Center for the Study of Traumatic StressЦентр досліджень посттравматичного стресуCSTS | Відділення психіатрії | Військово-медичний університет | 4301 Jones Bridge Road, Bethesda, MD 20814-4799 | www.CSTSonline.org

Контроль та подолання стресупід час війни та надзвичайних подійнеправильного чиНадзвичайні події можутьПіслязакінченнянадзвичайноїситуаціїправильного способу відчуттяспричинити низку наслідків дляуряди та організації з надання допомоги
(заспокоєння).
постраждалих, тобто окремих
людей, сімей та громад. Ці події
відіграють важливу роль у зменшенні
■ Будьте дружніми тачасто викликають почуття
співчутливими, навіть якщостраждань як для постраждалих,страху, розгубленості, горя,людям важкотак і для суспільства в цілому.
безпорадності, тривоги, гніву,(заспокоювання).
провини і навіть зниження
■ Продовжуйте надавативпевненості в собі чи інших. У справі одужання відточну інформацію про надзвичайну подію абоних людям і громадам можуть допомогти різноманітнітравми та про заходи з надання допомоги. Цекорисні заходи.
допоможе людям зрозуміти ситуацію (заспокоєння).
Після закінчення надзвичайної ситуації уряди таДопоможіть людям зв’язатися з друзями абоорганізації з надання допомоги відіграють важливу
близькими (зв’язок).
роль у зменшенні страждань як для постраждалих, так■ Забезпечуйте, щоб всі члени сім’ї були разом; заі для суспільства в цілому. Забезпечення справедливого
можливістю утримуйте дітей з батьками чи іншими
розподілу ресурсів (таких як їжа, одяг та житло) таблизькими родичами (зв’язок).
швидкий доступ до медичної допомоги підвищують■ Надавати практичні пропозиції, які заохочують
довіру та покращують результати. Дотримання
людей допомагати собі та задовольняти власні
етичних принципів під час подолання наслідків
потреби (самодостатність).
надзвичайної ситуації та надання допомоги покращує■ Направляйте людей до місць, де є доступні державні
добробут громади.
та недержавні послуги (сподівання).
Між міжнародними експертами та дослідникамиз питань стихійного лиха існує консенсус, що під час■ Якщо ви знаєте, що можна очікувати подальші
взаємодії з особами, які постраждали від надзвичайної
послуги та допомогу, нагадуйте людям про це,ситуації, перша психологічна допомога (ППД)коли вони висловлюють страх або занепокоєнняможе спряти полегшенню хворобливих емоцій та(оптимізм).
зменшити подальшу шкоду від початкової реакції натаку подію. Ваші дії та взаємодія з іншими можутьЩО НЕ ТРЕБА РОБИТИ:допомогти надати ППД людям, які потрапили в біду,■ Змушувати людей ділитися з вами своїми історіями,створюючи та підтримуючи середовище (1) безпеки,особливо дуже особистими деталями (може(2) заспокоєння, (3) зв’язку і спілкування з іншими,зменшити заспокоєння).
(4) самодостатності або впевненості і (5) оптимізму та■ Надавати прості запевнення на кшталт «все будесподівання. Розгляньте такі пропозиції:добре» або «принаймні ви вижили» (часто зменшуєспокій).
ЩО ТРЕБА РОБИТИ:■ Розказувати людям, що, на вашу думку, що вони■ Допомагайте людям задовольнити основні потребиповинні відчувати, думати чи робити зараз абов їжі та житлі, а також наданні невідкладноїяк вони повинні були діяти раніше (знижуємедичної допомоги. Надайте просту й точнусамодостатність).
інформацію про те, як отримати такі послуги
■ Розказувати людям, чому, на вашу думку, вони(безпека).
постраждали, пояснюючи їх особисту поведінку або■ Слухайте людей, які хочуть поділитися своїмипереконання (також знижує самодостатність).
історіями та емоціями; пам’ятайте, що немаєДив. далі■ Давати обіцянки, які можуть не виконатися(зменшує надію).
■ Критикувати існуючі послуги або заходи з надання
допомоги перед людьми, які потребують цих послуг(зменшує оптимізм та заспокоєння).

■ Дайте дітям зрозуміти, що вони не самотні, і■У мене все добре, як я можу допомогти іншим?
■ Часто зв’язуйтесь з друзями та сусідами, особливо зтими, кому може знадобитися допомога.
■ Жертвуйте їжу, гроші або свій час.
■ Знайдіть способи допомогти іншим у їхнійсамодопомозі.
■ Протягом спільної роботи та відновлення
познайомтеся з тими, хто живе навколо вас.
Як я спілкуюся зі своїми дітьми про надзвичайнуподію?
■ Діти можуть не розуміти, що сталося, і боятися,що це повториться. Вони можуть турбуватися пробезпеку своєї сім’ї, друзів або домашніх тварин.
■ Вислухайте дітей, зверніть увагу на те, що воникажуть і як вони діють. Слідкуйте за порушеннямисна, з’явленнями дратівливості, смутку, гніву,занепокоєння, проблем у школі, труднощів зконцентрацією уваги та розумінням на слух, атакож невиконання шкільних завдань.

■■■■надайте їм можливість розповісти про те, щосталося. Відповідайте на запитання просто та чеснота розповідайте їм, що робиться, щоб усі були вбезпеці.
Додержуйтесь щоденного розпорядку,позашкільних вправ та організації з чіткимиочікуваннями, послідовними правилами танегайним зворотним зв’язком; обмежуйтенепотрібні зміни.
Переривайтеся від кризової ситуації, займаючисьсправами, не пов’язаними з надзвичайною подією.
Запобігайте подальшій травматизації, обмежившидоступ до телебачення, Інтернету чи інших засобів
масової інформації, які показують тривожні сцениподії.
Допоможіть дітям підтримувати контакт зі школоюта друзями. Розкажіть дітям, як вони можуть
допомогти іншим, розвивати свої сильні сторони тадавайте їм прості «посильні» завдання.
Будьте обізнані про свої думки, почуття та реакції,оскільки діти спостерігатимуть, як ви реагуєтена подію, і це вплине на те, як вони пораються таповодяться.

Центр досліджень посттравматичного стресуВідділення психіатрії
Військово-медичний університет4301 Jones Bridge Road, Bethesda, MD 20814-4799
www.CSTSonline.org
Managing the Stress of War and Disaster (Ukrainian) (03-22)