere.
BIBSYS har vært biblioteksystemet for universitetsbibliotekene i
Trondheim siden 1976, da tilvekstsystemet inkludert bibliografisk
søking ble satt i drift. Allerede i oppstartfasen ble tanken om at detteskulle være et system for flere bibliotek etablert, og Tromsø og Bergen meldte seg raskt inn i samarbeidet.
Den første del av BIBSYS-historien er omtalt av Knut J. Petersen
i jubileumsboka for NTUB i 1987. I denne første tida var BIBSYS
først og fremst et internt verktøy for bibliotekansatte. Søkeprogrammet @bib. var laget for å tilfredsstille interne behov for bestilling,katalogisering og utlån, og det første initiativet for å komme publikum i møte var det nye programmet @e.o som kom i 1982. Fra
dette tidspunktet har brukerne fått stadig mer oppmerksomhet. Etter
som datanettet ble tilgjengelig for bibliotekets brukere så ble det behov for å ha tjenester som ikke krevde at man oppsøkte biblioteket.
Framveksten av Internett på slutten av 1980-tallet var nok den viktigste faktoren som drev denne utviklingen framover.
I 1989 gjennomgikk BIBSYS en total “makeover” og BIBSYS II så
dagens lys. Det nye systemet ble utviklet gjennom brukerstyrtekravspesifikasjoner, og et stort antall bibliotekansatte var involvert
i utviklingen av systemet. Med BIBSYS II ble muligheten for publikum til å søke i BIBSYS satt mer i system, og bibliotekene fikk egne
publikumsterminaler for søking i databasen. Før den tid var kortkatalogen, og etterhvert kopier av BIBSYS sin database på microfiche,
publikums eneste mulighet til å finne ut hva biblioteket hadde i sineSide 91

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

hyller. Muligheten for å søke i BIBSYS sin database gav også publikum mulighet til å se hva andre bibliotek hadde i sine samlinger.
Med BIBSYS II kom også søkeprogrammene PUBSØK og GENSØK. PUBSØK var et menybasert system som skulle være enkelt
og lett tilgjengelig
for alle. Publikum
kunne fylle innforhåndsdefinerte
søkefelter som
forfatter, tittel
og emneord, og
dermed skulle det
ikke være nødvendig med ytterligere opplæring
i bruk av systemet. Men tross
gode intensjoner,
Bjørn Geisnes ved den første
helt siden den første utgaven av PUBSØK
dataterminalen ved NTNU.
kom, har det vært diskusjoner i BIBSYS og
Foto: NTNU UB
i bibliotekmiljøet om hvordan vi kan gjøre
søkeprogrammene enkle nok for brukeren.
Vi fikk stadige påminnelser fra publikum om at de var for vanskelige
å bruke, og “null treff” er uten tvil demotiverende for videre søking.
Klagene over PUBSØK var nok spesielt heftige fra de fagmiljøer der
datamaskinen den gang ikke spilte en viktig rolle.
Som et svar på dette kom PUBSØK “light”. PUBSØK skulle være enenklere inngang til søkingen ved bruk av kun ett søkefelt. I ettertid
kan vi jo leke litt med tanken om hvor Google fikk sin ide om et superenkelt søkegrensesnitt fra . . .

GENSØK var et program som gav flere muligheter til å utføre eksakte og mer kompliserte søk enn PUBSØK. Det var kommandobasert,
med et utall av mulige søkefelter. GENSØK var ikke umiddelbart
enkelt å bruke, og i “GENSØK - kort veiledning” er den første setningen: “Den viktigste kommandoen er HJELP.” Hadde en imidlertid
først lært seg GENSØK, var det et effektivt og superkjapt søkesystem med gode treff. GENSØK ble vel likevel mest populært innenfor
Side 92

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

bibliotekets egne kretser, og spesielt i forbindelse med innkjøp og
klassifikasjon av litteratur var det svært effektivt.
Etterhvert som årene gikk, ble stadig flere bibliotek med i BIBSYSsamarbeidet. I 1994 var det 67 fag- og forskningsbibliotek som deltok, og fra 1994 ble også Nasjonalbibliotekets poster registrert i BIBSYS. Dette gjorde BIBSYS til en god kilde for fjernlån bibliotekene
imellom, og i 1996 tok bibliotekene i bruk BIBSYS også som innlån- og fjernlånssystem i modulen INNLÅN. Dette forenklet arbeidet
internt i bibliotekene, samtidig som det var en stor forbedring for
publikum. Nå ble bestillinger på dokumenter som ikke var tilgjengelig
lokalt, videresendt til riktig bibliotek, og bøkene kunne sendes i posten samme dag.
Internett skapte nye muligheter, og BIBSYS lanserte Web-søk i1994. Det er ikke sikkert at dette var den første bibliotekkatalogen ihele verden som var søkbar på web, men det var i det minste en av
de aller første. Dermed var BIBSYS sin database enkelt tilgjengelig
for alle, og det resulterte i ønsker om lån fra bokstavelig talt hele
verden.
I WEBsøk ble det etterhvert også mulig for publikum med lånekort å
bestille lån og kopier i forbindelse med søkingen, og dette ble fort en
populær tjeneste. Nå kunne alle bestille det de ønsket fra biblioteket
via PC’en på skrivebordet. BIBSYS var svært tidlig ute med å utvikle brukerstyrt bestilling av lån og kopier, men enkelte bibliotek var
skeptiske og redde for at de skulle oversvømmes med bestillinger,så det var ikke alle som umiddelbart tok i bruk funksjonen.
Etterhvert ble BIBSYS et kjent begrep ved alle fag- og høgskoleinstitusjoner i Norge, og stadig flere faginstitusjoner ble medlemmer.
BIBSYS samlet fag- og forskningslitteraturen i en stor database,tilgjengelig for alle, samtidig som brukerne enkelt også kunne søkei sitt biblioteks lokale base. Dette er det få andre land som har klart,og mange utenlandske bibliotek har vært, og er, misunnelige på
Norge som har klart dette.
Forskdok ble utviklet av BIBSYS og tatt i bruk av NTNU i 1997.
Dette var et svar på behovet for å kunne registrere og innrapportere
forskningsaktiviteten ved universitet og høgskoler. I Forskdok skulle
forskerne selv registrere forskningsprosjekter og egne publikasjoner(Forskpub), og ved NTNU ble det etablert et system med superSide 93

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

brukere som skulle bistå forskerne i registreringen. Forskdok ble
erstattet av Frida i 2004, og senere av Cristin i 2010.
BIBSYS utviklet søkeportalen Ask i 2005. Det ble det mulig å søkei hele bibliotekbasen, i egen lokal base, i Forskdok og Forskpub og
i emneportalen, eller i alt dette i samme søk. Det siste slo aldri heltan, og Ask brukes nå i det store og hele for søk i bibliotekbasen. I
BIBSYS Ask ble det også mulig for publikum å registrere seg bl.a.
via Feide i “Min side”. Der er det mulig å sjekke egne bestillinger,egne lån, søkehistorikk, og bestillingshistorikk. I tillegg er det mulig
å fornye egne lån. Dette var enda et skritt mot å gjøre publikum mer
selvhjulpne og i stand til å utføre sine bibliotektjenester via sin egenPC når de vil. BIBSYS Ask har vært, og er, en populær tjeneste ved
NTNU, og statistikken for 2010 viser at NTNU ligger på 2. plass etter
UB Oslo i antall søk, med 1,3 mill registrerte søk i Ask.
Etterhvert har NTNU UB utviklet flere publikumtjenester som involverer deltagelse og utvikling også fra BIBSYS. Dette gjelder bl.a.
innføring av hyllekart som viser hvor de enkelte bøkene står i biblioteket, og retur- og utlånsautomater.
Med den raske digitale utviklingen innen IKT, har også spørsmålet
rundt hva som skal registreres i BIBSYS basen meldt seg. BIBSYS
var tidlig ut med å importere bibliotekenes e-bøker. Bibliotekbasen
gir brukerne lenke direkte til fullteksten, og alle tidsskrifter, elektroniske eller ikke, finnes i basen. BIBSYS sin base er også tilgjengelig
via Google gjennom deltagelse i WorldCat, verdens største bibliotekkatalog.
Men en stadig større del av nyttig informasjon finner brukeren andre
steder, og BIBSYS er ikke lenger det naturlige førstevalget i mange
tilfeller. Samtidig ser vi en utvikling der tjenestene i større grad integreres i hverandre. Ett eksempel på dette kan være at NTNU UB
gjør alle sine tidsskriftartikler og doktoravhandlinger tilgjengelig via
Google Scholar. I Google Scholar har biblioteket lenket til BIBSYS
via en lenketjener slik at brukeren fremdeles har tilgang til de tjenester som finnes der. På denne måten knyttes de forskjellige tjenestene sammen, og BIBSYS er med på utviklingen.

Side 94NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Lenker
BIBSYS ved NTUB (Knut J. Petersen i jubileumsboka NTUB 75 år):http://www.ntnu.no/ub/jub2012/pageflip/1976/

Side 95

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1994: Biblioteket på WWW
Av: Ole Husby
Den første websida til biblioteket var klar i januar 1994. På
den tida var det entusiastene og pionerene som rådet, og
de hadde ikke tid til å vente på brukerkrav eller strategiplaner. I dag er World Wide Web så grunnleggende som verktøy at storparten av bibliotekstjenester avhenger av dette
mediet. Vi kaller det ikke WWW lenger, men bare ”nettet”.

I januar i 1994 var denne websida å finne på weben:

Det var Knut Petersen som var
selvutnevnt webmaster og Sven
Strøm som hadde
funnet ut hvordan
man kunne installere en webserver. Dettevar før det var
populært å kalleting for “beta”,
så i stedet ble
det kalt en test. I så måte var NTUB på like fot med de fleste andre(ikke egentlig så mange enda) som startet opp sine webservere. Alletestet, ingen visste hva nyttig som kunne komme ut av dette, menalle fikk plass i denne sandkassen. Og nettopp det er en av internettets mest fantastiske egenskaper, nemlig evnen til å utvide seg
uten at det kreves noe særlig byråkrati. I 1994 var det entusiastene
som drev tjenesteutviklingen framover, med utgangspunkt “Hva kan
vi bruke dette til?”. Vi kan nok med rette si at det var ikke akkurat på
grunn av brukerkrav at det ble utviklet tjenester for WWW.
WWW betyr nå som da World Wide Web. Tidlig på nittitallet utgjorde
dette bare et lite hjørne av internettet, der andre og mer populære
Side 96

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

tjenester var epost, newsgrupper (usenet), gopher, telnet, ftp etc. I
dag er WWW så dominerende at vi ofte setter likhetstegn mellom“weben” og “nettet”. Oppfinneren av WWW, Tim Berners-Lee, kan
nå kalle seg sir. Weben har utviklet seg til å bli den viktigste arenaen
og den viktigste kommunikasjonskanalen for UB - på samme måtesom for de fleste andre virksomheter som handler med informasjon.
Det tok oss ca 20 år å komme dit vi er i dag. Og hvis vi ser stort på
det så er det grunn til å hevde at bibliotekene har ligget nokså langt
framme i å ri på nettbølgen. Dette er naturlig, tatt i betraktning av at
nettet dreier seg om formidling av informasjon, det samme som er
bibliotekenes hovedoppgave.
Sven husker ikke lenger hva slags serverprogramvare han installerte, men det var i alle fall på en Mitac 486-PC som var arbeidsledig.
Steinar Kaarø ble ansatt som drifter ved NTUB høsten 1995. Da
EDB drift ble opprettet som en egen avdeling ved biblioteket i 1997,
ble denne tjenesten formalisert og flyttet over på en dedikert server.
Nå var det mer alvor. Lenkene på websida ble mer og mer rettet inn
mot konkrete behov hos brukerne. Vi kan jo alltids spørre oss om
hvor flinke vi har vært til å høre hva brukerne har ment om oss, men
i alle fall i starten kunne vi ikke ta oss tid til det. Ser vi på bibliotekets
webside fra november i 1997, finner vi dette innholdet:
Bibliotektilbud for fag/institutter
Fakultetsbibliotekene
InfoSøk og Norsk Diane
SenterBibliotekdatabaser, leksika
og ordbøker
Informasjonsressurser påInternett

Side 97

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Ledelse og administrasjon

Brukeropplæring og kurs

AnsatteUBiT - Registrering av forsknings-

Regelverk og tjenester

dokumentasjonÅpningstider

Konferanser
Utstillinger: Kalvskinnet,
Dragvoll
Ris og ros til biblioteket

Merk at dette er tatt fra en arkivkopi av denne nettsida. Det er ikke
biblioteket som har denne kopien - vårt arkivmateriale fra vår egennetthistorie er dessverre nokså ufullstendig - men derimot den
globale arkiveringstjenesten Internet Archive. Merk at lenkene overstort sett virker, i den forstand at de bringer oss til de arkiverte undersidene. Det er nok grenser for hvor langt det går an å følge lenker videre fra disse igjen.
Etter hvert som bibliotekets virksomhet har flyttet over på nettet, harflere og flere av oss ansatte fått nett-tjenester som en viktig del av
arbeidsoppgavene. Noen som utviklere, andre som driftere eller anskaffere eller registrerere eller veiledere eller I store deler av denne
perioden har Knut Petersen hatt en rolle som webmaster, mer eller
mindre formalisert og i vekslende teamsammensetninger. Han har
hatt å gjøre med forskjellige verktøy, og husker at i starten brukte
han noe som het HTML ed. Å lage websider medførte den gangenat man måtte kunne webspråket HTML, og det gikk relativt tregt åkomme igang med mer avanserte og kommersielle verktøy. Det kom
vel egentlig først etter at driften av bibliotekets webserver ble overtatt av ITEA i 2006. Da fikk vi publiseringsverktøyet Escenic og senere kom Liferay, som vi bruker i dag. Ikke alle verktøyene oppførte
seg slik vi helst ønsket, og noe sjølbestemmelse mistet vi jo ogsåved å la oss integrere i universitetets webløsninger. Her skal det ikke
felles noen dom over om det hadde vært en fordel å gjort mer sjøl.
Isåfall måtte det sikkert legges lodd på begge vektskålene.
I dag er WWW alfa og omega for biblioteket, sjøl om vi ikke lenger
bruker dette navnet særlig mye. Vi snakker om nettet. De siste 20
års utvikling har vært en revolusjon som vi kanskje ennå ikke har
klart å fatte rekkevidden av. Hva ville digitaliseringen og automatiserSide 98

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

ingen vært uten nettet montro? Det er fritt fram å tenke seg alternative virkeligheter der CD-ROM blir fraktet med rørpost :-)LenkerInternet Archive:
http://wayback.archive.org/web/*/http://www.ub.ntnu.no/

Side 99

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1995: Vår første e-bok
Av: Ole Husby
Den første e-boka kom inn i biblioteket i 1995. Det var Comein : full-scale modelling av Liv Arvesen. Det var da nettopp
gjort nødvendige endringer i BIBSYS slik at e-bøker kunne
gjøres tilgjengelige direkte fra bibliotekskatalogen, som dengang var BIBSYS Websøk. Etter hvert har bestanden av ebøker ved NTNU UB vokst til nærmere 300.000, de fleste
av disse innkjøpt fra store kommersielle leverandører.
Vi har jaktet litt på den første e-boka som kom inn i biblioteket. Det
er sjølsagt en umulig oppgave, for vi vet ikke helt sikkert hva det
betyr at ei e-bok kommer inn i biblioteket. La oss se på det som er
enklest å forholde seg til, nemlig den første e-boka som ble synlig
i katalogen. Da mener vi at det er logisk å markere Come in : fullscale modelling av Liv Arvesen som kom ut i 1995. Den ble utgitt ivanlig trykt utgave av Fagbokforlaget, og så ble det også laget en
web-versjon, utgitt av Mogul Media. Liv Arvesen var da amanuensis
ved Institutt for byggekunst ved NTH og hadde over 20 års virke bak
seg som interiørarkitekt. Boka omhandler det romlaboratoriet hun
utviklet, hvor studentene kunne teste forskjellige romlige konstellasjoner i full skala og blant annet eksperimentere med lys.
I 1995 var det ikke vanlig å bruke betegnelsen e-bok, men Tove
Aursøy på Teknisk hovedbibliotek som katalogiserte denne bokasier at de betraktet den som en “nettutgave av den trykte boka”. Det
er god grunn til se på dette som en manifestasjon av det vi i dag
benevner e-bøker. Og om så skulle være at dette ikke er den aller
første, så er det i alle fall ikke mange som har gått foran, dvs i den
forstand at biblioteket registrerte den i katalogen som ei e-bok med
lenke direkte til dokumentet (web-sida). Dette har sammenheng med
at det var nettopp da kommet et tillegg til det registreringsformatet
som katalogisatorene brukte og som gjorde det mulig å få med dokumentlenka i bibliotekkatalogen. (For helt spesielt interesserte så
dreier det seg om felt 856 i BIBSYS-MARC).
Det var forøvrig Kjersti Lie på Arkitektbiblioteket som kom overdenne e-boka og som tipset Tove om at denne kunne registreres.
Hun gjorde det sammen med Helle Zahl, og de fikk katalogiseringen
godkjent av Per Ivar Haug. Tove sier at det opplevdes som en revoSide 100

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

lusjon å gå fra å beskrive dokumentet, med oppstillingssignatur, ikatalogposten - dvs å opplyse brukeren om hvor de finner boka til nåå kunne “levere” dokumentet direkte fra katalogposten til brukeren!
Dette var et kjempeframskritt for oss som drev med kunnskapsorganisering, og vi fikk nesten hjerteklapp første gangen vi fikk det tilog så at lenka fungerte. Hjerteklappen har vel gått over, og det ble
etter hvert vanlig å katalogisere e-bøker. Og på dette området var
trolig UBIT så langt framme at vi med rette kan si at det var pionervirksomhet.
Det hører med til historien at Mogul Media i 2000 sluttet med å værevert for denne e-boka. Det kom beskjed om dette til biblioteket, og
det var da Sven Strøm som fikk overført de nødvendige filene, lagt
dem over på vår egen server og gitt beskjed om nødvendig omkatalogisering. E-boka ligger fortsatt på denne plassen.
Etter hvert har e-bøker blitt en stadig viktigere del av det materialet som biblioteket anskaffer, sjøl om det er langt igjen til at bøkene
blir like digitaliserte som tidsskriftene. E-bok-innslaget i 2012 utgjøres nå i stor grad av pakker fra de store leverandørene. Dette er
en utvikling som har skutt fart i løpet av de siste årene. Den første
kommersielle e-bok-pakken av noe omfang var Netlibrary, som ble
anskaffet første gang i 2002 og som besto av 382 forskjellige bøker.
Her
er noen nøkkeltall som beskriver utviklingen siden den gangen:det hittil kjøpt inn ca 190.000 titler.

Denne figuren
viser utviklingen
av e-boksamlingen vår fra
starten i 2002 og
til 2010. Disse
tallene er hentet
fra ABM-statistikken. I 2011 er

Akkurat nå er det spenning knyttet til hvilken vei utviklingen av ebøker vil ta. Det er blant annet knyttet usikkerhet til hvilke formaterog hvilket utstyr som vil vinne fram. I dag er dette bildet nokså uoSide 101

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

versiktlig for brukerne. Det er heller ikke så godt å si hva som kommer til å skje med boka som format uavhengig av medium. I mange
tilfeller er våre brukere på jakt etter et kapittel i stedet for ei heil bok,
på samme måte som de søker en artikkel og ikke et tidsskrifthefte.
Og den praksisen vi har med å kjøpe informasjon i store pakker erogså noe som vi må vurdere nøye. Alt er i endring.
Det er også grunn til å nevne at når e-bøker diskuteres i media, såer det oftest de “på den andre siden av gjerdet”, nemlig de som omfattes med interesse av folkebibliotekene og det bokkjøpende publikum. De har en nokså forskjellig virkelighet sammenlignet med den
som vi i forskningsbibliotekene har. Stikkordene her kan være brukav kopisperrer, innviklede prosedyrer for å kjøpe norske e-bøker samt
gammeldagse modeller for utlån av e-bøker i folkebibliotekene.
Et felles problem for alle konsumenter av e-bøker - biblioteker og
brukere - er nok mangel på standardisering av formater og utstyr.
Vi må helt klart lære oss til å leve med en flora av forskjellige leverandører, men vi kan kreve at disse opptrer på en måte som gir oss
valgfrihet og ikke binder oss til en leverandør eller en teknologi.
LenkerCome in. Direkte til e-boka:

http://www.ntnu.no/ub/comein/
Come in. Referanse til BIBSYS Ask:

http://ask.bibsys.no/ask/action/show?pid=952534436&kid=biblio

Side 102NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1996: Bibliotekene ved UNIT blir sammenslått
Av: Ingar Lomheim
Ideen om en sterkere samordning av bibliotektjenestene
ved Universitetsbiblioteket i Trondheim kom en god stund
før NTNU-epoken. En hadde lenge hatt et aktivt fjernlånssamarbeid mellom enhetene, og på den måten utnyttet felles ressurser på en god måte. Til tross for at enhetene
hadde tilgrensende fagområder var det imidlertid i liten
grad koordinering av innkjøpsaktivitetene i bibliotekene.
Med en stadig tettere samordning på øverste administrative nivå ved UNIT så en etter hvert også på muligheter for
gevinster ved tilsvarende aksjon på bibliotekområdet.
Allerede i 1992, før NTNU-tanken var offisielt lansert, oppnevnte
Kollegiet ved Universitetet i Trondheim et utvalg for utredning av bibliotektjenestene. Utvalget ble ledet av professor Eystein Rødahl, og
mandatet hadde to hovedtemaer til vurdering:• Vurdere ressurstilgang og ressursbruk i bibliotekene, bl.a.
hvordan midler kanaliseres via ulike kilder.
• Vurdere endringer i bibliotekenes organisasjon, bl.a. muligheter
for en mer enhetlig organisering.
Enhetene vi her snakker om er Norges tekniske universitetsbibliotek(NTUB), Universitetsbiblioteket i Trondheim (UBT) og Det medisinske bibliotek (MB).
Utvalget kom med sin innstilling i november 1992, og hadde i arbeidet hatt fem forskjellige alternativer til vurdering. Flertallet samlet
seg om følgende anbefalinger:
NTUB og UBT skal fortsatt være knyttet til de to store brukerenhetene.
Budsjettmessig legges begge enhetene under Kollegiet.
Hvert bibliotek forutsettes å fortsette med egne styrer.
Forholdet mellom AVH (Den almenvitenskapelige høgskolen) og VM(Vitenskapsmuseet) avklares i forhold til seksjonsbibliotek på Kalvskinnet.
MB er fellesbibliotek for DMF (Det medisinske fakultet) og RiT (Regionsykehuset i Trondheim) og delfinansieres fra disse. Det anbe-

Side 103NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

fales at det budsjettmessig legges under Kollegiet, men at det administrativt fortsatt er tilknyttet DMF.
De foreslåtte prinsippene for finansiering og organisering av bibliotekenhetene var så vidt kommet på bordet før det politiske trykket
rundt etableringen av NTNU ble intensivert. Den 14. mars 1994
oppnevnte Universitetsdirektøren et utvalg for å fremme forslag tilorganisering av Universitetsbiblioteket i Trondheim, den gang kalt
UNITBIB.
Utvalget ble ledet av overbibliotekar Randi Gjersvik og skulle komme
med forslag til:
Organisering av UNITBIBs øverste ledelse og administrative funksjoner.
Organisering av bibliotektekniske funksjoner.
Lokalisering av fellesfunksjoner.
Tidspunkt for iverksettelse av Kollegiets vedtak.
Innstillingen fra utvalget ble lagt fram 2. september 1994. Et enstemmig utvalg samlet seg om følgende organisatoriske prinsipper:
UNITBIB er et enhetlig universitetsbibliotek for UNIT/NTNU.
Bibliotekdirektør er underlagt et styre.
Aktivitetene knyttes til tre linjeavdelinger:
Akkvisisjon
Publikumstjeneste
Systemtjeneste
Bibliotekenhetene er underlagt Publikumstjenesten. Biblioteknemder er rådgivende organer.
• En stabsavdeling tar seg av personal-, økonomi og sekretariatfunksjoner.
•
•
•
•
•
•
•

Utvalgets innstilling ble lagt til grunn ved utlysing av stilling som
bibliotekdirektør ved det nye universitetsbiblioteket, og Vigdis Moe
Skarstein ble tilsatt i stillingen i august 1995.
Universitetsbiblioteket i Trondheim fikk sin offisielle oppstart 1. januar 1996. Mye av første året ble brukt til å etablere en endelig organisasjon, og få innplassert personer i nye stillingsfunksjoner.
Organiseringen fulgte i all hovedsak anbefalingene fra Gjersvikutvalget med Bok og medie-, Publikums- og IT-seksjoner i linje. I
tillegg stabsfunksjoner for administrativ støtte. KunnskapsorganiserSide 104

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

ing, IT- og nettverksbygging ble hovedområdene for satsing, og det
ble i strategiarbeidet lagt vekt på å få til en samordning og effektivisering av kompetanse og aktiviteter som tilhørte de sammenslåtte
enhetene.

Side 105NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1997: Første digitaliserte dokument
Ole Husby
Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs Skrifter er en
av verdens eldste løpende vitenskapelige skriftserier. Det
første nummeret ble utgitt i 1761. I 1997 startet et prosjekti samarbeid mellom UBIT, DKNVS og BIBSYS med målsetting å digitalisere denne serien. Vi regner dette som det første digitaliseringsarbeidet hvor man tok for seg hele prosessen fra scanning via lagring og katalogisering til søking.

Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs Skrifter er en av verdens eldste løpende vitenskapelige skriftserier. Det første nummeretav Skrifter ble utgitt i 1761, året etter stiftelsen av selskapet.
BIBSYS Digitalt Bibliotek (BDB) var et
BIBSYS-prosjekt som gikk fra 1998 til
2000, der målet var å etablere interne
digitale samlinger, med samordnet
tilgang til eksterne digitale samlinger ogkobling til BIBSYS-databasen.
Med bakgrunn i et ønske fra BIBSYS
om materiale for å teste ut ulike tekniske
løsninger for BDB ble det høsten 1997
startet opp et prøveprosjekt i smarbeid
mellom BIBSYS, UBIT og DKNVS. Behovet for testmateriale sammenfalt medønsket fra biblioteket og DKNVS om å presentere DKNVS Skrifter idigital form. Prosjektet besto i å scanne inn en del av DKNVS Skrifter og gjøre disse søkbare via BIBSYS web-søk.
I BIBSYS Ask kan man finne dette heftet: Beretning om en zoologisk
Reise i Sommeren 1858 / af D.C. Danielssen. Dette ble katalogisert
9. desember 1997, og var da nettopp scannet. Vi tillater oss å presentere dette som det første digitaliserte dokumentet ved NTNU UB.
Merk at dette er den første scanningen. Heftet er digitalisert på nytt ibedre oppløsning.
Side 106NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Det hadde nok gått noen forsøk forut for dette, men det er grunn til å
si at dette var det første som ble noenlunde systematisk behandlet,
og der behandlingen omfattet hele prosessen, fra scanning via lagring og katalogisering til søking.
Prosjektet ble ledet av bok- og mediesjef Stein Johansen og IT-sjef
Arnt Dragsten. Det praktiske arbeidet med scanningen ble startet
opp av Geirr Brækstad, med hjelp av Joachim Fikse Larsen og Jan
Larsen. Det ble kjøpt inn en egen scanner som ble øremerket detteprosjektet (en Fujitsu Scanpartner 600C til en pris av 16.605). Filene
ble lagret på en server hos BIBSYS, som også laget et presentasjonsprogram for jpg-filene slik at man kunne bla fram og tilbake i heftet.
De enkelte heftene ble katalogisert i BIBSYS. Tove Aursøy var den
som startet med katalogiseringsarbeidet, og etter hvert ble dette
overtatt av Per Ivar Haug. Begge disse jobbet ved Teknisk hovedbibliotek.
Dette første prosjektet gjorde ikke ferdig digitalisering av skriftene.
I forbindelse med DKNVS 250-års jubileum fikk biblioteket ettersøknad de nødvendige prosjektmidler fra DKNVS for å digitalisere
Skrifter på nytt. Den opprinnelige digitaliseringen var av for dårlig
kvalitet etter dagens krav. Ved Gunnerusbiblioteket ble det våren
2010 satt i gang en hektisk aktivitet for å digitalisere alle hefter av
Skrifter som ikke var omfattet av copyright, dvs fram til 1920. Det
ble også gjort et omfattende arbeid med å katalogisere de mange
heftene som manglet BIBSYS-katalogisering og de tilhørende digitale utgavene. UBs Open Journals System (OJS) for e-tidsskrifterble valgt våren 2010 for å publisere digitale DKNVS Skrifter og medsvært vellykket resultat. En arbeidsgruppe bestående av Bodil Talgø,Eva Sauvage, Ingunn Østgaard, Ove Wolden, Unn Kristin Daling(DKNVS) sørget for at alle heftene av DKNVS Skrifter ble digitalisert
på nytt, at alle manglende poster ble katalogisert i BIBSYS og lenker laget til OJS. I dag er digitale utgaver av DKNVS Skrifter gratis
tilgjengelig på nettet til og med 1920. I tillegg publiserer DKNVS allenye hefter i OJS.

Side 107NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Det første bindet av Det
Trondhjemske Selskabs
Skrifter kom i 1763. Allebind fram til 1920 ble digitalisert ved Gunnerusbiblioteket i 2010. Også de som
ble digitalisert i 1997 måtte
tas på nytt.

Side 108NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1998: Elektroniske tidsskrifter
Av: Svein-Eirik Paulsen
Det aller første elektroniske tidsskriftet ble katalogisert ved
UBiT i 1998. I de nærmeste årene var det mest innen naturvitenskap og medisin at tidsskriftene kom i elektronisk format. Ved årsskiftet 2011/2012 har NTNU UB om lag 12300
e-tidsskrifter i abonnement innen alle fagområder og til enkostnad som utgjør over halvparten av litteraturbudsjettet.
Det har vært stor og jevn økning i antallet nedlastede fulltekstartikler
ved NTNU. I 2010 lastet studenter og ansatte ned nærmere 1,3 millioner artikler, mens det
i 2002 ble lastet ned om lag 114 000 artikler. Denne økningen skyldes både sterk økning i antallet e-tidsskrifter og økt popularitet av
denne muligheten til å skaffe seg relevant informasjon. Kvalitetenpå utskriftene er også blitt bedre, og med gode skrivere kan en sebilledmateriale, tabeller og grafer tydelig. I løpet av de siste årene
har utgiverne begynt å legge ut en del tilleggsinformasjon knyttet til
artiklene ie-tidsskriftene. Dermed får e-tidsskriftene en merverdi over papirutgavene. En kan finne originale måleresultat og detaljerte beskrivelser av eksperimentene som er omtalt i artiklene.
De fleste finner lenke til fulltekstartiklene med å søke i Google, men
en kan også komme til lenkene ved å søke fra NTNU UBs hjemmesider og utgivernes egne sider. Mange har skaffet seg RSS feed fra
de mest relevante tidsskriftene. Da får de beskjed om artikler som
kan være av interesse med det samme de er tilgjengelige på internet.
Eksempel på lenke til en artikkel av NTNUs hjerneforskere itidsskriftet Nature:
http://www.nature.com/nature/journal/v478/n7368/full/nature10439.
html
Dersom en er interessert i dette emnet, kan en som er tilknyttet
NTNU klikke på lenka og lese fullteksten fordi NTNU UB har betalt
for tilgangen. Fra litteraturhenvisningene i denne artikkelen kan
leseren klikke seg videre til andre relevante artikler. Hvis biblioteket
har betalt for online tilgang til disse artiklene, kan en få dem opp i

Side 109NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

fulltekst på sin datamaskin. Dette gir stor tidsutnyttelse for studenterog ansatte, og det fører til færre kopibestillinger for biblioteket.
Det er klart at utgiverne av e-tidsskrifter har sett hvor nyttige de er
for brukerne, og de prøver å få maksimalt igjen for sine investeringer
i datateknologi og innhold. Kostnadene for biblioteket er store, og
utgiverne har årlige prisøkninger som er mye høgere enn økningen ibevilgningene til biblioteket. Siden utgiverne sitter på rettighetene til
innholdet, finnes det ingen mulighet til å skaffe det fra andre kilder.
Store utgivere kjøper stadig opp mindre forlag, slik at enkelte kommersielle utgivere nærmest er i en monopolsituasjon. NTNU UB erunder et stadig økonomisk press, men vi prøver å skaffe våre brukeSide 110

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

re det beste tilbud som er mulig innenfor den økonomiske rammenvi har. Utgiverne følger nøye med på bruken av sine tjenester, og
dersom de ser at vår bruk er høg vil de prøve å sette opp prisen.
Det er utbredt misnøye i universitetskretser med den prismodellensom de fleste forlag bruker; “Big deal” modellen. Den går ut på atde tilbyr alle tidsskriftene sine i en pakke, slik at bibliotekene ikke
kan plukke ut de titlene som er relevante. Prisen utgiverne tilbyr erbasert på de samlede kostnader biblioteket hadde på papirabonnementene fra utgiveren. I de tilfellene der enkelte bibliotek har prøvd
å ta bort de tidsskriftene de ikke finner relevante, har utgivernes
prisreduksjon vært minimale. Utgivernes argumentasjon er at de irrelevante tidsskriftene ikke utgjør noen stor verdi for brukerne; derfor
ingen stor prisreduksjon. Enkelte økonomer mener at “Big deal” ikke
er så ugunstig som en kan tro. Prisen pr nedlasting av en artikkel er
i mange tilfelle lavere for enkelte av monopolutgiverne enn fra noen
utgivere med andre modeller. Fra bibliotekenes side er det likevel
lite tilfredsstillende å se at verdens største tidsskriftutgiver hvert år
har et overskudd på 40 % av brutto omsetning.
I 2011 har noen få store universitetsbibliotek klart å få avtaler om
kjøp av tidsskriftpakker i sine fagfelt i stedet for å kjøpe alle fra en
utgiver. Hvordan disse pakkene prises vet vi ikke, men det gir et håp
om at vi kan få bedre prismodeller i framtida.

Side 111

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

2000: Biblioteket Valgrinda åpner
Av: Linda Østbye
Biblioteket Valgrinda oppsto
våren 2000 ved at litteraturen fra forsknings- og undervisningsmiljø
ved NTNU og SINTEF Valgrinda ble slått sammen og samlokalisert.
Biblioteket har samarbeid med faglærere og studenter ved Institutt
for produksjons- og kvalitetsteknikk som er i samme bygning, og
med Institutt for vann- og miljøteknikk som befinner seg i nabobygningen. Biblioteket er lokalisert i SINTEF Teknologi og Samfunn sine
avdelinger på Valgrinda.

Inngangspartiet til bygningen der Biblioteket Valgrinda holder
til, i S.P. Andersens vei 5.
Foto: NTNU UBSide 112NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

2002: Dorabiblioteket etableres
Av Ann-Kristin Eide
U-båtbunkeren på Nyhavna huseri dag flere arkiv på grunn av helt spesielle naturlige magasinforhold. NTNU Dorabiblioteket er en del av samarbeidet i Arkivsenter Dora, samlokalisert med Statsarkivet, Byarkivet og Interkommunalt arkiv.
I samarbeid med disse institusjonene deltar biblioteket blant
annet i den Kulturelle skolesekken, teaterprosjekt og flere utstillinger. Biblioteket er fjernmagasin for hele NTNU Universitetsbiblioteket. I tillegg blir de aller fleste privatarkivene, bådefra forskere og
arkiv av mer
historisk interesse, oppbevart
her. I Dorabiblioteket foregår
størstedelen av
bilderegistreringsarbeidet ved
NTNU Universitetsbiblioteket.
Historien
Byggingen av
den tyske ubåtbunkeren Dora I
Den tidligere U-båtbunkeren Dora huser nå flere store arkiv.
startet i begynnelsen av
Foto: Nils Kristian Th. Eikeland, NTNU UB1941 og sto ferdig i juli
1943 til bruk for den 13. tyske ubåtflotiljen. Det tyske firmaet “Saeger
Woerner” var ansvarlige for prosjektet og selve arbeidet ble ledet av
en innsatsstab fra “Organisation Todt” –en tysk halvoffentlig organisasjon som utførte anleggs- og byggeoppdrag i Tyskland og okkuperte områder.
Etter krigen ble bygningen overtatt
av Direktoratet for fiendtlig eiendom. Dora 1 ble på 60-tallet solgt av
Forsvarsdepartementet til private eiere. Bygget ble bl.a. leid ut tillager til
bedrifter i Trondheimsområdet. I 1993 leide Statsarkivet tilleggsma-

Side 113NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

gasin og kontorer i Dora I. Trondheim Byarkiv etablerte seg i en av
dokkene i 1996.
ArkivsenteretSt.meld. nr. 22 (1999-2000) Kjelder til kunnskap laget rammevilkårene for en samordning og samarbeid mellom arkiv, bibliotek
og museum og opprettelsen av det statlige organet ABM-utvikling
med undertittelen Kulturdepartementets samordningsorgan for arkiv,
bibliotek og museum. 2. juli 2004 ble det sendt ut en pressemeldingom at det etableres et ABM senter i Trondheim. Arkivsenteret sto ferdig 25. sept 2006 og ble offisielt åpnet 8. mai 2007 av kulturminister
Trond Giske. Arkivsenteret rommer kontorer til Interkommunal arkiv
Trøndelag, Statsarkivet i Trondheim, Sør-Trøndelags fylkeskommune. Arkivtjenesten, Trondheim Byarkiv og NTNU UB, Dorabiblioteket og fellesarealene: resepsjon, lesesal, møterom og kantine.
Vi samarbeider om bruk og drift av fellesarealer, hjemmeside og
intranett, arkivdagen, felles fagdager og sosiale arrangement.
Dorabiblioteket har deltatt eller deltar i fellesprosjekt som
Arkivinformasjon på tvers Arkivopplæring – Internkurs vår/høst 2011
i 9 moduler
Er det sant?
Kildenett
Spor gjennom ingenmannsland
Vendepunkt
Privatarkiv
På Dorabiblioteket oppbevarer NTNU Universitetsbiblioteket
teknologihistoriske arkiv og privatarkiv avgitt etter 1984.
De teknologihistoriske arkiv er relatert til NTNUs historie og er arkiv
etter ansatte ved NTH og NTNU. Arkivmaterialet omfatter alt vitenskapelig materiale som er vokst fram av en persons virksomhet som
ansatt: brev, dagbøker, bilder og forelesningsnotater.
NTNU Universitetsbiblioteket tar også i mot og oppbevarer vitenskapelige privatarkiv skapt i Trøndelagsregionen som er av forskningsmessig relevans for NTNUs fagområder, for eksempel privatarkiv
etter Trøndelag teater, privatarkiv som hører til samlinger som NTNU
Vitenskaps-museet oppbevarer og mottar, privatarkiv etter arkitekteri Trøndelagsregionen og privatarkiv etter NTNUs samarbeidspartnere som ikke er avleveringspliktige til annen arkivinstitusjon.
I 1996 bevilget NTNUs kollegium midler til Teknologihistorieprosjektet for innsamling, registrering og oppbevaring av privat arkivmaSide 114

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

teriale fra Norges tekniske høgskole, NTH. Hensikten var å ta varepå all vitenskapelig produksjon fra ansatte. NTH var Norges eldste
tekniske høgskole, hvor man har drevet forskning og undervisning
fra 1910.
Digitalisering av arkiv
Ved Dorabiblioteket registres arkiv i ASTA, et registreringssystem forarkiv, og arkivinformasjonen er søkbar via fagdatabasen Arkivportalen og ask.bibsys.no eller fra Dorabibliotekets hjemmeside.
Det første arkivet ved NTNU og et av de første i Norge som ble digitalisert var arkivet etter nobelprisvinneren Lars Onsager. http://www.
ntnu.no/ub/spesialsamlingene/tekark/tek5/arkiv5.php
Dette blefinansiert
av prosjektmidler
fra NTog IMEfakultet
ved NTNU.
Prof. emer.
Per Christian Hemmer og
Eivind Hiis
Hauge ved
NTNU valBygging av magasinet på Dora.
Foto: Karl-Erik Refsnæs, NTNU gte ut de viktigste dokumentene
for digitalisering.
UB
Privatarkivet etter Leif Tronstad erogså digitalisert, anledningen for dette arbeidet var at det skrives en
biografi over Leif Tronstad, biografien ventes å være ferdig i 2012.
I 2011 ble privatarkivet etter arkitekt og byplanlegger Sverre Pedersen nominert til “Memory of the world” en nasjonal liste over World
Heritage List ved UNESCO.
Sverre Pedersens arkiv er et svært etterspurt arkiv grunnet hansvirke som nasjonal byplanlegger.
NTNU UBs fjernmagasin
Universitetsbiblioteket la ned sine 2 fjernmagasin, det ene i Cementstøberiet og det andre i Fischebygget og etablerte et nytt fjernmagasin i Dora I Dokk 2/2 i 2000/2001. Byggestart for innredningen var
Side 115NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

10. august 2001 og sto ferdig i mai 2002. Deretter fulgte en hektisk
flytteperiode.
Magasinet er på 2415 m2, er delt inn i 4 kammer og har ca 30 000
hyllemeter. Temperaturen varierer mellom 10-18,5 grader i løpet avåret og luftfuktigheten er mellom 48-63 %. Samlingene er sikret motvann og brann.
Lyset blir slått på når vi går inn i magasin og mellom hyller. Risterlangs veggene gir luftsirkulasjon mellom kamrene.
Referanser:
Evelyn Thor har skrevet om privatarkiv.

Kilder
DORA AS [Hjemmeside] [Sitert dato 10.12.2011]. Tilgjengelig fra: http://www.dora-as.no/
DORA ABM senter.[Brosjyre] Trondheim: DORA AS; 2004(?)
Kirkhusmo, A. Trondheims historie 997-1997. Bind 5 Vekst gjennom krise og krig 1920-1964.
Oslo: Universitetsforlaget; 1997.
Sivertsen, K. Ubåtbunkerne på Nyhavna. Årbok (Arbeiderbevegelsens historielag i Trondheim).
2000:23-41.
St.meld. nr. 22 (1999-2000) Kjelder til kunnskap [sitert 10.12.2011] Tilgjengelig fra: http://
www.regjeringen.no/nb/dep/kud/dok/regpubl/stmeld/19992000/stmeld-nr-22-1999-2000-.
html?id=192730
Pressemelding 57/04: Etablerer ABM-senter i Trondheim [Sitert dato 8.12.2011].Tilgjengelig
fra: http://www.regjeringen.no/se/dokumentarkiv/Regjeringen-Bondevik-II/kkd/Nyheter-ogpressemeldinger/2004/etablerer_abm-senter_i_trondheim.html?id=253003
Bøhn, H. Magasinetablering i Dora utløser ABM-samarbeid i Trondheim. Synopsis. 2002; (2):74-76Åpning av arkivsenteret i Dora i Trondheim. Kultur- og kirkeminister Trond Giskes tale vedåpningen 8. mai 2007 [Sitert data 10.12.2012] Tilgjengelig fra: http://www.regjeringen.no/
nb/dep/kud/aktuelt/taler_artikler/ministerens-taler-og-artikler/kultur-_og_kirkeminister_trond_
giske/taler-og-artikler-2007/apning-av-arkivsenteret-i-dora-i-trondhe.html?id=511422
Press, M. Kulturministeren åpnet arkivsenteret. [Sitert 10.12.2012] Tilgjengelig fra: http://www.

Side 116NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

2004: Google og Web 2.0
Av: Ole Husby
Det første tiåret var Internett preget av en eksplosiv økning av innhold og tjenester på nettet, som kom til å bli
konsentrert på WWW. Det neste tiåret har vi tatt i bruk merkelappen 2.0 for å fortelle at nå har vi en ny versjon, og en
ny generasjon brukere. Denne 2.0-generasjonen oppdager
fordelene med å dele, og biblioteket har prøvd å lære seg
at ting som deles ikke mister verdi, men ofte tvert imot.
I 2004 kan vi si at Internett (i betydningen World Wide Web) var blittom ikke voksen, så modent for et generasjonsskifte. En del av deviktigste av dagens nettjenester hadde sett dagens lys. Google var
markedslederen blant søkemaskiner, Facebook hadde såvidt startet
og Amazon var i gang med å bygge seg opp. Google-generasjonen
var i ferd med å manifestere seg som de utålmodige som ventet
å finne alt på nettet uten ventetid. Deres krav var ikke bare en utfordring for bibliotekene, men nesten en provokasjon.
Begrepet Web 2.0 ble sannsynligvis først brukt i 1999 av Darcy DiNucci, men slo gjennom i 2004, som en følge av konferansen Web
2.0 Conference som ble holdt dette året i San Francisco. Det var
mange aspekter ved web-utviklingen som den gang fikk 2.0-merkelappen, men hvis ett utviklingstrekk skal framheves her, så synes jeg
det må være deling. Web 2.0 dreide seg lang på vei om framveksten
av verktøy for informajonsdeling, og ikke minst en bevissthet og kultur hvor deling ble sett på som noe å strebe etter. Det går an å si at
det tradisjonelle skillet mellom produsent og konsument ble mindreskarpt. De populære delingsarenaene kjenner vi alle, det er Facebook, Twitter, blogger, nettavisenes diskusjonstråder og slikt. Det harvist seg at disse arenaene ikke bare kan brukes til det populære og
det private, men at de også har sin nytte i forskningsinstitusjonene
og bibliotekene. Et interessant kasus er hvordan nettleksikonene
Wikipedia og Store Norske Leksikon har utviklet seg i disse årene.
Det er ikke bare de tekniske sidene av denne utviklingen som erinteressant fra et bibliotekssynspunkt, men i minst like stor gradhvordan synet på deling av informasjon har utviklet seg i undervisnings- og forskningsmiljøene. Det har fått konsekvenser for hvordanlæring og undervisning foregår, og ikke minst hvordan informasjon
Side 117NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

oppstår, kurateres, gjenbrukes og tilgjengeliggjøres. Vi skal ikke
her gå inn på områdene åpen publisering, vitenskapelig meritering,
opphavsrett og lignende, men her er det overalt påvirkninger fra og
sammenhenger med 2.0-tankegangen.
Samtidig med denne delings-fokuseringen kom utviklingen av
det som på engelsk heter cloud computing, og som innebærer at vi
ikke lenger trenger å ha dokumentene våre og verkrøyene våre på
egen datamaskin, men kan bruke det som finnes på nettet. Og samtidig har vi også fått publiseringsverktøy som gjør det mulig å opprette, publisere og vedlikeholde delt innhold i fellesskap. Wikipedia
og Google docs er velkjente eksempler på dette, men det finnes etstort tilbud av andre tjenester.
Og så bloggene da. De var nok en viktig faktor når det gjaldt å få
bibliotekets ansatte med på å tenke 2.0-tanker, ja ikke bare tenke
det men gjøre det med. Noen ildsjeler gikk først da man i 2007 satte
igang en målrettet seminarvirksomhet sentrert om blogging som
verktøy internt i biblioteket. Året etter startet man opp prosjektet
UBiT 2010, som hadde mer ressurser til rådighet, og som i løpet
av de neste tre årene prøvde å få opp bruken av og bevisstheten
om nettbaserte tjenester ved biblioteket. En liste over forskjellige
arbeids-oppgaver innen prosjektet kan gi et inntrykk av hva manarbeidet med:Intern kompetansebygging
Ekstern markedsføring
Sosiale media
Second Life
Brukerinteraksjon
Søketjenester
Applikasjonstillegg
Studentoppgaver
Tagging
Mobile tjenester
Linked data
Bloggsystemer
It’s Learning
Nyhetstjenester
Brukerundersøkelser
Konferansen emtacl10
Lokasjonsbaserte tjenester

Side 118NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Oppgavene var mer eller mindre målrettede, og det var i prosjektets natur at det ble drevet noe sandkasseaktivitet. For eksempel
var forsøkene med virtuelle verdener (Second Life) interessanteog lærerike for de som deltok, men det viste seg at interessen fordisse verdenene ikke var stor nok blant brukerne, og virksomheten
ble ikke videreført. På den andre siden ble prosjektarbeidet en startpå et engasjement innen semantisk web som ikke var forutsatt, og
spesielt da om linked data.
Med linked data så vi noe som vi kunne kjenne igjen som en måteå bringe verdiene i bibliotekets viktigste ressurs - metadata - frem
i den nye kulturen, der brukerne får tak i våre ting gjennom andres
systemer. Linked data er et uttrykk av strukturert data, og som sådan
fungerer den godt som medium for lagring og deling av bibliografisk
metadata (noe som støttes av Library of Congress’ valg av linked
data som nytt rammeverk for bibliografiske data). Den hovedgevinsten av bruken av linked data og semantiske teknologier kommer
nok til syne først om noen år for oss, i form av enklere arbeidsflyt,
bedre oversikt og forbedret tilgang for brukerne.
Av andre viktige områder som på en måte «skallet av fra» UBiT2010 kan vi nevne søketjenester ved biblioteket, samt konferansen
emtacl10 (Emerging Technologies in Academic Libraries) som ble
arrangert i Trondheim i april 2010. Og et av de aller viktigste resultatene av prosjektet kan vise seg å være den interne kompetanseoppbygningen som gikk under navnet Kompetanseoppbygging 2.0, deren stor del av UB-ansatte gikk gjennom viktige områder innen Web
2.0 på en praktisk og problemorientert måte.
Google er fortsatt en av de viktigste verktøyleverandørene som vi og
brukerne våre har. Gjennom UBiT 2010-prosjektet og de søketjensteprosjektene som fulgte etter så har biblioteket valgt å ta konsekvensen av dette ved å satse på Google Scholar. Med satsing
mener man ikke at dette skal være det eneste søkeverktøyet som
tilbys brukerne, men at vi bidrar til at verktøyet skal fungere best
mulig for “våre” informasjonsressurser, samtidig som man tar en
kritisk gjennomgang av hvilke tjenester som trengs for å supplereder Google Scholar ikke strekker til.
Google varer sikkert ikke evig. Det eneste vi kan være sikre på er atbåde innholdet og verktøyet vi tilbyr og formidler kommer til å foran-Side 119NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

dre seg fortsatt. Å satse på en endringskultur må bli noe av det viktigste vi kan gjøre for å imøtekomme framtida.

