TIHANYI GYORGYKÓSA GÉZABAMBUSZOK..
ES DISZFUVEK//KÉPESKÖNYVEA KERT SOHA NINCS KÉSZ~KERTEK 2000

--------------

A f.imképckct k,5s~frrn<'
TIHANYI GYÖRGYFRÁTER ERLSÉBETKÓSA GÉZA
A táhlaborrtóSZABÓARPÁD

m urűcá;«1

9 Tihami Gvorgv, 1998
1
9 Fráter Ecséber. l 99ö

© K,,,d Gé:a. 1998

A BAMBL'SZLE\'EL-BüR„A Han folyónál ős Csou lakóibort erjesztenek bambusclevél­ból. Tavaszi s:él jön, a bor megé­rik, és tisztasága. Hari-habbal és

foL Az ősök körül vaijon ki él
még? Sírjaik ragyognak a: öreg­ségtől. Barnbusclevélbor őr:i amúltat, forrva e:ernyi ó scenve­

délyról."S~11

Tung-Po (1037-1101)

BEVEZETÉSRohanó életünkben es:ünkbe jut-e néha, hugy a növények milyen
rendkívüli mértékben befolyásolták és befolyásolják jelenlétünket
a Földgolyón. Magyarán szólva. nélkülük a: emberi élet nem lenne
lehetséges. Különösen néhány növénycsoport gyakorolt igen nagy
hatást a: emberiség történetének alakulására. E:ek kö:ül is
legfontosabbnak mondhatjuk a pácsitfűfélék (Gramineue) családjába
tartocó növényeket. A növényvilág harmadik legnépesebb családja(mintegy 8000 fajt számlál) mindenütt elterjedt a Földön, tagjai le­hetnek néhány centiméter, vagy akár több tí: méter magasak. Idetartoznak a világ élelmezésében. a: állatok takarmányocásában és ipari
nyersanyagforrásként oly fontos növények, mint a ri:s, a búza, a ku­
korica, a ro:s, a: árpa, a :ab, a köles, a cirok. Elkép:elhető-e a világ
és népei foszlós búcakenyér, ropogós kifli, ro:scipó, :abpehely, :öldséges
sültri:s, tortilla, pulis:ka, árpakása, kukoricán sárgára hí:ott pecsenye­kacsa vagy éppen whisky és sör nélkül! Tarthatnánk-e jószágot lege16.
széria, scilázs vagy s:emestakarmány nélkül? Lenne-e kert, park vagy
sportpálya pázsit nélkül?
Van a pázsitüféléknek egy igen különös és különleges csoportja:a bambus:ok. E:ek a megfásodó, rugalmas s:árú, elbüvölóen elegánsés s:épséges növények rendkívüli váltocatosságuknak és örök:öld
mivoltuknak is köszönhetik. hogy egyre inkább elfoglalják méltó he­lyüket a világ kertjeiben, hasonlóan a keler-ácsiai térséghe:, ahol már
több e:er éve s:eretik őket a: emberek. Kelet- és Dél-Á:siában a bam­
bus:uk ráadásul nem csak a dís:ítést szolgáló növények, hanem a:ott élő népek kultúráját évezredek óta át- meg áts:övi jelenlétük és
has:nálatuk. E:ekben a: ors:ágokban a bambus: ma is fontosépületanyag, élelmis:er, papíralapanyag, és hascnálati vagy dísztárgyak
végtelen váltocatosságban készűlnek belőle.
A ma élő bambus:ok túlnyomóan trópusi. szubtrópusi növények.
sok köcülük (f6ként a keler-ácsiaiak kö:ül) kirűnóen érci magát a mér­
sékelt éghajlaton is, és teljesen télálló. Európában már néhány s:á:éwel ezelőtt meghonosítottak egy-két ázsiai bambuszfajt és mosta-

8--

BAMBUSZOK ES DÍSZFÜVEK

-----Bambusa vulgaris 'Variostriata'

--

9

f---

nában is onnan kerül be a termesctésbe a legtöbb. Földrészünkön
ugyanis a második világháború után egyre nagyobb néps:erűségre
tettek s:ert e rendkívüli növénvek és ma már a kontinens nyugatibb
felén általánosan elterjedtek a kertekben és a botanikus kertekből
sem hiánvozhatnak. Manapság is honosítanak újabb és újabb fajokat.
Híres magángyűjteményeket (Franciaorscág, Belgium, Németors:ág,Anglia) csodálhatunk meg, és a bambus:s:aporításra s:akosodott
faiskolák és kertészetek nemcsak a vad fajokat, hanem s:árntalan kü­lönleges s:épségü fajtát is kínálnak a: érdeklődőknek.
Felhas:nálásuk végtelenül sokféle lehet. A megfelel6 faj vagy fajta
kiválasctásával ültethetők mint egyedül álló scoliterek, alkalma:hatók
talajtakarónak, rérsűmegkötönek. nyírott vagy nyíratlan sövénynek,
alkalmasak s:iklakertekbe, tetökertekbe, alkothatunk belőlük bam­
bus:ligetet és felhas:nálhatók bonsai-nevelésre is. Magas díscértékűek
a ház körül, teras:okon, erkélyeken elhelyechetó konténeres, cserepes
bambus:ok is. Elönyük a: is, hogy jól ültethetők más növényekkel
társítva is. Méretbeli válrocatosságuk miatt ott a helyük a legkisebb
kertekről a legnagyobb parkokig mindenütt. Örök:öld lombocatuka téli, havas kertben is dís:ít. Nem utolsó scernpont a: sem, hogy
a talajokban nem nagyon válogatnak, ha elegendő a növekedésűkhöz
szükséges tápanyagtartalom. Egyedülállóan kecses habitusuk, külön­leges hatású levélzerük, csodálatos s:ínekben pompácó s:áraik nél­külöchetetlenné tes:ik őket a kertekben.
Hazánkban a barnbus:ok nevelésének valójában nincs nagy múltja,
jóllehet többé-kevésbé mindenki tudja mik e:ek a növények, his:enlátott horgászbotot, bambus:függönyt \·agy egyéb, bambus:ból kés:ült
tárgyat, esetleg ismeretlenekről késcült festményeket, rajzokat.
(Megjegy:endő, hogy a rotang pálmából készült bútorokról is a: a té­ves közhiedelem, hogy bambus:ból kés:ülnek, noha semmi kö:ük
ho::ájuk.)Még ha a ha:ai kertek nem is hasonlíthatók a kínai, japán vagy
brit kertekhez. hiss:ük és valljuk: helyük van a magyar kertkultúrában
is. Régebben csak néhány föúri kastélyparkban honosították meg őketés a botanikus- és magánkertben is csak kevés helyen láthattuk néhány
fajukat. Akit egys:er megérint a bambuszok hangulata, különle­gessége, elbüvöló scépsége. mindig vágyni fug e szélben hajladocó,
susogó, kecses nővények jelenlétére kertjében. E könyv létrehozói
nem tagadják erős voncalmukat és dt~1gultságukat a bambus:l,k iránt.

Reméljük, hogy honfitársainknak a jövőben egyre több idejük és~-----

--

.

--

--

10

BAMBUSZOK ES DISZFUVEK./

Részlet a pekingi Bíbor Bambusz Kertből

_J

~

~

11

--

- - - - - --- - - - -péncük jut majd kertje ikre, a lakóhá:ak udvarából egyre kisebb helyet
foglalnak majd el a zöldséges ágyások és egyre nagyobbat a díscító
kertek. Ma is van már néhány ga:dag bambus:gyűjtemény a: 1__,r­s:ágban, és ugyan a ha:ai faiskolák még nem fede:ték fel a: e növé­
nyekben rejlő nagy lehetőséget, mégsem nehé: megjósolni, hogy aközeljövőben (annyi más növénvdivarho; hasonlóan) a bambuszok
divatja is elérke:ik Magyarnrs:ágra. A jövő a bambus:ok közönséges
alkalma:ását ho::a a ha:ai kertekben is.
E könyv a jövendő bambuszkedvelóknek s:ándéks:ik segíteni,átfogó képet nyújtva a: egés: növénycsoportról. Reményeink szerint
kertészek, botanikusok, virágkeclvelók (akár amatőrök, akár hiva­tásosak) haszonnal fogják forgatni, hiszen e: a: első ilyen témájú,
magyar nyelvű kiadvány. Ideha:a a bambus:okról sok téves elkép:elésél és igen hiányos a róluk alkotott általános tudás. Könyvünk szerzője,Tihanyi György kiemelkedően a legjobb ha:ai bambus:s:akértő.
Elméleti és gyakorlati felkészültségét dicséri a kezelésében lévő igengazdag télálló bambus:gyűjtemény. Szoros kapcsolatban áll a leg­
fontosabb európai bambuszközpontokkal, a témából publikációi
jelentek meg és nemzetközi konferenciákon adott elő.
A kötet részletesen tárgyalja a bambuszok rendszerecését, alaktanát,élettani sajátosságaikat, ökológiai igényeiket, földraj:i elterjedésüket,kitér a keleti kultúrákban betöltött szerepükre, kertés:eti felhas:ná­lásukra. A fajokat tárgyaló feje:et teljes képet igyeks:ik nyújtani a bam­buszok változatosságáról, kiemelve a nálunk is alkalmazható legje­lentősebb nemzetségeket és fajokat, különös tekintettel a legfontosabb
Phyllostachys nemzetségre.
Kiegészítésképpen rövid feje:et foglalko:ik a kötet végén néhány
érdekesebb, kertekben alkalmazható dís:értékű fűvel. E:ek a növé­
nyek ugyan rokonai a bambus:oknak, de élőhelyük, igényeik, habi­
tusuk másfajta alkalmazási lehetőséget bi:tosít s:ámukra. A dís:értékü
füveknek a felhas:nálása még nem eléggé terjedt el a hazai kertekben,
pedig méret- és alakbeli változatosságuk, különleges s:ínük, könnyű
nevelhetőségük miatt több féle kerttípusban is helyük lenne. Sze­retnénk, ha a fa s:óról nem csak a nyírandó pázsit jutna es:ébe min­denkinek.
Szeretettel indítjuk útjára e hézagpótló könyvet, és ajánljuk a ma­gyar növénybarátok figyelmébe kedvenc növényeinket 1998 s:ára:tavaszán.

__IPhyllostachys aureosulcata

BAMBUSZOKVALÓJÁBAN MILYEN NÖVÉNYEK
A BAMBUSZOK?

Hogy s:épek, mutatósak, különlegesek és érdekesek, erről aligha lehet
vitatkocni, mint ahogy arról sem, hogy f,)ntos, mondhatni nélkülöz­heretlen szerepet töltenek be, különósen a: á:siai népek életében.
Ovaros becslés s:erint 2 ,5 milliárd ember függ a bambuszról, éshasználja a:t alapanyagként évente hétmilliárd USD értékben.

A bambuszok a: egyscikúek (Momicm:vledones) oscrálvába tartozó nö­vények. A: egvsrikúek kialakulása a felső krétakorban kezdödött, fel­tehetően ősi kétscikű típusból és a:óta fejlődésük párhuzamosan halada mai kétszikűek fejlődésével. A nagy csoport - a: egys:ikí'íek- scárrna­:ástanilag nem képviselnek önálló fejlődési irányt.
Mai besorolásuk alapján a bambus:ok a: egvscikúek (Monocot:vledones) osztálvának Pá:sitfüfélék (Grammeae) családjába tartoc­
nak, a:on belül a Barnb11soictt'at' alcsalád tagjai.
A bambus:ok eredetének kutatása már a s:á:ad első évti:edeiben
elkecdődört. A botanikusok többsége s:erint a Ciramineae más füveihe:képest a bambus:ok ósibbnek tekinthetők. E:t a::al indokolják, hogya bambuszfajok kétségtelenül primirívcbb virágzattal rendelke:nek,virágszerkecetük sokkal inkább megközelíti a: ősibb liliomszerü típust,mint ennek a családnak bármely más tagja. Ugyanakkor egyéb
scervezeti sajátosságaikat alapul véve, a bambus:ok magas fokon
specializált növények. Komplex hajtásrendscerűk, sokféle és változatoságstruktúrájuk, gyakran önálló levélnveleken helye:kedő leveleik és
bonyolult ri:ómarends:erük van.
A fás bambus:okra jellem:ő fas:erLÍ növekedés is minden bi:onnyal
a sajátosan egyedi tulajdonságok kö:é sorolandó, valóscínűleg egy--(

Jegenyefenyők és rododendronok társaságában növő bambuszok(Cangsham hegység, Kína)

--

BAMBUSZOK

17

s:ükségs:erű speciali:áció, mely teljesen különbö:ik bármely más
egys:ikű vagy kétscikű fa növekedési típusától.
A Gramin<'Ll<' család legkorábbi tagjainak virágscerkezete valóscí­nűleg hasonlított a mai bambus:ukého:, de megjelenésükben, egyéb
morfológiai sajátosságukban alighanem a lágyscárú fűfélékre hason­
lítorrak.

Bambusa chungii

,------------ -------- --- --18
A KERT SOHA NINCS KÉSZ

A botanikusok körében általánosan elfogadott, hogy a korai fűfélék
a trópusi területek sajátosságaiho: alkalma:kodtak. E:t a feltétele:éstarra a tényre építik. hogy vírágcaruk alapján legősibbnek tartott Bambusoideae képviselőinek többsége ma is esőerdők belsejében vagy a:esőerdők s:él által átjárható, nyitottabb részein él. Feltétele:ik, hogya mai fás bambus:ok ősei a család evolúciós történetének korai s:a­kas:ában telepedtek meg a: esőerdőkben, s mind a mai napig fajaik
többségének e: maradt a: élőhelye. A fűfélék legkorábbi evolúciójában
csakúgy, mint későbbi differenciálódásukban, kitüntetett s:erep jutott
a s:élpor:ásho: való alkalma:kodásnak. Valós:ínű tehát, hogy a tró­
pusokon belül széljárta vidékekről s:árma:hatnak (nyílt és félig nyitottlejtők, hegycsúcsok, hegygerincek). A rendelke:ésre álló taxonómiai
bi:onyítékok alapján valóscínű, hogy a bambus:ok eredetileg trópusi,
erdei és ví:i körnvecetre speciali:álódtak. A fűs:erű bambus:ok egyes
csoportjai a fűfélék legkorábbi fejlődési ágait képviselik, melyek a fel­
ső krétakorban indultak jelentős fejlődésnek. Más fűs:erű bambus:oka fás bambus:okkal együtt valamennyivel később alakultak ki és sajátfejlődési vonalukat képviselik.

Mik is a bambuszok1
A bambus:okat hagyományosan s:éles levelű, főleg trópusi fűféléknek
tekinthetjük, melyek primitív virágokkal és komplex vegetatív struk­
túrával rendelke:nek. Yves Crouset, a francia Andu:e-i bambus:­
botanikus kert vezetője találóan jegy:i meg, hogy a bambusz olyan
növény, mely néha fűre, néha fara hasonlít és a bambus:erdőt nevez­
hetjük éppenséggel rétnek is, még akkor is, ha magassága néha 20 m
fölé emelkedik. Termés:etesen, különösen a fás bambus:ok vonatko­:ásában megvannak a:ok a: anatómiai és morfológiai különbségek,melyek a rét, mezó füveitól a bambuszokat megkülönbö:tetik.
A bambus: elnevezés A. J. Ret:ins svéd rends::ere:őtől s:árma:ik,
aki idestova 210 éve. Linné halála után tí: évvel adta e nevet a nő­
vénycsoportnak.
Morfológiai szernpontból a fás bambus:ok magas növésű tűvek.
Valamennyiüknek sok, í:ekre tagolódó, többnyire hengeres s:ára van,mely fajok többségénél üreges, egyenesen álló. Bi:onyos fajoknál
a s:ár belseje tömött (Chusquea genus és a Dendrocalamus strictus).

vagy habitusuk liáns:erű, felfelé kúszó vagy lelógó. Ilyen pl. a Dinochloa-- - - --- - -~~

BAMBUSZOK

19

vagy Mdocarn1d compactif/nnis és a Cépht1lnstach-:,;11m pérgracilt'. Varrnak
olyan hambuscok is a fás,=faúak kö=i_itt, melyek ágai hegyessé válnak
és tüskescerüen visszahajlanak (Bmnbusd blumeanu).
A bambuscok sokféle hajrássrruktúrával rendelkernek. A= ág­képcódés helye alapján is több típus létecik. A fajuk többségénél azágkép:és csaknem a s:ár alapjánál kecdódik. Egves fajok esetében(D. longispatlrns, M. bal·ciferu) a scár kö=épső és felső harmadára
korlátozódik a primer ágak megjelenése. Olyan fajok is vannak

Phyllostachys bambusoides

~20

A KERT SOHA NINCS KÉSZ ~1(Thyrostachys olivevi, Tii. siameusis), ahol a: ágkép:és csakis a szár
csúcsi részén figyelhető meg.
A bambus: ágain és ágacskáin a faj sajátosságainak megfelelő
nagyságú és scínű levelek fejlődnek. A levelek általában dúsan nőnek
a: ágakon, lehetnek egyenletes vagy csomószerú elrende:ődésűek,mint pl. a Chusquea vagy Chimonobwnbusa esetében.
A bambusz örökcöld növény, levélváltása foko:atos, e:t mindenévszakban megfigyelhetjük, de a folyamat nyár végén és tavasszal
a leginten:ívebb. E növénycsoportra általában a hosszú élet, a későn
jelentkező, sajátos és változatos típusú, a: esetek többségében a növény
pus:tulását jelentő virágzás a jellem:Ő. A bambuszok föld alatti hajtásaia rizómák. melyeknek szintén több váltocatát különböztetjük meg.
A ricórna-alakulás nem:etségbeli sajátosság, de típusa a: adott területéghajlati vis:onyait is tükrözi. A rizórnákból fejlődő rügyekből les:nek
a fold feletti hajtások, melyek olykor hihetetlen intenzitással növe­
kedve, változatos formákat hoznak létre a s:árcsomók, s:árkö:ök, szó­
rö:öttség, hamvasság és ágképcódés tekintetében egyaránt. A száron
megjelenő különlegesség a scárhüvelv is, mely alakja, színe, szórö­:öttsége alapján tovább növeli a változatosságot.
A fajok morfológiai sajátosságait tovább scínesítík a termés:etes
formaválto:atok és variánsok egyéni tulajdonságai, melyek sokféle
termetben, szár- és levélforma alakulásban, s:ámtalan s:ínvariációbanöltenek testet A fás bambuszok mellett léte:nek a fűs:erű bambus:okis, melyek megjelenésükben inkább hasonlítanak a fűfélékhe:.
Valamennyien fűszerű, széles levelű, évelő erdei növények, melyek
a: Óvilág és a: Újvilág trópusain egyaránt jelen vannak. Viszonylag
kevés faj hatol 1000 m tengers:int feletti magasság fölé.
A fás és fűs:er(í bambuszok népes csoportját képezik a ma élő nö­vényvilágnak. Ma a fás bambus:oknak több, mint 70 nem:etségét és
köcel 1200 faját ismeri a tudomány. A fiíszerüek kevesebben vannak,
de a:ért e: is népes csoport. Ezeknek 25 nem:etségét mintegy 160 fajképviseli.
E:t a váltocatos, fajokban gazdag növénycsoportot egés:en a leg­

utóbbi időkig a növények morfológiai és anatómiai sajátosságai alapján
osctályocták. A felállított os:tályo:ási sémák sok esetben helytelennek

bi:onyultak. A tudomány fejlődésével, molekuláris technikák segít­
ségével ma már a bambus: vegetatív és reproduktív s:ervei egyaránt
jól tanulmányo:hatók és felhas:nálásuk új perspektívát nyit a bam­buszok taxonómiai kutatásában is.

A BAMBUSZOK ELOSZLÁSAA FÖLDÖN

A bambuszok igen jó alkalrnackodőképességgel rendelkecnek, ami
lehetővé tette számukra, hogy nemcsak a trópusokat és szubtrópusi
területeket népesítsék be, hanem mélyen behatoljanak a mérsékelt
övi zónába is.
A= óvilági bambus:ok a déli s:élesség 32. fokától (Dél-Afrika) a::északi szélesség 46. fokáig (Kuril-s:igetek) fordulnak elő, míg a: újvilági
bambuszok a déli szélesség 4 7. fokától (Argentína, Chile) az és:aki
s:élesség 40. fokáig (Philadelphia) terjedtek el.

Sasa nipponica aljnövényzet tölgyerdőben (Nikko Nemzeti Park. Japán)

~------- -----~ 22

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

--

1

1

A tengerszint feletti magasság vis:onylatában a parti síkságoktól
3500-4000 m magasságban található hóharárig hatolnak fel egyes
képviselőik. A bambuszok elterjedésének fő területe a:onban mégis
csak az a meleg, párás, kiegyenlített klímájú térség, amely a Ráktérítő
és a Baktérítő között található. E: a: óriási földterület trópusi, szub­
trópusi monszun klímazónákra osztható fel. rajta sík- és dombvidékek,óriási hegyek egyaránt találhatók.
A bambuszfajok közül csak néhánynak sikerült a legnagyobb ma­gasságokba felhatolni és alkalma:kodni a: ottani :ord körülmé­nyekhez. A legtöbb faj hőmérsékleti optimuma 8 és 36 °C között van.
A bambuszoknak eredeti areájukban nagy kiterjedésű társulásai
vannak, így az erdőöv fontos alkotórés:ét képezik.
Ha a bambuszfajok származási helyét vesscük alapul, akkor az area­
botanikai térképre három nagy régiót raj:olhatunk fel. melyek
egymástól igen távol esnek. Ecek:

I. az ázsiai és csendes-óceáni régió,II. az amerikai régió ésIII. az afrikai régió.
A három terület három kűlönböcó nagyságú kiterjedést jelöl. Leg­nagyobb az ázsiai és legkisebb az afrikai régió területe.

l. Az ÁZSIAI-CSENDES-ÓCEÁNI RÉGIÓ
Ez a legnagyobb kiterjedésű, mely északi-déli irányban a Szahalin­félszigettől Új-Zélandig kelet-nyugati irányban pedig a csendes-óceániszigetvilágtól egészen Délnyugat-Indiáig terjed. E régió legnagyobb
bambuszos területekkel rendelkező országai: Kína, India, Burma, Thai­föld, Banglades, Kambodzsa és Vietnam.

II. Az AMERIKAJ RÉGIÓ
Észak-, Közép- és Dél-Amerikát, valamint a Karib-térség szigeteit
foglalja magába. Észak-déli irányban az Egyesült Államok déli részéról
Dél-Argentínáig terjed. A régió f6 területei a: észak-amerikai kon­tinens keleti felén találhatók, a közép- és dél-amerikai részen a nyugati~------------- - -------- - -----------1

BA M B U S ZO K

23

-----

~

Hegyi őserdők helyén kialakuló bambuszállomány (Fangsipan hsg., Vietnam)

~

~

-

-

1

e
•

..
.

•

- ~

1

>,

e

cii
,§

1

~

1

e

,a
"O

-0

LL

rn
Q)
(/)
•Q)

"O

Q)

"j

..

ai

~0
N

(/)

::,
.0

•

E
rn

.0

<t:

.
..

1

.
...
.
...

.

1

---------~~

tájakon is élnek ugyan bambuszok (pl. Chilében), de nagyobb
fajs:ámb:m itt is a keleti régiót lakják.
És:ak-Amerikában a: Anmdinaria gigantea és két változata ki­
vételével nincs más honos bambus:. A fö bambus:os területek Köcép­és Dél-Amerikában vannak. Ennek a Rákrérító és Baktéritö köcötti
térségnek bambuscerdókben ga:dag ors:ágai: Mexikó, Guatemala,Honduras, Kolumbia, Venezuela. Bra:ília, délebbre pedig Argentína
és Chile.

III. Az AFRIKAI RÉGIÖ
És:ak-déli irányban Kelet-Scudántól (és:aki scélesség 16°) Dél-Mo­:ambikig, egy-két képviselőjük élőhelye (Tamnocalamus tesselatus) dél­afrikai hegyekig, míg ésraknyugar-délkeleti irányban Dél-Scenegáltól
egés:en Madagas:kárig terjed. Nagyobb kiterjedésű, fajokban ga:dag
terület Guinea, Libéria, Elefántcsontpart, Nigéria, Kongó, Zaire,
Tanzánia. A: afrikai bambus:ok legészakibb előfordulása: És:ak-Afrika
mérsékelt övi hegyei és a: attól délkeletre esó S:udán és Etiópia.
E régiók bambus:nem:etségeiröl és -fajairól ad tájékocrarást a K.

Arundinaria alpina erdő a Meru hsg. bambuszövezetében (Tanzánia)

~

26

"7

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

N. Subramanian-féle táblázat. A táblázat nem csupán a: őshonos
génuszokat és fajokat tünteti fel, hanem korai betelepítések éshonosított fajok is szerepelnek benne. (E: indokolja Japán területének
magas fajszámár.)
Ors:ágBanglades
Kína
India
Indoné:iaJapán
Dél-Korea
Laosz
Malajzia
Burma
Pápua Új-Guinea
Fülöp-szigetek
Szingapúr
Sri Lanka
Thaiföld
VietnamAfrika és Madagaszkár
Ausztrália
Dél-, Közép- és Észak-Amerika

Nemzetség

Faj

8
26

20
300
125
65

23
10
kb. 13
10kb.8

7kb. 20
kb.8
6

7
12

16
11
4
20

1

237
13
44
90
26
54

2
14
41
92
40
4
kb.45

Kétségkívül az ázsiai régió tekinthetőbambuszfajokban gazdagabb­
nak. Valószínű, hogy ez a térség a bambus:ok elterjedési központja,
hiszen Kínában, Indiában, Burmában és a: ázsiai scigetvilágban éla ma ismert bambuszok közel 70%-a.
A táblázatból kiderül, hogy ezek között is a legga:dagabb bambuszos
terület Kína, ahol 26-28 nemzetség mintegy 311 faja él. Az ország
területéből négymillió hektárt borít bambusznövényzet, ami a Földösszes bambuszos területének egyötödét jelenti. Természetesen ebbe
a nagy kiterjedésű bambuszerdők és a bambusztermesztési körzetek
is beletarto:nak.
A kínai bambuszok típusukat tekintve közel azonos arányban szim­
podiális és monopodiális típusúak, de néhány amfipodiálís faj is akad
közöttük. A s:impodiális fajok Kína déli, délkeleti felén élnek, nem

L------~~~~~~

1

- -.

BA M B U S ZO K

27

17

jól tűrik a hideget. Ennek a: a: oka, hogy a scimpodiális típusúak
kihajtási periódusa későn van, július és augus:tus hónapokra esik,így s:áraik beéréséhez a mérsékelt övi klíma nem iga:án megfelelő,mert ott hamar beköszönt a tél.
A monopodiális és amfipodiális típusúak mélyen áthú:ódtak a mér­
sékelt övi zónába, ahol erőteljes ellenálló- és alkalma:kodóképességük
révén meghonosodtak. E mérsékelt övi fajok jól ér:ik magukat a s:ub­
trópusi és trópusi kömvezetben is. E:t igazolják a betelepítések éshonosítások is. A magashegyvidéki fajok a hideghatáshoz kiválóan
alkalma:kodtak, de ugyanakkor magas páratartalmat igényelnek(Fargesia, Quiongzlrnea ½.shania).

Phyllostachys nidularia bozót fenyőerdőben (Hangzhou. Kína)
I_ -----------------------------28

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

r-----A Kína területén élő bambus:oknak 4 fö- és 2 alrégióját különítik
el a kínai kutatók. E:ek:
1. a szubtrópusi monopodiális régió,2. a szubtrópusi amfípodiálís régió,3. a trópusi-s:ubtrópusi s:impodiális régió és
4. a trópusi kúszó bambus:uk régiója.

1. A szubtrópusi monopodiális régió Közép-Kínában az és:aki-közép
szubtrópusi s:éles levelű örök:öld erdózónában és a: és:aki szubtrópusi
s:éles levelű örökzöld erdő:ónában található (földraj:ilag a Sárga­folyótól a Nanling hegyvidékig). A: itt található fajok többsége mo­
nopodiális, de kis s:ámban amfipodiális fajok is előfordulnak. Legis­
mertebb bambus:os területe e vidéknek a Jangce völgye, ahol főleg a
Phyllostachys, Pleioblastus és Brachystachyum nem:etségek fajaival lehet
találko:ni.
2. A szubtrópusi amfipodiális régió Közép-Kínában a déli-kö:éps:ubtrópusi s:éles levelű örök:öld erdő:ónában található, jórés:ta Nanling-hegység déli rés:e és a S:ecsuáni-medence alkotja. A: itt
élő fajok kö:ül a s:impodiális ri:ómatípusúak főleg völgyekben,síkságokban, a: amfipodiális fajok a dombvidéken és hegyekben
fordulnak elő.
3. A trópusi-szubtrópusi szimpodiális régió két alrégióra tagolódik.
- A dél-kínai s:impodiális régió magába foglalja Délkelet-Fujíant,a déli Nanling-hegységet Guadongban, a: És:ak-Hainan-s:igetet és
Délkelet-Guangxir. A szimpodiális Bambusa nem:etség ;i fő ál­
lományalkotó.
- A délnyugat-kínai s:impodiális régióhoz tartozik Nyugat­
Guangxi, Dél-Guizhou, Dél-Sichuan, Yunnan és a Himalája tibeti
régiója. Fő nem:etségei: Dendrocalamus, Gigantochloa, Thyrostachys.
4. A trópusi kúszó bambuszok régiója: Hainan, Yunnan kö:épső és
déli rés:ei, valamint Dél-Tibet. A:: itt előforduló legtöbb faj szim­
podiálís típusú és több kúszó barnbuszfaj is él ezen a területen.
Bambus:ga:dagságban Kína után India, a dél-ázsiai régió, Kö:ép­és Dél-Amerika és Japán kőverkezik. ahol Japán kivételével a nem­:etségs:ámok magasak, de a fajszámok tekintetében lényegesen el­

maradnak Kínától.
~---------------------------

~_________
29_f- -1

BAMBUSZOK

1

1

1

Trópusi bambuszdzsungel (Vietnam)------------------

-

-- -

-

----------~

KíNA zc"lK-\TÉRl--:ÉPE.•llZÓNABEOSZTAS-45 -C-tol-45 -C-40 'C-,g-40 "e-tol-34 --C-19-34 "C-tol-29 ·C-19-23 c-,g-29 "C'tól-23 'C-tol-17 'C-19-17 'e-tol-12 -C-19-7 'C-,g-1 'C-,g-12 "C-tol-7 'e-tol-1 'C-101

Eszak-Bot
neó

A-·

Mala1z1a-5 -C-,gr-!_,--'1'KÍNA TARTOMANYAI
1 Xm11ang

2 Gansu
3 Nmqsta

12 Oingra1

4 Ne1 Monqku

13 Tibet

5 He11on9J1ang

14 Yunnan
15 Guzrou

6 Jrhn7 Lraomnq
8 Hebe,9 Shanx,--

10 Shaan»
11 Schuan--- - -------

19 Snanconq
20 J1angsu
21 Anhu1
22 Zhejranq
23 J1angxi
24 Fu11an

16 Hunan

25 Guangdong

17 Hube1

26 Guangx1

18 Henan

27 Haman

--

--

----

~

BAMBUSZOKÉS A KELET,ÁZSIAI KULTÚRA

„A bambus: a testvérem" - mondja a vietnami közmondás, híven
kitejecve a legtöbb dél- és kelet-ácsiai nép visconyát e:ekhe: növé­
nyekhe:. Japántól Kínán át Indiáig a nyirkos síkvidéki őserdőktől
a hűvös magashegységi bo:ótosokig a: itt élő emberek sokféle tevé­
kenységének termés:etes társa a bambus:. A tájat és a: életet errefelé
nélküle elkép:elni s:inte lehetetlen
Kína, vagy ahogyan országukat a kínaiak nevetik: CS11ng-Kzw, a Kö:;:ponti Birodalom rendkívüli hatást gyakorolt, nemcsak a: azt körülvevő
„barbár" népekre, hanem a: egés: emberiség fejlődésére és kultúrájára
is. Könnyen tehette ezt, hiszen a: itt élő, különlegesen tehetséges
népek, a: európai ember számára s:inte felfoghatatlanul, már Kr. e.
több mint 2000 évvel államot alkottak és a legkorábbi dinas:tiák ide­
jében is elképes:tő szinrre fejlődött anyagi és tárgyi kultúrájuk. A meg­
maradt s:árnos írásos és tárgyi anyag ős:inte csodálatra késztethetia mai embert. Minden ragyogó találmány, kifinomult tennék, magaa kínai írás, a művés:eti, kertészeti stílusok vagy étkezési s:okások meg­határozó formában épültek bele a környe:ő népek magas vagy min­dennapi kultúrájába. Kína hatása mindmáig jól ér:ékelhető. A kínai,vagyis a legrégibb keleti kultúra és a bambus:ok vis:onyát vizsgálva
képet alkothatunk a: egés: térség népeinek megkülönbö:tetett fon­tosságú kapcsolatáról e növénvcsoporrtal. Ráadásul Kínáhan van
a bambus:ok legjelentősebb elterjedési kö:pontja (géncentruma). A:
őshonos fajok s:áma meghaladja a hároms:á:at. (A nankingi Erdés:eti
Egyetemen külön Bambus: Tans:ék múködík.)
A legfontosabb élelmis:erként termes:tett növényeken kívül nincs
is más növény, ami olyan kiemelkedóen fontos s:erepet töltött volnabe ősidők óta a kelet-ázsiai népek életében, mint a bambuszok. Su
Dong-Pa (1036-1101), a legnagyobb régi kínai költők egyike írja:„Egyáltalán nem enni húst lehetséges, de bambus: nélkül élninem."
A: ősi kínaiak a:t vallották, hogy a barnbusz jelképe:i a: iga:i kínaiéletformát. A bambus: scívós, rugalmas és erős. A bambus: megremeg

és elhajlik a fuvallatról, de nem töri el a s:élvihar. A bambusz levelei- - ---- --- - -- --- - --- - -- - - - - - - ---- -L--1~ ----- - -- -

A_
KE
_R_
T_
s_
oH
_A_N_IN_C_
S_
K_
És_
z

Bambuszból készült tárgyakat áruló üzlet a dél-kínai Kanton városban

L__________________ J

BAMBUSZOK---------------

33 ~-

mocogna]; a szélben. de sohasem hullanak le. A bambus: mindent
túlél és legyő:.
A történelem előtti időkben. mikor még egymással kűxive, vadakra
vadászva éltek itt a: emberek, már félelmetes fegyver volt a bam­
bus:ból késcülr íj és nyíl. A hat Szent Kőnyv egyike, a Slw]ing (A tör­
ténelem könyve) megemlíti, hogy rí1 csás:ár idejében (Kr. e. 2000
körül) a Jangce kö:épső folyásánál. a Yw1 Men Ze (Álmodó Felhő-tó)
közelében fekvő, kis fejedelemségeknek évente nyíh·ess:őnekalkalmas bambuss:al kellett adócniuk.
A: ősi Kínában a hivatalos dokumentumokat, feljegy:éseket, törté­neteket vékony, hirülbelül 30 cm hoss:ú bambus:hasítékukra, a: úgy­nevecetr jzunra írták. Sok ilyen bambus:hasíték összekötve tett ki egy,,könyvet". A tudósoknak biconv erós embereknek kellett lenniük,
ha jegy:eteiket magukkal akarták cipelni. S:á:adokkal a selyemre írtkönyvek megjelenése után is még forgalomban volt a jian. Amikor
Qin Shi Huang (a Qin-dinas:tia első uralkodója, Kr. e. 259-210)
elégettette a konfuciánista tanokat tartalmazó irományokat és üldö:tea: e tanokat hirdető tudósokat, sok tiltott művet ástak el a földbe.
A Han-dinas:tia idején (Kr. e. 207-Kr. u. 220) a: ismét kiásott
könyvek köcül a selyemre írottak mind elrorhadtak, de a bambus:­
könyvek épségben megmaradtak. Ma is kerülnek még elő sírokból
olvasható minőségű bambus:lapocskák.
A kínai :ene is sokat köscönhet a bambuscoknak. Egy ósi legenda
elmeséli, hogy a mitikus Huang Ti csás:ár megparancsolta udvari :e­nés:ének, Ling Lunnak, hogy állapítsa meg a hivatalos :enei hang­nemeket. A muzsikus 12 bambus:sípból álló állandó :enei mértéket
alkotott, amiben a: egyik hat síp a nőnemű főnixmadár dallamos,
míg a másik hat a hímnemű főnixmadár zengő hangját utánozta. Ma
is sokféle (tájanként válro:ó) bambus:ból készült húros és fúvós hang­s:ert has:nálnak a kínaiak.
A kelet-ácsiainépek mindennapi életében kiemelkedő s:erep jut
a bambus:nak. Osidők óta alakul a bambus: ügyes ke:ek között min­denféle há:i es:kö::é. különféle alakú és méretű kosárrá, kö:önséges
vagy ékesen faragott edénnyé, bravúrosan faragott, festett legye:6vé,élelmis:er tárolására és felszolgálására s:olgálö alkalmatossággá, pároló
szitává, evópálcikává, létrává, állatketreccé, s:ers:ámmá, dubo::á \·agyéppen keskeny, vékony hasítékokból s:őtt al\'ós:éínyeggé, függönnyé,wló\'á, e:erféle más tárggyá. A mai napig bambus:ból kés:ült csingafán

cipelik a \'állukon a bambus:kötéllel átkötött nehé: súlyokat a folyfo·- - - - ---34

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

- -átívelő bambusz függőhídon, a vícen s:urko:ott bambus:csónakok
siklanak, s a túloldalon bambus.xsöveken odave:etett friss forrásvízzel
oltják szomjukat. Még a modern nyugati világ is felhas:nálta különle­ges módon a bambuszt. his:en a kezdetleges i::ólámpák s:éns:álai isbambuszfaszénből késcültek. Már kéte:er éve készültek bambuszfonat
falú, hasított bambus: tetejű há:ak. A \X''cmg Yzi-Cheng (945-1001)
írta klasszikus történet, a Huangkani kétszintes bambuszház e. mű
tudósít bennünket, hogy egy bambus:ból készült épületet akár húszévig sem kellett javítani. Évs:á:adok óta a kínai kertek jellegzetes ele­mei a bambus:ból kés:ített pihenők, pavilonok, folyosók. Adatok
vannak arról, hogy már kéte:er évvel közönségesen elterjedt és jól jöve­delmező volt a bambuszok termes:tése és a velük való kereskedelem.

Bambuszból készült kalitka és gyalogszék----------- - ----- -·--

- - aBAMBUSZOK-- - - - - - - -

----

----

-

- - - - ~ -- - - --35

Különféle célokra, különféle bambuscíajtákar és -tajokat termese­tenek ma is. A mesterségesen Iétrehocorr ültetvényeken 3-5 évente.aratnak", termés:etesen a: étke:ési célra vágott rügyeket évente sce­dik. A bambus:rügy kedvelt és nem is olcsó csemege, sokteleképpen
elkés:ítve fogyasztják. A felhas:nált fajok rügyeinek más-más íze van,de nem mindegyik bambusz alkalmas étkezési célokra. Japánban pél­dául a madake (Plrvllostachys bambusoides) a: ipari célú termes:tettbambus:, míg a moso (Phyllostachis heterocycla f. pubescens) rügyei
kerülnek leginkább érkecéskor a: asctalokra.
A bambus:ok jelentőségüknek megfelelően már korán megjelenneka kínai könyvekben. [ia Si-Zie 450-ben megjelent könrn: (Fontos me­zőgazdasági tudnimlók), a bambuszok termes:téséhe: is tartalma: ta­nácsokat. E: a: időmértékes prózában íródott munka a kínai szépiro­
dalomnak is jelentős emléke. Körülbelül szá; évvel késóbb jelenik
meg Dai Kai-Zhi tollából a: első bambus:nrnnográfia a Zi.« P11(Bambus; ki::,tkön_w,J. amiben több faj leírása és elterjedése olvasható.
A: itt has:nált elneve:ések (pi: arany és jáde bambus:, főnixfarok
bambusz, s:egletes bambus:) mind a mai napig élnek a kínai nyelvben.
A követkecó ismert bambus:könyvet a Sun Pu: (Bambus:rügy kéri­
könyv) a X. s:á:adban Zan Ning, buddhista s:er:etes írta. A s:igorú
vegetáriánus életmódot folytató s:er:etesek egyik kedvenc csemegéje
volt a bambus:rügy és a s:er:ó a: í:ek dicsérete mellett 98 (!) akkor
ismert bambuscfajt ír le.
A XIV s:á:adból ismert újabb két munka - Pu Xiang-Kao: Meg­
jeg-:vzések a bambusz kézikönyvhöz és Liu Mei: Második bambusz ké:::ikönyt'- további 22 fajjal egés:íti ki Zan Ning alapmunkáját. A később egyre
gyakrabban kiadott bambus:könyvek kö:ül kiemelhető a máig i~érvényes gyakorlati és tudományos has:nú Erdészkedés könyve, Yu
Zong-Ben XV szácadi, és a Bambus-;: kézikönyv, Chen Ting XVI.
században íródott, új délnyugat-kínai fajokat tárgyaló munkája.
Kecses megjelenése és hasznossága miatt egyáltalán nem meglepő,hogy a kínaiak különösen tis:telték és becsülték a bambus:okat,
gyakran felruházva acokat emberi tulajdonságokkal. A Tang-dinas:tia
egyik legjelentősebb költője Bai ]y-Yi (772-846) a bambus:okjellegzetességeit tette a kifogástalanul viselkedő ember mintájának.
Azt írja például: ahogy a bambusz s:ilárdan tör felfelé erős gyökereiből,úgy kell törekednie mindig egyenes tartással, állhatatosan a: úriem­bernek a jóra, ahogy a bambus: s:ára üreges és üres, ahho: hasonlóan
nem s:abad el6ítéleteket, SL'itét gondolatukat \'agy titkokat rejtegetni

e

~7

36

--------i

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

magunkban, a:: erős s:::árcsomók, nódus:ok figyelme:tetnek ben­nünket, hogy őrizzük jó hírnevünket és ne engedjünk soha rnúlandó
csábításoknak ...
Az uralkodói udvarokban és a gazdagok, hatalmasok kö:t tapasztalt
jogtalanság és korrupció oko:ta keserű tapas:talataik kifejezésére
a költők gyakran hívták segítségül a bambus:okat, dicsérve tulajdon­
ságaikat, leplezett célzással a tisztességes, szilárd jellemű emberek pél­dájára. Japánban mind a mai napig használják emberekkel kapcso­
latban a „bambus:-mentalitás" kifeje:::ést: egyezséget kötni, megbé­
kélni és a harcoktól meg nem töretve haladni előre. Kínában a bam­
bus: testesíti meg a Lao-ce által lefektetett taoizmus eszméjét; a rugal­
mas kitérés, az ügyes megegyezés, a túlélés és a: újbóli viss:atérésművészetét.
Az összes kelet-ázsiai vallás szoros kapcsolatban áll a természettel.
A megs:ámlálhatatlan istenség ott él mindenütt a s:iklákban, a vízben,
az erdőkben, a bozótosokban. Egyes folyókat, fákat, s:iklákat szintén
szenteknek tartanak, a: európai gondolkodás s:ámára talán egy kicsit
szokatlanul. A hegyeket, növényeket, állatokat egy kerek, egységes
világ részeinek tekintik, amihe: a: ember is tartocik. Az a hit, hogy az

Bambuszból készült használati tárgyak (Kína, Japán, Korea)--------------

--

--

-

~

-

BAMBUSZOK

1emberiség nem maradhat fenn a termés:et nélkül, e:ért be kell tartani
annak törvényeit és scabályaít, máig meghatáro:óan jelen van a: á:siai
gondolkodásban.
A bambus: mellett más növények is vecetó szerepet kapnak a: ázsiai
vallások hiedelemvilágában, a filorófiában és a művés:etekben. Na­gyon fontos a lótusz, a fenyő, a fű:fa, a kínai kajs:ivirág, a: ős:ibarack,a krizantém, a ba:saró:sa. Minde:ek kö:ött a tis:telt és jelképnek
tekintett növények körött egyedül a bambus:nak van széles körűgyakorlati has:na a mindennapi életben is, mint élelem, építőanyag
és e:ernyi hasznos tárgy alapanyaga. A bambus:nak kiemelkedő je­lentösége van a: ácsiai, különösen a kínai nyelvi jelképekben. ,,A bam­
bus: lecsüngeti a leveleit, mert a bensője (ti. a szíve) üres" mondják.
A: üres scív Kínában a: egys:erűséget, s:erénységet, alá:atosságot,erkölcsösséget jelenti, így a bambus: a: erény jelképe is. A bambus:
örök:öld, nem cserélgeti külsejét a: évszakokkal, e:ért a magas életkort
jelképe:i. A bambus: kínai írásjele hasonlít a nevetés jelére, mert azt
tartják hogy e növény meghajlik, ha nevetést hall. A kínaiban abambusz tcsu), a kívánság és a: ima szó kiejtése nagyon hasonló. Errea következó magyará:atot adják: a tűzre dobott bambus:nád erős,reccsenő hang kíséretében kidurran. A: ilyen bambus:ból rakott,,:ajos" tű; segít távol tartani a démonokat és bi:tosítja, hogy a: istenek
meghallják a békéért és nyugalomért elmondott imákat és kívánsá­gokat. Az á:siai művészetben a bambuszt gyakran ábrázolják együtt
orchideával vagy kajs:ivirággal. A virág jelképe:i a női elemet,a jint, a bambusz a férfi elemet, a ;angor.
A bambus: az á:siai népek sok babonájában, hiedelmében és le­gendájában is jelen van. Számtalan s:ép tündérmese scereplóje e kü­lönleges növény. Példának álljon itt egy japán legenda:
Egyszer egy parasztember bambuszszárakat vágott és lám, az egyik bel­sejében talált egy icipici kisleányt. Hazm itte és saját gyermekévé fogadta.
Nőtt, nöt ekedett a leánvka, mígnem az egész ország legszebb, legbájosabb
leányává serdült. Meghallotta ezt a császár, és rögvest feleségül akarta
venni. Azonban a leány írt neki egy lei elet, mondt'án, hogy túl nagy ez
a megtiszteltetés neki, így inkább elhatározta, hogy visszatér a bambuszba.
A császár azon nyomban elküldte összes katonáját, keressék meg a leányt,de azok sikertelenül tértek t issza. Ekkor a császár abbéli nagy szomorú­
ságában és fájdalmában, hogy elvesztette a bambusz-lányt, elégette annak
lewlét a Fudzsijama tetején. Azóta is ég ott ez a tűr, mind a mai napig.
1

1

1

1

Sok ázsiai szertartáson, főként Japánban használnak bambuszból ké-

--

38

-

-

-

--

--

-

-- - - ----------A KERT SOHA NINCS KÉSZ

s:ült tárgyakat. E:ek kőcül legismertebb talán a híres japán teascer­tartás, ahol csak biconyos bambus:fajokból késcülr es:kii:ók használ­
hatók. [apán némely vidékein a VIII. s:á:aJ óta évente rende:nek
bambus~husiuí 1innepec, amit egy tisrtító scertarrássa] pap nyit meg,mielőtt a falu fiatal férfiai elke:dik hasogatni a friss bambus:nádakat.
A hagyománvos hold újévi ünnepi díscítéskor japán vagy kínai hár­ban elmaradhatatlan a három legtisctelrcb]. növény, aza; a Tél Há­rom Barácju: d bambus:, a kajscivirág és a: erdei feny6 hascnálata.
E:ek a növények jelképe:ik a három vallás alapítóit is: BuJdhu dbambus:, Konf11ci11s~ a kajs:i,·irág és Lao-ce a tenyó. Kínában a Nég-v
Nemes1ir-ként tis:telik a hamhus:t, a kajscivirágor, a: orchideát és akricanrérnot. Együtt scirubolicálják d s:erencsét és a jólétet, és elós;e­retertel ajándékoccák őket mind világi mind vallásos ünnepeken.
Gyermek s.ülerésekor, ha a köldökcsinórr bambus:ból késcült késsel
vágják el, hosscú és bddl1g életet jelent a: újscűlőrrnek.
A:siában a: isteneket gyakran ábrázolják emberi formában vala­milyen mindennapos hascnálati tárggyal. Így a halhatatlan Hn Sien­
lrn a régi képeken mindig bambus:kanállal a kezében, ri:sfő:és kö:benlátható.

