1Helsingin käräjäoikeudelle

18.4.2024

helsinki.ko@oikeus.fi

Kantaja:
Mika Vauhkala
Puolesta,OTM Aki Nummelin
Prosessiosoite: aki.nummelin@gmail.com

LAUSUMA SUOMEN VALTIONOIKEUDENKÄYNTIKULUVAATIMUKSESTA
Asia:
L706/2022/1504

Lausuma:
Kantaja katsoo lähtökohtaisesti, että tuomioistuimen perjantaina 12.4.2024 ilmoittaman mukaisesti
aika tarkan oikeudenkäyntikuluvaatimuksen esittämiseen on umpeutunut maanantaina 15.4.2024
klo 23.59, eikä tämän jälkeen esitettyjä vaatimuksia voida ottaa huomioon. Valtiolla ei ole oikeutta
erilliskohteluun varsinkin, kun otetaan huomioon, että oikeudenkäynnin muut osapuolet ovat
noudattaneet tuomioistuimen ilmoittamaa aikarajaa.
Valtio on ilmoittanut oikeudenkäyntikuluvaatimuksekseen seuraavan:
Suomen valtion oikeudenkäyntikuluvaatimus (121.284,82 euroa) koostuu Asianajotoimisto
Merilampi Oy:n asianajajien ja muiden lakimiesten asiassa tekemästä työstä oheisen
palkkioerittelyn mukaisesti (palkkiot yhteensä 113.960 euroa) sekä toimeksiannon hoitamisesta
aiheutuneista kuluista (7.324,82 euroa). Toimeksiannon vastuuosakkaana oli vuoden 2022 ajan
asianajaja Teemu Taxell ja vuoden 2023 helmikuusta alkaen asianajaja Jussi Ikonen. Avustava
lakimies, OTM Iiris Paavola on ollut jutun hoitamisessa mukana koko ajan. Toimeksiannosta
aiheutuneet kulut koostuvat asiantuntija Janne Salmisen palkkiosta sekä asiamiesten taksikuluista.
Tästä hyväksymme taksikulut.

2Useiden eri lakimiesten ja virkamiesten käyttäminen
Valtio on valmisteluistunnossa ilmoittanut, että se laskuttaa yksinomaan yhden avustajan käytöstä,aivan samoin kuin kantajakin.
Kuitenkin oikeudenkäyntikululaskussa laskutetaan kahden eri lakimiehen käytöstä, kahden muun
ilmeisesti asiantuntijan käytöstä sekä lisäksi vielä STM:n virkamiesten käytöstä.
Tuomioistuimen tulee hyväksyä valtion osalta ainoastaan yhden lainopillisen avustajan käyttö.

Käytetty tuntimäärä on täysin kohtuuton
Valtio on ilmoittanut laskussaan käyttäneensä 382 tuntia asian käsittelyyn. Tämä on täysin
kohtuuton määrä seuraavista syistä:a) valtio on ilmoittanut omana kantanaan, että kanne olisi jo lähtökohtaisesti täysin
perusteeton. Kuitenkin valtio on käyttänyt selvästi enemmän tunteja asian käsittelyyn kuin
kantaja, mikä on vähintäänkin outoa ottaen huomioon valtion näkemys kanteen täydellisestä
perusteettomuudesta. On ilmeistä, että valtio on venyttänyt tuntimäärää täysin tarpeettomasti
ja yksinomaan aiheuttaakseen vaatimuksillaan haittaa kantajalle, mikä on katsottava
shikaaniksib) kantajan esittämä oikeudenkäyntikuluvaatimus pitää sisällään 216,85 h ja on täysin
poikkeuksellista, että vastaajan tuntimäärä on lähes kaksinkertainen tähän tuntimäärään
verrattuna. Kantaja on käyttänyt aikaansa myös Fazer Ravintolat Oy:n vastaisen kanteen
käsittelyyn. Katsomme, että kohtuullinen määrä valtiolle olisi noin 70 prosenttia
kantajan käyttämästä tuntimäärästä. Tämä määrä olisi realistinen tuntimäärä
käytettäväksi kanteen käsittelyyn valtion osalta. Tarkempi erittely jäljempänä.