LenkerSluttrapporten for UBiT 2010:

http://www.ntnu.no/ub/ubit2010/UBIT2010Sluttrapportekstern.pdf

Side 120

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

2004: Om Hundrede Aar er alting glemt
Av: Randi Tyse Eriksen
Universitetsbibliotekets DiVA og Cristin er verktøy forå gjøre Knut Hamsuns ord til skamme. NTNUs forskning synliggjøres enten i åpen publisering i vitenarkivet DiVA eller som poster i databasen Cristin.
Har ikke mange doktorander tenkt at avhandlingen blir satt i ei hylle
for deretter å samle støv?
NTNUs digitale vitenarkiv DiVA kan gi avhandlingen et annet liv om
den publiseres med åpen tilgang (open access). Et eksempel kan
belyse dette: Arve Johansens dr.ing.avhandling fra 2000, Microstructures and properties of aluminium-magnesium alloys with additionsof manganese, zirconium and scandium, er ikke utlånt i papirformat
ved Universitetsbiblioteket de siste 5 årene, men ligger 1.desember
2011 på topp når det gjelder antall nedlastinger fra DiVA: 25 319
ganger!
Vil ikke de fleste masterstudenter tenke at det bare er sensor som erinteressert i å lese oppgava?
Masteroppgava med flest nedlastinger i DiVA, ble avlevert i 2009 og
er lasta ned over 7 400 ganger
Statistikken for DiVA viser at over 80 % av treffene skriver seg fra
søkemotorer, som oftest Google.
Vil du vite mer om bruken av DiVAs dokumenter, kan du selv sjekke
statistikken (se lenke).
Har ikke amanuenser og professorer problemer med å synliggjøre
sin formidlings-virksomhet lokalt?
Registrering i forskningsinformasjons¬systemet Cristin løser problemet!
Cristin avløste i 2010 Frida, som gjorde jobben fra det norske “tellekantsystemet” ble innført i 2004. Nå har vi tilgang til et felles rapporteringssystem for UH-sektoren, helseforetakene og instituttsektoren.
Det betyr at når NTNUs forskere registrerer sin formidlings- og forskningsvirksomhet i Cristin, er den synlig i et felles, norsk “utstillings-

Side 121NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

vindu”. Data fra Cristin kan bli tilgjengelig på forskerens eller instituttets eget nettsted.
Registrering av NTNUs forskning- og formidlingsaktivitet har økt fra
knappe 9 000 poster i 2004 til en foreløpig “all time high” på godt
over 14 000 i 2009. Den vitenskapelige produksjonen som hvert år
rapporteres til Database for høyere utdanning viser at NTNU eier 1/5
av publikasjonspoengene.
DiVA og Cristin snakker sammen: har man registrert et vitenskapelig
bidrag i Cristin, kan man derfra laste opp teksten i DiVA, som i sin
tur publiserer teksten med åpen tilgang når rettigheter er på plass.
Dette er en viktig funksjon å ta i bruk, all den tid Kunnskapsdepatementet, Norges Forskningsråd og EU i større grad stiller krav omåpen tilgang til dokumenter som er finansiert av midler derfra.
Referanser
Tittelen er siste strofe av Knut Hamsuns dikt “Om Hundrede År”

LenkerCristin:http://www.cristin.no/as/WebObjects/cristin.woa?la=no
DiVA-søk:

http://ntnu.diva-portal.org/smash/search.jsf
DiVA-statistikk:

http://ntnu.diva-portal.org/smash/statistics.jsf

Side 122NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

2007: Bilderegistreringsprosjektet i Dora
Av: Inger Johanne G. Røkke
NTNU Universitetsbiblioteket har en bildesamling som teller ca.
500.000 bilder og negativer. Samlingen består av portrettsamling,prospektsamling (landskapsbilder), en emneordnet samling og negativarkiv etter private og yrkesfotografer. Samlingene ble ordnet på
1950-tallet, men da var antall bilder allerede blitt så stort at personalet dessverre ikke tok seg tid til å skrive kataloger.
Samlingene ble ordnet direkte på hylla, det må derfor sjekkes
mange plasser for å få svar på et spørsmål, noe som er tungvint og
tidkrevende. Mye av gjenfinningen har gått på erfaring fra de som
har jobbet lenge med materialet. Derfor er det svært viktig at samlingene blir digitalisert.
For å få fart på arbeidet med å digitalisere NTNU UBs bilder ble Bilderegistreringsprosjektet i Dora satt i gang 1. sept. 2007.
Deler av bildesamlingen er midlertidig flyttet til Dora. I bibliotekets
lokaler på sjøsiden er det bygd opp en avdeling som tar seg av dettearbeidet.
Her blir bildene digitalisert og registrert i BIBSYS bildebase. Bildene
presenteres i BIBSYS Galleri, http://galleri.bibsys.no/bildedb/simplesearch.jsp?lib=ubit
Bilder fra Trondheim er også søkbare på nettstedet www.trondheimsbilder.no
Høsten 2011 er antall poster i bildebasen ca. 90.000, 18% av samlingen er så langt digitalisert og registrert, resten må fortsatt gjenfinnes manuelt.
Bildesamlingen er i dag delt mellom Dora og Gunnerusbiblioteket.
På Dora står de Topografiske samlingene, der Trondhjemsbildene
har første prioritet til å bli digitalisert. Her finnes også flyfoto, skipsbilder og en del negativarkiver. Parallelt med Trondhjemsbildene
registreres portrett, glassnegativer der vi ikke har protokoller, fra
fotografene Anton Røske og Mathias Røstad.
Disse to fotografene hadde egne bedrifter fra henholdsvis 1908og 1904. Det arbeides med arkivet etter Klaus Forbregd som foto-

Side 123NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

graferte 1958-72, Erik Olsens bilder fra ca. 1890-1910 og Sverre
Pedersens boligundersøkelser fra perioden 1936-54.
All ny tilvekst til bildesamlingen som kommer inn blir plassert permanent i Dora.
På NTNU UB/Gunnerusbiblioteket står portrettsamlingen, gruppesamlingen og de fleste negativarkivene.
NTNU UB har store forhåpninger til at digitaliseringsprosjektet skal
formidle mye god Trondheimshistorie.
Brukte nettsteder:
http://galleri.bibsys.no/bildedb/simplesearch.jsp?lib=ubit (NTNU UBs bildebase)

http://www.trondheimsbilder.no/ (Trondheimsbilder – bybilder fra Trondheim i gamle dager)

Side 124NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

2009: Prosjekt e-pensum NTNU 2009-2010
Av: Liv Brynhild Aspaas
Ett av prosjektmålene var at fagmiljøene skal benytte elektroniske informasjonsressurser som pensumlitteratur der detteer tilgjengelig og har ønsket faglig kvalitet. Studentene testet
ulike lesebrett og ga tilbakemeldinger på lesbarhet, tekniske
utfordringer og tilgjengelighet til pensum-litteraturen (1).
E-pensumprosjektet startet
i 2009med
finansiering
fra SOmidler, isamarbeid med
Institutt
for arkeologi
Amazons Kindle
og religions-vitenskap
Foto: Tor H. Monsen Universitetsavisa
og Program for lærerutdanning ved NTNU. Målsetting for prosjektet var bl. a. å byggeintern kompetanse på digitale ressurser, digitale verktøy og eundervisning, kartlegge leverandørenes tilbud, lovverket, prøve ut
ulike modeller for tilgang til elektronisk ressurser og bygge nettverk.
Ulike typer av lesebrett ble valgt som markedsføringstiltak, og disse
ble godt mottatt av studentene. Vi fikk satt fokus på vårt tilbud av
e-ressurser, og prøvde også å vinkle bruken av nettbrett opp mot
miljøet. Hvis flere leste på brett, så ville antallet utskrifter går ned.
I tillegg fikk studentene et lite kurs i bibliotekets tjenester, databasesøk og innføring i EndNote.
Første del av prosjektet fokuserte på digitalisering av pensum og
rettighetsavklaring med forfattere. Bloggen Libridgets ble brukt til

Side 125NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

å kommunisere
med deltagerne iprosjektet, og ogsåeksterne interessert
aktører ble deltakere der.
Grupper av studenter fikk hele sitt
pensum i et emnetildelt på ulike lesebrett og ulike forFoto: Tor H. Monsen, Universitetsavisa
mater. Brettene som
ble utdelt i første runde var iRex
Digital Reader 1000s, Sony Digital Book Reader og Kindle DX. Her
var pensum scannet og lagt inn på brettene. Studentene fikk teknisk
veiledning og de svarte på flere runder med spørreskjema. Svarene
viste at flere brukte brettene til å lese andre ting enn pensum også.
Det at de ikke trengte å kjøpe pensumlitteraturen ble sett på som enstor fordel. Ulempene var den tekniske biten.
Noen lesebrett fungerte ikke særlig godt for lesing av PDF-dokumenter, andre hadde dårlig batterilevetid. Det ble også etterlyst muligheter til å notere og markere i teksten i dokumentene.
Konklusjonen her var at teknologien ikke var bra nok til å droppe papirformatet til fordel for lesebrett, men de var positive til at biblioteket
satte i gang et slikt prosjekt.
Neste gruppe fikk utdelt lesebrettene iPad og Kindle, og hele deres
pensum var tilgjengelig digitalt via It’s Learning. De svarte også på
to spørreskjemaundersøkelser via It’s Learning i løpet av prosjektperioden. Det viste seg at flesteparten syntes at tilbudet om lån av
lesebrett var veldig bra, og et flertall brukte brettene i andre fag og til
lesing av egne dokumenter også. Seks av ti hadde heller ikke skrevet ut pensumartikler, noe som ble grunngitt med «leser de heller på
lesebrett, naturligvis». Bildekvalitet og lesbarhet fikk god karakter
fra minst ni av ti, og også navigering innad i teksten var de fleste
godt fornøyd med.
Studenten i begge prosjektene mente at noteringsmulighetene påbrett ikke var gode nok til at de ville gå helt vekk fra lesing på papir. Men de var positivt overrasket over hvor raskt og enkelt de fikk

Side 126NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

tilgang til mange av bibliotekets e-ressurser via Google Scholar, sådette bør markedsføres bedre fra UB sin side.
Erfaringene med prosjektet har vist at det viktigste for de ansatte og
studentene er tilgjengelighet og økonomi. De er villige til å bruke dedigitale ressursene og forminske papirforbruket så lenge det er lett ågjøre det på sin egen pc/mac/ lesebrett med et klikk. Morgendagens
akademikere innenfor alle fagområder stilles overfor økte krav til
digital kompetanse.
UB kan spille en aktiv rolle i å styrke denne kompetansen. Alle dee-ressurser som UB betaler for må være oversiktlig tilgjengelig med
kun «et enkelt klikk» for alle NTNU-brukere.

Klipp fra filmen Klikk på linken, produsert av Trondheim Media AS i 2011. Filmen ligger på
Youtube.

På våren 2011 ble det lagt ut en film som også var et resultat av
dette prosjektet.
«Klikk på linken» er et forsøk på å skape oppmerksomhet rundt
og markedsføre våre digitale e-ressurser ved hjelp av moderne

Side 127NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

virkemidler. Filmen kan brukes i bibliotekets undervisning, og
ellers der det måtte passe.

Side 128NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

2010: Digitalmanuskripter og Linked data
Av: Ellen Alm og Eva Sauvage
I NTNU Universitetsbiblioteket oppbevares originalmanuskripter og privatarkiver som utgjør en sentral del av den
norske kulturarv. Som en av de fremste i landet på digitalisering av manuskripter satser NTNU UB stort på å gjøre originale nasjonalskatter tilgjengelige for folk flest på nett.
Blant de manuskripter som er lagt
ut på nett er f. eks. utkastet til den
Norske Grunnloven 1814 av J. G.
Adler og C. M. Falsen. Flere forfattermanuskripter av kjente 1800
– talls forfattere som Henrik Ibsen,
Camilla Collett, Bjørnstjerne Bjørnson, Ludvig Holberg og Johan S.
Welhaven ligger eller vil bli lagt ut
pånett i sin helhet. I tillegg er det lagt
ut en stor kategori manuskripter
som kalles ”topografisk litteratur”,
som særlig har interesse for amatørhistorikere og profesjonelle forskere. Den hører til 1700 – tallets
opplysningstid og består i beskrivelser av landet, gjerne forfattet av
stedets lokale embetsmenn. En
annen populær kilde til norsk 1700og 1800 - talls historie er håndtegnede kart (manuskriptkart) overbyer og steder i Norge.

Originalmanuskriptet til Ja, vi elsker er et
av flere nasjonalt viktige dokumenter digitalisert ved NTNU UB.

Av privatarkiver som er digitalisert kan nevnes nobelprisvinner i
kjemi Lars Onsagers arkiv. I NTNU UBs planer ønsker vi også å
gjøre digitalt tilgjengelig byplanlegger og arkitekt Sverre Pedersens
arkiv. Pedersen fikk mange nasjonale og internasjonale utmerkelser,
men er nok mest kjent for oppdraget med “brente steders regulering”
etter 2. verdenskrig. Kvinnesakskvinnen Fredrikke Marie Qvam er av
Barne-, likestillings- og inkluderings-departementet nettopp offisielt
utpekt som en av “De fire store” kvinnelige skikkelsene i norsk hisSide 129

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

torie. Hun stiftet Norske Kvinners
Sanitetsforening og kjempet fremallmen stemmerett for kvinner.
I NTNU UB finnes hennes rikholdige arkiv med korrespondansen fra
hennes virke.

Linked Data-skya gir en oversikt over ulike
typer prosjekter og kilder som bruker
Linked Data, og som kan kobles sammen.

Nettpresentasjon av materialet har sine praktiske fordeler. Først av
alt slipper låntakere reisen til Trondheim, materialet kan studeres
fra din egen PC hvor som helst i verden. Biblioteket får på dennemåten en kjapp betjening av sine kunder. Lett tilgang til materialet
vil forhåpentligvis føre til økt bruk og kjennskap til materialet som
befinner seg i Trondheim. Materialet er scannet i høyeste oppløsning med en rekke brukervennlige funksjoner, som f. eks mulighet
for zooming. På denne måten fremtrer skrift, farge og detaljer langt
klarere enn det man kan se på originalen. At en unngår slitasje påmaterialet er en annen fordel.
I tillegg eksperimenterer NTNU UB med ny teknologi for å øke brukervennligheten av det digitaliserte materialet. Så vel den profes-

Side 130

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

jonelle forsker og den interesserte amatør skal kunne finne relevantmateriale gjennom vår nettpresentasjon.
Linked Data
Ved å bruke Linked Data-teknologi til våre digitaliserte manuskritpervil vi lage et nyskapende nettsted i bibliotekverdenen, i stedet for en
tradisjonell bibliotekkatalog. Teknologien gjør det mulig å ta utgangspunkt i ulike typer manuskripter og forfattere av manuskripter, somomhandler det samme eller som er produsert i samme år. Vi kan
koble sammen data fra andre sider på nettet, som stedsnavndatabasen Geonames, og deretter se hvilke historier som er knyttet til
stedet og personene i Wikipedia. Sluttbrukeren får dermed presentert flere relevante kilder for sitt interesseområde, uten å ha forhåndskunnskaper om at kildene eksisterer. Med Linked Data kan en«vanlig bruker» få en maskin til å gjøre alt dette for seg, mens i dag
må man gjøre det manuelt ved å sjekke en masse nettsider selv.
Håpet er at nye målgrupper vil finne fram til manuskriptene.
Gjennom bruk av den semantiske teknologien Linked data kan vi
danne komplekse relasjoner mellom personer, dokumenter, hendelser og steder. Disse brukes for å berike brukerens interaksjon med
innholdet og kontekstene omkring gjenstandene. Det er dermedmulig å samtidig skaffe informasjon om dokumenter, personer, sted,miljø, historiske fakta, filmer, bøker, værdata osv. Dette byr på en rik
opplevelse som bringer sammen flere av elementene som er viktig
i forskning omkring tekster, og gir flere muligheter til å utnytte relasjonene enn det som katalogisering i tradisjonelle bibliotekkataloger
gir.

Side 131

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

2010 Open Journal System
Tekst: Sven Strøm
Open Journals Systems (OJS) er en programvare for å publisere vitenskapelige tidsskrifter. Den er laget av The Public
Knowledge Project, som er et samarbeid mellom noen nordamerikanske universitet. OJS kan fritt brukes dersom man
følger betingelsene i GNU-lisensen den er utgitt under.
OJS er både et verktøy for redaksjonen og et publiseringssystemfor å få artiklene ryddig publisert på web. Siden OJS er beregnet på
vitenskapelig publisering finnes det mange funksjoner for å håndtere
prosessen for fagfellevurdering, bla. automatisk utsending av e-post
med påminnelser til folk som ikke er inne i systemet til daglig.
Foruten en enkel og grei presentasjon av de publiserte artiklene har
OJS mange ferdige oppsett for at det skal være lett å få innholdet
fanget opp av søkemotorer og portaler på web’en. Det går således
overraskende raskt å få artiklene søkbare i feks. Google Scholar.
Universitetsbiblioteket var behjelpelig med å få lagt ut på web totidsskrifter allerede før OJS ble tatt i bruk. Men det var omstendelighåndarbeid i html og manuell registering i Directory of Open Access
Journals.
Siden ting ble såpass mye lettere ved bruk av OJS kunne vi etter
hvert ta på oss å publisere enda et par tidsskrifter.
Pr i dag publiserer UB i OJS:CHIRONOMUS Newsletter on Chironomidae Research
Norsk epidemiologi
Fauna norvegica
Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs Skrifter
Hvert tidsskrift har sin lille redaksjon som er den ansvarlige utgiveren. Disse redaksjonene er relativt små og tidsskriftene kommer ut så sjelden at det ikke har vært hensiktsmessig å ta i bruk alle

Side 132NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

verktøyene for forfattere og fagfeller. Men OJS er fleksibel nok til at
man kan kjøre både store og små tidsskrift i samme system.
Brukte nettsteder:
http://pkp.sfu.ca/?q=ojs(Public Knowlegde Project)
http://scholar.google.no/
http://www.ntnu.no/ojs/(NTNU Open Access Journals) gir lenke til alle tidsskriftene publisert i denne løsningen.)Side 133

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

2012: Konferansen emtacl12
Av: Ole Husby
Konferansen emtacl12 blir arrangert av NTNU UB som en delav jubileumsuka i oktober 2012. Det fulle navnet er Emerging
Technologies in Academic Libraries, og arrangementet forventes å samle flere hundre deltakere til Hotel Rica Nidelven
i tidsrommet 1. - 3. oktober. Dette vil bli den andre konferansen med emtacl- navnet, idet den første var emtacl10 som	  ble holdt samme“The	
  programme	
  committee	
  invites	
  original	
  sted i april 2010.
presentations	  and	  posters	
  taking	
  one	  or	
  more	  Emtacl10 samlet enof	
  the	
  following	
  perspectives	
  as	
  a	
  point	  of	
  rekke entusiastiske
departure:	
  deltakere og kjente- Semantic	
  web	
  library	
  fagfolk som ga pre- New	
  literacies	
  sentasjoner innen det
fagområdet som det- Supporting	
  research	
  in	
  a	
  changing	
  age	  ble blåst fart i av pros- - Organizational	
  change	
  within	
  the	
  library	
  jektet- Analysis	
  of	
  user	  behaviour	
  and	
  using	  UBiT 2010. Vi kan
statistics	
  in	
  Web	
  2.0	
  nevne Lorcan Demp- New	  services/old	
  services	
  in	
  new	
  clothes	  sey fra OCLC Research som var første - Best	
  practices	
  for	  the	
  adaptive	  academic	
  keynote speaker, og
library	  Ida Aalen som var den - Other	
  relevant	  perspectives	
  on	
  emerging	
  siste. Hun var da stutechnologies”	
  dent ved NTNU, og er
nå en av de fremste på
dette området.
Tidlig i 2012 ble det sendt ut Call for papers for emtacl12. Her ble
alle invitert til å sende inn bidrag.
Lenker
Mer om konferansene i 2010 og
i 2012 finnes på konferansens nettsted

http://emtacl.com

Side 134

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

	  Ida Aalen holdt i 2010 presentasjonen “I’ve got Google, why do I need you? A student1s expectations of academic libraries”. Foto: Linda Østbye

Side 135NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år
Av: Lisbeth Tangen
I biblioteksammenheng er 100 år ingen alder - bibliotek tilhører noen av sivilisasjonens aller eldste institusjoner. Men et slikt jubileum gir en god anledning tilbåde tilbakeblikk og refleksjon om veien videre.
Universitetsbiblioteket vil i jubileumsåret starte arbeidet med å
gjennomføre vår nye strategiplan. Den tar utgangspunkt i NTNUs
strategi 2011-2020, ”Kunnskap for en bedre verden”, som også vilvære styrende for bibliotekets virksomhet de neste årene. Biblioteketskal bidra til at NTNU kan nå sine mål. Kjernen i bibliotekets arbeid
er å legge til rette for at NTNUs ansatte og studenter får tilgang til et
bredt spekter av kunnskapskilder. Bibliotekets tjenester skal støtteog gi merverdi til den forskning, formidling, undervisning og læring
som foregår ved NTNU. For å oppnå dette må biblioteket ha god
kontakt med sine brukere og god kjennskap til den virksomheten
som drives ved NTNU.
Fag- og forskningsbibliotek over hele verden står overfor store utfordringer. Jeg vil peke på noen som vi her ved NTNU Universitetsbiblioteket er opptatt av i jubileumsåret.
1. “Every book is an e-book”
Det tradisjonelle universitetsbiblioteket som vi kjenner det, vil i denærmeste årene gjennomgå store endringer. Den største endringen
har kanskje allerede skjedd med den massive overgangen til digitale
kunnskapskilder. I løpet av få år gikk mer enn 90 % av tidsskriftene
fra å være i papirform til å kun være elektronisk tilgjengelig. Dettevar en stor fordel for forskerne som nå kan ha tilgang til langt flere
kunnskapskilder med et tastetrykk enn det de tidligere kunne finne
i sitt fysiske bibliotek. Vi ser også en stor utvikling når det gjelder
tilgang på e-bøker. Springer utgir nå alle bøker også som e-bøker –mottoet er: ”Every bookis an e-book”.
Bibliotekene går fra å være eiere av materialet de tilbyr (trykte bøker
og tidsskrifter) til i økende grad å distribuere utgivernes materiale(elektroniske tidsskrifter og e-bøker) gjennom avtaler om tilgang.
Gamle årganger av papirtidsskrifter finnes fortsatt i bibliotekene,men de vil suksessivt forsvinne – til magasiner og depotordninger og
Side 136

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

det vil bli frigjort areal som kan brukes til andre formål.
Bibliotekene må gå fra å bygge opp store fysiske samlinger til åsikre god tilgang til elektroniske kunnskapskilder for studenter og
forskere. Dette vil være kunnskapskilder som også mange andre
bibliotek har tilgang til og ikke være et tilbud som er unikt for noe
bibliotek. Men de fleste store universitetsbibliotek har gamle samlinger som er unike. Det å bevare, men samtidig legge til rette forny og gjerne digital formidling av innholdet i slike samlinger vil bli en
viktig oppgave framover.
2. ...fra “just in case” til “just in time”.
Bibliotekene er ikke total-leverandører av informasjon. Brukerne
finner oftere selv den informasjonen de trenger på nettet, i sosiale
medier og andre steder. Bibliotekene må tilpasse sine tjenester,møte brukerne på de arenaer de er og “skreddersy” brukerkontakten
for å møte denne utviklingen.
Våre brukere finner informasjon fra mange kilder – mange utenom
bibliotekene. Vi må sørge for at brukerne finner bibliotekenes ressurser der det er enklest for dem å lete etter informasjon. Det er idag søkemotorene som er førstevalget når man leter etter informasjon om et tema – ikke bibliotekenes hjemmesider eller biblioteksystemene.
Stigende priser på elektroniske kilder – både tidsskrifter og bøker– er et stort problem for bibliotekene. Pengene må brukes fornuftig
og innkjøp må i størst mulig grad treffe brukernes ønsker og behov.
Data om bruk og brukerønsker blir viktig. Bibliotekene må skifte
fokus når det gjelder liltteraturanskaffelser – fra “just in case” til “justin time”. I en verden hvor nesten alt er digitalt, vil den gamle måten
å tenke bibliotek på – atman skal bygge opp egne store samlinger ikke lenger være mulig.
3. ”Sannsynligvis må bibliotekets ansatte i økende grad ut av
biblioteklokalene…”
Det vil i økende grad være en utfordring å skaffe og utvikle den
kompetansen bibliotekene trenger for å møte utviklingen og være iforkant. Variert, relevant og høy kompetanse vil være en avgjørende
konkurransefaktor for bibliotekene.
Behov for tradisjonell bibliotek-kompetanse vil antakelig synke og
ny kompetanse må inn i bibliotekene.
Nye tjenester og nye måter å organisere tjenestene på vil kreve
Side 137

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

en annen kompetanse enn den vi har i dag i bibliotekene. Mange
tradisjonelle bibliotekoppgaver vil forsvinne eller overtas av andre.
Bibliotekene trenger mer variert IT-kompetanse og kommunikasjonskompetanse. Vi trenger også en kritisk masse av ansatte som har
kompetanse på master- og ph.d. nivå for å sikre god kommunikasjon
med universitetets faglige miljøer. Sannsynligvis må bibliotekets
ansatte i økende grad ut av biblioteklokalene og mere i direkte kontakt med brukerne der brukerne er.
4. ”sosiale læringsrom”
Biblioteklokalene må utvikles som gode og fleksible lærings-arenaer. For mange studenter er biblioteket arbeidsplass, møteplassog læringsmiljø. Lokalene må avspeile studentenes varierte måter
å arbeide på. Overgangen fra trykt til elektronisk materiale åpner
for muligheten til å omdisponere arealer fra samlinger til studentarbeidsplasser.
Tradisjonelt utlån går ned, brukerne ønsker nye tjenester, først og
fremst digitale, men også tilgang til gode læringsrom. Bruken av
biblioteklokalene som studierom øker. Studentene ønsker gode
forhold for å kunne jobbe – både alene og i grupper. Dette er en utfordring som bibliotekene kan ta – ikke nødvendigvis for å gjenskape
de gamle lesesalene - men å legge mer vekt på å tilby gode arbeidsmuligheter for studentene. Bibliotekene kan bli sosiale læringsrom
eller læringsallmenninger. Det er også interessant å tenke tjenestetilbud til studentene i en større sammenheng. Bibliotek, studiestøtte, multimedielab, kafe, It-støtte etc. kan plasseres sammen og
utgjøre en form for “one-stop-shop” for støttetjenester til studenter.
Utfordringene er mange og skal vi få til god bibliotekutvikling må vi
forstå dem og se hvilken vei bibliotekene skal. Dette krever analyseog vilje til endring. Vi må sko oss for framtiden slik at vi er i stand tilå gjennomføre de nødvendige endringer - i tett samarbeid med brukermiljøene.
Skal bibliotekene fortsatt fremstå som relevante, må vi ta utfordringen og mobilisere for forandring. Får vi det til, vil bibliotek og bibliotektjenester fortsatt være en viktig del av universitetets infrastruktur
for forskning og utdanning.

Side 138NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Våre brukere

NTNU UB er primært et bibliotek for studenter og forskere
ved NTNU, men vi er et offentlig bibliotek og vår
brukermasse er mangfoldig.
Denne delen av jubileumsnettstedet inneholdt tekster om
noen av de viktigste brukergruppene våre, skrevet av NTNU
UB-kolleger.
Alle tekstene er gjengitt her.

Side 139NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Søk

Om
NTNU

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » NTNU - vår moderorganisasjon

NTNU - vår moderorganisasjon
Studenter og forskere ved NTNU er vår primære brukergruppe. To av de ansatte ved NTNU
Universitetsbiblioteket, Randi T. Eriksen og Ingar Lomheim, har sett på forholdet mellom
biblioteket og NTNU fra 1912, da NTHs Hovedbibliotek ble etablert, og frem til i dag.

Til jubileumssiden

Fra den første immatrikuleringen ved NTH, Festsalen (nåværende Rådssalen)
15.12.1910. Foto: ukjent/NTNU Universitetsbiblioteket

Randi Tyse Eriksen gjør et tankesprang fra 1912 til 2012, fra bibliotekets spede begynnelse ibibliotekarens kontor - til dagens virkelighet, der brukerne ved et tastetrykk får mange av
bibliotekets tjenester til sitt eget kontor, på sin egen dataskjerm. Les Randi T. Eriksens artikkel
her: "Et tankesprang – et teknologisprang"
Ingar Lomheim har sett mer konkret på utviklingen av bibliotekets oppgaver og organisatoriske
plassering under NTH/NTNU gjennom 100 år. Les Ingar Lomheims artikkel her: "Biblioteket og
universitetet"

Fra immatrikuleringen ved NTNU i 2008. Høytideligheten er for flere år siden
flyttet utendørs, pga det store studenttallet. Foto: Mentz Indergaard

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Side 140NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Et tankesprang – et teknologisprang
Av: Randi Tyse Eriksen
Kan vi tenke hundre år bakover i tid, til Universitetsbibliotekets
spede begynnelse, da brukerne fikk tilgang til et bibliotek som var
samlet på bibliotekarens kontor? Og så gjøre spranget fram til i dag– når brukeren får tilgang til biblioteket på sitt eget kontor – på sinegen arbeidsplass – på sin egen pc?
“Høiskolens hovedbibliotek” fantes ikke som et eget lokale i sin spede
begynnelse i 1912. Ville man konsultere samlingen, måtte man selv
oppsøke bibliotekarens kontor i hovedbyggets 3. etasje.1
Fra 1915 fantes det et eget biblioteklokale i Gløshaugens hovedbygning,der “Den store lesesal ligger mot syd med inngang fra trappehallens fond,og med rummelig garderobe, tilhøire (mot vest) ligger professorenes
leseværelse(…)” 2 Det er da man kan forestille seg at brukeren ble aktiv
som bruker:
Unge ingeniørstudenter i sine lyse laboratoriefrakker vandrende langs
hyllene som rommer alle oppslagsverk, kanskje på leting etter en formel.
Riktig bind trekkes ut av hylla, en forsiktig rasling av papir idet man blarseg fram og så leter med fingeren nedover sidene, mens man lener seg
lett mot reolen og kaster et tilfeldig blikk utover leseplassene. Der sitter
medstudenter i sparsom belysning, duknakket over bøker, kanskje i ferd
med å ta notater. Pennesplitten skraper mot papiret. Fra skrankeområdet
høres forsiktig mumling, noen ber om hjelp til å finne riktig kilde ikortkatalogen.
I årene som fulgte, tiltok besøket, samlingene vokste, antall bibliotek økte,rutiner ble automatisert og professorene mistet sitt leseværelse. I en
periode åpnet universitetsbiblioteket for databasert informasjonssøking
som betalingstjeneste – en kostbar affære som stresset studenter meddårlig råd.
Sakte men sikkert utvidet samlingene seg fra den gang papir var den
viktigste presentasjonsformen til en elektronisk mediering av tekst, lyd og
bilde. Bibliotekbrukerens univers var dermed i endring.

1

Gjersvik, R. (1987). NTUB´s historie 1912 – 1987. I: Norges tekniske universitetsbibliotek.
NTUB-75 år : Norges tekniske universitetsbibliotek 1912-1987 / red.komité: Randi Gjersvik...[etal.]. - [Trondheim] : Tapir. S. 9 - 30
2
ibid s. 10

Side 141NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Hva gjør bibliotekbrukeren i dag, i 2012? Professoren sitter ved sin pc og
tenker ikke på at de artikler han selv søker fram er betalt og gjort
tilgjengelig over bibliotekets budsjett. Studenter oppsøker det fysiske
biblioteket - kanskje av samme grunn som i 1920: “I dette året var
biblioteket ekstra populært (…) på grunn av stort antall studenter ved
NTH, vanskelige boligforhold og ekstra dyr brensel.”3
I 2012, som i 1912, er biblioteket et møte med menneskelig kunnskap,
enten man som da leter etter informasjonen med fingeren i papirbaserte
bøker eller ved å hente fram ei e-bok på en touch screen.

3

Ibid s. 11

Side 142NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

BIBLIOTEKET OG UNIVERSITETET
Av: Ingar Lomheim
Universitets- og høgskoleloven har opp gjennom åra i sin ordlyd hattklare bestemmelser om at institusjonene skal ha biblioteksfunksjoner.
Bibliotekets aktivitet skal støtte opp om forskning og læring ved åtilby informasjonsressurser som til enhver tid er best mulig tilpasset
eksisterende behov. Denne formålsbeskrivelsen har vært overholdt
etter beste evne fra bibliotekenes side til alle tider. For å få til dette
kreves god kontakt både med universitetet sentralt og de enkelte
fagmiljøer. Opp gjennom åra har kontaktrelasjonene variert, men idet store og hele har en hatt tilfredsstillende ordninger både faglig
og politisk/økonomisk. Det faglige har gått på kontakten mellom
bibliotekets fagreferenter og fagmiljøene, via avdelings/seksjonsbibliotek, og gjennom lokale bibliotekutvalg. Politisk har det
dreid seg om diverse styringsordninger mellom moderinstitusjon og
bibliotek. Rådgivende organ ble tidlig introdusert, mens ordinære
styrer hadde sin oppstart først på 1970-tallet.
Allerede i NTH-bibliotekets tidligste tid var det litteratursamlinger plassert
rundt på avdelingene. I 1915-16 påpekte Stortingets budsjettkomite i sin
innstilling at det måtte være et tettere samarbeid mellom Hovedbibliotekog avdelingsbiblioteker. Dette for at en skulle ha en bibliotekfaglig
tilfredsstillende behandling av litteraturen, og for å unngå unødvendige
dubleringer. I 1929 påla Professorrådet avdelingene å gjøre sine
bokinnkjøp via Hovedbiblioteket, et pålegg som ble innskjerpet av
Professorutvalget i 1976. Hovedbiblioteket har forholdt seg til ønsket om åbehandle all litteraturen i den grad det har vært mulig rent personalmessig.
I 1959 ble enkelte av avdelingsbibliotekene ved NTH lagt administrativt inn
under Hovedbiblioteket. I likhet med avdelingsbibliotekene ved AVH er det
disse som har hatt tettest kontakt med lokale brukere, og på den måten fåttgode innspill når det gjelder bibliotekenes faglige profil.
Gjennomsynsordningen for kjøp av nye bøker har vært forbeholdt NTHbiblioteket. Her er aktuelle bøker blitt vurdert for innkjøp av ansatte ved
instituttene, og har bidratt til riktig valg av informasjonsressurser. I tillegg til
hovedbibliotek og avdelingsbiblioteker har instituttene i ulik grad bygget opp
egne samlinger. Der det ble akseptert at litteraturen kunne lånes av brukere
utenfor instituttet, har Hovedbiblioteket ved NTH registrert samlingene i
BIBSYS. Tilgjengeligheten har likevel vært varierende, da ikke alle
institutter har hatt oversikt over instituttets beholdning og utlån. AVHbibliotekene har ikke foretatt tilsvarende registreringer for sine institutter.

Side 143

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

I samarbeid med faglærerne har bibliotekene hatt oppdaterte
pensumsamlinger i alle fag til utlån og bruk på lesesalene.
Når det gjelder styringsorganer som har regulert bibliotekenes forhold tilmoderinstitusjonene vet vi at det ved NTH fra tidlige tider fantes etbibliotekutvalg oppnevnt av Professorutvalget. utvalget besto av
vitenskapelige tjenestemenn, og i den siste tiden også av en
studentrepresentant. En virksomhetskomité for biblioteket ble oppnevnt i1967. Den avga innstilling i 1971, og foreslo bl.a. opprettelse av et styre forbiblioteket. Det første kom i 1976 og hadde medlemmer fra vitenskapelig
ansatte, fra frittstående forskningsinstitusjoner i NTH-miljøet, fra eksterne
brukere, fra studentene og fra de ansatte i biblioteket. Styret skulle i
hovedsak ta seg av strategier, store investeringer og budsjett.
Da stortingsvedtaket kom i 1968 om opprettelsen av Universitetet i
Trondheim eksisterte Vitenskapsselskapets bibliotek og Lærerhøgskolens
bibliotek side om side. En regner at “Fellesbiblioteket” ble en realitet i 1974.
Inntil loven om Universitetet endelig ble vedtatt i 1984 var det Interimsstyret
som håndterte fellessaker mellom enhetene som skulle utgjøre UNIT. Da
en fikk den offisielle benevnelsen Universitetsbiblioteket i Trondheim i 1984
ble eget styre opprettet også her.
Ved sammenslåingen til UBiT i NTNU-systemet, ble nytt overordna
styringsorgan opprettet for dette biblioteket. NTNU innførte enhetlig ledelse
i 2005, og i likhet med fakultetstyrene ble bibliotekstyret avviklet som et
resultat av prosessen. Rådgivende bibliotekutvalg ved fakultetene skulle
heretter bistå bibliotekdirektøren med faglige valg.
Universitetsbibliotekene i Norge har i hovedsak vært organisert som
teknisk-administrativ støttefunksjon underlagt universitetsdirektøren. Dette
har også vært tilfellet i Trondheim. Ved omorganiseringen av NTNU i 2005
ble det fra biblioteket argumentert for å knytte seg+ sterkere opp mot faglig
ledelse ved universitetet. Resultatet ble en organisatorisk plassering direkte
under Prorektor for utdanning og læringskvalitet. Dette kan synes som en
naturlig plassering: Biblioteket er stadig sterkere integrert i ulike fag og kurs
ved NTNU, bl.a. gjennom brukerundervisning i informasjonssøking og
referansehåndtering. Målet er at vi, i samarbeid med faglærere, skal væremed på å gi studenter og forskere en informasjonskompetanse, i tillegg til
den spesifikt faglige kompetansen de utvikler gjennom studier og forskning.
Referanser:
1. NTUB – 75 år. Norges Tekniske Universitetsbibliotek 1912 – 1987.
Redaksjon Randi Gjersvik o.a. Tapir Forlag 1987.

2. Til opplysning. Universitetsbiblioteket i Trondheim 1768 – 1993. Redaksjon
Harald Nissen og Monica Aase. Tapir forlag 1993.

Side 144

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk- naturvitenskapelige universitet

Startside

Studier

Student i
Trondheim

NTNU Norsk

Forskning

NTNU English

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Søk

Etter- og
videreutdanning

BibliotekNæringsliv og
nyskaping

Om
NTNU

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Sintef

Brukerne - SINTEF- Av: Ingar Lomheim

Sintef er etablert med basis i NTH-miljøet, og helt siden starten i 1950 har NTHbiblioteket vært en viktig informasjonskilde til forskningsaktivitetene ved
stiftelsen. Som en gjenytelse er det gjennom åra betalt inn betydelige beløp fra
Sintef til oppbygging av samlinger ved flere av UBs bibliotek. Felles bruk av
tidsskriftressursene ble vanskeliggjort gjennom nye lisensordninger som følger
de elektroniske abonnementene.
I 1950 vedtar NTH å etablere et selskap for oppdragsforskning, og SINTEF (Selskapet
for Industriell og Teknisk Forskning) blir en realitet. Stiftelsen var fundert på at en ideellvekselvirkning med NTH-miljøet skulle gi gode betingelser for både forskningsoppdragog undervisning. For eksempel hadde forskere fra Sintef undervisningsoppdrag ved

Til jubileumssiden

Høgskolen mens de som gjenytelse hadde tilgang til laboratorier og diverse
støttetjenester.
En av disse støttetjenestene var bibliotektilbudet. De har på lik linje med andre brukere
tilgang til våre trykte samlinger med låne- og kopieringstjenester, men Sintef ble regnet
inn under kategorien primærbrukere sammen med studenter og ansatte ved NTH. For
søketjenester, innlån og kopibestillinger ble det skilt mellom NTH-/Sintef-brukere og
eksterne brukere når tjenestene ble fakturert. Som en delvis kompensasjon for felles
bibliotektjenester har flere Sintef-avdelinger betalt inn til dels betydelige beløp til
anskaffelser av litteratur. Dette gjelder i hovedsak Sintef-avdelinger som har
samlokalisering med NTH-miljøer, og som sogner til samme bibliotek. Eksempelvis ved
Marinteknisk senter, i Valgrinda og i Realfagbygget.
Sintef hadde sin storhetsperiode på 1970-tallet og utover, som det naturlige resultat av
teknologibehovet i den norske oljenæringen. Tjenestene fra biblioteket var særlig
omfattende i denne perioden, men brukerstatistikk for Sintef finnes ikke spesifikt siden
tallmaterialet omfatter NTH/Sintef som en enhet.
Statistikk fra 1990:
Mottatte bestillinger fra eksterne brukere: 41 734 titler
Mottatt fra NTH/Sintef-miljøet: 21 319 titler
En tredjedel av disse var lånebestillinger
I tillegg 264 emneoppgaver.
Dette sier litt om etterspørselen etter bibliotektjenester på den tiden, og Sintef var nok
den største interne brukeren.
Biblioteket deltok sammen med Sintef og Adresseavisen m.fl i Televerkets prosjekt
TELEDATA. Biblioteket la inn opplysninger om samlinger, tjenester, kurs etc. (1)I samarbeid med Sintef, deltok biblioteket i EUROINFO-arbeidet, og vi fikk et lokalt
senter.
Allerede i 1980 ble Sintef omgjort til en næringsdrivende stiftelse og profesjonalisert

Side 145

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

som organisasjon. Etter hvert ble flere store og nyetablerte institutter i hele Norge lagt
under Sintef-paraplyen. Behovet for egne bibliotek innenfor Sintef-konsernet oppsto, og
de har nå bibliotektjeneste ved Sintef Energi fra i Trondheim (fra 1988). I tillegg bibliotek
i Oslo, Sintef Oslo som erstatter det gamle SI-biblioteket, og Sintef Byggforsk som ble
opprettet i 2004.
En av grunnene til etablering av egne bibliotektjenester er behovet for tilgang til eressurser. Lisenser for tilgang til slike tjenester har strenge restriksjoner gjeldende forbrukere som ikke har ansettelse hos lisenseier, og spesielt i kommersiell bruk. Sintefansatte ved NTNU kunne derfor ikke gis tilgang til disse tjenestene på lisenser eid av
NTNU/UB.
Da økonomien i biblioteket for alvor begynte å stramme seg til på 1990-tallet ble det
gjort framstøt for å få direktebevilget til biblioteket noe av det som Sintef betalte NTH for
sin nettofordel med samarbeidet. Forespørselen ble avvist av NTH med forklaringen om
ar disse pengene allerede var gitt i rammebevilgningen.
Referanser
1. Universitetet i Trondheim, Norges tekniske høgskole. Årsberetning 1980-1981.
Trondheim : NTH.

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

institutter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59

Administrative

Forskning A til Å

RSS-feed

50 00

enheter

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

LedelsenAnsvarlig redaktør

Logg inn

Side 146NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

NTNU Norsk

NTNU English

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Søk

Etter- og
videreutdanning

BibliotekNæringsliv og
nyskaping

Om
NTNU

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Industrien

Industrien- Av: Roar Storleer
NTHB har vært brukt av og samarbeidet med norsk industri og næringsliv helt fra
starten, men samarbeidet og bruken økte i intensitet på 60-tallet gjennom låne/kopitjenester, manuelle og online søkeoppdrag, SDI-profiler, kurs ogopplæringsvirksomhet for å nevne de viktigste.
Biblioteket var fra starten «teknologibiblioteket» i Norge, og dette ble ytterligere forsterket
gjennom Ansvarsbibliotekordningen hvor NTHB ble ett av 7 ansvarsbibliotek i Norge med
ansvar for teknikk, praktiske fag og arkitektur. Vi mottok ingen økonomisk støtte ved
ordningen som opphørte i slutten av 1990-åra. Dette førte til stor etterspørsel av våretjenester fra industrien. Etterspørselen etter å få utført søkeoppdrag (online litteratursøking),opplæring gjennom kurs samt bestilling av lån/kopier økte og ble stor.

Til jubileumssiden

Biblioteket var ikke selvhjulpet med all litteratur og ble derfor med i et internasjonalt
samarbeide av tekniske universitetsbibliotek, først i Skandinavia med utvidelse til resten av
Europa og verden for øvrig.
Bibliotekautomatisering ble utviklet og ble et nytt begrep. Dermed økte effektivitetsgraden, og
rasjonaliseringen av interne rutiner. Det gjorde at vi effektivt kunne betjene våre eksterne
brukere som industri, næringsliv og andre.
Dokumentasjonsavdelingen (Infosøk fra 1990) ved NTHB ble opprettet i 1971 for nettopp itillegg til NTH og Sintef å hjelpe Norsk industri og næringsliv med å skaffe denkvalitetssikrede informasjon som brukerne ønsket.
Det startet med manuelle litteraturundersøkelser i ulike referattidsskrifter som biblioteket
abonnerte på i tillegg til håndbøker og andre oppslagsverk. Etter hvert ble referattidsskriftene
på tidlig 70-tall tilgjengelig for «online» litteratursøking. Dokumentasjonsavdelingen tegnet
kontrakter med de store online vertene og hadde på det meste tilgang til et 70 talls ulike
systemer med ca. 1500 ulike databaser som vi tilbød oppdragssøking mot betaling i. Detteble en meget etterspurt tjeneste, og ca 50% av alle søkeoppdrag var fra industrien og ulike
forskningssentra.
Vi startet tidlig kursvirksomhet over hele Norge innen dette feltet og mange er det i Norges
land som har deltatt på bl.a. «Grunnkurs i online litteratursøking» som var det første kurset vi
arrangerte. Det ble holdt i 1977 som et 3 dagers-kurs hvor de tre største vertene Lockheed(Dialog), ESA/IRS og SDC/ORBIT ble gjennomgått. Senere ble det mange ulike kurs innen
dette feltet, bl.a. søkekurs i BIBSYS databasene, optiske lagringsmedia med hovedvekt på
CD-ROM mm.
Mange av deltakerne fra industrien og eksterne virksomheter startet etter deltakelse på dettegrunnkurset, online søke-tjenester i egen virksomhet som for eksempel. Norsk Hydro,
Statoil, Saga, Jotun, Dyno, Boregaard, Christian Michelsens Institutt mfl., mens andre syntes
at det var best å gi disse oppdragene til Dokumentasjonsavdelingen. (Se Onlinesøking, en
nyvinning).
Tjenesten ble helt fra begynnelsen markedsført gjennom kursvirksomhet, ulike foredrag,publisering av artikler og infomateriale, samarbeide på ulike plan og prosjektvirksomhet.
Dette førte bl.a. til at vi allerede i 1975 fikk 24.000 kr. i støtte fra NTNF (Norges Teknisk
Naturvitenskapelige Forskningsråd) til prosjektet "Kundemann-virksomhet" for å markedsføre
online søketjenester overfor norsk industri og næringsliv. Det medførte mange interessanteindustribesøk med imponerte tilhørere når teknologien sto oss bi.

Side 147

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Bedre tilgang til vitenskapelig informasjon gjennom online litteratursøking medførte en kraftigøking av kopi- og lånebestillinger til NTHBs Fjernlånsavdeling. En må huske at «online»databasene i svært liten grad var fulltekstdatabaser, men inneholdte referanser m/abstracts
til vitenskapelig litteratur. Derfor økte naturlig nok etterspørselen etter fullteksten.
I perioden 1973 til 1983 økte utlånet til industrien 127%, fra ca 16000 til 36000, d.v.s. 25%
av det totale utlån. En god samlingspolitikk og alltid interesse for nyutvikling innen
bibliotekfaget har gjort til at NTHB ble populær blant forskere og industri rundt om i Norge.
Det at forskerne forlot moderinstitusjonen, NTH som ferdigutdannet og gikk til nye jobber
innen industri og næringsliv, gjorde at de brukte deres gamle bibliotek, fikk hjelp der som dealltid hadde fått og etterspurte samme tjenester i egen institusjon. Næringslivet har alltid værtsett på som den forlengende arm av NTH.
Siden biblioteklederne ved NTHB alltid har vært fremtidsrettet og ønsket lik NTH et tettsamarbeide med industrien. De ønsket å gjøre det enklere for brukerne å ta i bruktjenestene som ble tilbudt. Derfor har NTHB hele tiden ligget i fremste front når det gjelder å
ta i bruk ny teknologi for å effektivisere tjenestetilbudet. Biblioteket var til for brukerne, og det
var om å gjøre å forenkle og effektivisere.
Brukerne ønsket alltid raskest mulig effektuering av sine bestillinger, det være seg online
litteratursøkinger, SDI profiler, referanseoppdrag og låne-/kopibestillinger.
Bibliotekautomatisering ble utviklet og ble et nytt begrep . Dermed økte effektivitetsgraden,
og rasjonaliseringen av interne rutiner. Det gjorde at vi effektivt kunne betjene våre eksterne
brukere, næringsliv og andre.
I 1990 startet vi med mottak av on-line bestillinger av kopier fra bl.a. «online
litteratursøkingsoppdrag» via e-post. Et egenutviklet PC-program : «NTUB-Mail» skrev ut
bestillingene på blankett for videre bruk i interne rutiner, og etter hvert kunne bl.a. industrien
sende ferdige filer med bestillinger, som ble skrevet ut på våre kopi-/låneblanketter - detvære seg fra online søkinger foretatt selv eller på oppdragsbasis til Infosøk. Dette ble
populært blant utenbys brukere, industrien og næringsliv som nå sparte masse tid ved åslippe å fylle ut låne-/kopibestillingsblanketter manuelt.
Etter hvert ville de ha den ønskede litteraturen straks de hadde bestilt den, og den raske
utviklingen av data har i de siste år gjort dette nesten mulig. Vi har tegnet avtaler med ulike
dokumentleverandører i verden. De leverer artiklene i PDF format, men vi får dessverre ikke
tillatelse til å videreformidle PDF-fila til eksterne brukere, men må ta ut en trykt utgave som
sendes pr. post.
På 60-tallet og framover var industrien representert i bibliotekets styre og biblioteket fikk til
og med bidrag fra noen næringsinteresser hvert år for å bedre tjenestene våre.
Industri og næringslivskundene ga i 1980-åra høye statistikker for biblioteket. De bestilte 21
ganger så mange titler fra biblioteket enn NTH/Sintef, og deres bestillinger utgjorde 58% av
det totale utlån. Biblioteket hadde brukere langt utenfor eget miljø. De største brukerne idenne tiden, om vi skal nevne noen , var: Norsk Hydro, Statoil, Chr.Michelsens institutt,
Saga petroleum, Elkem, Dyno, Jotungruppen, Årdal og Sunndal Verk, Veritas, Standard
Telefon-og Kabelfabrikk, FFI og andre, så det var bredde i brukersammensetningen.
Økningen av online søkeoppdrag økte kraftig fra midten av 70-tallet og fram mot slutten av
90 tallet, hvoretter den sank kraftig mot 2005 for deretter tilnærmet å opphøre. Dette har nok
sammenheng med at online-databasene ble enten tilgjengelig på CD-ROM eller via Internett
og WWW, og mange av de mest etterspurte databasene har biblioteket tilgjengeliggjort iuniversitetsnettet. Våre eksterne brukere har ikke tilgang til disse ressursene, og mange er
de industribedrifter som enten har lagt ned sitt dokumentsenter eller kjører på lavbluss.
Hvordan skaffer de så informasjon i dag? Det finnes flere forklaringer, men en er nok surfing
på Internett eller avtaler med ulike informasjonsleverandører. Vi vet at pr. i dag er dettilnærmet null online søkeoppdrag fra industrien og antall bestillinger av kopier- og lån harogså gått kraftig ned de siste 5 åra, men NTNU UB får fortsatt daglige henvendelser både fra
gamle og nyopprettede kunder innen næringslivet. Kanskje det er på tide å gjøre et nytt
markedsføringsframstøt?
Referanser:
Onlinesøking, en nyvinning: http://www.ntnu.no/ub/jub2012/pageflip/1971

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

institutter

Emner A til Å

Facebook

Side 148

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk- naturvitenskapelige universitet

Startside

Studier

Student i
Trondheim

NTNU Norsk

Forskning

NTNU English

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Søk

Etter- og
videreutdanning

BibliotekNæringsliv og
nyskaping

Om
NTNU

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Resten av verden

BIBLIOTEKET OG RESTEN AV VERDEN- Av: Ingar Lomheim

Fagbibliotekområdet preges av et tett nasjonalt og internasjonalt samarbeid. Slik
har det vært i mange tiår, og det gjelder både i fellesskapet rundt
fjernlånsaktiviteter og i deling av erfaringer omkring bygningsløsninger,
organisering og bruk av ny teknologi. I fjernlånssammenheng har NTH-biblioteket
hatt en sentral rolle som informasjonsleverandør til industri, forskning og
utdanning. Aktivt medlemskap i flere internasjonale bibliotekorganisasjoner har
gitt interessante og fruktbare dialoger med kolleger i andre land. Overgang til
elektroniske medier gjør at tradisjonelle fjernlåns- og kopitjenester er på retur.
Mye kan tyde på at dette fører til at noe av grunnlaget for tette relasjoner mellom
bibliotekene blir borte.