Ügyes kezek sokmindent varázsolnak bambuszból

- -

---~

-- -

BA M B U S ZO K-------------_______39_1~1

A bambus:nk már a: igen korai idóktól nagy scereper játszanaka híres kínai kallígráfiában. A „s:épírás" mi11L1 a mai napig a: egyik
legtöbbre értékelt művészet Kínában. A bambus:nádból metszett író­s:ers:ám ugyanolyan és ugyanúgy has:nálják, mint a: ósi időkben.
A bambus: Ieveleiból papír késcűl, és e növény levéltonnáí igen nagy
mértékben befolyásolják a kalligráfusok munkáját. A kalligráfia - kü­lönösen Kínában - nem egys:erCíen csak szép írást jelent, hanem év­
szácadokon át csisrolódorr, igen kifinomult művésceti ágat. Az íráskép-festés és a [estés kep-irás - szól a mondás. A kalligráfusok nemcsak
kimagaslóan művelt emberek voltak, akik le tudták írni a szövegeket,
hanem egyúttal külőnlegesen magas művészi hatást adtak annak a szép
megjelenítéssel. A kínai írásjelek egymagukban is esztétikus látványt
nyújtanak, és kellemes ér:és keltenek, ha valaki olvassa a:okat és
ráére: a forma és tartalom összefüggéseire.
A: első kínai írásjeleket Kr. e. a XIII. s:á:adból ismerjük, azóta
e:ek a képszerű jelek egyre elvonrabbakká és egys:en'.íbbekké lettek.
A szépíró iskolákat mindig híres múvésc-kölrók vetették. Sok érdekes
történet maradt fenn e:ekről a mCíhelyekröl: Huaisu, buddhista szer­
cetes, aki 72 5 táján élt, rnegscállott kalligráfus volt és mindenre írt,ami mellett csak elhaladt - remplornfalakra, cserepekre, kerítésre,edényekre. A kertjében nÖ\'Ő banán nagy leveleit is teleírta. Excent­rikus stílusát „kü:dő kígyók és hirtelen vihar" néven emlegették,
ellentéteként \Xla11g Xizhi (307-365) ,,köd és leszálló harmat" kifi­
nomult stílusával.
A scépírásho; különleges ecsetek is kellenek, s e:eket már közel
hatezer éve ismerjük Kínából. A: íróecsetek mindig finom állati szór­ból és hajlékony bambus:nád-darabkából készülrek és készülnek.
A szőrpamacsot ék alakban kihegye:ik, hogy a: írásjelek különböcó
vastagságát könnyebben kiraj:olhassák. A: írás módja is igen külö­
nös: a: ecsetet függőlegesen tartják ujjaik köct, de has:nálat közben
sem a: ujjak, sem a ké: nem mozoghat. csak vállból s:abad a kallig­
ráfusnak írni, így a: írás a test köcepéból, a s:ívből ered. Az ecset
táncol, a tus énekel - mondják, mind a szépírásra, mind a tusfestésre.
Mint előbb már említettük, a korai időkben bambus: hasítékokra,
majd selyemre írtak, de a kínaiak már több mint kéte:er éve a papírt
is feltalálták. Tsai Lun udvari eunuch, Kr. e. 105-ben számolt be talál­
mányáról a csás:árnak. E: a papírpép öreg haláschálóból, fakéregböl,
kenderből és füböl késcűlt, és vékonyan elkenve gyékényen scárítorták,

Ezekben a:: időkben barnbuszlevélből is kés:ült papír. A leveleket

--- 40
-

-

-

-----

-- - - ----- - - -- - - -----,A KERT SOHA NINCS KESZ---------- - - ---vicben á:tatták, majd péppé verték s:ét. A gyékénven megs:árítutt
bambus:papír rostos volt és a tus könnyen elfutott rajta, A kalligráfia
mŰ\'és:ete, már igen korán, a: írással együtt átkerült Jap,-ínba is, ahol
igen magas scinten rmfvelrék.
Kelet-Á:siáhan a kalligráfia együtt tejlódöt: s:á:adokon át a fes­
tés:ettel. A szépírással megjelenített kőlternénveker gyakran kísérik
jelképes festmények a hosszú papínekerc~eken ,·agy fordítYa, agyi_\­nyörű tekercsképekhe: társulnak kalligrafált költemények. A világnak
ezen a táján nem tartják kűlőn művészemek a kőltészeter, a testéscererés a kalligráfiát. A bambuszt mindig elós:eretettel ábrá.olták a tus­
rajzokon ~s 8 tekercsfestménveken. E: nem cso.]a, his:en a bambus:
mcghatárocó eleme a: ácsiai tájnak, a tájképábrázolás pedig mind
a mai napig a fesrók legkedvesebb témája. A realis:cikus képeket,bármennyire is kitűnőek. prirnitívnek tartották és inkább elvont
kompo:íciökra törekedtek. A bambusz a hajlékonyság és legyóche­tetlenség taoista jelképeként jelent meg a képeken. Máskor különféle
növényekkel együtt ábrázolva kapun scimbolikus jelentést.

Étkezésre árult bambuszrügy a saigoni piacon

Bambusz ábrázolása a tussal festett tekercsképen >- - - - - ------ - --- - --- - -

~­

L
f1,
}{

1

)

,

.t
1

.~

~
~

,fi
~

1M
~
J_

J

----- --- -- --- - 1 42A KERT SOHA NINCS KÉSZ

Sok műves; egés: életében ki:árólag bambus:t festett. különlegesen
magas s:intre fejb:t\'e képességeit. Elós:ör Su Tung-po (1037-1101)
jeles költó és festó tette állandó témájá\'á a bambus:t. Ki:árólag egy­s:ínff, fekete tust has:náltak, igen ritkán kékescölder, csodálatos ér­:ékkel érezve meg a bambus:ok karakterét, magá\·al ragadó ragyogástárasztó rajcaikon, festményeiken. Ha bambus-: _t akars-: _festeni, bambuss-: _ákell t•úl110LI - scól a bambus:festők jelmondata. Leghíresebbek voltakkőcülük Zhao Mengfu, felesége, Kuang és Gc.w Kegong. Valamennyien
a XIII. s:á:ad kö:epén éltek és képeket költeményekkel is kísérték,
A bambus:téma önállóvá válása a: ún. irodalmár [estés:«: ke:detét
jelenti. A híres japán bambus:festők a Zen filu:ófia hatása alatt fej­
les:tették hallatlan finomságúra művésretüker.
Vége:etül. de nem utolsó sorban meg kell említenünk a bambus:oks:erepét a keleti kertművés:etben. A: á:siai kertek filo:ófiáját, amiről
könyvtárnvi könyvet írtak már, a nyugati embernek igen nehéz jóláttekinteni. Jóllehet a kínai és a japán kertstílus kö:t alapvető kü­lömbségek vannak, mégis mindkettő a termés:et és a: ember elválaszt­
hatatlan egységére, a: őstermés:et iránti voncalornra és egyesülési
vágyra épül. A termés:etet, a tájat utánzó kertek tele vannak szim­bolikus, leegys:erűsített jel:ésekkel. amelyek a ho::áértő kép:eletételragadják és továbbgondolásra késctetik. Minden növénynek, vi­
rágnak szigorú jelképes jelentése van. A növények felhasználását gyak­
ran erősen befolyásolja a: is, hogy a kert, hasonlóan a festményekhe:és a raj:okho:, s:igorú kompocíciós elvre épül. Mindennek jelentésevan, soks:or a kemén:v, férfi (jang) és lág:v női (jin) jellegnek megfele­lóen: s:ikla és víc, bambusz és krizantém, egyenes és görbe vonalak.
A klasszikus kelet-ázsiai kertben mindennek a: ember meditációját
kell segítenie.
A bambusz jelentheti a kertben a hajlékonyságot és erőt, a: igazi
barátságot, a: erőteljes életkort. A: örök:öld lombozatot gyakran
alkalma::ák a kajs:ivirág háttereként, s főleg fenyővel együtt ültetve
rendkívül hatásos. A: ázsiai kertekben a bambus:okat gyakran nyírják.
sövénvnek alakítják. A feltis:tított bambus:szárak sffnJn együtt állva
kis erdőre emléke:tetnek. Attól függően, milyen bambus:fajt vagy
-fajtát has:nálnak, ültetik ligetnek, talajtakarónak, s:oliternek, sziklák
kö:é, fal tö,·ébe SÖ\'énynek stb. A különlegesen s:ép s:ínff vagy min­tá:atú s:árat ne\'elő fajtákat nagy becsben tartják. Különösen a temp­
lomok kertjeibe ültettek ritka, nagyértékű fajtákat. A kínai és japánkert sok kiegészítő eleme is bambus:ból kés:ül. Csodálatosabbnál cso-

43

Bambuszbozót a Cangsan hegység lejtőin (Yunnan. Kína)

dálatosabb fonott kerítések, térelválasztó rácsok, növénvtámaszrékok,pavilonok, pihenők kés:ülnek barnbus:nádbóL A források friss vicebambuszcsövön csordogál és a: odatámasctott hosszú nyelű bambusz­
csészéből olthatjuk scomjunkat.
Bármennyire is közőnséges és mindenfelé elterjedt növény Kelet­
Á:siában a bambus:, és borít hatalmas területeket, vadon termő ál­
lományai a: emberi populáció megállíthatatlan növekedésével pár­huzamosan egyre csugorodnak. E növénvek ugyanis nagy tápanyag­
igényük miatt a termékeny, televényes földeket kedvelik leginkább

és a földművelő embernek is erre van s:üksége. A susogó bambusz-

,--------

44-- - - - - - - - - - - -~A KERT SOHA NINCS K~·-7

ligetek helyén egyre többtelé cöldell a ri:s, sorjázik a kukorica. A:
eredeti bambuscállománvokho; nagyon sok különleges állat is kötődik.
Életformájuk, táplálko:ásuk ki:árólag e:ekre a növényekre épül,speciálisan ho::ájuk alkalrnackodorr. nélkülük elpusrt ulnak, kihalnak.
Legismertebb kö:ülük a: óriás panda, de számos madár, emlős, rovar,
gombafaj sorsa és élete kapcsolódorr mindörökre öss:e abambus:okkal. A: elrúnó bambus:állományokkal együtt sok másélőlény is e űn ik as:egényítve annak sokféleségét.
Remélhetőleg minde:t átér:ik és figyelembe vescik a bambus:okkal
együtt él.5 á:siai népek.
A bambus: észrevétlenül vagy nagyon is teltűnően jelen van a kelet­
á:siai múltban és jelenben, hétkö:napokon és ünnepeken, ga:dag vagys:egény h_)rnye:etben, a durva hétkö:napohm és a legkifinumultabb
művészetekben. Ültetik mint kerti díszt. aratják ipari felhas:nálásra.
termes:tik étke:ésre. Nő a tengerpartokról a komor hegvóriásokig,
bozótosokban. ahá: körül vagy a s:íí:i őserdőkben. Lehet térdig érő,de toronymagas is. Erc-ís és hajlékony, kecses és gyönyörű, nincs ho::á
hasonló elragadó növény. Nélküle a keleti táj, a kultúra, a: ember és
a: élet nem lenne a:, ami.
lt

Föl

dról

,

1

Phyllostachys heterolyla t. pubescens

1

L

_

---- ------ - -

i--A BAMBU~Z MEGHONOSODÁSA

EUROPA KERTJEIBEN

Régi szakirodalmakban nehé: megtalálni a bambus:ok Európába ke­rülésének történetét. Néhány kerttörténeti feljegy:ésben a:onban
vannak utalások a: első bambus:telepítésekre és a:ok s:árma:ására.
A XIX. s:á:ad polgárosodó Európájában a renes:áns: és barokk
után újra fellángol a hangulatos, de kertépítés:eti megoldásaiban új­szerű, angol stílust követő kertek létesítésének igénye. E létesítmé­nyek ebben a: időben kicárólag uradalmi birtokokon vagy a: ariscrok­
rácia, a jómódú polgárság birtokain jöttek létre.
Nem csupán a stílus változott, a kertépítők arra is törekedtek, hogy
minél változatosabb, fajokban minél ga:dagabb kertet ho::anak létre.
A: ily módon kialakult gyűjteményes kertekre tulajdonosaik büszkék
voltak, sok esetben rivalizáltak egymással és nem utolsósorban komoly
pén:eket áldoztak fejlesztésére és fenntartására.
A gyarmatbirodalmak kiterjedésével gyakoribbá és gyorsabbá váló
kontinensek kö:ötti uta:ások egyre több növény Európába hocatalát
és rermesrthetóségének kipróbálását is jelentették. Gondoljunk csak
a: orchidea-lázra. mely már ebben a: időben elke:dődött, s a scácadvég
felé már ga:dag fajválascréka pompázott a: európai kastélykertek üveg­házaiban. télikertjeiben.
A gazdagok körében divattá vált növényeket ajándékozni. Egy­
egy nővénvkülönlegesség ajándékozása rendkívüli rnegtis:teltetésnek
számított. A XIX. század kö:epe táján ily módon kerültek Európába
a bambus:ok is, melyeket elsősorban Kínából, selyemkereskedők hoc­
rak magukkal és ajándékocrák meg vele főnemesi vásárlóikat.
A hoss:ú uta:ást átvésceló élő töveket saját birtokaikon ültették
el. Nyilvánvaló, hogy sok bambuszfaj clpusctulr annak kóverkectében.
hogy nem tudott alkalmazkodni a: európai klírnáhoc, de voltak kő­:öttük, amelyek meghonosodtak s azrán ajándékocás és cserék folya­
mán s:étterjedtek a kontinensen.
Korai, a s:á:adforduló éveinek bambus:telepítési emlékét őr:i a né­
metors:ági Baden-Baden város kűlvárosi parkja, ahol hiteles feljegy­:ések s:erint több, mint nyolcvan éves bambus:ligct dís:lik. Még ko­
rábbi, Euróra legnagyobl. és leglátványosabb bambusckertjének első-- - - -- - ~ ~ - - - - ~ ~ -- - -- - ~ --- - ---7_~6-~ -- ----- __
- --

-

--

A KERT SOHA NINCS KÉSZ 1------ ---- ---Phyllostachys nigra f. nigra

telepítése, mely a franciaors:ági Andu:e városka határában található,s elmúlt már s:á:ötven éves. A: arborétumok, egyetemi botanikus
kertek és magángyűjtemények s:ámának gyarapodása is a bambus:okelterjedését segítette. Egyre nyilvánvalóbbá vált, hogy e növény­csoportnak s:ép számmal lehetnek olyan képviselői, melyek Európa
különböző klimatikus visronvaiho; kiválóan alkalma:kodnak.
1_________________________ __J

----- - - - ---BAMBUSZOK-------- -- - - -- --A bambus:ok sikeres honosítása nagymértékben ho::ájárult a bam­buszkutatás fellendüléséhez Európában is. Egyre-másra jöttek létre
bambus:os gyűjteményeskertek, alakultak bambus:társaságok és egyes
ors:ágok gyűjtőit és kutatóit tömörító bambus:s:övetségek, melyekönálló kutatási program alapján dolgo:nak. A morfológiáról a cito­
genetikai vizsgálatokig széles körű botanikai kutatásokat vége:nek,
melyek körében a télállóság vizsgálata és a honosíthatóság is be­letarco:ik.

Bambusa textilis var. glabra_J1---------------

48-----,A KERT SOHA NINCS KESZ

~-

·~

1

Európának ma már s:inre valamennví botanikus kertjében található
néhány bambus:faj és több nagyobb gyűjteménnyel rendelke:ő kertet
is ismerünk, ahol bambus:kutatással is foglalko:nak.
E:ek kö:ött kiemelkedfr- a Bambouseraie De Prafrance, Andu:e-ban, ahol közel s:á:hús:
faj és válrozar található,- a németors:ági Bambus: Centrum, Baden-Badenban, ahol több,
mint negyven fajt és formát kínálnak eladásra,- komoly gyűjteménnyel rendelke:ik a spanyol Blanes Marimurta
Botanikus Kert,- Angliában és Németors:ágban lévő gy(íjteményes kertek, mint
Kew-Garden vagy a bonni Egyetemi Botanikus Kert, a frankfurti Pál­
makert, a heidelbergi Egyetemi Botanikus Kert, a hamburgi Egye­temi Botanikus Kert, a tübingeni Egyetemi Botanikus Kert és a mai­nauban található Virágs:iget és Park.
Nagy magángyűjtemény található a németors:ági Mundklingenben
és tal.m a legnagyobb magángyűjtemény a belgiumi Tienenben lát­
ható. A mediterrán térség ors:ágaiban Olaszors:ágban, Franciaor­
s:ágban és Portugáliában szintén vannak bambus:kertek.
A bambuszok első magyarors:ági telepítéséről nincs pontos adatunk.
A ma tellelheró állomány vi:sgálata és a meglévő dokumentáció alapján
feltételezhető, hogy botanikus kerti gyűjteménybe a: 1950-es években
kerülhetett bambusz nyugat-európai gyűjteményekből. A legidősebb
fajuk kö:ött a Phyllostachys viridi-glaucescens és a Phyllostachys a11reo­sulcara található. E: utóbbi Lengyeltótiban, egy magánkertben díszlik.
Ha:ai botanikus kertjeink kö:ül a vácrátóti már kö:el negyven fajjal
rendelke:ik. A kámoni Arborétumban a Sasa palmara, Fargesia nitida
és Indocalamus tesselatus idős tövei láthatók. A Folly Arborétumban
egy eléggé terjedelmes Phyllosrachys viridi-glaucescens tő él.
Nagy fajgazdagságú gyűjtemény található Debrecenben, a Diós:egi
Sámuel Botanikus Kertben ( több mint s:á:hús: faj), bár e: még fiatal
állomány.
A: utóbbi években a magángyűjtemények s:áma is megnövekedett.
Ilyen található Gyulán és Budapesten, melyek s:intén jelentős faj­s:ámú gyCíjtemények. Sok kiskertben található még bambus: és vár­
hatóan Nyugat-Európáho; hasonlóan egyre néps:erCíbb les: hacánk­

ban a bambus:ok telepítése magánkertekben is.
L--- - -A BAMBUSZ ANATÓMIAIÉS MORFOLÓGIAI JELLEMZÉSE

A bambusz fogalmának meghatárocásáva] sokan foglalkorrak.
Schröter s.erint a bambus: terminus olyan fa-, illetve cserjescerú füvet
Jelent, amelynek tartós, fás, egyenes vagy elágacó ága van. Bár füvek,fi:ikai tulajdonságaik, mint rugalmasság, scilárdság, flexibilitás és
szervecettani sajátosságaik - lignifikációs sejtstrukrúra - a\ alódi fák
scöveteihe; állnak köcel. és a fák tulajdonságaihoz tes:i hasonlóvá
6ket.
A bambusz őrőkcöld növény. amely leveleinek nagy réscét (i'ss:elés télen is megtartja. Kora tavasscal a nedvkeringés Íl1ko:(1dásá,·al újleveleket fejleszt. s a: időseket elhullajtja.
A bambus:nak több különös jelleg:etessége van, mely eltér más
növénvekétól. Ilyen pl., hogy hajtásainak átmérője egés: életében
ugyanakkora marad, scélességben nem vastagszik, nem gyarapodikúgy, mint a fák és a cserjék. Másik sajátosság, hoy a hajtásnövekedés
csak vegetációs idős:akra korlátocódik, a kifejlett hajtás a kővetkecóévben már nem 116 tovább. E növény jelleg:etessége c1: is, hL1~· a meg­
telelő termóhelyí feltételek megléte esetén évről évre egyre magasabb
és vastagabb scárakar produkál mindaddig, míg el nem éri teljes kiiej­
lettségét. Ettől kecdve aronos vastagságú és magasságú scárak fejl6d­
nek. Kis mértékű növekedést mégis éscrevehetünk. mert a: ágak scá­ma é\T61 évre gyaraps:ik, s e::el egyenes arányban nó a levéltömeg
is. A bambus:oknak tehát jellegretes növekedésük van, mely a: ismert
növekedéstípusok egyikére sem hasonlít, mintegy kombinációja a fff­
félék, lombos fák és a pálmák növekedési típusának.
A fáktól föld alatti gyöktőrcsűk. üreges száruk, sajátosan egyedi
levélzetük és fü:ér\'irág:atuk alapján is külőnbörnek. A füvekről
s:áraik élettartama, ágnevelésűk, lignifikációjuk miatt térnek el.
Tör:snövekedési sajátosságaik leginkább a pálmatör:shö: hason­
lóak.
A bambuszon tájanatómiailag föld alatti és fold feletti hajtásrend­scert különíthetünk el. Föld alatti hajtásrends:erét ri:ómának (gyök­
törcsnek) nevecrük, rnelven csoruókőconkénr a bambus; koronasce-rűen megjelenő gyökér:etét találjuk. Föld felett hajtásrends:ere a s:ár,
--

--

---

~--,
1

50

---- ---~ - -- - - --- -- -~Bambusa vulgaris var. striata

a: ágak, a levelek és a virág, mindegyik a maga sajátos és speciális
morfológiai és szervezettani alakulásá\·al.
A bambus:oknak mind a föld feletti, mind a föld alatti hajtásrend­s:erei ugyana:on elv s:erint alakulnak: rajtuk nódusrok (scárcsomók)
és internódus:ok (s:árkö:ök, s:árs:egmensek) figyelhetők meg. A:internódus:okat védóhüvelv vései körül, amely mindig a: elózó inrer­
nódus:ho: kapcsolódik. Ha a: internódus:ok növekedésüket befejec­rék, tovább már nem nónek.
A nóduscok mind a ricómának, mind a s:árnak jól látható képcód­ményei, melyek s:erke:etileg nódus:gyűrüböl, hü,·elygyűrűből és (ál­talában) akórügybC-íl állnak. A nóduscok a: ágképcés helyei. A nó­
duscgvúrü átmérője faji sajátosság, bár sok fajban aconos típusú.
Általában nagyobb átmérőjű, mint a s:ár átrnéróje (jól kifeie:ett), delehet azcal kö:el azonos nagyságú. Egyes palacks:erüen felfúvódott
inrernóduszú bambus:oknál, mint pl. a Bambusa ventricosa ,·agy Bam­busa t'ulguris '\amin· vagy PseuJnsusa tsuisumiana, a nóduscgyúrü kisebbátmérőjű, mim a: internódus: legvastagabb rés:e.

1

___ J

BAMBUSZOKA RIZÓ~1A (GY(lHClRZS)
A bambuszok ricómái módosult föld alatti szárak, melyek hasonlóan
a föld feletti hajtásokhoz, növekednek, elága:ódnak és raktározzák
szöveteikben azokat a tápanyagokat, amelyek lehetővé tes:ik a: új,föld feletti hajtások kifejlődését. Nóduszok által s:egmensekre ta­
golódik, rajta rügyek és valódi gyökerek fejlődnek. A ri:ómas:egmen­
seket rizórnahűvelv burkolja.
A bambus: ricómája típusától függően csoportos vagy s:étterülő
formában beháló::a a talajt. Egyes idős tövek ri:ómatömege hek­táronként akár 150-200 tonnát is elérheti.
A rizómák növekedésére a: jellem:ő, hogy a sejtosctódás helye a ri­:órna csúcsán \'311, tehát itt növekedik a növénv. A ri:ómák nemcsak
egy irányba növekedhetnek, hanem sokfelé elága:nak. A sejtosztódásáltal létrejött szövetek nóduscokra és internódus:okra különülnek
el, melyeket a nóduscgyűrű alatti hűvelygyűrüból fejlődő rizóma­
hüvelyek cárnak körül.
A rizómahüvelvek, ellentétben a scárhüvelvekkel, a ricórna-inter­nóduszok megkeményedése, kifejlődése után elfonnyadnak, elrot-

Szimpodialis rizóma (Bambusa ventricosa)

---

52
A KERT SOHA NINCS KESZ -L - -~ -- - - - ~ ~ -- - - -

~
~
~
-

MORFOLÓGIALEVÉLHÜVELY TÍPUSOK

Rövid szóröcske

Hosszu szóröcske

Rövid nyelvecske

Levelhúvely

\Ho/zu nyelvecske

I·t

Levellemez)p

RIZOMA TÍPUSOK

Monopodráhs rrzorna

Amph1pod1ál1s rizóma

Sz1mpod1ál1s rizóma

1

- ~

BAMBUSZOK
-

--

--

-- -

--

--

53

---------

hadnak a talajban. A rirómacsúcs növekedési pontján hihetetlenül
kemény, a legkötőtrebb talajban is lehetővé tesci a: áthatolást,
A bambuscok igari gyökerei a rizómák nóduscaiból fejlődnek ki.
Hoss.úságuk változó, srársregmenseik nincsenek és vékonyahbak a ri­.ómáknál. Feladatuk a barnbus: tápanyaggal, d::el és ásványi anya­
gokkal való ellátása. A gvökerek c1 nóduscgvűnf kerületén jelennek
meg és ága:nak s.ét a talajba.
A ricórnák növekedési sajátosságuk, morfológiai tulajdonságuk
alapján két típusba sorolhatók, de van egy harmadik lérezó ricóma­alakulás is, amely a: el6:6 két típus keveréke.
A: egyik típus a JJach:vmorf iiioma. mely bár mérsékelt övi fajokon
is eióíordul, leginkább a trópusi fajok jellemcóje. A pachymorf ricómár
s:;impodiális ri:;:úmának is neverrűk. Jellern:C-íje, hl1g')· rövid és vastag,
rendscerinr felfelé fordul és reudkivű] kernénv, scilárd. A rizóma inter­nóduscai rövidek. A nóduscon található rügyekből csak újabb rizómákfejlődhetnek. A föld feletti szárak csak a ricórnacsúcsnál alakulhat­
nak ki és jellemzójük, hogy kisebb a: árrnérőjűk, mint a ricómáé.

1l'' "·\(1J
1 '
.•

e

' -

'\.:0
·- /. '5_:·......
-~~-- · _ -r)-~-"\."".""1
._
·,_
,
.
~
.
~
~
- ..,. . ... . . . ~ '--~
r::,,,X··.~:-:.
., .. · • .. , , ,- I , . ·.
''\,,."'·, ..
·1·· ..s.i l /
'
'.
__J
\

1

< ~
\·

··...
~;,,-..e - ~. - -~.
\

1

-

• ..

• .•

•

'

,/_
'

/

--

-

.

·~ ~''}.;; ,_

'

,,;~
(
.
,'

,

-·:-,

'-

'~--~ •
'\ \'

1

1

-~

'

_

Monopodialis rizóma (Phyllostachys aurea)

'

'

'

'---,

1

54

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

A szimpodiális bambus:ok föld feletti szárai nagyon kö:el, vagy akár
szorosan állnak egymás mellett és a tövek kerülete felé terjes:kednek.
Ez kertészeti szempontból rendkívül előnyös tulajdonság, mert kis he­lyen, kevés térigénnyel óriási bambus:töveket lehet felnevelni.
A másik rizómatípus a leptomorf vagy monopodiális rizóma. Rend­
szerint a hidegtűrő, mérsékelt övi régiókból s:árma:ó bambuszok ri­
zómája. A: ilyen rizómák általában hossrúak, vékonyak és nagy távol­ságokra kúszhatnak kialakulásuk helyétől. Fontos különbség az elő:ő
típushoz képest, hogy a móduszokon lévő alvórügyekből nemcsak rizó­
mák, hanem föld feletti hajtások, s:árak fejlődhetnek. A rizóma a: évinövekedésének befejeztével gyakran felfelé fordul csúcsával és föld
feletti szárat hoz létre, de a s:árak túlnyomó többsége a ri:óma jobb
és bal oldalán található oldalrügyekből fejlődik ki. A s:árak általában
vastagabbak, mint a rizóma, amelyből kifejlődtek. Sajnos, hidegtűrő
fajaink többsége ilyen típusú ri:ómával rendelke:ik. E: a kertés:eti
felhasználást tekintve azt jelenti, hogy minden ide tartocó bambus:nakmeghatározott helyigénye van ahhoz, hogy felnőjön s a fajára jellemző
méretűvé fejlődjön.

Phyllostachys heterocylla 'Kikko' gyökérzeteLe-----

--BAM BUSZO K

55 }Léte:ik egy harmadik rizóma alakulat is, a scimpodiálís és mo­
nopodiális ri:ómatípusok keveréke, melyet amfipodiális vagy iiuermedie:

típusnak hívunk. Ennek s:erve:etrani alapját a: képezi, hogy minden
ri:ómának van egy meghoss:abbodott ri:ómanyaka. A monopodiális
rizómák oldalrügyeiből scimpodiális ricómatípusok fejlődnek, ami act
eredménye:i, hogy a föld feletti hajtások csoportos elrenderódésűek.
de a: egyes csoportok távolabb kerülnek egymástól.
A bambus:ok ri:órnarends:erei gyakran áthatolnak egymáson, át­szövik egymást. Egy méter alá általában nem futnak sem rizómák.
sem a rajtuk kifejlódó gyökerek.
A sok ri:óma és gyökérrends:er kus:a szövevénve nagy mennyiségű
táplálékot s:ív el a talajból, e:ért is s:ámítanak a bambus:ok táp­anyagigényes növényeknek. A nagy tömegű ricómascövedék sok eset­
ben hasznos is lehet, megakadályo::a a talaj eró:ióját, késlelteti a
csapadék elfolyását, raktáro::a a nedvességet. S:űr6 s:erepet is be­tölthet olyan helyeken, ahol a talajt s:ennyví::el fert6:ik. Mind­amellett fontos élelmis:erek a ricómákból fejlődő ehetó rügyek.
A barnbuscültetvények ri:ómakötegeinek együttes hosszúsága hek­táronként akár 180 OOO m-t is elérhet. A rnonopodiális rizómarendscerű
mérsékelt övi bambuscerdő gyakran a földrengésnek is ellenáll.
A bambuszok vitalitásáról még csak annyit, hogy a bambuscncómák
a hirosimai atomtámadást is átvészelték, és legelsőként hajtottak ki
a bombakráter peremén.

A SZ.-\RAK
A bambuszok legfeltúnöbb szervei a szárak. melyek alakjukban,
s:ínükben és termetükben is különbö:nek. A kertés:kedők leginkább
e:ek alapjául tudják megkülönbőcrerni a fajokat.
A bambus: alapformája s:egmentált ágak rends:ere, a:a: nincsenfőtengellyel rendelkecö centrális szár, hanem a: egyes s:ártengelyek
mindig egy másikból ágaznak el. A s:egmentáció élettani periodicitást
mutat, vagyis a nódus:ok (scárcsornók) és s:egmensek (s:árkö:ök)scabályos egymásra kóvetkecését mind a ri:ómák, mind pedig a: ágakesetében. A tipikus bambus:s:ár lényegében össcenvomott nóduscok
és inrernóduscok sok s:egmentjére tagolódik.
A szárak alakja váltocaros: lehetnek egyenesek és teljesen függő­legesek, lefelé kouvulók, cikcakkosak, hajlottak, kúszok, hengeresek,

,---------------,- -~._5_6_-- - - - -- - - -- -- -AKERTSOHANINCSKEszl __MORFOLÓGIA

Fülecske

Levélhüvely
Csillószór

Hajtáskezdemény

Húvelylevél
Asszimiláló levél

Rrzóma --- - - - - - - - ---- - ------

- ------j

BAMBUSZOK------ ---------

szőgletesek. A l,ambus:uk többségének hengeres scára, helyesel,l,enüreges ínrernódus;a van, mely a s.árcsoruóknál elzáródik. Vannak
acérr kivételek, így ~01. a ClrnsLJllt'i.1 génus: képviselőinek ,·agy a Dend­
mcalwnus srricwmak tömör scárai vannak
A bambus:s:ár finomabb struktúrájának vicsgálatakor kiderült,
hugy a szár felépítésében kb. 50% parenchimás alapscővet, 40% rostés kb. 10% szállítóscővet ves; résct. A scár legfontosabb fi:ikai tulaj­
donságait a rostok határo::ák meg. A rostok a s.ár teljes tömegének
mintegy 60- 70'X,-át adják. Alakjuk hosscúkás, végénél elvékonyodó.
A rostok hosszúságának és vastagságának aránya lényeges eltéréseket
mutat a: egyes fajok esetében.
A: egyes rostok ultrastrukturális vizsgálatakor vált ismertté, hogy
vastag, gépjármCírugóho: hasonlítható, többszörösen rétegzett falúleme:eltséget mutatnak. E lemecscerü felépítést széles és keskeny ré­
tegek ho::ák létre váitakocó scálirányokkal. Különösen a sz ár felüle­
tébe: köceli rostoknál tigvelhetó jól meg, és minden bizonnvala srárak
keménységét, de leginkább hajlékonyságát befolyásolja. Erdemes
megjegyecni, hogy a bambus; celluló:rostjai jóval hosszabbak a lomb.1s
és tűlevelfí fák rostjainál, melyek csak lignint, míg a bambuscrosrok
a lignin mellett jelentős mennyiségű sriifciumot is tartalmacnak, kb.
5%-nyi mennyiséghen.
Ahho:, hogy a: egyes bambus.fajokra jellerrcö fi:ikai tulajdonságok
kialakuljanak, időre van szűkség. Alralában a harmadik évben kec­dódik meg erőteljesebben a scárak lassú lignifikációja és a s:ilícium
beépülése. Ekkor jönnek létre acok a strukturális váltocások, melyek ascilárdságot, rugalmasságot, keménységet és ellenálló képességet meg­határoccák. A bambus: s:árának külső rétege nagy mennyi~ég(í ko­,·asavat (kb. 4%) tartalma:, e:ért igen jól ellenáll a kémiai és mecha­
nikai károsító hatásoknak, a: állatok fogainak.
A bambuszs:ár keres:tmets:ete kör alakú. A s:ár als{1 rés:étC-íl a csúcs­
ig nagyon egyenletes módon ,·éhmyodik el. A s:,iraknak nemcsak a:átmén:íje csökken, hanem fal\'astagsága is.
A különbö:ó" üreges s:árú bamhus:fojnkat fa kas tagság. nc'1dus:, in­ternC1dus: és ágfórma alapján több típusba surnlják:- t ékony fallÍ bamb11s~: s:abilyos henger alakú s:árak, csak kissé
kifeje:ett nódus:L1kkaL kissé kiugrl'i peremmel, a: ágrügyek a: alsl'i
nódus:okból hiányu:nak, a felsCí rés:eken gyengén fejlettek,- mstag f1.1l1í bambus~: kiugró nódus:ok, erCís, esetleg tüskés ágak1

már a: alapho: kö:eli nödus:okon is,

~- - - - ~ -- - - - - - - ~ -- ~ --~ - - - - ~ ~58

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

- ,,ékony falú hambus::;: kiugró nódus::;:okkal: általában párba rende:ettágak jellem:ik, ahol a s:egmensek a nóduscok hará:dája fölött lapí­
tottak,- mstag falií bambus-: , u s::;:Jrcitmérőt·el kö::;:el a::;:onos nódus-::.okkal: a:alsó nódus:gyűrűkön látens rügyek, a felső rés:eken scárnos ke:det­leges ág van,- vékony falú batnbus'; henger ulakú s:: :,árkn::;:öl<kel: a s:ár\'astagsággal
azonos nódus:okkal, alsó részen rügyek nélkül, a fels,5n scabálvtalanés enyhén elága:ó ágakkal.

Bambusa vulgaris var. striata

- --

~~

BAMBUSZOK

59

Szárnövekedés
A bambusz rizómái jelentős mennyiségű tápanyagot raktáro:nak, ami
követke:ő tavass:al a szárak gyors kifejlesctéséhec szükséges. A bam­
bus: egyik évben a szárakat. a másik évben a ri:ómákat fejles:ti.
A s:árak eleinte kis rügvkénr jelennek meg a ri:óma nódus:ain.
Néhány évig így növekednek, majd gyors fejlődésnek indulva kibújnak
a talajból. Altalában rövid, vastag kúp alakjában jelentkeznek, me­lyeket rügyhüvelyek vesznek körül. A rügyek a legkeményebb talajt
is áttörik, annak ellenére, hogy ke:detben rendkívül sérülékenyek.
Kihajtás után általában 20- 30 napon belül, hihetetlen inten:itással
növekedve érik el a végleges méretüket. Eddigi feljegy:ések szerint
a Bambusa arundinacea 91 cm-t nőtt egy nap alatt (Kew-Garden Lon­don, 1855), a Ph. pubescens pedig 121 cm-t (Kyoto Botanikus Kert,
1956). A: átlagos napi növekedés kb. 25-28 cm.
A földből feltörő fiatal hajtás a későbbi s:ár valamennyi nódus:át,internódus:át és diafragmáját (harántleme:ét) tartalma::a. A ki­
alakult s:ár átmérójéból a nővénv kora nem határo:ható n1eg, ugyanis
a: többé nem változik. A szár korát leginkább s:íne, fels:ínének álla­pota jel:i. A bambusz s:árának hoss:növekedése ki:árólag a: egyenes
s:ártagok megnyúlásának következménve.
A rügyek megjelenésének időpontja faji sajátosság. A talajhoz leg­
közelebbi internódus: nyúlik meg először, a csúcsnál lévő legutoljára,de egyes nódus:ok s:imultán növekedése is lehetséges. A bambuszéjjel sokkal gyorsabban nő, mint nappal - erre a jelenségre meggyő:ő
magyarázatot még nem sikerült találni.
A: alacsonyabb növésű fajok szára kb. 15-20 internódus:ból áll,míg a: óriásnövésűek s:ára akár 55 internódus:t is tartalmazhat. A
szárs:egmensek hossza a szár alapjától a szár közepéig foko:atosan
nő, innen pedig a csúcs felé haladva csökken.
A bambus:fajok többségének s:árkö:hoss:a 25-30 cm, de lehet en­nél kisebb, pl. a: Antrostylidi11m sclwmburgkii s:árkö:ének hossza 5 cm,
ugyanakkor a Teinostachyum dulloa s:árkö:e akár 100 cm, vagy a: Och­landra travancorica szárszegmenseinek hoss:a 150 cm is lehet.
A bambuszok többségének (a már említett példákat lescámítva)a s:ára belül üres. A csúcsnál lévő internódus:ok gyakran tömörré
válnak, míg a: öss:es többi üreges marad. A s:ár belsejében található
csatorna a bambus:ok s:árának kö:épső régiójában a legs:élesebb, a:alap és a csúcs felé haladva fokozatosan elvékonyodik. Minden egyes---~ --- --

60

-

-

-- - --- -------~ --~ --- - - - -

-- -

-

-~ - - - -- --A KERT SOHA NINCS KÉSZ-~ -- - - - - - - - -Bambusa vutqans kettévágott rügye

nódu:-: merev hc1tárleme::el (diafragmával) s:akítja meg a belsC-í
csatornát. E helyeken erős s:ilikát-lerakódás flgyelhetó meg.
A nóduscok a scárhűvelye]; kapcSl)lódási pontjaina], felelnek meg.
E kiemelkedéseknek statikai jelentőségük is van: mint egyfajta erósító
réteg, növelik a s:ár hasadással, rnegdóléssel, hótöréssel scernbeníellenálló képességét.

A bamhus:oknak s:árhü\·ellvel hurkolt s:ára van. A s:árhCl\·elya nödus:okon található hü\'elyrügyhől fejlődik ki. A: elsó néhány
napon, amikor a nöwked6 s:egmens még puha, a s:árhüvely bictosftszamara védelmet. Amikor a: inrernódus; ni'l\·ekedése leáll, a scár­
hüvely száradni ke:d és gyakran élénk s:ín(Í\·é váltocik. Faji sajátosság,
hogy a scárhűvelv a: ágon marad-e: lehet lehulló, tartósan \'agy vég­legesen s.áron maradó.
A srárhüvelv csúcsán egy kis Iernecke, ún. levélhüvely található.
A hüvely és a levélhűve]; kö:ött van a nvelvecsk« (Íigula) általáhanrojtokkal scegélyezve, kétoldalt a scárhűvelv és levélhüvely kis:öge­lésében a fülecskék (auriculák) és csillós:őriik. A s:árhüvely felületét
gyakran leváló vagy lehulló sörték borítják. Néhány fajban e:enképletek kitcje:ettek, sok fajnál a.onban hiánvocnak :1 fülecskék ésa s.órképlerek. A hüvclylevelek a hajtás csúcsa felé növekedhetnek
és asscimiláló levelekké alakulhatnak ár.

1.- - -

- - --~ - - - - - - - - - - - - - - - - -- ,_BAMBUSZOK

_

-61-L

S()k bambus:fajban a hüvclvle\·dek már sarjban kifejl6dnek.
például a Ph::,llustuch::,soknál. de a rendelke:ésre álló ke\ és hely miatt
gyúrt \'agy .:_iss:ehajtug;-1tl)tt állapotban vannak. Amikor erek a hü­
velylevelek megjelennek. érdekes mintá:atot mutatnak: redócőtr.
ráncos, gyűrött \·agy hullámos formájúak és általában szép scínúek.
Egyes bamhus:l1k s:árának jól kifejlett bará:dája van, A Ph::,llostu­
ch::,s nemzetség valamennyi tagjánál megtalálható e: a barázda. amit
sulcusnak (s:ulkus:) nevecünk. Vannak más bambus:nem:etségek is,ahol megfigvelhetók a barázdák, de nem mindenhol ennyire kif"eje­retten. mint a Plrvllnstaclrvsoknál vagy a St'micmmdinariánál.
A barázdák eredetét a: ágrügvek tejlódésében kereshetjük. A: ág­rügyek ugyanis már a fejlc-ídó sarjakban kialakulnak. amikor még a nö­vény srőverei puhák. A scárhüvelv alatt fejlödö ágke:demények a:inrernóduscr benvomják, Íérrehocva e::el a s:árhi:ön végighúcódó
bará:dákat. E barázdák lehetnek egy vájarúak vagy dupla vájatúak.
A száron a scárhűvelveken kívül olykor más képletekkel is talál­kcchatunk. Nagyon sok bambus; fiatal szára hamvas, E: korlátocódhar
csak a nódus; alatti s:árrés:re. ilyenkor hamvas gvürú látható, ami
szintén lehet faji sajátosság, vagy kiterjedhet a: égés: s:árs:egmensre.

A bambuszok szárai igen változatos alakúak és színűekA KER T SO HA N IN C S KÉSZ-- 1

Gyakran látható a nódus:gyűrűn körbefutó sörtes:erű s:őrö:öttség(s:őrgyűrű), de internódus:ok felülete is lehet apró vagy gyapjas s:ő­rökkel fedett.
A szár s:íne igen válto:atos lehet. Leggyakoribb a :öld scín, de a sár­
gától a bíboron át egés:en a feketéig sokféle s:ín és árnyalat előfordul.
A fiatal s:ár alaps:íne általában zöld. mely később sárgává, vagy a:eléíbb említett s:ínek valamelvikéve váltccik. A s:ár lehet egys:ínű,de pontokkal, toltokkal, csíkukkal mintá:ott is. foltokkal, például
Plrvllostachys nigra f boryana: pontokkal és foltokkal a Phyllostachys
glauca f yunchu; csíkokkal a Phyllostaclrvs bambusoides 'Violascens '.
A s:ár legkülső rétege lehet matt, vagy egés:en fényes felületű. A:
egés:en idős szárak kifakulnak, elhalnak, els:áradnak.
Mint korábban említettük, a ri:ómatípus meghatáro::a a föld felettis:árak rendszerér, s:ámát. A scimpodiálís fajok bokors:erű, a mono­
podiálís fajok erdős:erű habitust ho:nak létre. E: utóbbinál a s:árak
kö:ötti távolság változó. A s:árak s:áma a fajtól, valamint a ri:óma
méretétó] és korától függ.
A: évi s:árho:am tekintetében megos:lanak a vélemények. A:
minden bi:onnyal iga:, hogy nagymértékben függ a termőhelyi adott­ságoktól, tápanyagellátástól.
A termés:etben a bambus:ok csoportalkorásra való hajlamuk miattminden irányban terjednek, a: általuk borított terület évről évre nö­veks:ik váltocik. A: is tény, hogy e növények hosszú ideig előre meg­jósolhatatlan irányokba vándorolnak.

Az AG.-\K
A szár teljes hoss:ának kifejlődéséig ágatlan marad. Ahogy a hajtás
növekscik, a szárhűvelv által burkolt nódus:gyűrűn ágrügyek fejlőd­nek. A fent említett, barázdával rendelke:ő bambusz csoportoknál(Phyllostacl1ys, Semiarundinaria) a rügyek a sarjakban alakulnak, ezért
a: ágak rögtön megjelennek, amint a s:ár megnyúlik. Más nemzersé­gekben a: ágak csak a főhajtás teljes kialakulása után ke:denek elő­tűnni.
A: ágakat borító s:árhüvelyek a: ágak intenciv fejl6dése köverkec­
rében meglazulnak és lehullanak a szárról. E: azonban nem minden
faj esetében van így, pl. a Sasánál és a Pscudosasánál a s:árhüvelyek

a szárhoz tapadva maradnak.
L---------- -

----

,-1

BAMBUSZOK63
MORFOLÓGIA

Szárhüvely
Szár
Hüvelylevél
Nyelvecske
Nóduszgyűrü
Hüvelygyürű

ílnternóduszlszárköz

l
Szárhüvely

domináns

főággal- - J

64--

AKERT SOHA NINCS KESZc- --------------------- - - - -Nérnelv hambus:nenn~rségeknél a: ágak 8 szár mentén felülről
lefelé ke:denek fejl6dni, egyes tajoknál e: egé~:en a s:ár alapjáig ter­jedhet. Más nem:etségekben a: Agtejlc-ídé~ alulról a csúcs irányába
történik. Egyes nem:ebégek fajai csak a fdsC-í nóduscokon hocnakágakat (pl. Psrndosusu). míg rnások \'égig berakják ágakka] scáraikar.
ValóscInú, h,1gy e: a fém·Yis:onyL1kkal i~ öss:efüggésbcn van.
A: ágak alapja 8 nóduscok kiemelkedéscin tekscik. E:, Úg\' tűnik,törékeny kapcsolódási pont, de ismerve 8 rosrmcchanikár, a: ágakszámara erós a kapcsolódási é~ tapadási pont c1 nódus:gyGn'.í és a dia­fragma körött. A nódusrbo] fejlc-íd(-í ágak s:áma tontos taxonómiai

Chimonobambusa armata tövises szárcsomói_____________ J

I~

BAMBUSZOK

65

bélyeg. Egyes génuszok fajainál egy primer ág fejlődik, másoknál kettő
vagy három, de több is lehet. Sasa fajoknál, valamint a Sasaellánál és
Pseudosasánál általában egy ág fejlődik, a Ph:vllostach:vsoknak két águk\'an egy erősebb és egy vékonyabb, de közöttük egy harmadik is
kifejlődhet, de nem a nóduscgyürúból, hanem valamely ágrügyből.
A Pleuoblastusnak, Semiarundinariának, Chimonobambusának nódu­
szonkénr hét ága van. A: Arundinariának és Sinanmdinariának három­hat ága fejlődik. A trópusi Bambusának és Dendrocalamusnak hét-ki­
lenc ága, az amerikai Chusqueának akár ötvennél is több ága fejlődhet

nóduszonként.
A: ágakból ágacskák is kialakulhatnak. A bambus: lomblevelei
a: ágakon és ágacskákon fejlődnek, rövid vagy hosszú levélnyéllel
kapcsolódnak azokhoz.

A LEVELEKA bambuszok levelei speciális felépítésű szervek, keletkezésük is eltér
a lombos fák levélfejlődésétől. Míg a lombos fák levelei a levélrügyből
alakulnak ki, addig a bambuszok levele a levélhüvelyből fejlődik ki.
A levélhüvely nagy hüvelvlemezt fejleszt, mely elsődleges levélként
funkcionál.
A hüvelylemez (vagy más néven hüvelylevél) hüvelvhez való kap­csolódási pontjánál morfológiai jellegzetességek láthatók, mint a fü­
lecske (auricula), nyelvecske (ligula) és különböző csillószőrök, sörték,
melyek megakadályozzák a víz hüvelybe jutását. A levélhüvely mor­fológiai bélyegei szintén faji sajátosságok.
A bambuszok levelének változatos alakja van, nagyságuk is igen kü­
lönböző lehet. Általános a megnyúlt lándzsa alakú levél, melynek
alapja kissé lekerekített, csúcs hegyben végződik.
A barnbuszlevél sajátosságaiban lényeges különbséget mutat a lom­
bos fafajok leveleivel szemben. Eltérő a vastagsága, színe, fényessége,erezete. A bambuszlevél általában vékony, a levéllemeznek mindig
van nyele, amely el tudja viselni a komoly esőzéseket vagy éppenség­
gel a havat. fa a levélnyél lehetővé teszi a levelek könnyed mozgá­
sát.
A bambuszlevelek színben és nagyságban fajonként különbözők.
Alakjuk lehet keskeny, széles. hoss:úkás, vékony kihegyesedő vagy
rövid, keskeny vagy szélesebb formájú. A levéllemez barázdált, éles-----------~---- -- -

- - - - - - ~ ~ -vagy foga:ott scélú, fehéren vagy sárgán csíko:ott, boríthatják felületét
vagy fonákját ritkás lehulló sörték, vagy bolvhosságor oko:ó finomabb
s:őrképletek.
A bambus:ok a lombos fákho: hasonlóan évente váltják lombjukat,
annak ellenére, hogy őrökzőldek. Van azonban mégis különbség: nincs
ős:i teljes lombhullás, nincs lekopascodás. A: új levelek növekedésével
a régiek elsárgulnak, lehullanak, a Iombválrás folyamatos. A lehullott
levelek száradás kö:ben öss:epöndörödnek, humifikációjuk a: éló nö­vény s:ámára fontos ásványi anyagként s:olgáL A giliszták kitejerer­
ten kedvelik a bambus: leveleit.

Leváló szárhüvelyek (Phyllostachys bambusoides 'Violascens')
L___ __ - - - - - - - -·~ ~ ~ ~ ~ ~ --- ----

l_ _____j , -BAM
_B_U_
S Z_O_
K_ - - --- - ---

67---------------------------~

7

A bambusz levelének párhucamos érrendscerér harántágak kötikössce, úgvnevecert mocaikosságot hocva létre. Megfigyelések igazolják,
hogy acok a bambusctajok. amelyek tél tűrők, valamennyien mozaikosérhálócatta] rendelke:nck.

A bambuszok virága ősscerett s:erke:etű, mely magán viseli a pá~sirfafélék családjának a jelleg:etességeit, de van, amiben eltér attól.

Chusquea couleou virágzó ágai

_J

~

1

68

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

~

~'
~

1

MORFOLÓGIA
VIRÁGSZERKEZET
A bambusz virágzatának
keresztmetszeti képe

Magház (ovarium}Nyelvecske(Rachilla): Virágpelyva (lemma)1ll- Tollas bibe"s:\Nyelvecske(Rachilla)

.