Valtion tuntilaskutuksen suuruus on perusteeton ottaen huomioon seuraavat seikat:a) valtion asiamies on oikeudenkäynnissä keskittynyt voimakkaasti vastapuolenmustamaalaamiseen esittämällä väheksyviä ja jopa halventavia näkemyksiä kantajasta ja
tämän asiamiehestä sekä oikeudellisesta asiantuntijastamme Muukkosesta ja
lääketieteellisestä asiantuntijastamme Malhotrasta. Tämä on Suomen asianajajaliiton Hyvää
asianajajatapaa koskevien ohjeiden vastaista:
kohta 8.4: Asianajaja ei saa esittää lausumia, jotka ovat omiaan saattamaan todistajan
halveksituksi, ellei lausumien esittäminen ole välttämätöntä asian hoitamiseksi tai muutoin

3

asiakkaan etujen valvomiseksi. Edellä todistajista sanottua sovelletaan myös asiantuntijoihin
ja muihin kuultaviin.
kohta 9.1: Asianajajan tulee asiakkaan etua vaarantamatta osoittaa muille ammattikuntansa
edustajille huomaavaisuutta ja arvonantoa, eikä heihin saa kohdistaa epäasiallista arvostelua.
Asianajajien ammattitoimintaan liittyvät keskinäiset riitaisuudet tulee ensisijaisesti pyrkiä
ratkaisemaan sovinnollisestib) valtion asiamies on keskittynyt alkupuheenvuorossaan esittelemään kantajan harjoittamaa
tiedottamista liittyen käynnissä olleeseen oikeudenkäyntiprosessiin. Asiamies on samalla
kertonut, että hän on tiimeineen kerännyt suuren määrän kantajan postauksia sosiaalisesta
mediasta. Tämä ei luonnollisestikaan kuulu oikeudenkäyntiprosessin kulkuun ja osoittaa
huonoa ammattitaitoac) oikeudenkäyntiprosessin kuluessa valtion asiamies on osoittanut huonoa asiantuntemusta
mm. kansainvälisiin ihmisoikeussopimuksiin ja niiden syntyhistoriaan sekä todistajien ja
asiantuntijoiden roolitukseen (mm. entistä pääministeriä Marinia on pidetty
asiantuntijalausunnon esittäjänä) liittyen.
Erityisesti näistä syistä johtuen katsomme, että tuomioistuin voi hyväksyä valtion
oikeudenkäyntikuluvaatimuksen tuntilaskutuksen korkeintaan samalla määrällä kuin mitä kantaja ja
Fazer Ravintolat Oy on esittänyt eli 200 euroa per tunti (pois lukien arvonlisävero, mitä valtio ei
määräaikaan mennessä ollut vaatinut).

Janne Salmisen asiantuntijalausunnosta
Kiistämme kokonaisuudessaan valtion vaatimuksen Janne Salmisen asiantuntijalausunnon
korvaamisesta.
Ensinnäkin vetoamme jo ennen pääkäsittelyä esittämäämme arvioon siitä, että tuomioistuimen tuleejura novit curia -periaatteen mukaisesti jo lähtökohtaisesti tuntea laki, eikä ole ollut perusteita
kutsua oikeudellista asiantuntijaa esittämään asiassa näkemystään.
Toiseksi katsomme, että Janne Salminen on asiantuntijalausunnossaan ainoastaan tukeutunut joaiemmin perustuslakivaliokunnalle antamaansa lausumaan, joten hänen kuulemisensa olisi voitu
kokonaisuudessaan korvata asiakirjoin.
Kolmanneksi katsomme, että Janne Salminen on häntä oikeudessa kuultaessa vain lukenut hänen jo
aiemmin oikeudelle toimittamaansa kirjallista lausumaa, joten hänen kutsumisensa pääkäsittelyyn
on ollut tarpeetonta ja valtion olisi tullut tämä tietää.

4Suomen valtion asianosaiskuluvaatimuksesta
Kiistämme kokonaisuudessaan Suomen valtion esittämän asianosaiskuluvaatimuksen jo yksistään
sillä perusteella, että kantajalla on ollut käytettävissään ainoastaan yksi laskutettava asiamies jakoska valtio on esittänyt väitteen kanteemme täydellisestä perustelemattomuudesta. Jos kanne olisi
ollut täysin perustelematon, ei kanteen käsittelyyn olisi tarvinnut käyttää varsinkaan STM:nvirkamiehiä puhumattakaan kahdesta oikeudenkäyntiavustajasta.
Tämän lisäksi kysymys on STM:n kuukausipalkkaisista virkamiehistä, joita ei ole erityisesti
palkattu hoitamaan valtiota kohtaan osoitettua kannetta. Valtio ei voi vaatia kantajaa maksamaan
STM:n virkamiesten palkkoja.