Til jubileumssiden

Mange av de samarbeidsorgan som var levende for 20 år siden er i dag"sovende" eller på vei til å bli det.
Som offentlige bibliotek har universitets- og høgskolebibliotekene forpliktelser når
det gjelder levering av informasjonstjenester også til brukere utenfor egen institusjon.
For NTH-bibliotekets del ble dette formalisert gjennom ansvarsbibliotekordningen som
kom på 1980-tallet. Et effektivt fjernlån krevde felles kataloger over samlingene, somviste litteraturbeholdningen på tvers av bibliotekene. Med BIBSYS-samarbeidet ble
disse lettere tilgjengelig, og etter hvert som utlånssystemet kom i drift, fikk man
utmerkede verktøy i lånearbeidet mellom norske fagbibliotek. BIBSYS har uten tvil værtden viktigste kilde til økt nasjonalt samarbeid mellom fagbibliotekene. I tillegg til at
NTNU UB er et bibliotek for hele UH-sektoren, samt for industri og forskning, har detvært – og er fortsatt - fritt fram for allmennheten generelt å bruke tjenestene. Dette
gjelder både i fjernlånssammenheng og ved besøk i bibliotekene.
Riksbibliotektjenesten, RBT, ble opprettet i 1969 som statens organ for faglig
dokumentasjon og fag- og forskningsbibliotek. Riksbibliotekrådet kom året etter,og NTH-biblioteket var representert her med overbibliotekaren i en årrekke. Etter
at RBT ble avviklet i 2003 ble ABM-utvikling og Universitets- og høgskolerådets
bibliotekutvalg (UHRB) viktige organ for samordning og politisk påvirkning innen
sektoren. I UHRB har NTNU UB vært representert stort sett i hele perioden siden
oppstarten.
I bibliotekets historie finner vi tidlig eksempler på internasjonalt engasjement. Det
kan bl.a. nevnes at overbibliotekar John Ansteinsson i 1928 ble valgt til å omordne
Vatikanets bibliotek i Roma. Arbeidet ble fullført i 1930. Overbibliotekar Knut Thalberg
hadde tilsvarende oppdrag for FN i Damaskus i 1971/72.
I seinere tid har mye av våre aktiviteter vært knyttet til deltakelse i IFLA (International
Federation of Library Associations), IATUL (International Association of Technological
University Libraries), SCOTUL (Scandinavian Committee of Technological University
Libraries). Fra 1970-tallet og i mer enn 20 år var sist nevnte organisasjon et viktig organ
for nordisk samarbeid, med sterk deltakelse fra NTH-biblioteket.

Side 149

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Områder som har bidratt til internasjonalt fellesskap de siste 20 åra handler om kamp
imot forlagenes prispolitikk og oppfordring til økt åpen publisering (Open Access).
Rundt 1990 ble antall akademiske forlag redusert på grunn av oppkjøp, og noen store
leverandører ble prisledende. Eierne så store gevinstmuligheter i salg til akademiske
bibliotek, og prisen på abonnement ble skrudd voldsomt i været. I en tid da
informasjonsmengden økte, og tilgangen for forskere og studenter burde utvides, ble
resultatet abonnementsoppsigelser og trange økonomiske kår for bibliotekene.
Protestene mot prispolitikken var unison og verdensomspennende. Etter hvert somelektronisk publisering ble mer omfattende har bibliotekene jobbet for at forskere istørre grad skal bruke åpne publiseringsveier som gir gratis allmenn tilgang til
forskningsresultater. Internasjonale organisasjoner er aktive i dette arbeidet og NTNUUB har hatt medlemskap bl.a. i SPARC Europe (SPARC = Scholarly Publishing andAcademic Resources Coalition), og DOAJ (Directory of Open Access Journals).
I 2007 ble det institusjonelle arkivet DiVA opprettet ved NTNU. Intensjonen er at NTNU
skal ha en digital samling av forskernes vitenskapelige materiale, og rektor har gitt UB
ansvar som systemeier.
Alle ansatte oppfordres til å legge ut sine vitenskapelige artikler,
konferansepaper og faglige rapporter i DiVA.
Alle doktoravhandlinger skal arkiveres elektronisk. Det er mulig å reservere seg
mot åpen publisering av avhandlingen.
Alle mastergradsstudenter skal arkivere sine mastergradsoppgaver elektronisk.
Det er mulig å reservere seg mot åpen publisering av oppgaven.
DiVA inneholder doktoravhandlinger, masteroppgaver, artikler og annet materiale, og
det meste ligger åpent tilgjengelig på nettet. På denne måten bidras det til at NTNUpublikasjoner kommer allmennheten i hende.

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

institutter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59

Administrative

Forskning A til Å

RSS-feed

50 00

enheter

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

LedelsenAnsvarlig redaktør

Logg inn

Side 150

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Oss

Noen av innslagene på jubileumssiden handlet om oss, om
personalet ved NTNU UB; om hvem vi er og hva vi gjør.
Under overskriften «Hvem er vi?» var det både en historisk
gjennomgang av bibliotekarrollen, stillingskategorier og arbeidsoppgaver - og en helt nåtidig del, som besto av kollegaintervjuer.
Ambisjonen var å intervjue flest mulig av kollegene. I realiteten
rakk vi bare en liten del, men de rundt 20 intervjuene med
kolleger i ulike stillinger, yrkesaktive og pensjonister, ga likevelvåre brukere et glimt av et mangfold de antagelig visste lite om.
Biblioteket skal yte tjenester som gir merverdi til NTNUs
forskning, utdanning og formidling.
Under overskriften «Hva gjør vi?» viste vi hva dette pr. i dag
medfører av ansvarsområder og arbeidsoppgaver.
Alle tekstene er gjengitt her.
Under overskriften «Hva har vi publisert?» lenket vi til CRIStin,der foredrag og publikasjoner av bibliotekansatte registreres.
Oversikten viste innførsler fra perioden 2009-2011. Den er ikke
tatt med i denne PDF-versjonen, men kan sees bak denne
lenken:http://www.cristin.no/as/WebObjects/cristin.woa/wa/fres?action=
sok&ar-fra=2009&ar-til=2011&sted=194143000
Side 151

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Om
NTNU

Intranett

Søk

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Hvem er vi?

Hvem er vi?
Hovedbibliotekar Sølvi Løchen har sett på utviklingen av bibliotekarrollen generelt og påstillingskategorier, arbeidsoppgaver og kompetansebehov ved NTNU UB før og nå. Lesartikkelen om bibliotekarer før og nå.
Personalet ved NTNU Universitetsbiblioteket består av langt flere enn dem man treffer ibibliotekskrankene. Totalt er vi 125 ansatte. I forbindelse med 100-årsjubileet vil vi gjennomåret presentere intervjuer med noen av kollegene for å vise litt av mangfoldet.

Til jubileumssiden

Klikk på bildene for å lese intervjuene.

Side 152

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Side 153

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Hvem er vi?
Av Sølvi Løchen
Det digitale bibliotek krever ny kompetanse og flere oppgaver.
Bibliotekarer er ikke de samme som før.
Hvem var vi?

Bilde av bibliotekar som ordner i magasinet ved Gunnerusbiblioteket.
Foto: Klaus Forbregd, 1959. NTNU UB Bildesamlingen.

Bibliotekansatte for 100 år siden liknet ikke på dagens bibliotekarer.
Datidens bibliotekutdanning og de ansattes erfaring ble benyttet til åskape Universitetsbibliotekets store, trykte samlinger. Resultatet av
arbeidsinnsatsen deres var et velfungerende, profesjonelt bibliotek
etter datidens standard. Bibliotekaryrkets historie strekker seg mange
Side 154

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

hundre år bakover i tid. Trykte bøker var en fantastisk nyvinning på
1400-tallet.
Mens de bibliotekansatte for 100 år siden fylte arbeidsdagen med
innkjøp og magasinering av bøker og tidsskrifter innebar publikumsbetjeningen først og fremst fremfinning, utlån og retur av trykt
litteratur.
Mange bibliotekansatte står ennå med det ene beinet i de trykte
bøkers tidsalder og det andre i den digitale. Det er fordi de
gjennomførte utdanningen sin i det forrige århundret, før den digitale
tidsepoken startet. I starten av den digitale tidsalder var det
bibliotekarene som søkte i elektroniske referatorganer, mm. I daglærer de opp brukerne til å søke selv, og biblioteket har kildene ifulltekst.
Hvem er den digitale bibliotekaren?

Bilde hentet fra filmen NTNU UB Digital Library, 2011.

De siste 20 åra, med internett og den digitale utviklingen, har betydd
utrolig mye for bibliotekarenes hverdag.
Omleggingen fra papirbaserte til digitale medier har utvidet
kompetansekravene og endret oppgavene slik at biblioteket skulle

Side 155NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

klare å møte de nye kravene. De som jobber i biblioteket har måttet
ta nye utfordringer og vært endringsvillige. En viktig grunn er at en
stadig større andel av de faglige kilder som brukes til undervisningog forskning kommer i digital form. Dette skaper utfordringer og
nye rutiner når det gjelder hva slags kurs som skal holdes i
informasjonsgjenfinning, dessuten alle anskaffelses- og
oppbevaringsrutiner. Bibliotekets utviklingsarbeid er i våre dager
naturligvis databasert. Like viktig er det for de ansatte å tenke nytt
om lokalene, siden trykt materiale blir mindre brukt og de fysiske
samlingene etter hvert blir fjernet. Biblioteket skal fremdeles væreen viktig del av studentenes læringsarena, både digitalt og fysisk.
Alt dette stiller nye krav til hvem de bibliotekansatte skal være.
Bibliotekansatte tok tidligere i bruk data enn de fleste andre
yrkesgrupper. Det var ansatte ved NTNU som startet eventyret med
den databaserte bibliotekkatalogen, BIBSYS. Trondheimsmiljøet
skapte et av verdens første biblioteksystemer. Det fikk moduler som
gjorde de ansatte i stand til å søke, kjøpe inn, registrere, låne ut, etc.
digitalt. Det neste som de ansatte måtte vende seg til var at selve
den faglige litteraturen mer og mer kom i elektronisk form. BIBSYS
regnes i dag som gammeldags og skal fases ut i 2013. De ansatteskal i gang med opplæring om et splitter nytt biblioteksystem.
Den digitale utvikling krever ny kompetanse i digital forståelse,
programmering og forståelse for hvordan man best mulig skalpresentere digital informasjon på internett. Overgangen til det
digitale bibliotek tar lang tid, og ennå må ansatte behandle de trykte
samlingene. Utviklingen styres av tilbudet: så lenge faglitteratur blir
gitt ut i trykt form og ikke i elektronisk, må vi også behandle dette.
Størsteparten av de bibliotekansatte må altså i denne
overgangsperioden være kompetente også i dette.
Bibliotekansatte har måttet endre kompetansen sin:
Som et resultat av overgangen til det digitale biblioteket måbibliotekansatte utvide kompetansen sin. De fleste har gammelutdanning fra forrige århundre, og må fylle på med digitalkompetanse. Alle rutiner foregår på nettet. Det kreves bedre
gjenfinningssystemer. Ny kompetanse trengs for å digitalisere
Side 156

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

gammelt materiale og for å oppbevare digitale kilder. Bibliotekansatteskal markedsføre samlingene på en ny måte, og må kunne
bibliotekets digitale tilbud. Det lages brosjyrer og
informasjonsmateriell. Markedsføringen skal foregå i allepublikumssammenhenger, også bak skranken.
Stillingsgrupper. Hvem er vi i fremtida?

Linked Data-skyen. Bilde hentet fra: richard.cyganiak.de/2007/10/lod/

Arbeidsoppgavene krever ulik kompetanse. Bibliotekarer og
ingeniører har 3 års utdanning bak seg, men en del har i tillegg fag
ved universitetet. Universitetsbibliotekarene har hovedfag eller
mastergrad. Det arrangeres mange interne kurs om nye digitale
hjelpemidler og tjenester. Det er både ny kompetanse og oppdatering
av gammel. Hittil har det i mange tilfeller vært bibliotekarer som har
utvidet sin kompetanse for å fylle de fleste oppgavene, men heretterkan det skje en større differensiering av utdanningsbakgrunnen ved
nyansettelser. Det er spesielt innen gjenfinning på nettet og systemer
for presentasjon av digitalisert materiale satsingen skjer.
Utviklingsarbeid innen elektroniske tjenester som f.eks. “linked data”

Side 157

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

er noe som krever ny kompetanse. Det samme gjelder kunnskap om
gjenfinning av elektroniske bøker. Alt utviklingsarbeid skjer med
utgangspunkt i studentenes og de fagansattes behov.
Stillingskategoriene spenner i dag over direktør, ingeniør, bibliotekar(dvs. spesial-, hoved- universitets-), forsker, konsulent, sekretær,postdoktor, prosjektleder, rådgiver og seksjonssjef.

Hvem er menneskene bak stillingskategoriene?
• Spesialbibliotekar:
26,6 stillinger
Den største stillingsgruppen er
spesialbibliotekarer med 26,6
stillinger. De har 3-årig
utdanning fra Høgskolen i Oslo,og enkelte har tilleggsutdanning
fra universitets- og høyskoler.
Mange har arbeid med den
daglige driften av bibliotekenesutlånsavdelinger og har den
direkte brukerkontakten. Andre
har fagansvar og anskaffer
faglitteratur og kurser ansatteog studenter.
Spesialbibliotekarer jobberogså i den felles avdelingen
med innkjøp, mottak,
registrering og katalogisering
av ny litteratur. Noen har mer
spesielle oppgaver som f.eks.
å digitalisere fotografier, lager
utstillinger, etc.

Bilde fra Linné-utstillingen ved
Gunnerusbiblioteket i 2007.

Side 158NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

• Universitetsbibliotekarer: 17,3 stillinger
UB har dernest 17,3
universitetsbibliotekarstillinger. De har høyere
utdanning i universitetseller høyskolefag.
Med sin faglige bakgrunn
anskaffer de all faglitteraturen som kreves
til undervisning, studier
Bibliotekundervisning – her ved Liv Brynhild Aspaas,
og forskning ved NTNU.
Realfagsbiblioteket. Foto: NTNU UBUniversitetsbibliotekarerer også forskere, og kan etter nærmere avtale få forskningsfri i inntil
20% stilling. De jobber inn mot fagmiljøene og integrerer kurs iinformasjonssøk med undervisningen ved NTNU, og arrangerer kurs
i informasjonssøk for studenter og ansatte. Viktig utviklingsarbeid
foretas av universitetsbibliotekarer, f.eks. MUBIL-prosjektet som er
sponset av Nasjonalbiblioteket og som skal ende opp som en digitalverden av manuskripter og bøker som skal kunne studeres,manipuleres og brukes pedagogisk. En av universitetsbibliotekarene
har ansvaret for Spesialsamlingene, UBs samlinger av manuskripter,kart, mm.
• Konsulenter og førstekonsulenter: 16,4 pluss 10,2 stillinger
16,4 konsulentstillinger og 10,2 førstekonsulenter. Konsulentene gjør
mye forskjellig, det avhenger av hvilken erfaring og bakgrunn de har.
De sitter i skranken, jobber med fakturaer, bestiller interiør og tar seg
av personalspørsmål. Andre eksempler er den sikkerhetsansvarlige
for Universitetsbiblioteket og den arkivansvarlige på Dorabiblioteket.
• Hovedbibliotekarer: 11,4 stillinger
Etter disse kommer 11,4 hovedbibliotekarer. Disse har bibliotekoppgaver med spesielt ansvar, som f.eks. daglig ledelse av
avdelinger eller ansvar for spesielle arbeidsområder. En av hovedbibliotekarene er ansvarlig for Billedsamlingen ved
Gunnerusbiblioteket. En annen har ansvar for markedsføring av

Side 159

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

NTNU UB, og atter en annen har spesialkompetanse innenfor
katalogisering.
• Ingeniør:
Ingeniørene ved UB har svært
forskjelligartede oppgaver.
Noen jobber med bokbinding
eller digitalisering, andre med
dataingeniøroppgaver eller
fotografering.

Hvem er vi? Litt statistikk:• Aldersfordeling:
NTNU-UB har den høyeste
gjennomsnittsalderen ved
To bøker bundet sammen. Foto: Åge
Hojem, NTNU UBNTNU, og det er økende
tendens fra 2007-2011. I 2007
var gjennomsnittsalderen 51,3 år, og i 2011 var den på 53,6 år. Vistår, i likhet med resten av NTNU, foran en formidabel utskifting av
personale.

• Kjønnsfordeling:
Andelen kvinner har økt ved NTNU UB fra 70,5% i 2007 til 71,8% i2011. Samtidig har antall ansatte sunket med 12% fra 135 ansatte i
2007 til 119,4 i 2011. Sammenligner vi oss med UBO hadde de
75,5% kvinner i 2007 og 79,2% i 2011. Vi “slår” dem altså med en
større andel menn blant vårt bibliotekets ansatte.
NTNU UB har den høyeste andel kvinner blant universitetets
avdelinger med 71,8%. NTNUs gjennomsnitt totalt er 43,1%
kvinneandel, og det er også den laveste kvinneprosentandelen ved
alle de norske universitetene.

Side 160

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Om
NTNU

Intranett

Søk

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Vi laget jubileumsnettsidene

Linda Østbye, Magne Torsetnes, Kjersti Lie, Ole Husby (leder), Sissel M. Berge, Eva Sauvage, Jo Forthun Foto: Astrid Letnes, NTNU UB

Vi laget jubileumsnettsider
I vårt mandat sto det bl.a. at vi skulle utvikle en digital presentasjon istedenfor en trykt
jubileumsbok. Det var ønskelig å få presentert bibliotekets - og bibliotektjenestenes utvikling gjennom 100 år; og vise det usynlige biblioteket.
Gruppa har hatt jevnlige møter siden mars 2011, inkludert studietur til Trøndelag
folkemuseum på Sverresborg, via Ilabekken og Theisendammen. Etter å ha diskutert og
hjernestormet om innhold, og orientert oss på nettet og funnet ideer på andre
jubileumsnettsteder, ble vi sommeren 2011enige om en del faste rammer. Vi besluttet å
bruke eksisterende NTNU-verktøy og gratis programvareverktøy der vi kunne.

Til jubileumssiden

Nettsidene:
Vi besluttet å bruke NTNUs nettsideverktøy Liferay der vi kunne. Jubileumsnettsiden
skulle ha tilnærmet samme layout som UBs hovedside.
Jubileumsnettsiden består av disse hovedbolkene:
Jubileumsvignett er designet av Mads Nordtvedt, NTNU Info.avdelingen. Jo
Forthun har laget den animerte versjonen.
Tidslinje: Bokhylle med bøker og objekter med lenke til tekster med UBs historie,
presentert vha programmet Pageflip. Bøkene på tidslinja er fra UBs egne
samlinger.
«Mitt bibliotekminne» - konkurranse. (Verktøy: Wufoo.)«Lyden av bibliotek» - konkurranse.
«Hva skjer» med lenke til kalender for lokale arrangementer i jubileumsåret
(Google calender). Fylles med arrangementer av Gruppa for lokale
arrangementer utover i 2012.
Kart over Trondheim med UBs bibliotekenheter avmerket (Google maps).
Informasjons-ticker med nyheter.
«Firkanter» (piktogrammer): Våre brukere, Oss, Bilder og lyd, Samlingene. Tegnet
av Kjersti Lie.            Noe av innholdet i firkantene:

Side 161

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Kollegaintervjuer
Godbiter fra samlingene
Bildeserien Biblioteket og byen
Bibliotekdirektørens hilsen.
"Vi har lært at arbeid med nettsider er minst like mye et spørsmål om innhold og ideer
som det er teknologi og verktøy".

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Logg inn

Side 162

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Om
NTNU

Intranett

Søk

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Vi planla jubileumsaktiviteten

Roar Storleer, Kjersti Lie, Tove Knutsen (leder), Sissel M. Berge, Anne L. Lorange (Stein Johansen og Jan Ove Rein var ikke tilstede). Foto: Linda Østbye,
NTNU UB

Vi planla jubileumsaktiviteterI vårt mandat sto det blant annet at vi i fellesskap skulle planlegge mindre, lokale
arrangement ved bibliotekenhetene.
Arbeidet:
Gruppa har hatt møter mer eller mindre jevnlig siden april 2011.

Til jubileumssiden

Samarbeid med Gruppe for digital presentasjon og med andre ressurspersoner ibiblioteket har vært viktig. Det ble også opprettet kontaktpersoner ved debibliotekenhetene som ikke var representert i gruppa. Mye av det vi presenterer har blitt
til gjennom dette samarbeidet.
Vi konkluderte raskt med at lokale arrangement også kunne presenteres digitalt. Det
ble derfor sørget for at alle bibliotekenhetene fikk installert infoskjerm. Vi har også tøydbegrepet «lokale arrangement» til å dekke ulike former for markedsføring/synliggjøring
og annen formidling.
LOKALE ARRANGEMENT I JUBILEUMSÅRET:Infoskjermer ble plassert ved alle bibliotekenheter
En «plakat» (såkalt «roll up») med tekst «NTNU Universitetsbiblioteket feirer 100årsjubileum – med utgangspunkt i etableringen av Høiskolens Hovedbibliotek ved
NTH i 1912» (engelsk/norsk tekst) og med bilde av lesesalen i Hovedbygningen
ved NTH, september 1915 ble laget. En slik har vært plassert ved alle enhetene
gjennom hele året.
Flere av bibliotekenhetene arrangerer jevnlig utstillinger av ulike slag. På
jubileumsnettsidene ble det opprettet en kalender – «Hva skjer» - der informasjon
om utstillinger og andre lokale arrangement ble lagt inn. Vi bestemte oss for å
synliggjøre bibliotekenes aktiviteter i denne kalenderen – også aktiviteter som
ikke var spesifikt jubileumsrelaterte.
Det ble laget en billedkavalkade – «Biblioteket og byen», et historisk tilbakeblikk
relatert til hendelser i byen. Denne ble presentert på infoskjermer og på nettsiden.

Side 163

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

I tillegg skal det lages en billedpresentasjon til internt bruk – med arbeidstittel«Personalet i hverdag og fest». Både i forbindelse med NTNUs 100-årsjubileum
i 2010 og bibliotekets jubileum er det gjort et stort arbeid med å samle og
organisere bibliotekets billedmateriale.
Mal for powerpointpresentasjoner (brukt i foredrag og undervisning) m/bruk av
jubileumsvignett ble laget.
Eldre teknisk utstyr er fotografert, og bildene er gjort tilgjengelig på nettsiden.
Diverse korte tekster om jubileet vises jevnlig på infoskjermene.
Ved semesterstart og 3. september synliggjøres jubileet ved enhetene blant
annet ved at personalet er iført spesielle T-skjorter og bærer buttons. Ballonger
med jubileumsvignett er også laget, i tillegg til bokmerker.
Bibliotekets bursdag er 1. september (en lørdag i 2012). Den vil bli markert på
forskjellig måte ved bibliotekenhetene 3. september.
Ved Teknologibiblioteket inviteres alle studenter og ansatte til kake og til å blant annetbivåne ulike kunstneriske innslag. I den følgende uka vil det bli holdt lunsjforedrag ibiblioteket hver dag. Det er også laget en permanent, historisk utstilling (fotomontasje)
med bilder i tilknytning til biblioteket i Hovedbygningen.
Fra 3. september vises i Realfagbiblioteket og Teknologibiblioteket en liten utstilling om
tidligere overbibliotekar ved NTH, John Ansteinsson.
Erfaringer:
Mange har lært mye av dette arbeidet, blant annet om formidling, som vi kan ta med
oss videre. At så mye av det om er gjort i forbindelse med jubileet er utført av
bibliotekets ansatte viser at det finnes kompetanse og stor innsatsvilje hos oss, ogsånår gjelder å gyve løs på oppgaver som ikke inngår i det daglige arbeidet.

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Logg inn

Side 164NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Kollegaintervju: Alexandra Angeletaki.
Fortalt til: Eva Sauvage

Alexandra jobber som universitetsbibliotekar innenfor arkeologiskefag. Hun er nylig blitt prosjektleder i et stort tverrfaglig og
internasjonalt 3D-formidlingsprosjekt for historiske
biblioteksamlinger.

Foto: Nils Kristian Th. Eikeland, NTNU UB

Planlegging av nytt lesesals-interiør var det første jeg tok fatt på dajeg begynte her høsten 2006. Siden har planene blitt forandret tre
ganger, så det er et arbeid vi kanskje ikke blir ferdig med. Jeg tok
jobben her fordi jeg synes den var interessant. Jeg er utdannet
arkeolog, og syntes det var fint å kunne kombinere faget mitt med
bibliotek, uten det samme konkurransemiljøet og presset som finnes
innenfor akademiske miljø. Jeg hadde også inntrykk av at jeg kunne
forme innholdet i jobben selv, og det har jo stemt ganske bra. Veldig
fint er det også å kunne ha så tett kontakt med arkeologistudentene
gjennom hele utdanningsløpet deres.

Side 165

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Av utdanning har jeg bakgrunn som lærer, siden tok jeg
magistergrad i klassisk arkeologi ved Universitetet i Oslo. Jeg harjobbet som autorisert guide hjemme i Hellas (mest), og har ogsåjobbet som feltarkeolog der. Jeg har også undervist i 6 år på NTNU
og ved forskjellige videregående skoler før jeg begynte i biblioteket.
Om menneskene
På biblioteket synes jeg det er så mange hyggelige mennesker. De
er serviceinnstilte, vennlige og dyktige, og de er lite
konkurranseinnstilte, men jeg savner mer kreativitet og eventyrlyst!
Og vi spøker nok for lite med hverandre, der bør vi bli flinkere! Nårjeg jobber pleier jeg ofte å synge, faktisk. Jeg kan også bli frustrert
over hvor lang tid ting tar i universitetssystemet før noe blir gjort, det
er gjerne lange utredninger og avveininger før noe blir gjennomført.
Jeg ser også at vi har mange utfordringer i forhold til nedbemanning,omorganiseringer, og teknologien som løper foran. Men det er jo etså fint sted å jobbe, så jeg tror det går veldig bra. Det er jomenneskene her som er biblioteket, sammen med samlingene. Så vi
må huske på å ta vare på hverandre.
Hva det dristigste jeg har gjort i jobben? Hm, det må være da jeg
som ung feltarkeolog gikk i mot min leder, som hadde bestemt at en
utgraving egentlig skulle avsluttes, og jeg mot hennes vilje fortsatte.
Det endte med at jeg fant et nedgravd idol, altså en liten statue. Det
var stort å kunne vise fram den, det var litt av en triumf!
Ellers må jeg si at det siste prosjektet jeg leder var ganske dristig å
sette i gang med. Vi er finansiert delvis av Nasjonalbiblioteket, og
har samarbeidspartnere i Italia, og med Institutt for Datateknikk og
informasjonsteknologi ved NTNU. Jeg begynner å innse at det blir
større og mer krevende enn jeg hadde trodd. Da er det om å gjøre åvære modig og fortsette, jeg tror dette blir et fantastisk spennende
prosjekt, og det er mange entusiastiske deltakere.
Beste minne
Det beste minnet fra jobben må være da jeg dro med mine studenter
til Hellas, og vi plukket keramikkbiter i jorda, for å lære å datere dem
ut fra konsistensen i leira. Da gikk det opp et lys for dem, og det varså fint å oppleve at de endelig skjønte noe så konkret som dette.
Side 166NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Fra jobben min i biblioteket er det fantastisk givende å se utviklingen
hos studenter som jeg følger opp med bibliotekundervisning over år,
hvor mye de lærer i det å finne og bruke kilder. Jeg pleier å si det tildem, for det er så viktig å gi folk positive tilbakemeldinger.
Hva som har vært den største forandringen? For meg var det da jeg
begynte å jobbe i biblioteket, for jeg fikk fast arbeidstid for første
gang! Jeg har vært vant til å styre jobben min selv, så dette er noe
jeg fremdeles synes er vanskelig.
Jeg bruker biblioteket selv også. Både når jeg skall skrive en artikkel
eller gjøre noe annet faglig, og trenger oppdatering og faglig input,
men også til koselesing på fritiden. Jeg er veldig stolt over å jobbe i
et bibliotek som har så mange spennende samlinger, det er som åjobbe i et museum, og det liker jeg.
ØnskerOm jeg har noen ønsker for jubilanten? Ja det må jo være atbiblioteket tar en større rolle i samfunnet, nå som konsumering av
bøker og kunnskapstilegnelse forandrer seg, for det tror jeg inderlig
på. Vi kan skape sosialt engasjement via våre samlinger og
kunnskap om menneskene og historien.

Side 167

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Navn: Kari Sig Skinderhaug
Fortalt til: Eva Sauvage
Kari jobber som bokbinder ved
Gunnerusbibliotekets eget
konserverings-verksted.
Jeg begynte å jobbe er påbiblioteket i 1995, ble fast ansatti 1997. Hvordan jeg havnet her?
Jeg så en annonse i avisa derde lyste ut et ledig
svangerskaps-vikariat som
bokbinder påGunnerusbiblioteket. Da jeg
søkte var jeg den eneste
som hadde utdanning blant
søkerne, så man kan jo si
jeg var heldig!

Kari ved bokpressa.
Foto: Nils Kristian Th. Eikeland, NTNU UB

Jeg ble utdannet til bokbinder
i Oslo. Først ble jeg bokbinderassistent i 1976, siden tok jeg
tilleggsutdanning til bokbinder i firmaet H.M. Refsum. Jeg var første
jenta i bedriften som ble bokbinder! Dette var i 1981, og i detmannsdominerte miljøet ble det sagt at jentene bare skulle bli
assistenter, for siden å gifte seg og få barn. Rart hvordan verden
forandrer seg med tiden.
Arbeidsoppgaver før og nåArbeidsoppgavene ved biblioteket har forandret seg. Da jeg begynte
holdt jeg stort sett på å binde tidsskrifter til hele
universitetsbiblioteket. Nå er hovedoppgaven min å reparere bøker
som er sånn halvgamle. De kommer fra hele universitetsbiblioteket,og bærer preg av å vært flittig lest av studentene. Grunnen til at det
er sånn er vel at tidsskriftene har blitt mer og mer digitale, slik at
biblioteket ikke lenger binder inn like mange tidsskrifter som før.

Side 168NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Arbeidsmiljøet her har jo også endra seg. Før var vi to bokbindereog en konservator som jobbet sammen her i bokbinderiet, mens nåjobber jeg alene. Selv om jeg er en del av biblioteket har jeg værtnødt til å lære meg å trives i eget selskap. Men det har jo også sine
fordeler. Radioen er alltid på, og jeg har ABBAs samlede liggende,og det hender jeg synger mens jeg arbeider. I lunsjpausen pleier jeg
å spise sammen med kollegene. Etter den siste omorganiseringen
har vi blitt færre folk på Gunnerusbiblioteket, så det er ikke såmange å spise lunsj med, og det synes jeg er synd. Jeg synes
kollegene på biblioteket er trivelige, og vi ler mye sammen, vi får
gjøre det beste ut av oss som er igjen her nede. Jeg håper i hvert
fall at vi får et felles lunsjrom der vi som er her kan samles
regelmessig.
Beste minne fra jobben? Det må være da jeg og tidligere
konservator, Søren Ibsen var i København. Vi fikk blant annet sekonserveringsverkstedet til det Kongelige Bibliotek. Vi fikk omvisningi flere bokbinderier, noen drev på gammeldags vis. Noen hadde vi
ikke en gang avtale med, vi bare banka på og hørte om vi fikk
komme inn. Vi ble tatt godt i mot, og vi fikk servert både kaffe, øl og
wienerbrød! Det var en utrolig hyggelig og lærerik reise.
En gang da gulvbelegget i bokbinderiet skulle byttes måtte jeg jobbe
ute i korridoren med alle maskinene. Det var litt trangt når alle andre
skulle gå forbi på vei til kontorene sine, kan man trygt si.
Framtida
I framtida tor jeg det er nok av arbeid her i bokbinderiet, vi har en
masse gamle bøker som venter på reparasjon. Men for yrket mitttror jeg nok det er annerledes, da det ikke lenger finnes noen bokbinderutdanning i Norge. Nå må man enten ta utdanning i utlandeteller gå i lære. Så man kan trygt si at det er et verneverdig yrke!
Jeg har funnet ut at det ikke er noe vits i å eie mange bøker, så jeglåner mye, både her og på folkebiblioteket hjemme der jeg bor. Det
blir jo så fullt i bokhylla ellers.
Om jeg har noe ønske for jubilanten? Jeg håper det blir mange godeå styrka år framover. Og så håper jeg vi får flere kolleger her nedeetter hvert!
Side 169

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Ole Husby
Fortalt til Kjersti Lie
Ole Husby er 68 år og prosjektlederved Seksjon for fellestjenester,
Gruppe for tilgang.
Jeg begynte å jobbe som
bibliotekaspirant ved NTHB (Norges
tekniske høgskoles bibliotek) i januar
1971. Det var kona mi, Sigrid, somville gi meg et spark bak - fordi hun
syntes hovedfagsstuderinga gikk i tregeste laget, uten at det ble noe
inntekter av det. Hun viste meg annonsen fra Adresseavisen, og sjølom jeg hadde null peiling på bibliotek, syntes jeg det var verdt å
prøve, og troppet opp til intervju hos hovedbibliotekar Thalberg. Jeg
fikk jobben, og kom med i det første kullet av bibliotekaspiranter ved
biblioteket, sammen med Reidun Gustafson, Aud Lamvik, Arild
Søntvedt, Hans Selberg og Gunnar Øien.
Som sagt drev jeg da med hovedfag ved det nye Universitetet i
Trondheim, nærmere bestemt i matematikk, i et område jeg knapt
nok visste opp eller ned på, og aldri har hatt bruk for siden, nemlig
funksjonalanalyse. Det vil si, da jeg seinere bleuniversitetsbibliotekar fikk jeg ansvar for å klassifisere matematikk,og da kom jo sjølsagt studiene godt med. Ellers vil jeg benytte
anledningen til å si at sjøl om det er svært lite av matematikken jeg
har hatt direkte og praktisk bruk for, så har nok dette studiet langt påvei lagt grunnlaget for systematisk og abstrakt tenking, som er viktigbåde innen databehandling og biblioteksfag.
Det gikk ei tid før jeg fikk noen egentlige arbeidsoppgaver.
Aspiranttida var jo ei læretid, og jeg var bare halvtidssansatt hovedfaget skulle jo også gjennomføres.
Første stopp på den videre karrierestigen var på tilvekstavdelingen,der jeg også tok de første trinnene innen biblioteksautomatisering.
Vi hadde med hjelp av Ingeborg Sølvberg fra Regnesentret, sattigang et datasystem for formidling og oppfølging av

Side 170

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

gjennomsynsbøker som skulle ut til vurdering hos instituttene. Det
medførte FORTRAN-programmering, punching av hullkort og
mange ærender til Regnesentret i Sentralbygget. Der ble det ikke
sjelden uautoriserte avstikkere til kantina for en kaffekopp og vaffel.
Her kom databehandlingen godt med, utstyrt med en bunke hullkort i
brystlomma og en datalisting under armen sklei jeg lett forbi
sjefenes evt argusøyne. “Skal på regnesentret en tur”.
I januar 1976 steppet jeg inn i prosjektgruppa for det som seinere
skulle bli BIBSYS, men som den gang het omtrent“Biblioteksautomatiseringsprosjektet ved NTHB og
NLHTB/DKNVSB” og deretter “UNIT-systemet”. Det hører med til
historien at heller ikke dette var mitt påfunn (som mye annet jeg hardrevet med). Tvertimot var jeg negativt innstilt til hele greia da jeg
ble spurt av Thalberg. Jeg var faktisk såpass vrang at han til sluttmåtte beordre meg. Hvorfor? Jo fordi jeg syntes automatisering
egentlig var noe skummelt og fremmedgjørende, og jeg ville gjerne
kjempe imot at dette uvesenet skulle få mer innpass i biblioteket. Ja,
det er bare å le. Det gjorde ikke prosjektleder Ingeborg Sølvberg.
Hun syntes jeg gikk til arbeidet med en lite positiv holdning.
I BIBSYS ble jeg i 32 år. Det er ikke mulig å si noe særlig mer om
det i et par setninger. De første årene var jeg med i den delen av
prosjektgruppa som var “avgitt” fra bibliotekene. Altså var jeg fortsatt
ansatt ved NTHB, seinere NTUB og andre biblioteksnavn, helt til
BIBSYS gjorde opprydding i ansettelsesforholdene. Det ble
forskjellige arbeidsgivere, både SINTEF og Riksbibliotektjenesten
før det til slutt ble NTNU igjen, men nå utenfor biblioteket.
Da jeg var nokså sikker på at jeg aldri mer skulle skifte jobb, kommuligheten for å «gå tilbake til start». I 2008 startet prosjektet UBiT2010, og dermed ble det slutt på karrieren som seniorrådgiver i
BIBSYS, til fordel for den noe mer uvisse prosjektlederjobben “oppåhaugen”. Rune Brandshaug hadde et par fingre med iovertalelsesprosessen. Dette har jeg ikke angret på! Ved entilfeldighet havna jeg også etterhvert på det samme kontoret som jeg
forlot 32 år i forveien, nemlig 253 i Hovedbygningen. Her fulgte 3 års
prosjektarbeid med tett og svært interessant samvirke både med
den noe uregjerlige prosjektgruppa og med gamle kjente og nye

Side 171NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

kolleger og etter hvert venner. Om jeg noen gang klarte å forklaremine overordnede og andre hva vi egentlig drev med? Tja.
Practical jokes sier du? Hm, jeg har vel sjøl en på samvittigheten
som gikk ut over Nils Olav Pukstad (som også var en av de avgitte
til BIBSYS). Den innebar forfalskning av en viss sjefs underskrift,
men i tilfelle den var over grensa for det straffbare, så får det bli meden antydning. Nils kom seg i alle fall til USA trass i avslag på
permisjonssøknaden.
Om jeg synger på jobben? Nei, heldigvis for dere. Når jeg lo
sammen med kolleger sist? Det var nok i dag i prosjektmøtet idigitaljubileumskomiteen. Jeg må vel sjekke referatet for å finne ut
hva det var som var latterlig der. Hvis det ikke var der, var det noki
kantina i lunsjen. Der satt jeg ved siden av Eli Solberg . . . Da blir det
ofte muntert. Jeg synes vi har et hyggelig og vennlig miljø. I en så
spredt virksomhet som vi er, blir det til at man omgås noen ganske
få i det daglige, til lunsj og på møter. Det burde være mer«samrøre» mellom seksjoner og biblioteker, synes jeg. Det er vel
dørstokkmila som er det største hinderet her.
Jobben min i dag er nokså forskjellig fra det den var i 1976. Og ja,
jeg synes jeg sjøl har bidratt litt til dette. Kanskje litt gjennom desiste årene her, der jeg har hatt en slags rolle som
teknologievangelist, men også mye gjennom arbeidet i BIBSYS, derjeg mener jeg var blant nettpionerene. Nå er det en sjølsagt sak atbibliotekets tjenester skal være på nettet, men det var det ikke iinternettets barndom først på nittitallet. Og der andre satte hælene ibakken og spurte ‘hvorfor det da?’ var jeg med på sette igang bådedet ene og det andre, hvorav mye ble suksess, - men ikke alt. Jeg
kan nevne en ting jeg er litt lei meg for, nemlig at jeg i år 2000 ikke
forutså at BIBSYS emneportal var et sidespor, som skulle kostenokså mye mer enn den smakte og som burde vært kvalt i starten.
Det dristigste jeg har gjort? Ikke så mye å skryte av, men jeg vil
nevne at jeg etter 3 år som prosjektleder for BIBSYS (1986 - 1988)
fant ut og tilsto at nei, sjef ville jeg helst slippe å være. Så da slappjeg, gikk ned cirka hundre tusen i lønn og har ikke angret. Dette var
forøvrig en kjempeinteressant periode som ikke minst dreide seg om
utvikling av BIBSYS II. Dette nye systemet skulle lanseres i januarSide 172NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1989. Det nest siste jeg gjorde som sjef var på spørsmålet “Blir nå
BIBSYS II ferdig til fristen” var å svare “Jada” for så to dager før jul åannonsere utsettelse. Responsen fra bibliotekene var, for å si det
rett ut, nokså lite forståelsesfull. Jeg overlot til BIBSYS-direktør Roy
Gundersen å roe gemyttene.
I dag er jeg i NTNU UBs nyopprettede Gruppe for tilgang. Dette kan
gjerne illustrere den utviklingen som biblioteksvirksomheten
gjennomgår, nemlig at vi i navnet på en organisasjonsenhet tar i
bruk en betegnelse (“tilgang”) som bare har et tiår eller to av historie
bak seg, og hvor grenseoppgangen mot andre prosesser ibiblioteket (f.eks. innkjøp og utlån) er uskarp og i forandring. Jeg
føler nok at i den endringsprosessen vi i dag gjennomgår når det
gjelder kunnskapsproduksjon, formidling og bruk, så streverbiblioteket med å holde seg i forkant. Vi bruker veldig mye energi påå klappe hverandre på skuldrene og fortelle hverandre hvor flinke vi
er og hvor uunnværlige bibliotekstinstitusjonene våre er. Men vi
bruker neppe nok tid til å spørre oss sjøl hvordan vi skal oppdatere
oss og tjenestene våre. En av de største utfordringene som
bibliotekene står overfor, er å bryte med tvangstrøyene til Elsevier
og andre store forlag og aktører - og komme over på helt andre - jeg
hadde nær sagt bærekraftige - plattformer for produksjon, formidlingog forbruk av vitenskapelig kunnskap. Det er et tankekors at vi
bruker så uhorvelig mye penger på å kjøpe tilbake det vi har
produsert. Skimter vi ikke en mulig ny tankegang som består i åpenog fri deling? Vi snakker gjerne om forlagene som de som ikke kan
bryte med gamle forretningsmodeller, men vil vi og kan vi det sjøl,da?
Om jeg sjøl bruker biblioteket? Ja, jeg finner faglitteraturen min på
nettet, men slik verden er i dag, vet jeg ikke alltid om det jeg leser
tilhører “bibliotekets samlinger” eller ikke. Dessuten har jeg i løpet av
siste år lånt ca 10 bygdebøker til hobbybruk og 1 DVD (‘Wings ofDesire’ av Wim Wenders).
Et ønske for jubilanten? En haug med unge radikale medarbeidere!

Side 173NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Astrid Sandvik
Fortalt til Kjersti Lie 31. mai 2012

Astrid med et eksempel på funksjonell produktdesign

Astrid er spesialbibliotekar ved Arkitektur- og byggbiblioteket(ARKBIB)• Fortell, Astrid, hvordan – og når «havnet du» her?!
Min første jobb ved NTUB var som kontorfullmektig ved
fjernlånsavdelingen i ett år, fra august 1985 til august 1986. Så kom
jeg tilbake i 1994, etter bibliotekarutdanning i Oslo; jobb ved
Nasjonalbibliotekavdelingen i Rana og et vikariat på
Helsefaghøgskolen her i Trondheim.
Først jobbet jeg på fjernlånsavdelingen i 5 år, og nå har jeg vært her
på ARKBIB i snart 13.
Den første perioden var et sabbatsår fra studiene på Dragvoll. Jeg
var litt lei av å studere og hadde lyst på praksis fra bibliotek før jeg
søkte på Statens bibliotek- og informasjonshøgskole (SBIH)
Side 174NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Egentlig søkte jeg på en bibliotekfullmektigstilling, i magasinet på
NTUB, men så fikk jeg telefon fra Randi Gjersvik som fortalte at det
var en stilling som innebar mye fysisk arbeid, og de ville helst
ansette en mann. Hun fortalte videre at det ville bli et vikariat ledig
på fjernlånsavdelingen, og at jeg kunne la søknaden gå videre til
den. Så da ordnet det seg!
Da jeg søkte meg tilbake i 1994, var det fordi jeg ville jobbe ved etbibliotek med større aktivitet enn på Helsefaghøgskolen, og med
tradisjonelle bibliotekbrukere. I Rana jobbet jeg mest som
saksbehandler i forbindelse med pliktavlevering.
• Hva slags bakgrunn hadde du før du begynte her?
Jeg er Cand. Mag med engelsk og historie i tillegg til
bibliotekareksamen.
I tillegg har jeg jobbet som guide i Nidarosdomen og
Erkebispegården ved siden av studiene.
• Kan du si noe om arbeidsoppgavene dine ved biblioteket – før &nå?
Den første perioden jobbet jeg på fordelingskontoret på
fjernlånsavdelingen. Jeg sendte ut artikkelkopier og sendte
bestillinger videre for bibliotekarene. Jeg husker jeg satt i korridorenog skrev bestillinger i metervis til British Library på telex.
Den var det forresten flere som brukte – det kom rett som det var
noen fra rektors kontor eller et av fakultetene for å låne den.
Det var én BIBSYS-terminal på kontoret, for registrering av lån,ellers satt vi med skrivemaskiner og 7-lags bestillingsblanketter. Når
vi sendte ut artikler, brukte vi vekt i stedet for å telle sidene.
Det var stor aktivitet og svært mange bestillinger fra industribedrifter.
Da jeg kom tilbake i -94, var jeg bibliotekar, og da jobbet jeg med åverifisere bestillinger og finne ut hvor vi kunne videresende dem. Da
hadde vi fått hver vår pc og kunne gjøre mye selv. Mye ble fortsatt
lagt videre til kontorpersonalet, etter at vi hadde bestemt hvor deskulle sende bestillingen.

Side 175

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Etter hvert hadde jeg også en ettermiddagsvakt i skranken hver uke,og så ble omsider drømmejobben på ARKBIB ledig.
Nå er jeg spesialbibliotekar og har fagansvar for produktdesign. I
tillegg vaktplanlegging, spesialsamlinger, klassifikasjon av arkitekturog designlitteratur, fjernlånsarbeid, brukeropplæring… Det er faktisk
litt vanskelig å komme på alt. Det er ingen A4-jobb i alle fall.
• Hvordan er arbeidsmiljøet der du jobber? (her er intervjueren naturlig
nok meget spent på svaret. Hun er intervjuobjektets arbeidsleder…)

Bra. Det kan nok koke noen ganger når engasjerte folk og sterke
viljer jobber sammen, men hovedfokuset vårt er felles, (å ha best
mulig bibliotek for våre brukere  ), og da går det greit• Er arbeidsplassen din noe for eventyrlystne?
Det er i alle fall ikke stedet for de som vil ha en stille og forutsigbar
arbeidsdag…
• Hva er det dristigste du har gjort på jobb?
Det er ikke akkurat noe risikoyrke dette her.
• Synger du på jobben?
Prøver å la være, men det kommer vel litt humming og plystring av
og til.
• Når lo du sist sammen med kolleger?
I går, tror jeg. I dag har vi hatt møter i alle retninger, så vi har ikke
hatt tid.
• Hva med practical jokes?
Joda, det blir noen av dem. Vi fylte jo kontoret ditt med traller….
• og jeg oppdaget det ikke! Da er man vant til bunker og stabler på
kontoret!!
Hva er den største forandringen i jobben siden du begynte - ogditt bidrag til det?
At det legges opp til mer selvbetjening for brukerne, uten at denødvendigvis forstår eller aksepterer dere.

Side 176NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Det blir mye veiledning og brukeropplæring i forbindelse med det
nettbaserte tilbudet. Brukerne våre er slett ikke så selvhjupne sommange tror.
• Hvordan ser du for deg framtida for yrket ditt?
At det fortsatt er bruk for allsidige bibliotekarer – generalister kanlære seg mye!
• Bruker du biblioteket selv?
Det blir noen boklån i løpet av året.
• Har du en spesiell episode fra jobben du kan muntre oss med?
Jeg husker godt en episode fra fjernlånsavdelingen. En kollega var
så begeistret for en låner hun ofte snakket med i telefon, men hun
hadde aldri sett ham. Til slutt fikk vi ordnet med at han måtte hente
noe på biblioteket selv, mens hun sto bak en reol og fulgte med - og
kom slukøret tilbake – det var visst bare stemmen som var kjekk…
• Har du noen ønsker for 100-årsjubilanten?
Det er et generasjonsskifte i biblioteket nå, med mange som går av
med pensjon. Jeg ønsker at vi raskt får erstattet dem, for det er
oppgaver nok!

Side 177NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Atle Johansen
Fortalt til: Eva Sauvage
Atle er arkivansvarlig for universitetsbibliotekets privatarkiv ved
Dora, som er bibliotekets avdeling i arkivsenteret. Her samarbeider
biblioteket med Trondheim Byarkiv, Statsarkivet og Interkommunalt
Arkiv Trøndelag.

