Інструкції щодо сповіщення сімей про загибель або зникнення близьких.
Цей документ створений для керівників, медичних співробітників та рятувальників, якідопомагають місцевій та національній владі з наслідками природних катастроф, терористичнихдій або інших подій, результатом яких є велика кількість загиблих, травмованих та зниклих. Під часприродних катастроф значного масштабу та охоплення, велика кількість країн підпадають підпрямий вплив, а також багато громадян за межами регіону можуть загинути чи зникнути. В такому
випадку завдання проінформувати сім’ї, чиї близькі зникли, покладається на державні організації(включаючи посольства, працівників державних консульств та військових службовців), а також наряд недержавних організацій, таких як Червоний Хрест. Існують різні організації, що можуть бутизадіяні в цьому. Процедури сповіщення найближчих родичів, коли члени сім’ї або кохані зникли чипідтверджено, що вони загинули, зазвичай чітко структуровані, офіційні та залежать відбезпосередніх законів країни громадян, звичаїв, порядків та традицій.
Немісцеві ліквідатори катастрофи досягнуть найбільшого успіху, співпрацюючи з місцевоювладою. За відсутності місцевої влади можна отримати рекомендації від місцевих співробітників,що займають поважну позицію в спільноті, яка зазнала впливу. Місцева влада повинна проводитиоповіщення всюди, де це можливо. Місцеві традиції зазвичай будуть визначати, хто проводитимеінформування, кого з членів сім’ї необхідно оповістити, документи відносно обставин смерті(характер та причина смерті, умови та локалізація останків) та дії, які необхідно виконати перед
тим, як повернути тіло сім’ї.
Коли людина зникла, наступна інформація допоможе властям спілкуватися з членами сім’ї:обставини в регіоні катастрофи, статус зусиль, що докладаються для виявлення тіл і як останки
будуть повернуті. Не пропонуйте гарантій з приводу необхідного часу або ймовірності виявленнятіла.
Нижче вказані загальні поради, що робити можна, а що ні, для тих, хто допомагаютьмісцевій та державній владі впоратись з наслідками масової загибелі.
Можна:••••Дізнайтесь про місцеве ставлення та вірування стосовно смерті та мертвихЗнайдіть місцевих представників влади, які можуть проінформувати вас стосовно традиційта процедур, та представтеся. Важливо побудувати зв’язки для сприяння роботі.
Визначте тип та локалізацію місцевих/національних/міжнародних джерел допомогисім’ям.
Будьте чуттєвими та зважайте на широке різноманіття культурних та релігійних поглядівстосовно патологоанатомічного дослідження тіла. Будьте готові пояснити, чому спеціальні
процедури, такі як аутопсія, є необхідними.

Не можна:••Інформувати когось за межами місцевих органів влади чи сім’ї про смерть. Ваші місцевіконтактні особи можуть допомогти визначити, кого з членів сім’ї доцільно інформувати.
Пропонувати інформацію, товари чи послуги, які ви не можете надати, або необґрунтовану
констатацію смерті чи стан тіл.
1Для персоналу, який приймає участь у фактичному інформуванні членів сім’ї.
Можна:••••••••Впевніться, що ви говорите з належним близьким родичем
Проведіть оповіщення наодинці та у приватному місці, розсадивши всіх по можливостіВізьміть у супровід священика або інші доречні джерела духовної підтримкиІнформуйте простою мовою, виважено та прямолінійно (наприклад, «На жаль, у мене длявас погані новини.(пауза) Як вам відомо, в______ сталася катастрофа.(пауза). Ваш _____
загинув. (Ваш_______ зник або вважається мертвим)»)Поводьтесь тепло, зі співчуттям та будьте готові до надзвичайно сильних почуттів. Вамможуть стати у нагоді коментарі типу «Мені дуже шкода» або «Я знаю, що це дуже тяжко»Відповідайте на всі запитання, які ви можете, просто і чесно
Запитайте, чи є у того, хто вижив, інші члени сім’ї чи друзі, які можуть бути поруч тадопомогти з первинною адаптацією.
Повідомте сім’ю про додаткових осіб, з якими можна зв’язатись з приводу розміщенняостанківНе можна:••••Пропонувати кліше типу «Все буде добре» або «Я впевнений, що все налагодиться»Пропонувати неправдиві запевнення типу «Посольство подбає про все» або «Я впевнений,що з тобою все буде гаразд»Пропонувати необґрунтовані коментарі про обставини події або досвід того, хто загинув«Я впевнений, що він не страждав»Залишати когось наодинці без обговорених контактних осібРесурс: Center for the Study of Traumatic Stress, Uniformed Services University, US2