1
1/

w!

Toklász

MAG ÉS TERMÉS

Köldök (hylum)

Táplálószövet
Endospermium
Rügyecske (plumula) Gyököcske (radrcula)A

Termés (fructus)

Embrió

B
Szemtermés (caryopsis)

~ ~BA M B U S ZO K

69

A virág ágrends:erű kép:ődményein kalászhoz hasonló ágacskákfejlődnek. Ezeket az ágacskákat kalászkáknak nevezzük. Mindegyik ka­lászka több vírágocskából áll, melyek általában zöldes színűek. Aka­lászka minden szabályos pázsitfű jellegű virágzat alapvető szerkezetű
egysége. A kalászka tulajdonképpen egy szegmentált nyélből (rachilla)és annak nyúlvánvaiból áll. A nyúlványok alulról kezdve a következők:1. üres glumák (kalás: pelvvalevelek), rendszerint kettő van belőlük,de lehet több is; néha csak egy található, de olyan is előfordul, hogy
teljesen hiányzik,
2. lemmák (virágpelyvák}, rendszertani csoporttól függően változó
vagy állandó számúak,
3. rachilla (nyelecske) ágai, melyekből rendesen minden virág­
pelyvával szemben egy található. Ezek egy toklászt és egy virág részeit
tartják.
Egyes bambus:nemzetségek esetében előfordul, hogy a virágpelyvák(lemma) közül egy vagy több terméketlen, annak következtében, hogyüres vagy fejletlen virághoz tartozik. A virágzat típusát tekintve a bam­buszoknak összetett füzérvirágzatuk van.
A bambus:ok a Gramineae család ősibb típusát képviselik, virág­
szerkezetük azonban a teljes s:élmegporzáshoz való alkalmazkodást
mutatja.

A BAMBUSZOK VIRÁGZÁSA
A bambuszok virágzása éppoly különös jelenség a növényvilágban, minta bambus:s:árak növekedési sebessége. Nagyon igaz az a megfogalmazás,
hogy a bambusz a növényvilág egyik legérdekesebb képviselője.
A bambus:ok többsége életében csak egyszer virágzik, és miután
termést hm, elpusztul. Vannak fajok, melyek évenként virágoznak
anélkül, hogy elpus:tulnának.
A virágzási idős:ak alatt a szárak elvesztik leveleiket, újakat máráltalában nem ho:nak, a s:árak előbb sárgává válnak, majd teljesen
kifakulnak, végül a bambusz elpusztul.
A bambus:::ok három fő virágzási típusba sorolhatók:
1. csoportosan és periodikusan virágzók,
2. átlagosan évenként virágzók,

3. szabálytalanul virágzók.

L __

7
1

1

1

1

A KERT SOHA NINCS KÉSZ~

A virág:ási periódus kutatásával több neves botanikus és bambus:­
specialista is foglalko:ott, sót ma is egyik legfontosabb kutatási témaa bambus:botanikán belül. McClure amerikai botanikus megfigyelte,hogy ugyanazon faj többféle virág:ási típus s:erint is virágo:hat.
Léteznek ilyen feljegy:ések, melyek a: eddig virág:ó bambus:csoportok
megfigyelésén alapulnak. E:el<ből a megfigyelésekből nagyon sok ér­
dekes dolgot lehet megtudni. Igy például a:t is, hogy egy trópusi barn­buszfaj, a Bambusa bambos, India és:aki tartományaiban negyvenötévenként, India tengerparti régiójában harminc évenként virágzik.
Virágzási típusa csoportos, scórványos, s:abálytalan, de s:oliters:en'.í
is lehet. Ugyanilyen a Dendrocalamus stiictus, mely a: ors:ág három
régiójában átlagosan hús:: év különbséggel virág:ik.
A mérsékelt övi vagy hidegtűrő bambus:ok egy résce, mint pl. a Phyl­
lostachys genus tagjai hosszú időkö:önként, 60-120 évenként
virágoznak.
A virágzási tulajdonságok bonyolultságát jel:i a: a tény is, hogyugyanazon faj populációjában és a: egyes tövek egyedei kö:ött is leírtak
a virágzási periodicitásban variációkat, Dendrocalamus és Bambusa
fajok esetében. E nem:etségek egyes fajai a csoportos virág:ás mellett
szórványosan is virágo:tak. Mindkét nem:etség fajairól tudják mostmár, hogy rendelke:nek egy sor termés:etbcn előforduló virág:ási
genotípussal. ami magyará::a e:t a jelenséget.
Kiterjedt kutatások alapján feltérelezhetó, hogy a: ilyen variáció
ugyanazon a fajból származó klón követke:ménye, mely klónok
virágzás s:empontjából nincsenek teljesen azonos fázisban, E:ek a pél­dák is mutatják, hogy a bambus:ok virágzásának titkait még nem
sikerült teljes egés:ében feltárni, megismerni.
A virág:ás megindulását a különálló virághajtások kép:ődése jel:i.
Ahho::, hogy a hajtásokon a kalászkák kifejlődjenek, több hétre vanszükség. A virágzás általában nyár közepén kerdódik és csak a követ­kező évben érnek be a termések.
A bambus: fajok aszerint is különbö:nek egymástól. hogy hol fej­lődnek virághajtásaik. Egyes fajok virághajtásainak :öme a szárnó­duszból (Bambusa vulgaris), más fajoké pedig a: ágnódus:ból alakul
ki. A kifejlődött virághajtások lehetnek levéltelenek, de lehetnek
olyanok is, amelyeken csőkevérives, levélre alig emléke:tető képlete­
ket találunk.
A virágzás jellem:ésére a szárakat, hajtásokat elborító virág
mennyisége is alkalmas. E tekintetben is kűlönbömek a fajok és nemek---------

----------BAMBUSZOK--------------~

711

egymástól. Vannak olyan bambuszok, melyek dúsan virágoznak, ésa növény minden rés:ét megrakják virággal (pl. a Phyllostachys genus
fajai), és léte:nek gyéren virág:ó fajok is.
Másik, virág:ással öss:efüggő sajátossága a bambus:oknak, hogy mi­lyen elhelye:keJésű ágakon indul meg a virág:ás. Ebből a s:empontból
három típus ismeretes:
1. a s:ár csúcsi elhelye:kedésff ágain virágcó,2. a s:ár középsó ágain virágzó és
3. a szár alsó ágain virágzó bambus:ok.
Több, elsősorban trópusi fajnál megfigyelték, hogy virágzásuk kez­
detén több éven kereszrül sporadikusan (scórványosan) virágoztak,
majd e virágzást nagy területre kiterjedő csoportos virágzás váltotta
fel. A: ilyen kéttípusú virágzás hoss:ú évekig tarthat.
Nem minden bambus: pusztul el virágzáskor. A Phyllostachys
nem:etség tagjai ér:ékenyek a virág:ásra és általában elpusztulnak
a virágzás után. Más nem:etségek viszont túlélik a virágzást, pl. Pseudo­sasa, Sasaella és a Sasa néhány faja.
A csoportos virág:ás legtöbbször a virág:ó fajok pusztulásával jár
együtt. Sajnos hidegtűrőbambus:aink többsége így virágzik. Mindezért
a hoss:ú virág:ási periódus kárpótolhat bennünket.

A BAMBUSZOI( POLLENTERMELÉSE, POLLENSZÓRÁSA
A bambus: kaláscvirágzata érésekor kitolja a por:ószálakat, melyeken
ott függenek a sárga portokok. E:ek a szél fuvallatára, vagy enyheérintésre s:éts:órják pollenjeiket. Nagyobb mennyiségű pollenszórásraáltalában a reggeli és kora délelőtti órákban kerül sor.
A bambus:ok pollenjei alakjukat tekintve nagyon hasonlóak, deméretük jelentős eltéréseket mutat. A trópusi fajok általában 30-35
mikron nagyságú pollens::emeket termelnek, míg a mérsékelt övi fajokpollens:emeinek nagysága elérheti a 90-95 mikronos nagyságot.
A bambuszok úgyneve:ett tipikus keres:tmegporzású növények,
mert sokkal bővebb magtermést produkálnak így, mint önmegpor­:ással.

_J

~ 1~72 ----------------A KERT SOHA NINCS KÉSZ L___.
------'
1

:

1

1

1

A BAMBUSZOK TERMÉSE, MAGHOZAMA

1

1

1

1

1

1

A bambuszok, mint már említettük, az év közepétől virágoznak és
a következő évben érlelik magjaikat. Kétféle bambusztermést isme­
rünk. Az egyik kisméretű, vékony szemtermés (kariopszisz), hasonlóan
a többi pázsitfűéhez. Az aprócska magot többrétegű héj borítja.
Fajsúlya kicsi.

1

1

Elvirágzott, magot érlelő Phyllostachys flexuosa

BAM B U S ZO K

73 ~---------------------------1

A trópusi bambuszok körött vannak olyanok, amelyek körtéhe:hasonló terméshússal körbevett magokat teremnek. S:okták őket kör­
tetermő füveknek is nevezni, Ilyen pl. a Melocanna baccifera nagy :öldmagja.
A különböző bambus:fajok magjainak érési időtartamában eltérésmutatko:ik. A trópusi scirnpodiális típusú bambus:ok rövidebb idő
alatt érlelik magjaikat. A monopodiális, mérsékelt övi fajok magéré­
séhez kétszer annyi időre van s:ükség. Minden bambusz termése ehető.
A bambuszmagvak csírá:óképességéről eltérnek a vélemények,
persze ez fajonként is nagymértékben váltocik. McClure a bambusz­
magokat rossz csírázóképességűnek tartja. A mi tapasztalataink ezzel
ellentétesek. Nálunk a Phyllostachys aurea, f albovariegata és a Phyl­
lostachys flexuosa magjai földre hullva jó százalékban maguktól kicsi­
ráztak. A bambuszmagok negatív fornblas:tikusak, vagyis árnyékban
nagyobb százalékban csírá:nak.

A BAMBUSZOK VIRÁGZÁS UTÁNI ELHALÁSA
A bambuszok nagy többsége a virágzással és maghozással befeje:i élet­ciklusát és elpusztul.
A virágzás utáni elhalás vagy életben maradás vizsgálata alapján
három csoportba lehet a bambus:okat besorolni:
1. virágzás után általánosan elhalók,
2. virágzás után rés:legesen elhalók,
3. ismétlődően virágzók és érők, elhalás nélkül.
Monocarpikus fajoknál a növény teljes elhalása kapcsolatos a repro­
dukcióval és minden bizonnyal genetikusan programozott. A jelenségeta rizómák teljes kiürülése, a tápanyag források lapadása is előmo:dítja.
A részlegesen elhalók, de különösen a túlélők esetében a: a hely:etállhat elő, hogy részlegesen virágzók - ahol a töveknek csak bizonyos
szárai virágoznak -, elég lombot tudnak megtartani és a megfelelő
asszimilációs felület a virágzás rizómát kimerítő hatását kompen:álni
tudja. Próbálko=tak- és néhánvscor sikerrel-, hogy a virágzás ke:detétől
a bambuszt intenzíven trágyá:ták, virág:ó ágakat vagy akár az egész
tövet tőre mets:ették és így sikerült megmenteni a növényt.
1

L_---- ------- - - -A BAMBUSZOK RENDSZEREZÉSE

A: egyes bambus:nem:etségek sajátosságairól napjainkban is. de való­
s:ínűleg a jövőben is sokat fognak vitatko:ni a taxonómusok. A nézet­eltérések fő okozói maguk a bambus:növények, ugyanis a bambus:ok
többsége rendkívül ritkán virág:ik. A virágcás periódusa akár több
évti:edet is igénybe vehet, tehát a rends:ere:ésben fontos s:erepet jár­
szó generatív s:ervnek, a virágnak vicsgáltára csak ritkán van lehe­tőség.
A csak vegetatív szervek öss:ehasonlítására épülő rendszerezési mun­kában komoly hátrányt jelent és tévedéseket oko:hat a:. hogy a vege­
tatív jellegzetességek nagymértékben függenek a: élőhely adottságaitól.
Nemcsak a: egyes fajok, hanem a nem:etségek sajátosságainak
megállapítása is gondot jelent és a taxonórnusok kö:ött gyakran viták
tárgyát képezi. Többs:ör előfordult már, hogy a: eredetileg vegetatív
s:erveinek sajátossága alapján os:tályo:ott növény nevét, rends:ertani
helyét virágzása után, virágfelépítése alapján meg kellett váltoatatni.
Manapság a még mindig fontos vegetatív és generatív rés:ekre egy­aránt kiterjedő anatómiai vicsgálarok mellett új eszközök, biokémiai
és genetikai móds:erek, eljárások segítik a rends:ertani kutatást. Ilyen
eljárás a biotechnológiában egyre gyakrabban alkalma:ott molekulárismarkerek has:nálata, mely lehetővé tes:i a genotípus pontos megharáro­:ását, s mint ilyen, rends:ertani segédeszkőcként vehető számításba.
E:ek a molekuláris technikák nemcsak friss élő növényre, hanem her­báriumi anyagon is alkalma:hatók. A genotípus pontos ismerete segíti
a genetikai távolságok meghatáro:ását és nagymértékben ho::ájárula bambus:ok biológiájának alaposabb megismerésébe:.
A -legújabb ismeretek felhas:nálásával 1994-ben a Brit Bambusz
Társaság a kutatók köcörti kuns:en:us alapján létreho:ott egy listát
a fás bambus:ok rendszere.éséröl. E lista elkés:ítésében a legkiválóbb
bambus:kutatók- Chris Stapleron, Soejatrní Dransfield, K. M. Vong,
Lynn Clark - mellett más neves, rends:ertannal foglalko:ó botani­kusok is rés:tvettek. E műnek javított változatát jelentette meg Drans­
field és Widjaja 1995-ben, mely a Kew-lista néven vált ismertté. Ennek,
a kutatók többsége által elfogadott taxonómiai listának a jelentősége

I_

-1

,- ~

BAM BUSZO K

75

abban is megnyilvánul, hogy a bambus:kutatás során először nyílt
leher6ség a: elneve:ések bi:onyos fokú stabili:álására. Termés:etesennincs kizárva. hogy a bambus:ok rends:ere:ésében, nevecékranábana jővóben is les:nek változások.
A Kew-lista komoly érdeme, hogy a rendszertani öss:ehasonlítást
nem csupán morfológiai és anatómiai sajátosságok alapján végecték,
hanem figyelembe vették a növények embriós:erke:eti és genetikai
tulajdonságait is, s mint ilyen, a bambus:ok rends:ere:ésében alegmodernebbnek és legelfogadottabbnak tekinthető.
A jelenlegi rends:ertani lista alapja Soderstrom és Ellis ( 1987) vizs­
gálata, amelyben a fajok és növénycsoportok tí: jellegzetességét hason­
lították öss:e. Figyelték a: embriós:erke:et, gyökér- és rizómaana­tómia, s:árfelépítés és annak struktúrája, a: ágképcódés, levélanaró­mia, a virág- és terméss:erke:et hasonlóságait és különbségeit.
A fenti kutatás eredményeit felhas:nálva és rés:ben kiegészítve
kilenc s:ubtribus:ba sorolták be a bambus:okat. Lényegesen megvál­
toztarták egyes nemzetségek rends:ertani helyét is. Ennek ellenére
jelen könyvben, a nem:etségek tulajdonságainak leírásánál a hagyo­
mányos elneve:ést is hascnáljuk és régebbi nevükön, külön jellemez­zűk a korábban önálló genusokat - pl. Sasaella vagy Pleioblastus -,hiszen sok bambus:rajongó számára e:ek ismertebbek, s a kertés:ke­dőknek a s:is:tematika ilyen alapos és naprakész követése talán nem
is olyan lényeges. Termés:etesen mindenhol tes:ünk utalást a: új rend­szertani beosztásban elfoglalt helyükre.
A: újabb vi:sgáltok eredményeként a: ismertebb bambus: nem­:etségek zöme válrocatlanul maradt, mint pl. a Phyllostachys, a: Anm­dinaria, a Sasa, a Semiarundinaria. a: l11dncalam11s stb., de egyes genu­
s:okat már nemzetségekbe olvasztottak: pl. a jól ismert Pleioblastus
a: Arundinariába, a Sasaella és a Sasamorpha pedig a Sasa nemzetségbe
került. A Fargesiát továbbra is önálló nem:etségként ismerték el.
Jelenleg a fás szárú hambus:oknak több, mint 70 nem:etségét és kö:el1200 faját ismeri a tudomány, de még napjainkban is fede:nek fel újbambus:fajokat, termés:etes válrocatokat.
A függelékben bemutatjuk a Dransfield és Widjaja által 1995-ben
megjelentetett, úgyneve:ett Kew-féle taxonómiai beos:tást, amely
napjainkban elfogadott és a fás s:árú bambuszok mellett a fűs:erűbambus:ok taxonómiájár is tartalma::a. E rendszertani listát kiegé­s:ítettük a nemek s:árma:ási helyeinek megjelölésével, s ahol lehe­tett, a fajok számát is feltüntettük.

r-7

,----------~------HIDEGTŰRŐ NEMZETSÉGEK ÉS FAJOKARUND!l\J.ARIA

Michaux

E: a nem:eség talán a legvitatottabb a: öss:es bambus:nemzetség kő­:ül. Valaha rengeteg fajt magába foglaló nem:etségként tartották nyil­
ván, de a: ismeretek bővülésével többs:ör is megnyirbálták, és azóta
több kisebb nemzetségre választották szét. Igaz, olyan is előfordult,
hogy más, addig önálló nem:etségeket is beolvasztottak a: Arundi­nariába.
Az ide sorolható fajok pontos s:áma mind a mai napig meghatáro­zatlan. Elterjedésük több kontinensre is kiterjed, éppúgy megtalál­
hatók a Himalájában, Kína különbö:6 areáiban, mint Amerikábanvagy a: afrikai kontinensen.
A: Arundinariákra általánosan jellemcó, hogy nódus:onként há­rom-hat ágat fejlesztenek. Általános jellemvonás a: is, hogy többsé­
güknél a levélhüvelyek tartósan megmaradnak és ugyanez vonatkozik
a s:árhüvelyekre is. Néhány fajuk fiatal hajtásai s:ínesek, pl. Arun­
dinaria atropurpurea. A levélalakulást tekintve sokféle forma létezik:
hosszú, keskeny pl. a: Arundinaria augustifnliánál, rövid és keskeny az
Arundinaria gigamea ssp. tectában, s:éles a: Anmdmaria giganteában.
A levelekre általánosan jellemcó a mindkét oldali bársonyos scőrö­zöttség.
A: ide tartozó fajok többsége a kis és középmagas bambus:ok cso­
portjába tartozik. Magasságuk 1-8 m között válto:ik. A nemzetség
egyes fajai a kontinentális tél körülményeir is elég Jól elviselik, bár:ömében szubtrópusi és trópusi növények. Altalában félárnyékos vagyárnyékos helyen fejlődnek jól. Kertkultúrában való alkalmazásuk mel­lett nagyhocamú. keskeny, egyenes scáraik növénvtámasctó pálcakénr
történő felhas:nálása jelentős.

ARUNDINARIA FUNGHOMII

McClureMagasság 1,5 m; max. 2 m lehet, szárának átmérője 0,6-0,9 cm.
A fiatal s:árak zöldek. kihajtáskor hamvasak. A nódus:gyűrű közel
azonos szárral, a: inrernóduscok hossza kb. 10-12 cm.
L~_------- ---~-~s_u_
szo_K

7_7_

1

A s:árhüvely világoszöld scínú, hosszabb ideig marad a s:áron.

A zöld szárak később narancsságára s:íne:ődnek.
A nóduszokon három-négy primer ág fejlődik. A levelek kb. 18 cm
hosszúak és 3 cm s:élesek. A: egés: növény határocottan felfelé tö­rekvő ágaival és világos:öld leveleivel érdekes megjelenésű.
A napot és a félárnyékot egyaránt jól elviseli. Télállósága -18,
-20 °C körüli.
Származási hely: Köcép-Kína hegyeiben (monopodális régió).
További Arundirwria fajok:
Arundinaria dushanensis C. D. Chu et J. Q. Zang
8-10 m magas 2,5 cm 0 Kína: Gui:houArundinaria [aigesii E. G. Camus
8-10 m magas 4-5 cm 0 Kína: Shaanxi
Arundinaria spongiosa C. d. Chut et C. S. Chao
10 m magas 4-6 cm 0
Kína: Guangxí
Arundinaria maculosa C. d. Chut et C. s. Chao
10 m magas 3-4 cm 0 Kína: Guangxi Dagingshon-hg.
BA.SHANIAe. Keng et Yi

E: csupán néhány fajt scámláló kínai nem:etség areáját tekintve eléggé
izolált, elterjedése csak néhány közép-kínai tartományra korlárocódik.
Sichuan, Shaanxi, Hubei és Gansu. Európában mindössce kb. tí: évehozták be.
Morfológiai jegyei sokban hasonlítanak a Pseudosasa japonicáho:,de van néhány lényeges eltérés is.
A rizómák monopodálís növekedésűek, száruk elkeskenyedő és
nagyon dúsan s:őrö:ött. Leveleik a: előbb említett fajhoz hasonlóan
kb. 20-25 cm hosszúak, kö:el 5 cm szélesek. szürkészöldek.
Ha:ai gyűjteményben a Bashania [aigesu található, mely nemzetsé­gének leginkább téltűrő és legnagyobbra növó faja. Magassága jó ter­mőhelyi visconyok köcőrt a 6-8 m-t is elérheti.
BASHANI.A FARGESIJ(E. G. Camus) Keng f. et Yi
S:inonima: Anmclinaria fargesii E. G. Camus

4-7 m magasságot, 3-5 cm scárvastagságor elérő, nagyon ritka bam­buszfaj. Fiatal hajtásai szürkészöldek és hamvasak, inkább matt scí------ -------

,--------------

78---- - ------ - - - - - -A KERT SOHA NINCS KÉSZBashania fargesii

Bashania fargesii

nűnek tűnnek. A nódus:gyt'írük kissé rúlnövík a szárak átmérőjét.
A: internódus:ok hoss:a a s:árak kö:épső rés:én akár 60 cm-t is
elérhetik. A s:árfal erós és vastag,
A s:árhüvelyek világosbarna s:ínűek, felületüket dús, merev sörte­s:őr:et borítja, meln61 a scárhüvelv sötétebbnek láts:ik. A szár­
hüvelynek nincsenek tülecskéi. a csillós:füök is hiányo:nak. A nyel­
vecske fejlett, kö:épső rés;e kissé domború, vastagsága meghaladjaa 2 mm-t.
A hűvelylevél lándzsa alakú, széle hullámos és általában egyenesenálló. A B. fargesii s:árhü,·elye csak későn hullik le, de egyes scárhü­velyek tartósan megmaradnak a s:áron.
Kihajtáskor nódusconkém három primer ág fejlődik, később a s:árfejlódése alatt és után újabb ágak jelenhetnek meg. A lumblevelek
kemények, durvák, hosscúak a 25 cm-t is meghaladhatja. A levél­
hüvelyek ligulái is fejlettek.
Első rügyei május végén jelennek meg. Rügyei nem ehetők. Szár­
ma:ási helyén papírmasét kés:ítenek belőle, ,·agy építőanyagként, nő­vényi támas:tékként, vá:s:erke:etek kés:ítésére hascnálják.
Scárrnacási helye: Sichuantól éscakra, Shaanxi, Hubei és Gansu

tartományok.
~----- - ---

--

1--

79

BAMBUSZOK

r-1

1

BRACHYST-\CHYUM

Keng

E nem:etség Kína kö:épső és déli rés:én honos, ennek ellenére elég jó
télálló. Eddig mindöss:e egy fajt és annak egyetlen váltocarár írták le.
A kistermetű bambus:ok csoportjába tartoznak, melyek eredeti
terméíhelyükön sem nőnek 2-2,5 m-nél magasabbra.
Ricómáik monopodiális típusúak, melyből egyenes állású, :öld scá­rak fejlődnek. A s:árcsomók nem túlságosan du::adtak, de a:ért jól
kivehetők. A s:árkö:ök hengeres formájúak és kb. 7-12 cm hoss:úak.
A kifejlett s:ár átmérője 1, max. 1,5 cm. A fejlődó fiatal s:árhih-elyek
dor:ális oldalukon világosabb csíko:ásúak, peremüknél világoscöld
s:ínűek. A nóduscokon három elsödleges s:ár fejlődik. A s:árhüvelyek
visconylag hamar leválnak a szárról,
S:árma:ási hely: [iangsu, Zhejiang, Guanxi, Anhui és Guandong
tartományok. Ismert faj a Brachyscuchyum densiflorum (Rendle) Kengés egy változat, a Brachystachyum densifiorum var. villosum S. L. Chener C. Y Yao. E termés:etes variáns sárgás s:ínü. Ritkán lehet bes:ere:ni,akkor is elsősorban gyüjteményekből.

BRACHYSTACHff"-1 DENSIFLORLll-1(Rendle) Keng

Kb. 2 m magas, s:árának átmérője 1 cm. S:ára sima fels:ínű, hengeres
formájú, a: ágak felőli oldalon barázda látható. A nódusrgvúrü kife­
je:ett. A s:::árs:egmensek í:esülései alatt hamvas gyűrü figyelhető meg.
A s:árhüvely fiatalon cöld és fehér csíkokkal mintá:ott. A hüvely
fülecskéi fejlettek, s:élükön bíborvörös csillószőrök láthatók. A nyel­
vecske rövid. A hüvelylevél :öld s:ínű, hosszú. lánd:sás formájú.
A nódus:okon három primer ág fejlődik, melyek vícscinresen scét­
terülnek. Kihajtási periódusa május közepén van. Ri:ómája mono­
podiális típus.
Télállósága nem túl jó, -10 °C körüli, de e:en a hőmérsékleten
levelei már fagykárt szenvednek. S:árma:ási helye: Kína (Jiangsu,
Zhejiang, Anhui és Guangdong).
Ismert váltocata a Braclnsraclrvum densij1orum i•ar. t•illosum S. L.

Chen et C. Y Chao.
A leglényegesebb különbség, amiben a: alapfajról eltér, hogy a szár­
hüvely alapját sárgásbarna sörték borítják, valamint a hüvely

nyelvecskéje a kö:éprés:en s:embetűnően domborúbb.

L------~---~--~- __ __J

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

f-----------

Chimonobambusa marmorea 'Varieqata'
CHIMONOBA.MBUS:\

MakinoE sok fajt magába foglaló nem:etség eredeti areája a Himalája (Ti­bet), Kőcép- és Dél-Kína magasabb hegyei (1200-2000 m) és Japán
hasonló adottságú térségei.
Valemennyiük köcős jellem:ője a monopodiális ri:ómaalakulás, a:általában kicsi s:árho:am. Magasságuk alapján a kis- és közepes
méretű bambus:ok csoportjába tarto:nak, bár egyes fajai, pl. a szub­
trópusi Chimonobambusa quadrangularis, akár nyolc méteres ma­gasságot is elérhet. E: a: egyetlen s:ögletes s:árú bambus: faj. Másikérdekessége, hogy virágzásáról eddig még senki nem számolt be.
A Chimonobambusa nem:etség legtöbb fajának keskeny, 1-2 cm
vastagságú s:árai vannak, bár akad egy-két kivétel. A levelek a fajok
többségénél keskenyek vagy csak kissé s:élesedők, általában nem
nagvmérerüek. Mivc] a fajok ri,\.bsége magashegységi s:ubtrópusi és

trópusi, közülük csak néhány termeszthető klímánkon.
L______--- --______ _J-BA M B U S ZO K

CHIMO:\OBAMBL;SA l\tARMOREA(Mitford) MakinoÁltalában 2,5-3 m magasra nL'>v1.\ 0,5-2 cm vastagságot elérő nemzet­
ségében a: alacsonyabb növésűek kö:é tarto:ó bambus:. Fiatal s:áralilás, a: alsó nódus:on léggyökerek fejlődnek. S:ára sima, internódus:ai
10-15 cm hoss:úak.
A s:árhüvelyek vékonyak és hosszabbak a: internódusznál, felü­
letük szürkésfehér pöttyökkel tarkított. A s:árhüvely alapján sürú
sörték vannak, s:éle pedig csillós:őrökkel borított. A Ch. rnannorea szár­
hüvelye későn hull le, de vannak olyanok is, amelyek tartósan a szár­
ho; tapadva maradnak. A hüvelyle,·él kicsi, mindössze 1- 3 mm hosszú.
Nódus:onként három primer ág fejlődik. Leveleik keskenyek, lán­d:sa alakúak, hoss:úságuk általában 8-16 cm, s:élességük pedig 0,51,6 cm. A levél fels:íne és alsó felülete egyaránt csupasz. s:íne sötét­:öld. Rügyei ehetők és í:letesek. Kihajtásának kezdete április vége,május eleje. Saját hacájában a kihajtási periódus szeptember végén,október elején kecdódik.
Télállósága nem túl jó, bár rizómái takarással áttelelnek, a -10 °C
körüli fagyok levélzetét tönkretes:ik. Elsősorban hideghá:ban vagydé:sás növényként tartható. Nagyon érdekes és szép megjelenést'.í
bambus:. Növénykarónak szokták használni.
S:árrna:ási hely: Kína (Észak-Guangxi), Guangdongban is termesz­
tik.

CH!MONOBAMBL1SA MAR!\IOREA 'V..;RJEGATA'

Habitusában és méreteiben megegye:ik a: alapfajjal, Különbség a le­velekben látható, a hoss:irányba futó fehér csíko:ottság.
A Chimonobambusa genus fajokban gazdag, de klímánkén sajnos
nem bizonyultak télállónak.
További fajok:
Ch. angustifolia C. D. Chu et C. S. Chao
2 m magas
1 cm 0Kína; Guangxi Hubei, Sichuan
Ch. armata (Gamble) Hsueh er Yi
5-7 m magasl,5-2,5 cm 0 Kína: Yunnan és Tibet
Ch. brct·inoda Hsuch et 'X1 P. Zhang
2-3 m magas
1 cm 0 Kína: Yunnan-- - - - - -~82

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

1

r------------,
1

Ch. coiwotuta Q. H. Dai et X. L. Tao
2-3 m magas

1-2 cm 0

Kína: Guangxi

Ch. grandiflora Hsuch et W P Zhang
4 m magas

1,5 cm 0

Kína: Yunnan

Ch. hejiangensis C. D. Chu et C. S. Chao
2-3 m magas

1 cm 0

Kína: Gui:hou, Sichuan

Ch. hirtinoda C.S.Chao et K. M. Lau
5 m magas

2,5 cm 0

Kína: Gui:hou

Ch. lactistriata WD.Li et Q. X. W'ii
S m magas 3-4 cm 0 Kína: Sichuan, Guizhou
Ch. microfloscula McClure
5 m magas 1,5-2 cm 0

Kína: Yunnan

Ch. neopurpurea Yi
8 m magas

5 cm 0

Kína: Sichuan, Shanxi, Ny-Hubei

Ch. paclrvstachys Hsuch et Yi
3-6 m magas

1-3 cm 0

Kína: Yunnan

Ch. quadrangularis (Fen~i) Makino
4-8 m magas

2-4 cm 0

Kína: Zhejiang, Jiangxi

Ch. setiformis Wen
4-5 m magas 1,5-2 cm 0

Kína: Fujian

3-4 m magas

Kína: Sichuan

Ch. Sichuanensis (Rend/e) Keng f
1,5 cm 0

Ch. tztberculata Hsuch et L. Z. Gao
3-4 m magas

1-2 cm 0

Kína: Yunnan

Ch. yunnanensis Hsuch et W P Zhang
10 m magas

CHUSQUE.A

3-5 cm 0

Kína: Yunnan

KUNTH

Kiterjedt és morfológiailag is váltocaros nem:etség, mely És:ak­
Mexikótól Közép-Amerikán át a Karib térségetís érintve, Dél-Bra:ília
hegyvidékein át egés:en Dél-Chiléig őshonos. Előhelyük is változatos,a középmagas trópusi régióktól a 3000 m magas hegyekig megta­
lálhatók egyes fajaik.
Rizómájuk szimpodiálís növekedésű, A pachymorf rizomákból eló­
töró s:árak a fajok többségénél egyenesek, néhány fajnál kissé ível­tek. A szárak általában vékonyak és a legtöbb bambusszal ellentétben
nem üregesek, hanem tömörek. Kihajtás után sötét:öld vagy kékeszöld

1-----j~B_AM_B_u_
sz_o_K

Chimonobambusa
quadrangularis_

Chusquea couleouscínűvé válnak. A s:ár nódus:ai kissé du::adtak, e:ekből sok ág törelő és közülük egy föág rendszerint erőteljesehben fejlődik. A szár­
hüvelyek vékonyak, világos s:ínűek, a fajok többségénél hoss:ú ideig
vagy állandóan a s:áron maradva élénk kontrasztot mutatnak a sötét
s:ár mellett. A nódus:on megjelenő ágacskák sűrű scövevénve egyes
fajokban gvúrűscerú hajtáscsomókat produkál, ami rendkívül deko­
ratív, pl. a Ch. L·oronulisnál.
A Clmsqueák levél:ete keskeny, liosscúkás, finom elrendezett, amely
kecsessé és elegánssá teszi e növényeket. Külön érdekesség, pl. a Ch.
couleozmál, hogy a: előtörő rügyek élénk scínüek. fehéres ró:sas:í­nűek. A legtöbb faj alacsony vagy kö:epes növésú, általában 1-5 m

közöttiek.
-

--

--

-------------

A KERT SOHA NINCS KÉSZ
- -~-----

Télállóságuk sajnos nem túl jó. Európában óceáni klímában található
néhány faj, de a mi kontinentális teleinket nem képesek elviselni. Leg­
gyakrabban a Chusquea couleouva1, ennek egy válto:atával, a Ch. couleou
var. tenuis és a kistermetff Ch. coronaliss:al találko:hatunk gyűjtemé­
nyekben. A: óceáni klímát a Ch. quilla is elviseli.

CHUSQUEA CORONALIS

Soderstrom et Calderon

Magassága 2-3 m, s:árának átmérője 0,8-1,3 cm. Sötétzöld s:árait
halványzöld (vagy inkább fehéres) szárhüvelyek burkolják.
A szárak e nem:cttség tagjainál tömörek, ami fi:ikai tulajdon­
ságaikat nagymértékben meghatáro::a. A nódus:gyCírű kifejezett, kissé
kiemelkedik a s:árkö:ök síkjából. A: internóduszok hossza 18-23 cm.
A szárhüvelv felületét sűrűn lefelé álló, durva sörtes:erű szőrök
borítják. A s:árhüvely s:íne eleinte halványzöld, később narancsos
barnává váltocík, száradás után inkább fehéres les:.
Kisméretű növények, Körép- és Dél-Amerika trópusi hegységeiben,sokszor a hóhatár kö:elében élnek. A Chusquea coronalis nódus:án
sok, akár ötven ág is fejlődhet, e:ért a: egés: növény sajátos csomós
levélelrende:ődést mutat, ami nagyon érdekes.
Télállósága nem valami jó, -6, -7 °C körüli. Szárma:ási helye: Gua­
temala és Costa Rica.

CHUSQUE:\ COULEOU

E. Desvaux

Az előző fajnál magasabb termetű, kb. 5-6 m magasságúra nő.
Szárának átmérője, 1,5-1,8 cm. A nódus:gyffrff átmérője megha­
ladja a szár vastagságát, a szárs:egmensek találkozása finom kidudo­
rodás formájában láts:ik. A s:ár s:íne sötérzöld. a: internóduszok rö­
videk. A szárak egyenesek, lazán állnak, rajtuk a fehéres s:ínű szár­
hüvelyek lötyögősek.
A nóduszból sok - elég rövid - ág fejlődik. E: a forma a sok ággal
a leveles hajtások emelets:erű elrende:ődését mutatja. A levelek ké­
kes:öld s:íne a bizarr hatást még foko::a.
Nagyon kecses és s:ép bambusz, Valamivel fagytffrőbb előbbi roko­
nánál, de kontinentális klímában hideg teleken komoly sérüléseket
s:enved.

f---

,----------- --- - ~ - BAMBUSZOK-----------,

85

Chusquea couleou

S:árma:ási helye: Chile, a: Andok hegység.
Európában még gyűjteményekben is kevés fajjal találkozhatunk.
Ismert még:
- C/msquea couleou t ar. tenuis Nees
4-5 m magas változat- Chusquea quilla (Poir.) Kunth
2-3 m magas, sötét szárúés sötét levelű faj
Dél-Amerikából.
1ÜREPANüSTACHYLTM

P. C. KENG

Ennek a mintegy ti:enöt fajt számláló nem:etségnek természetes elter­
jedési területe a közép- és dél-kínai hegyvidék, ahol 600-200 m
tengers:int feletti magasságban fordulnak elő. Egy fajukat Nepálból
(D. lwokerianum), egy másikat pedig Tajvan s:igetéről (D. naibunense)írták le a kutatók.
--- ---

--

--

---

--

-- - - - - - -

~

~
1

86

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

~
~
~
~
~
~
~
~
~
~
~
-

f--1

1

A nem:etséghe: tartocó fajok termetük alapján a kö:epes növésű
kategóriába tarto:nak. Legtöbbjük 3-6 m magasságúra növeks:ik, mint
pl. a D. microphyllum, a D. naibunense vagy a D. xaxatile, de vannak
olyan fajaik is, melyek kifejlődve 10 m fölé emelik hajtásaikat. Ilyenpl. a D. scandens.
Rizómájuk amfipodiális típusú, melyből általában egyenes, hengeres
formájú s:árak fejlődnek. A nem:etség valamennyi faja vékony
szárúnak mondható, még a magasabbra növóké sem haladja meg az
1,5 cm-t. A szárcsomók erősen duzzadtak, jól láthatóan kiemelkedneka szárból. Az internóduszok hoss:a fajonként változó, 8 cm-től akár
55 cm-ig terjedhet.
A szárhüvelyek vékonyak, papírs:erűek, általában sima fels:ínűek
és a legtöbb fajnál száradás után lehullanak a szárról. A nódus:okon
fejlődő ágak száma fajonként válrocik, 3-6 vagy esetleg több is lehet.
Levelük keskeny, lándzsás formájú, nagyságuk fajtól függően 3-9;
6-14; 8-18 cm lehet.
Téltűrő képességük nem túl jó, csakis üvegházban tarthatók. Méga gyffjteményekben is csak ritkán található meg 1-2 faj. Leggyakrabban
a rendkívül tets:etős Drepanostachyum hookerianummal lehet
találkozni. Ez a Nepálból szármacó bambusz max. 2 m-ig nő és első­sorban szárának vörös vagy ibolyás csíko:ottságáért kedvelik a barn­
bus:rajongók. Egy hasonló habitusú másik fajjal is lehet néha talál­kozni, e: pedig a D. falcatum. Mindkét növény kis termete és amfi­
podiális rizómatípusa alapján konténerben vagy nagyobb kerti edény­ben sokáig nevelhető.
Érdemes megemlíteni a: ebbe a nem:etségbe tarto:ó fajt, a D. luodi­
anensist (Szinonimája: Ampelocalamus luodiaensis). E növény a kevéss:ámú kúszó, liánszerú bambuszok közé tartozik. Hazájában a dél­kínai Gui:::houban hegyi ösvények parts:akadásain, s::iklafalakon
8-10 m magasságból kúszik alá.

ÜREP...\NOSTACHYUM HOOHRIANUM(MUNRO) P. C. KENG

Szinonima: Arundinaria hookeriana

1

1

Magassága kb. 3-4 m, vastagsága 0,8-1 cm. Fiatal s:ára kihajtáskor
élénk scínú, később hah,ánysárga, halvány:öld, vöröses, benneélénkzöld csíkozás látható. A nódus:gyffríí átmérője azonos a scár­
közök átmérőjével. A: internódus: hossza 22-3 5 cm kö:ött változhat.

L~- ~ ~ ~ ~ - ------~~~~-__J

~~-B_
AM
_B_
u_
sz_
o_
K ----________
87_~

A scárhűvely zöldes ró.sascín, enyhén csíko:ott. A:ok a scárréscek,amelyeket a scárhüvely nem takar, gyönyörűen scínezódnek. A levelek
hoss:a válrozó, 10-30 cm kö:ött, s:élessége 1,3-2,5 cm.
Fagytűrő képessége nem túl jó, -15 °C-on már komoly sérüléseket
s:enved. S:impodiális típusú bambus:, dézsában, konténerben jól ne­velhető, klímánkon ajánlatos fagymentes helyen teleltetni. Páraigé­
nyes.
Származási helye: Tibet.

ÜREPANOSTACHYUM FALCONERI}. D. HOOKER

S:inonima: Arundinaria falconeri6- 7 m magasra növő vékony szárú bambusz. A szárak olívzöldek, matt­sárgák vagy a: erős napsugárzástól pirosodók.
A szárhüvely a matt rózsaszíntől a szalmaszínűig többféle árnyalatú
lehet. A levelek kb. 10 cm hoss:úak és 0,5-0,6 cm szélesek.
Télállósága rossz, max. -10 °C-t bír, inkább üvegházba vagy
konténerbe való. Nagyon szép, kecses ívelésű, fényes, pirosas zöld
levelei vannak.
Származási hely: India-Himalája régió.
További Drepanostachyum fajok:
Drepanostachyum falcatum (Nees) P. C. Keng
6 m magas
2 cm 0Bhutan: 2300 m
Drepanostachyum mikrophyllum (Hsuch et Yi) Keng f.
2-6 m magas
0,5-1 cm 0
Kína: Sichuan
Drepanostachyum naibunense (Hayata) Keng t.
3-6 m magas
0,5-1 m 0
Kína: Tajvan
Drepanostachyum saxatile (Hsuch et Yi) Keng f.
3-6 m magas
1 cm 0
Dél-Sichuan, Yunnan
Drepanostachyum scandens (Hsuch et W D. Li) Keng f.
8-9 m magas
1-1,5 cm 0
Kína: Guizhou

A KERT SOHA NINCS KÉSZF ARGESIAFranchet

A Fargesia nemzetség élőhelye Nyugat- és Dél-Kína. És:aki elterje­désének határa Sichuan tartomány éscaki rés:e. Zonálisan a szubtró­
pusi övbe helyezhető. Ezt igazolja s:impodiális típusú ri:ómarendszere
is. Az ide tartozó fajok többsége Nyugat- és Dél-Kína hegyeiből ésa Himalája tibeti régiójából ismert.
Leggyakrabban 1000 és 3000 m kö:ött lehet állományával talál­kozni. A nemzetség tibeti képviselői köcül legismertebb a Fargesia
setosa, Fargesia semiorbiculaca, Fargesia grossa, Fargesia glabrifolia,
Fargesia extensa, Fargesia colaris melyek annak ellenére, hogy zömében
magashegységi fajok, hazai klímánkon nem bizonyultak télállónak,-8, -10 °C-os hidegek komoly károsodást oko:tak bennük. A nem­
zetség nálunk is termeszthető, télálló, -15, -20 °C-ot elviselő fajaia Fargesia nitida, Fargesia spaibaceus és a Fargesia adpressa Sichuan,
Guangdoug, Gansu térségében élnek 2000 és 2600 m tengers:int fe­letti magasságban.
Termetüket tekintve a kőzepes méretff bambuszok közé tartoznak,
hisz átlagosan 1,5-3 m-re nőnek, csupán néhány fajuk éri el a 4-5 m­
es magasságot. E nemzetség fajai morfológiai jegyek alapján jól elkülö­
níthetők más bambus:csoportoktól. Levél:etük keskeny, kicsi, álta­lában bókoló, száraik vékonyak, melynek s:íne fajtól függően sötét­zöldtől a hamvasszürkén keresztül a bíbor árnyalatig változhar. Kecses,
elegáns megjelenésük, valamint együtt maradó ri:ómakötegeik miattközkedveltek.

fARGESIA MURIELAE(Gamble) Nakai

Kifejtett korában kb. 4 m magasságúra és 1,5-1,8 cm vastagságúra
növő bambusz, mely sajátos bókoló, bokors:erff habitusának köszön­hetően nagyon népszerű a kertés:kedők és gvűjtők körében.
Rizómatípusa szimpodiális, aza; sűrűn egymás mellett hozza hajtá­
sait. Fiatal szára zöld színű, később egy kissé sötétül, általában hamvas.
A nóduszgyürú átmérője kö:el azonos a s:árak átmérőjével, bár egy
kissé kidudorodik.
A szárhüvely kihajtáskor sárgás:öld, később világossá válik. A le­velek ennél a fajnál elég nagyok rokonaiho: képest: 10 cm hosszúakés 1-2 cm szélesek. A levélfelszín élénk sárgás:öld s:ínű.

r------,

--fBAMBUSZOK
1-- - - - -8-9 -__
__J

- -

Fargesia robusta

Fargesia nitida

Az idős növény dús ágainak rendszere, a sűrűn álló levélzer súlya
alatt lehajlik. S:impodiális típusa és a jelleg:etes habitus alkalmassá
tes:i konténeres nevelésre is. Jó télálló bambus:, akár -30, °C-ot iselvisel. A félárnyékot kedveli.
S:árma:ási helye: Himalája.
(Mitford) P. C. Keng
S:inonima: Sinanmdinaria murielae
F.A.RGESIA NITIDA

Magassága kb. 4 m, szárának vastagsága 1.5-1,8 cm. Angliában „kék
bambuscnak" nevetik, mert szárának fehér, lis:tes bevonata alatt kékes
s:ín mutatko:ik.
A nóduszgyűrű átmérője kö:el azonos a s:ár átmérőjével. A: inter­nóduszok hoss:a 12-20 cm.
A scárhüvelv száradás után világos s:ínű, fülecskét nincsenek és
sokáig, de egyes intemóduscokon véglegesen a scáron marad.
Levelei kicsik, 6 cm hosszúak és 0,5-1 cm s.élesek. A nóduszokon
sok ág fejlődik, számuk 5-18 kö:ött válto:ik. lnkább a: árnyékos helyet190

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

kedveli.Télállósága jó, -30, C, de magas páratartalom mellett fejlődik
0szépen.

S:árma:ási helye: Kína, köceiebb Sichuan, Gansu 2400- 3400 m
magas hegyei.

Yi

FARGESL-\ ADPRESSA

3-5 m magasra és 2-2,5 cm vastagságúra növő bambusz. Fiatal szára
hamvas, szürkészöld színű. A nódus::gyűrű kifeje:ett, az internódus:okhossza 35-60 cm is lehet.
A s:árhüvely világosbarna, száradás után is a száron marad. A szár­
hüvely fülecskéi kicsik, a nyelvecskék s:élét csillós:őrök borítják. A hü­
velylevél hosszúkás lándzsa alakú, a levelek 8-14 cm hosscúak, 0, 71,2 cm szélesek.
Kihajtást periódus: június vége, július közepe. S:árma:ási hely: Kína:
Yunnan magas hegyei.
A Fargesia nemzetség fajokban rendkívül ga:dag, szinte valamennyi
télálló lenne, de magas páraigényük miatt nehezen tarthatók. Kíná­ban, elsősorban a dél-kínai hegyvidéken és a Himalája régiójában
közel 70 fajuk és változatuk él. Néhányat a: ismertebbek közül fel­sorolunk:

Fargesia spathacea Franchet
3 m magas

1 cm 0Fargesia angustissima Yi
4-7 m magas
Fargesia caudata Yi
3-5 m magas
Fatgesia conferta Yi
3-5 m magas

1-2 cm 0

Kína: Sichuan 1500 m

1-1,5 cm 0

Kína: Yunnan 2000 m

1-2 cm 0

Kína: Sichuan 1800 m

1-2,5 cm 0

Kína: Yunnan 3000 m

2-4 cm 0

Kína: Hunau 2400 m

1,5 cm 0

Kína: Suichuan 3400 m

Fargesia contracta Yi
3-5 m magas

Fargesia edulis Hsuch et Yi
5-8 m magas
Faigesia denudata Yi
3-5 m magas

Kína: Hunau

Fmgesia glabrifolia Yi

4-6 m magasL___---- ----

0,8-2 cm 0--

Tibet: 3500 m

-

BAMBUSZOK

91

Fargesia rob11sta Yi
3-5 m magas
Fatgesia uiiu: Yi
4 m magas

HIBANOB.A~JBLTSA

1-3 cm 0

Kína: Sichuan 2100 m

1.5-2 cm 0

Kína: Yunnan 3600 m

Maruyama et H. Okamura

Nagyon érdekes nem:etség, melyről a kutatók azt tartják, hogy hibri­
dizáció útján keletke:ett. S:árma:ási helye Japán, ahol nagyon kedveltelsősorban, mint dís:növény.
Nagy, 20-25 cm hosszú, 2,5-3 cm s:éles levelei, karcsú s:árai rend­
kívül elegáns megjelenést kölcsönöznek e növénynek. Nem nő
túlságosan nagyra, maximális magassága 2-3 m. A kereskedelemben
ritkán látható, általában csak gyűjteményekből s::ere:hető be.
Két válto:ata ismeretes: a: egyik a teljesen :öld levelű Hibanobam­
busa tranquillans Kimmei, a másik pedig a Hibanobambusa tranquillans
f shiroshima. E: utóbbinak nagyon s:ép fehér csíkozású levelei vannak.
Mindkettőnél feltűnő a Ievélhüvelyen látható merev, hosszú szörö­
zöttség.