Atle ved skanner. Foto: Nils Kristian Th. Eikeland, NTNU UB

Jeg begynte å jobbe i Teknologibiblioteket på Gløshaugen i 1988,
og ble fast ansatt fra 1993. I flere år jobbet jeg i magasinet på
Teknisk Hovedbibliotek med å løpe og finne fram bøker og
tidsskrifter når det var noen lånere som trengte å lese de. Etterhvert
begynte jeg å jobbe på bibliotekets fjernmagasin, som lå i
Fichebygget og i Cementstøberiet.
På den tiden dreide hele livet mitt seg rundt min karriere som
ishockeyspiller. Jobben på den tiden var bare noe jeg måtte for å
kunne leve. Jeg var førstekeeper for TIK i perioden 1993-2000.
Faktisk var jeg med på flere landslagssamlinger, og jeg deltok på
den siste samlingen før OL på Lillehammer. Desverre ble jeg ikke
tatt ut, noe som var en stor nedtur for meg. Jeg var så sikker på å bli
med som deltaker at jeg ikke hadde kjøpt billett til noen kamper.
Dagen etter den siste samlingen fortalte den svenske treneren
Side 178

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Bengt "Fisken" Olsson at han syntes jeg så for dvask ut til å bli medpå laget. “Du kommer inte bli med i OL. Jag har sett deg i dusjen inte et vackert syn. Du måste börja träna!” Det var litt av et slag å få itrynet, og hele OL-opplevelsen var ødelagt.
For meg har det å prestere alltid vært viktig. Først var det bareidretten som telte, og etter skøytene ble lagt vekk i 2000, har all
fokus vært på yrkeskarrieren. Da universitetsbiblioteket flyttet
fjernmagasinet til Dora ble jeg overført dit, sammen med kollega
Bjørn Geisnes. Det var litt av en overgang å bryte opp fra det trygge
fellesskapet på Gløshaugen til dette øde området på Dora, nesten
uten folk og uten butikker i området. Men vi var heldigvis to, og
ordnet oss med varme lunsjer og installerte en brødbakemaskin. Jeg
måtte overtales til å ta jobben her, faktisk av min far, som ogsåjobbet på UB. Da jeg hørte om muligheten for at det ble etarkivsenter her, begynte jeg å ta kurs hos Norsk Arkivråd, og jeg tokogså Arkivakademiet i 2007-2008. Samme år ble jeg arkivansvarlig
for våre privatarkiv på Dora. Så du kan si at jeg har utviklet meg
siden jeg var løpegutt i magasinet.
Arbeidsmiljø
Arbeidsmiljøet på Dora er helt fantastisk, og veldig forskjellig fra
starten, da jeg og kollega Bjørn gikk alene i magasinene. Nå har jeg
kolleger ved Statsarkivet, Byarkivet og IKA Trøndelag, og vi føler atvi er en stor familie. Og så har jeg en flott leder i Ann Kristin Eide. Vi
medarbeidere blir inkludert i alle prosesser, og hun tar aldri noe kredfra oss ansatte - det er alltid oss hun løfter fram. Den gangen UB
etablerte en avdeling på Dora var jeg faktisk en av søkerne, men atdet ble Ann Kristin som ble valgt framfor meg, har vært en udelt
positiv opplevelse.
Practical jokes på jobben? Ja, jeg var jo ganske ung da jeg begynte
på Gløshaugen. Vi var flere magasinassistenter i rette alder. Vi kødda
hele tida - alt fra å helle plastedderkopper i rørposten til å bestillebøker om S/M i navnet til en kollega. Vi kunne også legge ut rykterom andre, for å le godt av det når noen gikk fem på. Hm, det var vel
hva du kan kalle barnslig humor, men det var aldri vondt ment.
Det beste minnet jeg har fra årene ved UB var da jeg fikk tilbake
eksamenspapirene fra Arkivakademiet. Da jeg begynte på studiet
Side 179NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

kunne jeg ingenting. Jeg trodde arkivnøkkel var en ordentlig nøkkel!
Utdaninnga var i Oslo, og jeg husker jeg satt alene på hotellrommet
og leste og leste. En hver ledig stund ble utnyttet til studiet, og jeg
fikk nest beste karakter, og det var jeg ikke lite stolt av.
Den største forandringen jeg har opplevd var vel det at jeg byttet fra
å kun jobbe 100% med bibliotek til å jobbe 100% med arkiv fra en
dag til en annen. Det hadde sin bakgrunn i en skade i ankelen, og at
jeg fikk erklæring fra legen min om at jeg ikke lenger kunne gå og
hente i magasin hele dagen. Jeg satt i møte med ledelsen og vi ble
enige om at jeg skulle satse på arkiv i stedet, for da vill jeg kunne
sitte mer i ro.
Historieinteressert
Jeg bruker både biblioteket og de andre arkivene selv, både i forhold
til byggesaker, og i forhold til personlige interesser. Det er ennaturlig del av jobben her at man blir historieinteressert. Jeg synes
det er interessant å lese norske aviser fra før krigens dager og finne
ut hvordan jøder ble framstilt der, for eksempel. Var vi så uskyldige
som vi nordmenn liker å framstille oss som, i jødens skjebne? Noeannet som gjorde inntrykk på meg, var da jeg fant gamle
stemmesedler i arkivet til Sør-Trøndelags Forsvarsforening.
Spørsmålet var for eller i mot unionsoppløsning fra Sverige. Saken
er at stemmesedlene var utformet forskjellig: “Ja” var formet somverdens største “ja”, mens det var en liten “nei”. Hva sier det om
valget, tenker jeg da. Da jeg begynte å jobbe med arkiv syntes jeg
det var vemodig å lese papirer av eller om avdøde mennesker, men
jeg nå har et mer distansert forhold til innholdet i arkivene.
Jeg håper at jeg i framtida vil få mulighet til å utvikle meg videre.
Universitetsbiblioteket har satt oss som mål å være nasjonalt
ledende i formidling og digitalisering av privatarkiv. Det blir
spennende å se hvordan dette målet slår ut i praksis, men jeg er ihvert fall i full gang med digitalisering av arkiv.
Jeg har et ønske for jubilanten, og det er at jeg savner praktiske
rettesnorer for hvordan vi skal nå målet vårt om å bli nasjonalt
ledende på privatarkiv. Synes i og for seg at det er et greit mål, menvi må ha noen konkrete delmål for å oppnå dette.

Side 180

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Eva Akselsen
Fortalt til: Linda Østbye, 26. juni 2012.
Eva er hovedbibliotekar i Seksjon forfellestjenester, Gruppen for innkjøp og
mottak.
Jeg begynte å jobbe på Det Kongelige
Norske Videnskabers Selskabs bibliotek,
kalt VSB, i 1972, etter 2 ½ år på
folkebiblioteket i Kristiansand. Jeg gikk
ut fra bibliotekskolen i 1969, og tilhørte
et av de siste kullene som først var
bibliotekpraktikant i 1 år og fullførte med
2 år på skolen. Jeg var praktikant på Fredrikstad bibliotek.
At jeg havnet i Trondheim skyldtes at jeg hadde lyst til å prøve noe
nytt, hadde en bror som gikk på NTH, og dessuten var fri og frankog kunne lett flytte på meg. Jobben på VSB var på
katalogavdelingen under Matle Tranaas som katalogsjef, men jeg
hadde også utlånsvakter på kveldstid. I 1974 fikk jeg ansvar for
Rekvisisjonstjenesten, en stilling jeg hadde i 10 år, inntil jeg fikk barnog gikk ned i deltidsstilling.
I 1991 søkte jeg på en ledig stilling som bibliotekleder for
Pliktavleveringstjenesten. Etter sammenslåingen til UBiT i 1996, var
jeg arbeidsleder for: tilvekst, katalogisering, tidsskrift og
pliktavlevering på Bok- og medietjenesten på Gunnerusbiblioteket.
I tillegg var jeg fagansvarlig for lokalhistorie og hadde utlånsvakter.
Jeg fortsatte som arbeidsleder fram til omorganiseringen i 2011 davi flyttet til Gløshaugen. Det har vært en stor forandring ikke å værearbeidsleder mer. Jeg har også alltid sett på det som en berikelse åkunne jobbe både i indre og ytre tjenester. Jeg synes at det er enstyrke at de fra indre tjenester kan jobbe ut mot publikum. Man ser
nytten av det arbeidet man gjør. Derfor var jeg heller ingen tilhenger
av den siste omorganiseringen til sentralisering av de indre
tjenestene.

Side 181

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Mine oppgaver nå er ansvar for det pliktavleverte materialet og
kontakten med Nasjonalbiblioteket, jeg er med i NTNU UB’s
statistikkgruppe og jeg konverterer kortkatalogen. Det er mange
dyktige og hyggelige medarbeidere på Gløshaugen.
Det har vært mange forandringer underveis i jobben, ikke bareorganisatorisk og for mine egne lederoppgaver. Tidlig på 1970-tallet
var en tid for ekspansjon i biblioteket med mange nyansettelser. Det
var et trivelig arbeidsmiljø på VSB og vi var mange unge som hadde
mye moro sammen. Siden biblioteket var organisert underVitenskapsmuseet, hadde vi også mye kontakt med
museumsansatte. Vi hadde mange felles arrangementer, bådefaglige og sosiale, blant annet turer, livate julebord og morsomme
skidager.
Et av de artigste minnene jeg har fra denne tiden er «Flatbrød og
akevitt-julebordet» der det bare kom mat til 9 personer i stedet for 90
som vi hadde bestilt til. Siden vi hadde kjøpt inn flatbrød og rikelig
med akevitt utenom ble det et ekstra livlig julebord det året!
Jeg har fått opplevd mye i forbindelse med jobben min. På midten
av 80-tallet ble jeg engasjert av sjefbibliotekar Kari Christensen til åarbeide med Samisk bibliografi sammen med Anders Løøv. Arbeidet
gikk ut på å lete etter samisk stoff i aviser, tidsskrifter, bygdebøker
og annet, registrere og indeksere det vi fant i en Polydoc-base. Det
resulterte i Samisk bibliografi, utgitt i 1989 og lansert på Røros.
Anders Løøv og jeg var redaktører for bibliografien. Vi deltok på
flere samiske arrangementer. Et av dem var samisk seminar i
Kautokeino, med tur over Finnmarksvidda i høstfarger og servering
av margbein i en gamme.
Jeg har fått lov til å delta i ulike styrer, blant annet i styret for
Vitenskapsmuseet (VM) og i Bibliotekstyret, i ulike perioder. Det harvært lærerikt, med mye å ta stilling til og sette seg inn i.
Fagforeningsarbeid har jeg også vært engasjert i opp gjennomårene. Inntil i fjor var jeg medlem av styret i Forskerforbundet i
Trondheim.
I 1974/75 fikk VSB på Kalvskinnet nytt stort tilbygg, der ble alle deindre funksjonene samlet i et stort kontorlandskap, med alt det førte
med seg av ulike behov, ønsker og lyder. Det var satt opp
Side 182

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

skillevegger med telefonlamper som blinket når telefonen ringte. Om
sommeren kunne det bli svært varmt, fordi arkitekten ikke ønsket
solskjerming. Da vi klaget foreslo en vittig (mannlig) kollega:«Kandokk ikkje ta a dokk på overkroppen?» Teppegulvet gjorde alt statisk
elektrisk, og vi gikk rundt med en binders eller spiker for å avlede før
vi kunne ta på noe som helst. Men vi hadde det veldig sosialt og
trivelig på jobben og ofte møttes vi unge etter jobb, særlig om
sommeren. Vi lo mye og hadde en tøysete tone oss imellom.
«Trondhjemske Universitetsbibliotekarers Klubb» ble stiftet av
Vegard Elvestrand, den hadde eget skrivepapir og konvolutter.
«Klubben» hadde flere saker gående med tilhørende
korrespondanse, en av dem var «Bukseaksjonen», med mål å
samle inn til nye bukser til Vegard. Jeg tror det var etter hans eget
forslag.
Arbeidsplassen er kanskje ikke noe for de mest eventyrlystne, men
jeg vil si at utviklingen vi har vært igjennom de siste tiårene har værtet eventyr i seg selv! Det er også fantastisk mye spennende blant
det gamle materialet i samlingene på Gunnerusbiblioteket.
Digitaliseringen har kommet godt i gang og mer vil komme fram til
publikum etterhvert – det er et pågående «eventyr».
Den aller største forandringen i jobben min har vel vært innføringen
av data i biblioteket, som begynte med utviklingen av BIBSYS på
70-tallet. Vi ansatte deltok i beskrivelsen av kravspesifikasjonene til
de ulike modulene i BIBSYS. Innføringen av ny «Lov om
avleveringsplikt av 1989» påvirket også jobben min mye. Fra og
med 1990 fikk biblioteket alt som ble utgitt i Norge, fra
Nasjonalbiblioteket i Rana (NBR). For ikke å drukne i alt materialet
hadde vi et stort arbeid med å utarbeide nye kriterier for inntak. Det
medførte et tett samarbeid med Nasjonalbiblioteket. Kontakten og
samarbeidet med de ansatte på NBR har alltid vært trivelig!
Ellers har jeg, sammen med Ingrid Mogseth fra BIBSYS, vært med
på å lage registreringssystemet for bildedatabasen i BIBSYS. Vi
hadde mange utfordringer med tilpassing fra det gamle systemet til
Marc-formatet.
Noe av det dristigste jeg har gjort i jobbsammenheng var kanskje da
jeg i 1993-94 tok ett års permisjon for å være bibliotekleder påSide 183

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

biblioteket på Østfold Sentralsykehus. Det var noe helt annet enn
jeg var vant til fra før, men veldig spennende og lærerikt og det
medførte mye kontakt med andre ansatte på sykehuset.
Når det gjelder framtida for yrket mitt, ser jeg for meg fortsatt store
forandringer. Det blir viktig at de tradisjonelle oppgavene i biblioteket
blir ivaretatt. Men jeg ser et stort potensiale i formidling av
samlingene, det er en veldig viktig oppgave!

Biblioteket som møteplass for publikum tror jeg også blir
betydningsfullt i fremtiden.
Jeg har bestandig brukt biblioteket mye selv. Jeg ser mye av det
som kommer inn av bøker, låner både skjønnlitteratur og annen
litteratur, blant annet innen kunst, design, historie og biografier.
Jubilanten har jeg flere ønsker for. Først og fremst bør biblioteket
synes enda bedre enn i dag i media; på internett, i aviser, TV og
radio. Det vil kreve mer markedsføring. Jeg ønsker fortsatt atbiblioteket verdsetter den store kompetansen personalet sitter inne
med og vet å bruke den på flere områder. Et siste viktig ønske til
jubilanten må være å fortsette og synliggjøre og digitalisere deverdifulle, unike gamle samlingene biblioteket har.

Side 184

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Kollegaintervju: Ann-Kristin Kolberg Johansen
Fortalt til Kjersti Lie 30. mai 2012.

Ann-Kristin er ansatt som konsulent og arbeider tre dager i uka ved
Arkitektur- og byggbiblioteket - og to dager ved Teknologibiblioteket.

Jeg begynte å arbeide ved NTUB
1. september -93. Det var litt tilfeldig at
jeg startet her. Jeg begynte å jobbe
ved IDI (Institutt for datateknikk og
informasjons-vitenskap) i januar 1993;
i et vikariat; da jeg kom over enutlysning av et ledig vikariat ved
Teknisk Hovedbibliotek. Senere ble jeg
ansatt i fast stilling - og har vært her
siden.
Jeg har bakgrunn fra H&K-regnskap, Markedsføring, men arbeidsoppgavene ved biblioteket har ikke vært direkte knyttet til disse
feltene. Jeg arbeider bl.a. med fjernlån; publikumsveiledning;hyllekart; infoskjerm-informasjon; overføring og magasinering av
litteratur og annen samlingspleie; undervisning i PcTex - snart(kursing fra høsten 2012). Som mange andre ved biblioteket, er jeg
en "potet". Jeg har vært her lenge og har vært - og er - innom
mange arbeidsområder og -oppgaver.
Da jeg begynte, jobbet jeg med bok- og artikkelbestillinger; telexbestillinger til BLDSC, og andre bestillinger etter hvert; retur av
bøker; utlån av bøker; omskriving av bestillinger som kom iforskjellig format og som måtte overføres til vår kjære
bestillingsblankett i x-antall ark.
Arbeidsmiljøet der jeg jobber er godt og morsomt. Det er uformelt,og man er flinke til å ta vare på hverandre. Arbeidsmiljøet skapesogså i samvær med brukerne – og vi opplever et og annet med dem,
- som regel hyggelig.
Noen ganger går det også litt galt:
Side 185

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Jeg hadde lørdagsvakt for noen år siden, gikk rundt og sjekket
at det ikke var noen igjen i lokalene. Det så greit ut det – og
jeg slukket og gikk.
Mandag morgen fikk jeg beskjed om at jeg hadde låst inn en
bruker som satt nede i matematikk-tidsskriftsalen! Hun haddevært der noen timer ekstra og begynte å lure, da hun rørte på
seg og så at alt var mørkt og ingen var der. Jeg husker ikke
helt om det var vaktmester som fikk beskjed og hjalp henne ut.
Hun var i hvert fall ikke der på mandagen!
Arbeidsplassen er nok ikke direkte noe for eventyrlystne – eller …
kanskje? Det kommer an på hva man ser for seg kan skje i et
eventyr! Det modigste jeg har gjort – eller skal gjøre – på jobben, er
kanskje å skulle begynne med undervisning/kurs etter hvert.
Om jeg synger på jobben? Ja, kjempemye – men bare inni meg!
Når lo du sist sammen med kolleger? For 10 min siden – og det kan
jeg nesten alltid svare! Det er ikke så mange practical jokes her,men vi har hatt våre stunts blant kollegene - i hvert fall tidligere år;
hengt opp store, mindre pene bilder rundt om i Hovedbygningen ved
feiring av bursdager osv.
Den største forandringen i jobben siden jeg begynte, er at det er gåttfra mye manuelt arbeid til IT. Ting går mye kjappere. Mitt bidrag harvært å være med på utviklingen med en positiv innstilling og væreinteressert i det som skjer.
Det er vanskelig å se for seg hvordan jobben min vil være ifremtiden. Utfordringen ligger i hvordan biblioteket skal være ifremtiden. Jeg tror man stadig må være åpen for endringer og
tilpasse seg etter hvert som ting skjer.
Jeg bruker biblioteket selv, når jeg trenger lesestoff – og det gjør
jeg, i stor grad.
Mitt ønske for jubilanten NTNU UB, er at 100-åringen kan fortsette åprestere og legge til grunn for at mange flere får vite om oss og vårefabelaktige ressurser.
Ska bli artig å sjå ka det bli te!

Side 186

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Tove Aursøy
Fortalt til Linda Østbye

Tove Aursøy er hovedbibliotekar på Seksjon for fellestjenester,
Gruppen for metadata og samlinger.
Jeg begynte å jobbe på NTHB i mai 1984, med ½
dag på Katalog, hvor jeg katalogiserte tidsskrifterog ½ dag på Seksjonsbiblioteket Varmeteknikk,
der jeg var leder og ellers jobbet medutlånsarbeid. Da hadde jeg vært 11 år borte fra
byen, og vi måtte bestemme oss for hvor vi skulleslå oss ned og ungene skulle vokse opp. Mor
sendte meg stilling ledig-annonser! Da det ble
ledig en hel, fast stilling på NTH-biblioteket, søkte
jeg, og ble ansatt av Randi Gjersvik pr. telefon.
Bakgrunnen min er historie og litteraturvitenskap på Universitetet iBergen og Bibliotekskolen fra 1979. Først hadde jeg jobb påfolkebibliotek i Narvik, med allslags arbeid: kat. og klass.,skrankearbeid, utstillinger, skoleklasser og mye annet. Det var etveldig aktivt bibliotek. Jeg husker en lørdag under kampen om AltaKautokeinovassdraget, Jon Michelet ringte og skulle ha opplest
Nordahl Griegs “Morgen over Finnmarksvidden”, alle versene!
Biblioteket var tidlig ute med nye tjenester, blant annet sørget vår
sjef for at den kommunale informasjonstjenesten ble lagt til
biblioteket. Vi var litt skeptiske i starten, men det ble ganske
morsomt. Folk spurte om alt mulig. En dag ringte en mann og skulle
ha uermea’n i Ofotfjorden. Det tok oss noen telefoner, men vi greide
å skaffe dem. Vi var også forsøksbibliotek for Lovdata, via modem
m/skriver. Det var forresten en reportasje om det i Bok & bibliotek i
1984. Jeg husker jeg skulle demonstrere Lovdata for
Samferdselskomiteen i Stortinget som var på besøk. Forbindelsen
kunne være veldig ustabil, så jeg var ganske nervøs, men alt virka
perfekt den dagen!

Side 187

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Arbeidsoppgaver de siste 12 årene har vært som faglig leder,
katalogkoordinator. Jeg katalogiserer, stort sett elektronisk
materiale. I tillegg sitter jeg i Bibliografisk gruppe i BIBSYS, der vi for
tida jobber mye med migrering av data til nytt biblioteksystem. Jeg
deltar i Katvakt (et BIBSYS-forum for katalogspørsmål, red.anm.) og
i en statistikkgruppe innen Fellesseksjonen. Det er artig å være med
i utviklingsarbeid!
Etter siste omorganisering er det enda litt uklart hva som ligger til
min stilling.
Når det gjelder arbeidsmiljøet, har vi det hyggelig i vår lille gruppe,
folk er snille og vil hverandre godt. I det hele tatt er det mange
hyggelige og flinke mennesker på biblioteket, som tar ansvar og gjør
en god jobb. Jeg tror det er grunnen til at biblioteket er så bra som
det er. Men arbeidsmiljøet styres av mer enn det, det er ogsårespekt for felles lover og regelverk for arbeidslivet, og her mener
jeg NTNU UB har et forbedringspotensiale. Jeg skulle gjerne sett at
vår organisasjon var mer i takt med Arbeidsmiljølovens paragraf 1.1.
Biblioteket er kanskje ikke stedet med så mange practical jokes,
men jeg husker fra Varmeteknikk, der Else Skjøndal og jeg en dag
tok pause samtidig. Vi satte et skilt på skranken der det sto: “Snarttilbake. Godot.” Vi regnet med at NTH-studentene også kjente“Mens vi venter på Godot”, og visste at han aldri dukket opp. Da vi
kom tilbake spurte studentene: “Hvem er denne Godotten”? Snakkom å feilberegne sitt publikum...
Det dristigste jeg har gjort (bortsett fra å stille til dette intervjuet), er
nok å søke katalogkoordinatorstillingen som tidligere ble bemannet
av universitetsbibliotekaren og katalogguruen Vegard Elvestrand.
Det var råskummelt!
Noen av mine beste minner fra jobben må være fra studieturene jeg
har vært på, særlig fra den til USA i 1989 sammen med Ann-Kristin
Eide. Vi besøkte Columbia University, NYPL og FN i New York,
Library of Congress i Washington D.C. og Berkeley, California. Jeg
synes alltid det er kjempeinteressant å se gode og veldrevne
bibliotek - en virkelig inspirasjon. Da kan man også se om man selver på ville veier, eller om det man tenker er noenlunde fornuftig.

Side 188

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Den mest spesielle episoden på jobben skjedde sommeren 2005.
Da kom det en amerikaner med fly fra Bergen for å låne 8 Telenorrapporter fra magasin, før vi stengte for dagen. I dagene som fulgte
ble det veldig rift om de samme rapportene, bl.a. fra ett engelsk og
to amerikanske advokatfirma. De kom i flere delegasjoner hit for å
møte oss, og skulle vite alt om når og hvordan rapportene hadde
blitt katalogisert og klassifisert, helt ned på MARC-felt nivå. Hvilke
søkeinnganger som var blitt lagt inn og når og hvordan de var gjort
synlige for allmennheten. Det viste seg at det gjaldt en patentstrid
mellom et kanadisk og et amerikansk firma om “Blackberry”teknologien. Det ene firmaet prøvde å bevise at teknologien til ettrådløs epostsystem allerede var beskrevet i disse Telenorrapportene fra 1980-tallet. Jeg lurte på hvorfor de kom hit, og de sa
at vi var de eneste som hadde rapportene. Dette stemte nok ikke,
det var mange bibliotek som hadde serien, men det var bare her påGløshaugen vi hadde analysert serien, og klassifisert og katalogisert
hvert enkelt hefte i BIBSYS, slik at det var mulig å finne dem igjen.
Katalogiseringsdatoen i BIBSYS-basen kunne ikke brukes irettsforhandlingene, men de var ekstatiske over å få kopi av fichekatalogen og kardexkort- de fungerte som bevis for
tilgjengelighetsdato. Ingar fikk skryt av en av partene: “Your library ismore like MIT Library!” Etter møtet med dette firmaet fikk vi tre
kasser vin levert på døra. Vi kunne jo ikke ta imot dem, men det skal
innrømmes at det var litt surt å se dem bli returnert til polet!
I 2006 inngikk de to partene forlik: RIM betalte NTP 612,5 millioner
dollar, så det var ingen liten fillesak. Den fikk mye pressedekning iUSA, litt synd at det ikke ble et pip i avisene her. Her er en
Wikipediaartikkel om saken.
Den største forandringen i jobben min har kommet med Internett,
hypertekstlenker og World Wide Web. Jeg husker første gang jeg såhypertekstlenker demonstrert, det var på konferansen Datalib som
NTUB arrangerte. Tenk: Lenke til ting på Internett, det var eventyrlig!
For oss innen kunnskapsorganisering var det fantastisk å gå fra åvise brukeren fra katalogposten til hvor dokumentet sto på hylla, til
ved hjelp av ett klikk å “gi” dem hele publikasjonen. Høsten 1995 ble
vi gjort oppmerksom på at NTH-professor Liv Arvesens bok “Comein” lå på nettet, og Helle Zahl og jeg - med godkjenning av Per Ivar
Haug, katalogiserte den og la inn lenke med MARC-felt 856 . Det
Side 189

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

var magisk, og dette ga oss vann på mølla. Vi sendte inn forslag til
BIBSYS Referansegruppe for Katalog om å lenke fra post på trykt
utgave, til onlineutgaven på nettet, men ble nedstemt, 2 ganger.
Deretter foreslo vi å innføre et nytt MARC-felt, 776, lenke mellom
materialtyper, slik at brukeren fra posten på trykt utgave, via post på
elektronisk utgave kom til onlineutgaven. Dette gikk igjennom. Det
var store greier! Vi fikk også igjennom at det skulle være mulig å
lenke til div. innholdsinformasjon (sammendrag etc.) som låtilgjengelig på nettet. Dette ble senere fulgt opp av Harald Bøhn med
et større prosjekt med import av innholdsinformasjon fra
leverandører. Alle disse forslagene som gikk på lenking fra
katalogpost fra nett var det hele katalogmiljøet ved UBiT som stobak, jeg førte dem bare i pennen. Alle bortsett fra forslaget om lenke
mellom gammel og ny tittel av tidsskrift, det var faktisk mitt. Jeg tror
jeg kan påstå at katalogmiljøet på UBiT var pionerer i å legge til rettefor å få det elektroniske inn i katalogen, noe vi anser som viktig. I
starten sa mange: “Det er ikke nødvendig å legge det inn i katalogen- det ligger på nettet.” Man skulle finne fram via lister overtidsskrifttitler. De mente det var helt unødvendig at de lå i BIBSYS.
Dette ble det senere gått bort fra, og det elektroniske ble etter hvert
importert inn i basen enkeltvis. Nå viser all statistikk at bruken går
opp når dokumentene ligger i katalogen. Og utviklingen stopper ikke
opp. I forrige uke fikk jeg en forespørsel fra Kjersti Lie om åkatalogisere en NRK-serie som ligger tilgjengelig på nettet. Hun
hadde serien på VHS, og lurte på å skaffe den på DVD for å få denover i en mer oppdatert form. Men så oppdaget hun at den lå
tilgjengelig på nettet. Jeg katalogiserte nettutgaven. Kanskje
forsvinner den igjen, men vi må prøve ut ting for å skaffe oss
erfaringer. Samlingsbegrepet forandrer seg veldig; fra det gamle
samlingsbegrepet til tilgang der materialet er. Brukeren må få tilgang
der de er.
Jeg ser lyst på framtida for yrket mitt, men er litt mer usikker i forhold
til bibliotekkompetansen på NTNU UB. Var det ikke blitt oppsummert
i en eller annen sammenheng at bibliotekarkompetanse ikke var noe
de hadde bruk for i framtida? Eller har jeg drømt det? Bibliotekarene
har en god basisutdanning med grunnleggende kunnskaper om
kunnskapsorganisering, prosesser og metoder innenfor feltet, og vi
har en god forståelse for helheten. Under ligger det ofte etSide 190

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

verdigrunnlag om fri tilgang til informasjon og ytringsfrihet. Nettopp
det er viktig når mer og mer blir kommersialisert. Utviklingen stopper
selvsagt ikke opp etter at vi er utdannet, men med en solid
utdanning i bunnen gir det oss et verktøy for å gå videre, metoderfor å forstå hva som skjer og for videreutvikling. I dag er det altfor
mye informasjonskaos. Folk vil fortsatt trenge hjelp til å finne
kvalitetssikrede ressurser og gjenfinningen trenger stadig åforbedres - maskinene kan gjøre mye men ikke alt. Så bådekunnskapsorganisering og annen bibliotekarkompetanse blir minst
like viktig i framtida. Mens bokvalget blir stadig mer likt fra UB til UB
verden over p.g.a. de elektroniske pakkene tror jeg ogsåsynliggjøringen av egne samlinger blir ennå viktigere i framtida,også det vi har i kortkatalogene. Vi har arbeid lenge der!
Bibliotekene har også fått flere funksjoner enn før, og
kunnskapsorganisering og kunnskapsformidling utføres ikke bare i
bibliotekene. Formidling er kommet sterkere inn ibibliotekarstudiene, noe som er bra. Jeg mener det ligger enormt
store muligheter i tida framover, også etter hvert som mer blir mulig
rent teknisk. Da er det spesielt viktig å registrere for framtida og ikke
se seg blind på at man ikke skal legge så mye info inn på en post forå spare tid eller penger. Tenk bare på hvilke muligheter som ligger iden språkuavhengige klassifikasjonen og hvis disse ble utnytta.
Søking er en noe begrensa metode for å finne litteratur, jeg mener vi
burde la folk “bla” og “gå på hylla” selv om de kanskje ikke har
mulighet for å oppsøke det fysiske biblioteket. Teknologien bringer
med seg mange muligheter for katalogene: vi kan lage en virtuellhylle. Fordelen med ei virtuell hylle er at der står alt, også det som erutlånt! Og vi bør kunne browse på nye måter, bla i katalogen bådealfabetisk og systematisk. Men da må ting registreres skikkelig!
Mine ønsker for jubilanten: At 100-åringen fortsatt skal være vital og
følge med i tida og bestrebe seg på å gjøre en så god jobb som
mulig for brukerne. At tjenester prioriteres på bekostning av
byråkrati. Ta lærdom av andre gode bibliotek som ligger over oss pårankinglistene. Biblioteket må se på de ansatte som den
kjemperessursen de er, og ha respekt for deres kunnskap og
kompetanse, å møte dem med tillit må bli viktigere enn kontroll, slik
at det skal bli “like fint å jobbe som å danse!”

Side 191

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Hege Charlotte Faber
Fortalt til: Eva Sauvage

Hege har sin arbeidsplass ved Biblioteket Dragvoll, der hun har en
stilling som førstebibliotekar, og er leder for de fagansvarlige ved
biblioteket.
Jeg er humanist, med fagbakgrunn ifilosofi, kunsthistorie, drama, film,
teater og latin. Høyeste utdannelse er
dr. art, med en avhandling som heter"Kunstverket i dataalderen.
Perspektiver på interaktivitet og
nettkunst ". Doktorgradsprosjektet
befinner seg i et slags mellomfelt
mellom filosofi og kunst, og jeg haddeda også en filosof og en (video)
kunstner som veiledere.
Før jeg begynte å jobbe ved UB har jeg hatt engasjement ogåremålsstillinger innen kunstteori ved Kunstakademiet i Trondheim(nå en del av Fakultet for arkitektur og billedkunst). Jeg har ogsåvært stipendiat og timelærer ved Filosofisk institutt, og jeg har værtfrilans kunstkritiker. Videre har jeg hatt engasjementer som
omreisende lærer i Ex phil, både i Trøndelag, Møre & Romsdal og i
Nordland, og for voksenopplæringsinstitusjoner og Forsvaret. I
studietiden jobbet jeg som kollokvieleder, korrekturleser, danselærer
og kinomaskinist, for å nevne noe. Korrekturleser er for øvrig etutdødd yrke (uten at jeg vil si at jeg har bidratt til akkurat det…).
Hvordan jeg havnet i biblioteket? Stillingsannonsen virket løfterik, og
jeg var akkurat ferdig med en åremålsstilling. Jobben ved UB erfaktisk den første faste jobben min, og det er jo litt godt å ha en fastjobb når man har unger, hund, og rotter å forsørge, huslån og altsånt noe. Og så lenge ungene er hjemmeboende er det uaktuelt åflytte fra byen. Men siden mesteparten av min yrkeskarriere har værti akademia, er det fortsatt - etter seks år ved biblioteket - litt uvant åSide 192

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

skulle huske at det er fast arbeidstid, og jeg klarer det ikke alltid. Jeg
er vant til å jobbe mye, og til at grensene mellom jobb og fritid er
flytende.
Jeg er fagansvarlig i filosofi og etikk, kunsthistorie, film, teater og
medievitenskap, samt klassiske fag, og jeg er arbeidsleder for
fagansvarligområdet på Biblioteket Dragvoll. Mye tid går også med
til undervisning og veiledning i referansehåndteringsverktøyet
EndNote, både i undervisningsteamet her på Dragvoll, pr. telefon,
mail, eller 1:1 på kontoret. Slike verktøy er geniale, og jeg tror nok
jeg ville spart meg selv for mye tidkrevende pirkarbeid dersom jeg
selv hadde hatt det da jeg skrev doktoravhandlingen min! Og det er
veldig flott å kunne hjelpe de som står fast.
Å kunne ha mulighet til å benytte 20 % til spesialfaglig forskning eruhyre viktig for meg. For tiden jobber jeg med et bokprosjekt om en
norsk samtidskunstner.
Ellers sitter jeg i Forskerforbundets lokallagsstyre ved NTNU, noe
jeg synes er lærerikt og spennende.
Da jeg begynte her ble jeg ansatt som fagansvarlig for de samme
fagene jeg har i dag. I tillegg ble jeg ganske kjapt shanghaiet av
Arild Søntvedt til å jobbe med FRIDA (nå Cristin), sammen med
Lene Bertheussen.
I starten brukte jeg nok litt tid på å skjønne hva dette var for slags
sted og hva man egentlig holdt på med, og jeg må innrømme at jeg
gikk rundt med en litt Obstfeldersk følelse: Jeg er visst kommet påen feil klode! / Her er så underligt… Jeg hadde aldri vært på"innsiden" av et bibliotek før, og deler av terminologien kunne likegjerne vært stammespråket til en hittil uoppdaget stamme! Jeg
nevner i fleng uttrykk som "akkvisisjon", "brubest", "innbest","blåskjermen", "magasin", "fagreferent" og "ubit". Jeg synes fortsatt
disse ordene og akronymene er ganske forunderlige.
Det første minnet fra jobben ved UB er nok at noen helt i starten sa
at de helst hadde sett at noen andre fra søkerlisten fikk jobben… og
ikke jeg. Forhåpentligvis var det ment som en slags spøk, men jeg
har ikke helt klart å glemme det ennå.

Side 193

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Det var også et omfattende opplæringsprogram den første tiden,
med brevkurs i jus og referansearbeid, emner på Gløshaugen, kurs iuniversitetspedagogikk og diverse kollokvier. Jeg overrasket igrunnen meg selv ved å synes at jusen var interessant.
Jevnt over er det mye trivelige folk som jobber her, synes jeg.
Kunnskapsrike og hyggelige. For en tid siden beveget jeg meg nok
mye mer rundt på de ulike delene av UB og NTNU, både gjennom
FRIDA-arbeidet og gjennom matrisearbeid og ett og annet prosjekt.
Nå for tiden blir det mest å være på Dragvoll, og til tider føles det littsom å være i eksil i utmarka… Men i kraft av mine arbeidsoppgaver
som fagansvarlig er jeg jo i stadig kontakt med instituttene her oppe.
Jeg har også forskningsnettverk å forholde meg til, samt vervet i
Forskerforbundet. Jeg liker å være i bevegelse, og kan gå litt lei om
det blir for mye av det samme.
Siste gang jeg lo på jobben? Ja, det var senest i dag på felleslunsj
på Filosofisk institutt.
Om arbeidsplassen min er noe for de eventyrlystne? Tja, det måtte i
så fall være om vi fikk et bibliotek som i Jon Bings bøker om
Stjerneskipet Alexandria, som beveger seg mellom planetene i deulike solsystemene lastet med informasjon, kunnskap og
bibliotekarer… Jeg kunne godt tenke meg å være om bord der!
Jeg synger definitivt ikke på jobben. Jeg kan ikke tro at det ville værttil større glede for noen, hvis jeg da ikke skulle satse på å bli OlgaMarie Mikalsens arvtager. I så fall kunne jeg kanskje fått kultstatus!?
Det dristigste jeg har gjort på jobb må muligens ha vært å si ja til åvære instituttleder ved Kunstakademiet i sin tid. Det var en stupbrattlæringskurve med mange snublesteiner innlagt, og veldig lærerikt.
Eller kanskje det var da Lene og jeg deltok på FRIDA-konferanse på
Svalbard med innlagt snøskutersafari, og jeg prøvde å kjøre
snøskuter for første gang i mitt liv. Sannsynligvis blir det også siste!
Jeg var ca. tre millimeter fra å kollidere med den eneste stolpen imils omkrets…
Selv bruker jeg biblioteket mye innen mitt eget forskningsfelt iområdet mellom filosofisk estetikk, kunsthistorie og kunstteori. For
tiden benytter jeg meg spesielt mye av Idunn, JStor og Atekst i
Side 194NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

tillegg til de tykke, trykte kunstbøkene, og jeg er lykkelig over at
VPN-klienten er oppfunnet, sånn at jeg også kan benytte kvelder og
helger til å jobbe med eget prosjekt, og samtidig ha tilgang til alle deressurser jeg måtte ønske, inklusive EndNote-biblioteket mitt.
Et av de beste minnene fra denne jobben er nok at jeg nå i vår fikk
mulighet til å gå på et intensivt kurs i muntlig engelsk, i håp om åforbedre min "trønder-Norwenglish". Det var eminente lærere og en
flott gruppe deltagere fra hele NTNU, og vi fortsetter å møtes iblantfor high tea og engelsk konversasjon.
Hvordan jeg ser for meg fremtiden? Når det gjelder etutrydningstruet og spesielt yrke som fagreferent ved etuniversitetsbibliotek, tror jeg det er vesentlig å synes i sin
moderinstitusjon, altså universitetet. Så jo mer man er ute i
fagmiljøene og på instituttene, underviser, veileder, diskuterer,deltar, møter ansatte og studenter og forteller om hva biblioteket kan
bidra med innen forskning, utdanning og formidling, og ikke minst
universitetets samfunnsoppdrag, jo bedre. Jeg tror det er nyttig for etuniversitetsbibliotek å ha ansatte med forskerkompetanse og god
kjennskap til akademia, men om kategorien "fagreferent" fortsatt vil
finnes om 10-15 år vet jeg ikke.
Humaniora og estetiske fag har vanskelige kår for tiden, men i et
samfunn verd å leve i vil det forhåpentligvis alltid være noen som
har kunnskap om, og/eller driver med kunst, kultur og filosofi. Jeg
mener det ville være et nederlag for både universitetssektoren og
samfunnet om slike fag blir ytterligere nedprioritert.
Mitt ønske for jubilanten er at jeg håper at biblioteket og dets ansatteblir verdsatt som en uvurderlig ressurs for universitetet.

Side 195

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Unni Merete Helland
Fortalt til Sissel Merethe Berge
Unni er konsulent. Hun arbeider ved Bibliotekdirektørens stab som
holder til i Hovedbygget på Gløshaugen.
Etter gymnaset arbeidet jeg 1 ½ år i Bern i
Sveits. Vel tilbake i Trondheim var jeg tilknyttet
TMV festivalen før jeg søkte jobb på biblioteket
ved NTH. Jobben var ment som en
begynnerjobb. Det skulle være en start innen
kontorbransjen. Etter 21 år er jeg her fortsatt og
jeg trives veldig bra!
20. august 1990 begynte jeg ved det som dable kalt Dokumentasjonsavdelingen. Det var
en god gammeldags sekretærstilling.
Arbeidsoppgavene var å skrive brev m/blåpapirkopi påskrivemaskin, ta telefonen og ellers utføre forefallende arbeid. De
som arbeidet ved dokumentasjonsavdelingen søkte bl.a. i databaserog foretok månedlige skreddersydde søk i fagbaser på oppdrag forstudenter, forskere og industrien. Jeg tror at min avdeling var den
første ved biblioteket som for eksempel fikk laserskriver.
Teknologien har senere endret arbeidsoppgavene betraktelig.
Senere skiftet avdelingen navn til Infosøk og ble utvidet med flere
personer i tillegg til de som tidligere arbeidet ved
Dokumentasjonsavdelingen. I 1996 kom jeg tilbake frasvangerskapspermisjon. Vi hadde fått e-post mens jeg var ute i
permisjon og jeg tenkte at dette kommer jeg aldri til å bruke, hva
skal jeg med det?!
Da Seksjon for utvikling og samordning (SUS) ble opprettet ble ogsåjeg sammen med Infosøk en SUSer. Samtidig som jeg arbeidet ved
SUS, tok jeg fire fag ved HiST. Alle fagene var datarelaterte.
Avdelingene jeg har vært tilknyttet har som du ser, endret navn flere
ganger. Jeg har skiftet kontor flere ganger. Ansvarsområdet mitt var
de første årene stort sett det samme selv om endret teknologiske
krvede at rutinene måtte legges om. Da jeg senere begynte ved
Side 196

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Personal og økonomi seksjonen (PØS), fikk jeg økt ansvar og ble
blant annet tildelt saksbehandleroppgaver. Jeg skulle utrede, delta i
prosjekter og ha personalansvar og være sekretær for ledergruppa.
I dag er jeg tilknyttet Bibliotekdirektørens
stab. Jeg er arkivansvarlig og bibliotekets
kontaktperson for ePhorte. EPhorte er
NTNUs elektroniske saksbehandling- og
arkivsystem. Jeg organiserer kurs og
konferanser og er reisekontakten for
biblioteket. Som reisekontakt er jeg
bindeleddet mellom hotel, reisebyrå og
bibliotekets ansatte.
Det er viktig at folk trives og har det godt påjobben og jeg har vært verneombud i mange
år. I tillegg har jeg arbeidet med en delMange baller i luften og
kontroll på det meste.
andre HMS-oppgaver.
Jeg har vært ved biblioteket lenge og vet dermed mye om mangt og
mange. De varierte oppgavene gjør at jeg blir kjent med mange
personer og jeg tror nesten at jeg kjenner alle som arbeider ved
biblioteket!
Jeg har vært med i styret til NTL NTNU (Norsk Tjenestemannslag) i
nesten 20 år.
Arbeidsmiljø? Det er strålende!!! Jeg har gode kolleger, det har jeg
bestandig hatt uansett hvor jeg har vært. Arbeidsoppgavene har
bestandig vært interessante og artige. Det er klart at det blir en delrutinearbeid, men det er det uansett hvor man jobber. Det som er
viktig er å tenke at også det må gjøres og selv i en rutineoppgave
finnes det artige ting! Det handler om hvordan man velger å forholde
seg til det.
Synge på jobben? Ja, det gjør jeg hele tiden. Det er ikke alle som
hører det fordi jeg går rundt og humrer litt for meg selv. Hos oss
sitter latteren løst, det er ikke noen traurig og trist avdeling vi jobberpå!

Side 197

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Vi finner ofte på noe artig. Litt bølling og knising må vi ha! Men ikke
noe som er rettet mot enkeltpersoner. Jeg liker å være hyggelig mot
kollegene mine!
Jeg synes ikke at jeg er så veldig dristig. Men jeg sier ja til det
meste- også det jeg ikke liker. Må jo det for å komme videre.
Det er mange gode minner å tenke på. For eksempel så feiret vi 40
års dagen min i Åre da vi hadde personalseminar der. Det har værtmange hyggelige turer, koselige julebord og jeg har jobbet i mange
fine grupper, og med mange flotte mennesker. De nærmeste
kollegene omgås også privat så der finnes det masse “høydarer”.
En spesiell avslutningsfest ble det da Synnøve gikk av med pensjon.
Hun var som en mor for oss alle og kunne alt. Det hun ikke visste
var ikke verdt å vite. Det var vemodig da hun sluttet.
Jeg ønsker jubilanten mange gode og fremgangsrike år med
utvikling både i tjenester og oppgaver. Vi bør bli enda flinkere til åsynligjøre oss. Folk bør vite hva vi bidrar med og at biblioteket
faktisk yter de tjenestene de bruker.

Side 198

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Ellen Marie Kaasbøll
Fortalt til Linda Østbye
Ellen Kaasbøll er hovedbibliotekar
ved Biblioteket Dragvoll
Jeg begynte i min første jobb i
september 1972, på Lærerhøgskolens bibliotek på Rosenborg,
rett fra Bibliotekskolen. Jeg fikk
jobben over telefon. Jeg husker jeg
sto i en telefonboks på gangen på
Bibliotekskolen. Det var ekspansjonstider og Lærerhøgskolen ble endel av Universitetet i Trondheim. Lærerhøgskolen hadde et godt
rykte som en trivelig arbeidsplass, og jeg ville gjerne prøve meg
utenom Oslo-området. Det var fint på Rosenborg, med flott utsikt
utover byen. Bygningen lå der Rosenborg Park ligger i dag. Mineførste arbeidsoppgaver besto av utlån, fjernlån, noe tidsskriftarbeid
og diverse annet arbeid.
Biblioteksjefene Støren (for Lærerhøgskolens bibliotek) og Vedi
(VSB) sørget i 1972-73 for å slå sammen bibliotekene til
Fellesbiblioteket ved Universitetet i Trondheim. De var vel egentlig
forut for sin tid, siden de slo sammen bibliotekene lenge før
moderinstitusjonene ble samlet. Med sammenslåingen med
Vitenskapsselskapets bibliotek i 1972-73, flyttet de som jobbet med
katalog, innkjøp og tidsskrift til VSB i 1973. Vi hadde en sværavslutningsfest på Britannia, med følge! I 1974 flyttet jeg med alle
HumSam-fagene til Lade, og 4 år senere til Dragvoll, da det åpnet
der. Da biblioteket åpnet høsten 1978 på Dragvoll, var vi 6 stykker.
Arbeidsoppgavene mine i dag er veldig varierte. Jeg er leder forinnlån og fagansvarlig i historie, Europastudier og jus. Jeg har
ansvar for all litteraturanskaffelse og klassifikasjon i fagene mine,bokgavene i historie, kontakt med instituttene og undervisning formasterstudentene. Jeg jobber også i utlånsskranken og iveiledningen, jeg har hovedansvar for vaktlister, ansvar for
samlingene og for de som arbeider med tidsskriftsamlingene.
Side 199

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Arbeidsmiljøet på Dragvoll har i alle år vært veldig hyggelig.
Omorganiseringen tidligere i år var det ganske trasig. Jeg følte atdet ble dårlig stemning på arbeidsplassen. Nå prøver vi å gjøre det
beste ut av det. men vi som er igjen på Dragvoll har fått mer å gjøre,
og det fører til slitasje. I utgangspunktet er vi jo positive og glade iarbeidet vårt. Og så har vi heldigvis kontakten med brukerne. Godetilbakemeldinger om at vi er til nytte er alltid en vitamininnsprøytning.
De største endringene i jobben? Overgangen til e-ressurser
medfører store endringer. Vi må holde fast på at innholdet er
viktigere enn formen. På Dragvoll holder vi fortsatt på med mye trykt
bokbehandling fordi bøkene brukes. Nye innkjøpsprosesser førerogså til endringer i jobben. Som fagansvarlig savner jeg å se
bøkene når jeg klassifiserer. Det går i og for seg greit, men jeg fikk
mer inntrykk av faget og utviklingen i faget da jeg hadde bøkene
først.
Det er fint å ha kontakt med ansatte på instituttet. Jeg føler at jeg
gjør en nyttig jobb i forholdet til instituttet. Jeg sitter nå som vara
som eksternrepresentant i styret for Institutt for historie og klassiskefag. Vi får i det hele tatt gode tilbakemeldinger fra både instituttene
og brukerne i skranken, om at vi gjør en nyttig jobb. Det gjør at det
er inspirerende med vakter i skranken!
Så, joda, vi har fortsatt godt humør og bra miljø! Vi har blant annet
hatt julebord i bibliotekets lokaler siden 1993. Det er veldig koselig.
Andre store forandringer jeg har vært med på? Jo, jeg jobbet “før
BIBSYS”. Utviklingen med databaser fra CD-ROM til fulltekst og alt
annet som ligger elektronisk nå. Og Internett! For mange er det
kjempenyttig med fulltekst. Men i dag ser vi også at leverandørene
sitter på et stort materiale som de tar høye priser for. I mine fag er
det bl.a. behov for å gjøre tilgjengelig arkivmateriale. Det er ofte få
forskere som har behov for det, og selv om materialet ligger derdigitalt, er det fryktelig dyrt!
Min egen jobb har også forandret seg. Før jeg ble fagansvarlig, var
det mye administrasjon. Men etter omorganiseringen i 2000 slapp
jeg mye av det, og fikk litt ledig kapasitet. I 2002 la vi om til Dewey
på Dragvoll. Hun som da var fagansvarlig i historie var også lederfor Spesialsamlingene på Gunnerusbiblioteket, og jeg tilbød meg åSide 200

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

klassifisere historie for Dragvoll. Det endte med at jeg fikk hele
fagansvaret på Dragvoll.
Jeg trives veldig godt med det, og prøver å oppgradere meg og
forsøke å få oversikt i faget. Det er behov for å ha en basisbokstamme i historiefaget, og stadig oppgradere den, for det
undervises i litt av alt i begynneremnene, med nye vinklinger, nyekurs og nye oppgaver.
Beste minne? På 70-tallet hadde vi sommerturer, og jeg husker bl.a.
artige turer til Tautra. Jeg syntes også turen vi hadde til Vestlandet
var flott, og håper det kan gjøres noe sånt igjen. Andre gode minner
er gode tilbakemeldinger biblioteket har fått. En låner kalte oss“Englene på Dragvoll”. Det er en oppmuntring i jobben. Man husker
helst på de gode minnene!
Hva tror jeg om framtida til yrket? Det blir sikkert
kjempeforandringer! For et bibliotek som dette, vil det fortsatt værebehov for allmennkunnskaper. Universitetsbibliotek skal være littuniverselt, og vi har jo stor spredning i fag på NTNU. Jeg tror det vil
fortsette å være et mangfoldig yrke, der noen driver med web, noen
med katalog, noen med utlån og veiledning. Vi kan ikke væreeksperter på alt, men samtidig er det viktig med variert arbeid. Jeg
tror kunnskapsorganisering fortsatt blir viktig, og gode evner til
formidling. Ikke som en gammeldags skolelærer-situasjon, men mer
veiledning én til én, og tilrettelegging på nettet. Jeg setter pris på å
høre folk si “Her er snart det eneste stedet vi treffer et menneske”.
Brukerne liker å sitte her fordi vi har gode arbeidsplasser, i et annet
miljø enn store lesesaler. De trives mellom bokreolene!
Andre utfordringer for biblioteket? Det er viktig at samlinger og
kunnskaper folk trenger blir gjort tilgjengelige, og at folk vet om det
og ser poenget i å bruke bibliotekets tjenester. I framtida vil det nok
fortsatt være behov for å hjelpe til å finne fram i systemene. Selv om
de blir bedre og bedre, blir det også mer og mer info å gå seg vill i,
og vi må nok hele tida passe på å synliggjøre og markedsføre
ressursene våre..
Jeg har ett ønske til jubilanten: Et eget bibliotekbygg på Dragvoll.
Det har vært lovt i mer enn 30 år, og har vært planlagt siden 70tallet, i mer eller mindre konkrete prosjekter.
Side 201

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Kollegaintervju: Tove Knutsen
Fortalt til: Jo Forthun

Tove er universitetsbibliotekar. Hun er
daglig leder ved Realfagbiblioteket og
fagansvarlig for kjemi og kjemisk
teknologi
I min første stilling ved biblioteket var
jeg aspirant ved Norges Tekniske
Universitetsbibliotek (NTUB, NTHs
bibliotek). Jeg er utdannet siv.ing. i
kjemi og brukte Kjemibiblioteket mye
i studietiden. Jeg visste at daværende
leder var kjemiker, så jeg var klar overat kjemikere kunne jobbe i bibliotek.
Kjemibiblioteket var et strøkent og mye
brukt bibliotek.
Etter endt utdanning ved NTH jobbet jeg en periode ved etpatentkontor. Gjennom en venninne, som også er kjemiker, ble jeg
klar over aspirantordningen ved biblioteket. Jeg søkte på en utlyst
aspirantstilling og fikk permisjon fra min faste jobb for å væreaspirant i halvannet år, fra sommeren 1983.
Aspirantordningen var en form for utdanning tiluniversitetsbibliotekar (for personer med fagbakgrunn fra et avområdene det ble forsket og undervist i ved NTH) gjennom praktisk
arbeid i biblioteket og mer teoretiske oppgaver (som blant annet å
tilbringe noen uker ved Bibliotekhøgskolen og fullføring av diverse
brevkurs). Det var til en hver tid 3-5 aspiranter i biblioteket.
Dessuten hadde vi kollokvier med Roar Storleer hver 14. dag. Han
hadde i flere år ansvaret for aspirantopplæringen og har på mangemåter vært min bibliotekfaglige mentor. Man var ikke sikret jobb når
aspiranttiden var over. Man måtte vente til det eventuelt ble lyst ut
en stilling som universitetsbibliotekar. Flere havnet også i jobber
utenfor NTUB og fikk brukt den bibliotekfaglige kompetansen ved
ulike forsknings- og studieinstitusjoner eller industribedrifter .
Side 202NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Det var en god del søkere på aspirantstillingen. Jeg fikk densannsynligvis på grunn av mitt kjennskap til patenter, noedaværende leder av biblioteket, Knut Thalberg, mente var en
kompetanse det var behov for.
Kollokviene med Roar ser jeg tilbake på med glede. Ofte gikk de ut
på at en av oss (vi var tre) skulle presentere for eksempel etreferattidsskrift for resten av gruppa. Vi jobbet mye og gruet oss til
presentasjonene, husker jeg. Når jeg tenker tilbake på det nå, serjeg at det å gjøre dette i en liten gruppe der vi følt oss trygge var en
god metode for å venne seg til å lage presentasjoner og ha dialoger
om informasjonssøking.
Vi var pålagt å gjennomføre brevkurs ved Bibliotekhøgskolen, men
det var ikke snakk om å få gjøre dette i arbeidstiden. Vi aspirantene
satt hjemme hos hverandre på kveldstid og arbeidet med
oppgavene. Det var ikke så artig alltid, men god stemning i gruppa.
Vi jobbet en periode ved alle interne avdelinger i biblioteket og iskranken på Hovedbiblioteket. Vi ble kjent med ulike
arbeidsoppgaver og med hele personalet. På slutten av 1990-tallet
ble aspirantordningen avviklet. Fra nå av ble personer med ønskede
faglige kvalifikasjoner ansatt i fast stilling, og bibliotekfaglige
kunnskaper skulle man tilegne seg gjennom et opplæringsprogram
etter at man var ansatt. Jeg synes i grunnen det er synd at
aspirantordningen forsvant.
På slutten av aspirantperioden ble jeg satt inn som vikar for lederen
av Ark./bygg-biblioteket en periode. Deretter gikk jeg tilbake tilpatentkontoret jeg jobbet med. Min sjef der hadde undervist om
patenter ved NTUBs kurs i informasjonssøking for studenter. Nå tok
jeg over denne funksjonen og hadde slik en viss kontakt med
biblioteket fremdeles. Etter en tid ble det lyst ut en
universitetsbibliotekarstilling som jeg fikk, fra mai 1987. Etter fåmåneder gikk jeg ut i svangerskapspermisjon. Jeg var ikke særlig
høy i hatten da jeg troppet opp på daværende sjef Randi Gjersviks
kontor for å fortelle at jeg rett etter å ha takket ja til stillingen hadde
oppdaget at jeg var gravid. Hun tok det imidlertid pent. Tilbake etter
permisjon vinteren 1988 begynte jeg som leder av biblioteket ved
Marinteknisk Senter. Jeg var glad for det, hadde ønsket meg en
stilling nært knyttet opp mot brukermiljøet. Jeg ser med glede
Side 203