Yksityiskohtainen käsittely
Vaikka valmisteluistunnossa valtio on ilmoittanut, ettei toisesta oikeudenkäyntiavustajasta esitetä
laskua, on Iiris Paavolan työstä alettu laskuttaa 8.5.2023 lähtien. Valtio on ilmoittanut avustajansa
olevan Jussi Ikonen, ei Iiris Paavola, joka tuntuu laskun perusteella kuitenkin tehneen keskeisen
työn asiassa. Lähtökohtaisesti valtiolla ei ole oikeutta laskuttaa useamman avustajan käytöstä kuin
yhdestä, ellei laskuttamisella ole tavoiteltu kantajan tarkoituksellista vahingoittamista luomalla –huolimatta valtion esittämästä väitteestä, että kanne olisi täysin perustelematon – ylenmääräisellä
työskentelyllä lisäkuluja.
Katsomme valtion esittämien ensimmäisten asianajotyön laskutettavien tuntien 33,75 osalta, että
joko valtio ona) runsaalla työskentelyllä tosiasiallisesti tunnustanut kanteen lähtökohtaisen
merkityksellisyydentaib) luonut ylenmääräisellä työskentelyllä tarkoituksellisesti kantajalle lisäkustannuksia, mikä on
katsottava shikaaniksi.
Hyväksymme valtion esittämästä oikeudenkäyntikuluvaatimuksesta 14.3.2023 asti korkeintaan 15
tuntia.
Edellä mainituista syistä (lähtökohtaisesti valtio on voinut käyttää vain yhtä avustajaa käsiteltävänä
olevassa jutussa) johtuen emme hyväksy Iiris Paavolan työn käyttöä laskutusperusteena. Iiris

5Paavolan työn osalta valtio on esittänyt kuluvaatimuksen, joka on tunteina yhteensä 188,75, minkä
siis vaadimme poistettavaksi oikeudenkäyntikuluvaatimusta arvioitaessa.
Edelleen valtion asiamies ei ole huomioinut pääkäsittelyjen yhteydessä olleita ruokataukoja, joiden
yhteiskesto on ollut 3 tuntia, joita emme siis myöskään hyväksy oikeudenkäyntikuluvaatimukseen.
Sylvia Laulajan käyttö 2,5 tunnin edestä oikeuskäytännön selvittämiseen liittyen koronarajoituksiin
ei ole liittynyt käsiteltävänä olevaan tapaukseen, joten emme hyväksy tätä osuutta
oikeudenkäyntikuluvaatimukseen.

Hyväksymämme osuus valtion oikeudenkäyntikuluvaatimuksesta
Hyväksymme määrältään, joskaan emme luonnollisestikaan perusteeltaan valtion
oikeudenkäyntikuluvaatimuksen seuraavasti:
Alkuperäisestä vaatimuksesta 382 tuntia on vähennettävä:a) Iiris Paavolan työn osuus 188,75 tuntiab) Sylvia Laulajan työn osuus 2,5 tuntiac) oikeudenkäyntikuluvaatimuksesta 14.3.2023 asti vähennettävä 18,75 tuntiad) pääkäsittelyn ruokatuntien laskutuksesta vähennettävä 3 tuntia
Vähennykset yhteensä: 213 tuntia
Yhteensä tuntimäärältään hyväksyttävä osuus on 169 tuntia.
Kun katsomme, että edellä mainituin perustein tuntilaskutus voi olla korkeintaan 200 euroa,
eikä arvonlisäveron osuutta voida hyväksyä vaatimuksen myöhästyttyä, hyväksymme
määrältään oikeudenkäyntikulujen suuruudeksi 169 tuntia x 200 euroa = 33800 euroa.

Asiamiehen oikeudenkäyntikuluvaatimuksesta
Kiistämme kokonaisuudessaan Suomen valtion esittämän vaatimuksen siitä, että kantajan asiamies
tuomittaisiin korvaamaan osa valtion oikeudenkäyntikuluista.
Suomen Asianajajaliiton antamissa Hyvää asianajajatapaa koskevissa ohjeissa määritellään
seuraavat asiat, jotka liittyvät valtion esittämään vaatimukseen:
Kohdassa 5.8. määritellään velvollisuudesta luopua tehtävästä. Velvollisuus syntyy, jos tehtävän
vastaanottamisen jälkeen ilmaantuu seikka, jonka perusteella asianajaja on ollut esteellinen tai tullut