HIBANOBAMBUSA TR.Af\'QUILLANS

Maruyama et H. Okumara

Magassága kb. 4 m, szárának átmérője max. 1-1,5 cm. A fiatal szárak
kihajtáskor világoszöldek, hamvasak, különösen a nódus:gyűrű alattfigyelhető meg egy hamvas gyűrű. A n<'idus::gy(íríí kb. a:onos vas­tagságú a s:árral. A: internódus:ok hoss:a 10-12 cm, a: ág felőli ol­
dalon jól látható bará:da hú:ódik rajta végig.
A s:árhüvely világoszöld s:ínű, mely később sárgás:ölddé változik.
és valamivel hoss:abb, mint a: internódusz. A s:árhüvely sokáig marada s:áron. A fülecskék és a nyelvecske jól kifejezettek, mindkettőt
hoss:ú csillós:őrök borítják.
A levél s:őrtelen és elég terjedelmes, hoss:a 22-25 cm, szélessége
pedig 4-5 cm lehet. Alaps:íne világos.öld, benne feltúnó bará:dáltság
látható.
S:árma:ási helye: Japán. Fiatal hibridnerncetség, melynek alapfaját
és formáit csak 1979-ben írták le.

-,

92

- - - - - - - - - - -~ - - - AKE_
R_
T _S
0-HA NINCS KÉsz'--~-1

Hibanobambusa tranquillans

Két formája ismert, melyek kertés:eti s:empontból fontos dísz­
bambuszok. Dís:ítő értéküket fehéren csíko:ott levelük adja.

HlBANORAMBUSA TRANQUILLANS F. SH!Rü:iHIMA

H. ÜKAMURA

A: alaptajról méretében és levélszínében különbözik. Valamivel ala­
csonyabb növésű. Levelei is kisebbek és fehéren csíko:ottak, tarkák.
Kontras:tos és vis:onylag nagy levelei miatt kedvelt a bambus:gyűjtők
körében.

HIBANOBAMBUSA TRA~QUILLANS F. k:It..HdEI

Munro

E: is kisebb a: alapfajnál. Levelei fehéren sávocottak, sárga szárában

világos:öld csík láts:ik, bará:dája élénk:öld.

______________J-BAM B U S ZO K----- - --- - ~

Hibanobambusa tranquillans f. shiroshima

INDOCALAMUS

Nakai

A nemzetség Délkelet-Á:siáb<il s:árma:ik. A: ide tartozó mintegy 25
faj cőmc Kína teriiletén óshonos, néhány fajt acoriban Malaj:iából isleírtak.
A: lndocalamusuk többsége a kisméretű 1-1,5 m-es átlagos magas­
ságú, de néhány faj, mint pl. a: lndocaiamus iatifoliits, akár 3 m-re ismegnőhet.
A: Indocalammok legfeltűnőbb és legjelleg:etesebb része a levél,
amely a bambus:ok világában - legalábbis ami a levél hosscnöveke­
dését illet - a: elsők kötött van, elérheti akár a fél méteres hosszúságot
is. S:élessége sem elhanyagolható, ebben is csak néhány Sasa faj el6:imeg. Scáraik, mint általában a kistcrrnctü bambuscoknak, vékonyak.
zöldek, águk egyedülálló. Bár ri:ómájuk monopodiális típusú, talaj­takaró növényként jól hascnálható. A csoport valamennyi tagja ér-:ékeny a teljes napsütésre, a félárnyékot kedvelik inkább.

r-

94
A KERT SOHA NINCS KÉSZ

Ha:ai viszonyok kö:ött a: Indocalam11s tesselatus, a: Indocalamus
solidus jó téltűrőnek mutatko:ik.

INüOCALAMUS TESSELATLTS(Munro) Keng f.

Magassága 1-2 m, átmérője 4-8 mm. A fiatal s:ár :öld s:ínű, hamvasság
látható rajta. A s:ár fala vastag, a nódus:gyűrű átmérője valamivelnagyobb a s:árs:egmens átmérőjénél. A: internódus:ok hossza 2030 cm. A s:árgyűrű alatt rövid sörtékből álló gyűrű látható.
A szárhűvelv sárgásbara színű, kemény tapintású és túlér a: internó­
dusz hoss:án. A fülecskék fejletlenek, a nyelvecske ívelt, 1-2 mm ma­gas éle csillós:őrrel fedett. A s:árhüvely tartósan megmarad a s:áron.
E növény igazi jelleg:etességét lánd:sa alakú levelének mérete adja,
mely jó talajadottságok mellett elérheti a félméteres hosszúságot. Al­
ralában 40-45 cm hosszú és 10 cm s:éles, fels:ínén bará:dáltság
látható, s:élei élesek. Nagyon mutatós bambus:, kövek kö:é, támfalak
elé telepítve a kert dís:e lehet, de talajtakarónak is alkalmas.
S:ánna:ási helye: Kína: a Jangce völgye. Télállósága: -18 °C, -20 °C.

l:\DOC.\L..\J\füS 50L!Dl'S

C. D. Chu et e. s. Chao

2,5-3 m s:árakat fejlescr, melyek vastagsága 8-10 mm lehet. A fiatal
s:ár :öld, mely idősebb korára, érése után :öldes feketévé válik.
A nódus:gyűrű jól kifeje:ett. A: internódus:ok hoss:a 40-50 cm.
A s:árhüvely erősen tapad a szárra, sima feb:ínCí, szélét pirosasbarna
csillós:őrök borítják. A hü,·ely fülecskék feltúnóek. szélüknél hosszú
sörték láthatók. A hüvelylevél hároms:ög alakú. A nódus:okon egyelsődleges ág fejlődik. A levelek nagyok, 20-28 cm hosszúak, 4-5 cm
szélesek. lánd:sa alakúak.
Megjelenése s:épséges. Nagy levelei melyek a szárral majdnem
deréks:öget :árnak be, csak kicsit bókolok.
Felhas:nálása: dís:nö,·ényként.
S:árma:ási helye: Kína: Guangxi tartomány. Télállóság: -23 °C.

Továbbt indocalamus fajok:
Indocalamus pedalia (Keng) Keng f

1-2 m 0,2-0,4 cm 0

Kína: Sichuan~

lndocalamus tesselatus

lndocalamus solidus

lndocalamust•arius Keng f
0,8-1 m0,4 cm 0
lndocalamus t•ictorialis Keng f
1,5 m
0,2 cm olndocalam11s pseudosinirns McClure

Kína: Zhejiang
Kína: Fujian, Sichuan

Kína: Hainan,2m
0,2 cm 0
Indocalamus hunanensis B. M. Yang
1,8 m
0,2 cm 0
Kína: Hunan
lndocalam11s emeiensis C. D. Chu et C. s. Clwo
1,5 m
0,2 cm 0
Kína: Sichuan
lndocalamus latifollius (Keng) McClure

1m

PHYLLOSTACHYS

0,5 cm 0

Kína: Shaanxi

Siebold et Zuccarini

Érdemes egy kicsit bővebben foglalko:ni e::el a növénvcsoportal,
hiscen a Magyarors:ágon termes:thető bambuszfajok túlnyomó
többsége e nem:etségből kerül ki. A nem:etség neve a görög'phyllon' = levél és a 'sraclrys' = fücér szavakból scármazik.

A nem:etséget Európában Philipp Fran: von Siebold és Josef

1- --

96-----~----~----~~-~A KERT SOHA Nl_f'I_C~ ÉSl___J- -,1

GerharJ Zuccarini kitCínó' német botanikusok vis:onylag korán, már
184 3-ban meghonosították. A nem:etség több fajával is foglalko:takés mivel virágcatukar jó ideje ismerték. tévesen a Bambusa csoportho:
tarto:ónak hitték óket. A: ídók folyamán a Phyllostachys nem:etségról
bebi:onyosodott, hogy botanikailag jól megalapo:ott. Taxonómiai tör­
ténete folyamán más nem:etséghe: képest kevés váltocratást kellett
végrehajtani. Egy ilyen váltoctatás mit pl. a Shibataea nem::etség ki­
hagyása a genusból, ami a T Makino japán botanikus nevébe: füzódik.
A Plrvllostachys ma már mindenki által elfogadott különálló nem­:etség annak ellenére is, hogy a: idetartozó fajok besorolása nehéz­ségeket oko:. Taxonómiai és neve:éktani problémák merülnek fel
a faj alatti s:inteken, ami válto:ásokat eredménye:het a besorolá­sokban és elneve:ésekben. A faj alatti s:intek képviselőit, melyeket
gyakran egyetlen tulajdonság alapján definiálnak - pl. s:ár és levél­szín -, s:ínválto:atokként írják le. E:en variációk többségének a leg­
több modern rends:ere:ó' formánál magasabb rangot nem tulajdonít.
A Phyllostachys nem:etség könnyen megkülönbö:tethető más barn­
bus:fajoktöl egyedi Jelleg:etességei alapján. Valamennyi idetartozó
fajon többé-ke\·ésbé kífejezettek a scárcsomók, a levélhordo:ó oldalon
jól láthatók a lapított s:árs:egmensek. S:árcsomónkénr tipikusan két
ág fejlődik, néha köcöttük egy jóval kisebb harmadik is megjelenik.
Leveleik kis- és kö:epes méretűek, fény felé tartva megfígvelhetó
rajtuk a levélerek alkotta mo:aikosság.
E genus vi:sgálatával s:ámos kiváló hambus:kutató foglalkozott,többek kö:ött FloyJ Alonso McClure, Tomitara Makino, C. P. Wang,
S. Su:uki, Dieter Ohrnberger stb., akik munkásságának kös:önhetó'en
talán e: a leginkább ismert nem:etség.
A Phyllostachys genusba közepes és nagyméretff fajok tarto:nak.
Ricómáik leggyakrabban monopodiális, ritkán arnfipodiálís típusúakés általában diageoropikus csúccsal rendelke:nek, közvetlenül szárat
csak nagyon ritkán fejlesztenek. A szárak általában egyenesek, a sztár­
s:egmensek levél felóli oldala lapos vagy enyhén kivájt. Gyakori, hogya föld feletti, ág nélküli s:árrés:ek viss:ahajlök vagy görbe bots:erCíen
csavarodnak el.
A s:ár levelei, a s:árhih·elyek, a: ágkép:ó'dés megindulásánál lehul­
lanak a szárról. A s:árhüvelyek keménypapírs:erCí tapintásúak, csúcsi
részük felé sffrffsödő scórképleteker viselnek. A legtöbb Phyllostachys
foj s:árhüvelyén nyelvecske (Íigula) és fülecske (auricula) látható, melyegyes fajoknál feltűnő, némelyiküknél vis:ont hiányo:hat. A lomb-

L---------~~~------

--------j

BAMBUSZOK

97

1levelekből. melyek kis- vagy kö:epes méretűek, laposak, lánd:sas:e­rűen hosszúkásak és mo:aiks:erűek, végáganként általában 4-8 fej­lődik. A leveleket fejlődésük kezdetén körülölelő levélhűvelyek hamar
lehullanak és e:eken is legtöbbs:ör jól látható a nyelvecske és a fü­
lecske.
A bambus:ok virágzata bonyolult, nehezen differenciálható össze­
tett struktúra, amely fajonként is eltérő alakulást mutat. A Phyllos­
tuchysok virágzata: fücér, összetett-füzér vagy fürtvirág:at. A fürt alakúágacskákon úgynevecert álfüzércsomók ülnek, melyeken s:embetűnők
a du::adt hüvelys:erű fedőlevelek, melyek még fejletlen levéltesteker
tartanak. Mindegyikük több virágocskábó] áll. E:ek :öld s:ínűek, ál­talában nem feltúnóek. A porcószálak hosscúak, szabadon lógnak, sár­
gásfehér s:ínűek. A: egyes virágocskákban három porzó három termő

Phyllostachys litophila

,-----~98
A KERT SOHA NINCS KÉSZ

L__
1Phyllostachys aureosulcata

figyelhetó' meg. A Plrvllosruch~sok a termelt pollenmennyiség te­
kintetében a: egyes nem:etségek hi:ött rangus helyet foglalnak el.
Egy-két toklász a lemmánál rövidebb, ovális, lándcsascerú, vékony
sok érrel. A lemma s:intén ovális láncba alakú, éles és nw:aiks:erG.
A palea huss:át tekintve csaknem olyan hosszú. mint a lemma, rend­s:erint kétgerincG, a csúcsnál gyakran két lcbenyü, sok érrel. A h1,
diculák s:áma általában három, ritkábban egy vagy kettő, egye­
netlenek, s:ámos érrel. A stamen száma három, s:abadon álló fila­
mentumokkal, lineáris porrokokkal. A maghá: a legtöbb fajnál
hossrúkás vagy hengeres, de előfordul a tojás alakú forma is. Csúcsi
rés:én a megvastagodás jellem:ő. A bibeszál kb. 5-10 mm hosszú és
merev. Általában egy ritkán két-három, hosszú. tolls:erű felépítésű
stigmája (bibéje) van.
Termésük caryopsis, ara; 9-13 mm hosscú lineáris, lánd:sas:erű
scerutermés, mely hátsó rés:én kivált, s jól látható, hogy a bibeszál
a csúcsnál megmarad.
A Phyllostachvs fajok elterjedése igen ,:éles körú, e: rendkívüli
alkalma:kodó képességüknek köscőnheró. Vadon Kelet- és Délkelet____ J

-1 - -L_ BAMBUSZOK----------~

99- --- - - - - - -A:sia s:ubtrópusi és mérsékelt övi területein fordulnak elö. Elos:lási
területük köcponrja Kelet- és Közép-Kína. Függóleges irányú elterje­
désük a tengers:int magasságától 2500-2600 m-ig terjed. bár egyes
tajaiknak a Kelet-Himalájában 3400 m magasságban is komoly állo­mányai vannak. E nem:etség terrnésceres elórordulásának és:aki
határa Kínában a Sárga-folyótól délre húzódik. E: a terület északona Sárga-folvó köcépsó és alsó tolyásának mérsékelt övi területéig nyú­lik, míg a déli terrnésceres határvonal a Hainan-s:igem51 Burmán ke­
resztül a Himalája keleti rés:égi terjed, érintve kőrben a belső, kínai
tartományok Shaanxi, Shanxi, Gansu és Ningxia kontinentális tér­ségeit is. A Japánban és Koreában fellelhetö Phyllostuclrvs rajokat ál­
talában Kínából scármacó korai betelepíréseknek tuiajdonítják a ku­
tatók. Néhány PlrYllostaclrvs faj eredete a Bumbusa t'lll,Ruris eredetéhez
hasonlóan mind a mai napig nem tisctácott. Ilyen például a Japánban
termesztett Phyllostachys /111milis vagy a Ph:vllnsracli-vs compressa.
A XIX. s:á:adban honosítás céljából elsősorban japánból s:ámos
fajt, váltocarot és tormát horrak be Európába. Feliegy:ések tanús­h)dnak arról. hogy már 1823 és 1825 kőcött a francia és a: angol
kertészetekben megjelent a feketes:árú bambusz (P/rvllosraclrvs nigra)
és néhány formája. A: elsCí világháború előtt mintegy 35 terméscetes
váltoratot tartottak nyilván japánban, melyek mindőssze kilenc tajho;
tartocrak. Később, a: 1940 és 1950-es években komolyan elkezdódört
a bambuscok kutatása. A Phvllostachys nem:etség megismerése töbhbotanikus nevéhez feí:6dik. Ki.i:ülük kiemelkedik Fluyd Alu11:<.)~cClure amerikai tudós, aki számos fajt fede:err fel és írt le eredetitermőhelyén. Suk faj Kínából Amerikába \'alö telepítése is a: ö ne­véhe: fff:6dik. A Phyllnstachys nem:etség fajainak s:ámát a 60-asévekben még csak 38-ra becsülték. A ma ismert fajuk s:áma megha­
ladja a 70-er. E: annak is kös:önhetéí, hL)gy a kínai botanikusok is
bekapcsolódtak a kutatásokba, mely idó'kö:ben világméretüvé növe­
kedett és lehetC-ívé tette a tapa:,:talatuk és kutatási eredmények meg­
ismerését. A: eddig leírt 7 3 Ph'\llloswc/rys fajnak tu,·ábbi 78 Yálto:atát
és formáját ismeri a tudomány.
E nem:etségen belül elég jelentC'i's a:L1knak a fajuknak a s:áma me­lyek mérsékelt övi típuSL)k, s a: alacsony hömérséklethe:, a konti­
nentális tél klíma adottságaihc,: ki\·álóan alkalma:kodtak. S:épségük
és egyéb értékes tulajdonságuk miatt kerültek Európába is, sok ker­tés:kedö ember érdeklődésének kö:éppunrjába.

L

f--,

-- - --~ ~ ~ ------ - ----- -- ~ --- -- -A PHYLLOSTACHYS NEMZETSÉG FAJAI,ISMERTEBB VÁLTOZATAI, FORMÁI
PHYLLOSTACHYS A(LITA

C. D. Chu et C. S. Chao

Köcéptermerú, 6-9 m-ig nővó, 4-6 cm s:árvastagságnt elér6 bambus:.
S:ára sötét:öld, hanwasság nem látható rajta. A s:árhüvely alaps:íne:öld, melyet rends:erint barnásvörös tolrok tarkítanak. A s:árhü\·elyen
ritkás, lehulló sörték vannak. A s:árhüvely fülecskét hiányocnak, a nyel­
vecske (ligula) domború (konvex). csúcsa felé hullámos, rővid fehérescsillós:őrökkel borított. A levélhüvelyek s:alags:erűek, sötétlilás vagy
sötét:öld s:ínárnyalatot mutatnak. A levelek s:élei párhuzamosak.
csúcsuk elkeskenyed6, lándzsa formájú. Általában 9-15 cm hosszúak.
A s:árcsomók nódus:gyűrűjének átmérője nagyobb mint a s:ártagoké,
a: internódus:ok kb. 20-25 cm hoss:úak. Ha:ájában már áprilisban,nálunk csak május végén június elején ke:denek kibújni rügyei.
S:árma:ási helye: Kína-Zhejiang, Jiangsu és Fujiar, tartomány.
Hidegtffrő képessége -20, -23 °C.

PHYLLOSTACHY5 A!\CkSTA

McClureA: elócö tajho; hasonló habitusú, 6-8 m magasra növ6, 5 cm szár­átmérőt elérőbambus:. A fiatal scár enyhén hamvas, s:íne valamivel
világosabb zöld mint a: elöbb említett Ph. acutáé. A nódus:gyűn'.í
kifeje:ett, átmér6je nagyobb, mint a s:árátmérő. A: internódus:ok
hoss:a 24-26 cm. S:árhüvelye sárgás:öld vagy krérnscínü, rajta apró,
sötétebb pörtvöcöttség figyelhető meg. A scárhűvelven s:füképletek
nem láthatók és a fülecskék is hiányo:nak. A s:árhüvely nyelvecskéje
fejlett, s:íne viiágoscöl.], csipké:ett. csúcsi rés:e csillóscörökkel borí­
tott. A levelek lánd:sa formájúak, 8-14 cm hosszúak, 1-LS cm széle­
sek. Tavasci rügye:ésük ke:dete május végére, június elejére esik. Rü­gyei ehetők.
S:árma:ási helye: Kína - Fujian, Anhui tartományok- de a: orscág
más vidékein is termes:tik. S:árát fonásra has:nálják és horgás:botut
kés:ítenek belőle. Hidegtűrő képesség -30 °C.
Ismert formája a Ph-:vllostach-:vs ang11sta f alboi,ariegata.

~BAMBUSZOK

Phyllostachys acuta

PHYLLOSTACHY:3 .-\RC.-\;s.:A.

Phyllostachys angusta

McClureKifejlett korában 8 m magasságot és 3-4 cm vastagságot eléró bambusr.
Fiatal s:árán jól látható a hamvas bevonat. A: érett s:árak sárgászöld
s:ínűek, a nódus:gyűrffk jól kitejecettek. A: internódus:ok hossza 25
cm. S:árhüvelye világoszöld, melyen barnás, lilás sörtéket lehet meg­figyelni. A szárhűvelven fülecskék és a hozzájuk tarto:ó szőrképletek
nem láthatók. A nyelvecske viszont fejlett, viss:agörbülő széle,
csipké:ett és s:őrrel borított. A hüvelylevél lánd:sa alakú, sötétzöld
srínú, csúcsa kissé visszaforduló. A hajtás levelei 7-11 cm hosszúak,
1 J-1,6 cm szélesek és :öld s:ínűek. Eredeti termőhelyén már április­ban, nálunk viszont csak júniusban dugja ki rügyeit a talajból. A las­sabban fejl6dő bambuszok kö:é tartozik.
Felhasználás: s:ers:ámnyelet kés:ítenek belőle.
S:árma:ási helye: Kína (Jiangsu, Zhejiang, Sichuan és Gansu tarto­

mányok).

-- ~

102
A KERT SOHA NINCS KÉSZ

f-----

Phyllostachys arcana

PHYLLOSTACHYS ARCANA F. LllTEOSL'LC:\TA

e. D. Chu et e. s. Chao

A Ph. arcana termés:etes formája. S:árának barázdái (s:ulkuszai)élénksárga színűek. Alakja, méretei a: alapfajéva] megegye:ik.
Hidegtűrő képessége még a: alapfajénál is jobb.

PHYLLOSTACHYS ATROVAGINATA

e. s. Chao et H. Y. Chou

Közepes méretűnek számító bambus:, mely kifejlett korára 5- 7 m ma­gasságot és 3-5 cm vastagságot ér el. A s:áron hamvas bevonat nem
látható, felülete sima tapintású. A nóduscgyúrü pereme kiemelkedika szárközök síkjából. A: internodusrok hossza 20-22 cm. S:árhüvelye
sötétzöld, felületén barnás erezet látható. A fülecskék hiányoznak, anyelvecske rövid és s:éles. A hüvelvlevél hároms:ög (triangulárís)alakú. Lornblevelei 9-13 cm hoss:úak és 1,5 cm szélesek. Hidegtűrő
képessége jónak mondható: -23, -25 °C. Tavas:i rügyeit június elsőfelében ho::a.
Származási helye: Kína (Zhejiang és J iangsu tartományok).
L-------

-

-

-

-

----------

---

--

1

BAM BUSZOK---------------------~PHYLLOSTACHYS Al'REA (CARRIÉRE)

103

A. et C. Riviere

Eredeti termőhelyén 5-8 m magasságot és 14 cm vastagságot ér el.
Kontinentális klímán lassabban növekszik és -15 °C alatt lombfagyásra
ér:ékeny faj. Fő jellegzetessége, hugy szárának alsó részén az internó­
dus:ok megrövidülnek, scabálytalanul megduccadnak az egyes szár­
s:egmensek í:esülései alatt. A nóduscgvűrű átmérője közel azonos
a s:ár átmérőjével.
A fiatal száron hamvas bevonat látható. A szár a megrövidült inter­nódus:ok felett egyenes és világoszöld színű. A s:árhüvely alapját fe­
héres csillóscórök borítják, felületének legnagyobb rés:e lilás vagy sár­
gás színű. fülecskék nem alakultak ki rajta. A nyelvecske igen rövid,s:éle hoss:ú csillószörökkel borított. A levelek elég kicsik, 10-13 cm
hoss:úak és egy cm s:élesek, világoszöld s:ínűek. Rügyei - melyek
május végén, június elején jelentkeznek - ehetők.
Hidegtűrő képessége jónak mondható(-22, -25 °C) annak elle­nére, hogy lombfagyásra a legtöbb Phvllostachvsnál érzékenyebb.
Szárából esernyőnyél és sétapálca kés:ül.
Szárma:ási helye: Kína, a Sárga-folyótól délre eső tartományok.
A: alapfajnak több változata és formája létezik.

PHYLLOSTACHYS .WREA F. ALBO\'ARIEGATA

MakinoTermete valamivel kisebb a: alapfajnál, 3-5 m magas, és 2,5 cm vastag
lehet kifejlett korában. A s:ár sulcusa zöld, szárhüvelyei barnás vagybíbor árnyalatúak. Dís:értékét hosszában csíko:ott levelei adják. Hi­degtűró képessége a: alapfajéval megegyező. Főleg díszbambuszkéntültetik.

PmLLOSTAC:HY5 ALIREA F. FLAVESCENS-INVERSA(Houzeau Leh.) Munro

5 m magasra növó és 2,5 cm szárvastagságot elérő bambusz. Vékony
s:árának barázdái aranyló sárga s:ínűek. Fiatal s:árán hamvas bevonatlátható. A s:ár foldkö:eli rés:én a: internóduscok minden aureára
jellerncóen megrövidülnek.Télállósága -20 °C körüli. Rügyei ehetők.
Felhasználás: dís:bambus:ként kertekbe telepítve.

r7

-- ~

104
A KERT SOHA NINCS KÉSZ

1

1

1

PHYLLOSTACHYS AUREA F. F1.JRMOSANA

Hayata et. C. P. Wang

1

1

1

Habitusa, növekedési mutatói a: elözó tajéval megegyeznek. A szárés a szár barázdája egyaránt :öld s:ínű. A szárat borító szárhüvely
barnásvörös, viszonylag lassan leváló. Levelei 8-10 cm hosszúak,
1,5-2 cm szélesek és sötétzöldek. Díszértékét a: egyszínű, megrövidült
internóduszok adják.
Felhasználás: dísznövényként.

PHYLLOSTACHYS AUREA'Koi'

Nagyon egyéni megjelenésű bambusz. 5-6 m magasságúra néi, szárának
átmérője 2,5 cm. Fiatal szára zöldes árnyalatú és hamvas. Erett szára
sárgára színeződik. Külön kontrasztossá teszi a szárat sulcusainak zöld
színe. A megrövidült internóduszok átmérője a nóduszgyűrű át­mérőjénél valamivel kisebb. Szárhüvelye barnásvörös, a hüveivlevél
kissé visszahajló.
Rügye ehető. Japánban több helyen termesztik. -23 °C-ig télálló.
Felhasználás: dísznövényként.

PHYLLOSTA.CHUYS A.UREA F HOLOCHRYSA

Murai et Kasahara

Eredeti hazájában 9 m-ig nőhet. Kontinentális körülmények között
max. magassága kb. 5 m, a szárátmérője pedig 2-2,5 cm lehet. Fiatal
szára hamvas, szárhüvelye barnásvörös, a hüvelylevél kissé visszahajló.
Levelei 10-13 cm hosszúak, élénkzöldek. Szárának barázdái a szárral
egyszínűek. Az aureák formaválto:atai között legfőbb jellegzetessége
szárának fénylő narancssárgás színe, mely a: élénkzöld levélzet között
gyönyörű kontraszton mutat.
Rügyei ehetők. Télállósága az előbbi fajokhoz hasonló.
Felhasználása: elsősorban dísznövényként, de egyenes szárai miattnagy mennyiségben alkalmazzák virágkaróként is.

1_os~r-1_ _J , -BAM
_B
_U_
S_
ZO_K

Phyllostachys aurea f. holochrysa

PHYLLOSTACHYS AUREOSl.iLCATA

Phyllostachys aureosulcata

McClureA közepes termetű bambuszok legmagasabbra növő csoportjába
tartozik. Jó termőhelyi viszonyok között magassága elérheti a 10 mé­tert, szárának átmérője pedig 5-6 cm is lehet.
Nagyon szép habitusú bambusz. Szára egyenesen nő, de gyakranerre a fajra és formaválto:ataira jellemzően a szár alsó harmadában
akár többszörösen is irányt vált, hogy aztán újból egyenesen folytassa
növekedését.
Elnevezését jól látható barázdáinak sárga s:íne:ődéséről kapta.
A fiatal szár hamvas és csillószórökkel sűrűn borított. A nóduszgyűrű
kissé kiemelkedik a szár síkjából. A szárhüvely alapszíne világossárga,zöld barázdákkal és lilás erezettel csíkolt. A scárhűvelvt apró csilló­szőrök borítják, felső harmadán barnáslila pöttyözöttség figyelhető meg.
A hüvelylevél háromscög alakú, alapja lekonyuló fülecskékké
alakul. A nyelvecske rövid, ívelt, csillóscórök borítják. A scár inter-nóduszai kb. 20 cm hoss:úak.

-1

106

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

L_ _

~

Eredeti termőhelyén áprilisban, nálunk általában június derekán
ke:d el hajtani. Rügyei Hetesek. A: egyik legkiválóbb módon al­
kalma:ható bambus:, mely jól viseli a: időjárási vis:ontagságokat,
talajigény s:empontjából amfitoleráns és s:ára:sággal szemben sem
túlságosan ér:ékeny. Hidegtűrése -30 °C.
Szárma:ási helye: Kína (Anhui és Zhejiang tartományok). A: egyik
legnéps:erűbb bambusz, sokfelé termes:tik, és nagy előnye, hogy
könnyen s:aporítható.
Felhas:nálása: hoss:ú egyenes s:árát hálótartókénr, ágybetétnek
öss:ekötö:ve, valamint bambus:furulyák készítésére has:nálják.
Rügyeihől scós;o]; kés:ülnek.
A Ph. aureáho: hasonlóan több termés:etes formája van.

PHYLLOSTACHYS ALIREOSULCATA F. ALATA

D. Wang et s. J. ShenAz alapfajtól szárának s:ínében különbözik. A s:ár bará:dái a s:árral
azonos s:ínűek. A s:ár fiatalon eléggé hamvas és világoszöld színű,késóbh a s:árak sárgásbarnává s:íne:ődnek. Méretében, habitusábanhasonlít a: alapfajhoz. Télállóság s:empontjából még jobb tulajdon­
ságokkal rendelke:ik, akár -35 °C-os hideget is elvisel.
Felhas:nálása a: előbbihe: hasonló.
S:árma:ási hely: Kína, (Zhejiang, Jiangsu).

PHYLLOSTACHYS AUREOSULCATA F. AUREOCAUL!SP. Wang et N. X. Ma

Habitusában, növekedési méreteiben szintén a: alapíajjal megegyezó
forma. Különbség a szár s:ínében és egyes levelek s:íne:etében mu­
ratkozik. A s:ára kénsárga színű, melyben néha egyes szárszegrnensból
kiindulva néhány zöld rovátka figyelhetó meg. E: azonban csak egyess:árkö:ökre terjed ki. Gyakran megfigyelhető, hogy egyes levelei
krémfehéren csíko:ottak.
Dís:ítő értékét a napfényben s:inte világító élénksárga színe adja.
Tél álló -3 5 °C-ig.
S:árma:ási helye: Kína (Jiangsu, Zhejiang, Henan tartományok).
Felhas:nálsa: dís:növényként és a: alapfajéval azonos módon.

----

---

_j

- -----iBAMBU SZOK-__
107_j--

Phyllostachys aureosilcata f. alata

Phyllostachys aureosulcata f.
aureocaulis

Phyllostachys aureosulcata f.

Phyllostachys aureosulcata f.

aureocaulis

spectabilis

108~ - ---1

AKERTSOHAN!fll__~KÉSZ _1 ~,1~ ~ ~ ~ --~ ~ -PHYLLOSTACHYS AUREOSULC.-\T.-\ F. SPECTABILIS

C. D. Chu et C. S. Chao
Talán a legs:ebb formaválto:at, mely s:intén a: alapfajho: hasonló mé­reteket produkál. S:árának s:íne világossárga, bará:dái viszont élénk:öldszínűek. Fokoz:a a hatást, hogy internódus:ai a: elözó rokonaiho: képest
hosszabbak, 25 cm-esek. A fiatal s:árak hamvasak, csillószőrökkel bo­
rítottak. érdesek. A fiatal s:ár még nedves s:árhüvelye bíborlilás ár­
nyalatú és rendkívül dekoratív. Télállósága kiváló, -35°.
Szárma:ási helye: Kína (Jiangsu, Zhejiang).
Felhas:nálása: dís:növényként, horgás:bornak.

PHYLLOSTACHYS BAMBUSOIDES

Sieb. et Zucc.

E: a közepes méretű, 6-8 m magasságúra növő bambus: élénkzöld,
nem hamvas, sima s:árakat íejlesct, melyek átmérője akár meg is ha­ladhatja a: 5 cm-t. A scárhüvelv barnássárga vagy barnáslila s:ínű,
melyet pöttyök vagy foltok tarkítanak. A s:árhüvely felületén egye­nesen álló és s:áradás után lehulló sörték figyelhetők meg. A szár­
hüvely fülecskéi és a nyelvecske :öldessárga s:ínű és csillószőrrel
borított. A hüvelylevél lapos, rajta enyhe bará:dáltság figyelhető meg.
Viszonylag nagy, 10-20 cm-re növő levelei vannak.
A tövek rizómáinak télállósága -18, -20 °C, de levélzete és szára-15 °C alatt fagysérülést szenved. Í:letes, ehető rügyei vannak. Eredeti
tem1őhelyén májusban, nálunk csak július végén, augus:tusban hajtki.

Származási helye: Kína. Északi elterjedése Henanig, nyugat felé
Sichuan és Yunnan térségig, déli elterjedése Guangdong, Guangxi és
Fujian tartományokat érinti.
Felhasználása: erős s:árának hasítékaiból erős kosarakat, kerítés­fonatokat készítenek. Ezen kívül faanyagként használják.

PHYLLOSTACHYS BA1'1BUSOIDES VAR. C.-\STILLONIS(Mitford) Makino

Nagyon szép bambusz, minden kertnek iga:án dekoratív növénye
lehet. A szár alaps:íne sárga, a: ágak felőli oldalon látható barázdák

viszont élénkzölr színűek.

,-----------BAMBUSZOK

Phyllostachys bambusoides

109

Phyllostachys bambusoides var.
castillonis

A scárhűvelv barnásvörös, sötét pontokkal és foltokkal tarkított.

A nódus:gyűrű jól látható módon kiemelkedik a s:ár síkjából. A száron
hamvas bevonat nem látható. A srárhüvel-; fülecskét és a nyelvecske
kifejezettek és apró s:órökkel borítottak. A levelek nagysága a: alap­
fakhu: hasonló, de scárnövekedésben a:t meg is elócheri. Télállósága
-18, -22 °C körüli, bár levéicete és s:ára -15 °C alatti fagytól könnyen
sérül.
S:árma:ási helye: Kína, a Jangce folyó mentén lévő tartományok.
Felhascnálása. a: alapfajho; hasonló módon és dfscnövénvként.

Magassága a l 0-12 m-t is elérheti, vas tagsága 7 cm is lehet. Fiatal
s:ára olívrőld scínű, melyen a nódus:gyűrű felól a s:árkö: kéthar­madára terjedő sötétibolyás scínecódés látható. E: a scárhüvelvek le-válása után, a s:árak érési periódusában eltűnik, s a s:ár egyscíniivé

~ -- -----------~ -A KERT SOHA NINCS KÉSZ

Phyllostachys bambusoides'Violascens

Phyllostachys bissetii

vagy a háromévesnél idősebb roveken huss:irányban csíkocorrá válik.

A scárközökön látható párhuzamos csíkok halványsárga, halvány:öldés halványviola scínúek.
A nóduscgyúrük csak ritkán növik túl a s:ár vastagságát, A: inter­nóduscok hossca kb. 20 cm.
A scárhűvelvek világosbarnák, toltnélküliek. felületükön hossz­
irányú csíh1:uttság látható. A s.árhüvelv fűlecskéi hiánvocnak. A le­vélhűvelven kialakultak a fülecskék, élük csillóscórökkel borított.
A nyelvecske hosszú és s:intén srörös.

A levélnyelek a többi Ph:vllostuc/rvshu: vis.onvitva hosscúak, a le­véllemc; felül világoscöld és sima, alul fakó:iild és molyhos. hosszúsága
kb. 10-50 cm.
Télállósága elég jónak mondható, -2 3 °C-us hideget is elvisel. Egyik
jellemróje. hugy nem minden évben feile~:t szárakar.
Fdhas:nálása: elsósorban díscnövénvként.
S:árma:ási helye: Kína, de szépsége miatt Japánba és Koreába isbetelepítették.
--

--

----

--

--

-

111

PHYLLOSTA.CHYS B!SSETII

McClureEgy s:intén ki váló té 1 tGrC-í képességgeI rende lkecó bambus:. Egés: télen
haragos.öld. dús lombozata van.
E növény kö:epes méretű kb. 7 m magasságot és kö:el 4 cm s:ár­átmérőt ér el. A fiatal s:ár barnás, zöldes és erősen hamvas, a nó­
dus:gyürű jól kifejecett, a: internódus:ok hoss:a kb. 22 cm. A fiatal
szár s:egmensein egyenesen álló, ritkás s:Cfrök láthatók. A scárhüvelv
:öldesbarna s:ínű és csíkocott. fülecskéi jól fejlettek. A hüvelylevél
alapja keskeny, a nvelvecskér s:őr borítja. Levelei 7-10 cm hosscúak,
haragoscőldek.
Nálunk általában június első felében hajt ki. Téltűrő képessége-35 °C. Rügyei ehetők.
S:árma:ási helye: Kína (Zhejiang és Sichuan tartományok).
Felhasználása: dís:növénykénr és s:ers:ámnyélnek.

PHYLLOSTA.CHYS co:--.:c..\\'A.

Z. H. Yu et C. P. Wang

5-7 m magasságot és 3-4 cm vastagságot elérőbambus:. A fiatal s:áraksötétcőldek, scárkőcei egyenesek, jól megfigyelhetó a hamvasságuk.
A: internóduscok hoss:a kb. 25 cm.
A scárhűvelye világoszöld. melyen hosszirányban lila bará:dák
vannak. A szárhűvelv felülete hamvas bevonatú, rajta ritkás csilló­s:őrök tigvelhetók meg. Auriculák (fülecskék) a szárhüvelven nin­csenek, a nyelvecske jól látható, rövid és s:éles, hossza kb. 1,5 mm,melyet fehér ill. ró:sas:ínes csillós:füök borítanak. A hüvelylevél há­rornszög alakú és elég keskeny, s:íne :öld. A lomblevelek 5-13 cm
hosszúak. és 0,8-2,2 cm s:élesek. Minden ágon 3-4 levél található.
A hajtások eredeti termőhelyükön már április első heteiben, nálunk
csak május második felében jelentke:nek. Rügyei ehetőek. Szárának
minden részét felhasználják. Télállóságát-20, -22 °C-han állapították
meg.
S:árma::ási helye: Kína Zhejiang, Fujian és Jiangsu tartományai.

1

J

i- ~

112

A KERT SOHA NINCS KÉSZ-~~PHYLLOST.\CHY:3 [lECOR.\

McClure8 m magasra növó, 4 cm scárátmérór fejles::t6 bambus::. Fiatal s:áraiélénk:öld scínúek, és csak kismértékben hamvasak. A nódus:gyfü(íátmérője meghaladja a s:ár ármérójér. A scárhűvelv különösen a rü­
gyek kihajtásakor élénk kékeslilás s:ínG.
A scárhüvelven és levélhűvelven fülecskék nem alakulnak ki éss:őrö:öttség egyikén sem figyelhető meg. A levelek 7-12 cm hoss:úak,s:ínük világoszöld. S:árai egyenesek, a: internódus:ok hoss;a kb. 30
cm.
Hacájaban áprilisban, nálunk általában június hi:epén ke:d hajtani.
Rügyei ehetőek. Télállósága kiválónak mondható -25, -30 °C-l1t iselvisel.
S:árma:ási helye: Kína, a Jangce és a Scírga-folyó kö:ötti térség.
Felhas:nálása: díscnövénvkénr, sövénvnövénvnek, horgászbot. kerti
bútorok kés:ítéséhe:.

PHYLLOSTACHYS DL1LCIS

McClureMagassága 6-8 m, átmérője 5- 7 cm is lehet. A s:ár alsó s::árs:egmen­
sein krérnszfnú vagy zöldes barácdák találhatók. A fiatal szár kihaj­
táskor világoszöld és csak kevéssé hamvas. A nóduscgvúrü itt is jól

megfigyelhető.
A scárhüvelv világossárga vagy sárgásfehér scinú, rajta ritkás apró
barna pontok láthatók. Tapintása bársonyos. A szárhüvelv fülecskéi
zöld csillóscórökkel fedettek és jól fejlettek. A nyelvecske barna színű,csúcsát finom s:őrök borítják. A hüvelylevél vis:onylag hoss:ú, lándzsa
alakú, erősen barázdált és visscahajló.
Levelei zöldek. 10-15 cm hoss:úak. A: internódus:ok hossza kb.
30 cm. A rügyek ehetők.
Általában májusi kihajtású, a: egyik legkorábban rügvecó barnbusz.
Télállósága -25, -28 °C, kiváló.
_
S:árma:ási helye: Kína (Zhejiang, Es:ak-FuJian). Kínában több he­lyen termesztik.
Felhas:nálása: faipari alapanyag, és a kécmüvesiparnak is kedvelt
nyersanyaga.

L_ _

-

1

-

------BAMBUSZOK----- - - - -

----j

-

-------------

Phyllostachys decora

PHYLLO::;TACHY:, ELEl,A.1'~

113-

Phyllostachys dulcis

McClureMint ahogy neve is mutatja, kö:épmagas termetú, 4- 7 méterre nővó,5 cm s:árátmér6t eléró, kecses, elegáns bambus:.
Fiatal s:árának scíne élénk:i_'>]d, a n(,du~:gyűrűk alatti hengerpalásterősebben hamvas, A száron vas tag, hossciránvú bordákat lehet meg­figyelni. A nóduscgyűrű kifeje:ett, a: internódus:ok 30 cm körüli

hoss.úságúak.
S:árhüvelye világos lilásbarna s:ín(í, felületén sűrűn elhel\'e:kedéíbarna pontok és ritkás, egyenesen álló, könnyen lehulló sörték lát­
hatók. A hüvelvlevél erősen barácdált. a scárhüvelv fülecskét jól fej­
lettek. Ezen tulajdonságai a Ph. tiiridi-gla11cesL-1:'nS bambuscra emlé­ke:tetnek, de a: sima szárú, nyelvecskéi nem annyira íveltek. minta Pii. elegansnak. Rügyei í:letesek.
Télállósága kiváló, -25 °C-ot is elvisel.
S:árma:ási helye: Kína (Zhejiang, Fujian, Guandong és Hunan).
Felhas:nálása: dís:növényként, s:ers:ámnyélnek kerítésnek.

_I,------

114___________A_K_
E_
RT_
SOHA NINCS KÉ~PHYLLOSTACHYS FIMBRILIGL1LA

1

Wen

Méretét tekintve a: elő:ő íajho; hasonló. A fiatal s:ár élénkzöld. a nó­
duszgyűrűje szélesebb, mint a szár, alatta jól látható hamvas gyűrű
van. Az internódus:ok hoss:a kb. 20 cm.
A s:árat körülölelő s:árhüvely élénk:öld s:ínCí, barnásvörös árnya­
lattal. Felületét ritkás lehulló sertes:őrök borítják. A s:árhüvely csúcsa
felé sárgásbarna, foltokkal tarkított, fülecskék nem alakultak ki. Nyel­
vecskéje csúcss:erű, oldala lekonyul, csúcsán csavarodott bojtszerű,lilás s:őrök vannak. A hüvelylevél :öld alaps:ínCí, alakja vékony, sca­lagszerú, egyenesen álló. A levélhüvely csupas:, itt ovális levél fü­
lecskék alakultak ki, melyek csillags::erű csillogós:őrrel vannak bo­
rítva. Levelei élénk::öldek, kb. 8-12 cm hosszúak.
Télállósága: -20, -22 °C. Hajtási idős:aka június első fele. Egyik
jelleg:etessége, hogy jó termőhelyi vis:onyok mellett sok új s:árat
növeszt. Rügye ehető, kissé kesernyés í:ű, ennek ellenére kon:ervet
kés:ítenek belőle.
S:árma::ási helye: Kína (Zhejiang, de több más kör:etben is rer­
mesztik).

PHYLLOSTACHY~ FLEXlíOSA (C.\RRIÉRE)

A. et e. Riviere

7-8 rn magasra növő, 3 cm scárármérót produkáló bambus:. A s:áralsó rés:e cikcakkos, fiatal s:ára élénk:öld s:ínff és erősen hamvas.
A: internódus:uk hossca kb. 20 cm, a nódus:gyűrű kifeje:ett.
S:árhüvelye barnászöld \•agy barnásvörös, benne sűrűn sötétebb
foltok láthatók. Felülete hoss:irányban fehéres:öld rovátkákkal ba­
rá:dált. A s:árhüvelynek fülecskét nem alakultak ki. A nyelvecske(ligula) ges:tenyebama, csúcsát sötét színű. csillós.órök borítják. A hü­
velylevél scalagsrerú, széle sárgás:öld és általában szélesen nyitott.
Levelei 12-18 cm hoss:úak, hamvasak, lánd:sásak, élénk:öld s:í­nűek. S:árai rendkívül rugalmasak, flexibilisek.
Nálunk júniusban hajt ki. Télállósága -30 °C körül van. Talajigénys:empontjából amfitoleráns, még szikes talajra is telepíthető. Rügyei
rendkívül í:letesek.
Hazája Kína a Huai rolvótól és:akra Henanig. Shaanxi és Hubei
tartományok, de Zhejiangba is betelepítették és termes:tik.
Függönytartók, horgászbotok kedvelt alapanyaga.

_ _J

1~ -

BAMBUSZOK115
PHYLLOSTACHYS FLEXLTOSA \'AR. HANCHJJ..:LT

C. P. Wang

A: alaptajhoz meglehetősen hasonló változat. Habitus és termet te­
kintetében nem különböznek. A fiatal s:ár itt is erősen hamvas, a nó­
dus:gyűrű jól kifeje:ett. Morfológiai különbség, hogy szárának színe
sötétebb, szárhüvelyei barnás:öld scínűek. Télállósága szintén kiváló,
felhasználása a: alapfajého: hasonló.

PHYLLOSTACHYS GLAUCA

McClureA Phyllostachysok kö:ött nagy méreteivel tűnik ki. Eredeti hazájában
6-14 m magasságot és 10 cm szárátmérőt is elérhet. Európában semóceáni, sem kontinentális vis:onyok kö:ött nem tudja elérni ezeket
a méreteket.
Fiatal s:ára kékeszöld, a nódus:gyűrű kifeje:ett, alatta élénk, ham­vas gyűrű látható. A szárhüvelv barnásvörös, sötétebb színű barnás­
sárga vagy barnásvörös pontokkal és foltokkal. A szárhüvelv fülecskéi
nem alakultak ki. A nyelvecske csonka csúcsú, bíbors:ínű és csilló­s:őrökkel borított. A s:árhi.i\·ely csúcsán lévő hüvelylevél :öld szfnű,szélén sárga csíkokkal. Általában 40 cm is lehet. Élénk:öld levélleme:e6-16 cm hoss:ú, 1.5 cm széles.
Kihajrási ideje klímánkon általában május vége. Nagyon jó téltűrő
faj, -23, -25 °C-os fagyokat is elvisel. Rügyei ehetők.
S:árma:ási helye: Kína, Anhui tartomány és attól északra lévőShaanxi, Shandong és Shanxi tartományok.
Felhasználás: támasztó rudak, szerszámnvelek, konyhai es:közök.

PHYLLOSTACHYS GLAUCA F. YU?\CHU

J. 1. Lu

Termés:etes forma, mely habitusát, méretét tekintve az alapfajjal meg­egyező. Legfontosabb morfológiai különbség, hogy érett s:áránsötétbarna foltok és barázdák jelennek meg.
Télállósága a: alapfajét is túls:árnyalja: -30 °C.
Termés:etes előfordulása: Kína, Henan és Shanxi tartományok.
Felhasználása: dís:növénynek és a: előbb említett módon.

~

----

-

-------------- - --- ~ ~__ __!-_ KERT SOHA NINCS KÉ~ 1-1
1Phyllostachys glauca

Phyllostachys heterocylla Kikkc'

Phyllostachys heterocylla f. pubescens

1

BAMBUSZOK117

1

PHYLLOST:\CHYS HETEROCYCL\ F. PLIBESCENS(Houzeau de Lehai) Murai
S:innnima: Phvllnstaclrvs.
- edulisA mérsékelt övi bambus:ok óriásai, mely a dél-franciaors:ági Andu:e­ban 25- 30 méteres magasságot és 13-14 cm s:árátmérőt is elér. Ezt
persze nagyjából kiegyenlített klímán és rendkívül jó talajadottságokmellett produkálja.
Nyugat-Európa óceáni és Kö:ép-Európa kontinentális vis:onyai
kö:ött ez a növekedés teljesen más értéket mutat. Itt általában csak
6-9 cm magasságot és 4-5 cm s:árátmérőt képes elérni.
Nagyon ér:ékeny bambus:, nehé: megtartani, még akkor is, ha hi­degtűrő képessége -20 °C körül van. S:aporítása nehé: és körülmé­nyes.
Fiatal szárai kékes:öldek, hamvasak és apró sertescórökkel borí­
tottak. A nóduszgvűrű árrnéróje közel azonos a s:ár átmérőjével. A:
internódus:ok hoss:a 20-40 cm.
A s:árhüvely világosbarna, mely barna sörtékkel és sötétbarna
foltokkal ga:dagon tarkított. A hüvelvfülecske s:intén rövid, széles
és mindkét oldalon lekonyuló. A hüvelylevél :öld s:ínű, elég hoss:úés hároms:ög alakú.
A kifejlett s:árak hanwas:öld vagy s:ürkészöld árnyalatúak, erősek,vaskosak. A levelek a szár méretéhe: viszonvítva kicsik, 8-12 cm
hosszúak és lJ-1,8 cm s:élesek.
Rügyei í:letesek, akár frissen szedve. akár kon:erválva. Igen jelen­tős, komoly ga:dasági has:not ho:ó növény. Szárát épületek, állvány­
catok, kerítések és papírmasé kés:ítésére használják.
S:árma:ási helye: Kína, a Han folyótól délre elhelyezkedő tarto­
mányok. Elterjedési területének nagysága Kína bambus:os területei­nek 2/3-át jelenti.
Több fajtája, formája és variánsa létezik, közülük legfeltűnöbb
a Phyllostachys heterocycla 'Kil<ko', amely s:árs:egmenseinek folytonos
rövidülése és durzadása miatt cikcakk formájú és felülről nézveteknőspáncélho: hasonló. Ritka és rendkívű] értékes fajta.
További fajták:
Ph. hetemcvcla 'Ciaciiis'
Ph. heteroc~cla 'Lzaeosulcata'~ ~ -- - -----Ph. hetetocscia 'Obtusangula'Ph. heterocycla 'Ti.ibaeformis' stb.