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

tilbake på samarbeidet med Charlotte og på kontakten med
fagmiljøet på Tyholt.
I 1992 ble jeg tilbudt lederstillingen ved Kjemibiblioteket. Det ble
etter hvert store utfordringer med planlegging av biblioteket i nytt
Realfagbygg på Gløshaugen. Kjemibiblioteket skulle rives for å gi
plass til bygget. Det var omfattende flytteprosesser og et krevende
arbeid å skaffe midlertidige lokaler. I et par år hadde vi tilhold i
Sentralbygget, inntil Realfagbygget var klart for innflytting. Det
hadde aldri gått uten godt samarbeid og kraftinnsats fra minenærmeste kolleger i Kjemibiblioteket , fra resten av
Universitetsbiblioteket – og ikke minst samarbeidet med fagmiljøet.
Det var en utfordring og en unik mulighet å få være med på å,
sammen med andre, bygge opp et nytt bibliotek. Flere
bibliotekenheter ble slått sammen for å bli til Realfagbiblioteket ,som også skulle jobbe i forhold til et «sammenslått» fakultet.
Gleder i jobben?
Når samarbeidsrelasjoner fungerer, når man får til ting sammen,gode kolleger, innsatsvilje og sist, men ikke minst all galgenhumorennår det røyner på. Forholdet til - og samarbeidet med - Fakultet for
naturvitenskap og teknologi, primærbrukerne. Undervisning og
utstillingsvirksomhet. Samarbeid med mine nærmeste kolleger i
Realfagbiblioteket. Samarbeid på tvers i organisasjonen, nå sist i
forbindelse med planlegging av bibliotekjubileet. Kontakt med
universitetsbibliotekarer/fagansvarlige ved andre UBer – mye gledeog nytte i kontaktnettet, som blant annet er bygd opp gjennomdeltakelse på de såkalte fagreferentkonferansene.
En spesiell hendelse?
Det må være deltakelsen på IFLA-konferansen («International
Federation of Library Associations») i Moskva i august 1991. Dagenetter ankomst hørte vi rykter om at «noe visstnok hadde skjedd med
Gorbatsjov…». Etter hvert viste det seg å være kuppforsøk. Det ble
noen spesielle døgn og ikke så mye konferansedeltakelse…Jeg
hadde hotellrom i 19. etasje med utsikt mot «Det hvite huset» ogområdene der ting skjedde. En kveld med portforbud, tror jeg nesten
hele den norske delegasjonen (det var mange!) var samlet pårommet mitt til ut i de små timer. Det var en spesiell måte å bli kjent
Side 204NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

med kolleger på! Det var mye dramatikk i løpet av få dager. Da vi
skulle hjem, var det godt vi var to som skulle hele veien til
Trondheim. Ole Husby (som da jobbet i BIBSYS) var stødig
reisefølge. Drosjetur til flyplassen med sjåfør som sa «No Jeltsin, no
democracy» eller var det «Now Jeltsin, now democracy»? Vi hadde
vel egentlig reist inn i Sovjet og ut av Russland. Ole bodde på
Melhus. Da vi landet på Værnes, regnet vi med at vi var megetsterkt savnet. Det føltes helt naturlig å ringe kollega Ingar Lomheim,som bodde på Hølonda og be han kjøre til Værnes, hente Ole og
meg og så slippe oss av på Møllenberg og Melhus på tilbakeveien.
Vi skjønte ingenting: Han nektet, merkelig nok. Da jeg kom hjem,
kunne mannen min fortelle at Randi Gjersvik (bibliotekets sjef), somvisste at jeg var på vei hjem, hadde ringt for å si at jeg skulle få
innvilget en ekstra fridag dagen etter.
Først mange år etter, så jeg TV-opptak gjort i Moskva disse dageneog skjønte litt mer av hvor dramatisk situasjonen måtte fortone seg
for dem hjemme. På veggen har jeg fremdeles et batikkbilde, kjøptpå «Arbat» - en gågate i Moskva. Og jeg har liggende en nummer
av «Pravda», den siste utgaven der det sto «Organ for
Kommunistpartiet» under avistittelen.
En spesiell hendelse – av helt annet kaliber
Er på jobb på Kjemibiblioteket. Mottar telefon fra
fakultetsadministrasjonen: «Vi setter over en telefon. Det er en som
trenger opplysninger om organiske løsningsmidler». OK. Jeg får
snakket med kvinnen, som ønsker fakta om flyktige forbindelser. Det
blir mer og mer rart. Hun kan ikke si hvilken kjemisk forbindelse det
er snakk om. Men hun vet hvor mange bokstaver det er i navnet - ognoen enkeltbokstaver. Jeg aner uråd, tar sjansen og spør «Det er
vel ikke slik at du sitter og løser kryssord?» Hun innrømmet at hun
satt med kryssordet i UkeAdressa. Jeg husker ikke hvordan
samtalen forløp videre. Men nysgjerrig ble jeg jo. Fant framkryssordet da jeg kom hjem, løste det. Under kodeord «Flyktig
forbindelse» fikk jeg følgende resultat: «Reisebekjentskap».
Største forandring i jobben?
Ja, nå har jeg jo vært ansatt i biblioteket i over tjue år, så endringer
har det vært. Spesielt synlig er det når det gjelder den teknologiske
Side 205

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

utviklingen. E-post. Overgang til e-tidsskrifter. Overgang fra det
trykte referattidsskriftet «Chemical Abstracts» via kommandostyrt
online-versjon til dagens Webversjon «SciFinder». Trådløst nett! Da
vi planla Realfagbiblioteket, planla vi fleksibel innredning med en
mengde datauttak – hvem hadde hørt om trådløst nett? Utviklingen
har vært god og spennende. En ulempe er at man så sjelden møtes
ansikt til ansikt – det gjelder både fagmiljøet og bibliotekkolleger.
Et ønske for jubilanten?
At vi klarer å ivareta helheten, være ett universitetsbibliotek,
samtidig som vi sørger for utviklingen av de enkelte
bibliotekenhetene og at deres og fagmiljøenes behov blir ivaretatt.
Jeg ønsker kreativitet og målbevissthet. Og så har vel mange av oss
en utfordring i å bli bedre til å se hverandre – og være litt mer rause.
Jeg ønsker alle et godt jubileumsår!

Side 206NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Lisbeth Tangen
Fortalt til Linda Østbye
Lisbeth Tangen er bibliotekdirektør ved NTNU UB.
Jeg har jobbet i to perioder på biblioteket. Første gangvar fra 1975 til 1979, først på NTH Hovedbiblioteket,
men lengst på Biblioteket for arkitektur og bygg, i en stilling som vi i
dag vil kalle arbeidsleder. Jeg begynte som bibliotekdirektør i 2008.
Flere av mine kolleger fra 70-tallet, er fortsatt her.
Jeg har bakgrunn fra mange ulike typer bibliotek siden jeg gikk ut fra
Bibliotekskolen i 1971, små og store, både i Oslo og i Trondheim.
Som leder i 16 år for Trondheim folkebibliotek, som tidligere ogsåvar leder for Fylkesbiblioteket, har jeg bygget opp et stort nasjonalt,
nordisk og internasjonalt nettverk.
Er Universitetsbiblioteket et sted for eventyrlystne? Det bør væredet! Dette er noe vi bør utfordre oss selv på. Faget og
arbeidsplassen tiltrekker seg kanskje ikke de eventyrlystne, ikke
sammenlignet med folkebibliotekene i hvert fall. Jeg ønsker meg et
mer utadvendt bibliotek. Der har vi et uforløst potensiale. Vi så
hvordan biblioteket ble en fin arena under India-uken tidligere i høst.
Slik formidling bør vi ha mer av, for vi ser at der de gjør det, er det
vellykket! Det fremmer lekenhet og kreativitet, og det bør dyrkes.
I det daglige opplever jeg at folk har godt humør, men at noen er litt
vel alvorlige. Jeg ønsker meg livlige medarbeidere, som bruker flere
sider av seg selv i jobben.
Hva er den største forandringen i jobben og mitt bidrag til det? Jeg
håper og tror at jeg har lagt grunnlag for at det skal skje forandring.
Jeg ser fram til mer samarbeid mellom publikumsseksjonene, og atgode ideer og smarte løsninger skal gi gevinster til fellesskapet, såvi føler oss enda mer som ett bibliotek og én organisasjon. Det er
viktig å bygge opp tanken på at vi må forandre oss. Ikke
nødvendigvis med de store forandringene, men med små skritt. Vimå tilpasse oss omgivelsene, universitetet, og det er ikke sikkert det
er behov for flere store omorganiseringer for å oppnå det.

Side 207NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Jeg tror den nye Fellesseksjonen blir bra. Den er uttrykk for en fellesskapstanke jeg liker, og som er med på å sko oss for framtida. Vi sermer og mer endringer i våre omgivelser, med nye markeder for
informasjon og nye forretningsmodeller, samtidig som vi i noen år
framover vil miste mange arbeidstakere med stor kompetanse. Hvilken
kompetanse skal vi erstatte dette tapet med? Det er en stor utfordring!
Hva dette vil bety for våre oppgaver i framtida, er vanskelig å spå.
Det blir viktig med fokus på forvaltning av avtaler, og å legge til rettefor bruken av informasjonsressursene vi kjøper. Dette er ikke gitt,
men henger nøye sammen med og er avhengig av gode
forretningsmodeller og leverandøravtaler.
Biblioteklokalene er og blir viktige. Kanskje lokalene ikke blir likestore i framtida, eller disponeringen blir annerledes. Her kan vi enda
ta ut nye gevinster, ved for eksempel å konvertere til gode
studentarbeidsplasser. Det er enda vanskelig å si i hvilken retning
denne utviklingen vil gå, men vi bør ha gode fysiske arealer
sammen med god kompetanse på å hjelpe brukerne der de er.
Mennesker er sosiale vesener med behov for møteplasser, og
varierte arbeidsplasser av god kvalitet! Om det betyr færre, større
bibliotek, kan vi bare spekulere i.
Biblioteket har flere utfordringer. Viktigst av alt blir å følge med i tida,noe som gjelder oss alle! Vi må ikke bare fortsette som før. Vi må
endre tilbudet i takt med forskernes og studentenes behov. Ellers
må vi selv være bevisste på at vi er en del av NTNU, som vi blant
annet gjør ved å være synlige. Biblioteket må ta en aktiv posisjon og
ikke parkere på et sidespor.
Jeg er selv en aktiv biblioteksbruker, mest fra Gunnerus og Dragvoll,og bruker BIBSYS, som er litt gammeldags. Trenger vi et stort, nytt
biblioteksystem? Vi må ha et enkelt system til registrering og lagerstyring. Et nytt system må kunne formidle det elektroniske uten at det
er for komplisert for brukeren. Nå må vi satse på at OCLC utvikler noe
bra.
Til slutt har jeg noen ønsker for jubilanten. Jeg håper vi alle får et fint
jubileumsår som gir en økt fellesskapsfølelse. Vi må bruke jubileet
godt og formidle i alle sammenhenger at vi jubilerer. Vi er en sprek
hundreåring!
Side 208NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Kjersti Lie
Fortalt til Ole Husby 29. november 2011
Kjersti er universitetsbibliotekar. Hennes funksjon er å være daglig
leder for Arkitektur- og byggbiblioteket, samt å være fagansvarlig forfagområdene arkitektur og planlegging.

En av Kjerstis mange interesser er å arrangere pepperkakehusbakekonkurranser.
Dette er fra 2010. Fotograf: Ole Husby

Jeg begynte på biblioteket som biblioteksaspirant ved NTUB i 1987.
Etter mer enn 13 år i arbeidslivet ønsket jeg en forandring, og så fikk
jeg vite om aspirantordningen ved NTUB. Det var nettopp utlyst en
ledig stilling der. I utlysingsteksten ble det spurt etter en person med
databakgrunn. Dette hadde ikke jeg, men argumenterte i søknaden
for at man sjølsagt hadde mer bruk for en arkitekt. Dette måtte
overbibliotekar Randi Gjersvik ha tatt til seg, for etter en samtale
med henne om saken, ble jeg ansatt.
Bakgrunnen min var fra privat arkitektpraksis - og noe ved Byplankontoret i Trondheim kommune. Det dreide seg om varierte prosjekterog team. Ikke alt var like morsomt, for eksempel reguleringsplaner.
Erfaringsbakgrunn fra “det virkelige liv” er nyttig i den jobben jeg har
Side 209

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

nå. Som arkitekt kan man ikke tegne det samme huset igjen og igjen.
Man må vurdere hver ny situasjon og stille de rette spørsmålene for å
kunne gi de beste svarene, - som i biblioteket.
Som leder har jeg en fri stilling og kan til en viss grad lage mineegne arbeidsoppgaver, så lenge de følger NTNU UBs mål og
strategier. Det er stas å prøve å gjøre det som er best for brukerne
og biblioteket, spesielt hvis det viser seg å stemme! Som arkitekt harjeg, som nevnt, lært meg å stille spørsmål ved det meste, så jeg ble
nok oppfattet som slitsom i starten når jeg stadig spurte “hvorfor?”.
Starten min ved NTUB var altså som aspirant. Det medførte et og et
halvt år med turnustjeneste på de forskjellige avdelingene, dessuten
var det kollokvier, ekskursjoner og kat/klass som brevkurs fra
Statens Bibliotekhøgskole, som det het den gangen. Da jeg var
ferdig med aspiranttida høsten 1989, bar det rett hit som leder av
Seksjonsbiblioteket for arkitektur, bygg og matematikk.
Skal vi snakke om arbeidsmiljø vil jeg fremheve at her har jeg
begeistrede, engasjerte og iderike kolleger! Miljøet slutter ikke ved
bibliotekets yttervegger, vi føler oss godt integrerte i fagmiljøet.
Dette skyldes ikke minst vår egen proaktive virksomhet, vi harpresset oss på i mange sammenhenger. Og det har hjulpet godt,både faglig og miljømessig. Det er spesielt hyggelig å høre atbrukerne sier “har vi den boka” i stedet for “har dere den boka”!
Et spesielt minne fra jobben? Da kan jeg velge en situasjon fra
aspiranttiden. Jeg hadde skrankevakt sammen med en bibliotekar.
Hun forsøkte å hjelpe en kinesisk låner, som snakket et litt spesielt
engelsk. Min kollega forsto ham ikke - og syntes vel det var på sinplass at aspiranten fikk prøve seg, så hun forlot meg der i skranken.
Jeg slo til med min beste skoleengelsk, men det var til liten nytte når
jeg ikke skjønte hva mannen sa. Han pekte og noterte, nesten likeubegripelig som det talte ord. Jeg var hjelpeløs. Bak kineseren sto
en tålmodig, smilende liten mann. Tilsynelatende norsk. Plutselig
henvendte han seg til kineseren på noe som for meg virket helt
mandarin. Både kineseren og jeg var like himmelfalne. Kineseren
smilte, bukket og bukket og svarte - og nordmannen, som jeg
senere har fått vite var kollega Edvin Wisløff Nilssen fra Universiteteti Tromsø, oversatte for meg og forklarte hva kineseren ønsket - og
Side 210

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

omsider fikk. Jeg så opp mot taket og ned på den lille mannen og
spurte: “Hvor kom du fra?” Han smilte og sa: “Du skjønner, det viser
seg at vi vokste opp på samme side av Yangtze-elven”. En
uforglemmelig dag på jobben.
Vi blir av og til utsatt for practical jokes her borte, men de er stortsett uskyldige, som den gangen kollegene hadde fylt opp kontoretmitt med bøker. Uten at jeg overhodet la merke til det. Sånn er det åvære vant til å drukne i bunker!
Ja, jeg synger på jobben. Og jeg plystrer også. Det har den fineeffekten at det blir så godt når jeg slutter å plystre, synes Astrid. Og
lo gjorde jeg seinest i dag. Men jeg husker ikke hva jeg lo av. Det er
ikke så lett når det er så ofte!
Om biblioteket passer for eventyrlystne? Tja, i det minste for delekne. Det er utfordinger nok innomhus, dessuten har vi lokal,
nasjonal og internasjonal nettverksbygging, IFLA og andre steder for
utfoldelse.
Ja, jeg kan gjerne snakke enda mer om forandringer ved biblioteket,
for eksempel de som arter seg i at vi er mer synlige i fagmiljøene og
har høyere stjerne i fakultetene. Her har jeg jobbet aktivt for å bidra.
I 1996 ble vi forøvrig nominert til Årets bibliotek av Norsk
Bibliotekforening, og vi kom på delt andreplass! Kanskje litt sent åskryte av dét 15 år etter...
Jeg tror at biblioteket vil bestå i framtida, og mener at det vil værebehov for både generalister og fagspesialister. Det blir sikkert ikke
mindre viktig å kunne medvirke til tjenesteutvikling, brukerveiledningog samlingsbygging, sjøl om det siste ikke akkurat vil innebære det
samme som før.
Og ja, jeg bruker biblioteket mye sjøl. Ikke minst har jeg behov forhistorisk materiale i forbindelse med skriving i Wikipedia. På Dorafinner jeg mye jeg har bruk for, både bilder og andre dokumenter.
Hvis jeg skulle ha et ønske for jubilanten, så måtte det være at man
tar mer tak i personalsiden, og satser på bevisstgjøring av hvordanvi forholder oss til hverandre både kollegialt og i ledelsesrelasjoner.
Det skal vel fortsatt være folk her? Da trenger vi synlighet, omsorg,
respekt og humor. Og så ønsker jeg at jubilanten får det artig!
Side 211NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Hua Liu
Fortalt til: Linda Østbye.
Hua er bibliotekar i Seksjon
for Fellestjenester,
Publiseringsgruppa.

Jeg begynte å jobbe her iaugust 2002.
Jeg havnet på NTNU UB fordi
hele familien min i august 2000 flyttet til Trondheim i forbindelse
med min manns nye stilling ved NTNU. Jeg var hjemme i et år med
min sønn som ikke fikk barnehageplass. I august, 2001 startet jeg
på norskkurs. Etter at jeg kunne noe norsk, gikk jeg på INFO-kurs
via Aetat (tidligere NAV). Etter kurset fikk jeg praksisplass påbiblioteket på Dragvoll 14. mars 2002. Etter 5 måneders
praksisplass, ble jeg prosjektbibliotekar for UBiTs
konverteringsprosjekt med Tove Aursøy som prosjektleder.
Jeg er veldig takknemlig for at Ingar og Harald tilsatte meg og at
de ikke tenkte så mye på min innvandrerbakgrunn. I januar 2007,
fikk jeg fast stilling og jobbet på Katalog-avdelingen ved Teknisk
hovedbibliotek fram til september i fjor, da jeg begynte i
Publiseringsgruppa, Seksjon for fellestjenester, UB.
Jeg var ferdig med min bibliotekarutdanning ved JiLin Universitet i
Kina i juli 1989. Etter det fikk jeg bibliotekarjobb ved Universitetsbibliotek i Jilin Universitet der jeg jobbet i 4 år. I året 1993, tok jeg
engelsk som hovedfag, jeg studerte ved JiLin Universitet og i året1996 fikk jeg mastergrad i engelsk og i samme år fant jeg meg ny
jobb som engelsklektor ved Beijing Institute of Machinery andEngineering. Jeg underviste i engelsk til universitetsstudenter framtil august 2000 da hele familien flyttet til Norge.
Arbeidsoppgavene mine nå er registrering av NTNU-studentersmasteroppgaver i vårt institusjonelle arkiv DiVA, og registrering
NTNU-forfatteres vitenskapelige artikler i DiVA. Jeg lager også en
konverteringstabell til hjelp ved datahøsting mellom systemer.
Side 212

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Da jeg begynte på UB, jobbet jeg med postmottak. Det var da jeg
hadde praksisplass ved biblioteket på Dragvoll. Etter at jeg fikk meg
jobb ved UB, jobbet jeg med forskjellige oppgaver: konvertering,utlånsarbeid, fjernlånsarbeid, katalogisering. Jeg husker særlig den
tida da vi hadde en konverteringsgjeng. Selv om vi hadde veldig
kjedelige oppgaver da vi begynte, lo vi jo ganske ofte. Vi hadde detså fint sammen.
Det dristigste jeg har gjort på jobb er å hoppe over to trinn norskkurs
for utlendinger og gå direkte til norskkurs trinn 3 da jeg nettopp
hadde begynt ved UB. Jeg tok kurs ved siden av jobben og det gikk
så bra til slutt.
Hvordan ser jeg for meg framtida for yrket mitt? Marc-formatet
kommer til å forsvinne etter hvert. Dette er en trend i
katalogbransjen. Library of Congress har bestemt seg for å jobbe
med dataoverføringer fra gamle marc til det nye linked data. For
meg selv er jeg også veldig interessert i metadata og linked data.
Håper at jeg kan bidra hvis UB trenger min kompetanse.
Jeg bruker biblioteket ganske mye. Jeg har lånt en del faglige bøker
om metadata og linked data, romaner på norsk, norske grammatiske
bøker, norske øvingsbøker for å lære meg norsk. Jeg også har låntnoen norske barnebøker til dattera mi. For oss kinesere som
bosetter oss i Norge, er det en lang prosess å lære oss bedre norsk.
I jubileumsåret vil jeg framheve de sosiale samlingene - de er veldig
aktuelle for alle ansatte ved UB. På denne måten kan kollegene ved
UB bli godt kjent med hverandre.
Hvis jeg skal nevne mitt beste minne fra jobben, må det være fra
Sommerturen 2002 til Mo i Rana. Anders Lööv fikk ærespris på
grunn av sin innsats for samisk litteratur. Søren rakk ikke toget som
kjørte oss til Mo i Rana og måtte ta neste tog. Men han var
fremdeles i veldig godt humør da han ankom Mo i Rana i seks-tiden
på ettermiddagen. Jeg traff Tove Aursøy først gang og vi hadde en
koselig samtale. Denne dagen viste jeg at jeg skulle begynner åjobbe ved UBiT rett etter min praksisplass var ferdig på Dragvoll.
Det var en god nyhet for meg.

Side 213

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Jostein Lundquist
Fortalt til: Kjersti Lie
Jostein er førstesekretær og ansvarlig for postgang til/fra
Hovedbygningen på Gløshaugen og internt mellom NTNU UBs
avdelinger i bygget.

Bøker, tidsskrifter og brev mellom de ulike UB-avdelingene fraktes
rundt i et effektivt system, der en av NTNUs sjåfører kjører en egenbibliotekrute, og avleverer & henter kofferter hos Jostein - og kjører
ut derfra; bringer og henter kofferter med post ved de ulike
enhetene. Jostein flirer og sier at den største endringen på jobben
siden han begynte, er at koffertene har fått hjul!

Jeg begynte å jobbe ved Norges tekniske universitetsbibliotek, som
det det het den gangen, i 1987, da jeg var 23 år. Det ble en ledig
stilling her da kollega Bjørn Geisnes, som tidligere hadde jobben,
skulle begynne å arbeide i hovedbibliotekets magasin. Jeg arbeidet
ved postterminalen på NTH da jeg fikk tilbud om å overta Bjørns
jobb ved NTUB. I tillegg til erfaringen fra NTHs internpostavdeling,
hadde jeg da hatt flere ulike jobber innen Postverket, bl.a. som
postbud og i brevavdelingen.
Jobben har endra seg mer de siste fem årene enn på de nesten 20
jeg hadde jobbet her til da, både pga at det er færre ansatte og påSide 214NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

grunn av stadig flere e-dokumenter og elektroniske forsendelser ogannen e-kommunikasjon. Inntil for et par år siden hadde jeg fullt opp
å gjøre med behandling av bibliotekets forsendelser eksternt og
internt. Nå har arbeidsoppgavene mine endret seg noe. I tillegg tiljobben med posten, arbeider jeg deler av uka i Teknologibibliotekets
magasin, med framhenting av bøker som skal ut på fjernlån og
artikler som skal kopieres eller skannes.
Arbeidsmiljøet er bra her. Selv om jeg ikke har noen kolleger akkurat
her på postbehandlingen; er jeg rundt og henter og bringer post på
de største NTNU UB-avdelingene i Hovedbygningen minst to ganger
daglig og treffer kolleger der - og jeg samarbeider direkte med
kollegene ved Teknologibiblioteket når jeg jobber i magasin.
Synger på jobb? Jo, jeg gjør da det, men det blir vel mer plystring til
arbeidet.
Så lenge vi har trykt materiale, vil det være behov for
postombringelse, så jobben virker rimelig trygg i overskuelig framtid.
Ønske for jubilanten? Det måtte være nye 100 gode år, fortsatt med
folk og bøker i biblioteket!

Side 215

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Frida Røsand
Fortalt til: Eva Sauvage

Frida er musikkbibliotekar, fagansvarlig for musikk og leder for
Musikkbiblioteket som ligger i Olavskvartalet, midt i sentrum.

Jeg begynte å jobbe her i
1992, som bibliotekleder for
biblioteket ved Trøndelag
Musikkonservatorium.
Konservatoriet har sin
opprinnelse i Musikkskolen i
Trondheim, som feirer 100 år
i 2011, med flere
jubileumskonserter.
Konservatoriet kom inn under
NTNU i 1996. I et par år var
biblioteket faktisk under HFfakultetet, før bibliotekdirektør
Vigdis Moe Skarsteinbestemte at biblioteket skulleorganiseres under
Universitetsbiblioteket.
Som bakgrunn er jeg
bibliotekar, med mellomfag i musikkvitenskap som tilleggsutdanning.
Jeg jobbet tidligere som musikkbibliotekar i Fredrikstad før jeg kom
hit. Jeg husker at i begynnelsen hadde vi manuelt utlån av noter og
bøker. Lånerne måtte fylle ut en blankett, mens vi førte det over på
kort. I dag er jo selve utlånsarbeidet lettere. Jeg bruker mye av
jobben min på å hjelpe folk med å søke og lete fram ting. Musikk er
ikke alltid så lett å finne fram selv i BIBSYS eller i databaser.
Lånerne kommer ofte med en konkret problemstilling. De trenger
noter, eller en innspilling, eller annen dokumentasjon på et verk i enenkeltstående komposisjon, men aner ikke hva hoveddokumentet
er. Et eksempel kan være at de trenger en cellokonsert av en
Side 216NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

bestemt komponist, men vet ikke hva CD’en heter. I jobben min er
det en stor fordel å kunne mye om musikk, og jeg følger mye med
på nyhetslister for å holde meg oppdatert.
Utfordrende
I dag er det nok mange som tror at alt er digitalt og lettvint
tilgjengelig. Men slik er det ikke for noter. Mange er altfor sent ute
når de trenger noter til en konsert, og når vi må utenbys eller
utenland for å skaffe notene, enten på lån eller kjøp, kan det ta langtid. Det er ikke noe hyggelig når konsertprogram må gjøres om på
fordi notene ikke er på plass. Vi har en utfordrende veilederrolle iden sammenhengen, fordi noter vil i lang tid framover kun finnes påpapir, mens den digitale utviklingen går raskere når det gjelder
andre medier.
Arbeidsmiljøet her er kjempebra, både på biblioteket og på
konservatoriet. Vi har et tett samarbeid, også budsjettmessig.
Samarbeidet er uformelt, biblioteket er en del av det sosiale miljøet
her. Det er stadig noe nytt som skjer, så det er ikke akkurat kjedelig.
Latter er viktig, jeg tar alt med humoristisk sans.
Kor e UB?
Om jeg synger på jobben? Ja, det gjør jeg. Om noen har spurt etteren sang i skranken kan jeg synge melodien hele dagen etterpå. Jeg
har faktisk nylig tatt initiativ sammen med Jenny, som jobber med
meg her på Musikkbiblioteket, om å starte et kor for hele
Universitetsbiblioteket - Kor e UB?. Vi har bare 8 medlemmer ennå,så jeg lurer på om jeg kan finne på noe for å rekruttere flere. Det er
ordentlig spennende å prøve noe nytt - lære folk å synge som ikke
har sunget i kor før. Kor er artig å holde på med, og jeg håper flere
oppdager korgleden.
Noe av et dristigste jeg har gjort i jobben var at jeg var med å holdekurs i musikkbibliotakararbeid for noen år siden. Det kom folk fra
hele landet for å gå på kurs hos meg, og det var mye jobbing, menveldig givende.
Det beste med jobben er når jeg går på konsert og ser og hører
resultatet av arbeidet mitt rundt det å skaffe notemateriale. Jeg
husker en oppføring av Tryllefløyten der Mozart satt oppe på en sky
Side 217

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

og heiste bibliotekets notepartitur ned til dirigenten. Det var veldig
artig.
Nobelprisutdelingen
En interessant oppgave vi hadde en gang var da vi fikk telefon fra
notebiblioteket på NRK, som hadde mistet en note som skulle
brukes av pianisten under Nobelprisutdelingen. Første prøve var
samme dag, den internasjonale pianisten stod klar, så det var littkrisestemning. Vi fant noten her på Musikkbiblioteket, og fakset den
over til NRK, akkurat i tide til prøven skulle begynne. Så man kan sivi reddet konserten for dem.
Den største forandring jeg har opplevd var da vi gikk over til BIBSYS
fra Mikromarc. Samtidig flyttet vi lokale. Det var mye arbeid for å få
det til å gå, og heldigvis hadde vi beholdt kortkatalogen. I ettertid serjeg det har vært en kjempefordel å være med i BIBSYS.
Hvordan jeg ser for meg framtida? Jeg tror vi musikkbibliotekarer måjobbe enda mer med formidling. Vi må kunne mer om
musikkteknologiske ting, kjenne til formater for nedlasting og
streaming. Noter vil fremdeles være på papir i flere år framover, uten
at jeg skal være for sikker på det å spå om framtida. Digititale
notestativ finnes i dag, men kun som førstegenerasjonsverktøy, og
det kan på ingen måte konkurrere med papir. Så det er et stykke
fram til noter blir digitale.
Jeg bruker biblioteket mye selv, til hobbyen min, korsang, og til
ungene som er aktive både med sang og med musikk.
Jeg håper Musikkbiblioteket får mer utstyr slik at vi kan holde kurs
for brukeropplæring, for det mangler vi i dag. Så både skjermviserog maskiner til et kursrom står høyt på ønskelista.

Side 218NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Hans Selberg
Fortalt til: Kjersti Lie

Jeg er 65 år, og en av bibliotekets(etter hvert) mange pensjonister.

Jeg begynte ved NTHs bibliotek i 1971, som
en av dets første aspiranter – var da gift,
hadde en liten datter – studerte elektroteknikk ved NTH - og trengte
selvfølgelig penger. Så ble det 50% studier og 50% arbeid. Egentlig
ingen spesielt god løsning for studiene, sett i ettertid.
Aspirantene hadde enten bakgrunn som siv.ing., siv.ark. eller noe
tilsvarende glupt - eller var under slik utdannelse. Vi skulle over tid
kjøres gjennom de fleste prosessene i biblioteket, for til slutt å bli
foredlet til universitetsbibliotekarer.
Arbeidsoppgavene varierte i begynnelsen fra det ufattelig kjedelige
til det relativt interessante. Sjekking av antikvariatslister mot ørtikortkataloger var helt sikkert både fornuftig og nyttig, men direkte
spennende var det ikke. Å lære hvordan en gammel, etablert, og
ganske stor organisasjon fungerte, var derimot ganske interessant.
Noe av det mest positive, fra dag en, var arbeidsmiljøet. Det hadde
riktignok sine sider, med en meget autoritær toppledelse – men
dette skapte igjen et samhold blant alle oss andre, som på mangemåter har vært gull verdt. Biblioteket står for meg som en samling
trivelige kolleger, like så mye som en nasjonal ressurs innen teknikk,
naturvitenskap og arkitektur.
Godt humør – mye latter – mye kaffe og et anseelig antall vafler
hører med til bildet.
Etter hvert ble jeg involvert i databehandlingens spede barndom ibiblioteket, så mikrofilmproduksjon og audiovisuelle hjelpemidler
gjennom mange år, - ca 5 år med seksjonssjefs-virksomhet, med en
avslutning som seniorrådgiver.

Side 219

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

NTHB/NTUB og senere UBiT har gitt sine medarbeidere gode
muligheter for faglig utvikling gjennom studiereiser, konferanser og
kurs. Dette har vært en desidert bonus ved å arbeide i biblioteket.
Det artigste jeg har holdt på med gjennom alle disse årene var
allikevel å produsere internmagasinet IPP Posten. Hver annen uke,Side 220NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

gjennom 16 år og 396 utgivelser, prøvde jeg å gi et øyeblikksbilde
av virksomheten ved biblioteket:
Det mest spennende øyeblikket var nok da min nåværende koneble presentert for meg, som nyansatt, i 1993 – og viste en høyst
usedvanlig interesse for min utlegning om vår samling av 250.000
tekniske rapporter på mikrofiche. Jeg trengte ikke en gang å nevne
frimerkesamlingen min...
Dette beviser bare at du kan finne alt i et godt bibliotek!
Fremtiden for biblioteket kan synes ganske uviss, med en stadig
større del av all kunnskap tilgjengelig på nettet. På den annen sideer også all vankunne tilgjengelig på nettet – så bildet er ikke entydig.
Uansett ønsker jeg jubilanten lykke til videre!

Side 221NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Anne Lillevoll Lorange
Fortalt til Linda Østbye

Anne Lorange er spesialbibliotekar
ved Biblioteket Dragvoll

Jeg begynte å jobbe på
Gunnerusbiblioteket, i august til
desember 1999, i det som het Bokog medieseksjonen, med
katalogisering av pliktavlevertmateriale, gave, bytte og annet materiale. Fra 2000 fikk jeg fast jobb
på TEK, Publikumsavdelingen, men det var mer behov for folk på
Dragvoll, så jeg begynte her, og siden har jeg vært her, med noen
avbrekk. Jeg har hatt to år fødselspermisjon og jeg var ett år på BIbiblioteket på Piren.
Jeg kom til Trondheim etter 8 år i Oslo, der jeg jobbet på Aker
sykehus/Medbibl., og på NILU på Kjeller. Jeg fikk vel egentlig jobb
på UBiT på grunn av hovedoppgaven min: Pliktavlevering påInternet.
Arbeidsoppgavene mine her på Dragvoll består av ansvar forlæringsmiljø, som omfatter de fysiske biblioteklokalene,
undervisningsrom og videokonferanserom, under mottoet: “Et godt
sted å være, er et godt sted å lære” .Ellers har jeg oppgaver med
markedsføring og utstillinger på Dragvoll, både de fysiske og dedigitale, samt for nettsider og Facebook og annen digital formidling.
Jeg har bygget opp et system rundt videokonferanser her påDragvoll, med en gruppe av superbrukere og arbeidsfordeling. Detteer et veldig populært tilbud!
Jeg holder undervisning i pedagogikk, psykologi og idrett sammen
med Solvor Solhaug, men nå er det aller mest kurs i EndNote. Vi
holder mange kurs, noe som har tatt veldig av det siste året.

Side 222NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Nå går det også en del tid med til vakter i veiledningsskranken, og til
fjernlån - når jeg har tid. Jeg sitter i en del arbeidsgrupper, bl.a.
Emtacl12, VIKO, webside og lokal jubileumskomité.
Jeg har også laget et system for å fronte og synliggjøre
forskningspublikasjoner ved presentasjon av forskning fra
Dragvollmiljøet.
Da jeg begynte på Dragvoll hadde jeg mest arbeid i skranken og
veiledningen, telefonvakt, fjernlån og fjernlånsretur, veldig
bibliotekarrelaterte oppgaver. Telefonvakten var fra en pult bakskranken via fasttelefon. Så har jeg vist litt initiativ for å bruke noe av
bakgrunnen min. Jeg gikk ut fra Bibliotekskolen i 1995, men før det
tok jeg ett år reklameskole med grafisk design. Deretter jobbet jeg i2 år på markeds- og reklameavdelingen på Emo, med
sekretærarbeid der jeg lærte WordPerfect, Excel, brukte
repromaskin og drev med framkalling. Jeg har alltid hatt interessefor visuelle ting.
Arbeidsmiljøet her på Dragvoll er fint. Vi passer på hverandre og gir
ros og hjelper til der vi kan. Det er veldig travelt! Biblioteket er godt
besøk, hektisk og aktivt - vi har aldri en rolig dag. Men jeg liker at
det er full fart. Kvalitetsreformen i 2002-2003 hadde stor innvirkning.
Jeg trives her, og gruer meg aldri for å gå på jobb.
Er biblioteket et sted for eventyrlystne? Tja, det er vel en del opp til
deg selv. I ordets rette forstand, er nok ikke biblioteket rette stedet
for de eventyrlystne. Man må tenke ut mulighetene selv, og bruke
den indre motivasjonen. Vi har alltid hatt frihet under ansvar her, og
det er rom for å komme med forslag hvis man har en god idé!
Det dristigste jeg har gjort på jobb? Det må være da “Dragvollbabes’en” bød på seg selv med film og engasjert diktproklamering!
En annen ting: å tørre å ha undervisning - det å stå foran en
forsamling på 350 stk., og være så synlig. Jeg bestemte meg for det!
Jeg har blitt mye tøffere av det, og ikke så redd for å dumme meg ut.
Man må ikke ta seg selv så høytidelig!
Mitt beste minne fra jobben er “Dragvoll goes ABBA”, kolleger i fri
musikalsk utfoldelse. Og et annet julebordsminne: Gutta i stillongs,
korsett og med slagstøvler!
Side 223

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

De største forandringene i jobben og mitt bidrag til det? Det måvære endringene i arbeidsoppgavene, til å bli mer utadrettet i forhold
til de mer tradisjonelle bibliotekaroppgavene. Der har mitt bidragvært å tenke nytt og kreativt. Jeg skaper min egen arbeidsdag, somogså gavner biblioteket, ved å markedsføre biblioteket, gjøre
oppmerksom på tilbud, løfte fram det som gjør biblioteket til ethyggelig og inspirerende sted! Jeg rydder i lokalene, og følger med det er så lite som skal til for å forbedre inntrykket. Dessuten forsøker
jeg å bidra til et hyggelig arbeidsmiljø og gi ros.
Hvis jeg skal illustrere meg selv med et bilde, ser jeg for meg ensjonglør med mange baller i lufta. Og en strikk som blir tøyd... Jeg
må nok bli flinkere til å si nei. Men så var det den samvittigheten, da.

Framtidas arbeidsplass vil nok gi stadige forandringer.
Bibliotekarrollen forandrer seg, det vil ikke være noen prototype påen bibliotekar. Rollen blir til hvor du er, hva du jobber med, hva dugjør den til og får frihet til, og den er avhengig av dineinteresseområder. Jeg ser lyst på framtida, selv om den er vanskelig
å forutse. Biblioteket vil bestå. Det vil være mindre “p” og mer “e”. Vi
treffer brukeren på andre steder - vi må være der brukeren er. Og vi
må følge med på den digitale utviklingen!
Mitt ønske for framtida er at biblioteket følger med i tida. Og så vil
jeg at NTNU skjønner hva vi er gode til, at vi er en ressurs og at vi
kan hjelpe studentene til å bli flinkere studenter. Dessuten må vi
knytte oss nærmere til fagmiljøene. Det blir en utfordring å finne ut
hvem vi skal ansette framover, men vi trenger forskjellige typer
kompetanse i biblioteket. Vi må kanskje tenke bredere, se på ulike
roller, nye yrkesgrupper. Hva med en egen IT-avdeling for utvikling?
Mer teamarbeid? Det blir veldig viktig å utnytte de ressursene som
finnes.
Jeg kunne selv tenkt meg å lære av andre, hospitere, ta
videreutdanning for å videreutvikle meg.

Side 224

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Stein Olle Johansen
Fortalt til: Eva Sauvage

Stein er seksjonssjef ved Seksjon for kultur- og vitenskapshistorie,og dermed både for Gunnerusbiblioteket på Kalvskinnet, og
Dorabiblioteket.

Jeg begynte å jobbe ved
Universitetsbiblioteket i
Trondheim (UBT) i november
1985, som fagreferent i botanikk
på timesbasis. Søknadsfristen
var 7. juni, og grunnen til at jeg
fikk jobben var at jeg stod somnummer 3 eller 4 på søkerlista,
og at de som var foran meg
trakk seg da de fikk tilbudet.
Før jeg fikk jobben hadde jegvært sivilarbeider påVitenskapsmuseet. Jeg husker
at den første arbeidsoppgaven
min var å opprette og ordne en
ny biologisamling. Det gjorde
jeg ved å hente ut litteratur
fra en samling som kalles Usamlinga, og lage en ny.
Biologisamlinga var oppstilt derSpesialsamlingene hoder til i
Stein i ærverdige Knudtzonsalen.
dag.
Foto: Nils Kristian Th. Eikeland, NTNU UB.
Av bakgrunn har jeg hovedfag i botanikk. I årene 1986-1988 gikk
jeg på aspirantutdanningen for sivilingeniører og realister ved NTUB
(biblioteket ved NTH), i tillegg til at jeg var fagreferent ved UBT hele
tiden. Jeg husker det var tendenser til profesjonsstrid den gangen,mellom bibliotekarer på den ene siden, og oss fagreferenter på den
Side 225

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

andre. Bibliotekarene ville f. eks. ikke at andre skulle gjøre
litteratursøk i databaser. Siden ble det så mye litteratursøk at demåtte la flere slippe til.
I en periode var jeg også innom biblioteket ved Direktorat for
Naturforvaltning, som vikar. Fra 1988 ble jeg tilsatt som
universitetsbibliotekar ved Gunnerusbiblioteket, med ansvar forbiologifagene og informatikk. I 1991 var det lyst ut to lederstillinger ibiblioteket, en som leder for publikumsavdelingen, og en som lederfor katalog, tilvekst og bytte/gave. Jeg hadde jo ingen ledererfaring,
men hadde lest meg opp på moderne ledelseslitteratur som
biblioteket fikk avlevert, og hadde dermed ledelsesterminologien
inne. Det endte med at jeg fikk begge jobbene, men jeg kunne jobare ta den ene. Til slutt endte jeg opp som leder for katalog,
tilvekst og bytte/gave. Ellers var jeg nestleder ved det gamle
universitetsbiblioteket i 1993-1997. I 1996 deltok jeg som
representant UBT i fusjonen mellom NTUB, UBT og Medisinsk
bibliotek. Den første lederen vår var Vigdis Moe Skarstein, som nå
er nasjonalbibliotekar.
Største forandring
Den største forandringen siden jeg begynte? Det må være dendigitale og teknologiske utviklingen, at alt er så tilgjengelig hele
tiden. Medarbeiderne har ikke forandret seg, synes jeg. Bibliotekarer
er sporty til å ta endringer, mye mer enn hva jeg tror andre
yrkesgrupper er, som for eksempel i bankvesenet. Ellers synes jeg
det er et generelt trekk at vi har mye mer å gjøre, og på kortere tid.
Før, da jeg var fagreferent, hadde jeg god tid til å lese den nye
faglitteraturen når den kom ut. Slik er det ikke lenger, nå har vi hele
tiden et tidspress på alle arbeidsoppgavene, og jeg tror ikke
fagreferenter har tid til å lese så mye faglitteratur som før.
Jeg har selv bidratt til den digitale utviklingen gjennom flere
prosjekter. Et eksempel er Trondheimsbilder, der bybilder fra
Byarkivet, Sverresborg og Universitetsbiblioteket er tilgjengelige forsamsøk. Ellers var jeg med på et prosjekt for å registrere
forskingsdokumentasjon på gamle AVH, og det ble jo en av
forløperene til Forskdok og Frida.

Side 226

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Nå kommer snart en meget stor endring for oss i bibliotekbransjen,
nemlig bytte av system fra BIBSYS til OCLC, og der har jeg hatt enfinger med i spillet. Jeg satt i den nasjonale gruppa som anbefaltesatsing på et nytt biblioteksystem. Grunnen til at jeg gjorde det var atjeg ønsker en ny organisasjonsstruktur, og det er nettopp hva
systembytte fører til. Det har jo allerede begynt her på NTNU
Universitetsbiblioteket, med omorganisering av enheter.
Arbeidsmiljøet
Hva jeg synes om arbeidsmiljøet? Jeg synes arbeidsmiljøet er godt,
det er en spøkefull tone blant medarbeiderne. Men det er klart,
akkurat nå er det en mellomperiode under omorganiseringen, dermange medarbeidere har flyttet ut fra vår seksjon på Dora og på
Gunnerusbiblioteket og til den nye på Gløshaugen. Nå holder vi på å
samle medarbeidere i kontorfløyen på Gunnerusbiblioteket, og det
vil styrke arbeidsmiljøet om vi får til et sosialt fellesskap der.
Jeg synes absolutt at både Dorabiblioteket og Gunnerusbiblioteket
er en arbeidsplass for eventyrlystne. vi har masse spennende
boksamlinger, med nasjonal og internasjonal betydning. Samlingene
er en gullgruve av en annen verden som venter på å bli oppdaget og
utforsket mer.
Skandalen
En episode jeg husker godt fra årene jeg har jobbet ved biblioteket
var presseoppslagene om de kasserte tidsskriftdublettene. Dette var
i 1991. Biblioteket hadde kassert og kastet dubletter i en låstcontainer i bakgården. Noen, antagelig arkeologer fra
Vitenskapsmuseet, brøt seg inn i containeren og fant ut at biblioteket
skulle kaste en rekke tidsskrifter, og et verdifullt bokverk, Norskegårdnavne av Rygh. Akkurat denne hadde blitt kastet ved en feil,mens de andre tidsskriftene skulle kasseres. Uansett, de gikk til
Adressavisa med saken, som omtalte saken med store typer. Jeg
husker jeg ble oppringt både fra aldershjem og fra Hysnes fort, og
fra NRK. Det var nok mange som hadde lyst til å overta tidsskriftene.
Ved julebordet med museet det året tok vi fra biblioteket hevn og
laget en video om en arkeolog som brøt opp en container.
Arkeologene følte seg nok litt truffet da.

Side 227

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

I framtida tror jeg atbibliotekarbeid blir mer og mer
viktig, og det blir spennende åvære med i ledelsen framover.
Jeg tror det blir mer og mer
viktig å relatere oss til innholdet
og sammenhengen isamlingene. Jeg tror at flere ibiblioteket bør ta utdanning i
fag som historie og idéhistoriefor å kunne svare på spørsmål i
en videre synsvinkel, og for å få
fram samlingenes betydning istørre grad.
Om jeg bruker biblioteket selv?
Nei, det er nok lite. Etter at jeg
oppdaget Amazon kjøper jeg
Bok fra 1556.
det meste jeg trenger der.
Foto: Nils Kristian Th. Eikeland, NTNU UB
De er raske og effektive.
Enten får jeg bøker tilsendt
hjem etter noen få dager, eller jeg laster dem ned direkte til min
Kindle. Fordelen er at jeg slipper purringer, og at jeg bare kan kasteeller slette de bøkene jeg ikke vil ha.
ØnskerJeg håper at Gunnerusbiblioteket og Dorabiblioteket blir prioritert i
ressursfordelingen mellom biblioteksseksjonene ved
Universitetsbiblioteket. Nå er det en likhetstankegang som
dominerer, men s i framtida må man prioritere de viktige og unikesamlingene vi oppbevarer her framfor de andre bibliotekene. Om jeg
tør si dette på trykk? Ja, det gjør jeg! Jeg mener at våre samlinger er
av større betydning enn bibliotekslokaler på Dragvoll eller
bibliotekstilbud på Gløshaugen. Vi har store utfordringer i forhold til
sikring, digitalisering og digital formidling av våre samlinger som vi
er satt til å forvalte. Derfor må vi få økte ressurser.
Til slutt vil jeg si: Vi på Gunnerusbiblioteket gleder oss stort til 250årsjubileet vårt i 2018!
Side 228

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Kollegaintervju : Bodil Talgø
Fortalt til Sissel Merethe Berge

Bodil er arbeidsleder for Gruppen for innkjøp og mottak ved Seksjon
for fellestjenester som holder til i Hovedbygget på Gløshaugen.

Jeg var 22 år og kunne tenke meg å flytte
fra Kristiansund og oppleve noe nytt.
Ønsket om forandring førte meg til
Trondheim, og her har jeg vært i snart
40 år.
Jeg gikk ut fra gymnaset som blåruss.
Etter å ha gått på sekretærskolen iÅlesund, jobbet jeg 1 ½ år i Kristiansund
ved skolesjefens kontor. Jeg trivdes godt,
men ville gjerne oppleve noe mer. I avisa leste jeg at Det Kongelige
Norske Vitenskapers Selskaps Bibliotek søkte etter flere personerog jeg var ikke sen om å søke. Det hele gikk veldig fort. Etter å havært på intervju fikk jeg sammen med to andre tilbud om fast
midlertidig stilling og kunne begynne påfølgende mandag! Dette var
høsten 1974 – HUFF SOM TIDA FLYR!!!
Stillingen var delt mellom rekvisisjonsavdelingen og
katalogavdelingen de første årene. Rekvisisjon er det som vi i dag
kaller pliktavlevering. Biblioteket hadde på den tiden
oppbevaringsplikt for norsk litteratur. Vi hadde særlig ansvar for
litteratur skrevet om eller utgitt i området det nordenfjeldske. Hvermåned skrev vi med utgangspunkt i nyhetslistene fra Norsk
Bokfortegnelsen brev til utgiver eller forlag og ba om å få tilsendt eteksemplar av boka eller tidsskriftet. Noen ble beæret av at vi sporetdem opp. Dette var spesielt de som hadde gitt ut på eget forlag.
Andre igjen skulle ha seg frabedt at de skulle gi bort materiale sittgratis. Jeg kan huske at jeg ble referert til i tidsskriftet Norsk Mad
etter at jeg hadde bedt om å få bladet deres avlevert.