6esteelliseksi. Asianajaja on velvollinen luopumaan tehtävästä myös jos, 1. laillinen este tai siihen
verrattava pakottava syy estää tehtävän täyttämisen tai 2. asiakas vaatii asianajajaa menettelemään
vastoin lakia tai hyvää asianajajatapaa, eikä huomautuksesta huolimatta luovu vaatimuksestaan.
Näiden ohjeiden mukaisesti ei asiamies Nummelinilla ole missään vaiheessa ilmennyt perustetta
luopua tehtävästään.
Edelleen ohjeiden kohdan 3.1 mukaan asianajajan on oltava asiakkaalleen lojaali. Asianajaja on
velvollinen lakia ja hyvää asianajajatapaa noudattaen parhaan kykynsä mukaan valvomaan
asiakkaansa etua ja oikeutta.
Kohdan 3.2 mukaan asianajajan on tehtävää hoitaessaan oltava riippumaton sellaisista
ulkopuolisista vaikutteista, jotka voivat haitata hänen kykyään täysipainoisesti valvoa asiakkaansa
etua. Asianajaja ei saa sallia asiaan liittyvien kiusallisten seikkojen tai muiden tällaisten seikkojen
vaikuttaa tehtävän suorittamiseen. Asianajajan on toiminnassaan säilytettävä riippumattomuutensa,
vaikka se vaatisikin toimia tai ratkaisuja, jotka eivät miellytä hänen asiakastaan, tämän vastapuolta,
viranomaisia tai muita tahoja.
Kohdan 2.2 mukaan perus- ja ihmisoikeuksien puolustaminen ja oikeusvaltion ylläpitäminenedellyttävät asianajajakunnan riippumattomuutta julkisesta vallasta. Valtion vaatimus, joka
toteutuessaan olisi käytännössä johtanut siihen, että Vauhkala olisi jäänyt ilman asiamiestä, on
katsottava Hyvää asianajajatapaa koskevien ohjeiden vastaiseksi
Valtion näkemys siitä, että kanne – perustuen väitteeseen valtion suorittamasta loukkauksesta
Euroopan ihmisoikeussopimusta vastaan – olisi ilmeisen perusteeton, on alusta lähtien perustunut
valtion tahtotilaan estää valtiolle kiusallisen kanteen tulemasta käsittelyyn. Kuitenkin valtio on
käyttänyt mahdollisuuttaan vaatia käräjäoikeutta hylkäämään kanne perusteettomana, eikäkäräjäoikeus tähän ole suostunut. Niinpä käräjäoikeudenkin mielestä kanne on riittävän perusteltu,
jotta se tulisi käsitellä.
Jotta valtion näkemys kanteen täydellisestä perustelemattomuudesta olisi asiamiehen
hyväksyttävissä, tulisi asiamiehen hylätä täydellisesti asian osalta esitetty juridinen
perustelurakenne, katsoa, ettei Vauhkalalla lähtökohtaisesti olisi oikeutta päästä ravintolaan
syömään, pitää merkittäviä lääketieteellisiä tutkimuksia ja asiasta suullista lausuntoa esittäneiden
lääketieteen edustajien näkemyksiä täytenä hölynpölynä sekä hylätä aiheesta ainoan suomalaisen
oikeustieteellisen artikkelin kirjoittaneen oikeustieteiden tohtori Muukkosen artikkeli samaten
hölynpölynä. Tällaiseen näkemykseen päätyminen on kuitenkin täysin mahdotonta – puhtaan järjen
ja oikeustieteellisen käsityskyvyn näkökulmasta. Huomautamme myös siitä, että asiamies

7

Nummelin ei ole suorittanut lääketieteellistä tutkintoa, joten oletus, että hän olisi kyennytarvioimaan esitetyt lääketieteelliset tutkimukset ja lääketieteen erityisasiantuntijoiden lausunnot
hölynpölyksi, olisi hänen ollut vähintäänkin suoritettava lääketieteellinen tutkinto. Näin ei
kuitenkaan tässä tapauksessa ole ollut, joten Nummelinilla ei ole ollut muuta mahdollisuutta kuinluottaa lääketieteellisten tutkimusten lopputuloksiin ja lääketieteen erityisasiantuntijoiden
lausuntojen paikkaansa pitävyyteen.
Vastoin valtion näkemystä eivät kanteen perusteet, asiaan liittyvät oikeudelliset tosiseikat ja
vaatimukset ole muuttuneet.

Oikeudenkäyntikulujen korvausvastuusta
Oikeudenkäynnissä esittämällämme perusteella vaadimme toki edelleen valtiota ja Fazer Ravintolat
Oy:tä yhteisvastuullisesti korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut maanantaina 15.4.2024
esittämällämme tavalla.
Mikäli vastoin näkemystämme tuomioistuin katsoisi, että kantajan tapauksessa ei ole rikottu hänen
perus- ja ihmisoikeuksiaan oikeudenkäynnissä esittämällämme tavalla, esitämme kuitenkintuomioistuimelle, että se katsoisi Vauhkalalla joka tapauksessa olleen riittävät perustelut tuoda
kanteensa tuomioistuimeen käsiteltäväksi ja että kukin oikeudenkäynnin osapuoli vastaisi itse
omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Kunnioittavasti,
Aki Nummelin
OTM