~

118

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

11

PHYLLOSTACHYS HUMILIS

Munro

5-6 m-ig növő, 3-4 cm s:árátmérőt fejlesztő bambus:. Fiatal szára
sötétszínű a nódus:gyűrű alatt jól látható hamvassággal. Nódus:ánakátmérője nagyobb a szártagok vastagságánál. Internódus:ainak hoss:a
20-25 cm. S:árhüvelye vörösesbarna scínú, rajta fejlett, csillós:őrrel
borított fülecskék láthatók. A hüvely levelek keskenyek, hosszúak és
s::alagszerűek. Rendes levelei sötétzöld s:ínűek, 8-12 cm hosszúak és
1 A-1,8 cm szélesek. A: idősödő szárak okkersárga s:ínffvé válto:nak.
Hidegtüró képessége kiváló, -25, -27 °C-os hideget is elviselnek ri­
zómái. Rügyei ehetők.
Felhasználás: esernyőnyélnek, kerítéseknek és növénykaróként.
Származási helye: Kína keleti és középső tartományai, de Japánban
is meghonosították.
Felhasználása: esernyőnyélnek, kerítéseknek és növénykaróként.

PHYLLOSTACHYS IRIDESCENSe. Y. Yao et s. Y. Chen

Szintén magas növésű tagja a nem:etségnek. Eredeti élőhelyén 12
m-t és 10 cm-es szárvastagásot is elér. Nálunk a Ph. glaucához ha­
sonlóan, legfeljebb 8-9 m-es magasságot és 5 cm s:árátmérőt ér el.
A fiatal szár élénkzöld színű, alsó részén egyes s:árs:egmensekből
sárgás barázdák futnak át a: internóduszon. Szára csak kismértékben
hamvas. A nóduszgyffrff átmérője nagyobb, mint a szaré.
A szárhüvelyek vöröses bíbor színűek, sötét foltokkal tarkítottak,
felületük sima. A szárhüvely fülecskéi és csilltis:őrei hiányo::nak. A nyel­
vecske viszont fejlett, sötétbíbor scínű, csúcsa csonka, sűrű, barnás­
vörös szőrök borítják.
Az internódus:ok hossza 25-32 cm kózötti. A hüvelylevél zöldes­
piros, szélén narancssárga csík húzódik. A levélhüvelynek vannak fü­
lecskéi, ezek szőrrel borítottak.
Nálunk általában május folyamán rügyezik ki. Rügyei finomak,édeskés ízűek.
Télállósága kiváló: -28, -30 °C.
Származási helye: Kína - Zhejiang, Anhui -, de a: ors:ág s:ámos
tartományában is meghonosították.
Felhasználás: szárából napernyők, s:ers:ámnyelek kés:ülnek, deaz építőipar is használja.

~~~BAMBUSZOK

119

~-

1~ -

~

,

.

.. , .•f.~. . ·,-~- .,_ '! ~- :f'\;,.
' . , ~ ' ..

.

. \ ~ ~;, ..' . I I ~ ,• -i• :- \..

.

ti

'

:, .
\\ //
•
J"'~
~·.,- ,., /1·., . . .
. ·.,• \.'«.
.
r;....
'•,: • ··.:.. r. -/! ·•i··.... -~ .

,-:__,'-.

~:~•~~': .\ l' ·:. ,·af":.. <.f. •.,,,~, .... _

.

' '

.

\

1 , / ;,,,:

., .

/

./

'

Phyllostachys humilis
PHYLLOSTACHYS MAKINOI

Phyllostachys iridescens

HayataMagas növésű tagja a nem:etségnek. Jó termőhelyi adottságok között
9 m magasságot és 5 cm s:árátmérőt ér el.
A: internódus:ok hossza kb. 23-25 cm, a nóduszgyürú ugyanolyan
vastag, mint a scár, de jól látható a csupas: tör:sön. A fiatal szár ké­
kess:ürke, a: ágak felőli oldalon látható barázda. valamivel világosabb
s:ínű.
A s:árhüvely srürkéscöld szélén világosabb csík figyelhető meg. A
s:árhüvelynek nincsenek fülecskéi. A hüvelynyelvecske kifejezett,bíbors:ínű, csúcsi rés:ét vöröses bíbor csillóscörök borítják. A le­vélhüvelyen jól látható a:: apró szőrökkel borított fülecske. A lomb­
levelek 6-16 cm hos:s:úak.
Általában június vége felé hajt ki. Szárának előnyös tulajdonságai
miatt kedvelt növény, sokféle célra hascnálják. Szára kemény és erős.
Elsősorban építőanyagként, papírmasé készítésére, bútorkészítésre,ernyők nyelének és függönvrúdként használják.
Télállósága: -20, -23 °C.

S:árma:ási helye: Kína Fujian tartománya és Tajvan szigete.
-- - - ------------------------

A K E R T S O H A N IN C S K É S ZPHYLLOST:\CHYS l\Le\NNII1- ~GambleMagassága 5-8 m, átmérője 3-5 cm lehet. A fiatal szár világoszöld
srínú, később kissé sötétebbé válik. A nóduszgyűrű nagyobb átmérőjű

a szárnál. A szárszegmenseknél rövid, ritkás, viss:aforduló sörteborítás
látható.

A szárhüvely általában világos, :öldesbarna, felső s:éle bíboros ár­
nyalatú, gyakran apró sötét pontokkal tarkított. A s:árhüvelynek van­nak fülecskét, a levélhüvelyről vis:ont hiányoznak. A nyelvecske vö­röses színű, csillószőrös, alul hosszú, vastag ho::ánőtt s:őrök láthatók
rajta. A hüvelylevél háromszög vagy lánd:sa alakú, vége visszaforduló
és kissé ráncos. A levelek 10-20 cm hosszúak, élénkzöld színűek.
Szára erős és kemény, rendkívül szívós. Előnyös tulajdonsága még,hogy könnyen hasítható. Télállósága: -20, -22 °C.
Származási helye: a Jangce folyó vidéke, de Tibetben is honosítottákés termesztik.

PHYLLOSTACHYS MEYERI

McClureMagassága 8-10 m, átmérője 5-6 cm kifejlett állapotban. A nódusz­gyűrű átmérője nagyobb a s:ár átmérőjénél, a: internóduszok 20 cm

hosszúak.
A szárhüvely világos vörösesbíbor színű, melyet sűrű barna pontokés foltok tarkítanak. Felülete hamvas és csillós:őrös. A szárhüvelv
alapjánál nagyon vékony, rövid csillószőrökből álló gy(ír(í található.
Fülecske (auricula) nem fejlődött ki. A nyelvecske is elég fejletlen,
csúcsa csonka, széle rövid s:örökkel borított. A hüvelylevél hosszú lán­dzsa alakú, visszaforduló, kissé bordá:ott és a szélén narancssárga csík
húzódik végig.
Lomblevelei 12-15 cm hosszúak, l,5-1,8 cm szélesek, élénkzöld srí­núek. A szárak szerkezeti tulajdonsága kiváló, egyenes, magas, hajlé­

kony és kemény. Télállósága kiváló: -28, -3. 0C.
Származási helye: Kína - Zhejiang, Anhui, Fujian, Hunan-, de sokhelyre betelepítették. Kínán kívül Koreában és Japánban is termesztik.
Felhas::nálása sokoldalú. Keres:tviwrla-tartók, napernyőnyél, nap­ernyő-feszítőléc, kerítésléc, mezőga:dasági támrends:erek készülnek
belőle. Könnyen hasítható. Rügye eheté"í, bár nem tartozik a legkelle­mesebb ízű bambuszok közé.
-- -

-----

------~~

121~ -B_A_M_
BU_SZOK
1

Phyllostachys makinoi

Phyllostachys meyeri

Phyllostachys meyeri_J,-~L_1_2_
2

PHYLLOSTACHYS NIDULARIA~

A_K_
ER_T_S_
OH_A_N_IN_C_
S_
KE_
·s_
z~li

Munro

1

Általában 4-6 m magasra növő, 3-4 cm s:árátmérőt elérő bambus:.
A fiatal szár kihajtáskor sötétzöld, később világosabbá válik. A nódusc­gyűrű erőteljesen kiemelkedik a s:ár síkjából, kifeje:etten domború
alakot mutat. A: internóduszok hoss:a 25-40 cm. S:::árhüvelye vilá­
gossárga vagy :öldessárga színű, erősen hamvas, felülete hosszábanbará:dált, alapjánál sűrű sörtebóbira látható. A s:árhüvely fülecskéi
fejlettek, szorosan a szárhoz tapadnak. A nyelvecske rövid, csúcsa dom­ború.
Leveleik 7-12 cm hosszúak, csúcsuk gyakran harangszerűen vissza­
hajló. Agacskánként általában egy levél figyelhető meg, bár a leveles
hajtás kialakulásakor több is fejlődik, 2 esetleg 3, de e:ek gyorsan
lehullanak.
Hajtási periódusának ke:dete május vége, június eleje. A télálló­ságot tekintve nem tartocik a legkeményebb fagyokat elviselő fajokközé. Rizómái kis takarással -15, -18 °C-ot is elviselnek, de szárak
levélzete e:en a hőmérsékleten fagykárokat s:enved. Rügyei rendkívül
í:letesek, frissen és szárított formában egyaránt fogyaszthatók.
S:árma:ási helye: Kína (Henan, Shandong, Shaanxi, valamint
a Jangce folyótól délre eső területek).
Felhas:nálják: kerítés és ólak építésére, valamint rákcsapdákat ké­
szítenek belőle. E: utóbbit sajátos illata tes:i lehetővé.

PHYLLOSTACHYS NIDULAR!A F. FARCTA

H. R. Zhao et A. T. Liu

Természetes formaváltozat, mely termetben, habitusban a: alapfajjal
megegyezik. Anatómiai különbség a s:ár alsó és kö:épső részén van,ugyanis a: alapfajtó] eltérően e:eken a szakaszokon a s:árak csaknem
teljesen tömöttek.

PHYLLOSTACHYS NIDULARIA F. GLABRO-\'AGINA(McClure) Wen

Termés:etes forrnaváltozar. mely morfológiai jellegekben mutat kü­lönbséget a: alapfajtól. E formaválto:at s:árhüvelye csupas:, alsó ré­s:einek nódus:gyffrffit ritkás sörték borítják. További különbség, hogya hüvely alapjánál nincsenek sörtepamacsok.
L-~-----~-==-------~I~_B_
AM_B_u_sz_o_K

1

Phyllostachys nidularia

Phyllostachys nigra f. boryana

Phyllostachys nigra f. boryana

~1_2_
4

PHYLLOSTACHYS NIGRA

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

(Mitford)

F. BORYANA

MakinoNagynövésű tagja a nem:etségnek. Hazájában és Dél-Európában 16-18
m magasságúra fejlődik. Nyugat-Európában eddig feljegy:ett leg­nagyobb magassága l 0 m volt. s:árának átmérője 6,5 cm-t mutatott.
Fiatal s:ára élénk:öld, hamvas, mely érés után párducbőrhö::: ha­sonló módon pigmentálódik. Ezért is nevezik leopárd- vagy párducbőr­bambusznak. A nódus:gyűrű a szár átmérőjével közel azonos nagyságú.
A szárhüvely világosbarna s:ínű. Fülecskét fejlettek, világos színű
szőrök borítják szélüket. A nyelvecske kicsi. A szárhüvely hosszában
világosabb színű barázdák futnak és felülete sffrű, apró s:őrökkel
fedett. A: internódus:ok hoss:a 20-30 cm. A levelek 8-12 cm hosszúak,
1,2-1,8 cm szélesek, sötétzöld srínüek. Eredeti termőhelyén áprilisban,nálunk május végén hozza első rügyeit.
Télállósága kiváló: -25, -30 °C. Rügyei ehetők.
Származási helye: Kína, Jiangsu, Shandong, Sichuan térsége, deJapánban és Indonéziában is honosították és termesztik.
Felhas:nálása széleskörű: szép mintá:atú s:ára és robos:tus méretei
alapján parkok, sétányok, kertek dís:::növényeként, emellett kerítés­nek, póznának, tutajnak és hangs:erkés:ítésre is has:nálják.

PHYLLOSTACHYS NIGRA F. HENON!S1

1(Mitford) Muroi

Az előző két növényhez hasonlóan ez is a Phyllostachys nigra formája,
bár nem minden tulajdonsága hordozza a feketedő vagy fekete szárú
bambuszok jellegzetességeit. Első és legfontosabb különbség, hogy a szá­ra sohasem lesz foltos és nem válik sem bíbor árnyalatúvá, sem pedig
feketévé. Fiatal szára mattzöld és erősen hamvas. Termete kb. a Ph. nigra
f boryanával azonos, 9-10 m magas és 5-6 cm vastag kifejlett állapotban.
A szárhüvely vörösesbarna színű, fejlett fülecskéi vannak, melyek
szélei erősen szőrösek. A nyelvecske kicsi, csúcsa domború. Magaa szárhüvely világos színű, rajta foltosodás nem látható. Száradás utánkönnyen leválik. A nóduszgyffrű átmérője nagyobb a szár átmérőjénél.
Az internóduszok hossza 20-28 cm. Rügye életes. Kiváló télálló bambusz,
akár a -28, - 30 "C>os hideget is elviseli.
Származási helye: Kína, Shandong és Sichuan tartományok.
Felhas:::nálás: s:árából, amely erős és kemény, csónakhajtó rudakat,
napernyőnyeleket, kerítéseket és scerscánmveleker kés:ítenek.

L--~~~-r--

~I

BAMBUSZOK

125___J-1

PHYLLOSTACHYS "lIGRA F. ldEGllROCHI!--:LT

Makino et Tsuboi

Termete a Ph. nigra f tosaemishe: hasonló, melynek 3 cm vastag s:ára
kb. 5 rn magasra nő. A fiatal hajtás alaps:íne sárgásbarna, a: internó­
dus:ok s:ulkus:a sörétzöld, s:élei pedig bíbor árnyalatúak. A nó­
dus:gyűrű nagyobb átmérójű mint a s:ár vastagsága, alatta gyűrű for­májú hamvas bevonat látható. Internódus:ainak hoss:a 20 cm körüli.
A scárhüvelv vörösesbarna, jól fejlett fülecskéit csillós:őr borítja.
A levélhüvelyeknek s:intén vannak fülecskéi. A levelek 8-12 cm
hosszúak és 1.2-1.6 cm s:élesek, s:ínük sötét:öld. Rügyei nálunk május
végén, június elején jclcnrkccnck, í:letesek, ehetők.
Hidegtűrő képessége jónak mondható a -20, -22 °C-os hideget iselviseli.
S:árma:ási helye: Kína kőzépsó és keleti tartományai, de Japánban
és Koreában is sokfelé termes:tik.
Felhas:nálás: szárából dís:tárgyakat kés:ítenek, és díscnövénykéntültetik kertekbe, parkokba.

PHYLLOSTACHYS Nll,RA F. PL"\CT.-H.-l.

(Bean) Nakai

Kifejlett korában 6-8 m magas. 3-4 cm vastagságú bambus:. Fiatal
szára sötét:öld s:ínű és erősen hamvas. A nódus:gyűrű átmérője nagy­
jából azonos a s:árkö: átmérőjével. A: érett s:árak fény hatására pig­mentálódnak. A folyamat általában őss:el kezdődik pontszerű apró
sötét foltok megjelenésével. Később e:ek a sötét pontocskák öss:eol­
vadnak foltokká. majd lassan szérrejednek c1 scáron, amit teljesen feketévé váltoctatnak. A s:árak els:íne:ődése mindig a: alapjuknál kez­dődik és halad a csúcs felé. A lombok kö:ött rejtőzó s:árak pigmen­tációja a direkt fényhatás hiánya miatt csak jóval később következik
be. A fiatal s:árak érdes tapintásúak a rajtuk található sűrű és aprósőrteszerű s:őröcskék miatt. Később e:ek a s:őröcskék lehullnak és
a s:ár felületének érdessége megs:ffnik.
A: internódus:ok 20-25 cm hosszúak. A s:árhüvely vörösesbarnascínű, alapjánál s:őrrel fedett. A fülecskék jól fejlettek, barnáslila
s:ínffek, s::egélyük csillós:őrrel borított. A hüvelylevél :öld színű, há­romszőg alakú, felülete enyhén bará:dált. A nyelvecske kicsi, élétapró scórócskék borítják. A: asszimiláló levelek 8-12 cm hosszúak és

sötétzöld saínűek.

- - --i
1

126
A KERT SOHA NINCS KÉSZ

-

~
1

I

Phyllostachys nigra f. megurochiku

Phyllostachys nigra f. punctata

Phyllostachys nigra f. punctata

Phyllostachys nigra f. tosaensis

_

-----

----

--

BA M BU S ZO K

127

Rügyei ehetők. általában május végén, június elején bújnak ki aföldből. Hidegtűrő képessége, télállósága kiváló, a -24, -25 °C-os
fagyokat is elviseli.
Szárma:ási helye: Kína, a Sárga-folyótól délre eső tartományok.
Eredeti termőhelyéről elvíve sok helyen honosították és termesztik.
Japánban is kedvelik és ültetik.
Felhasználása: s:ívós, kemény szárából horgáscbot, sátorkaró és eser­nyőnyél készül, de kerítést is csinálnak belőle.

PHYLLOSTACHYS NIGR-\ F. TOSAENSIS(Makino) Munro

5 m magasra növő, 3-4 cm vastagságot elérő bambusz. Fiatal hajtásai
sárgás s:ínűek, melyekben érés után sötétbarna foltok keletkeznek.
A nódus:gyűrűk alatt jól látható s:élességben hamvas bevonattalálható. A: internódus:ok hoss:a kb. 22-25 cm.
A s:árhüvely világosbarna, jól fejlett és s:őrökkel fedett fülecskét
vannak. A hüvelvlevél megnyúlt, s:éle kissé hullámos. Levelének
hossza kb. 8-12 cm, s:élessége 1,2-1,8 cm.
Egy ágacskán több levél is található. A levelek elrende:ése a:ágakon csomós:erű. A: idősödő s:árak kissé kifakulnak. Növekedése
lassú. Rügyei ehetők.
Télállóságuk elfogadható, ri:ómájuk -20 °C-ig nem sérül korno­lvan.
· S:árma:ási helye: Kína keleti tartományai, de Japánban is megho­
nosították.
Felhas:nálása: elsősorban dísrnovényként, kerítésnek, növényi
támasztéknak.

PHYLL0:3TACHY::i NLTD.-\

McClureMagassága 8-10 m, melybe: 4-5 cm s:árvastagság tartozik. A fiatal
szár ízesülése alatt vastag hamvas gyűrű látható. A nódus:gyűrű
lényegesen nagyobb átmérőjű, mint a szár, melynek alsó része olykor
cikcakkos. A: internódus: hoss:a 25-30 cm.
A szárhüvely világos barnásvörös, alsó rés:ét sötétbarna foltok tar­kítják. Felülete sárgásbarna rovátkákka] baráccláh. A s:árhüvelyen

fülecskék és válls:Őr:et nem látható. A nyelvecske vis:ont jól fejlett,Phyllostachys nuda

Phyllostachys platyglossa

csúcsa csonkított. A hüvelyle,·él rővid, hárL1111s:ög alakú, s:éle kicsit
hullámos. Levelei 10-15 cm hosszúak. élénk cöldek.
Télállósága a hidegtűrő fajok kö:ött is a: elsó helyen s:erepel,-35 °C-os hideg elviselésére képes. S:ára rendkívül kemény, erós,
rugalmas.
S:árma:ási helye: Kína (Zlléjiang, Jiangsu, Anhui, Fujian és Shaanxi
tartományok).
Felhas:nálása sokrétű: s:ers:ámnyélként, támas:rékként. kerítés­os:lopkénc és dís:tárgyak kés:ítésére egyaránt alkalmas.

PHnL02iL\CHY5 PL-\TYGL02i5:\

C. P. Wang et Z. H. Yu

6-8 m magasságig növő bambusr, mely kifejlődve 4 cm vastagságús:árakat fejles:t. Fiatal s:árának s:íne élénk:öld, a s:árkö: barázdái
sötétebb s:ínűek, a nóduscgvúnfk alatt jól megfigyelhető a s:árhamvassága. A nódus:gyürű átmérője nagyobb, mint a s:ár átmérője.
A: internódus:ok kb. 26-35 cm hoss:úak.
S:árhüvelye világos barnásvörös. vastag és papírszerű, barna pöttyök

e-~

BAMBUSZOK

vagy foltok tarkítják. Felületét lehulló sörték borítják. A szárhüvelyén
fejlett fülecskék vannak, sűrű, bíborscínű csillós:6rökkel. A nyelvecske
rövid, scéles, bíborscínú, melyet ugyancsak pirosas csillószőrök borí­tanak. A levélhüvely lilás:öld scínű, scalagszerü, felülete kissé redőzött,
csúcsi része lefelé forduló.
A lomblevelek keskenyek, 7-15 cm hoss:úak. A scárak vékonyak,
törékenyek, felületük dús apró serrescórökkel borított.
Tavasci rügyhajtásai május végén, június elején mutatkocnak.
Télállósága jónak mondható: -2 3 °C.
S:árma:ási helye: Kína (Zhejiang, Jiangsu tartományok).

PHYLLOSTACHYS PRAECO\e. D. Chu et e. s. Chao

Magassága 8-9 m, szárának átmérője kifejlett állapotban 4-5 cm. lntemódus:ai rövidek, 15-22 cm. A nóduszgyűrű átmérője meghaladjaa szár átmérőjét. Fiatal szárának nóduscai bíbor árnyalatúak és erősen
hamvasak. A s:ár alsó felének s:árszegmensein gyakran láthatók
halvány sárgászöld barázdák.
A s:árhüvely alapscíne :öldesbama, hamvas és sűrűn borítják barna
foltok. A hüvelyfülecskék és csillós:őrök fejletlenek. A nyelvecske
csúcsa domború és rövid szőrök borítják. A hüvelylevél hosszú, alakja
lándzsaszerű, széle kissé hullámos, csúcsa visszahajló.
Rendes levelei 6-18 cm hosszúak, világoszöldek. Tavaszi kihajtása má­jus végén, június végén várható. Télállósága -25 °C-ig igazolt. Rügyei
ízletesek.
Scármazási helye: Kína (Zhejiang, [iangsu, Anhui és Fujian tarro­
mányok). de több más kínai tartományban is termes:tik.
Felhascnálása: növényi támasctórendszerek, szerszámnyelek. me­
revító elemek készülnek belőle, rügyeiből pedig konzervet készítenek.

PHYLLOSTACHYS PROPINQLIA

McClureJó termőhelyi adottságok mellett akár 10 m-es magasságot és 5-6 cm
scárvastagságot is elérhet.

A fiatal szárak világoszöld s:ínűek, sima fels:ínűek és hamvasak.
A nóduscgyűrű nagyobb átmérőjű, mint a s:ár. A nóduszok 26-38 cm
hoss:úak lehetnek.

1---------------130

A KERT SOHA NINCS KÉSZ i-----------,~--------

Phyllostachys propinqua

Phyllostachys propinqua

A s:árhüvelyek világos barnásvőrősek , külsejük s:abálytalan barna
foltokkal tarkított. Felületükön jól látható bará:dák húzódnak végig.
A s:árhüvelyen fülecskék és csillószórök nem alakultak ki. A nyel­
vecske világosbarna, erősen ívelt, csúcsánál finom s:6rö:öttség lát­
ható. A hüvelylevél keskeny és lánd:sa alakú, általában kifelé álló,alapjánál kissé viss:ahajlik.
Levelei 7-17 cm hoss:úak, 1.3-1,8 cm s:élesek és élénk:öld s:ínűek.
Rendkívül jól alkalma:kodó növények, télállóságuk -28, -30 °C.
A rügyek május legvégén vagy június elején jelennek meg elóször:ehetőek, de nem a legkellemesebb í:űek.
S:árma:ási helye: Kína (Guangxi, Hubei, Jiangxi, Zhejiang, Jiangsu
és Anhui tartományok).
Felhas:nálásuk sokrétű: tartós, erős és rugalmas s:árukat scerscám­
nyélnek, kerítések, ólak kés:ítésére has:nálják.

----------_ ____J~131

BAMBUSZOK

11Phyllostachys purpurata,_____ A_K_
_ E_
R_
TS_O_H_A_
NINCSKESZPHYLLOSTACHYS PURPURATA--,

McClureSzinonima: Pb. heterocladaÁltalában 4 m magasságot és 4-5 cm vastagságot elérő bambusz,
A fiatal s:árak sárgászöld srínűek. sötétzöld színű barázdájuk van,A szár erősen hamvas, A nódus:gyűrű kiemelkedik a szár síkjából,A:: internódus:ok hossza 20 cm,
A szárhüvelyek barnásvörösek, rajtuk csillószőrökkel fedett fülecs­
kék láthatók. A levélhüvelynek sem fülecskét, sem s:őrképletei nem
alakultak ki.
S:ára érdes felületű a dúsan borító apró sertes:őrök miatt. A rendes
levelek 7-13 cm hosszúak. 1,2-1,8 cm szélesek.
Általában május végén jelnnek meg az első rügyei, amelyek ehetők.
Télállóság tekintetében elmarad a legtöbb nálunk termeszthető Phyllostachys mellett: -15, -17 °C a fagytűrő képessége.
Származási helye: Kína (Zhejiang és Fujian térsége).
Felhasználása: kerítések, dísztárgyak készítése,

PHYLLOSTACHYS ROBLSTIRAMEA

s. Y. Chen et e. Y. Yao

Magassága kb. 6-8 m, átmérője 3-4 cm, Fiatal szárai barnászöldek,
simák és hamvas bevonatúak. A szár érésével s:íne világoszölddé
változik, A nóduszgyűrű átmérője nagyobb a s:ár átmérőjénél.
Internóduszai rövidek, mindöss:e 16-18 cm hosszúak.
A szárhüvelv világos pirosaszöldes, a csúcsánál világos krémszínű,Felületén hosszirányban és sugárirányban barázdák futnak. A szár­
hüvely alapja hamvas és rövid csillószőrökkel borított, A hüvely
fülecskék fejlettek, élükön néhány világoszöld csillószőr látható, A
hüvelyligula szintén világos:öld, csúcsa ívelt és világos csillós:őrökkel
borított. A levélhüvelyek fejlettek és világosbarna csillószőrök figyel­hetők meg rajtuk, A lomblevelek 6-12 cm hosszúak. A szárközön két
barázda figyelhető meg. Rügyei ehetők.
Télállóságukat az eddigi mérések-20 °C-ig jelzik. Első rügyei május
végén jelentkeznek.
Származási helye: Kína (Zhejiang, Fujian).
Felhasználása: szárát rúdként, szers:ámnyélnek vagy hasítélcolt for­mában fonásra használják.

I_

---

- --

-

-

---

-- - - - -

--1

~-

BAMBUSZOK133

PHYLLOSTACHYS RUB!Cll:\DAWen

6 m magasságot és kb. 3 cm s:árátmérőt elérő bambus:. Fiatal hajtásai:öldek, hamvasak, a: internódus: ágak felőli oldalán húzódó barázda
világoszöld színű. A: idősödő szár sötétzöld színűvé válik. A nódus:gyű­rű kiemelkedik a s:ár síkjából, a: internódus:ok hossza pedig 18-20 cm.
A szárhüvelyek pirosas:öldek, a hüvelyfülecskék fejletlenek. A hü­
velylevél hosszúkás, lándzsa alakú. A valódi levelek kicsik, mindöss:e
6-8 cm hoss:úak, élénkzöld színűek.
Tavaszi kihajtására általában május végén, június elején kerül sor.
Télállósága -22 °C. Rügyei ehetők, de nem túlságosan ízletesek.
Származási helye: Kína (Zhejiang, [iangsu, Fujian).
Felhasználása: virágkaró, görbebot, kerítés készítésére.

Phyllostachys rubicundar---------j

134

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

11

PHYLLOSTACHYS RLTBRO\1ARGIN .-\TA

McClure1

1

1

Magassága 6-8 m, átmérője 4-5 cm. Fiatal s:ára világoszöld és csak
kissé hamvas. A szárszegmensek ízesülése lapos. A nódus:gyűrű kissé
túlnövi a s:ár átmérőjét. Internódus:ainak hoss:a kb. 20 cm.
Szárhüvelye világos:öld, szélén jól látható bíborvörös árnyalattal.
A hüvely alapján rövid, fehéres szőrökből álló gyűrű van. Hüvelyfü­
lecskéi nincsenek. A hüvelyligula rövid, bíborvörös színű, csúcsa kissé
homorú, szélén hosszú, finom szőrök láthatók. A levélhüvely :öld, egye­nesen álló, lánd:saformájú, s:éle és csúcsa ugyancsak vöröses bíborszínű. A levélhüvelynek jól fejlett fülecskéi vannak. A valódi levelek
12-18 cm hoss:úak, 1 J-1,8 cm szélesek és világoszöldek.
Származási helyén már április közepe táján, nálunk csak május vé­gén, június elején kezd kihajtani. Télállósága kiváló, -30 °C-os hideget
elvisel. Rügyei ehetők.
Származási helye: Kína (Zhejiang, Guangxi tartományok).
Felhasználása: erős, kemény szárát papírmasé kés:ítésére használják,
hasított szárából különböző fonásokat kés:ítenek.

PHYLLOSTACHYS VIRIDI-GLAUCESCENS(Carr.) A. et C. Riv.

E: a hazánkban legrégebben behozotr, és ma is a legelterjedtebb bam­buszfaj. Magassága 7-9 m, szárának átmérője pedig 4-5 cm lehet kifej­lődése után. A fiatal szárak sötétzöldek, rajtuk a nóduszgyűrűk erősen
fejlettek, külső felületük domború. Az internódus:ok hossza 20-22cm.
A szárhüvelyek világosbarna színűek, felületükön egyenesen állóapró sörték vannak. A hövely felső részén barna foltosodás látható.
A s:árhüvely fülecskéi fejlettek, barnás bíbors:ínűek és sarlóhoz ha­
sonló alakúak. A Iűlecskékeu hosszú világoszöld csillószőrök vannak.
A hüvelynyelvecske barnás bíbors:ínű, csúcsa erősen domború. A hü­
velylevél szalagszerű, széle hullámos, felső része redő:ött és kifelé vagy
lefelé hajlik. A lomblevelek 8-15 cm hoss:úak, élénk:öld színűek. A
szár erős, kemény és rugalmas. Rügye ehető.
Télállósága nagyon jó, akár -26, -30 °C-os hideget is elvisel.
Szárma:ási helye: Kína (Fujian, Zhejiang és Jiangsu tartományok).
Felhas:nálása: dís:növényként, kerítések, ólak, s:ers:ámnyelek
készítésére.
~------------- --------------

1_
35

~B_
AM
_B_u_
sz_o_K

Phyllostachys viridi-glaucescens

PHYLLOSTACHYS \'IRIDISJ--

Phyllostachys viridis(R. A. Young) McClure

Magassága 8-10 m, szárának átmérője a: 5- 7 cm-t is elérheti. Fiatal
szára világoszöld és hamvas. A nóduscgvüní a szárral megegyező
átmérőjű, internódus:ainak hossza 28-45 cm közötti. A szárhüvely
barnászöld színű, felületét sötétbarna pontok és foltok tarkítják,
fülecskéi nincsenek. S:áradás után a szárhüvelyek gyorsan lehull­nak.
A levélhüvelyek fülecskéi fejlettek, élüket barnászöld csillós:őrök
borítják. A hüvelylevél hosszúkás lándzsa alakú, szélén sárga csík
hú:ódik végig. A lomblevelek 8-12 cm hosszúak, 1,6-2 cm s:élesek.

Általában május második felében ke:d hajtani. Rügyei ehetők, íz­letesek. A rizómák hidegtűrő képessége jó, de lombfagyásra ér::ékeny
növény.
Származási helye: Kína (Henan, [iangsu, Zhejiang és Fujian tarto­
mányok), de Japánban is meghonosították.
Felhascnálása: erős, kemény scáraiból kerítések, válaszfalak, hang-szerek készülnek.

~ ------------1

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

1- -

~

1

PHYLLOSTACHYS VIRIDIS F. HOUZEAU.\:--:A
1

C. D. Chu et C. S. Chao

1

1

1

1

1

1

1

1

1

1

1

1

1

1

1

Magassági növekedése a Ph. viricli-glaucescenshe: hasonló, kb. 8 m,
de szárai kifejlett állapotban jóval vastagabbak, a 7 cm-es szárátmérőt
is elérhetik. A fiatal s:árak világos:öldek, hamvasak, a: ágfelóli oldalon
látható barázdák élénksárga színűek. A nóduszgvurü átmérője kb.
azonos a szárak vastagságával. A: internódus:ok hossza 28 cm-től
akár 45 cm is lehet.
A szárhüvelyek zöld színűek, fülecskék és szőrképletek nem ala­kultak ki rajtuk. A levélhüvelyeken láthatók a szőrrel fedett fülecskék.
A szárhüvelyek száradás után leválnak. A lomblevelek 8-12 cm hosc­
szúak, 1,3-1,7 cm szélesek.
Tavaszi kihajtásának ideje általában május kö:epe. Általában kevés
szárat növeszt. Rügye rendkívül ízletes.
Télállósága: -25 °C.
Származási helye: Kína (Jiangsu, Zhejiang, Henan és Jiangxi).
Felhasználása: dísznövényként, parkok. sétányok szoliter növénycsoportjaként és rügyei étkezésre.

PHYLLOSTACHYS VIRIDIS F. YOUNGIIe. D. Chu et e. s. Chao

Szinonima: Phyllostachys sulphurea
Magassága 8-10 m, átmérője 5- 7 cm. Fiatal hajtásai zöldessárga színűek, hamvasak, a szárkö:ök bará:dái világosabb árnyalatúak. A nó­
duszgyűrű átmérője megegye:ik a szárköz vastagságával. Az inter­nóduszok hossza 28-45 cm. A szárhüvelyek teljes lehullása után a szárés az ágak aranysárga színűvé változnak. Egyes szár- és ágszegmenseken
1-2 hosszú, keskeny vagy a száron széles zöld s:ínű bará:da húzódik
át. A szárhüvely sárgászöld színű, csupasz felületén hosszirányban zölr
barázdák futnak. A hüvely egészére jellem:ő a sötét foltozottság.
A hüvelyszájnál fülecskék és csillós:őrök nincsenek.
A nyelvecske kifejezett, csúcsa csonka, szélét durva szőrképletek
fedik. A hüvelylevél karcsú, szalagszerű, scélén sárgásrózsaszín csík
húzódik végig, alapjánál meggörbülve kissé ,·iss:ahajlik. A szárak
egyenesek, erősek, vastagok, kénsárga s:ínük rendkívüli kontrasztot
ad az élénkzöld színű levélzettel. A levelek 8-12 cm hosszúak. 1.41,8 cm szélesek. Rügyei ehetők. T élállóság8 -25 °C. Első rügyeik május
második felében jelennek meg.
__ _J

BAMBUSZOK

137

Phyllostachys viridis f. youngii

Phyllostachys viridis f. youngii

Phyllostachys vivax

Phyllostachys vivax f. auredcaulis--

r- -L138
A KERT SOHA NINCS KÉSZ------------------------~

Szárma:ási helye: Kína (a Jangce folyótól délre eső tartományok).
Felhas:nálása: díszbambusznak, erős s:árából há:ak, rartöcölöpök,kerítések, ólak kés:ülnek.

PHYLLOSTACHYS VIVAX

McClure9-11 m magasságot és 6-8 cm s:árátmérőt is elérő bambus:, mely
termetbeli képességei mellett kiváló téltűrő tulajdonsággal is ren­delkezik (-35 °C).
Fiatal szára élénkzöld színű, a: í:esülések alatt vastag hamvas gyűrű
látható. A nóduszgyűrű átmérője valamivel nagyobb a szár átmérő­jénél. Az inrernóduszok hoss:a kb. 25 cm. A szárszegmenseken hossz­
irányú redők láthatók.
A szárhüvely szürkés:öld színű, melyet sötétebb, füstszínű pontokés foltok gazdagon tarkítanak. A hüvelyszájadéknál fülecskék és szőr­képletek nincsenek. A nyelvecske rövid, középső része domború,
mindkét oldalon lekonyuló. A hüvelvlevél hoss:ú, széle kicsit
hullámos, elülső rés:e redőzött.
A kifejlett s:árak fala vékony és törékeny. A lomblevelek 12-19
cm hoss:úak és 1, 7-2,4 cm s:élesek. A rügyek finomak, ízletesek,konzervet is készítenek belőle.
Természetes formái:

Phyllostachys vivax f aureocaulis N. X. Ma
Phyllostachys vivax f huanvenzhu]. L. Lu
Phyllostachys vivax f viuata Wen
Ezek közül legszebb a Ph. vivax f aureocaulis, mely termetében az
alapfajjal megegyezik. Morfológiai különbséget szárának aranyságra
színe és internódus:ain átfutó keskeny vagy s:élesebb élénkzöld színű
csíkozása adja. Rendkívül elegáns megjelenésű, ritka és értékes
növény.
Származási helye: Kína (Zhejiang, [iangsu, Fujian, Shandong).
Felhas:nálása: hasított szárából kosarakat és más fonott termékeket
készítenek.

~

BAMBUSZOKTOVÁBBI PHYLLOSTACHYS FAJOK,MELYEK A BAMBL1SZGYCJTÓK KÖRÉBEN ISMERTEBBEK

Phyllostachys aurita ]. L. Lu
3-6 m magas
2-3 cm 0
Kína: Zhejiang, Henan, Guangxi
Phyllostachys glabrata S. Y Chen et C. Y Yao
5-7 m magas

3-5 cm 0

Kína: Zhejiang, Fujian

Phyllostachys guizlwvensis C. S. Clwo ei ]. Q. Zhang
16 m magas

8 cm 0

Kína: Guizhou

Phyllostachys incarnata Wen
4-6 m magas

3-4 cm 0

Kína: Zhejiang, Fujian

Phyllostachys kwangsiensis W Y Hsiung et A.
6-10 m magas
2-4 cm 0
Kína: Guangxi, Hunnan
Phyllostachys lofushanensis Z. P Wang et A.
3 m magas
2 cm 0Kína Guangdong
Phyllostachys nigella Wen
5-8 m magas

4-5 cm 0

Kína: Zhejiang

Phyllostachys parvifiola C. D. Chu et N. Y Chou
6-10 m magas

5- 7 cm 0

Kína: Zhejiang

Phyllostachys prominens W Y Xiong
7-9 m magas

6-8 cm 0

Kína: Zhejiang

Phyllostachys rigida ]iang et Q. Li
4-6 m magas

3 cm 0

Kína: Sichuan

Phyllostachys rivalis H. R. Zhao et A. T Liv.
4 m magas
2 cm 0
Kína: Guandong
Phyllostachys rutila Wen
6-9 m magas

3-6 cm 0

Kína: Zhejiang, [iangs

Phyllostachys tianmuensis Z. P. Wang et N. X. MA
4- 7 m magas

3 cm 0

Kína: Zhejiang, Anhui

Phyllostachys Virella Wen
6 m magas

5 cm 0

Kína: Zhejiang, Yunnan

Phyllostachys yunhoensis S. Y Chen et C. Y Yao
4- 7 m magas

3-4 cm 0

Kína: Zhejiang, Yunnan

,~~I

140

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

1PLEJOBLA5TLTS

Nakai

A: új taxonómiai felosztás szerint e növénycsoport az Arundinaria
nemzetségnek lett tagja, mégis érdemes néhány sajátos morfológiai
tulajdonsága miatt itt még külön csoportként is megemlíteni ezeket
a növényeket. Annál is inkább, mert a Pleioblastus elnevezés még ma
is általános, ezt használja a: összes korábbi szakirodalom és ez rögzült
a kertészkedő emberek köztudatában is.
A korábban itt nyilvántartott mintegy húsz faj Kínából és Japánból
származik. Sok kö:ös tulajdonságuk ellenére nagyon eltérő vonásaik
vannak, melyek termetben és habitusban nemritkán egyszerre jelent­keznek. Ezért ezt a nem:etséget nemrég még három különálló
s:ekcióra osztották fel.
A Pleioblastus csoport fajai nem nagynövésű bambuszok. Törpék,
kis- vagy közepes méretűek, általában 40 cm-től 4 m-ig terjed ma­gasságuk. Habitusukra a bokors:erű megjelenés a jellemző. Szinte
valamennyi faj közös anatómiai sajátossága, hogy rizómáik amfipodi­ális típusúak, s bár hosszúra nőnek, nem kúsznak túlságosan messze
a: anyatőtől - kivéve néhány törpe növésű faj. A szárak kissé szét­
szórtak, egyenesen felfelé állók, alakjuk hengeres és az elágazódás
oldalán enyhén benyomottak. A kevert rizómatípus lehetővé teszi,
hogy több alacsony növésű fajt talajtakaró növényként alkalmazzunk.
A Pleioblastusok szárán nóduszonként 3- 7 primer ág fejlődik. A nó­
dus:gyűrűk élei feltűnően du::adtak. A szárhüvelyek bőrszerűek, ké­sőn lehullók vagy perzisztálók, több fajnál véglegesen a száron ma­
radnak. Alakjuk ár- vagy lándzsaszerű. Az ágacskákon három, öt vagy
nyolc levél fejlődik, melyek közepes méretűek, inkább keskenyek,
haragoszöldek, néhány fajnál hosszirányban sárgán vagy fehéren
csíko:ottak.
A mozaikosságot okozó transzverzális érhálózat a fény felé fordított
leveleken itt is jól kivehető. E: a hidegtűrő bambuszok szinte mind­
egyikére jellemző. Több fajuk termes:thető hazai klímánkon is. Em­
lítésre érdemes, hogy megfelelő tápoldatozás mellett igen jól tűrik
a konténerben vagy cserépben való tartást.

-

- -

Phyllostachys vivax f. vittata--- ~ ~ ~ ~ ~ ~ - - - - -- -Ple1oblastus chino f. elegantissimus

PLEIOBLASTUS CHil\:O(Fr, et sav.) Makino F. ELEGATISSil\lUS(Makino) Murio et. H. Okamura
S:inonima: Pleioblast11s chino f angustifolius.
Általában törpe bambus:ként árulják, talán azért, mert keskeny, vé­
kony levelei vannak és 1-2 mm vastag s:árat fejleszt, de méretei a:
1.5-2 m-t is elérik. Erősen bokros növekedésű. S:árai sörétcöldek.
A szárhüvelvek világosak, felületükön foltok, pontok nincsenek.
A levelek láncba alakúak, keskenyek, hosszúk kb. 7-10 cm, scéles­ségük 0,5-0,8 cm.
Levelének világos:öld s:ínében hosszában futó, kűlőnbőző vastag­ságú fehér csíkozottság látható.
S:árma:ási helye: Japán.
Felhas:nálása: csobogók, utak, kópadkák mellé telepítve nagyon
dekoratív.

~

142

A KERT SOHA NINCS KÉSZPLEIOBLASTUS CHIJ's'O VAR. HISAUCHI

Makino2-3 m magas, kb. 1,5-2 cm s:árvastagságú, nagyon elegáns megjelenésű
bambusz. Fiatal s:ára olaj:öld s:ínű és sima. A nódus:gyűrű kissé
nagyobb átmérőjű, mint a s:árs:egmensek vastagsága. A nódus:gyffr(íalatt feltűnő hamvas gyűrCí látható. A: internódus:ok hoss:a kb. 2025 cm.
A s:árhüvelyek későn hullanak le, de nagy részük tartósan a s:áron
marad. A s:árhüvely kihajtáskor :öld s:ínű, csupasz, s:élei csillósző­rösek. Alapján visszaforduló, csillós:őrökből álló gvúnf van. A s:ár­hüvelynek nincsenek fülecskéi. A hüvelvnvelvecske csonka és pely­
hes. A hüvelvlevél hosszú, lánd:sa alakú, s:íne kékes:öld.
Hosszú, keskeny levelei vannak, melyek hoss:a 15-25 cm, szélessége
0,8-1,5 cm. Ritka növény. Télállósága -18 °C körüli, ezért védett
helyre érdemes ültetni. Tavasszal rügyei későn, csak június első felében
jelennek meg.
Származási helye: Kína (Zhejiang, de más tartományokban is meg­honosították, pl. Fujianban).

PLEIOBLASTL'S FORTL1NEI(van Houtte) Nakai

Kifejetetten a törpebambus:ok csoportjába tartozik. Kifejlett álla­potban sem nő 40-60 cm-nél magasabbra.
Morfológiai jelleg:etessége, hogy a növény minden része kopas:,
sem a száron, sem a s:árhüvelyen nem látni csillós:őröket, viszont a le­vélleme: felső részén apró. egészen rövid, dús s:füö:öttség látható,
míg a levél fonák s:őrö:öttsége inkább bársonyos.
Szemberúnó levelének a levélleme: hosszában végigfutó, hol keske­
nyebb, hol szélesebb fehér, csontszínű vagy sárga csíkozottsága. A le­vélhüvely sokáig a s:áron marad.
Télállósága kitűnő, -20 °C feletti.
Származási helye: Japán.
Felhasználása: díscnövénvként japánkertekben, sziklakertekben, ker­ti tavak szegélyére ültetve mutatós növény és élénk kontras:tot ad:öld növényi körnvecetben,~-----,1

BAMBUSZOK

143 _J~-

Pleioblastus fortunei

Pleioblastus pygmeus var. distichus

Pleioblastus pygmeus1---------- - - -~ -~144
A KERT SOHA NINCS KÉSZ--~-------------------PLEIOBLASTLTS PYGMAELTS(Miquel) Nakai

S:intén a törpebambus::ok csoportjába sorolható e: a: alig 40-50 cm
magasra növő Pleioblastus. Fiatal szára zöldesfekete színű, 0,3-0,4 cm
átmérőjű.
A szárhüvelv és a: internódus:ok csupas:ak, csak a nódus:gyűrű
körül található egy rövid s:őrkos::orú. A s:árhüvely leválik a szárról.
A levélhüvely keskeny.
A levéllapot két sorban sűrű, a levéls:ínt kevés, a levélfonákot
pedig sok rövid s:őr borítja. Levelei sötét:öldek, keskenyek, hosszuk
6-12 cm, s:élességük 0,5-0,8 cm.
Kiváló talajtakaró növény, mely leginkább a félárnyékot és nedves
talajt kedveli.
Származási helye: Japán.
Felhasználása: dís:növényként.

PLEIOBLA.:iTus PYG~tEU:i v.A.R. D!STICHU:i(Mitford) Nakai

Maximum 30-50 cm-re nővó törpe Pieiobiastus. Fiatal szára Iilászöld.
A szárhüvelyek világos színűek, sokáig maradnak a száron.
A növény minden része kopasz, szőrképletek nincsenek rajra. A le­vél alakja hosszúkás lándzsaalak, színe világoszöld, hossza 4- 7 cm, deegyes ágak levelei ettől jóval hosszabbra nőhetnek.
E növény fő különlegessége, hogy rövid levélnyelei vannak és a le­velek az ágvégeken ujjszerűen terpeszkedve, egymásho: közel rende­ződnek el. Levelei télen is zöldek maradnak. Télállósága: -22, -25 °C.
Származási helye: Japán.
Felhasználása: dísznövényként. A nyírást is jól tűri.

PLEIOBLASTUS LINEARIS(Hackel) Nakai

Magassága kb. 3-4 m, s:árának átmérője 1,5-2 cm. Fiatal szára szür­
készöld, a nóduszgyűrűk a szárs:egmensek átmérőjével azonos nagy­
ságúak.
A szárhüvely hoss:abb, mint az internódusz, kihajtáskor zöldessárgascinű, felületén ősscerarró sűrG sörték láthatók. Csillóscórök és fülecskék nem alakultak ki. A hűvelvievél lánd:sa alakú és egyenes, a le-~~BA M B U S ZO K

145

vélhüvely papírsrerú, hosszúkás és scinrén lándzsa formájú. A: ágacs­
kákon 4-5 levél látható. A levelek hosscúak és keskenyek, hoss:uk
12-20 cm, szélességük 5-7 mm. A scárhüvelvek csak későn hullanakle (vagy végleg a s:áron maradnak).
Idős korában nagyon dekoratív megjelenésű bambusz. magas szá­rának nagy tömegff bókoló levélcere iga:i lárványosság.
S:árma:ási helye: Japán, de Tajvanon is meghonosították.

Pleioblastus linearis~7

~ 7 146

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

1PLEIOBLASTUS OLEOSUS

Wen

3-5 cm magasra növő, 1-3 cm szárvastagságú bambusz. A fiatal s:árkihajtáskor :öld színű, hamvas bevonat nincs rajta. A: érett szárak
sárga színűre változnak. A nódus:gyűrű átmérője nagyobb, mint a szár­átmérő. Intenóduszának hossza 35-40 cm.
A s:árhüvely fényes zöld, alapja sárgás s:ínű. A s:árhüvely fülecskéi
kissé ovális alakúak, szélük csillós:őrökkel borított. A nyelvecske cson­ka csúcsú, középső része kissé domború. A levélhüvely hegyes, ár
alakú, alapjánál viss:forduló, szélén sörték láthatók.
Nódus;:onként általában három primer ág fejlődik, a: ágacskákon
pedig két, három vagy négy levél található. A levélhüvelyeknek nin­csen fülecskéje, hiányoznak vállszőrei is. A P. oleosus levelei elég na­
gyok, 13-20 cm hosszúak és 1,2-2,3 cm szélesek lehetnek. A levelek­nek mind a felszíne, mind a fonákja csupasz. Rügyei tavasszal, május
végén, június elején jelentkeznek.
Származási helye: Kína (Zhejiang, Fujian, Jiangxi és Yunnan).
Felhasználása: elsősorban dís:bambus:ként. Elég lassan növő faj.

(Siebold) Makino
Szinonima: Arundinaria auricoma
PLEIOBLASTUS VIRIDISTRIATUS

Magassága általában 40-80 cm, de jó talajadotsággal, jó termőhelyi
viszonyok között I m-en felüli magasságot is elér. Fiatal s:árai hal­ványzöldek vagy zöldessárgásak.
A s:::árhüvelyek világosbarnák, sokáig a száron maradnak. Szárának
vastagsága 2-3 mm.
Levelei képezik igazi díszét e növénynek. A levelek felszínén apró,