Side 229

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Den andre delen av jobben min var lagt til katalogavdelingen. Den
gangen skrev vi først katalogdataene på en stensil som ble kjørt ut
ved trykkeriet på biblioteket. Hvert kort ble trykt i mange
eksemplarer og deretter toppet. Det vil si at vi øverst på kortet skrev
tittel og/eller medforfatter etter gjeldende regler. Disse ble så sattned i Hovedkatalogen (HK I) og andre kataloger.
Det var en stor overgang og også skummelt da vi skulle begynne ålagre all data inn i en maskin. Maskinen fikk tilnavnet Ludvig. Nå
som den gang, var det fremmede og uoversiktlige FARLIG!
Jeg fikk grundig katalogopplæring av Matle Tranås. Hun var
nasjonalt kjent for sin dyktighet. Vi opplevde henne som grundig og
streng. På mange måter så vil jeg i dag si at Matle var nytenkende.
Hun ville at alle på katalogavdelingen skulle få den sammeopplæringen og alt tilvekstpersonale skulle ha en basiskunnskap i
katalogisering. Matle var en av foregangspersonene da BIBSYS
startet opp. Alle i Norge kjente henne. Hun fulgte med i den faglige
utviklingen og sørget for at det ble holdt kurs for oss her i
Trondheim. Parallelt med opplæring på arbeidsplassen tok jeg
brevkurs i katalogisering ved Statens Bibliotekhøgskole.

I 1978 var jeg med og startet det første samarbeidsutvalget påVitenskapselskapets Bibliotek (VSB). Det var en forløper til dagens
LOSAM. Før oppstarten tok de lokale tillitsvalgte sammen med
ledelsen, kurset “Samarbeid i Staten” arrangert av Folkets
brevskole. Jeg har i alle år vært aktivt med som tillitsvalgt. Arbeidet
har vært spennende og lærerikt og jeg har fått oppleve utvikling og
endring i forholdet mellom ansatte og ledelse. Vi har fora der vi
møtes, men dess større vi har blitt, desto mer har også avstanden
arbeidsgiver og arbeidstaker økt. Tidligere var LOSAM med iplanlegging og utvikling av biblioteket. I dag er vi mer en
informasjonssentral.
Når det gjelder arbeidsmiljøet så arbeider jeg i dag i en nyoppstartet
seksjon. Det er nye arbeidsoppgaver og kolleger fra fire ulike
avdelinger som skal samkjøre ulike kulturer og arbeidsrutiner. Vi er i
ferd med å bygge opp et fint arbeidsmiljø hvor det legges vekt pååpenhet, trygghet og tillit.
Side 230

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Jeg oppfordrer alle til å ta utfordringer og signalisere hva man kan
tenke seg av oppgaver. Den største utfordringen jeg har møtt er nok
at jeg nettopp har sagt ja til å være arbeidsleder for Gruppen forinnkjøp og mottak av trykt materiale. Vi er syv personer som jobber idenne gruppen.
De beste minnene jeg har er fra samarbeid med alle de gode,
hyggelige og tøffe kollegene jeg har hatt gjennom hele min tid ved
biblioteket. Jeg har fått gleden av å reise på mange interessantestudieturer i løpet av årene sammen med koselige kolleger
Biblioteket i dag? Det vil bli spennende å se hvordan overgangen til
et nytt biblioteksystem vil påvirke våre arbeidsrutiner og vårarbeidsdag i biblioteket.
Jeg synes det er viktig å ta imot utfordringene som jobben gir. Ikke
legg unødvendige begrensninger på deg selv! Min erfaring er at all
kursvirksomhet er nyttig selv om vi kanskje ikke synes det der og da.
Hvilke muligheter som åpner seg kan være et spill av tilfeldigheter
og ofte ser man at en dør står åpen nettopp fordi man selv er åpenfor å gripe nye muligheter. Det er viktig å ta utfordringer og selv
signalisere hva man ønsker!

Side 231

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Mildrid Dagrun Tilseth
Fortalt til Kjersti Lie 07.09.12

Mildrid ved jubileumsutstillingen hun laget i utstillingsmonteren som ARKBIB hari korridoren; rett ved inngangsdøra til biblioteket. Foto: Kjersti Lie

Mildrid er førstekonsulent ved Arkitektur- og byggbiblioteket, ogsåkalt «ARKBIB», etter bibliotekets BIBSYS-kode.

Jeg begynte ved Seksjonsbiblioteket arkitektur og bygg høsten
1984, som bibliotekassistent.
Samme vår hadde jeg avsluttet 3-årig pedagogisk utdanning med
fordypning i administrasjon og forvaltning. Jeg var kjempefornøyd
med studiet, men visste etter hvert at det var i bibliotek jeg villejobbe. Etter vikariat ved hovedutlånet ved Deichmanske bibliotek og
Side 232NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

tre somre ved fysikkbiblioteket ved NTH visste jeg at formidling og
systematikk var «min greie». Jeg takket derfor ja til jobbtilbudet ved
NTHB høsten 1984.
Etter en 14 dagers bli-kjent-runde ved ulike bibliotekavdelinger, ble
jeg bedt om å jobbe ved Seksjonsbiblioteket arkitektur og bygg.
Etter gymnaset hadde jeg gått på ett-årig tegning, form og farge påElen Ofstads husflidskole (og hadde også vært inne på tanken å bli
formingslærer). For en person som alltid har vært - og er interessert i formgivning, var det på en måte en drøm å få jobbe i etbibliotek med bl.a denne type fag.
Så var det å brette opp ermene: P.g.a sykdom manglet det
personale ved dette seksjonsbiblioteket, så jeg ble kastet ut i alle
typer oppgaver; og hyggelige kolleger ble sendt til ARKBIB for å giopplæring. Jeg fikk raskt bruk for bl.a noe regnskapsbakgrunn fra
studiet. Behandling av alle mulige fakturaer og kontroll med
bevilgningen, var en del av jobben. Fra før jobbet det en
kontorfullmektig i 50% stilling ved biblioteket. Hun hadde ogsåbegynt i jobben denne høsten. Det var hele personalet!
Det ble så ansatt ny leder for biblioteket, og i 1985 overtok vi
ansvaret for litteraturen fra Institutt for matematiske fag. Vi flettet og
flyttet hele arkitektur-, bygg- og matematikklitteraturen høsten 1985.
Det var interessant å få nærkontakt med nok et fagmiljø og en ny
brukergruppe.
Dagens leder, Kjersti, begynte i 1989 – og det første vi to gjorde, varå reise på en faglig ekskursjon til søsterbibliotek i Oslo, for å
begynne en viktig nettverkbygging med kolleger ved bibliotek det er
naturlig å samarbeide med – og for å bli bedre kjent med hverandre.
Senere har ARKBIB-kollegene vært på ekskursjoner til Danmark og
Sverige. Disse turene har gitt både informasjon og inspirasjon. Jeg
har også vært på ekskursjon i forbindelse med arbeid i MADOB(Matrise for dokumentlevering og brukerservice; nå nedlagt). Det harogså vært svært nyttig, både for meg – og forhåpentligvis også forbiblioteket, så jeg håper slike faglige ekskursjoner kan prioriteres
fremover.
i 1992 ble nok et fagområde, produktdesign, innlemmet i ARKBIBs
samlinger. Vi flyttet nok en gang på oss, og jeg fikk egenSide 233

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

kontorplass, etter tidligere å ha utført alle typer oppgaver i - og bak skranken.
Ved Arkitektur- og byggbiblioteket er vi en sammensatt og engasjert
gjeng. Biblioteket er godt besøkt og det er hektisk og aktivt. Jeg
setter stor pris på alle våre brukere, som er i alderen 18 til 81!
«ARKBIB» er et bibliotek med et mangfold av oppgaver, som hele
tiden har vært i endring også for min del, i de 28 årene jeg hararbeidet der. Jeg trives med mange forskjellige oppgaver, men likerogså å kunne gå i dybden.
Hovedoppgavene mine i dag er publikumsveiledning; fjernlån,opplæring og ansvar for oppfølging av våre 4 studentvakter; ansvar
for periodikasamlingen og - siden 2004 - diverse litteratursøkekurs
sammen med fagansvarlig innen byggfag. Jeg synes det er
spennende å presentere søkeressursene på en oversiktlig måte forstudentene.
Jeg er for tiden med i både undervisningsteam og en arbeidsgruppe
som driver med noe utredningsarbeid. En oppgave jeg koser meg
med, er å lage utstillinger i glassmonteren utenfor biblioteket, gjerne
i kontakt med faglærer. Innholdet er en presentasjon av smakebiter
fra våre samlinger, ofte relatert til AB-fakultetets utstillinger ikorridoren utenfor biblioteket. Jeg "krydrer" gjerne disse utstillingeneslik at de får oppmerksomhet. Får brukt litt av den estetiske sansen,da, sjø!
Jeg er stedsanvarlig for vann- og brannvern ved ARKBIB. Grunnen
til at jeg ble bedt om det, var at jeg noen år på 1990-tallet var
verneombud ved NTUB. Den gangen startet jeg med å kartlegge det
fysiske arbeidsmiljøet ved de ulike avdelingene og samlet dataene i
en rapport.
Jeg synes det er flott at HMS-arbeid nå er satt mer i system, at det
er flere verneombud ved UB og at det finnes en egen HMS-avdelingved universitet. Det er lettere å få til endring når flere dytter isamme retning; og når arbeidet er forankret ledelsen.
Etter sammenslåing til ett universitetsbibliotek ble det arrangert endel personalseminar, som gjorde at vi alle fikk sjansen til å treffes påtvers av organisasjonen. For egen del syns jeg dette har værtSide 234

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

positivt, både med tanke på det bibliotekfaglige og det rent
kollegiale. Kontaktnettet er blitt større, noe som er viktig for oss som
jobber ved enheter der vi ikke har så mange kolleger i hverdagen.
Ved kjennskap til hverandre tror jeg det er lettere å respektere og
sette pris på hver i sær. Gjennom årenes løp har jeg vært med iflere arbeidsgrupper med kolleger fra ulike seksjoner. Det har værtsvært lærerikt og, ikke minst, trivelig. Jeg setter pris på kolleger som
er opptatt av det faglige, men som legger vekt på trivsel, god
kommunikasjon og hjelpsomhet. Jeg tror det er lurt å gjøre
hverandre gode! Det utløser abeidsglede og engasjement. Snill
humor og flere latterutbrudd gjør bare godt!
Det dristigste jeg har gjort i jobbsammenheng var at jeg valgte åbruke utdanningen min på en annen måte enn forventet. Det har
medført mange og lærerike utfordringer. Å stå foran en forsamling
med nesten 200 studenter og bli filmet, var en av de seneste
grensesprengende opplevelsene! Kollega Even F. og jeg svingte
oss rundt og ga et kurs i litteratursøking forrige uke, i forbindelse
med IVTs kurs i forskningsmetode. Litt skrekkblandet, men den som
intet våger intet vinner, som kjent.
Når det gjelder framtidas arbeidsplass, er jeg innstilt på at det blir
endringer, og prøver å være engasjert og proaktiv. Jeg har glede av
å samhandle og diskutere med andre kolleger. Vi bør - og skal utvikle oss, for stadig å ligge i front når det gjelder bibliotekutvikling.
Vi er inne i en periode nå, der mange av disse flotte kollegene harnådd, eller snart når, pensjonsalder. "Noen" bør ta vare på all god
kompetanse som dermed forsvinner ut av biblioteket. Det bør væreen prioritert oppgave.
Da jeg begynte å jobbe ved biblioteket i 1984, var BIBSYS fortsattnokså ungt som system. Vi flyttet oss til den ene Tandbergterminalen vi hadde i skranken når søk skulle foretas, og slapp etter
hvert alle dypdykk i kortkatalogen. Utviklingen videre kjenner vi, til vi
nå har Internett som en naturlig del av arbeidsdagen, men «BIBSYS
blå-skjerm» henger fortsatt med. Det blir spennende å se hvilke
system som blir framtidas verktøy for bibliotekene.
Brukerkontakt en viktig del av hverdagen: Jeg har alltid satt pris på
direktekontakt med våre brukere; studenter, lærere og forskere. Vi
Side 235

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

får nyttig kjennskap til fagområder og enkeltpersoner innen ulike
miljø. Det er trivelig når brukerne sier at dette er et hyggelig sted å
besøke.
Jeg har opplevd mange artige episoder i biblioteket. I fjor høst, før
semesteret var skikkelig i gang, kom tre studenter inn - og forsvant
inn på tidsskriftsalen vår. Jeg var opptatt med å hjelpe noen andre
inne på printerrommet, da en person stakk hodet inn og spurte om
deler av biblioteket var avstengt den dagen. Jeg lurte på hva hanmente, og han fortalte at lyset var avslått i tidsskriftsalen. Jeg gikk
inn for å se hva som var skjedd: Tre unge menn hadde slått av lysetog lagt seg til å sove på sofaene våre! Det ble en rask vekking, for å
si det sånn, med forklaring om at dette faktisk er et offentlig bibliotek
og ikke et sted for å sove – og slå av lyset. Litt fortumlet hørte jeg
den ene svare at de bare skulle spare strøm! Jeg lo og ønsket dem
velkommen tilbake en annen gang.
Jeg tror det er viktig nå og for framtida at vi har fokus påsamhandling, har kontakt på tvers i organisasjonen, tar i mot nyekolleger og verdsetter initiativ og mye engasjement fra flest mulig.
Da tror jeg jubilanten fortsatt kan ha god helse!

Side 236

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Magne Torsetnes
Fortalt til: Sissel Merethe Berge

Magne har mastergrad i Medier, kommunikasjon og informasjonsteknologi og arbeider ved Medisinsk bibliotek.

Stillingsannonsen passet godt til det jeg harlyst til å jobbe med og jeg fikk veldig lyst til å
søke! I januar 2011 begynte jeg i min første
faste jobb. Jeg var relativt nyutdannet med
mastergraden i Medier, kommunikasjon og
informasjonsteknologi ved NTNU og har barehatt noen korte vikariater før jeg fikk fast jobb
ved Universitetsbiblioteket.
Jobben min består av forskjellige
arbeidsoppgaver som er knyttet til
kommunikasjon, markedsføring og webtjenester. Det var nettopp
dette jeg hadde håpet på! Jeg hadde store forventninger før jeg
begynte og det har til dels også vært bedre enn det jeg forventet.
Jeg føler at jeg har god bruk for utdanningen min og får brukt den
fagkunnskapen jeg har.
Stillingen jeg begynte i var nyopprettet og i løpet av året har den har
blitt mer definert. Arbeidsoppgavene har bestått både av faste
ansvarsområder, diverse forefallende arbeid, og prosjekter av ulik
størrelse og varighet.
Jeg er tilknyttet Medisinsk bibliotek og tar del i de praktiskearbeidsoppgavene der. I tillegg er jeg også med på ulike prosjekterpå tvers av avdelinger i organisasjonen. På jobben har vi en god
tone og trivelige kolleger. Det er et veldig bra sosialt miljø og jeg
jobber sammen med mange ulike personer. Jeg får forskjellige
innspill og mange tilbakemeldinger.
Det er vanskelig å plukke ut et minne som det aller beste. Kanskje
kan det være bibliotekpersonalets Nyttårsfest som jeg fikk være med
på etter bare å ha arbeidet her i 2 dager! Jeg har veldig mange gode
Side 237

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

minner å se tilbake på og har hatt det veldig bra ved
Universitetsbiblioteket.
Jeg slutter i jobben her fra nyttår, og flytter til Oslo. Det har imidlertid
ikke vært en lett avgjørelse, siden jeg har trivdes godt i jobben og ibyen forøvrig.
Jeg har også fått lov å være med i programkomiteen til konferansen
emtacl12 som finner sted høsten 2012. Som nyutdannet har jeg ikkeså mye erfaring med slikt arbeid, og det har vært en brattlæringskurve! I januar 2012 begynner jeg i ny jobb i Kreftforeningen,men skal fortsatt ha en rolle i programkomiteen til konferansen.
En av bibliotekets utfordringer framover tror jeg vil være å
synliggjøre den rollen vi skal ha i forhold til brukerne og institusjonen
vi betjener.

Side 238

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Magnus Rom Jenssen
Fortalt til: Eva Sauvage

Magnus er nyansatt ved NTNU UB,
som universitetsbibliotekar på
Dragvoll med ansvar for fagene
idrett og statsvitenskap.

Jeg er utdannet statsviter her
på NTNU, og var heldig som
fant en faglig relevant jobb
her på biblioteket. Her får jeg
tett kontakt med
statsvitermiljøet på Institutt
for sosiologi og
statsvitenskap, og jeg holder
meg oppdatert om hva som
skjer i faget, og med
litteraturen.
Da jeg begynte i januar i år
ble jeg tatt svært godt imot.
Biblioteket på Dragvoll har en
fadderordning for nyeansatte. I mitt tilfelle er det Kari Sandø, som også eruniversitetsbibliotekar med fag som er beslektede med mine, nemlig
sosiologi, samfunnsøkonomi, tverrfaglige kulturstudier og religion.
Hun er den jeg går til om jeg lurer på noe, og det har vært godt å hanoen å snakke med.
Hvordan jeg havnet i biblioteket? Jeg er master og bachelor istatsvitenskap, og i tillegg har jeg en Master of Arts fra The Chinese
University of Hong Kong, der jeg bodde et år med samboer. Jeg harjobbet med forskjellige ting ved siden av studiene, blant annet som
svømmelærer. Da jeg så stillingsannonsen fra biblioteket der man
søkte etter statsviter, tenkte jeg at jeg måtte prøve, for å kanskje få
en jobb jeg hadde utdannet meg til. Jeg har ikke angret på at jeg tok
Side 239

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

jobben, her er nok av utfordringer og varierte oppgaver. Jeg tror nok
flere av mine studiekamerater lot være å søke fordi de trodde det
var en bibliotekarjobb, med bibliotekrelaterte oppgaver, men som
universitetsbibliotekar er vi mer fagpersoner enn bibliotekarer. Folk
utenfra bibliotekmiljøet vet ikke hva som foregår bak kulissene på etbibliotek, og kan kanskje ha fordommer mot det.
Jeg synes biblioteket på Dragvoll er en fin arbeidsplass. Det å kunne
styre dagen min selv er fint, og bare det å kunne bruke faget mitt er
utrolig. Det er faktisk slik at jeg gleder meg til å gå på jobb når helga
er over. Kollegene mine er en variert gjeng, de har forskjellige
interesser og bakgrunn, og det er mye smil og latter i lunsjpausene.
Arbeidsoppgavene mine er innkjøp av litteratur og veiledning av
studenter og ansatte. I tillegg er jeg under opplæring for å mestre
alle delene av BIBSYS. Til høsten skal jeg ta noen bibliotekfag også.
Jeg har blitt med i EndNote-gruppa på Dragvoll, og har derfor måtte
lære meg det. Jeg skrev masteroppgaven min uten bruk av
EndNote, og jeg ser nå hvor mye lettere det er å holde styr pålitteraturkildene med EndNote enn å holde å opprettholde manuellelitteraturlister. Jeg tror nok at flere og flere får øynene opp for
EndNote, og for hvor mye lettere det er å skrive en oppgave eller
drive forskning med bruk av det.
Om jobben min er noe for de eventyrlystne? Det spørs hva dumener. Det er jo en forutsigbar og trygg arbeidsplass, men slett ikke
kjedelig. Her treffer jeg mye forskjellig folk, og har utfordrendearbeidsoppgaver.
Practical jokes har det vært lite av, men kan si jeg har opplevd det
motsatte. En dag i vinter da bilruten min hadde sprukket på grunn av
steinsprut, fikk jeg svært mye støtte fra kollegene. Da jeg kom til
kontoret hadde noen satt igjen en eske sjokolade med et
oppmuntringskort – uten avsender. Det var ekstra hyggelig at noen
brydde seg slik, og jeg har nok mine mistanker til hvem det var.
Det dristigste jeg har gjort i yrkessammenheng var for mange år
siden, da jeg hadde sommerjobb på slakteri. Vi hadde mistanke om
at det var kommet såpe i griseblod, og om det var tilfelle kunne det
ikke brukes som næringsmiddel. Den beste måten å finne ut av det

Side 240NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

var å smake på det, og det ble jeg som meldte meg. Jeg synes
fremdeles det var ganske dristig!
For framtida tror jeg det er nok at utfordringer og arbeidsoppgaver
for meg, men jeg ser jo at oppgavene sikkert vil endre seg ettersomvi går over til mer og mer innkjøp av ebøker, så selve innkjøpet av
bøker vil foregå på en annen måte.
Om jeg bruker biblioteket selv? Ja, det gjør jeg, mest i forbindelse tilfag, og jeg leser også fagtidsskrift som nok ikke ville ha lest om jeg
ikke hadde jobbet ved NTNU.
Mitt ønske for bibliotekets framtid er at NTNU UB fortsatt skal ha
høy kvalitet på tjenestetilbudet. Jeg har hatt studieopphold både i
København og i Hong Kong, og jeg opplever at Dragvollbiblioteket
holder en svært høy kvalitet, og er fullt på høyde med bibliotekene
jeg hadde tilknytning til da jeg var ute.

Side 241NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Om
NTNU

Søk

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Hva gjør vi?

Hva gjør vi?
Fryktsomt og forsiktig går du inn i biblioteket. Damen i skranken – for det er ofte en dame, og det er alltid
en skranke – sitter lett fremoverlent, med knatrende fingre på et tastatur og stirrer stivt på en PC-skjerm.
Du nærmer deg på gummisåler og prøver å få kontakt:- Unnskyld...?
- Hm? Ja, kan jeg hjelpe deg med noe?
Damen ser opp, hun smiler til og med. Ble det lysere i rommet?
- Jeg skulle ha hatt en bok ...
- Ja, da er du kommet til riktig sted!
Har hun humor? Din virkelighetsoppfatning rokkes.
- Den handler om broer ...
- Har du prøvd BIBSYS?
- Æh... Nei, jeg har laktoseintoleranse, så jeg vet ikke om ...
Damen ler. Støyende!
- Se her!

Til jubileumssiden                   Vi søker slik, vi klikker her og VIPS! får vi opp et kart over samlingene, som viser at boken for deg ståroppstilt på UDK 624.21.042.43(481.626).
- Akkurat ... Der ja! Æh...
- ELLER: Her har vi den som e-bok! Du kan lese den på lesebrett, PC, MAC, skrive ut ... Har duinstallert VPN?
- Neei, ikke så vidt jeg vet...
- Du klikker her og leser der og VIPS! Skal vi se om vi finner noen tidsskriftartikler også?
- Nei takk! Bare en ting til...
- Ja?
- Hvordan kommer litteraturen inn i BIBSYS, opp på skjermer, ut på hyller, hvis du bare sitter her?

129
Vi er 129 ansatte ved NTNU Universitetsbiblioteket. Vi har ikke vaktmester og rengjøringspersonale; de er
ansatt ved NTNU; men ellers har vi det meste. De fleste gjør andre ting enn å være hjelpsomt smilende iskranker. Når du møter en NTNU UB-ansatt, kan det være en bibliotekar, arkivar, arkitekt, kunstner, filosof,
bokkonservator, araknolog, dataekspert, kjemiker, fysiker, biolog, pedagog, matematiker, en merkantilt
ansatt, en direktør eller annen leder, kolleger som klassifiserer, katalogiserer, bestiller, sørger for tilgang til
databaser, e-tidsskrifter, e-bøker, forsendelse av post internt og eksternt, budsjett og regnskap, undervisning,utstillinger og oppfølging av studentvakter – som vi også har… Nedenfor kan du se de fleste områdene og
arbeidsoppgavene vi dekker. Bak mange av ordene finnes en utfyllende tekst.
DETTE GJØR VI:
Administrasjon
Bilderegistrering
Bytte og gave

Kursvirksomhet og undervisning
Lisenser/ Elektroniske ressurser
Magasin

Seksjonssjef
Spesialsamlingene
Statistikk

Daglig lederMarkedsføring

System og drift

Side 242

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Digitalisering
Direktør
Fagansvarlige

Nasjonalt og internasjonalt
samarbeid
Personaladministrasjon

Tilgang
Universell utformingUtlån/

Fjernlån
Innkjøp og mottak
Katalogisering/
Metadata

Pliktavlevering
Post
Prosjektarbeid
Publisering

Skranketjenester
Utstillinger
Utviklingsarbeid
VIKO

Konserveringsarbeid

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Logg inn

Side 243NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Administrative funksjoner ved UBSkrevet av: Janne Beate Gjengaar

Bibliotekdirektørens stab tar hånd om felles, overordnede funksjoner
ved Universitetsbiblioteket innenfor områder som
virksomhetsstrategi, IT-strategi, ekstern og intern kommunikasjon(eksterne/interne nettsider, sosiale medier), markedsføring,
personal- og organisasjonsutvikling, helse-, miljø ogsikkerhetsarbeid, økonomiarbeid samt daglige kontoradministrative
funksjoner. Oppgavene omfatter både utvikling av policy på slikeområder så vel som koordinering og praktisk gjennomføring.
Stabens ansvarsområder forutsetter et utstrakt samarbeid medledere og tilsatte ved øvrige seksjoner internt ved biblioteket, med
andre avdelinger ved NTNU og med eksterne relasjoner.
Innenfor Human Relations (HR) har staben ansvar for policy oglederstøtte innenfor personalpolitikk, kompetanse- og
organisasjonsutvikling, lønnspolitikk m.v. Den løpende
saksbehandling innenfor personalområdet håndteres av den
sentrale Personalavdelingen ved NTNU i samarbeid med staben.
Personalavdelingen fungerer også som en kompetanseenhet ogbistår med rådgivning. Staben gir råd innen helse- miljø- og
sikkerhetsarbeid, avvikshåndtering og beredskapsarbeid. Stabenbistår ledere og tilsatte samt har ansvar for organisering av og
kontakt med verneombudlinjen. Ansvar for håndtering av bibliotekets
arealer og internhusleie utføres av staben.
Ansvar for planlegging og gjennomføring av felles faglige seminarer
for ledere og tilsatte ved biblioteket, faglige konferanser samt ulike
sosiale fellestiltak gjennom året ligger i staben. En i staben er
reisekontakt, gir råd til tilsatte om NTNUs reisepolicy og er etbindeledd mellom reiseliv og tilsatte. Staben har også ansvar for det
elektroniske saksbehandling- og arkivsystem (ePhorte).
UBs stab ivaretar for tiden sekretærfunksjonen for Losam (lokalt
samarbeidsutvalg) for området Utdanning og læringskvalitet som
Side 244

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

ledes av prorektor Berit Kjeldstad. Losam ivaretar
det formelle samarbeidet med
tjenestemannsorganisasjonene. I tillegg har
ledelse og stab et tett samarbeid med UBs tillitsvalgte gjennom
felles seminarer, møter og løpende dialog.
Deler av bibliotekets operative økonomioppgaver håndteres av
staben. Det gjelder spesielt fakturahåndtering,
regnskapsrapportering, bestilling av varer og tjenester samt ansvar
for at biblioteket til enhver tid overholder gjeldende regelverk foranskaffelser. Ansvaret for den delen av budsjettet som omfatter
litteraturinnkjøp, er nylig overlatt til Seksjon for fellestjenester.
Plan- og budsjettarbeid samt oppfølging, rapportering og
prognosearbeid utføres av controller ved staben til direktør forøkonomi og eiendom. Controller er også rådgiver for ledelsen innen
dette området.

Side 245

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Bilderegistreringsprosjektet i Dora
Skrevet av: Inger-Johanne Røkke

Universitetsbiblioteket (UB) haren bildesamling som teller ca.
500.000 bilder og negativer.
Samlingen består av
portrettsamling,prospektsamling(landskapsbilder), enemneordnet samling og
negativarkiv etter private og
yrkesfotografer. Samlingene ble
ordnet på 1950-tallet, men davar antall bilder allerede blitt såstort at personalet dessverre
ikke tok seg
tid til å skrive kataloger.

Bildet viser aviskiosken som sto vedøstenden av Bakke bru. Foran kiosken,
avisgutter som selger avisa Nidaros.
I bakgrunnen, bryggene i
Kjøpmannsgata og toppen av Vår Fruekirkes tårn.

Samlingene ble ordnet direktepå hylla, det må derfor sjekkes
Foto: Hilfling-Rasmussen (1913),
mange plasser for å få svar på etspørsmål, noe som er tungvint og tidkrevende. Mye av
gjenfinningen har gått på erfaring fra de som har jobbet lenge medmaterialet. Derfor er det svært viktig at samlingene blir digitalisert.
For å få fart på arbeidet med å digitalisere UBs bilder ble
Bilderegistreringsprosjektet i Dora satt i gang 1.sept. 2007. Deler av
bildesamlingen er midlertidig flyttet til Dora. I bibliotekets lokaler på
sjøsiden er det bygd opp en avdeling som tar seg av dette arbeidet.
Her blir bildene digitalisert og registrert i Bibsys bildebase.
Bildene presenteres i Bibsys Galleri,
http://galleri.bibsys.no/bildedb/simplesearch.jsp?lib=ubit
Bilder fra Trondheim er også søkbare på nettstedet
www.trondheimsbilder.no
Side 246NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Høsten 2011 er antall poster i bildebasen ca.
90.000, 18% av samlingen er så langt digitalisert
og registrert, resten må fortsatt gjenfinnes
manuelt.
Bildesamlingen er i dag delt mellom Dora og Gunnerusbiblioteket.
På Dora står de Topografiske samlingene, der Trondhjemsbildene
har første prioritet til å bli digitalisert. Her finnes også flyfoto,skipsbilder og en del negativarkiver. Parallelt med
Trondhjemsbildene registreres portrett, glassnegativer der vi ikke
har protokoller, fra fotografene Anton Røske og Mathias Røstad.
Disse to fotografene hadde egne bedrifter fra henholdsvis 1908 og
1904. Det arbeides med arkivet etter Klaus Forbregd som
fotograferte 1958-72, Erik Olsens bilder fra ca. 1890-1910 og Sverre
Pedersens boligundersøkelser fra perioden 1936-54.
All ny tilvekst til bildesamlingen som kommer inn blir plassert
permanent i Dora.
På Gunnerusbiblioteket står portrettsamlingen, gruppesamlingen og
de fleste negativarkivene.
UB har store forhåpninger til at digitaliseringsprosjektet skal formidle
mye god Trondheimshistorie.

Side 247

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Bytte og gaver
Skrevet av: Gerri Bovenhoff

Bytte- og gavevirksomhet har tradisjonelt vært meget viktige for å
bygge opp litteratursamlinger ved alle biblioteksavdelingene ved
Universitetsbiblioteket. Her sier vi litt om arbeidet ved
Gunnerusbiblioteket.
I bibliotekets spede begynnelse, som boksamling ved Det Kongelige
Norske Videnskabers Selskabs Bibliotek, var mottak av gaver deneneste måten å bygge opp en samling på. Selskapets medlemmer
forpliktet seg til å gi bøker eller en viss sum i penger til bokinnkjøp. Iårenes løp ble det også vanlig at universiteter og vitenskapelige
institusjoner over hele verden utvekslet sine egne publikasjoner,
etter at man opprettet bytteavtaler. Disse publikasjoner kan væreavhandlinger (dissertaser), rapporter, tidsskrifter, årsmeldinger,
jubileumsmeldinger etc.
Biblioteket har i mange år hatt en egen avdeling som tar seg av
mottak av gaver og byttepublikasjoner og utsendelse av egne
publikasjoner til byttepartnere. Publikasjoner som biblioteket senderut er museets, Videnskapsselskapets og bibliotekets utgivelser. I
løpet av 250 år ble både bokbudsjett og avleveringsplikt av norske
bøker innført, men gaver og publikasjonsbytte ble fortsatt en viktig
kilde å skaffe seg litteratur på.

GAVER
Gaver kan komme inn fra fra privatpersoner, fra dødsbo,
loftsryddinger, ambassader, som propaganda, eller fra ansatte ved
NTNU. Tidligere kunne giveren av større samlinger stille betingelser
om for eksempel egen oppstilling, men dette praktiseres ikke lenger.
Biblioteket kan ta inn, kassere eller sende bøkene til
Nasjonalbiblioteket i Mo i Rana. Biblioteket har etterhvert blitt
ganske selektiv i hva man kan ta inn i samlingene.
Side 248

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

BYTTEÅ bytte publikasjoner er fra gammelt av en måte å
skaffe seg litteratur på, som var gratis. Tidligere var det
vanskelig å skaffe seg bøker fra for eksempel Øst-Europa ved kjøp.
Alle bytteforbindelser som biblioteket pleier, er registrert i et register.
Før dreide det seg om flere hundre bytteavtaler, nå er tallet nede ilitt over hundre. Denne nedgangen skyldes at mange vitenskapelige
publikasjoner i senere tid har blitt gjort tilgjengelig i fulltekst påinternett og den trykte utgaven har blitt overflødig. En bytteavtale
kan sies opp når som helst av begge parter, eller publikasjoner kan
sies opp.

Side 249

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Digitalisering
Skrevet av: Eva Sauvage

I 2008 startet Spesialsamlingene ved NTNU Universitetsbiblioteket
med et prosjekt som går ut på å digitalisere historisk interessantedokumenter. Spesialsamlingene, som ligger ved
Gunnerusbiblioteket, har ansvaret for forvaltning og formidling av
bibliotekets ikke-boklig materiale, i tillegg til bøker som er eldre enn
1850 eller er spesielt sjeldne. Det er forskjellige dokumenter somhåndtegnede kart, arkiver etter kjente personer og professorarkiv,
sjeldne bøker som den første norske trykte boka (Missale
Nidrosiensis), middelalderdokumenter og en stor bildesamling på
nesten 500 000 fotografier. Listen er lang. Digitaliseringen av
materialet foregår to steder, på Dora og ved Gunnerusbiblioteket.
Digitalisering av fotografier har foregått i flere år, og foregår nå i
hovedsak ved Dorabiblioteket. I tillegg til at bildene blir digitalisert
blir bildene registrert i vår bildebase, og også i Trondheimsbilder der
man kan finne bilder fra flere bildesamlinger i Trondheim.
Digitalisering av dokumenter som ikke er fotografier startet i 2008.
En stor bokskanner ble kjøpt inn, og denne brukes fortsatt. Om det
fysiske materialet tåler det kan vi bruke dokumentmater, men det
meste må behandles varsomt og skannes hver for seg. Dette gjelder
en stor del av arkivmaterialet vi har. Noen av dokumentene må ogsåglattes ut av konservator før en eventuell skanning. Formålet med å
digitalisere er både å bevare dokumentene, ved at vi unngå bruk ogdermed slitasje på originaldokumenter, men også å gjøre tilgangentil dokumentene lettere ved å tilby lenker i BIBSYS. En gruppe så på
hvilke dokumenter som skulle digitaliseres.
Lista er ganske lang:• Manuskripter - beretninger fra prester, embetsmenn osv.
• Manuskripter - reisebeskrivelse• Manuskripter - kart
Side 250

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

• Musikkmanuskripter• Forfattermanuskripter, dvs
originaldokumenter fra kjente forfattere som
Bjørnson og Ibsen.
• Segl beskrevet i Heraldisk database• Sjeldne og verdifulle verk - som f. eks. Missale Nidrosiense• Premiesøknader - utvalgte• Manuskripter av Videnskabsselskabets første medlemmer:
Gunnerus, Suhm og Schøning
• Trykte kataloger: Skillingsviser, Salmebøker osv.
• Håndskrevne middelalderbøker• Utvalgte privatarkiv - som f. eks. Qvam og Krigstidsarkivet• Middelalderfragmenter og Middelalderdiplomer• DKNVS korrespondanse fra den første tiden (1760-1850)

Nå, fire år etter er vi ferdig med noen av kategoriene, som
reisebeskrivelsene. De mest kjente forfattermanuskriptene er ogsåtatt, og ligger tilgjengelig via BIBSYS.
En stor del av digitaliseringen skjer utenfor vår egenprioriteringsliste. Vi tar imot prosjekter og oppdrag fra andre
institusjoner, som Nasjonalbiblioteket ved kjente forfatterjubileer
som Bjørnsonåret, Ibsenåret, og for NTNU Vitenskapsmuseet i
forbindelse med utstillinger eller prosjekter ved museet. For Det
Kongelige Norske Videnskabers Selskab hadde vi et større oppdrag
der vi skannet og registrerte skriftserien DKNVS Skrifter fra årene
1761-1920. Hele fire personer var involvert i denne jobben.
Skriftserien ble til slutt publisert i NTNU Open Access Journals.
Formidling av det digitaliserte materialet har forandret seg ved at vi
tidligere hadde fokus på å få alt registrert i BIBSYS. Privatarkiv som
digitaliseres i dag ved Dorabiblioteket skal registreres i
Arkivportalen, som er en løsning arkivverket har valgt for alle arkiv i
Norge.

Side 251

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Ved Gunnerusbiblioteket har vi sett oss om etternye måter å formidle manuskriptene våre på. Vi
deltar i et nybrottsarbeid gjennom et Linked Dataprosjekt, der våre digitaliserte dokumenter blir presentert som åpnelenkede data, slik at dokumentene blir mer tilgjengelig for søk
gjennom Google og gjennom andre eksterne nettsteder.

Side 252NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Fagansvarlige ved NTNU
Universitetsbiblioteket
Skrevet av: Almuth Gastinger

Universitetsbiblioteket har ca 25 ansatte som er utdannet innenfor et
av NTNUs fagområder (som Bachelor, Master eller PhD) og i tillegg
innenfor bibliotekfaget. Den offisielle stillingsbetegnelsen er”universitetsbibliotekar” eller ”førstebibliotekar”, men både internt og
utad bruker vi betegnelsen ”fagansvarlig” fordi den viser bådeforskere og studenter bedre hva de fagansvarliges rolle er. Dvs. en
fagansvarlig er en person som har fått det totale faglige ansvar
innen ett eller flere fag ved NTNU og er dermed et bindeledd mellom
fagområdene/instituttene og biblioteket og en særlig støtte forforskere og studenter.
Bibliotekets fagansvarlige velger ut hvilken trykt eller elektronisk
litteratur (bøker, tidsskrifter, konferanserapporter, databaser)
biblioteket skal kjøpe inn til sine brukere, og de skal ha oversikt overbudsjettet for sitt fagområde. De klassifiserer og indekserer
litteraturen, dvs. hver bok og tidsskrift får tildelt et eller flere emneord
som beskriver innholdet og en tilsvarende kode.
Fagansvarlige driver brukeropplæring og underviser både studenterog forskere i generell informasjonssøking, kildekritikk, bruk av
referansehåndteringsverktøy og fagdatabaser. De skal jevnlig foreta
en vurdering av bibliotekets samlinger og avgjøre om litteraturen
fortsatt er aktuell og relevant. Fagansvarlige holder tett og aktiv
kontakt med NTNUs fagmiljø, støtter forskerne i sine
publiseringsprosesser og informerer om bibliotekets tjenester, bl.a.
via instituttbesøk. De arbeider også i diverse arbeidsgrupper og
prosjektgrupper og bidrar med sin kompetanse til å utvikle
biblioteket i henhold til sine mål og strategier.
De fleste fagansvarlige jobber i bibliotekenes utlånsskranker og
hjelper brukerne med å finne den ønskete litteraturen. Noen
fagansvarlige er særlig aktive med å synliggjøre biblioteket og
Side 253

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

formidle dets tjenester ved å publisere artikler
eller bøker og holde foredrag på nasjonale og
internasjonale konferanser. Fagansvarlige er
dessuten involvert i nasjonalt og internasjonalt samarbeid.
Disse oppgavene krever at de fagansvarlige holder seg oppdatert
om utviklingen innenfor sine fagområder og den bibliotekfaglige
utviklingen.

Side 254

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Fjernlånet
Skrevet av Birgit Storleer, Teknologibiblioteket.

Så godt som alle våre bestillinger mottar vi i Bibsys,
biblioteksystemet vårt. Andre forespørsler kommer via e-mail,elektronisk bestillingstjeneste eller via fax. I Bibsys bestiller vi
litteratur fra andre norske biblioteker, låner ut bøker, mottar artikler,
fakturerer og returnerer bøkene i systemet - veldig bra og effektivt.
Ved forsendelse og retur av bøker og sending av artikler, bruker vi
Norsk bibliotektransport. Litteraturen blir lagt i kasser med en kodet
slipp, som viser hvor den skal leveres, den blir sortert ved Norsk
bibliotektransport før videresending. Enkelt for oss som unngår all
innpakning av litteraturen.
Litteraturen vi ikke har, bestiller vi via flere biblioteksystemer, og
med ny teknologi får vi artikler fra utlandet innen et par timer, og
bøker får vi også ganske raskt.
Vi har brukere over hele verden. Foruten egne forskere og studenter
kommer det bestillinger fra andre universiteter, enkeltpersoner,
bedrifter, tilsvarende biblioteker i utlandet og fra forskjellige
institusjoner i Europa og resten av verden. Utenlandske brukere
benytter enten e-mail eller fax for bestilling til oss.
På Teknologibiblioteket er det 4 som arbeider med fjernlån, inkludert
henting og sending. Vi tar også fjernlån for enkelte enheter i vår
seksjon. Vi tar også imot innkomne kopi-bestillinger på onlinetidsskrifter for hele UB.
På de andre utlånsenhetene er det deres eget personale som
sørger for fjernlån.

Side 255

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Fjernlånet
Skrevet av: Birgit Storleer

Så godt som alle våre bestillinger mottar vi i Bibsys,
biblioteksystemet vårt. Andre forespørsler kommer via e-mail,elektronisk bestillingstjeneste eller via fax. I Bibsys bestiller vi
litteratur fra andre norske biblioteker, låner ut bøker, mottar artikler,
fakturerer og returnerer bøkene i systemet - veldig bra og effektivt.
Ved forsendelse og retur av bøker og sending av artikler, bruker vi
Norsk bibliotektransport. Litteraturen blir lagt i kasser med en kodet
slipp, som viser hvor den skal leveres, den blir sortert ved Norsk
bibliotektransport før videresending. Enkelt for oss som unngår all
innpakning av litteraturen.
Litteraturen vi ikke har, bestiller vi via flere biblioteksystemer, og
med ny teknologi får vi artikler fra utlandet innen et par timer, og
bøker får vi også ganske raskt.
Vi har brukere over hele verden. Foruten egne forskere og studenter
kommer det bestillinger fra andre universiteter, enkeltpersoner,
bedrifter, tilsvarende biblioteker i utlandet og fra forskjellige
institusjoner i Europa og resten av verden. Utenlandske brukere
benytter enten e-mail eller fax for bestilling til oss.
På Teknologibiblioteket er det 4 som arbeider med fjernlån, inkludert
henting og sending. Vi tar også fjernlån for enkelte enheter i vår
seksjon. Vi tar også imot innkomne kopi-bestillinger på onlinetidsskrifter for hele UB.
På de andre utlånsenhetene er det deres eget personale som
sørger for fjernlån.

Side 256NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Innkjøp og mottak
Skrevet av: Bodil Talgø.

Disse personene arbeider i Gruppen for innkjøp og mottak:
Eva Akselsen, Dag Olav Bollingmo, Astrid Dalåmo Letnes, Stein
Borud, Tina Frøstad Jacobsen, Siri Nervik, Tordis Meisingset og
Bodil Talgø (gruppeleder).
En av våre hovedoppgaver er å bestille fortløpende - som å kjøpe
det som til enhver tid ønskes bestilt av trykt materiale og enkelt
e-bøker for hele UB.
I tillegg mottar og fordeler vi ukentlig pliktavlevert litteratur som UB
får tilsendt fra NB Rana, ut til seksjonsbibliotekene. Bøker tilsendt
oss som bytte eller gave, blir videresendt til vurdering før inntak av
fagansvarlig.
Alle tidsskrifthefter blir mottatt og registrert her ved avdelingen før
utsendelse til seksjonsbibliotekene.
Økonomi og regnskapsoppfølging i forbindelse med kjøp av
litteraturen blir gjort i henhold til retningslinjer gitt av NTNU sentralt.
Vi server også hele UB med de rapportene de måtte
ha behov for.

Side 257

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Katalogisering og metadata
Skrevet av: Linda Østbye

For å finne igjen det bibliotekene har i sine samlinger, må hvert
dokument beskrives (katalogiseres) med data om dokumentet,
gjerne kalt metadata.
Fram til 1980-tallet hadde bibliotekene kortkataloger der hvert
dokument var beskrevet på kort som brukeren bladde i, enten
alfabetisk eller etter en bestemt systematikk. På kortet sto
opplysninger om dokumentet og en oppstillingskode som viste tilhylleplassering.
De første databaserte katalogene så dagens lys på slutten av 1970tallet, og i dag er NTNU UB ett av 116 universitets- og
høgskolebibliotek som deltar i felleskatalogen BIBSYS. Det pågår
arbeid med å registrere dokumentene fra kortkatalogene i BIBSYS,
slik at alle UBs dokumenter blir å finne i ett system.
På UB har vi en gruppe på 11 dyktige og erfarne katalogisatorer
som føler stort ansvar for å beskrive UBs ulike kunnskapskilder påen riktig og best mulig konsistent måte slik at brukerne kan finne
tilbake til dem igjen ved behov. Vi har internasjonale regelverk og
formater til hjelp ved beskrivelsen, slik at dataene er forutsigbare ogogså kan utveksles til kataloger i andre bibliotek og andre land og
med store fellessystemer.
Tidligere anskaffet biblioteket mest trykte bøker og tidsskrifter. I dag
katalogiserer vi også mange elektroniske kunnskapskilder UB har
nett-tilgang til. For store pakker med e-tidsskrifter og e-bøker, blir
metadataene importert inn i BIBSYS fra leverandør.

Side 258

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Konservering og konservators rolle.
Skrevet av: Victoria Juhlin.

Konservering av bibliotekets samlingar har pågått sedan 1970-talet.
Under de tidigare åren innebar detta till stor del bänkarbete med
restaurering eller ombindning av ett bokbind i taget. Idag sersituationen annorlunda ut: vikt läggs på att varsamt bevaramaterialet för framtiden, och det praktiska arbetet som utförs ska
vara så reversibelt som möjligt och förändra originalet i minsta grad.
Istället för att lägga månadsvis på enstaka bokbind har bevarandetänket utvecklats till att fokusera på övergripande och förebyggandevård, där formidling av kunskap om god hantering, förvaring och gottklima är hörnstenar. Detta är i linje med de professionella etiska
riktlinjer som alla universitetsutbildade konservatorer måste följa.
NTNU Universitetsbiblioteks konservator har sin huvudsakliga
arbetsplats i Seksjonen for Kultur- og Vitenskapshistorie påKalvskinnet. Här finns det arkiv- och bildmaterial som utgör
bibliotekets äldsta samlingar. I konservatorns dagliga arbete med
detta material ingår övervakning av magasinens klima och skötsel
och bruket av samlingarna bland personal och besökare.
Konservatorn har en rådgivande funktion vid hantering och
formidling av bibliotekets material och blir ofta ombedd att utifrån
tillstånd, institutions-, nationellt och internationellt värde bedöma om
en gjenstand kan digitaliseras, lånas ut i läsesal eller skickas iväg till
utstilling. Det är vanligt att konservatorn deltar i helaarbetsprocesser: från planläggning av f.eks ett digitaliseringsprosjekt vidare till tilstandsvurdering av materialet och förberedelser
inför scanning och slutligen – efter nödvändiga åtgärder som f eks
lagning av rifter och byte av dåligt emballasje– tillbakaplacering imagasin.
Vid sidan av dessa arbetsuppgifter – och hyllvaskning,budgetskrivning, packning av material, databasbyggning,
informationsinhämtning, föredragshållande för att nämna något samarbetar konservatorn också aktivt med andra institutioner och
Side 259

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

konservatorer. Detta blir extra tydligt vid utlån till
utstillinger, där material ska förberedas, skickas
med kurir och efter utstillings slut genomgå envurdering. I detta, och i mycket annat, arbetar konservatorn efter
policy-dokument skapade för att främja och bevara NTNU
Universitetsbibliotekets samlingar.

Side 260

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Kjøp av elektroniske tidsskrifter, e-bøker
og databaser
Skrevet av: Anita Hagen

Det aller meste av bibliotekets litteraturbudsjett går nå tilelektroniske tidsskrifter, e-bøker og databaser. Ved slike innkjøp må
vi inngå lisensavtaler (kontrakter) med leverandørene. Alle kjøp av
elektronisk materiale skal omfattes av en lisensavtale som er signert
av biblioteket og leverandøren.
Når biblioteket kjøper trykte bøker og tidsskrifter, blir det eier avmaterialet. Det blir mottatt i biblioteket og plassert i hyllene. For det
elektroniske materialet er det annerledes. Vi inngår avtale omtilgang til materialet fra leverandørens server. NTNUs ansatte og
studenter skal ha tilgang også hjemmefra. Denne lisensavtalen
regulerer hva vi skal ha tilgang til, hvordan og til hvilken pris.
Arbeidet med å inngå og følge opp lisensavtaler medfører mye epostkorrespondanse med leverandørene. Målet er å oppnå
lisensavtaler med best mulig betingelser og til lavest mulig pris. Før
vi kjøper noe, ber vi ofte leverandøren om å få prøvetilgang, og vi
ber om pristilbud. Etter et kjøp må vi følge opp at vi får tilgang til det
vi ifølge avtalene skal ha tilgang til. Vi legger til rette for at det vi skal
ha tilgang til, er søkbart blant annet i vår katalog BIBSYS og gjerneogså via Google. Vi sier opp elektroniske abonnementer vi ikke
lenger ønsker å betale for, dvs. avslutter lisensavtalene.
En lisensavtale kan omfatte store pakker med elektronisketidsskrifter og/eller e-bøker. Den største er avtalen med forlaget
Elsevier om tilgang til ca. 2000 tidsskrifter. En lisensavtale kan ogsådekke mindre pakker, eller bare noen få eller ett enkelt elektronisk
tidsskrift, ei e-bok eller en database. En del lisensavtaler inngår vi isamarbeid med andre institusjoner. Universiteter, høyskoler og
andre institusjoner fra offentlig sektor kan delta i disse avtalene som
kalles konsortieavtaler.

Side 261

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

De aller fleste arbeidsoppgavene i forbindelse
med kjøp av elektroniske tidsskrifter, e-bøker og
databaser er lagt til Gruppe for lisensiering og
avtaler i Seksjon for fellestjenester. Gruppa består av Wenche
Nerbø Dahl, Kristin Sponaas, Anne Grete Torwick og Anita Hagen(leder).

Side 262

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Arbeid i Magasin ved TEK:
Skrevet av: Evy Wiik

Arbeidet i magasinet har endret seg mye i løpet av de senere årene.
Tidligere var det mange som var sysselsatt med magasinarbeid. I
2001 var det enda 7 ansatte, inkludert en sivilarbeider som jobbet imagasinet med henting av bestillinger og påplassetting av litteratur.
Det var to typer bestillinger som kom. Det ene var hastebestillinger
som kom fra skranken, og det kom mange slike i timen. Da lyste det
en rød lampe i taket rundt om i magasinene og en måtte skynde seg
til rørposten, og senere til skriveren og hente bestillingen og så
effektuere den og sende den opp i heisen til skranken (innen 10
minutt). Den andre typen bestillinger kom fra fjernlånet med
rørposten. Det var bestillinger som kom fra norske bibliotek og
resten av verden.
Hele tiden ble det foretatt påplassetting av nye tidsskrift og lignende,
dette medførte til stadighet at det ble trangt på hyllene og at en damåtte flytte på litteraturen (rykke) for å få plass til det som var nylig
ankommet. Beholdningen vokste hele tiden. I perioder benyttet man
seg av fjernmagasin rundt omkring i byen, men i dag er alt samlet iDora.
I magasinene finnes det blant annet tidsskrift, rapporter, patenter og
standarder. I tillegg har vi en egen NTH/NTNU samling, som
inneholder bøker og artikler som ansatte ved institusjonen har utgitt
og som ikke kan lånes ut. Men vi har kopier av dette i en egeneskesamling, som er til utlån for alle. Vi har også en egen Dr. ing.
samling. Monografier går direkte til Dora.
Tidligere hadde vi store mengder kopieringsarbeid hvor flere av deansatte kopierte artikler i mange timer i løpet av dagen. I dag blir
artiklene scannet og sendt fortløpende. Vi har også en hel delmicroficher og –filmer som vi mottar kopibestillinger av, men
mengden har avtatt også der.