rövid fonákán pedig hosszabb, sűrű, bársonyos szőrözöttség látható.
A levelek kb. 8-12 cm hosszúak, 1,3-2 cm szélesek. Kihajtáskor hal­ványzöldek, felületük keskeny és széles sávokkal csíkozott. Később
a levélszín megélénkül, majd a nyár folyamán visszamattul.
Nagyon dekoratív bambusz, mely magasabb növésű bambuszok alá
telepítve is jól érzi magát. Inkább árnyékkedvelő.
Származási helye: Japán.

,-----------BAMBUSZOK

147

További Pleioblascus fajok:

P. gramineus (Bean) Nakai
3-4 m magas

05-1,5 cm 0

Kína: [iangsu, Zhejiang

P. amarus (Keng) Keng f
3-5 m magas

1-2 cm 0

Kína: Jangce völgye

1,5 cm 0

Kína: Hainan

P. globinodus C. H. Hu
3-5 m magas

P. gozadakensis Nakai
3-4 m magas

1 cm 0

Kína: Fujian, Zhejiang,

2-3 cm 0

Kína: Xianju, Zhejiang

P. hsienchuensis Wen
5 m magas

P incarnatus S. L. Chen et G. Y Sheng
3-5 m magas

1,5 cm 0

Kína: Fujian

1-2 cm 0

Kína: Zhejiang

1-3 cm 0

Kína: Zhejiang

P intermedius S. Y Chen
3-4 m magas

P. juxianensis Wen et al.
2-3 m magas

P. longifibriatus S. Y Chen
3-4 m magas

1,5 cm 0

Kína: Guandong

P. maculatus (McClure) C. D. Chu
3-4 m magas

1-2 cm 0

Kína: Jiangsu, Shaanxi

P sanmingensis S. L. Chen et G. Y Sheng
5 m magas

3 cm 0

Kína: Zhejiang

P. simonii (Carr) Chen
2-5 m magas

1-3 cm 0

Japán

1-2 cm 0

Kína: Zhejiang, Fujian

P solidus S. Y Chen
4-5 m magas

P yixingensis S. L. Chen et S. Y Chen
3-5 m magas

1,5-2,5 cm 0

Kína: Jiangsu, Zhejiang, Fujian

~1

148

A KERT SOHA NINCS KÉSZ-

Pseudosasa japonica
PSELTDOS:\S:\

MakinoMagas, kö:épmagas vagy bokors:erű bambus:ok nemzetsége. Vala­
mennyien á:siai eredetűek, termés:etes elótordulásuk helye Japán, Dél­
Korea és Kína. Legdélibb előfordulásuk Tajvan s:igete, ahol a Pseudosasa usmuai él. Magyarors:ágon a Pseudosasajaponica a legismertebb
és Európában is e: a faj, valamint két fajtája, a Ps. japonica "Isutsu­
miana' és a Ps. japonica 'Alpha' található leggyakrabban a gyűjte­ményekben, illetve kertés:etekben.
E növénycsoportra a: amfipodiális rizóma jellem:ő. A s:árak álta­lában vékonyak, hengeres alakúak, melyeken ágak rendszerint a s:árvégén fejlődnek, általában egy oldalággal és egy nóduscból legfeljebb
három ággal. A szárat teljesen körülölelő srárhüvelyek sok esetben tar­tósan a száron maradnak. A levélhüvelvek száradás után is soks:orhónapokig a hajtásokon függenek.
A Pselldosasa fajuk rendk ívü] impocáns megjelenésűek. E:t elsó­
sorban egyenes, aconos vastagságú s:áruknak és a bambuszok cso­
portjában mindenképpen nagynak scámító levelüknek kös:önhetik,

melyek világos.öld scínűek, bőségesen és sűrűn nőnek.

I_~

BAMBUSZOK

149

~~
1

A csoport növényei inkább árnyékosabb helyeken fejlődnek jól, ésszinte valamennyi faj kedveli a vizet. Több kőzülük eredeti areájában
folyók, patakok mentén tenyés:ik legdúsabban. Erdekességük, hogy
azon kevés bambuszok kö:é tartoznak, melyek rendszerint túlélik az
akár több évig tartó virág:ásukat. S:árukat gyakran használják
cserepes vagy konténeres növények támasztékául. Akár nyírható
sövénynek, tóparti vegetációba illesctve vagy s:oliterként a gyepbeültetve is felhasználják.

PsEUDOSASA JAPONICA(Sieb. et Zucc.) Makino

3-4 m magasságúra nő, de s:árának vastagsága általában csak 1, max.
2 cm körüli. Fiatal szárai világos:öldek. A nóduszgyűrű a szár vas­tagságával megegye:ő átmérőjű. Jelleg:etessége, hogy nem egyenesenkörbefutó, hanem kissé ré:sútos.
A s:árhüvely :öld scínű, s:áradás után fakósárgává válik. Felületét
apró, barna, alig észrevehető sörték borítják. A hüvely alapja csupas:,

Pseudosasa japonica

Pseudosasa japonica 'Tsutsumiana'

1----) 150

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

1

1

1

1

1

1

1

1

1

1

1

1

1

hüvelyfülecskék és csillószőrök nincsenek. A nyelvecske csontszínű
és szőrtelen. A Pseudosasa japonica szárhüvelye rövidebb, mint a szár­
közök és nem hull le, hanem a száron marad.
A hüvelylevél hosszú, karcsú, lándzsa formájú, általában felfeléálló. A rendes levelek elég nagyok, kb. 25 cm hosszúak és 3 cm
szélesek, a levéllemez szélein apró, fűrés:fogszerff fogazás látható.
Az internóduszok hossza kb. 40 cm. S:ára egyenes, erős, virágka­rónak szabadföldbe és konténerbe egyaránt alkalmas. Mutatós, elegáns
növény, ezért elsősorban dísznövényként alkalmaz:ák.
Származási helye: Japán és Dél-Korea, de megtalálható néhány kínai
tartományban, mint Jiangsu, Zhejiang.
Télállósága: a levelek -15 °C-nál már sérülnek, de a rizómák és a szá­rak -22 °C-os hideget is elviselnek. Virágzás után nem pusztul el.
A Pseudosasa japonicának több fajtáját, formáját és változatát
ismerjük, melyek néhány jellegzetes morfológiai tulajdonságban
különböznek az alapfajról.

1

Ilyen formák és fajták:- Pseudosasa japonica f akebono H. Okamura
A levelek alapja zöld, csúcsa kiszínesedő vagy fehéres.

- Pseudosasa japonica f akebonosuji H. Okamura
Az alapíajhoz hasonlít, de levele alapjától a csúcsáig zölden
sávozott.
- Pseudosasa japonica f pleioblastoides H. Okamura
Levelei keskenyebbek, a szárhüvelyek kopaszok, sörteszőrök csaka szár első internóduszain maradnak hosszabban.

- Pseudosasa iaponica 'Tsutsumiana'
Legjellegzetesebb tulajdonsága, amivel az alapfajról eltér, hogy azidősebb szárak internóduszai megrövidülnek, melynek következ­
tében a szárszegmensek alapi része megduzzad, felső része elkes­
kenyedik, palackformát hozva létre. Az ilyen palack formájú szár­
közökből felépülő szár nagyon dekoratív, annál is inkább, merta szárhüvelyek nagy része is lehull.

- Pseudosasa japonica f variegata (H. de Lehaie) Munro
Levelei hosszában fehéren csíkozottak.

Pseudosasa japonica 'Alpha' Levelei az alapfajénál jóval nagyobbak,
hosszúak és erősebbek, de télállósága a: alapfajéhoz viszonyítva
gyengébb.

~J~BA M BU S ZO K

151~

A genus további fajai:
1

Pseudosasa owataiii Makino
Japán
Pseudosasa pallidiflora (McClure) S. L. Chen et G. Y Sheng
Kína (Guangdong)
Pseudosasa truncatula S. L. Chen et G. Y Sheng
Kína (Zhejiang)
Pseudosasa usasoai (Hayata) Makino et Nemoto
Tajvan1

1

1

A Sinicae S. L. Chen et G. Y. Sheng alnem:etségben további
Pseudosasa fajok vannak. Valamennyiük közös tulajdonsága, hogyszárhüvelyeik erősen vagy jól látható módon sörteszőrökkel borítottak,
molyhosak. Akad közöttük alacsony növésű (1-2 m közötti), de
zömében magasabbra növő fajok tartoznak ide.
Ps. acutivagina 'Xlen et S. Chen
4 m magas
2-3 cm 0 Kína: Zhejiang
Ps. aeria Wen
6 m magas
2 cm 0
Kína: Zhejiang
Ps. amabilis (McClure) Keng f(A legszőrösebb szárhüvelyű Ps. faj több váuorauai.)
7-10 m magas
4-6 cm 0 Kína: Jiangsu, Zhejiang
Ps. cantori (Munro) Keng f
2,5 m magas
1-3 cm 0 Kína: Sanghai, Zhajiang
Ps. gracislis S. L. Chen et
1,6 m magas
0,5 cm 0 Kína: Hunan G. Y. Sheng
Ps. guanxianensis Yi
3-5 m magas 1-1.5 cm 0 Kína: Guangxi, Sichuan
Ps. hindsii (Munro) C. D. Chu et C. S. Chao
3-4 m magas
1 cm 0 Kína: Zhejiang, Guangdong
Ps. longiligula Wen
8 m magas
5 cm 0 Kína: Guangxi
Ps. maculifera]. L. Lu
3-4 m magas
1,5 cm 0
Henan
Ps. nanunica (McClure) Z. P Wang et G. H. Ye
4 m magas
1 cm 0
Kína: Hunan, Guandong

1

1

1

1

---

-A KERT SOHA NINCS~

Ps. orthotropa S. L. Chen er \\''en
2-3 m magas 1,5-2 cm 0
Ps. yuelushanensis B. M. Yang
2-3 m magas 1.5-2 cm 0

QIONGZHUEA

Kína: Guangxi
Kína: Yuelu-hg

Hsuch et Yi

Közepes termetű bambus:ok, melyek gyakran bokors:erű megjele­nésűek. Magasságuk 2 és 7 m kö:ött váltocik. Ri:ómájuk amfipodiális
típusú.
E nemzetség fajainak többnyire egyenes száruk van, színük fajon­
ként a kékesszürkétől a sötétzöldig változik és általában fényes. Az
internóduszok többnyire hengeresek vagy kissé szögletes formájúak,az alaphoz közeli egy-két internódus:on az ágak felőli oldalon be­
nyomódás látható. A s:árfalak meglehetősen vastagok. A Qiongzhuea
fajainak érdekes morfológiai sajátossága a nódus:ok peremének ki­türemkedése. A nemzetségen belül három típus különíthető el. A nó­
dus:ok enyhén duczadrak. duzzadtak vagy erősen du::adtak.
Szárhüvelyeiknek vastag, papírs:erű a s:erke:ete. A nódus:okból
kialakuló elsődleges ágak s:áma három, de másodlagosan sok ágfejlődhet, melyek rendszerint felfelé állnak. A levelek általában 8-13
cm hoss:úak, 0,8-1, 7 cm szélesek, lándzsa alakúak, jól látható a le­veleken a párhuzamos erezet.
A Qiongzhuea fajai kínai eltejedésüek, élőhelyük Sichuan, Gui­zhou, Yunnan 1300-1 700 m magas hegyi régiója.
Ez a nemzetség nyolc fajával és egy formájával a kis nem:::etségek
csoportjába tarto:ik. Sajnos nem tarto:nak a legjobb téltűrő barnbu­
szok közé. Rizómájuk télállósága: -10, -12 °C.

QIOl\GZHUEA TUMIDINODA

Hsuch et Yi

Magassága kb. 5-6 m, szárának átmérője 2-3 cm. Fiatal szára élénkzöldszínű, fényes és sima. A nódus:peremek erősen du:zadtak, a nódus:­gyűrűk átmérője másfélszer akkora. mint a s:árs:egmensek vastagsága.
Az internódus:ok 12-25 cm huss:úságúak.
A szárhűvelvek bíborpirosak, zöldes árnyalattal. Felületükön barnásszínű sörtéket viselnek. A hüvelynek nincsenek fülecskéi, a csilló-1__.1.53,_':'.___7---iL__B_AM_B_u_sz_o_K

1

1

Oiongzhuea tumidinodaszőrök 2- 3 mm hosszúak. A nyelvecske 1-1.3 mm magas, sűrű, rövid
molyhokkal fedett a széle. A hüvelylevél 5-17 mm hosszú, egyenesen
felfelé álló. Minden nódus:on 3 primer ág fejlődik. A levelek keske­nyek, lándzsa alakúak.
Télállósága nem a legjobb, a rizómák -10, -12 °C-os hideget mégelviselnek, de levélzete, szára -8, -10 °C-nál fagykárt szenved.
Erdekes, tölcsér formájú szárköcei miatt díszfajként ültetik. Szárából
egyedülálló sétapálca kés:ül. Rügyei í:letesek, ehetők.

Származási helye: Kína (Sichuan, Guizhou és Yunnan).

~

1

154

~
-

1
A KERT SOHA NINCS KÉSZ_:___1~-

1

További fajok:
1

Qiongzhuea communis Hsueh et Yi
3-7 m magas

1-3 cm (21Qiongzhuea intermedia Hsueh et D. Z. L
2-3,5 m magas

0,5-1 cm 0

Qiongzhuea luzhiensis Hsueh et Yi
2,5-5 m magas

1-2 cm 0

Qiongzhuea macrophylla Hsuel, et Yi
4-5 m magas

2 cm 0

Qiongzhuea opiensis Hsueh et Yi
2-7 m magas

1,5-4 cm 0

Kína: Sichuan, Hubei
Kína: Sichuan
Kína: Guangdong
Kína: Sichuan
Kína: Sichuan

Qiongzhuea puberulla Hsueh et Yi
2-3 cm 0

4-5 m magas

Qiongzhuea rigidula Hsueh et Yi
2-6mmagas

SASAl,5-3cm0

Kína: Gui:hou
Kína: Sichuan

Makino et Shibata

A Sasa nemzetség az új taxonómiai beos:tás által bővült, hiszen a Sa­
saella és a Sasamorpha nemzetségeket is ide sorolták be. Ennek el­lenére, mint fentebb említettük, ezeket régi nem:etségnevükön külön
tárgyaljuk.
A Sasa nem:etség igen népes, legtöbb képviselője Japánban, főleg
a hegyi erdők lakója, de őshonos fajokat Dél-Kína középmagas hegyi
régióiból, 1200-1600 m tengerszint feletti magasságú térségekből isleírtak. Pl. a Sasa tomentosa és a Sasa guangxiensis Guangxi hegyi ré­
gióiból, a Sasa oblongula és a Sasa longiligalara Guandong tartomány­ból.
A Sasa nem:etség képviselői nem nőnek magasra, a legnagyobb
termetűek közülük a Japánból származó Sasa palmata, a Sasa kurűensis,
a Sasa kagamina és a Sasa oshidensis, melyek a legjobb talajokon
a 3 m-es magasságot érik el. A többi Sasa faj ennél kisebb és akadnak
tör-pe fajok is, mint pl. a Sasa veitchu f minor vagy a S. kagamiana ssp.
yoshinoi és a Sasa gracillima.
Rizómáiknak kiterjedt föld alatti hálózatos rends:ere van, ami talaj­erózió ellen vagy árvízvédelmi töltések védelmére kiválóan alkalmas.
Rizóma-alakulás szempontjából monopodiális és amfípodiális fajokat

egyaránt találunk közöttük.

BA M B U S ZO K

155

~~
1

Száruk többnyire vékony, hengeres alakú, a nagyobb termetűeknél
a talaj fölött kissé ívelt. Legtöbbjükre jellemző. hogy a nódusznál egy
primer ágat produkál. A szárhüvely a fajok többségénél tartós, hosszú
ideig a szárhoz tapadva marad.
E bambuszcsoport legjellegzetesebb díszei a levelek. Nemcsak azért,
mert a legtöbb Sasa nagy levelű, hanem azért is, mert számtalan va­
riánsuk (a kertészek által is kedvelt) tarka, általában csíkos levelű vál­tozatuk van. E nemzetségben található a legszélesebb levelű bambusz,
a Sasa palmata is, melynek levelébe hazájában, Japánban halat szok­
tak csomagolni.
Felhasználásuk, sokoldalú, különleges díszértékük miatt a kertészeti
kultúrákban kedvelt növények.

SASA KURILENSIS(Ruprecht) Makino et Shibata

Kb. 2-2,5 m magasra növő 0,5-0,8 cm s:árátmérőt elérő bambusz,
a Sasa nem:etség tagja, mely alakjában, habitusában a Sasa tipikus
morfológiai bélyegeit hordozza.
A fiatal szár vékony, sötétcöld színű, rajta hamvas bevonat látható.
A szárhüvely kihajtáskor világos:öld, később sárgásbarnává
színeződik, sokáig vagy végleg a száron marad. A nóduszgyűrű átmé­rője megegyezik a szár átmérőjével. A szár internódus:ai, a scárhüvely
és a levélhüvely kopaszak. A levelek 20 cm hosszúak és kb. 4-5 cm
szélesek.
Impozáns megjelenésű növény, mely igen gyorsan terjed. Inkább
a félárnyékos helyeket és a: üde talajt kedveli. Télállósága: -30 °C.
Származási helye: Japán, Korea, a Szahalin- és Kuril-scigetek.
Felhasználása: dísznövényként.

SASA PALMATA(Marliac) Nakai

Magassága kb. 2-3 m, szárának vastagsága max. 1-1,5 cm. Fiatal száraélénkzőld, rajta és különösen a nódus:gyűrűk alatt jól látható a ham­vasság. A szár csupasz.
A szárhüvely kihajtáskor világoszöld és a száron marad. A szár­
hüvely és a levélfonák kopaszok, a levél felszínén egy pár apró szó­

röcskét lehet látni.

1~

156

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

1

Sasa kurilensis

Sasa palmata

I_

1------------BAMBUSZOK____________________c1c-=5_:_
7__;--I

A Sasa palmata a: egyik legnagyobb levelű bambus:. E: nem a le­velek hosszára. hanem felületére értendő. Kb. 30 cm hosszú és 10
cm-t is meghaladó szélességű levele van. A vékony száron himbálózó
levéltömeg nagyon dekoratív hatású.
Árnyékkedvelő, levele tűző napon megég. S:ereti a nedves, szerves
anyagban gazdag talajokat, e:ért tópartra ültetve igen mutatós.
Hasonlóan a: előző tajhoc, s:impodiális típusúk a rizómái, e:ért sűrűn
egymás mellett ho::a hajtásait és bokorszerű habitust fejles:t.
Télállósága kiváló (-30 °C), de a: ilyen erős fagyok levélzetében ko­
moly károsodást oko:nak.
Származási helye: Japán.

SASA PAUv!ATA F. NEBULOSA(Makino) S. Suzuki

A Sasa palmata formája, alakja, s:íne, habitusa megegye:ik az alap­fajéval.
Eltérő morfológiai bélyegek a termetben, a: allevelek és a: időskori
szárak méretében vannak.
Általában 1-1,5 m magas, levelei kisebbek és keskenyebbek, minta Sasa palmatáé, időskori szárai megőr:ik eleven:öld s:ínüket, nem
sötétülnek meg.

SASA TSUBOIANA

MakinoFél centméter vastagságú s:árai másfél méter magasra nőnek. A fiatal
hajtások zöld s:ínűek, a srárhűvelyek világoszöldek, melyek később,száradásuk után kifakulnak és tartósan a száron maradnak.
E fajnak minden rés:e kopas:, sem szőrképletek, sem sörték nem
láthatók rajta. A nemzetségen belül a keskenyebb levelű fajok közé
tartozik. Leveleinek hossza 25 cm, s:élességük 5 cm. Leveles hajtásait
sűrűn egymás mellett ho::a, e:ért nagyon mutatós, sűrű, bokorszerű
habitust képe:. Hidegtűrő képessége kiváló, a -23.-25 °C-os fagyokat
is elviselik a rizómák.
Származási helye: Japán, Honsu-sciget.

158

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

Sasa palmata

SASA \'EITCHII

Sasa tsuboiana(Carriere) Rehder

Magassága és s:árvastagsága a: elő:ő fajjal megegye:ő méreteket
mutat. Fiatal s:ára zöld s:ínű, hamvas bevonat látható rajta. A nó­
dus:gyűrű átmérője a scáréval azonos, A scárhüvelv kihajtáskor sár­
gászöld, száradás után világosbarnává válik. Külső felületén feltűn6
hoss:úságú s:füö:öttség figyelhető meg. A levelek kb. 20-25 cm
hoss:úak és 4-5 cm szélesek.
Különlegessége ennek a fajnak, és törpe váltocatának, hogy az ős:
végi és tél eleji elsó' komolyabb lehűlések kővetkectében a levelek
szélei egyforma vastagságban bes:áradnak, melynek következtében
egységes fehér csík jön létre a levélperemeken. Terjedő rővű, de kez­
detben lassan nő. Télállósága kiváló: -25, -26 °C.
S:árma:ási helye: Japán (Délnyugat-Honsu-s:iget).

-- - - ----------~______ _J~BAMBUSZOK____1_5_
9_1

11

Sasa veitchii

Sasa veitchii f. minor

~

160

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

1

1

SASA VEITCHII F. MINOR(Koidzumi) s. Suzuki

Termés:etes forma, melynek több nevét is ismerjük, mint a Sasa ran­
zawana vagy Sasa hayatae. Leglényegesebb különbség előző rokonávalszemben a termetbeli különbség. Le\·elei kisebbek, vékonyabbak és
hegyesebbek. Magassága maximum 40 cm, levélhoss:a 8 cm, szélessége
pedig 3 cm. Lassan növő, lassú terjedésű növény. Hidegtűrő képessége
jó: -23, -26 °C.
Felhasználása: kertés:eti célokra, kiváló s:iklakerti növény, mely
kövek kö:é ültetve nagyon mutatós.
A Sasa nemzetségnek nem csak Japánban, hanem Kínában is is­mertek fajai. A: itt élő fajok többsége jóval fagyérzékenyebb Japánban
élő rokonainál, általában -8, -10 °C körüli, e:ért nálunk sajnos nem
tartható.
További fajok:

Sasa bashanensis C. D. Chu et C. S. Chao
2-3 m magas
1,5 cm 0 Kína: Shaanxi
Sasa longiligulata McClure
1,5 m magas

1 cm 0

Kína: Guandong

0,2 cm 0

Kína: Sichuan

Sasa nubigena Keng
0,6 m magas

Sasa guangsiensis C. D. Chu et C. S. Chao
1 m magas

0,5 cm 0

Kína: Guangxi

Sasa tomentosa C. D. Chu et C. S. Clwo
2 m magas

SASAELLA

0,5 cm 0

Kína: Guangxi

MakinoA Sasaella nem:etség anatómiai és morfológiai tulajdonságai alapján
nagyon kö:el áll a Sasáho::. Kínai taxonórnusok a Sasa subgenusaként(alnemzetség) írták le. Ennek a tizenkét fajt scámláló nemzetségnek
valamennyi képviselője Japánból scárrnazik. Túlnyomórészt nedves,
hegyi erdők aljnövény:etének képviselői.
Törpe, kis és középmagas fajok tartoznak ide. A Sasaella ramosa,mint alapfaj és ismertebb formaváltozatai, a S. ramosa f kimmei és a S.
ramosa f albostriata a legkisebbek, 50-60 cm magasra nőnek csupán.
A Sasaella masamuneana 2 m-ig, természetes formaváltozataik, a S.

L~

---j

BAMBUSZOK

161

masurnu11t'a11a f albnsrriaw és a S. rnasarrnmeana f auieosttiata kisebb
termetűek, l m-ig nőnek. Legmagasabbra a Sosueila bitchuensis nő
meg. jó talajon. ked\·e:ó klímában 2,5 m magasságot is elérhet.
A: elneve:ésekben gyakran keveredés rapasctalható, elég sok itt
a s:inonima, pl. a Sasaella masam11nea11a f albostriata helyett gyakran
a Sasaella glabra f albostriata megjelöléssel találko:unk.
A Sasaella csoport ri:ómái amfipodíális típusúak. melyekből a Sa­
sáho: hasonlóan egyenes s:árak törnek fel. A legtöbb fajnál egy primer
ág van, néhány kivételnél azonban 2-3 ág is megfigyelhető. A Sasáho:hasonlóan a Sasaella fajok is a hosszú. nagy levelű bambuszok cso­
portjába tarto.nak. A 20-2 5 cm hosszú levelek sötétzöldek és fényesek,gyakran fehér \'agy aranysárga csíko:ottság figyelhető meg rajtuk,
rendkívül dekoratívvá varázsolva e növényeket.
Télállóságuk kiváló-18, -20 °C-ig, általában leveleik sem szenved­
nek fagykárt. Leggyakrabban talajtakaró növényként használják őket,bár mint sűrű, alacsony növésű párnák, scoliterként is mutatósak.

S.-\SA.ELL-\ i.L-\S:\1'1LINE:\N-\(Makino) Hatusima et Murai

Scinonima. Anmdinaria p1irpurea
Maximum 2 m magasságot és 0,5-0,8 cm s:árátmérőt ér el kifejlett
korában e: a bambus:. A fiatal szárak szürkészöld s:ínűek, rajtuk gyak­
ran apró, egymásho; közelálló s:őröcskéket lehet látni, de egyes szárak
kopaszok is lehetnek. A nóduszgvürú kissé nagyobb, mint a szár át­mérője. A: internódus:ok hossca 14-16 cm.
A szárhüvelv rövidebb a: inrernódusrnál és rendszerint véglegesena száron marad.
A levelek elég nagyok, hosszúk 18-20 cm is lehet, szélességük 4-5
cm. A levél fels:ínén, de különösen a fonákján, jól láthatók a le­vélcsúcs felé futó barázdák. A levélfels:ín s:ürkés:öld, a levél fonák
viszont kékes árnyalatú.
Bár erős fagyhatásra levelei a Sasáho: hasonlóan sérülnek, töve
(ri:ómája) teljesen télálló, -23, -25 °C-os hideget is elvisel.
S:árma:ási helye: Japán, Hokkaido és Honsu-s:iget északi része.
Felhascnálása: bár erősen terjedő tövű, megfelelő nyírással szép sco­
liter bokortorrna alakítható belőle. A napot, a félárnyékot egyaránt
jól tűri.

~162

A KERT SOHA NINCSKÉSZL - 1

1

Sasaella masamuneana

Sasaella masamuneana f. albostriata

1

J

--

163

BAMBUSZOKSASAHL-\ :--1A:,;AML1NEANA F. ALBO:,;TRIATA

Muroi

S:inonima: Sasaella glabra f albostriata
A: alapfaj termés:etes formája. Leglényegesebb morfológiai eltérésa növény méretében és a levelek srínében tapasztalható.
Kisebb növésű, a: 1 m magasságot csak ritkán haladja meg. Levelei
rövidebbek és keskenyebbek. Alapjuktól a levélcsúcsig fehéres vagysárgásfehér csíkokkal mintá:ottak. T élállóságuk még jobb, mint az
alapíajé, kevésbé sérülnek.
S:árma:ási helye: Japán, a: alapfaj termőhelyei.
A Sasaella masanwneana még egy formája ismeretes, e: a Sasaellamasamuneana f aureostnata hatusima.
További fajok:

Sasaella bitclrnemis (Makino)
3 m magas
Sasaella ramosa (Makino) Makino 2 m magas

0,6 cm 00,5 cm 0

Japán
Japán

Utóbbinak két formája van:Sasaella rnmosa f kimmei Munru et Okamura
Sasaella ramosa f albustriaw - H. Okamura.
A: elsőnek sárga szára van, benne :öld csíkccás is látható egyes
internódus:okon. A második Íe vé lce te hoss:irányban fehéren
csíkozott.

SASAMORPHA(Nakai)e. H. Hu

A Sasa nem:etség másik alnem:etsége. Kevés faj tartozik hozcá. Scár­
rnazási helyük Kelet-Ázsia, főként a közép- és kelet-kínai Hubei,
Anhiu és Zhejiang tartományokban írták le öket. Eredeti areájukat
tekintve a szubtrópusi régió növényei, mégis meglepő rendkívüli tél­állóságuk. Nyugat-európai és kanadai mérések szerint -28 °C-os hi­
deget is komolyabb károsodás nélkül vészelnek át.
Termetük hasonló a Sasaelláého:, 0,5 m-től maximum 2 m-ig terjed.
A fajok között monopodiálís és amfípodíálís rizómájúak egyarántelőfordulnak. A japán s:árma:ású Sasamorpha borealis és változata,a Sasamorpha borealis ,var. angustior tarto:nak a monopodiális típusba,
1

míg a kínai tajok amf-ip-o-di-ál-is-ak_.
1~

1--------------i

164

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

1

1

A szárak vékonyak, hengeresek, a nóduszok pereme nem emelkedik
ki túlságosan az internódus:ok szintjéből. A nódus:okon egy primer
ág fejlődik, mely elég erős és közel olyan vastagságú, mint a s:ár. El­ágazás a szárak fels6 harmadában figyelhető meg. A s:árhüvelyek aSasához hasonlóan vastagok és erősek, tartósan maradnak a száron.
finoman szőrözöttek, hoss:abbak, mint a: internódus: és szorosan ta­
padnak a szárhoz. A: ágacskák végén 2-5 levél található. A levelek
lándzsa alakúak, kopaszok vagy els:órtan scörözöttek.
Ismertebb tagjaik a már említett japán fajokon kívül a kínai cso­
porthoz tartozó Sasamo1pha hubeiensis. Sasamorpha ging-: m anensis és a Sa­
samorpha sinica. Méretük, levelük dekoratív jellege miatt talajtaka­
róként vagy fák, facsoportok alá telepített aljnövénycerként mutató­
sak.
Rendkívüli télállóságuk ellenére is elég ritka fajnak scárnítanak,beszerzésük csak gyffjteményekből lehetséges.

SASAMORPHA BOREALIS(Heckel) Nakai

Ez a faj a legismertebb ebből a nemzetségből. Magassága kb. 2 m,szárának vastagsága 0,5-0,6 cm. A fiatal szár vékony, alakja hengeres,kihajtáskor zöld színű, később fény hatására pirosaszölddé változik.
A nóduszgyűrű átmérője kicsit nagyobb a szár vastagságánál. A::internódus:ok hossza 12-14 cm.
A s::árhüvely barnásvörös scínú, bórscerú, rajta hosszú szórképletek
láthatók. Általában véglegesen a száron marad.
A levelek közepesen nagyok, hosscúságu]; 16-20 cm, szélességük
pedig 2-3 cm. A: ágakon általában 2-3 levél tejlódik a levélhüvelyekb61.
A szárakon megjelenő elsődleges ágakból egy van. A növény bo­
korszerű megjelenésű, mely sokféle kertészeti elhelyezésre ad lehető­séget.
Télállósága jó, -22, -25 °C. Inkább a félárnyékos helyet és a ned­
vesebb talajt kedveli.
Származási helye: Japán (Honsu) és Korea.

- --- -----_JBAMBUSZOK165 ~~~~~~~~~~~~~~~'.'..._JI

~ ~j

1

1

SASAMORPHA BOREALIS \'AR. ANGUSTIOR(Makino) S. Suzuki
1

E:: a faj elsősorban termetében és néhány morfológiai tulajdonságban
különböcik a: alapfajtól.
Altalában csupán 1-1,5 m magasra nő. A szárhüvelyein a hosszúszőrképletek gyéren fordulnak elő. A hüvely alapjánál rövid, vissza­
hajló, szorosan egymásho: simuló szőröcskék vannak. A levelek ki­
sebbek és vékonyabbak, mint a: alapfaj esetében.
E nemzetségnek Kínában is vannak fajai, melyek 1000-1500 m
magasságban, Zhejiang és Anhui hegyeiben élnek.

1

1

1

1

Sasamorpha gingyuanensis C. H. Hu
1- 1,5 m magas
0,4-0,6 cm 0
Sasamorpha hubeiensis C. H. Hu
0,5-1 m magas
0J-0,5 cm 0
Sasamorpha sinica Keng
1.5 m magas

SEMIARUNDINARIA

0.4 cm 0

Kína: Zhejiang
Kína: HubeKína: Zhejiang, Anhui

MakinoKelet-ázsiai nemzetség, melynek mintegy húsz faját ismeri a tudomány.
Japánban és Kínában egyaránt megtalálhatók e nemzetség képviselői.
Magas és bokors:erű megjelenésű fajok is előfordulnak e növény­csoportban. Rizórnáik monopodiális típusúak, általánosan jellemző
rájuk, hogy viszonylag kevés gyökeret fejlesztenek. A Semiarundinariák
szára hengeres, a: ág felőli oldalon enyhén benyomott. Ez a részben
kifejlődött barázda csak azokon a: internóduszokon látható - és ott
is csak a: alsó harmadon-, amelyek ágakat fejlesztettek. A hajtáson
belül erőteljesen fejlődő ágrügyek alakítják ki a sulcust (barázdát),mivel a szárhüvelvból gyorsan kihajt az ág, csak a: internódusz egy
részén képez benyomódást, bará:::dát.
E nem:etség valamennyi fajára jellemző, hogy a nóduszoknak egyfőág és egy kisebb, vékonyabb ága van kihajtáskor. Az év folyamán
azonban több ág is fejlődik. A: ágképződést serkenti, ha a vezérhajtást- pl. sövényként való alkalma:ása esetén - levágják.
Az idetartozó fajoknak viszonylag nagy levelei vannak, melyek ál­
talában sötét:öldek, levéls:élek finoman fogazottak. Szép levélzetük,

nagy növésűek rendkívül egyenes, erős szára mellet dekoratív a rö-

1

166

A KERT SOHA NINCS KÉSZ !_______I'------------------------------=------

vid ideig száron maradó, kétoldalt s:étnyíló, fényes felületű, lilás színű
szárhüvelyük is. Néhány faj scára erősebb fényhatásra barnásvörös
vagy bíbor árnyalatúvá változik.
Európában a japán fajokkal lehet találko:ni. Kertekben leg­gyakrabban e nemzetség kétségkívül legimpo:ánsabb faját, a Semi­
arundinaria fastuosát ültetik, mely európai klímán 7-8 m-re, hazájában
akár 15 m-re is megnőhet. GyGjteményben néha fellelhető a Semi­
arundinaria kagamiana, a Semiarundinaria okuboi, a Semiarundinaria
yashdake és nagy ritkán a S. jamadorii és a S. viridis.
A kínai fajokkal csak a legnagyobb gyűjteménvek rendelke:nek.
Ezek között legismertebb a Semianmdinaria shapoensis, a Semiunm­
dinaria hebrica, és a Semianmdinaria gracillipes.
SEMIARUNDINARIA KAGAM!Al\:A

MakinoMagassága 5-7 m, szárának vastagsága 2-2,5 cm körüli. Fiatal szára
zöld színű, hamvasság nem látható rajta. A nóduszgyűr(í valamivelnagyobb a szárátmérőnél. lnternóduszainak hoss:a kb. 8-10 cm.
A szárhüvely kihajtáskor zöldessárga, száradás után világossá válik.
Fülecskék nincsenek. A szárhüvelv lehulló, a: ághüvelyek viszont
sokáig maradnak az ágon.
Egy nóduszból 3-8 ág fejlődik, melyek között jól fel lehet ismernia primer ágat méreteiről.
Szára erős, vastag falú, érett állapotban pirosaszöld. Télire gyakran
bepirosodik. Levelei kisebbek fenti rokonainál, általában 8-12 cm hosz­
szúak, 1,5 cm szélesek. Egy ágacskán három vagy négy levél található,
melyek az ágvégeken ujjszerűen helye:kednek el és különleges
formájúvá teszik a növényt. Télállósága jó -22, -25 °C. Lassabbanfejlődik a S. fastuosánál.
Származási helye: Japán.
Felhasználása: dísznövényként.

SEMIARUNDINARIA OKUBOI

MakinoA kisebb termetű japán Semiarundinaria csoporthoz tartozik. Álta­lában 3 m magasra nő és szárai elég vékonyak, kifejlett állapotban

alig érik el az 1 cm-t.
------------------------

___________1_
67__J7

Semiarundinaria kagamiana

Semiarundinaria okuboi

Fiatal szára élénkzöld, a szárhüvelv zöldessárga. A nóduszgyűrűk
kifeje:ettek, a: í:esülés domború fels:ínű.
A scárhüvelynek fülecskéi nincsenek, a nyelvecske viszont fejlett,éle csillószórrel borított.
A s:ár erős és vastag falú, érett állapotban pirosas sárga színű.
A nódus:okon, hasonlóan az előbbi fajokhoz, 3-8 ág fejlődhet, melyek
kö:ül egy primer ág. A: ághüvelyek sokáig a: ágakon maradnak.
A: internódus:ok hossza 8-10 cm.
Levelei elég nagyok, hosszuk 15-22 cm, szélességük a 3 cm-t ismeghaladhatja. A levéllemez hoss:irányban erősen bará:dált, széle
apró tagozású. A levélnyél rövid, a levélhüvely ligulái csillószörösek.
Erősen terjedő tövű, bokorszerű megjelenésff növény, melynek továbbiérdekessége, hogy a levelek egy részénél a levéllemez homorú formát
mutat. Télállósága -22, -25 °C körüli.
Származási helye: Japán.
Felhas:nálása: dís:bambus:ként.

1~

168

SEMIARUND!l\ARIA FASTUOSAA KERT SOHA NINCS KÉSZ

(Mitford) Makino

A nemzetség legszebb tagja. Nem csupán a:ért, mert s:ára egyenes,
erős, felfelé törő, vagy mert levelei nagyok, fényesek, hanem azért is,mert napfény hatására idősebb s:árának s:íne lilásvörössé változik.
Kb. 7-8 m magasra nő, szárának vastagsága kifejlett állapotban a 4
cm-t is eléri. A nóduszgyúrű átmérője nagyobb a s:ár átmérőjénél, a:ízesüléseknél jól látható, hogy a s:árgyffr(í kissé rézsútos.
A szárhüvely felülete csupasz, csak a: alapjánál találhatók rövid, visz­
szaforduló sörték. A szárhüvelyen fülecskék nem láthatók. A nyelvecske
kicsi, alacsony ( 1-1,5 mm-es), csúcsán 2-3 mm hosszú, rojts:erű s:őrök
vannak. A hüvelylevél hosszúkás, lánd:sa alakú. A szárhüvely lehulló,de elég sokáig marad a száron. Belső fels:íne rendkívül sima és lilásbarnaszínű.
Nóduszonként 3-8 ág fejlődik. Az ágból kihajtó ágacskákon 4-6
levél figyelhető meg. A levelek viszonylag nagyok. Hosszuk 12-22
cm, 2-2,5 cm szélesek. Mind fels:ínük, mind fonákuk csupasz.
Rügyei egymáshoz közel hajtanak ki, így nagyon szép, trópusi bam­buszra emlékeztető csoportos megjelenésű a tő. Rügyei csak későn,június derekán ke:denek megjelenni.
Téltúrő képessége -18, -20 °C.
Származási helye: Japán, Honsu-s:igete, de egyes kínai tartomá­
nyokban is meghonosították.
Felhasználás: elsősorban dís:bambus:ként.

SEMIARUNDINARIA YASHADAH F. KIMMEi

MakinoA zöld színű Semiarundinaria yashadake bambusz formája. Általában
3-4 m magasra nő, szárának vastagsága 1-2 cm. A: alapíajról kénsárga
színe különbözteti meg. A nódus:gyűr(í csak kicsivel nagyobb a szárátmérőjénél.
A szárhüvelyek kihajtáskor :öldessárgák, fülecskét nincsenek. A hü­
velylevél kicsi, háromszög formájú. A s:árhüvelyek lehullók, de sokáig
maradnak a száron. A s:árszegmenseken gyakran vékony zöld színű
csíkozás figyelhető meg. Nap hatására egyes internódus:ok bíborárnyalatúra színeződnek. A nódus:okon 3-8 ág fejlődik. melyek kö:üláltalában egy erősebb és vastagabb. A levelek 1 .4-1,8 cm scélesek.
Télállósága -23 °C körüli.

-------------- -- ---Semiarundinaria fastuosa

169

Semiarundinaria yashadake f. kimmei

Származási helye: Japán.
Felhas:nálása: dís:bambuszként ültetik.
További Semiarundinaria fajok:

Semianmdinaria jamadorii Makino
3-5 m magas

1-2 cm 0

Japán

Semiarundinaria viridis Makino
5- 7 m magas

2 cm 0Japán

Semianmdinaria shapoensis McClure
2 m magas

1 cm 0

Kína: Guandong,

Semianmdinaria lubrica 'Xlen
5 m magas

2 cm 0

Kína: Zhejiang

Semianmdinaria gracilipes McClure
2 m magas

1 cm 0

Kína: Guandong, Hainan

1---------------

170

AKERTSOHANINCS~1

SHlBATAEA

MakinoA Shibataea nem:etséghe: mai ismereteink s:erint mindöss:e nyolc
faj tarto:ik és e:ek néhány válro:ata, formája.
Eredeti areájukJapán és Kína területére esik, ahol a: árnyékos hegy­
oldalak lakói, ugyanis a teljes napsütést a nem:etség egyeden faja sem
kedveli. Napos helyre ültetve égési sérüléseket szenved,
Rizómáik amfipodíális típusúak. A s:árak scórtak, rövidek, a: inter­nódus:ok cikcakkban elhajlók. Az internódus:ok fél henger for­májúak, a nódus:okon elsődleges ágakból három (pl. Sh. strigosa) vagyöt (pl. Sh. hispida), illetve hét fejlődik. A s:árhüvelyek papír- vagy
hártyaszerűek és fajtól függően vagy sokáig maradnak a száron vagykorán lehullók. A s:árhüvelyek fülecskéi jól kivehetők, a s:árhüvely
nyelvecskéje hároms:ög alakú.
A szárcsomók du:zadtak. A levelek kis méretük ellenére elég szé­lesek, a nódus:oknál nagyon rövid szárakon tapadnak meg. A levéllaterális és transzverzális irányú érlefutásai jól kivehetők.
A nem:etség képviselői jó tápértékű talajon fejlődnek jól. A törpe­és kis növésű bambus:ok csoportjába tartoznak, hiszen magassági
növekedésük 0,5-1,5 m; max. 2 m-ig terjed.
A nyolc faj körül Európában leggyakrabban a Sh. kumasasával ésa Sh. chinensiss:el, valamint néhány válto:atukkal találko:hatunk.
Tél tűrő képességük jónak mondható. Kertés:eti alkalma:ása: álta­lában japánkertek párnás s:olitere.

SHIBATAEA f..:UMASASA(Zoll) MakinoÁltalában 1-1,5 m magasra növő és 0J-0,6 cm s:árátmérőt fejles:tő
bambusz. S:ára sötét:öld. fél henger formájú és fényes. A nódusc­gyűrűk kifejezettek, de alig valamivel érnek túl a s:árkö: síkján. A:
internódus:ok rövidek.
A s:árhüvely papírszerű, vörösessárga s:ínű és kissé molyhos. A hü­
velylevél 3-4 mm hoss:ú, kissé felfelé álló.
Nóduszonként 2-5 ág ered, melyen egyenként egy levél található,így nódus:onként általában 5 levele van, e:ért ödevelű bambus:nak
is neve:ik. A levélhüvelyek kemények. :öld scínűek. rajtuk hoss;>irányban bará:dák futnak végig. A: ághüvelyek oválisak vagy scőgle­tesek, 2-14 cm hoss:úak és kb. 1-3 mm szélesek.
----------- -

_J

~I

BAMBUSZOK-~----

171

Shibataea kumasasa

Shibataea kumasasa

~-

1

1

-7

172

A KERT SOHA NINCS KÉSZ~---Általában május végén vagy június első felében kezd hajtani. Sajátos
formájú, széles Íándrsa alakú levelei kihajtáskor élénk világoszöld szí­nűek. Inkább árnyék kedvelők, a nyírást jól tűrik.
Származási helye: Dél-Japán és Kína (Shanghaj környékén termesz­tik).
Felhasználása: elsősorban dísznövény.

Nakai

SHIBATAEA CHINEN5IS

Kisebb termetű fenti rokonánál, mindőssce 60-100 cm magasságú és
2-3 mm szárátmérőt ér el. A szár sima, hengeres vagy háromszög alakú.
A szárhűvely hártyaszerű, csillószőrös sörték nincsenek rajta. Nódu­
szonként általában 3-6 ágat fejleszt. Levelei 6-8 cm hosszúak és 2-3
cm szélesek.
Kihajtási periódusa június közepére esik.
Származási helye: Kína (Zhejiang, [iangsí, Fujian tartományok.)Felhasználása: dísznövényként.
További Shibataea fajok:

Sh. chiangshanensis Wen
0,5 m

2 mm 01 m

1,5-4 mm 0

Sh. hispida McClure

Kína: Zhejiang

Sh. lanceifolia C. H. Hu
0,5 m
02-3 mm 0
Sh. nanpingens Q. F Zheng et K. E Huang
1-1,SmSmm0

Kína: Zhejiang

0,5 m

3 mm eKína: Zhejiang

Sh. strigosa Wen

SrNOBAMBUSA

MakinoE nemzetség annak ellenére, hogy Európában alig ismert, a tudomány
mai állása szerint mintegy 16 fajt tudhat magánénak.
Bokors:erff és magas növésű fajok egyaránt találhatók közöttük.

Természetes elterjedési területük Közép- és Délkelet-Kína, elsősorban

-- 1

1

173

Sichuan, Guandong, Guangxi, Yunnan és Fujian tartományokból írták
le íajaikat.
Rizórnájuk kevert típusú, amfipodiális. A s:árak a fajok többségénél
egyenesek, a magasabbra növókénéi erősek és vastagok (pl. S. striata
vagy S. henry), többnyire hengeresek, a: ágak felőli oldalukon be­nyomottak.
A: inrernóduszok a Sinobambmu valamennyi fajánál vis:onylag hosc­
s:úak. A nódus:ok kifejezettek, duzzadtak, a rajtuk fejlődő elsődlegeságak s:árna három. A s:árhüvelyek alapjuknál erősebbek, gyengéns:őrö:öttek, a:: ágkép:ődéssel könnyen leválnak a szárról, a: alacso­
nyabb növésű fajok esetében papírs:erűek. A rügyeket borító hüvelyek
több fajnál is csíko:ottak. A levelek közepes méretűek, inkább kes­
kenyek, mint s:élesek, hosszúkás lánd:sa formájúak.
A nemzetség legtöbb faja trópusi, csak néhányuk alkalmas arra,
hogy mérsékelt övi klímánkon próbálkoz:unk vele. Ilyen a S. tootsikés változatai, mellyel a leggyakrabban találkozhatunk gyűjtemények­
ben. Bár nehéz a beszerzésük, lehetne próbálko:ni más fajokkal is,
mint a S. intermedia vagy a S. farinose (erős téli takarás mellett). Haa fajok többsége kertekbe telepítve nem is igazán télálló, cserépben
vagy konténerben nevelve kiváló hideghází növények lehetnek.

(Sieb.) Makino
S:inonima: AnmJinaria tootsik (Sieb.) Mukino
SlNOBAl\lBLSA TOOTSIK

Kifejlett korában kb. 4- 7 mm magasságúra és 3-4 cm vastagságúra
fejlődő növény:
Fiatal szárai sötétzöld s:ínűek és simák. A nódus:gyűrű átmérője
nagyobb a s:árkö:ök vastagságánál. A: internódus:ok hossza 40-60
cm. A hüvelygyűrű, hasonlóan a szárgyűrűhö: kidomborodó.
A scárhűvelyek bőrs:erüek, sárgásbarna s:ínűek, alapjukat barnasörték borítják. A s:árhüvely-hoss: kisebb a: internódusz hosszánál.
A hüvely fülecskéi kifejezettek, szélüket bíborszínű, hosszú csillószőrök
borítják. A nyelvecske csaknem 4 mm magas, a levélhüvely hosszúés lándzsa formájú.
A nódus:okon három primer ág fejlődik. A levelek 10-22 cm
hosszúak, 1,5-3,5 cm szélesek; világoszöldek. fonákuk molyhos. Ez
a faj és néhány változata a legismertebb a: európai gyűjtők körében.

Télállósága nem túl jó, a tövek a -10, -12 °C-ot még elviselik, de

I~ -----,

--------------7
A KERT SOHA NINCS KÉSZ ~ ~Sinobambusa tootsik

Thamnocalamus nitidus

a levelek és s:árak e:en a hórnérsékleren már komolyan károsodnak.
Nagyon s:ép formájú bambus:, de a kontinentális klímát nem jól tűri.
S:árma:ási helye: Kína (Guangdong, Fujian, Sichuan tartományok).
Ismert váltocatai:
Sinobambusa tootsik var. tenuifolia (Koidc.) S. Su:uki
4-5 m magas
3 cm 0
Kína: Guandong
Különbség a: alapfajtól, hogy a levéllemez mindkét felülete sima.
Sinobambusa tootsik var. dentata Wen
Kína: Fujian
Hasonló méretű, a scárhüvely nyelvecskéje mindkét oldalon foga:ott
s:élű.
Sinobwnbusa tootsik l'lff laeta (McClure) Wen
Kína: Guandong
S:árhüvelye bíbor árnyalatú, a fülecskék sörtékkel borítottak
További fajok:
Sinobambusa dw;/wncsis (C. D. ci« et]. Q. Zhang) \\'.'en

10 m magas
3-5 cm 0
Sinobambusa fariona (McClurc) \\'.7en

5 m magas

2 cm 0

Kína: Guizhou

Kína: Guangdong, Jiangxi

~

BAMBUSZOK

175

Smobambusa henry/ (McClure) C. D. Chu et C. S. Chao
7-13 m magas

4-8 cm 0

Kína: Guangdong, Guangxi

Sinobambusa iucana \\'1en
2 cm 04-5 m magas

Kína: Guangdong

Sinobambusa scabrida \\'1en
5 m magas

1,5-2 cm 0

Kína: Guangxi

Sinobambusa sttiata \\''én
10 m magas

5 cm 0

Kína: Jiangxi

Sinobambusa yixingensis C. S. Chao et K. S. Xiao
3 m magas

THA~1NOC-\L.\.1-,1LT5

1.8 cm 0

Kína: [iangsu

Munro

Néhány különleges, nehezen tipizálható faj meghatárocása és osztá­
lyocása körüli bi:onytalanságot példá::a e nem:etség. A Thamnoca­lamus nemzetség nem is olyan rég még egés:en kicsi, kevés fajszámú
nemzetségnek scámított. E genust Munro már 1868-ban leírta, s azóta
rends:eresen vizsgálják. A ma itt található fajok :ömét korábban a:
Anmdinaria genusba sorolták, s csak a legújabb kutatások alapján ke­
rülhettek a:: őket megillető helyre a Tlwmnocalamus genusba.
A:: idetartozó növények valamennyien magashegyi régiókból scár­
rna:nak, egy rés:ük a Himalájából. Ilyen a Thamnocalamus atistatus,
melyek Yadong és Tibet 2500- 3000 m magas hegyeiben élnek. Itt
található még a Th. crassinodus, a Th. nitidus és a Th. tungchuan. Dél­
Afrika hegyeiben pedig a Th. tesselatus fordul elő.
A nemzetség tagjainak többsége kis- és kőzéptermerű. Magasságuk
1 m-től 5 m-ig terjed. Ricómájuk szimpodiális típusú. A vékony szár ál­
talánosan jellem:ő a csoport növényeire. Egyes fajok s:ára függőle­gesen csíko:ott és finom s.órképletekkel fedett. A: internóduszok hosc­
s:a 10-25 cm kö:ötti. A s:árat borító scárhűvelyek világosak és bőr­s:erűek. A nóduszok bár jól láthatók, nem túlságosan du::adtak.
A rajtuk fejlődő ágak jellem:ője, hogy közel azonos vastagságúak, a fő­ág nem különíthető el. A fajok többségénél a levelek nem túl nagyok,
12-15 cm hosszúak és 1-1,5 cm szélesek. Alakjuk elliptikus vagy lán­dcsascerű és jól kivehető ratjuk a rézsútos érlefutás.
Általában a: elég jó téltűrő Th. tesselatust ültetik kertekbe, de ko­moly gyűjteményekben a fent említett fajok is megtalálhatók.

--,~ 176-------------------A KERT SOHA NINCS KÉSZTHAJ\ll\OCALAML1S TESSELATL15(Nees) Soderstrom et Ellis

Szinonima: Anmdinuria tt'sselata
3-4 m magasra növő, max. 1.5-1.8 cm scárátmérór elérő bambus:.
Fiatal hajtásai sárgászöld s:ínűek, később feketés:öld srínűre váltoc­
nak. A néidus:gyűrű átmérője nagyobb valamivel a scár átmérőjénél.
A: internódus:ok hnss:a 23-26 cm.
A szárhüvely kihajtásakor halvány sápadtcöld scínü, elhalás után
teljesen kifehéredik és rajta marad a száron, majd a követkecó évben
lassan lehull.

Ampfipodiális ri:ómájú bambusz. mely sűrff bokrns:eríí habitust
alakít ki. Levelei kb. 12-15 cm hosszúak, 2 cm szélesek. A s:árak
nagyon egyenesen nőnek.
Kifeje:etten kedveli a napos helyet, ennek ellenére télállósága jónak
mondható, -23, -25 °C-os hideget is elvisel.
S:árma:ási helye: Dél-Afrika, hegyvidéki faj.

TH,AMNOCALAtdLS SPATHIFLORUS(Trinius) Munro

A: elő:ő fajénál termete valamivel kisebb, de levelei nagyobbak.
A s:árak egyenesek vagy enyhén cikcakkos növésűek, kihajtáskor
ké kes:öld színüe k.
A szárhüvely száradás után kivilágosodik. Alapján sííríí szőrözöttség
látható. A nódus:gyürün 2-3 primer ág fejlődik. Inkább a félárnyékos
helyet kedveli. Nem túlságosan télálló, de télikertben vagy konténeres
növénynek nagyon jól használható. Télállósága mindöss:e -12.

-14 °C.
S:árma:ási helye: India.

YUSHANIA

P. e. Keng

E gazdag, mintegy 60 fait, magában foglaló nemzetség fajai Dél- és
Délkelet-Kína, valamint Es:ak-Borneó 1000-3500 m magas hegyeit
lakják. Habitusuk bokorszerű. a fajok többsége kis és közepes méretű.
Általában, néhány kiviteltől eltekintve 2-5 m magasságig nőnek.
A: élettér, amit benépesítenek, trópusi volta ellenére hűvös, párás
klímájú. Az ide tartozó bambus:oknak szimpodíálís rizómájuk van,

1

_J

~I ~

BAMBUSZOK

177

-,~1

általában megnyúlt ri:ómanyakkal. A szár egyenes, a csomóközök
henger alakúak vagy enyhén benyomortak a: ágak felőli oldalon.
A s:árat beborító s:árhüvelyek a fajuk egy részénél későn válnak
le a scárról, de egyes fajokon örökké rajta maradhatnak. Minden
nóduszon 3- 7 elsődleges ág fejlődik, de ritkán ettől kevesebb vagy
több is nőhet.
Ennél a bambus:csoportnál is alapvető morfológiai bélyeg a karcsúszár és a keskeny levélcet. A levelek hossza fajtól függően 4 cm-től 25
cm-ig terjedhet. A: inrernóduszok hossza fajtól függően 4 cm-től 6-8
cm-től 30 cm-ig változhat.
A nem:etség növényei kőzű] csak kevés bironyult télállónak.
Európai gyűjteményekben a -15, -18 °C-ot is elviselő Yushania
1uansarensis és a valamivel gyengébb télállóságú Yushania maculata
fordul elő, kínai s:er:ők ellenben más íajokar is megjelölnek kiválótéltűrőnek. Azokat, amelyek 3000 rn tengers:int feletti régiókban
élnek, mint pl. a Y chungii, amely Sichuan 2500-3800 rn magas
hegyeiből ered -20 °C-ig tartják fagvnírönek, de a Y nitakayamensis
télállóságát is -15 °C-ban határozták meg.

YusHANlA MACliLATA

Yi

E faj 2-3,5 m magas, s:árának átmérője 0,8-1,5 cm körüli. A nó­
dus:gyűrű nagyobb átmérőjű, mint a szárközök vastagsága. A: inter­nóduszok hoss:a 12-14 cm. A fiatal száron apró piros pöttyözöttség
látható. A hüvely gallérja és a nóduscgyúní kissé kidomborodik.
A: első és második nódus: magasságában több apró léggyökér lát­
ható. A s:árhüvely a száron marad véglegesen. A levelek 9-15 cm
hosszúak és 2-4 cm szélesek, felületük barázdált.
Ri:ómái télállók, levele -8, -10 °C-os hidegben fagykárt szenved.
S:árma:ási helye: Kína (Gui:hou és Guangxi hegyei, ahol 15001600 m magasságban találhatók).

178

A KERT SOHA NINCS KÉSZYUSHANLA JAUNSARENSIS

GambleVékony ágacskák és sok kis levél jellem:i e növényt, annak ellenére,
hogy magassága a 2 m-t is elérheti. A s:ár sima és :öld.
A szárhüvely e fajnál lehullik a szárról. A levélhüvely csúcs:ho:közeli részén sok fehér s:őrőcske látható. A rizómák hasonlóan azelőző fajhoz, szimpodíálís típusúak.
Télállósága elég jó, -18 °C körüli, de lombja már -10 °C-nál fagy­
sérüléseket szenved.
Scármazási helye: Dél-Kína magasabb hegyei.
Kínában a Yushania nem:etségnek sok faja él. Közülük, a kis és
nagyobb termetű fajokból megemlítünk néhányat:

Yushania brevis Yi
0,4-0,8 cm 0

Kína: Yunnan őrökzöld erdői 2000 m

1-2,5 m magas 0,3-0,8 cm 0

Kína: Guangxi, Gui:hou hegyei
1400-1700111

1-2 m magas

Yushania chingii Yi
Yushania contusa (McClure) Z. P Wang et G. H. Ye
3 m magas
1 cm 0 [iangxi, Sichuan
Yushania crassisollis Yi
3-5 m magas

1.5-2,5 cm 0

Kína: Jiangxi

Yushania elavata Yi
5-7 m magas

1,5-3 cm 0

Kína: Yunnan 2000-2500 m

Yushania glauca Yi et T L. Lang
4-6 m magas

1,5-1,8 cm 0

Kína: Sichuan 2500-3500 m

Yushania farinosa Z. P Wang et G. H. Ye
3-5 m magas

0,5-0,8 cm 0

Kína: Hunan

Yushania vigens Yi
5,5-6 m magas

3 cm 0

Kína: Yunnan 1950-2500 m

A Yushania nemzetség egyes fajai És:ak-Borneó hegyeiben is megta­
lálhatók.

ISMERTEBB TRÓPUSI NEMZETSÉGEKÉS FAJOK

Bár ha:ánk klimatikus adottságai nem indokolják, hogy foglalko::unk
velük, his:en Európának csak a legdélibb mediterrán klímájában lehet
egy-két trópusi bambus:fajt szabadon nevelni, mégis úgy gondolom,
hogy e könyvben érdemes (ha nem is rés:letesen) néhány trópusi nem­:etséget bemutatni, his:en a Földön élő bambus:ok cőme trópusi, és
kö:tük találhatók azok a fajok, melyek termetük, mechanikai tulaj­
donságaik alapján ga:daságilag is a legjelentősebbek és kiterjedt me­
zógazdasági területen termesztik őket.

BAMBL1SA

SchreberA legismertebb trópusi nemzetség, mely bokorszerű vagy fas:erű ha­bitusban egyaránt léte:ik. A fajok :öme nagy termetű, 15-30 m közötti
magasságot és 8-14 cm átmérőt érhet el. Leveleik általában közepes
méretűek, a scárhüvelyek leválnak a s:árról. S:inte minden trópusi
országban vannak képviselőik. Legtöbb faja a dél-kínai tartományok­
ból származik. Több, mint száz faj és s:ámtalan formaváltozat tartozika Bambusa nem:etséghe:.

BAMBUSA ARUNDll\'.ACEA(Retz) Willdenow

Tüskés bambus:nak is nevezik, melynek magassága akár a 31 m-t ismeghaladhatja. Ágai merevek, rajtuk hegyes, kemény, levéltelen haj­tásrészek vannak. Szárának vastagsága a 15 cm-t is eléri.
S:árma:ási helye: a Jangce völgye Dél-Kínában.
Felhas:nálása: elsősorban papírmasé kés:ítésére használják.

180

A KERT SOHA NINCS KÉSZBAMBUSA GLALICESCH-cS(Willdenow) Siebold

Szinonima: Bamb11sa multiplex (Lour) Re11schel
S:árma:ását tekintve szintén dél-kínai bambus:, mely világs:erteelterjedt. Különösen a Bambusa gtaucesceus 'Alphonse-Karr 't kedvelik
sárga alapon cöld csíko:ású s:ára miatt, és még azért is, mert e: a leg­
inkább hidegtűrő a Bambusák között, és a dézsában való nevelést is
jól tűri. A: alapfaj általában 6-8 m magasra és 3-4 cm vastagságúra
nő.
S:árma:ási helye: Dél-Kína, a Jangce folyó völgye.

BAMBUSA POLYMORPHA

Munro

15-20 m magasságúra és 15 cm vastagságúra növő bambusz. Érde­
kessége, hogy ágképzödése csak a kifejlett s:árak felső harmadától
ke:dődik. A szárak simák, a s:árhüvelyek viszont sokáig maradnaka száron.
S:árma::ási helye: India, Thaiföld, Burma.

BAMBLTSA VENTRICOSA

McClureEnnek a bambusznak, amely 10-15 m magasságot és 5- 7 cm szárát­mérőt ér el, fő érdekessége, hogy s:árcsomóinak egy rés:e megrövidül,
felfúvódik és Buddha hasához hasonló alakúvá válik. E:ért nevezik.. Buddhc1 hasú" barnbusznak.
Származási helye: Kína (Guangxi, Guangdong és Fujian tartomá­nyok).

BAMBLISA VULGARIS

SchrederE: a legelterjedtebb trópusi bambusz. melynek pontos eredete nem
ismert, bár feltehet<'.'-íen e: is dél-kínai s:árma:ású. 10-15 m nrngasra
nő, szárának vastagsága 6-8 cm körüli. S:éles körben termesztik A:sia­
szerte.
E faj változatai és fajtái szintén elterjedtek, kőszönhetóen szép s:ínű

vagy érdekes formájú száruknak.

~I~ MBUSZOK181

BAMBLISA \'ULGARIS 'vrTTATA'

A: alapfajjal azonos nagyságú, de szára sárga, élénkzöld csíkokkal és
sávokkal mintá:ott.

BAMBUSA VULGARIS 'W AMIN'

Mindössze 2-5 m magas, szára viszont a megrövidült internóduszok
miatt nagyon érdekes és dekoratív.

CEPHALOSTACHYUM

Munro

Madagaszkár, Dél-India, Dél-Kína és a Fűlőp-szigetek a származási
helye ennek a 1 7 fajt számláló nemzetségnek. Altalában 10-15 m
magasságot és 4-6 cm szárátmérőt érnek el az itt található fajok.
Leveleik közepes méretűek, a s:árcsomókon általában 7-11 ág fejlődik.
S:áraik színe kékeszöld, a hüvelygyűrű alatt hamvas gyűrű látható.
A: inrernóduszok hossza 60-100 cm.

CEPHALOSTACHYUM PERGACILE

Munro

10-14 m magas, 4-5 cm vastagságú bambusz. S:ára kékeszöld, inter­nóduszai 35-45 cm hosszúak.
Származási helye: Kína (Yunnan, Guangdong) és Burma
Felhas:nálása széleskörű, mert egyenes szárai jól hasíthatók és a ha­
sítékok fonásra alkalmasak. Nemcsak származási helyén, hanem más

trópusi országokban is elterjedt.
További dél-kínai fajok: Cephalostachyum fuchsianum Gamble,
Cephalostachyum vitgaiur« (Munro) Kuvr.
DENDROCALAMUS

Nees

Ha magasságuk alapján nem is, de vastagságuk alapján mindenképpen
a bambus:ok óriásai. Ismert és elterjedt nemzetség. Egyes fajainak
s:árvastagsága a 25 cm-t is meghaladja. A scárhűvelvek általában~~

i-------;182

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

Bambusa vulgaris'Wamin'Dendrocalamus giganteus leváló
hatalmas szárhüvelyekkel

leválók, felületük fajtól függően sima vagy sörtes:őrökkel dúsan borított.
Származásí helyük Dél-Á:sia, ahol fontos ipari növénynek s:ámí­tanak, és a legnagyobb mennyiségben termesztik.
A Dendrocalamusok többsége nagy levelű, sokuk rügye fogyasctható.
Több, mint harminc faj és számos változat rartccík ide.

ÜENDROCALAMl1S ASPER(Schult. f.) Backer

Magassága 20 m körüli, s:árának vastagsága 12-20 cm lehet.
A s:árkö:ök 30-50 cm hosszúak, fiatalon s:ürkés:öld s:ínffek. A:
alaphoz kö:eli nóduszokon körben léggyökerek fejlődnek. Levelei 2530 cm hosszúak és 3-5 cm s:élesek.
Igen elterjedt a trópusokon.
S:árma:ási helye: Kína (Délnyugat-Yunnan).
1

Felhasználása: papírmaséként és építőanyagként kedvelt.

L_

~

183

BA M B U S ZO KÜENROC\L\MUS GIG..\NTEUS

Munro

30 m magasra is megnövő és akár 30 cm s:árvastagságot elérő óriás.
A szár világoszöld s:ínű és kihajtáskor erősen hamvas. A szárközök
hoscscúsága 30-40 cm. Levelei nagyok, 25-45 cm hoss:úak és 4-6 cm
szélesek.
S:árma:ási belye: Kína (Yunnan, Guangdong), de termesztik az
egés: trópusi A:siában.
Felhasználása: épületek, bútorok, hidak készítésére, valamint papír­
gyártás alapanyagaként.

ÜENDROCALAMUS STRICTUS(Roxb.) Nees

Kö:epes termetű tagja a nem:etségnek. Magassága 10-15 m, szárának
átmérője 4-5 cm. Fiatal szára sötét:öld s:ínű és erősen hamvas. A scá­rak vastag falúak és nem mindig nőnek egyenesen. A szárközök
hosszúsága 25-35 cm. A levelek közepes méretűek, 15-20 cm hosszúakés 2-3 cm s:élesek. Nagyon jó s:ára:ságtűrő.
Származási helye: India, Banglades, de Kína déli tartományaiban
is előfordul (Yunnan, Tajvan).
Felhas:nálása: a: előbbi rokonához hasonló.

GrGA~TOCHLOA

Kurz

Ehhe: a nem:etséghe: 7-13 m magas, 4-10 cm vastagságú fajok tar­
to:nak. A szárak egyenesek, vagy ívben elhajlók, mint a G. albociliata
esetében.
A rügyek nagyon szépek, a szárakat borító szárhüvelyek gyakrancsíko:ottak és sörtékkel borítottak. A: ide tarto:ó fajoknak nagy le­veleik vannak, általában 25-45 cm közötti a hosszúságuk és 3-6 cm
a szélességük.
Fajokban elég ga:dag nem:etség (hús: faját ismerjük).
Szárrnacási helye: Malajzia, de Kína legdélebbi tartományaiban iselőfordulnak.
Felhasználása a nagvtermetú fajokhoz hasonlóan történik (építke­:éshe:, s:ers:ámnyélnek és papíralapanyagként).

,-------------,184

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

i--------

1

1

G!GANTOCHLOA PARVIFLORA Keng. f.
Szinonima: Oxitetanthera parviílora Keng f

12-14 m magasra nő, szárának vastagsága kifejlett állapotban kb. 6- 7
cm. A fiatal szár kékes:öld színű, benne halványsárga csíkozottság
látható. A nóduszgyűrű peremén rövid sörtékből álló gyűrű van.
A szárhüvely alsó harmadát is barna sörteszórök borítják.
A levelek 30 cm hosszúak és 3-5 cm szélesek. A szárak nem mindignőnek egyenesen.
Származási helye: Kína (Yunnan).
Felhasználása: szárát építkezéshez, fonások készítéséhez has:nálják.
Wong
Szinonima: Oxitenanthera nigrociliata Munro

G!GANTOCHLOA ROSTRA.TA

Magassága 8-12 m, szárának átmérője 6-10 cm. A szár alapszíne sö­
tétzöld, benne nagyjából azonos vastagságú sárga csíkozás látható.
A szárhüvelye erősen szőrös. A szárközök 25-35 cm hosszúak.
A levelek elég nagyok, hosszuk a 35 cm-t is eléri, s:élességük 3-5
cm. Viszonylag egyenes növésű, nagyon s:ép szárú bambusz.
Származási hely: Malajzia, India
Felhasználása hasonló, mint fenti rokonánál.
További Gigantochloa fajok:

Gigantochloa albociliata (Munro) Kurz
6-10 m magas

6 cm 0

Kína: Yunnan

6-12 cm 0

Kína: Yunnan

Gigantochloa liguata Gamble
15 m magas

Gigantochloa pseudoarundinacea (Stend.) Widjaj
1 7 - 30 m magas
8-13 cm 0
Hongkong
MELOCANNA

TriniusE nemzetség eredeti areáját tekintve Bengáliából s:ármazik. Nagy­
termetű, 20 m fölé növő bambuszok. Száruk alaps:íne élénk:öld, me­lyet sárgásbarna s:árhüvelyek takarnak. A nódus:gyffrű átmérője

azonos a szár átmérőjével.
~---------------~ -------------~

---------------- - - -----t__ BAMBUSZOK

--- -

185

Érdekességük különleges termésük, mely alakját, nagyságát te­
kintve eltér a többi bambusz terméséról.
Magas cellulóztartalmú s:áruk a papírgyártás alapanyaga. Három
faja van, legismertebb a

MELOC-\N:--.:A B.-\CCIFER.-\(Roxb.) Kurz

15-20 m magasságot és 6-8 cm s:árátmérót elérő bambusz. Fiatal s:áraélénkzöld, a: internóduszok 20-30 cm hoss:úak. A scárhüvelv leváló,
a s:árak egyenes növésűek.
Termése 7-8 cm nagyságú körte alakú termés, mely már a: ágonkezd kicsírázni. Állatok kedvenc eledele.
S:árma:ási helye: Bengália, Burma.
Felhas:nálása: há:iipari termékek, papírgyártás.

Guadua angustifolia

,--------

-

1 86

--

--------------,A KERT SOHA NINCS KÉSZ

TO\'ÁBBI TRÓPL1Sl NHIZETSÉGEI-::

Thwaites
India hegyeiben él6, 4- 7 m magasságúra növő bambusz.
Ti:enegy faja van, legismertebb a: OchlanJra tramncorica J. 0. Hooker.
ÜCHLANDRA

Munro
Afrikai nem:etség, Etiópia és S:udán hegyeiben él. Két faja van.
Legismertebb a: Oxytenanrhera abyssinica Munro, mely 15 m magasranő.
ÜXYTENANTHERAGLIADLIA

Kunth

Közép-Amerika nagynövésCí trópusi nem:etsége. Jellem:ője, hogys:árát is dús s:őrö:öttség borítja. Harminc faja van, legismertebba Guadua angustifolia Kunt. 15-20 m magasra n6.
PSELTDOSTACHYLl:--1 Munro
A Himalája déli régiójának nagytermetű nem:etsége. Idetarto:ika Pseudosiaclvyum polymorphum Munro, mely 12 m magasra nő.

N ees
Dél-kínai tartományokban és Tajvan s:igetén élő nem:etség. Jel­lcmcóje, hogy a s:árakat molyhos s:őr:et fedi és a s:árhüvelyek a fajok
többségénél a száron maradnak. 40 faja kö:ül legismertebb és egyben
legs:ebb faja a Schizostachyum funghomii McClure, mely 7-12 m
magasságot és 5- 7 cm s:árvastagságot ér el.
ScHIZOSTACHYLTM

THYROSTACHYS

Gamble8-15 m magas, 6-8 cm átmérőjű, mindöss:e két fajt scámláló nemzet­
ség. Bengália és Thaiföld a ha:ájuk. Általában egyenes növésű, kis
levelű fajok. S:áruk erős, rugalmas.
Felhas:nálása: építési célokra, tartószerkezetek, állvány:atok kés:ítésére.

Gamble8-12 m magas és 6-8 cm átmérőjű. Thaiföldön ismertebb a Thy­
rostachys siamensis Gamble. E: a bambusz 7-12 m magas, 5-6 cm vastag
s:árai vannak. A s:árak scürkészöldek, egyenesek, a s:árkö:ök 20-30
THYROSTACHYS OLI\'ERI

cm hoss:úak. Leveleik érdekesek, mert a faj méretéhe: képest
keskenyek és kicsik, 8-12 cm hoss:úak és 1-1,2 cm szélesek csupán.
S:árma:ási helye: Thaiföld, de Kína déli tartományaiban is ter­mesztik.

~A BAMBUSZOK KÖRNYEZETIGÉNYEÉGHAJLA.TI TÉl',YEZÖKFényigény, napsugárzás: A fényt, mint a bioszféra legfontosabb energia­
forrását a növények, mint autotróf s:erve:etek, nem nélkülöchetik.
A fotoszintetikus asszimiláció folyamatában termelődik a: oxigén ésa bioszféra s:ervesanyag tömegének túlnyomó része.
A fényvis:onyukra ér:ékenyebben reagálnak a: örök:i_1lJ növénvek

(melyek közé a bambus:ok is tarto:nak), his:en a nyugalmi időszakban
is fenntartják anyagcseréjüket, a tél folyamán is megtartják klorofilldús
Iombocatukat, asszimilálnak.
Termes:tett barnbuszaink fényigényét a: eredeti élőhely ténvviszo­nyai tükröcik, hiszen növényekre és állatokra egyaránt érvényes, hogy
evolúciós fejlődésük folyamán alakult ki bennük a: adott környe:ethe:való alkalrnazkodás képessége.
Tekintve, hogy a ma élő bambusztajok többsége trópusi területen
él, elsősorban az erőteljes, de rövidnappalos megvilágításhoz alkal­
mazkodnak. A mérsékelt övi területeken élő bambus:ok a hosszú­
nappalos megvilágítást kedvelik, de különböcó a: igényük a megvilá­
gítás erősségét illetően. Vannak, amelyek a teljes napsütést kedvelik,
vannak, amelyek félárnyékban ér:ik jól magukat, és olyanok isakadnak, melyek a: árnyékban fejlődnek megfelelően. A bambuszok
fénytűrő képességét egyéb ténye:ők is befolyásolják. A fénnyel együttérkező hősugarak a levegő relatív páratartalmát lényegesen
befolyásolják, e:ért a növények fényhe: való alkalmazkodásában ahőmérsékletnek és a páratartalomnak is szerepe van. Fényigényük
szempontjából a bambus:ok háromfélék lehetnek:
Teljes napsütést kedvelők. Általában melegigényes fajok, melyeknek
levélzete nem érzékeny a túl:ott felmelegedésre, felhevülésre. E:
a tulajdonság a télállóságot nem :árja ki, hiszen a legrélállóbb
Phylloscachys fajok kedvelik legjobban a trópusiak mellett a teljes
napsütést.

-- 1 188--------A KERT SOHA NINCS KÉSZ

f------

Félcírn:vékot keJi,elők. Általában a: óceáni vagv magashegyi klímábóls:árma:ó fajok tarto:nak ide, mint a Sasa, Sasaella, Fargesia, Tham­
nocalam11s és Yi1sha11ia képviselői, melyek páradús környe:etben élnek
és leveleik ér:ékenyek a felhevülésre. Teljes napsütésben égési
sérüléseket szenvednek.
Árn:vékot l<edvelők. A: ide tartozó bambus:ok magas páratartalmú
környecetben élnek vagy olyan erdőkben, ahol kevés a lombkoro­
nas:inten áts:űrődő fénymennyiség. A: árnyékot kedvelő fajok közé
egyes kús:ó trópusi fajok és a Pteioblasius genus törpe fajai tartoznak.
Hőigén:v. Hőmérsékletigényük s:empontjából a bambus:okat több­
féleképpen csoportosíthatjuk. A s:árma:ási hely a tűrőképesség
határait alapvetően meghatáro::a. Megkülönböctetünk trópusi fa­
jokat, szubtrópusi fajokat és mérsékelt övi fajokat.
A trópusiak általában melegkedvelók, a s:ubtrópusiak kisebb
mértékben, de s:intén melegkedvelók, a mérsékelt övi fajok eltéró
mértékben, de fagyokat is elviselnek.
E: a felosctás, amely a klíma:ónák tagolódásán alaps:ik, nagyjából
megfelel a valóságnak. Esetenként ezt lényegesen módosíthatja a nö­
vények vertikális tago:ódása, ami act eredménye:i, hogy a trópusi
hegységek magas, 3000-3500 m tengers:int feletti régióiban éló bam-

Sasa quelpartensis állomány (Halla hsg. Csezsu sziget, Dél-Korea)

L

--

- -

--

--

-- _J

---------------------~--- - -- BAMBUSZOK
189
1__:___:__J

bus:ok elég komoly mértékben fagytűrők lehetnek. Például egyes
Chusquea fajok -12 -1 S 0C-ot is elviselnek.
A mérsékelt övi fajok sem egyformán téltűrók, vannak közöttük
olyanok, melyek csak 1-2 °C-os hideget viselnek el, és vannak olyanok
is, melyek még-30 °C-on sem károsodnak maradandóan. E: rés:benadaptív tulajdonságaiknak kös:önherő, mely általában a fajok
szervezettani alakulásában is tettenérhető.
A: erőteljes fagyhatás a scöverek vícvescteségér eredményeci, melyvégső soron ví:felvétel hiányában scáradásho; veret. Kanadai kutatók
kimutatták, hogy a fagytűrő képességet a levelek oldható cukortar­
talma befolyásolja. A: iga:án fagytffrő fajok, mint például a Phyllos­
tachys propinqua, Phyllosrachys nuda, Phyllosrachys aureosulcara stb.
esetében a levelekben más fajokhoz képest lényegesen nagyobb
mennyiségű alkotó cukrot találtak. A levelek transcverzális érháló­:atának fejlettségéből adódó mo:aikosságot s:intén valamennyierősebb fagyokat elviselő fajnál fel lehetett fede:ni.

Víz- és páraigény. Kevés a:oknak a bambus:fajoknak a s:áma, melyek
a száraz levegőt hosszú időn keresetű! elviselik anélkül, hugy talajuk
öntö:ve lenne. Sivatagi bambus: nem léte:ik. Kétségkívűl varrnak
olyan fajok, amelyek jobban bírják a scáracságot, de a bambus:oknagy többségéről elmondható, hogy vízkedveló növények.
Eredeti areájukban a bambuszok trópusi, srubrrópusi-monszunóceáni, mérsékelt övi és magashegységi klímán élnek, ahol általábanbőséges a csapadék. Kivételt képe:nek a:on trópusi területek bam­
bus:ai, melyek a: idős:akos eső:óna miatt a hosszabb ideig tartó scá­racság elviselésére kénys:erülnek. A s:ára: évszak átvészelését segítik
e növényeknél a:ok a s:erve:eti alakulások, melyek alacsonyabb ter­metben, kemény, durva, bórscerü levélfelépítésben vagy s:úrós ág­
rendszer kialakulásában feje:ődnek ki. A bambus:ok sekélyen gyö­
kerecő növények. Általában 1 m-nél mélyebbre nem hatolnak gyö­
kereik. A rizómákon fejlődő gyökerek sok vizet scívnak el a talajból,
mely a ricómákon keres:tül a növény minden részébe eljut. Megfelelő
vízmennyiség esetén a bambus:ok levélzete a megfelelő turgomvornás
következtében fes:es. A \'Í: hiányát leveleik össcecsugorodásával jeleik,
a: alacsony páratartalomra is így reagálnak. Még nedves talajon iselőfordul, hogy a s:ára: levegőn összepöndörödnek leveleik.
Minél idősebb a tő, annál jobban viseli a scáracságot. Vannak olyan

bambus:fajok is, melyek kifeje:etten kedvelik a nedves talajokat, sőt,-----~90- -----------==-----A KERT SOHA NINCS KÉSZ

A bambuszok alatt sok speciális gomba nőolyanok is, amelyek vízparti környezetben élnek. Ilyen pl. a Phyllostacivy: purpurata 'Straightstem'. A relatív páratartalomra a ma­gashegyi fajok ércékenyebbek, mint a legtöbb Fargesia és Yushania.
E:ek a fajok még árnvé kba ültet,·e is sokat sce n ve dric k ascálvos

nvarainkon.
- - --- - - -c------

1

BAMBUSZOK A KERTBEN

E feje:etben arról kívánok scólni, hogy milyen feltételeket kell figye­
lembe venni és milyen feltételeket kell bi:tosítani ahho:, hogy a kertbe
telepített bambus:aink egés:ségesen fejlődjenek és genetikaiadottságaiknak megfelelő habitusú és méretű növény váljék belőlük.
A hely kiválasztása. Ha:ánkban bambus:t bes:ere:ni elég nehé: dolog.
Néhány fajt ugyan kínálnak a nagyobb faiskolák, elsősorban a:ok,amelyek import növények forgalmazásával is foglalko:nak, de a \'á­
las:ték rendkívül s:egényes, a növények egés:ségi állapota legtöbbs:ör
kívánni valót hagy maga után. E:ek a bambuszok nyugat-európai ker­tés:etekből kerülnek ha:ánkba, soks:or éppen ismeretlenségük miattjeltáblázásuk téves vagy csak egys:erűen bambusz néven s:erepelnek
a különböcó fajok. Ha:ánkban van néhány gyüjtő, aki értékesít nö­
vényeket, de nagyon korlátocon mennyiségben.
A bambus:ok ritkaságuknl fogva és bes:er:ési nehé:ségeik miatt isegés: Európában a legdrágább növények kö:é tarto:nak, e:ért ha már
s:ert tett rájuk valaki, érdemes odafigyelni igényeikre és ápolásukra.
Mindenekelőtt nagyon fontos ténye:ő a: adott faj telepítési helyé­
nek kiválas:tása. Bármennyire is télálló bambus:ho: jutottunk ho::á,s:em előtt kell tartani a:t a tényt, hogy még a mérsékelt övi klímábóls:árma:ó növények sem s:eretik a kontinenrális telet. nehe:en viselika szelet, a hideget és a téli csapadékhiányt. E:ért a telepítési hely ki­
választásánál törekedni kell arra, hogy lehetőleg a kert déli vagy dél­keleti szögletébe kerüljenek elültetésre növényeink.
A bambus: nagyon meghálálja. ha más módon is védettséget bizro­
sítunk számára. E: lehet a: épület egy-egy kis:ögellése, melyet falak
határolnak több oldalró, de lehet a: és:aki s:elet felfogó magasra épí­tett kőkerítés, vagy éppenséggel más növények által (pl. fasor vagy
magas sövény. sűrű ágú örökzöldek). határolt térrés: is, ami bizonyos
fokú védettséget és növényi határok esetében sajátos mikroklímát isbictosít bambus:ainknak.
A hclvkiválasctás nem csak a téli hideghatás elleni védelem scem­
pontjából fontos. hanem a növények egyéb igényei miatt is. A bam-

---- --- ----------~- - - - -A KERT SOHA NINCS KESZ

Bambuszok a szerző kertjében---------BAMBUSZOK

buscok rerrnéscetes élc--íhelvühin a,.l itt kőmvccen feltérelekhe: alkal­
mazkodrak, amit telrérlenül t1g\'elembe kell venni a telepítésnél. A:előbbiekben már scóltunk a ténvigéuvról, a páratartalomról és a ta­
lajnedvességról, stb. Nyilvánvaló, hugy a teljes napsütést kedvelő fajnagy fák árnvékában sfnvlódni t~)g, mint ahogv a: áruvékkedvelő
bambuszaink a direkt hó é, t~nyh,1t,1,nak kitéve napégéseket s:en­védnek. legvengülnek é~ elpusztulnak. E:én fontos, lwgy a telepíteni
kívánt bambuscról minél többet megtudjunk, a lehetséges legjobb
feltétel birrosítása és a legjobb élettér kiválasztása végett. A barnbu­
scokat általában konténerben árulják. A: igénves kertész ügyel arra,
hogy portékája a vevők őrőrnét s:,lliólja, s csak olvan növényt kíván
eladásra, ami életerős, hu:amusabb ideje konténerben van, abban
megfelelően begvökeresedett. Ha a növénv száránál fogva emeljük
meg a: általában nehéz konténert és a földje nem reped meg, vagy
nem szakad ki belőle 8 növénv. bi.tosak lehetünk benne, hL,gy jól\'311 begyökeresedve.

A Bíbor Bambusz Kert Pekingben

194~------------------ A KE R T SO H A N IN C S KÉS Z

Talajadottságok. A hely kiválasztása mellett rendkívül fontos ténye:ő.
hogy hogyan készítjük elő a talajt a: ültetésre. E: annak ellenére islényeges kérdés, hogy a bambus: sokféle talajban megél, nem nagyon
válogat, úgynevezett amfitoleráns növénynek s:ámít. Olyan fokú érzé­kenységet, mint más növények esetében a magas mésctartalommal
vagy savas jelleggel szemben, bambus:nál nem tapasztalunk. bi:onyos
határokon belül a lúgos és savas talajokat egyaránt elviselik, de leg­
inkább a kö:ömbös pH-jú talajokon fejlődnek jól.
A bambus: s:ámára a kérnhatásnál fontosabb ténye:ő a talaj scer­
kerete. vírmegtartó és vízáteresrró képessége, ásványianyag- és humus:­tartalma. Fontos tehát, hogy a: a talaj, amibe bambus:unkat ültetjük,
rendelke::en e:ekkel a: adottságokkal. Legyen laca, scellós, de tartsa
is meg rés:ecskéi közört a vitet. A bambusz kötöttebb talajon is s:épenfejlődhet - válvogtalaj, agyagos homok-, hiszen e:ek jó ví:megtartó
képességű talajok, hátrányuk viszont abban jelentke:ik, hogy nehe:enmelegednek fel és felszínük hajlamos a kérgesedésre. A víri bambuszok
kivételével a magas talajví:s:int nem jó a bambus:oknak, his:en e:ek
a talajok levegőtlenek és hidegek. A talaj hőmérsékletére a bambusz
rizómái nagyon ér:ékenyek, amit késői kihajtásuk is iga:ol. A talaj­szerkezet és ví:há:tartás mellett a talaj ásványianvag-forgalma és
s:ervesanyag-forgalma s:intén fontos ténye:6.
A bambuszok tápanyagigényes növények. A nitrogén, fos:for és
kálium mellett jelentős mennyiségben ves: fel nyomelemeket és ultra­
nyomelemeket a talajból. Valamennyi növény köcül kimagaslik sci­
lícium igénye. Biológiai produktivitásából ered magas s:ervesanyag
felhasználása is. A bambus:okról scóló s:akirodalmak mindegyike
inten:ív talajeró-visscapótlást javasol, amit s:erves trágya alkalmazá­sával céls:erű megvalósítani. Erre a célra kontinentális klímán a mar­hatrágya a legmegfelelőbb, mely rartalmaz;a minda:okat a: anyagokat,
amelyek a bambuszok fejlödéséhe; és növekedéséhe: szükségesek.
Ültetés. A megfelelő hely kiválasctásánál ügyelni kell arra is, hogy
bambus:unk monopodiális ri:ómatípusa miatt megfelelő nagyságú
helyet igényel normális növekedéséhez. E: a területigény némilegugyan korlátozó, de egy meghatáro:ott alapterülettel feltétlenül scá­molni kell. E területnek a nagysága fajonként eltérő. E:t egy tulaj­
donságöss:eg:ő táblában jelöltem meg a hidegtűrő fajok esetében.
A: ültetés nagy gondosságot és alaposságot igényel. A növényeket
úgy kell kiemelni a konténerből, hogy földlabdájuk egyben maradjon~

,-- ~BA M B U S ZO K

195

A kertekben építőanyagként is kitűnő a bambusz

7

I~ --------A KERT SOHA NINCS KÉ~és lehetőleg ne sérüljenek. Gyakran előfordult, hogy annyira begvö­
keresednek és ri:ómakötegekkel besűrűsödnek, hogy biztonságos ki­
emelés csak a konténer scérvágásával történhet.
, A: ültetőgödör mérete mindig a: ültetendő bambus: méretétől függ.
Alralános szabályként vehetjük, hogy kétszer olyan nagynak kell len­nie, mint a bambus:tő szélessége, és kéts:er olyan mélynek, mint a föld­
labda magassága. E: utóbbi nagyon fontos, his:en a: első trágyázást
ültetéskor vége::ük el A kiásott gödör aljába 10-15 cm vastagságban
s:ervestrágyát rétegcünk, amit 10 cm vastagságú földdel lefedünk. Erreállítjuk rá a földlabdás növényünket úgy, hogy a földlabda felső fels:ínecsak kicsit kerüljön lejjebb a: eredeti talajs:intnél. E:után földdel fel­töltjük a tő körüli térrés:t és kialakítjuk a vízmegtartáshoc szükséges
tányért. Túlságosan megtaposni a betemetett földet földlabdás nö­vénynél nem s:ükséges. Ha e::el végectünk, bőséges öntözéssel fe­
je::ük be a: ültetést. A bambuszt a gyümölcsfák ültetéséhez hasonlóan
elis:apolni nem s:abad, mert gyökér:ete megfulladhat. Olyan terüle­
teken, melyek cserebogárpajorral vagy lótücsökkel fert6:öttek, cél­szerű talajfertőtlenítést végezni. E célra Basudin vagy Galation egy­aránt alkalma:ható. A: ültetést kora reggel vagy a: esti órákban cél­s:erff vége:ni, amikor nincs nagyon meleg. A tavaszi ültetés előnye
a: ős:ivel szemben, hogy a nyár folyamán ültetett növényünk több új
ri:ómát és gyökérsarjar fejleszt, ami téli megmaradásának esélyét
javítja. Konténeres töveket nem fontos visszavágni. Ha szabad gyö­kérrel ültetünk bambusct, vágjuk le a s:árak kétharmadánál a növényt,csökkentve e::el a párolgás miatt fellépő ví:ves:teséget. Nagyon fon­tos, hogy talajunk a soro:atos öntö:és ellenére is megfelelő szerkezetű
maradjon. Erre annál is inkább szükség van, mert él bambusz esetében
további talajművelésre nincs lehetőség, his:en a: egyre nagyobb
tömegben keletkecó rizómák és gyökerek a talajt sűrűn behálózzák.
A túlságosan la:a és a túlságosan kötött talajok s:erke:etének javítását
mulcsolással vége:hetjük. E célra kéreg-, lomb- és ágörlernény, aprított
faforgács és fűrészpor egyaránt használható. Lényeg, hogy magas cser­
savtartalmú fák részeit ne alkalma:zuk, mert a magas csersavtartalom
gátolja a növekedést. A bambus: egyébként idővel gondoskodik arról,
hogy talajszerkezete optimálissá váljon, his:en évenként kicserélödö
levélzete, valamint lehulló s:árhüvelyei avarként maradnak vissza
a talajon és humifikálódnak. E: a talajs:erke:etet nagyon kedvezően
befolyásolja, segíti a: ásványi anyagok viss:ajutását a talajba és scilí­

ciumho: juttatja a növényt. Altalános szabály, hogy a bambus: alól

~__J

1

- ------jBAMB

1_9_7

USZOK

1

Bambuszgyűjtemény a hangzhoui botanikus kertben

~ ~1_
9_8-- - - - -~ - - - - __A_
K_
ER_
T_
s_
oH_A_N_
IN_
c_
s_
KÉ_
s_
z_

1

a kép:ődő avart nem s:abad elvenni. Idővel a bambuscülcetvényünk
alatti avarréteg vastagsága optimizálódik. A bambus:avarnak egyedüli
hátránya, hogy nehezen engedi át a vizet, ezért esőzések idejn néhány
helyen céls:erű talajs:intig felkaparni a leveleket, hogy a csapadék
könnyen a talajba juthasson. Ugyanakkor előnyt jelent, hogy a: avarként felhalmozódó levelek a talajnedvesség nagy rés:ét visszatartják,
a kipárolgást megakadályozzák.
Az avarlebomlás a magas s:ilíciumtartalom miatt lassúbb, mint más
lombos fajok esetében. A levelek humifikációjában a talajfaunának
komoly szerepe van. A földigilis:ták kifeje:etten kedvelik a bambus:okleveleit. Gyakran megfigyelhető, hogy a talajra hullott levelek égnek
állva, alapjukkal a talajba fúródva, különösen a: esti órákban élénken
mo:ognak. Ha ilyen helyeken megkaparjuk a földet, láthatjuk, hogya földigiliszták húzzák a járataikba az összesodródott bambus:leveleket.
Hazánk talajadottságai a legtöbb bambus:faj s:ámára kielégítőek,kivételt csak a pangóvizes területek jelentenek. Ha ilyen területen
meg akarjuk tartani a bambus:t, akkor a számára kijelölt helyet szűk­séges feltölteni és a talajt alatta kavics- vagy kőtörmelékkel drenálni
kell.
A BAMBUSZOK SZAPORÍTÁSA
Mint általában a növények többségénél, a bambus:ok esetében is tulaj­
donképpen kétféle s:aporításmód létecik: a: ún. ivaros- vagy generatív
szaporítás és az ivartalan (vegetatív) szaporítás.
Az ivaros szaporításhoz mindenekelőtt magra van szükség, amia bambuszok többségénél nem könnyen elérhető. A magprodukciót
minden esetben virág:::ásnak kell megelő:nie, ami a fajok nagy rés:énélcsak hosszú időközönként jelentke:ik, s akár egy emberölrónél ishosszabb időszakot vehet igénybe.
Bár a magról történő s:aporításnak határo:ott előnyei vannak például a növény korának pontos ismerete -, mégis ritkán kerülhet
sor alkalmazására. Elsősorban elvirágzó és magot érlelő idősebb tövek,valamint a gyakrabban virágzó és a virágzást túlélő fajok esetében
alkalmazhatjuk a magról való s:aporítást.
A bambuszok virág:ása kapcsán ismertettük a magprodukció lé­
nyegét, miszerint a rnagfejlódés a virágzást követő évben történik. Ek­
kor válnak éretté a magvak, melyek enyhe dörcsölésrc vagy késóbl:

maguktól is kihullanak a kalászból. Tekintve, hogy a: egyes bam-

199

bus:fajok magjai csíraképességüket hamar elvescítik, nem szabad túl
soká késlekedni az ültetéssel, s főleg nem ajánlatos éveken keresztül
tárolni a magokat.
A magvetés nem túlságosan bonyolult művelet, különösebb szak­
tudást nem igényel. A magágy talaja lehet homok vagy kerti föld, dea kereskedelemben kapható tápanyaggal dúsított földkeverékek még
inkább előnyösebbek. Célszerű mindegyik földtípusho: 1/3 rész tő:eget
keverni, részben a la:a s:erke:et, részben pedig a talaj víchártarrásának
javítása céljából.
A technológiai művelet abból áll, hogy az elkészített magágy fel­színére kis:órjuk a magokat, amit vetés előtt egy órával ví:be áztatunk,majd erre az eredeti földkeverékből 1 cm vastagságú talajt rétegzünk.
E:után lehetőség s:erint meleg, párás helyen tároljuk és 2-3 naponkéntóvatosan megöntö::ük. Célszerű a magvetést a páravisszatartás miattüveglappal befedni.
A magok a fajtól függően kb. 3-8 hét alatt kicsírá:nak és fűszálhoz
hasonlító növényekké fejlődnek. Vigyá:ni kell, nehogy a túlöntö:éssel
levegőtlenné váló talajban tórothadás pusztítsa el a magoncokat. Szak­szerű ke:eléssel kb. 3-4 év alatt fejlődik életerős növénnyé bambu­
s:unk.
Sokszor azonban erre a: óvatosságra nincs is szükség. A magérlelő
növények maguktól is elhullajtják magvaikat, mely a tövek alattkedvező feltételek esetén maguktól is kicsíráznak és magoncokká fej­lődnek. Ilyenkor nincs más teendő, mint óvatosan ásóval, földdel
együtt kiemelni a növénykéket és cserépbe ültetni. Télire kinthagyni
semmiképpen nem ajánlatos, mert a fagyok a kis növényeket elpusz­
títják.
A hidegtűrő fajok általában bőségesen hozzák magjaikat. Egyes
Sasa és Pseudosasa fajok jól szaporíthatók magról, viszonylag rövid
idóköcönként, 5-6 évenként virág:anak úgy, hogy virágzásukat rend­szerint túlélik.
A másik és általánosabb s:aporítási mód a vegetatív szaporítás,melynek több típusa ismeretes, egyben azonban megegyeznek, hogy
mindegyik a nővény valamely vegetatív részét has:nálja fel s:aporítás
céljára. Legtöbbs:ör a ri:óma és a s:ár, de meriklónos szaporításnál
más szervek meris:téma s:övete is kiindulási alap lehet (pl. az ág).
A vegetatív szaporítási mód a::al a hártánnyal jár, hogy kisebba gének variációs lehetősége és a keletke:ett utódok a: anyanyövény
korával megegyező korú növények les:nek, melyeknek a: esetek~

,----- 'L_2_00_

A KERT SOHA NINCS KESZe---

Bambuszszegély a Császári Palota kertjében (Peking. Kína)

___ J

201

V AMBUSZOK--

többségében nem ismerjük a pontos korát. E: a virágzási periódus
szempontjából lehet érdekes, amikor a: elö:ő évben vásárolt, fiatalnaklátszó növényünk a követkecó évben esetleg kivirág:ik.
A hagyományos vegetatív s:aporítás scárnélküli \'agy s:áras ricó­
mas:akas:okkal történhet.
Legáltalánosabb, de eléggé pa:arló móds:er a: anyanövényről tör­
ténó sarjelválasctás, amikor a: anyatő széléről éles ásóval vagy fGréss:elakár többs:álas, nagyobb ri:ómakötegekkel rendelke:ő sarjat válasz­
tunk el. Ez a módszer a:onban korántsem biztos és sokszor olyan
fö-, tápláló ri:ómát kell elvágni, ami leválasztott növényünk pusztu­
lását okozza. A földlabdával leválasztott növényi sarjat beültetés után
céls:erű visszavágni, hogy a meglévő ri:ómák ne a régi, hanem az újhajtásokat erősítsék.
Ügyelni kell, hogy új konténeres növényünk földje ne s:áradjon
ki, de ne is iszapolódjon el túlöntö:és követke:tében. Másik hátránya
ennek a móds:ernek, hogy a: anyatövek rends:eres megsértése hát­ráltatja és visszaveti eredeti növényünket a fejlődésben.
A másik vegetatív szaporítási mód a rizómáról hajtatás, ami egy