Side 263

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Teknologibiblioteket har ansvaret for å foreta
ukentlige purringer for bibliotekene. Det blir sendt
ut både elektroniske og fysiske purringer. De siste
falser vi først og sender ut. Også e-krav blir bestilt og falset her.
I dag er de fleste tidsskrift utgitt elektronisk og den trykte samlingenminker stadig i omfang. Tidsskrift som er lite brukt og avsluttet blir
nå satt i Dora. Der det er mulig (dårlig ventilasjon og bæresøyler
som ikke kan flyttes er et problem), vil vi benytte den ledigeromkapasiteten til å gjøre om til leseplasser for en stadig økende
mengde studenter.

Side 264

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Kommunikasjon og markedsføring.
Skrevet av: Sissel Merethe BergeNTNU Universitetsbiblioteket legger vekt på å kommunisere med desom bruker biblioteket. Alle ansatte har ansvar for å synligjøre og
formidle det de arbeider med. Biblioteket har avsatt en hel stilling tilå jobbe mer systematisk og strategisk med kommunikasjon og
markedsføring.
Jeg har et overordnet ansvar for å jobbe strategisk med
kommunikasjon og markedsføring og skal være en fellesressurs
som kan koordinere markedsføringstiltak ved Universitetsbiblioteket.
Noen av arbeidsoppgavene utfører jeg alene og noen oppgaver
løser jeg i samarbeid med andre. Eksempler på arbeidsområder er:• Helhetlig og god språkdrakt på bibliotekets hjemmesider• Utvikle og evaluere bibliotekets bruk av sosiale medier• Skreddersy faglig program for hospitanter som ønsker å lærehvordan vi arbeider• Innhold på informasjonsskjermer i fellesarealene i
Realfagbygget• Årsmeldinga til biblioteket• Felles grafisk profil for hele biblioteket• Utvikling av profileringsartikler
Biblioteket er til stede ved fellesarrangement ved NTNU.
Eksempler på slike arrangement er:• Immatrikulering• Forskningsdagene• Sporadiske arrangement som NTNU sitt 100 års jubileum,
India-uka i 2011 og NTNUs arbeid- og læringsmiljødager

Side 265

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Nasjonalt og internasjonalt samarbeid
Skrevet av: Almuth Gastinger

Det globale kunnskapssamfunnet krever aktive nettverk og et økt
samarbeid nasjonalt og internasjonalt. Derfor er Internasjonalisering
et av NTNUs satsningsområdene. Målet i NTNUs Internasjonale
Strategi beskrives som følgende:«NTNU skal utvikle nettverk og menneskelige relasjoner påtvers av landegrensene for å sikre kvalitet og økt global innsikt og
forståelse».
Det er en selvfølge at biblioteket støtter moderinstitusjonens
strategier og satsningsområder, så vi jobber stadig vekk med å
styrke internasjonaliseringstanken i vårt bibliotek.
Internasjonalisering er en betingelse for utvikling av høy kvalitet.
Dette gjelder både utviklingen av organisasjonen og utviklingen av
nye tjenester. En av aktivitetene for å fremme internasjonaliseringen
er studiereiser til eller faglige opphold på andre bibliotek, både i
Norge og utenlands. Disse utvekslingene er utrolig viktige for faglig
oppdatering, læring, nytenking, motivasjon og økt forståelse. Dette
er vesentlige egenskaper for å drive vår institusjon frem og for å
bidra til å nå bibliotekets viktigste mål, nemlig å fremme forskning,undervisning og læring.
Samarbeid og erfaringsutvekslinger på nasjonalt og internasjonaltnivå bidrar til ny kunnskap, fremmer kompetanseutvikling og utvider
den faglige og personlige horisonten, noe som er nødvendig for åvære kreativ og møte stadig økende brukerkrav.
Å ha et godt nettverk er en viktig basis for et samarbeid.
NTNU Universitetsbiblioteket er medlem i mange nasjonale og
internasjonale organisasjoner som f.eks. Norsk Bibliotekforening(NBF), Norsk Fagbibliotekforening (NFF), IATUL (International
Association of Technological University Libraries), EAHIL (European
Association for Health Information and Libraries) og IFLASide 266

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

(International Federation of Library
Associations and Institutions).
Jeg vil fremheve IFLA her som er bibliotekenes verdensorganisasjon
siden 1927:«… it is the leading international body representing the interests of libraryand information services and their users. It is the global voice of thelibrary and information profession. »To av våre ansatte representerer biblioteket i IFLA for tiden og
jobber i to av organisasjonens mange komiteer.
Flere bibliotekansatte er også aktive som styremedlemmer i NBF
eller NFF. Siden slutten av 60-tallet har vårt bibliotek representert
Norge i NATOs «Information Management Committee».
Noen av NTNU Universitetsbibliotekets ansatte er dessuten veldig
aktive på nasjonale og internasjonale konferanser ved å holde
foredrag, presentere postere eller gjennomføre workshops. Samtidig
er det flere ansatte som publiserer i nasjonale og internasjonale
tidsskrifter eller skriver avisartikler, artikler på Wikipedia og
blogginnlegg. NTNU Universitetsbiblioteket er også organisator av
emtacl10 og emtacl12, en internasjonal konferanse om «emerging
technologies in academic libraries».
Av personlig erfaring kan jeg si at spesielt internasjonal utvekslingog samarbeid er veldig nyttig, lærerik og utrolig artig.

Side 267

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Pliktavlevering
Skrevet av: Eva Akselsen

NTNU UB får hver uke ny norsk litteratur fra Nasjonalbiblioteket i
Rana (NB Rana) som en følge av Lov om avleveringsplikt. Den
avleverte litteraturen omfatter trykt materiale. Det er hovedsakelig
bøker, småtrykk, tidsskrifter, årbøker, aviser, noter og kart.
Seksjon for fellestjenester mottar litteraturen og fordeler den til
seksjons-bibliotekene etter fagområder. Litteraturen er til bruk forundervisning og forskning. De fagansvarlige vurderer om litteraturenskal tas inn i samlingene. Publikasjonene blir deretter klassifisert og
katalogisert i BIBSYS. Litteraturen som ikke tas inn returneres til
Depotbiblioteket, NB Rana.
I 2011 var tilveksten av pliktavleverte monografier (bøker ogsmåtrykk) ca 3550. Som en følge av bibliotekets inntakspolitikk har
tilveksten de siste årene blitt betydelig redusert. Tilsvarende tall forår 2000 var ca 7000 monografier.
“Lov om avleveringsplikt for allment tilgjengelige dokument av 9.
juni 1989” avløste pliktavleveringsloven av 1939. Det var dengang
Det kgl. Norske videnskabers selskabs bibliotek som hadde rett til
avleveringseksemplar. Inntil 2001 ble all pliktavlevert litteratur
mottatt og oppbevart på Gunnerusbiblioteket. De største samlingene
avlevert litteratur finnes derfor der. Pliktavleveringsloven har tilført
NTNU UB store, verdifulle samlinger norsk litteratur til bruk forettertiden.
Hva skal pliktavleveres? Alt som publiseres i Norge, som erberegnet for å spres ut over en privat krets, skal avleveres.
Avleveringsplikten omfatter dokumenter på alle slags medier. Av
papirdokumenter skal det avleveres syv eksemplarer, fem fra utgiverog to fra trykkeri. Publikasjoner på andre medier skal avleveres i toeksemplarer fra utgiver.

Side 268

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Et eksemplar av alle dokumenter som blir utgitt
bevares for ettertiden i Nasjonalbibliotekets
sikringsmagasin i Mo i Rana. De øvrige
eksemplarene av trykt materiale fordeles mellom Nasjonalbiblioteketi Rana, Depotbiblioteket og Oslo, samt universitetsbibliotekene i
Trondheim, Tromsø, Bergen og Oslo.

Side 269

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Prosjektarbeid
Skrevet av: Alexandra Angeletaki
Ved NTNU Universitetsbiblioteket har vi i flere år brukt prosjektarbeid
som en viktig arbeidsform, særlig på satsnings- og utviklingsområder
i biblioteket. Å jobbe med prosjekter betyr også å jobbe i team.
Teamarbeid er spennende. Å få lov å se ideene som materialisererseg, utvikles, igangsettes og blir håndfaste er en glede. For meg vil
teamarbeid først og fremst si at jeg må stole på kompetansen og
vurderingsevnen til samarbeidspartnerne. Resultatet blir noe alle har
et eiendomsforhold til. Det er viktig å ha samarbeidsrammer som gir
alle mulighet til å dele tanker, ideer, arbeidsrutiner og følelser med
hverandre. I prosjektarbeid må man være målrettet og strukturert ifelleskap.
For å kunne jobbe med prosjekter må man ta utfordringer når dedukker opp: Å være åpen for forandringer, møte kolleger ogmeninger med åpent sinn, være handlingsorientert og planlegge iforhold til alles tid og behov. Slik når vi det beste resultatet.
Men mest av alt dreier dette seg om å bry seg om sine kolleger og klareå se mulighetene ved arbeidsplassen og ta ansvar for å utvikle seg.
Jeg har jobbet som arkeolog og lærer i mange år og jeg har jobbet
med mennesker og prosjekter. Det mennesker kan ta med seg i etarbeid i form av ideer, kunnskap og humør er for meg det mest
spennende element på en arbeidsplass og jeg gleder meg til åkunne oppleve dette hver dag.
Og da er dette akkurat som om vi var musikere som samles rundt enfelles idé om noen låter som bidrar med hvert vårt instrument til en
fantastisk felles cd!
Eksempel på noen prosjekter ved NTNU UB fra de siste årene:
•
•
•
•

Mubil
UBiT2010
Linked data
Søketjenester

Side 270

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

PUBLISERING
Skrevet av: Randi Tyse Eriksen

Er det ikke nok at universitetsbiblioteket anskaffer andres tekster til
studenter og forskere? Er det i tillegg nødvendig å ta ansvar for atde tekstene som produseres ved NTNU får lesere? Det er vel å ta
munnen litt for full, men UBs publiseringsgruppe arbeider i bunn og
grunn for at masteroppgaver og ph.d.-avhandlinger i størst mulig
grad blir publisert med åpen tilgang.
2008 er året da DiVA, NTNUs vitenarkiv, ble etablert. Der skal allemasteroppgaver og ph.d.-avhandlinger lagres elektronisk, og om
forfatteren tillater det blir den også publisert åpent. Statistikken viser
at NTNUs masteroppgaver og doktoravhandlinger har tusenvis av
lesere over hele verden. Så langt lykkes vi altså i å skaffe lesere tiltekster produsert ved NTNU.
I tillegg ønsker vi at forskerne laster opp sine vitenskapelige
rapporter og artikler (i postprint-versjon) etter at de har registrert
dem i databasen Cristin. Publikasjonene lagres i DiVA, og etter at vi
har foretatt nødvendig rettighetsklarering, publiseres også disse
med åpen tilgang.
Det er kanskje mindre kjent at publiseringsgruppa også tilbyr en
teknisk løsning for forskere og fagmiljøer ved NTNU som ønsker åstarte opp fagfellevurderte Open Access-tidsskrifter, eller gjøre om
allerede eksisterende tidsskrifter til Open Access.
Databasen Cristin skaffer oversikten over NTNU-forskernes
formidling av forsknings- og utviklingsarbeid og kunstnerisk
virksomhet, mens DiVA skal være selve dokumentlageret. Beggedeler blir administrert av universitetsbiblioteket, som dermed er med
å synliggjøre NTNUs mangfoldige virksomhet som breddeuniversitetog skaffe lesere til noen av NTNU-forskernes publikasjoner.

Side 271

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Seksjonssjef– hvem er det og hva gjør de?
Skrevet av: Rune Brandshaug.
Seksjonssjefen er leder på nærmeste nivå under bibliotekdirektøren.
UB er organisatorisk inndelt i seksjoner, med 4 publikumsseksjonerog en seksjon for fellestjenester. Hver av disse seksjonene blir ledet
av en seksjonssjef som rapporterer til direktøren. Seksjonssjefene
deltar i bibliotekdirektørens ledergruppe. Seksjonssjefen innehar en
fast stilling med en instruks som til enhver tid defineres av
bibliotekdirektøren. Det administrative innholdet i stillingene er i dag
likt for alle seksjonssjefene, mens det faglige ansvaret kan variere.
Seksjonssjefen har personalansvar for medarbeider i sin seksjon og
ansvar for tjenesteleveranse og tjeneste utvikling innen seksjonens
fag- og arbeidsområde. Seksjonenes størrelse varierer fra 10
personer til 34 noe som medfører at oppgaven knyttet til
personansvar både gir ulik belastning og organiseres på forskjelligemåter. I de største seksjonene er det opprettet arbeidsgrupper ledet
av arbeidsledere som har den daglige oppfølging av personalet og
arbeidsoppgavene.
Økonomien er ikke fordelt ned på seksjonsnivå. Biblioteket har ett
felles budsjett og regnskap. Seksjonssjefene har imidlertid blitt tildelt
budsjettmyndighet (BDM) og kan disponere deler av budsjettet,
spesielt innen litteratur.
En viktig oppgave for seksjonssjefen er koordinering og ansvar forsamarbeid med andre enheter. Dette omfatter både samarbeid
internt på UB, mellom seksjoner, og mot andre enheter ved NTNU.
Spesielt viktig er her samarbeid med fakultetene med sine institutter,
med studieavdelingen, økonomiavdelingen, IT og
informasjonsavdelingen. Eksternt samarbeid med andre UB og UHbibliotek og med internasjonale organisasjoner innen seksjonens
fag- og arbeidsområde er også et viktig område for seksjonene.
Seksjonen er et organisasjonsnivå som ikke er direkte synlig ibibliotekets presentasjon utad. Publikum møter biblioteket gjennom
Side 272

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

de 11 fysiske bibliotekene som er åpne forpublikum, eller gjennom nettsidenes
tjenestetilbud. Hvert bibliotek betjener sin faglig
eller geografisk avgrensete brukergruppe, og de er underlagt en av
de fire publikumsseksjonene. Seksjonslederne er også ansvarlig for
informasjon som ligger på nettsidene om tjenester rettet mot egne
brukergrupper.
Seksjon for fellestjenester leverer basistjenester til
publikumssesjonene og har ansvar for fellesoppgaver spesielt knytta
til anskaffelse av litteratur og adgang til digitale ressurser.
Dagens seksjoner med sjefer:
Publikumsseksjonene:• Seksjon for arkitektur, naturvitenskap og teknologi – Jorunn
Alstad• Seksjon for humaniora og samfunnsvitenskap - Harald Bøhn
• Seksjon for kultur- og vitenskapshistorie – Stein Johansen• Seksjon for medisin – Karen Johanne Buset• Seksjon for fellestjenester – Rune Brandshaug

Side 273

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Statistikk
Skrevet av: Sven Strøm

Bruksstatistikk
Behovene for statistikk ved NTNU UB er ivaretatt av
en statistikkgruppe. Den består av personer fra de ulike
funksjonene på biblioteket.
For å kunne inngå de riktige avtalene i forhold til NTNUs
behov må vi ha et grunnlag fra bruksstatistikk.
Statistikkgruppen samler inn data og presenterer
oversiktlige tabeller og kurver i rapporter for både internt og
eksternt bruk.
I de tilfellene som krever ytterligere data – for å kunne ta
beslutninger – mottar statistikkgruppen bestilling og finner
frem til mer detaljerte grunnlagsdata. Dataene bearbeides
hvis det er behov.

Side 274

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Systemdrift
Skrevet av: Sven Strøm
Drift av systemer
Pr i dag har biblioteket ingen egen IT-avdeling.
Vi kjøper tilgang til systemer som er driftet hos• NTNU IT• BIBSYS• Universitetet i Oslo
• Uppsala universitet

Dette krever oppfølging i form av fornying og forbedring
av avtaler, deltagelse i driftsmøter og henvendelser til derespektive supportavdelinger.
En del av arbeidet består i å lage planer for hva slags datasom skal behandles og lagres hvor. Dette innebærer ogsåvalg av protokoller for utveksling av data og
lagringsformater.

Side 275

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Tilgang
Skrevet av: Sven Strøm
Tilgangsgruppen
Tilgangsgruppen ved biblioteket sørger for at NTNUs
brukere får tilgang til elektroniske kunnskapskilder.
Biblioteket inngår avtaler for bruk av elektroniske tidsskrifterog bøker. Selv om mye virker direkte fra leverandørenes
nettsider og er søkbart i Google straks avtalen er inngått,trengs det litt arbeid for å sikre at brukerne alltid får tilgang
til alt som er anskaffet.
Først og fremst sjekker vi at tilgangen er korrekt åpnet hos
leverandøren, deretter oppdateres våre servere med riktige
weblenker og beskrivelse av hvilke årganger NTNU har
abonnement på. Lister over nye ebøker importeres til
bibliotekkatalogen.
Brukere som opplever problemer med å få tilgang til
ressurser melder inn feil, og tilgangsgruppen undersøker
om feilen skyldes feil lenker eller utgåtte abonnement.

Side 276

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Universell utforming i biblioteket
Skrevet av: Harald Bøhn

Biblioteket er vi opptatt av å tilrettelegge våre lokaler og tilbud påen slik måte at de kan brukes av alle mennesker, uten ytterligere
spesialtilpassing. Biblioteket inngår som en viktig del av studenteneslæringsmiljø, universell utforming sikrer inkludering og tilgjengelighet
til høyere utdanning for alle.
Når det gjelder den fysiske utforminga av lokalene har biblioteket desamme utfordringer som resten av universitetet: det må gis adgang
uten bruk av trapper, dørterskler og passasjer som hindrer
rullestolbrukere og andre bevegelseshemmete. Våre bibliotek i
NTNUs moderne bygningsmasse er utformet etter slike normer, menbibliotek i enkelte eldre bygg har fortsatt ikke fullgode løsninger. Det
er etablert teleslyngeløsninger i skrankeområdene, og publikum kan
betjenes med hev-/senkbord som kan tilpasses den enkeltes behov.
Ved de største bibliotekene tilbys egne studentarbeidsplasser med
hev-/senkbord der rullestolbrukere har fortrinnsrett. God skilting og
merking er en utfordring der vi har betydelig forbedringspotensiale:
universell utforming krever tydelig tekst i god størrelse, i bibliotekene
har vi ofte så mye tekst vi ønsker å ha med på skiltene at de lett blir
overlesset med informasjon.
Det er en kjent sak at en betydelig del av studentmassen kan haulike lese- eller skrivevansker. Vi erfarer at bibliotekets sterkesatsing på digital litteratur gir gevinst for denne gruppa: digitale
tekster kan ved hjelp av spesielle program omdannes til talesyntese
som gjør det mulig å lytte til teksten samtidig som en leser. Mange
studenter med slike behov har PC med egnet programvare, menbiblioteket tilbyr adgang til nødvendig utstyr både på Gløshaugen og
Dragvoll.
Trykte bøker og tidsskrifter må digitaliseres før talesyntese eller
forstørrelse av skrift kan anvendes, de representerer derfor en
Side 277

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

betydelig hindring for universell adgang. Svært
mye av pensumlitteraturen er i trykt form, her gir
Åndsverkloven biblioteket
anledning til å bidra til å omforme den trykte
litteraturen til talesyntese gjennom digitaliseringog pålegging av lyd for denne målgruppa. Biblioteket
tilbyr skannere som kan digitalisere tekst fra bøker og tidsskrifter,
uten at disse må «slaktes» i prosessen, og vi lærer studentene
opp i sjølbetjent bruk av utstyret. Lærebøker som inneholder
mye spesialtegn (f.eks kjemi og matematikk) krever manuellbehandling, men det kan finnes løsninger for dette også.
Lyd- og blindeskriftbiblioteket (NLB) låner ut lærebøker ilydutgave til studenter i målgruppa dersom de finnes produsert.
Universitetsbibliotekets tilbud gis i samarbeid med Studieavdelingas
veiledningstjeneste.

Side 278

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

VIKO – veien til
informasjonskompetanse
Skrevet av: Liv Gaustad og Anne L. Lorange

VIKO er et nettbasert interaktivt kurs i informasjonskompetanselaget ved NTNU Universitetsbiblioteket for studenter ved NTNU.
VIKO har en pedagogisk plattform med fokus på problemløsning ogbestår av syv frittstående læringsmoduler og 35 fagmoduler.
VIKO startet med et forprosjekt satt i gang av Sigvor Kvale i 2003,
med undersøkelse av tilsvarende tilbud, hovedsakelig i USA,
Storbritannia og Norden og kartlegging av behov og nytte ved
NTNU.
VIKO ble satt i drift 1. juli 2004 og er i kontinuerlig utvikling for å
møte nye behov.
Mål• Øke studentenes informasjonskompetanse ved NTNU, og høyne
kvaliteten på studentens arbeider• Styrke samarbeidet mellom NTNU Universitetsbiblioteket og NTNU
og tilpasse bibliotekets tilbud til institusjonens behov• Støtte og avlaste faglærerne

VIKO er tilgjengelig fra NTNU Universitetsbibliotekets nettsider og
NTNUs læringsplattform. VIKO finnes i engelsk versjon til bruk for
det store antallet internasjonale studenter ved NTNU.

Utvikling
I 2008 ble fagVIKO (fagmoduler i VIKO) lansert etter ønske fra
universitetsmiljøet om fagtilpasning i VIKO. Det finnes fagVIKOmoduler for ca. 35 fag. FagVIKO gir oversikt over informasjonskilder

Side 279

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

(databaser, tidsskrifter, bøker osv.) i faget/emnet,
og passer for alle nivå.
En ny versjon av VIKO med helt nytt design ble
lansert i 2011. Den nye versjonen har universell
utforming. VIKO er dermed en viktig ressurs også for blinde og
svaksynte studenter.
I løpet av 2012 vil VIKO bli integrert i Innsida 2.0, det nye intranettet
ved NTNU.

Resultater og erfaringer
Siden VIKO ble lansert i 2004 har statistikken vist økende bruk.
Aktiviteten korresponderer med de periodene der studentene skriver
oppgave. Statistikken viser også utstrakt bruk av VIKO ved andre
norske utdanningsinstitusjoner. De fleste norske universiteter og
høgskoler har lenke til VIKO. VIKO blir også brukt i videregående
skoler og ved andre institusjoner.
VIKO har blitt tatt i bruk i flere fag ved NTNU med vellykket resultat,
og er anbefalt av NTNUs juridiske rådgiver som hjelpemiddel for å
hindre plagiering. VIKO har etter hvert fått en selvstendig rolle, og
blir tatt i bruk på ulike måter ved NTNU, også utover bibliotekets
promotering.
I 2011 ble VIKO evaluert av en forskningsgruppe ved Det
Informationsvideskabelige Akademi i København.
Evalueringsrapporten konkluderer med at veiledningen er god, stortsett fungerer bra, og i hovedsak blir vurdert meget positivt av
studenter og forelesere.

Side 280NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Skranketjenesten
Skrevet av: Liv Brynhild Aspaas

Skranken i et bibliotek er på mange måter selve nerven i biblioteket.
Det er der publikum ofte har sitt første møte med biblioteket og detstjenester. Det er derfor viktig at de møtes av en ansatt som har
kjennskap til fagområdet og som kan yte den servicen som brukeren
har krav på. Så det å organisere skranken er ikke bare å sørge for atden til enhver tid er bemannet, men også å sørge for at de som er
bak den har den kompetansen som skal til. På dagtid settes
vaktlisten opp med det faste personalet, mens det på
ettermiddagstid er studentvakter som bemanner den. Min jobb er åsette opp vaktlister og organisere vikarer når noen er fraværende.
Vaktene er på mellom 2 og 3 timer, noe som de fleste synes erpassende.
Ansvarlig for skranketjenestene holder også studentvaktene
oppdatert etter beste evne, og har ansvar for at de gjør det de skal.
Vårt bibliotek har mange leseplasser og PCer, og det er utrolig
mange studenter som har behov for å skrive ut/kopiere dokumenter.
Dette har vært en utfordring for oss i skranken, for printere og
kopimaskiner har ikke klart det enorme trykket de til tider har. Så endel av min jobb har også vært å finne løsninger på dette.
Det er ulike måter å organisere arbeidsoppgavene på rundt på deulike avdelingene. Vi har valgt å gjøre en del av fjernlånsarbeidet iskranken, i tillegg til utlån og retur av bøker, veiledning av brukere
og generell informasjon om nær sagt alt mellom himmel og jord.
En bibliotekskranke blir ofte forvekslet med en informasjonsskranke,
så vi prøver å svare på det meste etter beste evne. Selv om antall
besøkende på biblioteket er stort, så har henvendelsene i skrankengått ned de siste årene. Det ser ut til at brukerne finner veldig mye
info selv, og da har vel vår satsing på brukervennlige hjemmesiderog elektroniske ressurser fungert etter intensjonene.

Side 281

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Bilder og lyd

Under overskriften «Bilder og lyd» hadde vi samlet tre svært
forskjellige tema:
Bildeserien «Biblioteket og byen» viste NTNU UBs historie
relatert til byen vi holder til i. Serien bestod av gamle og nye
stillbilder. Den ble utviklet av Inger Johanne Glasø Røkke; isamarbeid med Tove Knutsen og Kjersti Lie; og utformet av
Røkke, som også skrev tekstene. Serien ble opprinnelig
laget med tanke på fremvisning på skjermer i bibliotekene;
men ble i tillegg lagt på jubileumsnettstedet.
• Lenke: http://www.ntnu.no/ub/jub2012/bildekavalkade

Vi opprettet en Flickr-konto og lastet opp bilder av teknisk
bibliotekutstyr, med mer eller mindre historisk verdi.
• Lenke: http://www.flickr.com/photos/ntnu_university__library

Under overskriften «Grammofonkonserter» fortalte vår
pensjonerte kollega Hans Selberg en kort historie om en littannerledes aktivitet ved et teknisk bibliotek.
Teksten er gjengitt her på neste side.

Side 282

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Søk

Om
NTNU

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Grammofonkonserter

Se og Hør på t-salen- Av: Hans Selberg

Vi kan med rimelig sikkerhet anta at tidsskriftet Se og Hør har vært fullstendig fraværende fra tsalen ved Teknisk hovedbibliotek på NTH. Deler vi imidlertid begrepet opp er forholdet helt
annerledes. Å se, på en lesesal, er vel like naturlig som å spise i en restaurant. Å høre derimot, er
noe man forventer minst mulig av. Kun den dempede lyden av en side som vendes, et undertrykt
host eller et lavt triumferende Eureka!!!
Slik har det ikke alltid vært: Under hovedbibliotekar Knut R. Thalberg bygget biblioteket opp en
betydelig samling grammofonplater og mandag 16. september (1963?) kl.19.45 ble den første
grammofonkonsert arrangert i Hovedbibliotekets tidsskriftrom. Her ble det presentert utvalgte
innspillinger med orkester, kor, instrumentalsolister og sangsolister. Det var fri adgang for NTHs og
tilknyttede institusjoners personale samt interesserte studenter.

Til jubileumssiden

Katalogen over platearkivet. Foto: Linda Østbye
Biblioteket hadde fått velvillige gaver, som muliggjorde innkjøp av et godt stereoanlegg med
platespiller som ble montert på tidsskriftsalen. En samling kvalitetsinnspillinger av klassisk musikk
ble også kjøpt inn i løpet av de kommende årene. Disse grammofonplatene var ikke til ordinært
utlån, men var plassert i et låst skap på t-salen.
Konsertene fortsatte med noe ujevn frekvens over mange år. Normalt foregikk de ved at verkene
ble gitt en kort omtale før de så ble avspilt. Konsertene ble vanligvis annonsert i Ukebulletinen og
ved oppslag. Program ble trykket før hver konsert. Programforslag kunne leveres ved skranken i
Hovedbiblioteket. Det var også fullt mulig å få avspilt private plater, hvis de ønskede verkene ikke
fantes i bibliotekets platesamling.

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Side 283

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Samlingene

Overskriften «Samlingene» antydet informasjon om NTNUUBs litteratursamlinger, men det var naturlig også å ha med
en tekst om utviklingen fra samlinger til tilgang; fra egne
papirbaserte samlinger til tilgang til nettbasert informasjonog litteratur.
I tillegg skrev vår musikkbibliotekar Frida Røsand om vår
musikklitteratur, musikalier og lydopptak, og Eva Sauvage
fra Gunnerusbiblioteket presenterte godbiter fra
spesialsamlingene der.
Tekstene deres er gjengitt på de følgende sidene.

Side 284

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Om
NTNU

Intranett

Søk

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Fra samlinger til tilgang

Fra samlinger til tilgang- Av: Ingar Lomheim

I nesten hele jubileumsperioden har vi sett en akselererende økning i bibliotekets
papirbaserte samlinger. Det har sammenheng med økt aktivitet ved universitetet, økt tilgang
på vitenskapelig informasjon og bedre økonomi. Størst mulig bredde og best mulig
tilpasning til faglig aktivitet har været viktige ledetråder i bibliotekets tilvekstpolitikk.
Utviklingen mot elektroniske informasjonsressurser det siste tiåret endrer dette bildet
radikalt. Papirtilveksten stopper nesten helt opp samtidig som tilgangen til ressursene via
nettet øker voldsomt. Dette vil etter hvert forandre bruk av bibliotekrommet og vårt indre liv
radikalt, og vi legger om kommunikasjonen både mot utgiver og bruker.
Rombehovet for biblioteket har endret seg betraktelig gjennom 100 år. De første tre åra holdt
biblioteket til i "bibliotekarens kontor" i hovedbygningens 1. etasje. Det står ikke noe i historiske
dokumenter om størrelsen på rommet, men vi kan anta at dette dreide seg om noe utvidet
kontorareal. Siste romplaner for nytt bibliotek på Gløshaugen fra 1991 beregner et arealbehov på
ca. 25400 kvm. Tilsvarende planer for et stort fellesbibliotek ved NTNU i forbindelse med
samlokaliseringssaken i 2004-2005 skisserte et behov på 34000 kvm. (Lager- arealet i DORAanlegget er ikke tatt med). Utviklingen i arealbruk fra oppstarten i 1912 til dags dato har delvis sinårsak i nye krav til betjeningsområder og læringsrom, og mer kontorplasser for ansatte.
Hovedårsaken er imidlertid behovet for oppbevaring av store mengder trykt materiale som eranskaffet gjennom 100 år. I dag ser vi at denne utviklingen er i ferd med å snu. Digitalt materiale
begynner å dominere, og mye av det trykte som er lagret i papir har vi tilgang til i digitale arkiv.
Arealer brukt til samlingsoppstilling kan etter hvert avstås eller brukes til andre formål.

Til jubileumssiden

Utviklingen i samlinger av trykt materiale kan illustreres i følgende nøkkeltall for NTH-biblioteket:
1920: 13.000 bind
1950: 128.500 bind
1970: 435.000 bind
I 1996, siste året som egen enhet, hadde NTH-biblioteket en samling på 1.153.000 bind.
Det sammenslåtte universitetsbiblioteket hadde ved årtusenskiftet en samlet litteraturbestand på
ca. 2,5 mill. bind. En hadde videre abonnement på ca. 13.500 løpende trykte tidsskrifter, og tilgang
til ca. 2000 e-tidsskrifter.
Ti år senere viser den totale trykte litteraturbestanden fortsatt en liten økning (ca. 2,9 mill. bind).
Antall løpende papirtidsskrifter er nå redusert til ca. 4000 titler, mens NTNU-miljøet har tilgang til
12.000 e-tidsskrifter og ca. 85.000 e-bøker i fulltekst.
Som en ser var årlig tilvekst av trykt litteratur betydelig helt fram til årtusenskiftet. Prinsippene foranskaffelse gikk på bredest mulig dekning innenfor de fag som det ble undervist og forsket i.
Utviklingen i tilvekst opp gjennom åra er en følge av større faglig bredde, økt tilgang på
faglitteratur og bedre økonomiske rammevilkår. Bestillingene ble gjort ut fra forlagskataloger,ønsker fra brukerne og gjennomsyn. Gjennomsynsordningen var forbeholdt Gløshaugen-miljøeneog var basert på et nært samarbeid med instituttene i utvelgelsen. Ordningen var et viktig grep i
bestrebelsene på å bygge samlinger rettet mot faglig aktivitet.
Bøker ble mottatt fra bokhandel og fordelt av biblioteket til fagpersoner i NTH-systemet. Disse ga
tilbakemelding om evt. anskaffelse til hovedbibliotek, avdelingsbibliotek eller institutt. Bøkene bleså kjøpt inn og registrert i bibliotekets kataloger/BIBSYS.
Gjennom årene var det ofte en hard kamp mellom biblioteket og enkelte institutter om å få låne fra
lokale samlinger. Noen holdt knallhardt på at dette var kun for egne tilsatte og studenter. Mot
slutten av NTUB-historien ble det bestemt at biblioteket kun skulle registrere bøker i BIBSYS for
institutter som ville dele samlingene med andre brukere ved universitetet.

Side 285

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Beste rammevilkår for innkjøp av litteratur var på 1970-tallet og i begynnelsen av 1980-åra. I noen
år ble alt innkjøp til institutter og avdelingsbibliotek dublert til hovedbibliotekets samlinger. I den
grad det var restriksjoner i innkjøpt var det i hovedsak i forhold til hvor mye materiale en var istand til å behandle.
Endringene kom med den nye prispolitikken som forlagene la opp til fra noe før 1990, med
skyhøye prispåslag for abonnementer. Dette medførte langt strengere innkjøpspolitikk både på
bøker og tidsskrifter, og dublering mellom bibliotekene ble i liten grad aktuelt.
Store papirbaserte samlinger, spredt på mange biblioteker og magasiner kunne være krevendebåde for våre ansatte og brukerne, med et stort omfang i lån og forsendelser mellom enhetene. I
tillegg var universitetsbibliotekets samlinger gjenstand for stor interesse fra eksterne lånere i
industri, forskning og utdanningsinstitusjoner. NTUB var ansvarsbibliotek innen teknikk og
praktiske fag, og hadde spesialansvar for fjernlån i disse fagene.
Introduksjon av elektroniske informasjonsmedier skjedde så smått fra midt på 1980-tallet, først
med standarder og patenter på cd-rom. I første omgang var dette et kraftig løft for lagrings- og
gjenfinningsområdene. Da vi tidlig på 1990-tallet fikk cd-rom i nett ble tilgangen på disse
ressursene vesentlig forbedret for brukerne i vårt desentraliserte universitetssystem.
Direkte tilgang til fulltekstdokumenter kom etter hvert utover i 90-åra, og skjøt fart vedårtusenskiftet. Overgangen til elektroniske informasjonsressurser, og nye forretningsmodeller fra
forlagene gir både muligheter og utfordringer for både bibliotek og brukere. Informasjonsmengden
er enorm, og utgivere og agenter tilbyr en mengde baser, dels med overlappende ressurser. Åkunne foreta en riktig utvelgelse basert på gode faglige og økonomiske kriterier er en særdeles
utfordrende oppgave.
Nettbasert informasjon er etter hvert blitt førstehånds kilde for kunnskapssøkende brukere, og i
dag er google ofte eneste inngangsportal for unge studenter. Tilliten til at denne inngangen gir
både volum og kvalitet på søkingen gjør at bibliotekets tradisjonelle kataloger blir lite brukt. Det har
derfor blitt stadig viktigere å sørge for at våre informasjonsressurser er søkbare via de store
søkemotorene på nettet. Samtidig må forskere, og studenter på høyere nivå, gjøres oppmerksompå det behovet de har for spesialdatabaser og presisjon i søkene for å få kvalitet i arbeidet med
innhenting av informasjon.
Overgang til e-ressurser har ført til at søkemuligheter og tilgjengelighet til faglitteratur er blitt langt
bedre for alle grupper av brukere. Det gir videre muligheter til betydelige forenklinger ibibliotekenes indre arbeid. Utfordringene ligger i hovedsak i kommunikasjon mellom bibliotek og
bruker, og dreier seg om å formidle kunnskap om tilgjengelig informasjon og effektiv tilgang til
denne.

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Logg inn

Side 286

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Om
NTNU

Intranett

Søk

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Musikk

Samlingene - Musikk- Av: Frida Røsand

Musikklitteratur, musikalier og lydopptak finnes ved flere av Universitetsbibliotekets
seksjoner og biblioteker. De tre viktigste stedene er Gunnerusbiblioteket med sine unikehistoriske samlinger, utenlandske og norske noter, Biblioteket Dragvoll med
musikkvitenskapelig litteratur og tidsskrifter, og Musikkbiblioteket med noter, bøker,tidsskrifter og CD-er. I tillegg finnes elektroniske ressurser som e-bøker, tidsskrifter,
oppslagsverk og streamingbaser for lyd og bilde.

Til jubileumssiden

Gunnerusbiblioteket
Gunnerusbiblioteket er Norges eldste vitenskapelige bibliotek med røtter tilbake til 1768 som
bibliotek ved Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.
Her finnes det mange unike musikkdokumenter. Det eldste dokumentet i Gunnerusbibliotekets
samlinger er faktisk musikk. Det er et fragment med noteskrift på som daterer seg til ca 1000-tallet.
På Gunnerusbiblioteket tilhører musikaliene bibliotekets Spesialsamlinger. Musikaliesamlingenbestår både av trykte noter og håndskrevne musikkmanuskript. Mange av manuskriptene er
avskrifter.
Vegard Elvestrand var en sentral person når det gjelder musikken på Gunnerusbiblioteket. Han
hadde ulike stillinger i biblioteket fra 1970 og fram til sin død i 2005. Han var bl.a. leder for
Spesialsamlingene og veldig interessert i musikk. Han sørget for at Gunnerusbibliotekets viktige
musikkmanuskripter ble innmeldt i RISM (Répertoire International des Sources Musicales), og han
kjøpte systematisk inn utenlandske noter. Mye av notematerialet er kun katalogisert på kort.
Biblioteket har originale manuskript av Trondheimskomponistene Martin Andreas Udbye, Johan
Daniel Berlin og Johan Henrich Berlin. Martin Andreas Udbyes manuskript til Norges første opera,
Fredkulla er blant de unike dokumentene. Notene til Fredkulla ble gitt i gave til DKNVS i 1893av
Fru Henriette Pettersen, Trondhjem.(Se DKNVS Skrifter, Direktionens Aarsberetning for 1893).

Side 287

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Johan Daniel Berlin var allerede i sin samtid et internasjonalt kjent navn. Han publiserte bl.a.
Musicaliske elementer, den første lærebok i musikk i Norge/Danmark.
Sønnen Johan Henrich var etter farens død den eneste komponisten i Norge av betydning. (R.
Selvik, 2011)
Far- og sønn Berlins originale manuskripter og manuskriptene til Fredkulla er nominert til Norsk
kulturråds liste over Norges viktigste historiske dokumenter.
Biblioteket har også musikaliesamlingen som tilhørte Trondhjems musikalske Selskab, eller
Tollkasserer Aage Claudius Schults legat som den også kalles. Samlingen er beskrevet iskriftserien Til opplysning, utgitt av NTNU Universitetsbiblioteket.
Gunnerusbiblioteket har en betydelig samling med salmebøker. Mange av dem har tilhørt biskop
Johannes Nilsson Skaar som var biskop i Nidaros bispedømme fra 1892-1904. Samlingen er
beskrevet i Cantate Domino : salmer og åndelige viser i Gunnerusbiblioteket, utgitt før 1800.
En spennende samling er skillingsvisene. Det finnes en stor samling der den eldste er fra 1558!
Samlingen er beskrevet i en katalog utgitt i 1981. En stor samling med noter fra teaterlivet i
Trondheim fra 1700-tallet og fram til i dag finnes også. Ellers i manuskriptsamlingen finnes
notebøker og dansebøker, der de eldste er fra første halvdel av 1700-tallet.
Fra 1939 og til 2007 var Gunnerusbiblioteket mottaker av pliktavleverte norske musikktrykk,
musikkbøker og musikktidsskrift. Etter 2007 er det Musikkbiblioteket og Dragvoll som ermottaksbibliotek for pliktavleveringen, med unntak av lokalhistoriske dokumenter som fortsattplasseres på Gunnerusbiblioteket.
Biblioteket Dragvoll
Biblioteket Dragvoll har en stor samling med musikkbøker og musikktidsskrifter. Samlingen har sin
opprinnelse fra Norges lærerhøgskole som ble opprettet i 1922, men som først etter førti år fikk enegen musikkutdanning.
Musikkvitenskapelig institutt startet sin virksomhet i 1962 som et studietilbud på Norgeslærerhøgskole, to år etter at skolen hadde flyttet inn i nytt bygg på Rosenborg. Instituttet holdtogså en periode til i leide lokaler på Lilleby skole, før det ble flyttet til Lade og Ringve museum i1974.
Ifølge professor Finn Benestad var det veldig tynt med musikklitteratur og noter på biblioteket dahan begynte der i 1962, så han satte i gang arbeidet med å bygge opp samlingen. Det var først i1960 da lærerhøgskolen flyttet til Rosenborg at det ble ansatt egen bibliotekar. Det var begrensedeøkonomiske midler, men biblioteksjefen var meget imøtekommende og lydhør for de
innkjøpsforslag som Benestad kom med. Etter hvert kom det til flere fagpersoner som kom med
innspill til biblioteket om hva som skulle kjøpes inn av musikklitteratur. Parallelt med oppbygging av
biblioteksamlingen ble det opprettet et instituttbibliotek med referansebøker, noter og LP-plater.
Der var også Finn Benestad en sentral person. De fikk katalogiseringshjelp av en utlånt bibliotekar
fra biblioteket etter at Benestad selv hadde forsøkt seg på katalogisering ved hjelp av sin nye"Torpedo" skrivemaskin.
I 1967 ble det inngått en avtale mellom NLHT's bibliotek og VSB (nå Gunnerusbiblioteket) om
innkjøpsarbeidet til bibliotekene. I 1970 ble universitetsbibliotekar Vegard Elvestrand tilsatt ved
VSB, og han gjorde en betydelig innsats for musikken i de to bibliotekene som i 1973 fikk en
avtale om felles drift og ble til det nye Fellesbiblioteket. Da Musikkvitenskapelig institutt og
biblioteket flyttet inn på det nye universitetssenteret på Dragvoll i 1978, hadde samlingen vokst
betraktelig i omfang. I tillegg til bøker, var det startet abonnement på ulike serier med notetrykk(samlede verker etc.), og en bredt faglig sammensatt tidsskriftsamling. Musikkhistorie, folke- og
etnomusikk og populærmusikk var sentrale fagområder. Det har aldri vært noen samling av
lydopptak på universitetsbiblioteket på Dragvoll, eller ved de tidligere lokalitetene. Lyden befant
seg i institutt-biblioteket. Etter hvert ble det en egen fagansvarlig for musikk ved Biblioteket
Dragvoll.
Musikkvitenskapelig institutt og Musikkonservatoriet i Trondheim ble slått sammen til Institutt for
Musikk 1. sept. 2002. Den musikkvitenskapelige delen var fortsatt lokalisert på Dragvoll, og
bibliotektjenesten fortsatte som før, med bl.a. anskaffelse av pensumlitteratur, og ellers innkjøp
etter forslag og ønsker fra studenter og ansatte ved instituttet. Overgangen til elektroniske
dokumenter skjer ikke så fort i musikkfaget. Mengden av e-bøker er ikke overveldende stor i de ebok-pakkene som biblioteket kjøper, men langsomt kommer musikkbøkene etter også her.
Det er først og fremst trykte tidsskrift og oppslagsverk som er erstattet av elektroniske versjoner.
Trykte tidsskrift sies opp der de elektroniske er en fullgod erstatter. Men fullgod erstatter mener
man for eksempel at et evt. vedlegg med lydopptak må ha tilsvarende kvalitet som en CD som
følger et trykt tidsskrift. Etter at fordelingen av pliktavlevert materiale ble endret i 2007, fikk
Dragvoll-biblioteket en del av musikklitteraturen. Bøkene fordeles mellom Biblioteket Dragvoll og
Musikkbiblioteket ut fra relevans for den undervisning og forskning som foregår på de to
avdelingene. Er boka aktuell begge steder, så kjøpes det inn et ekstra eksemplar. Norske tidsskrift
er også fordelt på samme måte.
I 2011 ble en del av notematerialet som har vært plassert i magasin på Dragvoll overført til

Side 288

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Musikkbiblioteket. En god del av notetrykkene er stemplet Norges Lærerhøgskole. Noter blir aldri
gamle og kassable slik som bøker. En note som er hundre år gammel kan være like aktuell som
en som kommer rett fra trykkeriet. Noter kasseres mest fordi de er fysisk utslitt, eller at deinneholder feil, altså at editeringsarbeidet har vært dårlig.
Musikkbiblioteket
Musikkonservatoriet ble opprettet i 1911 som Trondhjems musikskole. Denne private musikkskolen
ble i 1973 delt opp i Trondheim kommunale musikkskole og Trøndelag musikkonservatorium.
Konservatoriet holdt de første åra til på Bakklandet. Starten på biblioteket var en liten samling med
litteratur som sto igjen etter musikkskolen. Musikkbiblioteket har dermed røtter tilbake til 1911. Den
nytilsatte rektoren i 1973, Per Hjort Albertsen, var veldig opptatt av at faglærerne som ble ansatt
fikk tilgang til noter og plater. Han bevilget penger til innkjøp, og skaffet til veie avspillingsutstyr til
lytterom. Albertsen kom fra Musikkvitenskapelig Institutt på universitetet, og brakte med seg ideer
om bibliotekorganisering derfra. Han donerte også en stor samling med kor-noter til biblioteket.
Ifølge førsteamanuensis Terje Bjørklund, som var med i oppstarten i 1973, så kom det en delnotegaver til konservatoriet. Utlån og administrering av samlingen foregikk via kontorpersonalet.
I 1984 kom den første fagutdannete bibliotekaren til Trøndelag Musikkonservatorium på utlån fra
Trondheim folkebibliotek. Hun jobbet der knapt et år, men opprettet i løpet av den tiden kontakt
med kolleger ved de andre musikkonservatoriene i Norge, og hun fikk bl.a. kjøpt inn det tyske
musikkleksikonet "Die Musik in Geschichte und Gegenwart". Hun startet også arbeidet med å
klassifisere notene etter samme system som de andre konservatoriebibliotekene.
I 1985 startet den første fast ansatte bibliotekaren. Musikkonservatoriet holdt da til i
Hornebergveien i Fossegrenda. Han var sentral i arbeidet med å innrede nytt bibliotek daMusikkonservatoriet flyttet inn i det nye Olavskvartalet i 1989. Biblioteket ble en del av nettverket"konservatoriebibliotekene" i Norge som for øvrig besto av Musikkonservatoriene i Oslo(Østlandets musikkonservatorium), Kristiansand (Agder musikkonservatorium), Stavanger(Rogaland musikkonservatorium), Bergen, Tromsø (Nordnorsk musikkonservatorium) og Norges
Musikkhøgskole i Oslo.
Alle disse bibliotekene valgte biblioteksystemet Mikromarc på slutten av 80-tallet. Mikromarc var
tidlig ute med å lage egne musikkmoduler, og bibliotekene var med å utvikle systemet etter hvert
som muligheter og behov meldte seg.
I løpet av første halvdel av nittitallet ble det opprettet avtale om avlevering av poster til
samkatalogene for noter og bøker, og det ble sendt statistikk til Riksbibliotektjenesten. I 1993 kom
den første datamaskinen som gjorde det mulig å søke online i andre databaser.
I 1994 skjedde en endring i den organisatoriske tilhørigheten. Trøndelag musikkonservatorium bleen del av Høgskolen i Sør-Trøndelag, og biblioteket ble en del av et nytt nettverk: Bibliotekene ved
de tidligere høgskolene i Trondheim som til sammen utgjorde HIST. I 1995 vedtok Stortinget at
NTNU skulle opprettes, og sammen med NTH, AVH og de andre enhetene ble Musikkonservatoriet
i Trondheim innlemmet i det nye universitetet fra 1. januar 1996.
I to år var biblioteket ved konservatoriet formelt underlagt HF-fakultetet, men fra 1. januar 1998 ble
biblioteket endelig en del av universitetsbiblioteket.
Som følge av omorganiseringer har det vært noen navneendringer gjennom årene, men biblioteket
har nå i noen år hatt navnet Musikkbiblioteket. I 2001 flyttet biblioteket fra 6. etasje der det hadde
holdt til siden 1989, og ned til 3. etasje i Kjøpmannsgt. 42. Samtidig startet konverteringen til
biblioteksystemet Bibsys. Dette ble et omfattende arbeid fordi Bibsys var i utgangspunktet ikke
laget for musikkdokumenter. Det måtte lages et nytt regelverk for hvordan CD-er og noter skulle
katalogiseres. Etter hvert tok alle "konservatoriebibliotekene", unntatt Musikkhøgskolen i brukBibsys.
Samlingen bygges opp i takt med den undervisningen som gis ved Institutt for Musikk, utøvendeutdanning (på folkemunne fortsatt kalt Musikkonservatoriet). Mediebudsjettet bevilges fra bådeInstitutt for Musikk og Universitetsbiblioteket. En av utfordringene på innkjøpssiden er å få de store
leverandørene til å levere det relativt smale materialet som er i bruk i den spesielle
profesjonsutdanningen.
Musikkbiblioteket har siden ordningen startet i 1986 og fram til avslutningen i 2011, værtmottakerbibliotek av "platepakken" fra Norsk kulturråd (Innkjøpsordningen for musikk). Høsten
2011 startet biblioteket ordinært utlån av CD-er.
Litteraturliste
Benestad, F. E-post, 2011
Tranaas, M. og K. H. Hognestad (2001) Cantate Domino : salmer og åndelige viser iGunnerusbiblioteket, utgitt før 1800.
Kirkhusmo, A. (1983). "Akademi og seminar" : Norges lærerhøgskole 1922-1982.
Trondheim: Universitetet i Trondheim, Norges lærerhøgskole : I kommisjon hos Tapir
Ledang, O. K. (Red.)(1987). Musikklidenskapelig : tretten essay : Musikkvitenskapelig
institutt 1962-87. Oslo: Solum
Nissen, H. og M. Aase (1993) Til opplysning : Universitetsbiblioteket i Trondheim 1768 –Side 289

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

1993. Trondheim: Det kongelige norske videnskabers selskab (1993:1)[Selvik, R.] (2011) Finnes Norges viktigste dokumenter i Trondheim? [plakat]. – Trondheim:
NTNU Universitetsbiblioteket
Wale, A. (1997) Universitet og høgskole : Den allmennvitenskapelige høgskolen 1984-1996.
Trondheim: Strindheim trykkeris forlag

LenkerDKNVS Skrifter, Direktionens Aarsberetning for 1893:
http://www.ntnu.no/ojs/index.php/DKNVS_skrifter/article/view/1287/1196
Berlin, Johan Daniel (1744) Musicaliske elementer,eller Anleedning til Forstand paa deførste Ting udi Musiquen : hvor udi den musicaliske Signatur i den Bruug som den nu haves
hos de fleeste, saa ogsaa Applicaturen paa nogle saa kaldte strygende og blæsende
Instrumenter og andet meere Musiquen tilhørende : for dem, som ere elskere at lægge ret
Grund til at. . .Tronhjem : Trykt paa Autors Bekostning af Jens Chr. Winding:
http://www.ntnu.no/ub/spesialsamlingene/ebok/83b010137.html
Jonsson, L. og M. Aase (2007) Aage Claudius Schult og hans legat : en notesamling i
Universitetsbiblioteket i Trondheim. Til opplysning, nr 17. Trondheim: Universitetsbiblioteket:
http://www.ntnu.no/ub/formidl/utgivelser/til_opplysning/to_nr17.pdf
Molde, Hanna-Sofie (1981) Skillingsviser 1558-1951 i Det kgl. norske videnskabers
selskabs bibliotek. Trondheim : Universitetsbiblioteket, Avd. B, Spesialsamlingene:
http://www.ntnu.no/ub/spesialsamlingene/digital/94b032629.html
NTNUs historie – NTNU (Jubileumsnettsted 2010):
http://www.ntnu.no/2010/ntnushistorie

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Logg inn

Side 290

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Søk

Om
NTNU

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Godbiter fra samlingene

Godbiter fra samlingene
Her finner du presentasjoner av spesielle bøker og skrifter fra NTNU
Universitetsbibliotekets samlinger.
Musikkmanuskripter av Johan
Daniel Berlin

Til jubileumssiden

Arkivet etter Det Kongelige Norske
Videnskabers Selskab
Fredkulla - Norges første opera
Gesta danorum
Grunnlovsutkastene ved
GunnerusbiblioteketHåndskrifter og andre
manuskripter
Ja, vi elsker - originalmanuskriptet
av Bjørnson
Principia Mathematica førsteutgaven av Isaac Newton
Sverre Pedersens privatarkiv

Vakre bokbind. Foto: Åge Hojem NTNU/UB

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Logg inn

Side 291

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Søk

Om
NTNU

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Godbiter fra samlingene » Musikkmanuskripter fra Johan Daniel Berlin

Musikkmanuskriptene etter Johan Daniel Berlinog Johan Henrik Berlin
Musikkmanuskriptene etter Johan Daniel Berlin og Johan Henrik Berlin er unike i Norge. På
1700-tallet var det ingen andre komponister av samme musikalske kvalitet i landet forøvrig.

Johan Daniel Berlin var stadsmusikant i Trondheim og organist i domkirken i to mannsaldre,og hadde dessuten stillingene som byens overbrannmester og
vannverksinspektør. Han ble allerede i sin samtid
et internasjonalt kjent navn, og flere samtidige
leksikografer omtalteham. Hans livsløp må sies åvære usedvanlig, hans arbeidskraft utrolig. Johan
Daniel Berlin utfoldet en livlig musikalsk aktivitet
også utover det nevnte. Han medvirket både ved
private konserter som ble holdt i hans eget og
andres hus, og i den gryende offentligekonsertvirksomhet. Han komponerte og
konstruerte flere musikkinstrumenter og skrev
den første lærebok i musikk i Danmark-Norge;
Musikalske Elementer eller Anledning til Forstandpaa de første Ting udi Musiquen (1744).
Komposisjonene er for det meste tapt. De som erbevart, er holdt i tidlig-klassisk stil – enkle og
sjarmerende.
Sønnen Johan Henrik ble musiker som sin far,og hans produksjon viser Trondheims sterke
betydning i norsk musikkliv på 1700-tallet. Etter
farens død var han den eneste komponist i
Norge av betydning.

Berlins håndskrevne noter. Her fra
Sinfonia 5, sannsynligvis skrevet i årene
1755-65.

Det finnes ikke manuskripter etterfar og sønn Berlin i andre offentlige institusjoner. Dette gjør
Gunnerusbibliotekets dokumenter særlig unike, og det er av stor betydning at de blir bevart
for ettertiden.
Noen av Berlins manuskripter er digitalisert. De finnes her:Sinfonia a 5
Danser, nedtegnet av Johan Daniel og Johan Henrich Berlin

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Side 292

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Om
NTNU

Søk

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Godbiter fra samlingene» Arkivet etter Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab

Del av Norges Dokumentarv

Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs
Arkiv fra 1760Arkivet etter Norges første vitenskapelige selskap gir oss et helt spesielt innsyn i hvordan
akademisk aktivitet i Norge foregikk i dansk-norsk tid, og i tida før og ved etableringen av
det nye universitetet i Kristiania i 1811. Trondheim i denne perioden var sentrum forakademisk aktivitet i tvillingriket, og dette ga seg utslag i en stor korrespondanse med
embedsmenn og vitenskapsmenn i hele landet, og i Europa. I arkivet finner vi ogsådokumentasjon på hvem som ble tildelt økonomisk støtte til vitenskapelig virksomhet på
1800-tallet, her kan nevnes Ivar Aasens arbeid for et norsk landsmål.

Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs
Arkiv, 1760 - 1860

DKNVS arkiv fra 1760 til 1860 er i år 2012 tatt inn i Norsk Dokumentarv, en del av UNESCOs
Memory of the World-program. Programmet skal bidra til å verne og tilgjengeliggjøre viktig
norsk dokumentarv
Videnskabsselskabet i Trondhjem ble stiftet i 1760 av biskop Johan Ernst Gunnerus,
etatsråd Peter F. Suhm og rector Gerhard Schøning under navnet "det Trondhjemske
Selskab". Selskapet ble Norges første vitenskapelige selskap. I
Norge fantes ingen universiteter før 1811, kun enkelte
akademier. Vitenskapsselskapet i Trondheim kan regnes som
den første institusjonen i Norge som hadde vitenskap og
forskning som hovedformål. Den vitenskapelige aktiviteten ga
seg utslag i møtevirksomhet og oppbygging av et bibliotek, og
innsamling og beskrivelse av zoologisk og botanisk materiale,
samt beskrivelser av landets miljø og geografi.
Gunnerus var en av de tidligste forkjempere for etableringen av
et universitet i Norge, og vi kan finne spor av dette arbeidet ihans omfattende korrespondanse.

Carl von Linné var en av
de første medlemmene i
Videnskabsselskabet.
Korrespondansen mellom
Linné og Gunnerus finnervi i arkivet, og er ogsåutgitt i bokform.

Selskapet begynte også å utgi et vitenskapelig tidsskrift med
navnet Skrifter, som første gang ble utgitt i 1761, og som fortsatt
utgis. Selskapet valgte inn medlemmer fra inn og utland, som f.
eks. Carl von Linné og encyclopedisten d'Alembert. Da
tidsskriftet fylte 250 år i 2011 digitaliserte biblioteket alle artiklene i skriftserien fra 1761 til
1920, på oppdrag av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.
I selskapets arkiv finnes protokollen som beskriver selskapets
aktiviteterfra og med 1768, en brevsamling pårundt 3000 brev. Vi
finner oversikt over selskapets økonomi, og overmedlemmene. Fordi
arkivet har værtholdt samlet gir det et uovertruffentbilde av
vitenskapelig aktivitet i Norge itidsrommet.
Arkivet, sammen med boksamlingen,er et unikt sted å studere1700og 1800-talls lærdomskultur i Norge.
Protokollen er digitalisert og kan leses her.

Les mer om Memory of the WorldLes artikkel i Universitetsavisa om samlingene ved UBGeneralprotokollen
fra 1768-1841
dokumenterer
akademsik aktivitet
som møter,korrespondanse, og
inntak av bøker til

Side 293

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

biblioteket

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Logg inn

Side 294

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Søk

Om
NTNU

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Godbiter fra samlingene » Fredkulla - Norges første opera

Fredkulla - manuskriptene av Martin Andreas
Udbye (1820-1889)
Visste du at Norges første opera heter Fredkulla? Den er skrevet av Trondheimkomponistenog organisten Martin Andreas Udbye i 1857-58. På grunn av en rekke uheldige
omstendigheter ble aldri operaen oppført mens komponisten levde, og det var ikke før i1997 at den ble satt opp som en hel opera. Gunnerusbiblioteket har både arkivet etter
komponisten, samt en rekke musikkkomposisjoner.

Operaen har navn etter Magnus Berrføtts dronning, Margrete
Ingesdotter, som var født svensk. Deler av den ble første
gang oppført i Trondheim i 1858, og møtte stor
begeistring. Året etter skulle Fredkulla settes opp i
Christiania, men teateret ble nedlagt. I 1877 var det igjen
planlagt premiere i hovedstaden, men denne gangenbrant teatret ned. Dette var et hardt slag for Udbye, og
han ga opp prosjektet.
Etter dette ble operaen liggende helt til 1958, da NRK
lagde en konsertversjon for radio. Under 1000-årsjubileet
for Trondheim i 1997 ble operaen for første gang oppført
som en helhet, med gode tilbakemeldinger fra publikum.
Siden er den også oppført på Den norske opera i Oslo.
Martin A. Udbye. Bilde:

Operaen var lenge den eneste norske opera, og den ble
Wikimedia Commonsskrevet i Trondheim. På den tiden operaen er skrevet
hadde kunstmusikken magre kår i Norge, og landet hadde få komponister av betydning, og
ingen andre skrev opera. Manuskriptene til Fredkulla er derfor et enestående materiale av
stor betydning for nasjonens kulturarv.
Overtüre til Fredkulla er digitalisert og ligger her.
Kilde: Store Norske Leksikon

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Logg inn

Side 295

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Om
NTNU

Intranett

Søk

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Godbiter fra samlingene » Gesta danorum

Gesta danorum av Saxo
Tekst: Anders Lööv.
Artikkelen stod opprinnelig trykt i Adresseavisen 27/4-1981. Tilpasset til nett i 2011.
Gesta danorum (danenes bedrifter) ble første gang trykt i Paris i 1514. Men forfatteren, Saxo
Grammaticus (Sakse språkmester), levde lagte tidligere, cirka 1150-1220.
Hvem han var og hvor han hadde sitt virke, har det hersket en del usikkerhet om. En tid var
han i hvert fall sekretær hos den mektige erkebispen Absalon i Lund. I forordet til Gesta
danorum sier Saxo: "Absalon
overtalte meg, den ringeste av
hans menn, til å skrive om
danenes bedrifter, et arbeide som
langt overskred mine svake evner."
Ved siden av at Saxo var en lærdhistoriker, hadde han sterkelitterære ambisjoner. For ham var
historieskriving uløselig knyttet til
det latinske språk. Han stiller seg
selv spørsmålet om hvem som
tidligere skulle ha kunnet skrive
danenes historie: "I dette nylig
kristnede land, som var like langt
borte fra kristen tro som fra det
romerske tungemål." Dypt beklager
han at danene tidligere ikke
mestret latinen: "Hva kunne ikke
menn med slike evner ha drevet
det til i historieskrivingen dersom
de hadde behersket latinen? De
som risset inn minner om sinestordåder med runer i stein imangel på riktige bøker!" Selv har
han i alle tider blitt rost for sin latin.
Så fikk han også tilnavnet
Grammaticus, språkmesteren.

På dette eksemplaret av Gesta kan vi se navetrekket til
Oslo-biskop Jens Nilssøn, som var med på innføringen
av reformasjonen i Norge. Foto: NTNU UBSpesialsamlingene

Kildene til Gesta danorum var dels skriftlige, dels muntlige. Det er mye norsk og islandsk
stoff i verket. Mye av det vi kjenner fra vår egen eldste litteratur, kan gjenkjennes i Gesta.
Saxo hadde det imidlertid med å se alt fra en dansk synsvinkel. Tildragelser i andre nordiske
land, ble mange ganger flyttet over til dansk grunn. Saxo la ned et meget stort arbeide på
Gesta danorum. Det er helt sikkert at han arbeidet med den i over tredve år. I omfang er
verket omtrent som Snorres Norges kongesagaer.
Når det gjelder Saxos egen tid er det ikke tvil om at han har gitt den en noenlunde korrekt
framstilling, selv om han er nokså "patriotisk" farget. Han var da også den mektige Absalonsmann, så det skulle bare mangle. Mindre korrekt er det som han ikke hadde førstehånds
kjennskap til. For han var det som det er for oss; det er mest glans over det som ligger
lengst borte.
Siktemålet med verket var å gi en samlet framstilling av alle de store heltedåder som
forfedrene utførte. En regnet også med at krøniken ville bli kjent ute i Europa og så spre
danenes ry over verden.

Side 296

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

I middelalderen ble Saxo sikkert ikke mye lest. Det har neppe eksistert mange avskrifter av
hans verk. I begynnelsen av 1500-tallet var situasjonen forandret. Under renessansens og
humanismens begynnelse kom interessen for fortiden og de gamle forfatterne for en ny dag.
Oppfinnelsen av boktrykkerkunsten hadde mye å si. En av de nordboere som på den tiden
studerte i Paris var Christiern Pedersen fra Lund. Det lyktes han å få tak i en håndskrift av
Saxos verk, som han lot trykke. Noen av håndskriftene av Saxos verk er ikke lenger bevart.
Det skjedde med dem som med så mange andre av middelalderens håndskrifter. De ble
forlatt for de nye og mer letthåndterlige, trykte bøkene. Etter at Gesta danorum var trykt, bleverket spredt og meget kjent. Allerede 1534 kom en ny utgave.
Siden har det kommet mange andre. Den er også gitt ut i flere danske oversettelser. I sine
samlinger har Gunnerusbiblioteket ikke bare førsteutgaven fra 1514, men også de fleste
senere utgavene på latin så vel som oversettelsen til dansk.
Det er utgitt flere senere utgaver av verket, både på latin, engelsk og dansk. Biblioteket på
Dragvoll har en moderne utgivelse av verket fra 2005, med både dansk og latinsk tekst.

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Logg inn

Side 297

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Søk

Om
NTNU

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Godbiter fra samlingene » Grunnlovsutkast

Del av Norges Dokumentarv

Grunnlovsutkastene ved Gunnerusbiblioteket
Manuskriptene som oppbevares på Gunnerusbiblioteket har hatt stor betydning for hvordan
vår nye grunnlov ble til 17. mai 1814.
Våre grunnlovsutkastene er blant de dokumentene som i år 2012 tatt inn i Norsk
Dokumentarv, en del av UNESCOs Memory of the World-program. Våre grunnlovsutkastinngår i en samlet presentasjon av alle norske grunnlovsdokumter. Programmet skal bidra
til å verne og tilgjengeliggjøre viktig norsk dokumentarv
De to grunnlovutkastene er:- Udkast til en Constitution for Kongeriget Norge av
J.G. Adler og C.M. Falsen- Udkast til Grundlov for Kongeriget Norge paa
Rigsforsamlingen på Eidsvold 1814 av Nicolai
Wergeland.
Dokumentene ble skrevet på senvinteren og våren
1814 før Riksforsamlinga på Eidsvoll kom sammen ibegynnelsen av april. Grunnlovsutkastet til Adler og
Falsen er selve forarbeidet til grunnloven.
Wergelands grunnlovsforslag spilte en vesentlig rolle
i konstitusjonskomiteens videre arbeid i å forme
Norges grunnlov.

Det Adler-Falsenske grunnlovsutkast
er selve forarbeidet til vår nåværende
grunnlov.

Det finnes andre utkast i Norge, men ingen er såomfattende i innhold, omfang og betydning. Dette
gjør de unike i Norge. De to utkastene har sine forbilder etter de moderne grunnlovene i
Amerika og i Frankrike. Grunnprisnippene gjelder maktfordeling, folkesuverenitet og
menneskerettigheter.

Norges Dokumentarv er et register Kulturrådet skal etablere for Norge for UNESCOs
verdensarvprogram. Det skal inngå i et nasjonalt Memory of the World-register for bedre åkunne ta vare på og synleggjøre unik og uerstatteleg dokumentarv. Alle vi i biblioteket er
spent på om vi får våre dokumenter inne på lista.
Se også Spesialsamlingenes side om grunnlovsutkastene.

Les mer om Memory of the WorldLes artikkel i Universitetsavisa om samlingene ved UB

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅSide 298

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Om
NTNU

Intranett

Søk

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Godbiter fra samlingene » HandskrifterHåndskrifter: Reisebeskrivelser og andre typer
manuskripter
Tekst: Ingeborg Collin Høgseth. Utdrag fra artikkel i Spor 2009, nr 2. Redigert og tilpasset i 2011
av Eva Sauvage
I Gunnerusbiblioteket kan man finne manuskripter som kom til Videnselskabets bibliotek på
1700-tallet.
I opplysningstidens ånd, rundt midten av 1700-tallet og framover, ble prester og
embedsmenn fra alle sogn oppfordret til å skrive opplysninger om de ulike områdene detjenestegjorde ved. Innberetningene varierer i størrelse og innhold, men mange
tjenestemenn gjorde samvittighetsfulle undersøkelser og nedtegnelser av steder i Norge som
ikke var beskrevet før. Slike beretninger er gode kilder til informasjon om folk, bosetning,næringsliv, flora, fauna, vær, skikk og tradisjoner rundt om i landet.
Spesielle naturforhold eller forekomster ble
ofte beskrevet, for eksempel omfatter flere
manuskripter beskrivelser over Mosche
Strømmens Beskaffenhed og Phænomena
eller Den Store og forferdelige Nordiske
Strøm som Elias Schøning omtaler den
som. Også beskrivelser av fiske, som En
kort dog udførlig Beskrivelse over qvejtte
fiskeriet her i landet i hvilken vises
hvorledes denne fisk fanges er eksempel pådette. Også forslag til forbedring av
jordbruksmetoder beskrives i Betenkninger
over Skriftet: Anleedning til Agerdyrkningens
Forbedring.
Også sosiologiske og kulturelle forhold
omtales, og det fremgår tydelig av valg av
tittel og tematikk hva embedsmennene selvanså som interessant, kuriøst og eksotisk.
Særlig er samisk kultur og skikk skildret,gjerne i fargerike vendinger. Beskrivelseover Finmarkens Lapper av Knud Leem, og
Relation anlangende Find-Lappernes,
saavel som i Nordlandene og Findmarchen,som udi Numedalen, Snaasen og Selbye,

Runebomme. Fra Relation anlangende FindLappernes, saavel som i Nordlandene og
Findmarchen av Thomas von Westen, 1723

deris Afguderi og Sathans Dyrkelser som af Guds Naade (1723) av Thomas von Westen, er
gode eksempler på presteskapets syn på og beskrivelser av samisk kultur og religion tidlig
på 1700-tallet. Også detaljerte beskrivelser av tildanning og bruk av runebomme finnes i
Underretning om Rune-Bommens rette brug iblant Finnerne i Nordlandene og Findmarken.

Så vel detaljbeskrivelser over de ulike amt, som forsøk på å samle Norges historie, finnes
det flere eksempler på. Physisk og antiqvarisk Reise igiennem Thellemarken Aaret 1786 fra
Hans Jacob Wille, og Antiqvariske Reiser igjennem en Deel af det Nordenfjeldske Norge...
av Lorentz Diderich Klüwer er eksempler på det første. Skjematiske opptegnelser forframstilling av Norges historie fra 1850 viser interessante eksempler på forsøk på å samle
data til en moderne og helhetlig historie.
Av nasjonal så vel som lokalhistorisk interesse er nedtegnelser av typen Kort og Sanfærdig
Beretning om Tronhiems Forstyrrelse og Ødeleggelse ved Ildebrand 1651 og Beretning om
Røraas Kobberverk fra H. C. Strøm 1816.

Side 299

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

På 1600-tallet ble det blant de kondisjonerte vanlig med "dannelsesreiser" til land utenfor
Norden. Dannelsesreisene utgjorde en sentral del av en embetsmanns utdannelse. Særlig
var Tyskland, Frankrike og Italia steder hvor velstående borgere reiste. Dagbøker, brev og
reisebeskrivelser, enten av forskningsmessig eller privat karakter finnes det flere av ved
Gunnerusbiblioteket. Noen av dem er fargerikt illustrert, og et flott eksempel på dette ersorenskriver og amtmann Hans Hanssen Lilienskiolds reisejournal gjennom Nederland,Frankrike og Italia fra 1670-71.
Av mer fornøyelig karakter finnes diverse håndbøker med små tips til blant annet
oppdragelse av barn. Det lykkelige Barn ved Opdragelsen, eller en Afhandling om
Opdragelsen av Fredrik Christian Scheffer (1770) og Nicolai Wergelands Kortfattede love for
opdragelsen fra den spædeste alder. En lommebog for forældre (1808) er anbefalingsverdig
litteratur for forskere så vel som småbarnsforeldre den dag i dag, selv om metodene for å få
skikk på småbarn nok har endret seg.
Tilgjengelig!
Synes du som leser dette hørtes spennende ut? Nå er mange av disse manuskriptene
digitalt tilgjengelig på internett, og flere blir det i løpet av de neste årene! Digitaliseringengjøres av flere grunner; av konserveringshensyn, for å unngå slitasje ved framhenting, av
sikkerhetshensyn; å redusere risiko for tyveri, og sist, men ikke minst, å tilgjengeliggjøre
materialet til en bred leserkrets.
Etter vi har skannet et manuskript blir det behandlet gjennom et dataprogram. Programmet
gjør det mulig for oss å digitalt bla i boka, nesten som om du skulle ha den framfor deg påbordet! Digitaliseringsteknikken innbyr dessuten til en fantastisk gjengivelse av dokumentene
med mulighet til å zoome inn detaljer som kan være skjult for det blotte øyet. Et digitalisert
manuskript er derfor med sin skarphet bedre lesbart enn originaldokumentet.
Den digitale behandlingen av dokumentet gjør det mulig for flere enn bare forskere å se på
og studere kulturskatter som til nå ikke har vært tilgjengelige for publikum. Biblioteket er barei begynnelsen av det omfattende og tidkrevende arbeidet med å formidle denne skjøre
skatten som befinner seg godt gjemt i midten av Trondheim.
De digitale arbeidene vil etterhvert finnes presentert på en egen nettside publisert som ÅpneLenkede Data der også annen informasjon knyttet til dokumentet blir presentert. Dette kanvære informasjon fra Wikipedia som tekst og bilder, eller andre nettsteder.
Foreløpig kan du se dokumentene ved å søke dem opp i bibliotekets bokbase, BIBSYS,
eller ta kontakt med biblioteket for å få tilsendt en oppdatert liste over digitaliserte
dokumenter.
Selv om digitaliseringsarbeidet er i sin begynnelse kan man allerede nå ta en titt i rommet
innenfor rommet - Gunnerusbibliotekets bokskatter!

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Logg inn

Side 300

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Søk

Om
NTNU

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Godbiter fra samlingene » Ja, vi elsker

Originalmanuskriptet til Norges nasjonalsang “Ja,vi elsker dette landet”
Gunnerusbiblioteket har i sitt eie flere håndskrifter etter kjente norske diktere.
Originalmanuskriptet til Norges nasjonalsang "Ja, vi elsker dette landet" er et av dem.
Diktet og sangen har hatt stor betydning for Norge som kulturnasjon. Manuskriptet vårt er i
år 2012 tatt inn i Norsk Dokumentarv, en del av UNESCOs Memory of the World-program.
Programmet skal bidra til å verne og tilgjengeliggjøre viktig norsk dokumentarv.
Diktet ble skrevet av Bjørnstjerne
Bjørnson i 1859, og er tilegnet kong Carl,daværende konge av Norge og Sverige.
Det aller første utkastet er dessverre gåtttapt. Vårt manuskript er fra 1863 og er
den eldste håndskrevne utgaven som
finnes i Norge.
Diktet var i utgangspunktet et politisk dikt,der Bjørnson betoner viktigheten av
skandinavisk samhold.
Bjørnsons fetter Richard Nordraak lagde
melodien til versjonen fra 1863. Første
gang diktet ble sunget var ved
grunnlovsjubileet på Eidsvoll 17. mai
1864. Senere samme dag ble den ogsåsunget på universitetsplassen i
hovedstaden. Sangen ble straks populær,og fikk uten videre status som
nasjonalsang, uten at det ble fattet noe
formelt vedtak om det. Den versjonen vi
synger i dag ble omarbeidet i 1870 og
har åtte strofer.

Bjørnsons egen håndskrift fra 1863

Bjørnsons manuskript er av spesiell betydning i norsk sammenheng, fordi det er dikterens
eneste bevarte egenhendige kilde til vår nasjonalsang. Slik er det unikt og uerstattelig og endel av vår nasjonale kulturarv.
Les mer om Memory of the WorldLes artikkel i Universitetsavisa om samlingene ved UB.

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Logg inn

Side 301

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Om
NTNU

Intranett

Søk

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Godbiter fra samlingene » Principia mathematica

Principia Mathematica (utgitt 1687) av Isaac
NewtonAt biblioteket er eier av Newtons førsteutgave fra 1687 henger sammen med
Gunnerusbibliotekets historie. Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs stifter, Johan
Ernst Gunnerus, var både biskop og vitenskapsmann under opplysningstiden. Å samle på
vitenskapelige bøker var en viktig del av arbeidet med å holde seg oppdatert, og Gunnerus
var en ivrig boksamler.
Førsteutgaven av Principia ble trykt opp i kun noen få hundre eksemplarer, så Gunnerus måha vært heldig som fikk tak i et så sjeldent eksemplar av boken.
Da Gunnerus døde ble det holdt en auksjon over alle hans eiendeler og bøker. I auksjonskatalogen
kan vi se hvem som kjøpte bøkene hans. Vi ser at det var Katedralskolens rektor, og medstifter av
selskabet, Gerhard Schøning, som kjøpte boka. På tittelsida kan vi se Schønings navnetrekk.
Boka inneholder formuleringen av det som har blitt kjent som
Newtons bevegelseslover, som lagrunnlaget for klassisk mekanikk ogogså Newtons universelle
gravitasjonsteori. Han utledet ogsåKeplers lover for planetenes
bevegelser.
Principia og Newton hadde avgjørende
betydning for den vitenskapelige
revolusjonen, og satte sitt preg på hele
opplysningstiden. Newtons metoder og
begreper ble raskt tatt i bruk av yngre
vitenskapsmenn. Boka ble opprinnelig
trykt opp noen få hundre eksemplarerog ble utsolgt ganske snart, men kom
ut i flere utgaver senere, blant annet i
1713 og i 1723.
På bildet under ser du kopi av
auksjonskatalogen etter Gunnerus, derdet er merket av de bøkene Schøning
kjøpte, nr 662 og 663. "Ditto" står det
ved nr 663, nummeret for Principia ikatalogen. Ved Schønings død
testamenterte han hele den store
samlingen sin på 10 000 bind til Det
Kongelige Norske Videnskabers
Selskabs Bibliotek.

Principia Mathematica ble utgitt på latin i 1687. Gerhard
Schøning har skrevet navnetrekket sitt til høyre på
tittelbladet.

Side 302

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

662: Schønings navn står tydelig i auksjonskatalogen. "Ditto" under nummer
662.

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Logg inn

Side 303NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Søk

Om
NTNU

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Godbiter fra samlingene » Sverre Pedersens privatarkiv

Sverre Pedersens privatarkiv
Sverre Pedersen hadde ansvaret for byplanlegging og gjenoppbyggning av en rekke norskebyer etter bombing under andre verdenskrig. Arkivet med arkitekttegninger, byplaner og
fotografier oppbevares i dag i Dorabiblioteket.
Sverre Pedersen har hatt så stor innflytelse på norsk historie at hele hans arkiv med
plantegninger, fotografier, korrespondanse med mer er i 2012 er tatt inn i Norsk
Dokumentarv, en del av UNESCOs Memory of the World-program. Programmet skal bidra til
å verne og tilgjengeliggjøre viktig norsk dokumentarv.
Pedersen var utdannet ved Trondhjems tekniske læreanstalt(senere NTH, 1901), den tekniske høgskoleni Hannover(1902–1903) og høgskolen i Charlottenburg, Berlin.
Under Karl Norum assisterte han ved gjenreisingen etter
bybrannen i Ålesund 1904. Derpå var han avdelingsarkitekt iTrondheim kommune (1905-1920) med ansvar for en delvillaprosjekt og kommunale arbeiderboliger og leiegårder
(Marinevoll, Solhaug, Pappenheim, Ulstadløkka, Rosenborg og
Singsaker). Han la planene for Trondheims første drabantby
på Hallset tidlig i 1960-årene.
Sverre Pedersen 1888-

Han var professor i bygningskunst ved NTH (1920-1954). For
1971. Foto: HilflingRasmussen, Bildesamlingen
ettertiden er han mest kjent som ansvarlig for den sentralt
NTNU UB
ledede institusjonen "Brente Steders Regulering" (1940-45),
og assosieres i dag med gjennoppbyggingen av norske byer
etter andre verdenskrig. Pedersen la byplaner for blant annet Narvik, Alta,Vadsø,Hammerfest, Kirkenes, Molde, Kristiansund, Bodø og Steinkjer.
Register til Sverre Pedersens arkiv finner du her.

Les mer om Memory of the WorldLes artikkel i Universitetsavisa om samlingene ved UB

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Sentralbord: 73 59 50

Ledelsen

Forskning A til Å

RSS-feed00

Ansvarlig redaktør

Enheter A til ÅOrg. nr. 974767880

Logg inn

Side 304

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Jubileumskonkurransene

I løpet av jubileumsåret utlyste vi to åpne konkurranser via
jubileumsnettstedet vårt. Alle som besøkte sidene kunne delta.
Premiene var, i tillegg til uvisnelig heder og ære,et såkalt «Midtbykort», som er gyldig i byens
sentrumsbutikker, pålydende kr. 1000.
«Lyden av bibliotek»
Her ba vi om å få tilsendt lyder folk forbandt med bibliotek.
Enkelt opptaksutstyr, som en mobiltelefon, ga bra nok kvalitet:«…alle har vi et bibliotek i nærheten, og kanskje er det en lyd duselv har hørt, lyder andre lager eller kanskje en lyd som mangler
i biblioteket?..»Jury for «Lyden av bibliotek» bestod av:
Elin Vister, masterstudent ved Kunstakademiet i TrondheimØyvind Brandtsegg, professor ved Institutt for musikk
Frida Røsand, NTNU Universitetsbiblioteket
Sissel Merethe Berge, NTNU Universitetsbiblioteket

Vinner var:
• Lydene kan du høre her:
http://video.adm.ntnu.no/sound/player.php«Mitt bibliotekminne»
Her kunne man legge inn sitt spesielle bibliotekminne fra NTNU UB eller et annet bibliotek.
Jury for «Mitt bibliotekminne» var digjubgruppa
v/Ole Husby.
Vinner var: Fredrik Shetelig med teksten «Den gode feelingen»
Alle minnene er gjengitt på de neste sidene.

Side 305

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Her er bidragene til konkurransen «Mitt bibliotekminne»:

HVA ROTTER SPISER?
Det var en døsig ettermiddag på sensommeren ved et landsens folkebibliotek.
De andre ansatte var gått hjem for dagen så det var bare meg igjen som skulle
passe skranken resten av kvelden.
Jeg belaget meg på en litt stille ettermiddag på biblioteket. Mens tankene for litt
hit og dit kom det en usedvanlig vakker ung dame sklidende inn. Jeg spratt opp,
smilte bredt og lurte på hva jeg kunne hjelpe med. Hun skulle ha noe om hva
rotter spiser. Jeg kastet meg energisk over tastaturet og tastet inn rotter og
spising. Det eneste som kom opp på skjermen var "Svein og rotta bøker". Vi
humret litt begge to. Det var jo ikke akkurat slike hun hadde tenkt seg, nei.
"Spiser ikke rotter alt fra elektriske ledninger til brunost da", prøvde jeg. Gjerne
brunost til dessert. Så det kunne da ikke være så veldig vanskelig. Da kneiste
den unge litt på nakken og sa at hun var NTNU student og der hadde de mange
slike bøker om akkurat det fikk jeg vite. Hun skulle drive det litt vitenskapligmåtte jeg da skjønne. Jeg foreslo fjernlån fra det samme bibliotek, men det var
ikke aktuelt da hun skulle avsted dit over helga likevel.
Med det samme hun skulle gå kom hun helt inn til meg og lurte på om jeg villese rotta hennes? Der sto jeg med haka nesten nedi utringningen hennes og
stotret om at det passet kanskje ikke på biblioteket. "Se her" sa hun. Så åpnet
hun veska si og nedi bunnen kravlet det ei gedigen rotte. "Bare klapp den".
"Den er så snill så", kvitret hun. Jeg takket pent nei til klappingen. Det klarte seg
lenge bare med synet. Da hun hadde gått, var det deilig å sette seg litt nedpå å
samle tankene.

Lilje
Eg prøvde å gjere matteøving på biblioteket, men klarte ikkje å konsentrere
meg. Det var nemleg to gutar ved nabobordet som høglydt diskuterte si eigaøving i elektronikk.
Etter ei stund vart eg lei og gikk bort til dei. Eg satte meg på huk framfor dei og
la ein finger over munnen, men smilte for å ikkje vere for streng. Fem minutter
etter kom den eine guten bort til meg og ga meg ei vasslilje han hadde bretta av
papir. Det var slutten på irritasjonen min, og starten på noko nytt.

Bildet i tidsskriftsalenPå jobb som studentvakt har jeg opplevd mye interessant, hyggelig og rart.
Det aller rareste var kanskje den gangen en student ville ha meg med inn på tsalen på hovedbiblioteket for å diskutere det store bildet som henger på veggen
der, i detalj. De som har sett bildet skjønner kanskje at det ble litt pinlig...

Side 306

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Kamasutra- En mandags morgen ved Medisinsk bibliotek
Mitt bibliotekminne er fra en skrankevakt jeg hadde som ansatt ved Medisinsk
bibliotek. Biblioteket har faglitteratur innen alle medisinske genre - fra ernæring
til kamasutrasex.
En låner nærmet seg skranken med en bunke bøker. Litt beskjemmet måtte haninnrømme at det var sølt noe dråper rødvin på bøkene. Da jeg snudde bunken,
klar for retur, fikk jeg se at han hadde lånt 7 av bibliotekets bøker om sex.
Boktitlene og opplysningen om rødvinsdråper krevde stor fokus på å bevare
profesjonaliteten i situasjonen hos undertegnede. Vi ble vel enige om at dersom
rødvinsflekkene var for sjenerende skulle biblioteket sende regning.

- Den gode «feelingen» - et bibliotekminne
Som faglærer er det ikke til å unngå at man av og til møter frustrerte studenter.
Dette bibliotekminnet omhandler møtet mellom meg, en professor ved ABfakultetet, og en masterstudent i arkitektur. Hun følte hun hadde mistet dengode «feelingen» hun hadde hatt i grunnkurset; begeistringen og undringen var
borte. Fagets kompleksitet var i ferd med å bli altfor overveldende og
stressende.
Jeg ba henne bli med til biblioteket, som for oss er Arkitektur- og
byggbiblioteket, for å se hva vi kunne hente opp av den inspirasjonen og gleden
hun tidligere hadde følt i møtet med faget. Jeg ville prøve å hjelpe henne åfinne tilbake til en dypere tilknytning til arkitekturen, - med bibliotekets store
samling av bøker og tidsskrifter som kilde.
Tanken var å bruke biblioteket som kilde til å finne fem prosjekter som berørte
henne. Kanskje ville et gjensyn med disse prosjektene gi henne tilbake noe av
den gode «feelingen». Jeg skulle gjøre det samme, finne presentasjoner av
fem prosjekter jeg gløder for.
Vi flanerte rundt og lette i samlingen; åpnet og bladde og leste - og satte oss
deretter i bibliotekets sofagruppe, med hver vår bunke bøker. Vi vekslet på å
presenterte «våre» fem prosjekter for hverandre; så på tegninger og fotografierog forklarte hvorfor akkurat dette prosjektet betydde noe spesielt for oss. Vi
kunne selvsagt ha lånt med oss bøkene ut fra biblioteket, men det er noe helt
spesielt med å sitte «i bøkene»; midt i denne massen av nedfelt informasjon og
tanker om sitt eget fag.
Jeg vet ikke hvor lenge vi satt der. Vi tok den tiden vi trengte. Gjennom denne
prosessen, denne rolige, faglige samtalen i biblioteket, begynte
masterstudenten – heldigvis - igjen å nærme seg den gode «feelingen».
F r e d r i k

S h e t e l i g

professor - prodekan - fakultet for Arkitektur og Billedkunst NTNU professor vice dean - faculty of Architecture and Fine Art – NTNU

Side 307NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Siddis- Estetikken i dikta
Vi skulle lete etter bøker til skriving av særemnet i skolebiblioteket en dag på
vidergående etter ordre fra norsklærern. Det endte opp med at jeg og en
klassekamerat sto å tulla og leste dikt til hverandre fra en gammel diktbok vi
fant. Plutselig stod læreren der og lurte på hva vi drev med (da vi egentlig skulle
finne bøker til særemnet). Klassekameraten min sa det som det var, at hanleste dikt til meg, hvor læreren så lurte på hva jeg synes om diktlesinga hans.
Jeg svarte at jeg syntes han fikk frem estetikken i dikta på en bra måte.
Læreren ble tydeligvis imponert av svaret mitt og sa "bra svart", før hun gikk
videre.

Kristian

Hurricane
HURRICANE
Lesesalen på en lørdag,
mange mennesker i intens
konsentrasjon- i motsetning til meg selv.
Oppholder meg i stormens øye,tenker på snø
og hjemme i julen.

Bjørg Helene- Studentvakt
Som studentvakt ved UBiT har jeg hatt gleden av å hjelpe mange. Etter hvert
har jeg kommet ut for mange overraskende spørsmål - særlig spørsmål som
ikke har med bøker i det hele tatt...
En hendelse som jeg husker veldig godt, var en mann som trengte hjelp til
nettbanken sin. Han skulle overføre penger til konen sin i Polen. Han hadde
prøvd i over en time selv før han spurte om hjelp, og etter litt frem og tilbake
mellom polsk - engelsk fikk vi det til. Han smilte verdens største smil, sa tusen
takk og skyndte seg med å gå.
En halvtime senere kom han tilbake; han hadde dratt til nærmeste butikk og
kjøpt en stor sjokoladeplate til meg som takk for hjelpen! Denne la jeg ut til
bibliotekets brukere og dagen ble med ett ekstra fin for oss alle sammen.

Side 308

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Susanne- Danseshow
Med lite leselyst i eksamenstiden er det lett å bli sittende å stirre ut i luften og ut
av vinduene på biblioteket. Brått ble hverdagen litt mer spennende når
studenter på et grupperom i bygget ved siden av biblioteket åpner vinduene og
utfører et danseshow!
Jeg satt igjen med et smil og mer leselyst etter opptrinnet

Studark- Studentvakt
Etter at jeg begynte som studentvakt på arkitektur- og byggbiblioteket harhybelen blitt fylt til randen av fantastiske bøker jeg ikke visste fantes.
Noen blir lest, andre ikke.

Side 309

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

NTNU UBs jubelquiz

I tillegg til bøker og nettbrett, lå et eple og vippet oppå en av
bokbunkene på tidslinjen vår.

Eplet var inngangen til vår jubileumsquiz, som foregikk i desiste seks ukene av jubileumsåret.
Spørsmålene var utarbeidet av kollega Astrid Sandvik – og
var svært NTNU UB-relatert!
For hver uke ble eplet mer medtatt og oppspist, til det barevar skrotten igjen da julequizen gikk av stabelen.

Lyst til å prøve?
Quiz-spørsmålene finner du her:

http://arena.start.no/220279/quiz

Side 310

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Norges teknisk -naturvitenskapelige universitet

NTNU Norsk

NTNU English

Bibliotek

Alumni

Intranett

Søk etter innhold/ansatte

Startside

Studier

Student i
Trondheim

Forskning

Etter- og
videreutdanningNæringsliv og
nyskaping

Søk

Om
NTNU

Aktuelt

Om NTNU » NTNU Universitetsbiblioteket » NTNU UB i 100 » Prøv vår jubel-quiz

HVA VET DU OM BIBLIOTEKET?
Prøv vår jubel-quiz
Kanskje finner du svaret selv, kanskje må du til biblioteket for å
finne det!?!
NB! Det er ikke lov å spørre Astrid på ARKBIB, for hun har laget
spørsmålene!!

Quiz 6:

Julequiz

Quiz 5:

Novemberquiz

Quiz 4: (Uke 39)

Fjerde og siste jubileumsquiz, - 15 spørsmål!

Quiz 3: (Uke 38)

Tredje ukes jubileumsquiz, 10 nye spørsmål er klare!

Quiz 2: (Uke 37)

Andre ukes jubileumsquiz er klar og består av 10
spørsmål.

Quiz 1: (Uke 36)

Første ukes jubileumsquiz består av 12 spørsmål.

  

  

  

  

  

Til jubileumssiden

  

Kontakt oss

Kart over NTNU

Nettstedkart

Blogger

Søk etter ansatte

Fakulteter og institutter

Studier A til Å

Twitter

Søk etter studenter

Administrative enheter

Emner A til Å

Facebook

Side 311

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Prosjektrapport, Gruppe for digital presentasjon
v/Ole Husby (prosjektleder)
Prosjektet startet tidlig i 2011, etter et oppdrag som ble
formulert i et mandat datert 25. februar 2011.
MandatHer gjengis oppdrag og mål for markering av jubileumsåret:"UNIVERSITETSBIBLIOTEKETS 100-ÅRSJUBILEUM I 2012
Den 1. september i 1912 ble den første overbibliotekar ansatt ved
Norges tekniske høgskole, NTH. Det betyr at den delen av dagens
universitetsbibliotek som har vært knyttet til den teknologiske
utdanning og forskning kan feire 100 år i 2012.
I likhet med at hele NTNU feiret NTHs 100-årsjubileum, vil vi gjørevårt jubileum i 2012 til en markering som skal omfatte hele
universitetsbiblioteket.
Vi ønsker at markeringen skal:●

Gi biblioteket økt omdømme og synlighet utad.

●

Styrke biblioteket innad som organisasjon.

●

Vise historisk utvikling i indre liv og tjenester.

●Få fram det ”ukjente og usynlige” biblioteket.

Det legges opp til følgende aktiviteter:• Mindre arrangementer over hele året fordelt på enhetene.
• Digital historisk presentasjon av biblioteket i 100 år.
• Hovedarrangement i uke 40:
o Jubileumskonferanse, EMTACL12. (1. – 3. oktober).
o Fest for personalet, med innbudte gjester. (5. oktober).

Side 312NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

• Det lages en enhetlig felles ”logo” for markeringen som brukes
hele året.
For å lede, planlegge og gjennomføre jubileumsmarkeringene
oppnevnes følgende arbeidsgrupper med tilhørende mandat:
LEDER FOR JUBILEUMSFEIRINGEN:• Lisbeth Tangen
KOORDINATOR:• Ingar Lomheim
Mandat: Informasjon og støtte til undergruppene. Sørge for atarrangement og innhold blir i henhold til intensjon og oppsatte
tidsplaner.
GRUPPE FOR LOKALE ARRANGEMENT:• Tove Knutsen (leder)• Kjersti Lie• Anne Lorange• Stein Johansen• Jan Ove Rein
• Sissel Merethe Berge• Roar Storleer
Mandat: Gruppa skal i fellesskap planlegge mindre lokale arrangement
ved enhetene. De enkelte representantene for enhetene er ansvarlig for
lokal gjennomføring.

Side 313

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

GRUPPE FOR DIGITAL PRESENTASJON:• Ole Husby (leder)• Kjersti Lie• Jo Forthun• Linda Østbye• Sissel Merethe Berge• Eva Sauvage
Mandat: Gruppa skal (i stedet for jubileumsbok) lage en digital
historisk presentasjon av biblioteket i 100 år. Innholdet skal ha som
fokus de fire punktene som er angitt ovenfor, og som beskrivermarkeringens hovedhensikter.
GRUPPE FOR HOVEDARRANGEMENT UKE 40:• Janne Gjengaar (leder)• Unni Helland• Ingar Lomheim
Mandat: Gruppa skal planlegge jubileumsaktivitetene i uke 40. I detteinngår alle innslag Under EMTACL12 som markerer jubileet, samt
festen for ansatte og innbudte gjester 5. oktober.
Det er aktuelt å trekke inn ressurspersoner fra NTNUs infoavd. og fra
brukermiljøet i arbeidet.
Arrangementene vil medføre en viss økonomisk kostnad. Når rammeneer på plass vil det bli satt opp eget budsjett for jubileumsfeiringen.
NTNU UB 25. febr. 2011
Ingar Lomheim"

Side 314

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Prosjektdeltakere, Gruppe for digital presentasjon• Sissel Merethe Berge, Bibliotekdirektørens stab
• Jo Forthun, Seksjon for arkitektur, naturvitenskap og teknologi• Ole Husby, Seksjon for fellestjenester (prosjektleder)• Kjersti Lie, Seksjon for arkitektur, naturvitenskap og teknologi• Eva Sauvage, Seksjon for kultur- og vitenskapshistorie• Magne Thorsetnes, Seksjon for medisin• Linda Østbye, Seksjon for fellestjenester

Linda Østbye, Magne Thorsetnes, Kjersti Lie, Ole Husby, Sissel Merethe Berge,
Eva Sauvage, Jo K. Forthun. Foto: Astrid Letnes.

Metoder og verktøy
Vi har i stor grad arbeidet som en gruppe, sjøl om det i enkelte
perioder oppsto undergrupper som arbeidet med praktiske gjøremål.
Den mest hektiske perioden var nok desember 2011, da vi hadde
som målsetting å lansere nettsidene ved årsskiftet.
Det bør i rettferdighetens navn nevnes at spesielt Kjersti Lie og
Jo Forthun fikk noen ekstra hektiske førjulsdager.
Mesteparten av beslutningene har vi tatt i "prosjektmøter" hvor
oppmøtet har vært jevnt over svært godt. Nesten alle møtene ble

Side 315NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

holdt på møterommet 251B i Hovedbygningen på Gløshaugen. Vi har
drukket kaffe og te og av og til hatt ei skål med godteri. Men stort setthar møtene vært spartanske. Vi hadde en studietur, til Trondheim
Folkemuseum på Sverresborg. Den foregikk til fots langs Ilabekken ilett regnvær.
Vi har benyttet Google Docs som verktøy for tekstdokumenter,
referater fra møter og annet. Vi delte dokumentene våre i gruppa via
mappen "DigJub" i Google docs. Timelister ble ført i Google docs
regneark. På et tidspunkt ble timeføringen åpenbart en for stor byrde,og ble avsluttet. Dette hadde ikke noe med verktøyet å gjøre, men
mer deltakernes disiplin, inkludert prosjektlederens.
Vi opprettet gruppeepostadresse og kalendergruppe "DigJub" tilinternt bruk. I det store og hele har prosjektstyring og -administrasjonvært holdt på et lavt nivå. Tove Knutsen, leder for gruppen for lokale
arrangement, har deltatt på et flertall av møtene våre, og Ole Husby
har deltatt på mange av møtene i hennes gruppe. Samarbeidet
mellom de to delprosjektene ble ytterligere forsterket ved at bådeSissel Merethe Berge og Kjersti Lie var med i begge gruppene.
Litt om verktøy vi brukte i tillegg til Google Docs, Photoshop,
Microsoft Office og Outlook kalender/mail:• Pageflip: Formatering av bok-lignende dokumenter med blafølelse. Ferdige tekstfiler som skulle over på nettsidene ble
formatert i Word med font Arial. Dette gjaldt flertallet av
tekstene, bl.a. alle tekstene på bokhylla (tidslinja).
• Liferay: Brukt til overordnet nettside og noen få undersider• Google maps: Brukt til kart over bibliotekenhetene• Wufoo: Bruk til innsamling av bidrag til Mitt bibliotekminne• Google calendar: Brukt til jubileumskalenderen• Javascript-programmering: Brukt til realisering av bokhylla
Liferay er NTNUs vedtatte plattform og verktøy for nettsider.
De øvrige verktøyene og tjenestene er gratis. I tillegg har

Side 316

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Multimediasentret ved NTNU bidratt med å utvikle tjeneste forinnsamling og avspilling av bidragene til Lyden av bibliotek.
ØkonomiProsjektet har hatt utgifter til●

Anskaffelse av verktøyet Pageflip●

Arbeid utført av Multimediasentret●

Gavekort til vinnerne av Lyden av bibliotek og Mittbibliotekminne●

BevertningMedgått arbeidsinnsats er mellom 1 og 2 årsverk. Dette er et estimat,
idet opplegget for timeføring stoppet opp underveis.
Resultater
Nettsidene
Disse ble lansert 1. januar 2012, og ble ajourført og videreutviklet
noe i løpet av året. Sidene ligger fortsatt på adressen
http://www.ntnu.no/ub/i100
Statistikken viser at de sidene som ligger i Liferay hadde 23.269
visninger i 2012, mens de sidene som lå utenfor (bl.a. bøkene på
tidslinja) hadde 14.086 visninger. Dette diagrammet over antall besøk iLiferay (som er noe annet enn visninger) viser utviklingen gjennom året:Side 317

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Facebook-side for jubileet
Denne ble laget i starten av september i et forsøk på å tiltrekke
besøkende til nettsidene våre, og ble nedlagt tidlig i 2013. Hensiktenvar å trekke folk til de regulære jubileumsnettsidene, ikke være en
konkurrent. Statistikken viser at dette virket godt.

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år! Arkiv-versjon av etjubileumsnettsted
Dette er et redigert utdrag av nettsidene. Det kan betraktes som etarkiveksemplar, er realisert i form av en pdf-fil, og kan om nødvendig
skrives ut. Arbeidet med dette ble utført i 2013 og 2014

100 års nettmarkering ved NTNU-biblioteket
Artikkel i Bibliotekforum nr 3 2012 av Eva Sauvage

Side 318

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Lyden av bibliotek
I denne konkurransen ba vi om å få tilsendt lyder folk forbandt med
bibliotek. Lydene kan du høre her:
• http://video.adm.ntnu.no/sound/player.php

Bildeserien “Biblioteket og byen”
Dette var ikke direkte en del av denne gruppens arbeid, men vi var
involvert i produksjonen, og tar av praktiske årsaker med dette her.
Bildeserien finnes her:
• http://www.ntnu.no/ub/jub2012/bildekavalkade

Logoer og vignetter
Vi fikk laget logoer i forskjellige utgaver til bruk både på nettsidene og
til trykking. Utformingen ble gjort i samarbeid med Mads Nordtvedt fra
NTNU Informasjonsavdelingen.
Her er et utvalg:

Vignetten lengst til høyre, med animasjon, ble utformet av Jo Forthun etter en idé
av Kjersti Lie:Side 319

NTNU Universitetsbiblioteket 100 år!

Hva ga vi opp?
Det var ikke satt av ekstra ressurser til arbeidet med
jubileumsnettstedet. Vi hadde derfor flere ideer som ikke ble realisert
pga begrenset tid, og ideer som av andre årsaker ikke kunne
realiseres. Her er noen av dem det ikke ble noe av:
Doodle: Vi ønsket at Google kunne hjelpe oss med å markere
jubileumsdagen med en «doodle» (Tematisk logo som Google bruker
ved spesielle anledninger). Vår forespørsel til Google ble dessverre
aldri besvart.
Flickr Commons: Ønsket var å gjøre blant annet de mest
jubileumsrelaterte bildene i UBs store bildesamling tilgjengelig på
Flickr. Vi opprettet konto på Flickr og søkte om deltakelse i Flickr
Commons, uten at det førte fram. Nå ligger bare et sett med bilder
over gammelt teknisk utstyr på vår Flickrkonto, med lenke fra
firkanten Bilder og lyd på jubileumsnettsiden.
Kollegaintervjuene: Vår ambisjon var å intervjue flest mulig av
kollegene. I realiteten rakk vi bare rundt 20 intervjuer. Noen av dem
var klare ved jubileumsårets start, andre kom til gjennom året.

Side 320