hoss:abb rizóma feldarabolásával történik. Bár úgy tűnik, hogy e::egys:erű művelet és minden esetben sikert hoc, a valóságban mégis
más a helyzet, s tapasztalat hiányában általában sikertelenséggel vég­:ődik. A rizómáról történő szaporításra a növény nem mindegyik ri­
zórnája alkalmas, a háromévesnél fiatalabb és idősebb rizómák egy­aránt alkalmatlanok. A túl fiatal rizómák nem rendelkeznek a rügy­
képzéshez elegendő tápanyaggal. Ilyenkor nagyon beindulhat a rügyek
növekedése, de aztán hirtelen megáll és rendszerint elpus:tulnak.
Az idősebb rizómák viszont már elves:tették reprodukciós képes­ségüket, általában kemény felületűek, burkoló pikkelyeik is pusctul­
nak. A: iga:i s:akértelem tehát acr jelenti, hogy sikerüljön megtalálnia legregenerábilisabb, rügyprodukcióra leginkább alkalmas hároméves
rizómákat.
A hoss:abb ri:ómadarab 15-20 cm-es feldarabolása után konté­
nerbe, jó vízáteresztő képességű, tápanyaggal kellően ellátott talajbaültetjük úgy, hogy a rügycsúcsok lehetőleg felfelé vagy oldalirányba
álljanak. Több évig neveljük konténerben, ügyelve mindig a megfelelő
méretű edény alkalma:ására. A konténerben történő nevelés különös
odafigyelést igényel. A ri:ómafeldarabolásos s:aporításnál nagyon
fontos a szaporítás megfelelő idejének megválasztása. A legoptimá-lisabb időpont a rizómán történő rügyfejlődés megindulásának a kez1_

204A KERT SOHA NINCS KÉSZ

dete. E:t azonban a klimatikus tényezők, védettség, stb. nagymérték­
ben befolyásolja, ezért ezen időpont megválasztása csakis odafigyelésen
és tapasztalaton alapulhat.
Egy harmadik vegetatív szaporítási mód a s:impodiális gyökérzetű
trópusi fajok szaporítása. Itt a növényi rés:t a rizómanvaknál levágják
és elültetik. Csak egyévesnél idősebb növényeknél lehetséges, mertúj oldalri:ómákat csak ezek képesek fejleszteni.
További vegetatív szaporítási eljárások is ismeretesek a szimpodiális
fajoknál. A viszonylag vastag s:árakat két nóduszgyűrőt átívelő hosszú­
ságban feldarabolják. Belsejüket megtöltik nedves homokkal, majd az
al-só nóduszgyűrG magasságáig szintén nedves homokba állítják
mindaddig, amíg a nóduszból új gyökerek és hajtások nem fejlődnek.
Léte:ik olyan s:aporítás is, hogy frissen levágott trópusi bambus:okszárát vízszintesen elfektetik, leföldelik. Néhány hét múlva a nó­
duszokból rügyek és gyökerek fejlődnek. Az internóduszokat ezutánátvágják és így új növényeket kapnak.
A vegetatív szaporításnak most már létezik egy új módja - a bio­technológiai kutatásoknak kös:önhetően -, nagyszámú utód létre­ho:ását teszi lehetővé minimális alapanyag felhasználása mellett. Ezt
a szaporításmódot mikroszaporításnak vagy meriklónos szaporításnak
nevezzük. Ennek lényege, hogy a növény valamelyik szervének osz­
tódó szövetét csíramentes környezetben táptalajon növénykévé nevelik. A bambusznál leggyakrabban a csúcshajtás merisztémáját
használják. A bambus: egyike azon növényeknek, melyeknél leg­nehezebben alkalmazható a mikros:aporítás technikája. Trópusi bam­buszok vonatkozásában már értek el sikereket, különösen a Bambusa
bambos és a Dendrocalamus asper esetében, de a mérsékelt övi fajok
szaporításának technológiája még nincs teljesen kidolgozva.
E szaporítás előnye a nagy mennyiségben nyerhető új növény
mellett, hogy lehetőséget ad a tiszta génkonzervációra és arra, hogy
csakis a legjobb tulajdonságú egyedek utódai legyenek termesztésbevonva.

--11( Bambuszok egy közparkban (Hangzhou, Kína)~~

I BAMBUSZOK205

HOGYAN ÁPOLJUK BAMBLTSZAINKAT?
Bárki mondhatná, hogy miért kell a bambus:okat ápolni, hiszeneredeti élőhelyükön, a s:abad termés:etben sem gondo::a őket senki,
mégis megvannak, és viszonylag nagy területeket borítanak be a Föl­
dön. Ez valóban így van, s:abad termés:etben nem igényelnek gon­dozást, hiszen a bambuszerdők vagy a bambuss:::al elegyes társulások,hasonlóan más ökoszis:témákho:, önszabályozó rends:erhe:, ahol
a megfelelő klimatikus, edafikus és anyagforgalmi (egyszóval ökológiai)
feltételek adottak és biztosítják a növények s:ámára a: egyenletesfejlődést és növekedést. A kertbe telepített bambus::aink ebből a na­
gyon bonyolult rends:erből kikerülve csakis akkor képesek fennma­
radni, fejlődni és növekedni, ha (amennyire lehetséges) megpróbáljuk
az eredeti tenyészterület adottságainak lehetséges rés:ét bi:tosítani.
Más klíma, más ökológiai feltételrends:er sok esetben befolyásoljaa bambus:ok habitusát, növekedési ütemét és viselkedését.
Hogy növényünk egészségét és fejlődőképességét megőrizzük tel­jesen más feltételek mellett, mindenképp ápolni és gondo:ni kell őket.
A: öntözésről a trágyázáson keres:tül egés:en a téli talajtakaráson
és tisztítóvágás múvelerein át sokféle ápolási munkát kell elvégezni,
míg növényeink adottságaiknak megfelelő méretűre növekednek.
A munka sokrétű, de egyáltalán nem időigényes, bárki s:ámára kőny­nyen és egyszerűen elvégezhető. annál is inkább, mert e munkák idény­
jellegffe k.
A legfontosabbról, a helykiválaszrásról és a: ültetés scakscerűsé­gének fontosságáról már szóltam, hiszen e: garantálhat sikereket
a későbbi fejlődés szempontjából. A bambus: ápolási munkálatai
között három tevékenységet kell külön kiemelni: a trágyá:ást, a::öntözést, az idősebb ültetvények esetében a tis:títóvágást.
Trágyázás. A trágyá::ás elsősorban a szervesanvag pótlását jelenti, deemellett fontos szerepet játs:ik a megfelelő talajs:erke:et kialakítá­sában is. A bambus:ok rendkívül tápanyagigényes növények. Ha meg­
vi:sgáljuk hihetetlen produktivitásukat, akkor e: egyáltalán nem
meglepő. Hazai klímánkon kb. 12-15 évre van s:ükség ahho:, hogy
közepes vagy nagy méretű bambus:aink maximális magasságukat és
szárvastagságukat elérjék. A kifejlett bambuszliget a:onban a néhány
hónapos vegetációs idő alatt, általában 25-45 nap alatt, akár ríc, vagyakár több száz 6-8, vagy 8-10, vagy 15-25 m magas, 4- 7-12 cm szárvas-~'

A KE R T SO H A NIN C S KÉS Z------------- --

Egynyári virágokkal élénkített bambuszcsoport egy hazai kertben~~~~~~~- __j

1~

--

BAMBUSZOK

--

-~~I

tagságú hajtásokat ké-pes produkálni. E: a rendkívüli produkció hí­
heretlen mennyiségú s:ervesanyag-felhas:nálást tes: s:ükségessé.
Erthetó tehát, miért ilyen tápanyagigényes növények a bambus:ok.
A: első trágyá:ást mindig a növény ültetésekor vége::ük. E:után
még egy-két évig lehet egyre nagyobb sugarú körben ásással talajba
juttatni a s:ervestrágyát, utána vis:ont csak fejtrágyá:ás és esetleg
lombtrágyá:ás jöhet számításba, his:en a: akkorra kialakuló rizóma­
rendszer a talajművelést lehetetlenné tes:i.
Trágya és trágya között különbség van. Tekintve, hogy a bambuszok
más növényekbe: hasonlóan a nitrogénből has:nálnak a legtöbbet,
célszerű olyan trágyát alkalma:ni, amelyikben a nitrogén, fos:for és
kálium 10:5:5 arányban van jelen. Ilyen műtrágyát könnyű találni,a s:erves trágyák kö:ül pedig a ló, juh és szarvasmarha trágyájában meg­kö:elítőleg ilyen arányban találhatók a legfontosabb ásványi anyagok.
A: óceáni klímán, ahol a levegő páratartalma és a csapadékvisconvok
nagyjából kiegyenlítettek, a ló a juh trágyája a legjobb. A kontinentális
klímán a megfelelő csapadék és pára hiánya miatt a marhatrágya al­
kalmazása látszik céls:erűbbnek. E: ugyanis nem éget, és szépen fej­lődnek tőle a növények.
Nagyobb bambus:os területeket kétévente szükséges megtrágyá:ni.
A bambus: hatalmas étvágyának megfelelően a legkülönbözőbb szak­
irodalmak a m-kénr kijuttatott trágyamennyiséget 15-20 kg-ban ha­tároz:ák meg. Ez óriási mennyiség más növények trágyaigényéhe: ké­pest, mégsem ég ki tőle a bambus:. A trágya érettségi fokát a: adotttalajféleségnek kell eldönteni. Elözetes talajművelés, valamint laza,homok jellegű és túlságosan kötött talajok esetében a félérett, erősen
szalmás trágya a: előnyösebb. Fejtrágyá:ásho: viszont a: érettebb trá­gyák a jobbak, melyek könnyebben mállanak, oldódnak és mosódnak
be a csapadékvízzel. A trágyá:ás legjobb ideje a: ős:i hónapokban
van. A kijuttatott trágya a még nem fagyos földbe a: ős:i csapadékkal
bemosódhat, amennyiben s:erencsénk van és csapadékos a: ős:i idő­járás. Ha a: ős:i trágyá:ás valamilven okból nem lehetséges, akkor té­
len kell kijuttatni a trágyát és semmiképpen nem rügyfakadáskor, mert
a felszínre törő hajtások nagyon sérülékenyek. A trágya egyben kiváló
talajtakaró is, mely megvédi a fels:íni rizómákat a kifagyástól. Trágya­:áskor ajánlatos talajfertótlenítóvel beszórni a trágyákat, his:en a :sen­ge ri:ómákat nagyon kedvelő lótücsök és lárvái a trágyában élnek és
túlságosan elszaporodva komoly károkat oko:hatnak.

~

210

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

1

1Öntözés. A másik nagyon fontos ápolási munka a megfelelő
mennyiségű ví:pótlás. A bambus:ok trágyá:ásának kapcsán rendkívüli
tápanyagigényüket hangsúlvoctuk. A bambus:ok nem csak a táp­anyagot, hanem a vi:et is kedvelik. A nem megfelelő ví:ellátásra na­
gyon érzékenyen reagálnak. Ke:detben leveleik összesodródnak,,,furulyá:nak" s ha huzamosabb ideig nem kapják meg igényelt víz­
mennyiségüket, az levélhullást eredménye:.
A ví:igény a táplálékigénnyel szoros kapcsolatban van, de a sűrűlombozat, a levelek nagy száma miatt kialakuló párolgó felület és a se­
kély gyökerezés is fokozza a ví:felhas:nálást. A bambus: minden szer­
vében, a rizómáktól a s:áron, a: ágakon át egés:en a levelekig jelentős
vizet találunk. Bárhol átvágva a scárakat, ri:ómákat, mindenhol
csepegő víz jelenik meg. A nagyobb kiterjedésű tövek vegetatív scer­
veikben nagyobb mennyiségű vi:et tárolnak. A furulyá:ás egy véde­
kezési reakciója a növénynek, ami megakadályo::a a tokozott páro­logtatást. Amint a tű:ő nap hatása megs:ffnik és a növény foko:atosanárnyékba kerül, úgy ke:denek kifes:ülni ismét a levelei, még akkor is,ha közben nem öntöcték meg. Legjobb móds:er tehát, ha a talaj­nedvességét ellenőrizzük, vagy talajnedvességre ér:ékeny automataöntözőrends:ert ü:emeltetünk. Öntö:ésre bármilyen ví; felhas:nál­
ható, ami nem s:ennye:ett, káros anyagot nem tartalma:. A: öntözést
célszerű vagy a kora esti vagy a hajnali órákra idő:íteni, így elkerüljük,
hogy a nedvesen maradt levelek a tff:ő napsütésben égési sérüléseket
szenvedjenek. Melegben és erős napsütésben csak közvetlen a talaj­felszínt szabad öntözni. A talaj nedvességtartalmát jel:i hajnalonként
a levélcsúcson megjelenő vízcsepp is. E: a guttáció jelensége, melya fölösleges víz eltávolítását jelenti. Ha ilyet tapasztalunk, még akkor
sem s:ükséges megöntözni növényeinket. ha a nappali forróságban
furulyá:nak a levelek, mert a talajban bőségesen van ví:. A vece­
tékes ví: is felhas:nálható a: öntözésre. de legjobb a: állott, csapa­
déktartóban gyűjtött víz. A: öntö:ést célszerűbb ritkán és alaposabbanvégezni, mint naponta.
Tisztítás A bambus:ültetvény ápolási teendői kö:ött fontos feladat
a tisztítás művelete. Erre akkor kerülhet sor, ha ültetvényünk már
legalább öt éves és eléggé terjedelmes. A tís:títási múvejer célja, hogy.,.. A nagyobb kínai parkokban mindenütt van bambuszliget

~

211

7

--- -------------..
. l~
Jt;;~
_'
7

·r~

.:,

:i

~

. -

•

,.

Bambuszok a Tiltott Város egyik udvarán (Peking)____ _J~212

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

az egés:séges fiatal, egvöntetú s:árak kö:ül a: időseket, a satnyákat.
a kiíakultakat vagy a sérülteket eltávolítsuk. Tudni kell, hl1gy a s:árakáltalában 6-8 évig élnek és 5-6 évig táplálják a rizómákat levelükben
készített táplálékkal. Utána még évekig megtartják leveles hajtásaikat,
de fotos:intetikus termékeik a ri:ómákba már nem jutnak el, nemvesznek részt a tartalék tápanyagok képzésében. Végül s:ínük teljesen
kifakul, faluk elvékonyodik, fajsúlyuk csökken és kiszáradással fejerikbe életfunkciójukat. Amikor már edénynyalábjaik elkovásodtak, el­érték a: 5-6 éves kort, célsrerű kivágni őket. E:t nemcsak az alap­
funkció megs:Gnése miatt kell megtenni, hanem a:ért is, hogy az ál­
raluk nevelt bambus:tövek sce llősc lc, levegősek legyenek, Je legfő­képpen a:ért, hogy a: új hajtások megfelelő mennyiségű fénybe:
jussanak. A kivágandó szárakat nem mindig könnyű felismerni, hiszen
legtöbb esetben még leveles hajtásuk és s:ínes s:áruk van. Megköny­nyíti a válogatást, ha a: új hajtásokat egy s:ínnel megjelöljük, s haeljön az ideje 5-6 év múlva, egys:erűen kivágjuk. A tisctító vágás
másik feladata a s:árak tipi:álása, hiszen így alakul ki a: egységes szár­
vastagságú, nagyjából azonos távolságra lévő s:árak alkotta bambusz­
liget.
A tisztító vágást késő őss:el illetve télen kell elvégezni. Ajánlatos
a talajfelszínen éles fűréss:el elvágni a s:árakat, törekedve arra, hogy
minél kisebb roncsolódással járjon a művelet. A: első tisztítást köve­tően legalább kétévenként el kell vége:ni e:t a munkát. A tisztítóvágás
során kitermelt 5-6 éves szárak rendelkeznek a legkedvezőbb fizikaiés technológiai tulajdonságokkal. mint a szilárdság, rugalmasság,
hajlíthatóság, hasíthatóság.
Érdemes felhas:nálni a legkülönfélébb célokra, pergolának, növényi
támas:tékoknak, horgáscbotnak, stb. a kivágott, ágaitól megtisztított

szárakat.
Téli fagyvédelem. Lényege, hogy különösen a fiatal töveket valamilyen
módon védjük a kontinentális tél szélsőséges hatásai ellen. Amikora bambuszok téltűrő képességéről beszélünk, akkor általában arról
van szó, hogy a tövek rizómái nagy hidegek után is kihajtanak vagya meglévő szárak is fejlesztenek új hajtásokat és levélzetüket kicserélik.
A téltűrő fajok többségének is nagy hidegek esetén vannak kisebb­
nagyobb sérülései, melyet a fagy okoz. E: legtöbbször lornbfagvás, deelőfordulhat s:árfagyás is, amikor a s:ártagok, egy rés:e csúnyán meg­barnul a rés:leges szövetelhalás következtében. A sérülések a föld

r---

~

BAMBUSZOK213-~---...1

1

1

1

/

1

1

Semiarundinaria fastuosaL_,1- -~2_1_
4A_
KE_RT SOHA NINCS~ ---,

alatti rizórnákat is érintik, különösen a fels:ín közelében és a tövek
szélein s:envedhetnek fagykárt. Ilyenkor a ri:ómavégek hüvelyeiáttets:ővé válnak és a rizómával együtt rothadni ke:denek.
A bambus:növény következő évi hajtásai a ri:ómák épségétól, te­lelésétől függ, ezért érdemes védeni, takarni a töveket. Nyilvánvaló,
hogy a legtökéletesebb védelmet a vastag hótakaró nyújtja, de e: vé­letlenszerű és esetleges. Téli takarásra többféle környe:etbarát anyag
is felhasználható, mint a s:alma, fűrés:por, faforgács, apríték és ké­regőrlemény. Valamennyinek csak akkor van jelentősége, ha elég vas­tag, 25-40 cm szigetelő réteget késcítünk a tövek körül meghatáro:ottsugarú körben. A s:alma hátránya, hogy nedves időben könnyen
penészedik, dohossá válik. A íűrészpor; faforgács és apríték mulcsolásra
kiválóan alkalmas. Ugyanilyen jó a kéregőrlemény, ami haszna mellett
még dekoratív is. Ezek a termés:etes anyagok a vegetációs időben is
ott maradhatnak a tövek alján, humifikációjuk kedve:ően befolyásolja
a talaj s:ervesanyag-tartalmát és szerke:etét. Védenek a túl:ottmértékű gyomosodás ellen, és megakadályo::ák act, hogy a talajból
nagy mennyiségű víz párologjon el.
A téli takarást a mi klímánkon október végén vagy novemberbenkell elvégezni. A lényeg a:, hogy időben történjék. A bambus:ok tél­állósága koruk előrehaladtával fokozódik. A: idős töveket nem scük­
séges takarni, de saját lehullott levélzetüket ott kell hagyni a tövek
alatt.
A téli károsodást sok esetben nem a növény rés:einek fagyhatásra
történő roncsolódása oko::a, hanem a:, hogy a növény a fagyos ta­
lajból vizet nem tud felvenni. Sekély gyökere:ésük miatt a talaj átfagyásaa bambuszokat külön súlytja.
A „fagyvédelem" fontos esrköce lehet a locsolás. Ha több napon
keresztül melegebb, de legalább fagymentes idő van, érdemes alaposan
beöntözni a növényeket. A szárakat és a lornbo:atot nem ajánlatos
locsolni, mert nagyobb kárt okozhatunk vele.
Növényvédelem. Igazi növényvédelemre - súlyos hatású kemikáliák
alkalmazására - a bambuszok esetében szerencsére nincs szükség,
ugyanis föld feletti hajtásainak nagyon kevés károsítója van. Eredetitermőhelyén a lombrágó rovarok elég nagy kárt oko:hatnak. Idetartozik két lepkefaj, a: Algedonia coclesalis és a barnbuszlepkeként isemlegetett Artona funeralis hernyója, amelyek bambus:okon élnek.

Sáskák és szöcskék is szép számmal fogyas:tják a leveleket. Nálunk
L

1

1

~-1

BAMBUSZOK

215

1

e:ek a fajok s:erencsére nem élnek, így jelenleg kártevő rovarok közül
a levéltetvek és :árt termes:tőhá:ban, elsősorban száraz viszonyokkőcött, takácsatka fertő:és fordulhat elő. Ez ellen, bár nagyon ritkán
látni ilyet, a hagyományos rovarölő s:erekkel védekezhetünk.
A bambusz föld alatti hajtásainak és gyökereinek már jóval több
ellensége van. A fiatal, :senge hajtásokat a pajorok és a lótücskök
igen kedvelik. Gyakran elrágják a fiatal szártöveket és csak azt vesszükéscre, hogy bi:onyos s:árak megdőlnek vagy elfekszenek a talajon.
Védekezés Basudin vagy Galation kiszórásával lehetséges.
Komolyabb károkat tudnak okozni a mezei egerek, pockok, melyek
nagyon szeretnek a bambus:ok ri:ómái között meghúzódni, ahol ari:ómák rágásával pusztítják a: új hajtásokat. Védekezés: füstölő­szerek, mérgek vagy jól egerésző macska tartása.
Előfordulhatnak még gombás fertőzések, de ezek hazai megjele­
néséről nem tudunk. Trópusi területeken az élősködő gombák olykor
súlyos károkat okoznak, elsősorban a termes:tésbe vont bambusz­
kultúrák körében.
Bambuszaink terjedésének korlátozása. Ha:ai kertekben egyáltalán nem
elhanyagolható kérdés, miként szabjunk gátat monopodiális rizómájú
bambus:aink invacív termés:etének. Ezt annál inkább szükséges meg­
oldani, mert egy-két év elteltével, ha nem teszünk semmit elhatáro­lásukra, azt vesszük észre. hogy bambuszaink legszebb száraikat szem­
s:édunk kertjében hozzák. Gyűjteményekben, botanikus kertekbena fajok izolációja scemponrjából fontos a: adott terület elhatárolása.
S:erencsére a bambuszok sekély gyökérzésű növények, rizómáik
maximum 1 m mélységig hatolnak a talajba, s belőlük fejlődő gyöke­
reik sem mennek mélyebbre. Ahhoz, hogy a felnövekedésükhöz szük­
séges térigény figyelembevétele mellett a rendelkezésre álló teret nelépjük túl, feltétlenül valamiféle határ kiépítésére van szükség. Ezt
legegys:erűbben és legolcsóbban egy közepesen mély árokkal oldhatjuk
meg. Az árkok a bambus:ülretvényt szigetekre tagolják. Ennek a mód­s:ernek előnye, hogy a: árkot ví:zel el lehet árasztani, ami a legha­tásosabb öntözés lehet. Télen a fagyves:ély csökkentése érdekében
szerves trágyával rakhatjuk meg, ami a s:ervesanyag lassú visszapót­
lását is segíti.
Drágább, de bi:tonságosabb megoldás a műanyagleme::el, vagy
beton-, illetve terméskőfallal történő elhatárolás. Lényege tehátfigyelembe venni a bambuszok felnövéséhez szükséges helyigényt. és

~-

1

218

AKERTSOHANINCSKÉSZ

annak megfelelően gondoskodni izolálásukról. Létecik olyan módszer
is, hogy semmiféle relekhatárolásr nem alkalmaznak. hanem mindig
a: eredeti tőhöz legközelebb fejlődő új hajtásokat hagyják meg, a többi
rügyet egyszerűen kivágják. E: a megoldás rendszeres odafigyelést igé­nyel.

-<( Phyllostachys heterocycla f. pubescens7

~ - - - - - - - - -- - - -..
DISZFUVEK/

------------------ -- - - - -- A KERT SOHA NINCS KÉSZ_..

1 _2_2_0

Miscanthus sacchariflorus

~ ~ ~ - - - -- - ---DÍSZFÜVEK A KERTBEN

A hagyományos és népi s:óhas:nálatban a magyar nyelvben régebben
gyakran fűnek neve:tek bármilyen lágyszárú növényt, lett légyen a:kétszikű vagy egys:ikű és tartozzon is bármilyen növénycsaládba. Meg­
lehetősen gyakori, a hivatalosan elfogadott magyar növénynevek kö:ta fű utótag: gyermekláncfű, gyujroványfü, e:erjófű, tisztesfű, kakukkfű
stb. Más kifejezésekben is tovább él e: a gyakorlat. mint a füvesember,
füvészkert. E könyv követke:ő röved feje:etében azonban csak a: ed­
dig tárgyalt bambus:ok közeli rokonaival, .kisrestvéreivel", a: egys:ikíípázsitfűfélék (Gramineae) családjába tartocó, szűkebb értelemben vettfüvekkel foglalkozunk,
E népes és igen változatos növénycsoport tagjai mindenütt előfor­dulnak a földkerekségen. A: emberiség történetében betöltött és máigis nélkülö:hetetlen szerepük - gondoljunk csak a gabonafélékre, ta­
karmánynövényekre - mindenki számára ismert, A nem gazdasági
hasznú kertekben (parkok, díszkertek) a füvek bizonyos csoportjaikitűnően és sokrétűen alkalma:hatók. Intencíven fenntartott, magas
esztétikai igényű díszkert nem képzelhető el gondosan válogatott, fi­
nom levelű füvekből telepített, rends:eresen nyírt, öntö:ött és gon­dozott pázsit nélkül. Ugyane:t az esztétikai, kiegés:ítő és „kertalapo:ó"szerepet tölti be a: edzettebb füvekből álló, kevésbé exponált helyeken
telepített és külterjesebben fenntartott gyep is. Megfelelő arányban
alkalma:va mindkettő nagymértékben emelheti egy kert hatását.
A cöld felületek megnyugtató, kellemes ér:és keltenek. A füves
felületek kedvezően befolyásolják a mikroklímát, a talaj vízháztartását,megfogják a pors:ennye:ődést,
Kevésbé ismert és alkalma:ott a ha:ai kertekben a füveknek a: a cso­
portja, amelyik egyedileg is képviselhet dís:ít6 értéket. E díszítő érték
különféle dolgokban rejlhet: különleges habitus, hatásos formájú ésszerkezetű levélzet, feltűnő s:ínű vagy tarka levelek, s:ép ős:i színe­ződés, nagyméretíí vagy mutatós virágzat és érett kalás:ok. Sokak
számára kevésbé látványosak, mint a pompás virágú egyéves, kétéves,évelő virágos vagy a virágos dfsccscrjék. de szépségük és különleges
hatásuk miatt feltétlen helyük van a kertekben, A füvek éppúgy, mint

-~ ~_2_2_4

A_
KE_R_
T_
so
_H_A_N_
IN_
c_
s_
KE_
sz

a többi nóvéuv, egyedülálló, tökéletes szépségű alkotásai a Teremtó­
nek, de legtöbbjüket méretük \'agy a kas:a éles pengéjének suhintása
miatt sohasem csodálhatjuk meg egységes nagys:erűségükben. A dí­
s:ítő értékű tűvek kerti felhas:nálásának éppen a: a lényege, hogy
teljes hatásuk érvényesüljön és érintetlenül növekedhessenek teljes
kifejlődésükig.
Ebben a könyvben réscleresen tárgyaljuk a barnbus:ok alaktanátés így a füvekét is his:en alig különbö:nek a lényeges dolgokban tőlük.
A: üreges s:ár (s:alrnas:ár), annak tagoltsága, a s:árcsornók (nódu­s:ok), a levelek ere:ete, í:esülése, a virágok s:erke:etének lényege,a gyökér:cti típusok sokban hasonlítanak. A: iga:i tűvck s:árai acon­ban sohasem fásodnak, a gyökértípusok kö:ött is van olyan, amelyet
a bambus:oknál sohasem találunk, a virág:atuk pedig össcehasonlít­
hatatlanul válrocatosabb. A: évelőbambus:okkal s:emben a füveknél
gyakori a: egynyári és áttelelő (kétéves) életforma is a: évelő fajok
mellett. A tarackoló gyökér típuson kívűl sok tüfajnak bojtos gyökér­:ete van.
A trópusokon, más növényekhe: hasonlóan, nagy váltocatosságban
találhatunk mutatósabbnál mutatósabb füveket. Éghajlatunk scél­sóségessége miatt azonban a mi kertjeinkben sikeresen nevelhető fajok
a mérsékelt égöv sík- vagy hegyvidéki rérjeiröl, füves pus:táiról, gyep­
jeiböl vagy a Mediterráneum tengerpartjairól s:árma:nak. Általában
fénv-, tér- és levegőigényesek. Nagymértékben növelhetjük dís:ítőértéküket, élettartamukat önröcéssel és jó tápanyagellátással.
A füveket jellegük, élettani sajátosságaik, méretük, élerciklusaik
váltocatossága alapján a ken kűlőnböcó helyein és típusaiban ül­
tethetjük és alkalma:hatjuk hatásosan. Lehetnek ligetes felületek
félárnyékot tűrő talajtakarói, lépcsők, kőfalak merevségének feloldói,évelő borderágyak la:ítói és élénkítöi, egys:ik(í borderágyak elma­radhatatlan, fontos elemei, vícpartok kellemes s:egélye:ői. s:iklakertek
párnás díszei, egynyári kiülretések s:erke:etének kellemesebbé tevói
vagy éppen vágóvirágok zöld kísérői, s:árított virágcsokrok nélkülöz­hetetlen öss:etevői. A különféle kerttípusokba illó füveket, a: illető
kert növényeiről scóló könyvek fogják tárgyalni (s:iklakert, évelókert,
vízparti növények), e kis feje:etben csak a bambus:ok felhas:nálásáho:
némileg hasonlóan alkalma:ható, vagyis s:oliterként, egyedül, kö-<11( Arundo donax
_ _J

~

FUVEK
--------------~

225

rüljárhatóan, vagy kisebb csoportokba ültethető, robusztusabb fel­építésű füvekkel foglalkozunk. E:ek a füvek kiterjedésük, magasságuk,vonalas raj:olatuk, grafikájuk alapján elsőrangúan alkalmazhatók
a kertek réralakításánál, a növényanyag struktúrájának változatossá tételénél. különleges fényhatások és ragyogó őszi színek elérésé­nél.
A füvek többsége könnyen s:aporítható generatív úton, magve­
téssel. Mind a tavasti, mind a nyár végi ős: eleji magvetés elvégezhető.
A helybe vetett fajoknál vigyá:ni kell, hogy még a megfelelő hőmér­sékleti és csapadékviszonyok idején megerősödjenek a magoncok
a nagy nyári hőség és s:ára:ság, illetve a téli hidegek előtt. Arra is fi­
gyelni kell, hogy egyes fajok magjai csak fényen csírá:nak, tehát nem
szabad takarni azokat. másoknak sctratifikációra, téli fagyra vans:ükségük a megfelelő csírá:ásho:. Konténeres neveléshez meleg­ágyban vagy üveghá:ban is vethetünk, ahol a ládákban kikelt ma­
goncokat többs:öri tű:deléssel vagy átcserepe:éssel nevelhetjük a kí­
vánt kiülretési méretig.
Mind a tarackoló (rizómás) mind a bojtosgyökerű évelő fajok sike­resen és egys:erüen szaporíthatók tőos:tással. a tarackok feldara­bolásával. E műveletet is tavass:al vagy őss:el vége:hetjük legbicton­ságosabban.
A füvek többsége a talajokban nem nagyon válogat. Bármilyen
kö:épkötött vagy la:ább, jó vízgazdálkodású talajon s:épen díszlenek.
Talajlacítást, magyarul sekély kapálást, gyomlálást, öntözést termé­szetesen igényelnek. Fontos munka a: évelő fajok visszavágása, ami
történhet késő őss:el. vagy a díscítő érték meghoss:abítása érdekében(a levél:et és a bugák hóban soks:or nagyon hatásosak) kora tavasszal.
A tavaszi visszavágásnál sohase késlekedjünk, mert a: a: évi hajtásokat
súlyosan megsérthetjük. Melegebb éghajlatról származó füvek, minta dél-amerikai pampafű (Cortadería), a téli csapadék és hideg együttes
hatására kirothadhatnak, így a ví: beszivárgását megakadályozó
takarást igényelnek.
Oíszfüveink betegségei közül leggyakoribbak a lisctharmat- és rozs­
dagombák. Ellenük a: éppen forgalomban lévő gombaölő szerekkel
sikeresen védekezhetünk. A: e feje:etben tárgyalt, nagytermetű, évelő
füveknél komoly gondot okozhatnak a kósza- és me:eipockok, amikfőképpen télen befészkelve magukat teljesen kirághatják egy-egy tő
gyökér:etét. E:eket rágcsálómérgekkel puscrítharjuk el.

11~
22~
6 ~~~~~~
AK
~
ERT~
SOHA~
NINC
~
SKÉ~
SZ ~

Cortaderia selloana

DÍSZFÜ V EK

227

A most követke:ő néhány fű bemutatásával - a teljesség igénye
nélkül - a füvek végtelen változatosságából s:eretnénk felvillantani
valamit, kedvet s:ándéko:ván kelteni azok sokkal szélesebb körűalkalma:ására a ha:ai kertekben.

AMPELODEStvlOS MAL'RITAN!CUS(Poir.) T. Dur. Et Schinz.

MórnádNem:etségének egyetlen tagja a Mediterraneumban él. Hatalmas cso­
mókat alkotó, robusztus. évelő fű. Világos:öld, kopasz, virágzó szárai
elérhetik a 3 m magasságot is. Levélhüvelyei barázdáltak, a fülecske
sertes:őrös. Érdes, merev levelei 1 m hosszúak, 8 mm szélesek. Bu­
gavirág:ata 50 cm hosszú. kecses, bókoló, féloldalasan rendeződő,finoman scórös. A virágzat zöldessárga, enyhe bíboros árnyalattal.
Helyigényes. csak nagyobb kertben, szabad térállásban mutat jól,
-1 °C-ig télálló. Eredeti termőhelyén a papírgyártás alapanyaga, demadzagot, kötelet és haláschálókat is készítenek belőle. Helyenként:senge korában takarmányo:ásra is használják.

ARRENATHERUM ELATIUS(L) Presl.

FvanciaperieÜde hegyi és dombvidéki réteken, legelőkön hazánkban is közönséges
növény, a: Alföldön szórványosabban találkozhatun vele, bár az
utóbbi időben terjedőben van. Nemzetségének 6 tagja Európában ésa Földkö:i-tenger mellékén honos. Laza csomókat alkotó, évelő fű.
Gyökerei néha gumószerúen megvastagodnak. Kopasz, fénylő szárai
elérhetik a 1.5 m magasságot, élénkzöld levelei 10-40 cm hosszúak,l cm szélesek, kopas:odók, többé-kevésbé érdesek. A 10-30 cm hosszú,
fényes, karcsú bugában a 7-10 mm-es, világoszöld vagy vöröses ár­
nyalatú, jellegzetesen szálkás füzérkék sűrűn állnak. Nyár elején nyílik,a kertekben egyesével vagy évelőágyakba ültetve mutat. Leginkább'Variegatum' nevű feltűnően fehéren csíkozott levelű fajtáját ültetik.
Még kinyílatlan virág:atait szárazkötészeti célokra is gyűjtik.

~

228

1

1

1

Ampelodesmos mauritanicus

Arrenatherum elatius

Arundo donax

Arundo donax var. versicolor

~

229

DIS ZFÜ V EK

~1ARLINDO DO\l.""\1.

Közönséges o/as~nád

A Biblia „nádja" s.éltében elterjedt a Földköci-tenger mellékén ésa ha:ai kertekben is mindenfelé ismert. Már 5000 éve használjuk
fúvós hangs:erek sípjakénr. Kés:ítenek belőle sétapálcát, horgász­
botot, műselyem- és papíralapanyagot. A: olas:nád nem:etség 3 tagja
eurázsiai elterjedésű. Az évelő életmódot élő közönséges olasznádbütykös, erős ri:ómás gyökér:etéből 2-6 m magas egyenes, felálló
nádszálak nőnek. A 60 cm hosszú, 6 cm széles kissé érdes lapos levelei
váltakozó állásban, rende:ett sorban állnak a nádakon, zöldesszürkeszínűek. Csúcsuk gyakran bókol. A 30-60 cm hosszú, terjedelmes,
tömött bugavirág:at erősen s:őrös, ke:detben vöröses árnyalatú, majde:üstfehérré változik. Őss:el virág:ik, vízpartokra, nedves tápdús
talajú helyekre ültetve térigényes, de mutatós kerti dís:. Csíkos éskűlönbözó s:ínű levelű fajtái is vannak, amelyek kevésbé télállók.
Eredeti termőhelyén néhol agress:íven viselkedik és nagy területeket
borít be.

Briza maxima

Bromus inermis

1~
1

BR!ZA MAXIMA
1----=-L.

A_
K_
ER_T_
SO
_H_A_N_
IN_
C_
S_
KÉ_S_
Z_

Nagy rezgőpázsit

Réteken, száraz lejtőkön, magassásosokban gyakori növény hazánkban
a közönséges rezgőpázsit (Briza media). A 12 tagot scárnláló és a mér­
sékelt égövön elterjedt nemzetségnek a legtermetesebb és legmuta­tósabb faja, a nagy rezgőpázsit azonban a Mediterráneum lakója. Szá­
lanként vagy csomósan növő, egyéves fű, mérete változó kopas:, kar­csú szárai 10-80 cm magasak. Levelei 20 cm hoss:úak 1 cm szélesek,érdes élűek. Laza 10 cm hosszú, bókoló bugájában 10-1 S, kissé lapított
szívtojásdad- vagy téglalap alakú, nagy, 2,5 cm hosszú füzérke csüng.
A virágzat lehet ezüstös, vörösbarna, lilás vagy zöldes árnyalatú.
A toklászok hártyás széle csillogó. A kertben más füvekkel együttvagy a virágágyakba ültetve mutatós élénk:öld bokrocskákat alkot,
de leginkább a virágkötészetben használják. Május-júniusban nyílik.

Bnox-us INERMIS

Leyss.

Árva rozsnok

A rozsnokok gyakori hazai füvek. Nem:etségük mintegy 100 tagja
a mérsékelt égöve ken és a trópusi hegyvidékeken terjedt el. Lehetnekévelők és egyévesek is. Az árva rozsnok nálunk is gyakori fű, sőt angol
nyelvterületen 'Hungarian brome', magyar rozsnok a neve, száraz
gyepekben, de főleg löszös területeken mindenütt gyakori. Tarackoló
gyökerű, bokrosodó, termetes évelő fű. S:árai elérhetik a 120 cm ma­gasságot is. Lapos, széles levelei szürkészöldek, visszahajlók. Terjedel­mes bugája 20 cm hosszú, lehet lazán szétálló. de tömöttebb is.
A füzérkék 2-2,5 cm hosszúak felállók vagy bókolók, fehéres:öldek,
a toklász szálka nélküli, lekerekített és kicsípett csúcsú. A nyár elsőfelében nyílik, virágkötészeti célokra is vágják. Évelő vagy egyszikű
border ágyásokba vagy más füvek társaságában hatásos kerti dísz lehet.
Talajokban nem válogat, de a laza tápdús földet erőteljes növekedéssel
hálálja meg.

C01x LACRYMA-JOBI

L.

Közönséges jóbkönnye

Kelet-Ázsia trópusi területein van az őshazája mind a 6 jóbkőnnye
fajnak. Évelő vagy egyéves füvek. Igen jelleg:etes virágcatuk egy nőiés két steril kalászkából áll amit kemény, csontszerű burok ves: körül.

231 --

DÍSZFÜ V EKCoix lacryma-jobi

Cortaderia selloana

ezt egészínk ki a csúcsi állású hím kalászkák. A toklász és a pelyva
papírszerű, hártyás. A közönséges jóbkönnve egyéves növény. Erős,felálló, sokágú s:árai 60-150 cm magasra nőnek. Levelei keskenylándzsásak, 10-60 cm hosszúak, 2,5-5 cm szélesek. Burokleveles vi­
rágzata kecsesen bókoló, a nyár végén nyílik, így nálunk sokszor nemérik be magja. A szemtermések tojásdadok vagy gömbölydedek, gyöngy­s:erűen éretten csontkemények, fényesek. színük lehet fehér, kékes­fehér, szürke, barna vagy fekete. Nyakláncot, olvasót, függönyöketfűznek belőle. Különös megjelenése miatt ültetik napfényes border­ágyakba. Egy trópusokon élő, ví:i életmódho: alkalmazkodott vál­
to:ata 10-20 cm hoss:ú szárakat is növeszt.

CüRTADERIA SELLOANA(Schult. et Schult.) Aschers. et Graebn.

Ezüstös pampaszfzí
A déli-félteke a ha:ája a pampaszfünernzetség mind a 24 tagjának.
Többségük Dél-Amerikában él, de Uj-Zélandon és Uj-Guineában iselőfordulnak. Általában vált ivarú növények, de a különböző nemű

~

232

A KERT SOHA NINCS KÉSZ_J~1

egyedek nem sokban térnek el egymástól. A méltóságos megjelenésű
ezüstös pampas:fű őshazája Brazília, Argentína és Chile. Számtalan
levele jókora, tömött csomót alkot. A levelek örökzöldek. barázdáltak.
keskenyek, hosszúságuk 90-270 cm, ívesen kihajlók, kékes-hamvas scí­nűek, szélük érdes tapintású, éles. Egyenes, felálló s:árai elérik a 1,23 m magasságot. Hatalmas, la:a bugája 45-120 cm hosszú, kúpos. Fő­leg a termős virágzatok ezüstös szőröktől tollszerűen pelyhesek. A vi­
rágzat színe ezüstös, krémfehér, ró::sas:ín vagy lilás árnyalatú lehet.
A női egyedek bugái mutatósabbak. Mélyrétegű, la:a, tápdús talajt igé­nyel, napos fekvésben érzi jól magát és hoz elegendő virágzatot.Télálló-20 °C-ig, de a tövére jutó téli csapadékra nagyon érzékeny, ezért
nálunk célszerű gondosan takarni. Tőosztással jól s:aporítható, szabad
térállásba, például pázsitba ültetve a legs:ebb kerti díszek egyike.
Különböző bugaszínű fajtái is vannak. Mivel csak nyár végén kezd elvirágozni, csak kedvező őszi időjárás esetén fejles:t s:ép bugákat.
Szárazkötészeti célokra is vágják.

KüELERIA jAVORK"\EÚjhelyi]ávorka-fényperje

A fényperjék magyar nevüket keskeny, csúcsos, ezüstösen fénylő, mesz­sziről feltűnő virágzataikról kapták. A 25 egyéves és évelő tagot
számláló fényperje nemzetség a mérsékelt égövön és Afrika trópusi
hegyvidékein terjedt el. Leveleik laposak vagy összegöngyöltek, gyakrancsinos, tömött csomókat alkotnak. Mutatós virágzataik, szép szfnú
leveleik miatt szívesen ültetik őket s:iklakertekbe vagy tavaszi évelő
borderágyásokba. Könnyen szaporíthatók magvetéssel és tőosztással,
bármilyen laza, főként meszes talajon szépen dís:lenek. A Kárpát-me­
dence gazdag a fényperjék úgyneve:ett keverék- és kisfajaiban.
A képünkön látható jávorka-fényperje la:án gyepesedő, kissé tarac­koló gyökerű fű. Leveleinek felszíne hamvasszürke, igen pici szörökkel,a szár 40-60 cm magas, kopas:, a 8-10 cm hoss:ú keskeny, hengeres,
tömött, megnyúlt buga lilás árnyalatú. Magyarors:ág védett bens:ülött
növénye, a Duna-Tisza-köci láp- és mocsárrétjein június-júliusban
virít.

~DISZFUVEK233

Koeleria javorkae

Leymus arenarius

Leymus racemosus

Luzula nivear--- ------

~~-2_3_
4

A_
K_
ER_T_
S_
OH_A_N_
IN_
C_
S_
KÉ_s_
z---"~LEYMUS ARENARIUS(L.) Hochst.

Tengeri dűnefa

Az és:ak- és nyugat-európai tengerpartok homokdűnéin gyakori lát­vány e: a fű. Nem:etségének másik 9 tagjával együtt az Ovilág mér­
sékelt éghajlatú területein, főként Európában fordulnak elő. Erős ri­:ómáival gyorsan terjedő, gyakran tömegesen növő, erőszakos évelő
növény. Merev, lapos, kékesen hamvas, érdes levelei 60 cm hosszúak,
1,5 cm szélesek, kihajtáskor szélük begöngyölt. A virág:ati szára eléri
a 1,5 métert, a kalász 25 cm hosszú, benne a kalászkák párosan állnak.
Mind feltűnő leveleivel, mind kalászaíval egés: nyáron és ősszel díszít.
Laza talajokon még a sziken is jól fejlődik, de óvatosan kell kezelni,
mert esetenként más növények rovására agresszíven terjedhet. Közeli
rokona az eurázsiai elterjedésű Leymus racemosus (Lam.) Tzelev. Szára
csak legfeljebb 1,2 m magas, kopas:, fonákjukon érdes levelei 30 cm
hosszúak. A kertekben, a kissé erőteljesebb növekedésű, világoskék
hamvas színű 'Glaucus' nevű fajtáját ültetik. Mindkét faj nálunk
teljesen télálló.

Luzutx 1'.'I\'EA(L.) DC.

Hatmi perjeszittyó

A perjes:ittyók nem a pázsitfűfélék, hanem a szittyófélék családjába
tartozik, de kerti felhasználásuk sokban hasonlít a fűvekéhez. Nem­zetségük mintegy 80 tagja kozmopolita elterjedésű, de legtöbbjük Eur­ázsia mérsékelt éghajlatú területein él. Magjaikat gyakran a hangyák
terjesztik. A havasi perjeszittyó ri:ómás gyökerű, lassan terjeszkedő
évelő. Az Alpokban és a környe:ő hegységekben őshonos, alhavasierdőkben, cserjésekben, árnyékos lejtőkön él. Levelei 60 cm átmérőjű,laza csomót képeznek. A: örökzöld levelek szálasak, laposak, 20 cm
hosszúak, 4 mm szélesek. A levéllemez és éle fehéren pillás szőrű.
Felálló, 60 cm magas szárain a nyár első felében fejlődnek laza, fényes,
fehér füzérkékből álló virágzatai. A kert nyirkos, árnyas sarkában, gaz­dag, humuszos talajon érzi jól magát és igen mutatós dísz. Fajtái isismertek.

~D_is_z_
Fu_·V_E_K-=23::_:5:_-1

Melica altissima
MELICA ALTISSIM.-\L.

Melica altissima 'Atropurpurea'

Magas gyöngyperje

A nálunk is közismert gyöngyperje nemzetség mintegy 70 tagja Ausztráliát kivéve - a földgolyó mérsékelt éghajlatú területein terjedt
el. A hazánkban éló 6 faj közül több is felhas:nálható a kertekben, delegmutatósabb közülük a magas gyöngyperje, amely ugyan nem gyakori
növény, de szára; tölgyesekben, cserjésekben, erdős:éleken, főleg
a Dunától keletre találko:hatunk vele. Nálunk van legnyugatibb elő­fordulása és egészen Kö:ép-Á:siáig honos. Nagy laza csomókat for­mázó, kúszó gyöktör:sű fű. S:árai 60-150 cm magasra nőnek, finoman
kihegye:ett 10-23 cm hoscs;ú, 5-12 mm széles levelei élénkzöldek. ér­des tapintásúak. Féloldalasan álló, tömött, majdnem hengeres bugája
10-25 cm hosszú, benne s:ámos 1 cm-es fü:érke található. A kertekbe
inkább a világoszöld bugájú 'Albu' vagy a lilásbordó virágzatú 'Arro­purpurea' nevű fajtáját ültetik. Képünkön a: utóbbi látható. Könnyen
s:aporítható és a félárnyékos helyeken is s:épen díscló. mutatós nö­vény. Vágott virágnak is has:nálják.

- - - -·---

1~~-2_
3_
6~~~~~~~~~~~~~~~~A_
K_
ER_T_
S_
OH
_A_N_
IN_
C_
S_
KE_
· s_
z_~
1

MISCANTHUS SINENSIS

Anderss.

Közönséges virágnád vagy euiáiia

A japánnád vagy virágnád nem:etség 1 7 tagja az óvilági trópusokon,
Dél-Afrikában és Kelet-Á:siában terjedt el. A kö:önséges virágnádJapán és Kína napsütötte hegyi lejtőin honos. Gyöktörzses évelő fű,
hatalmas csomókat formáz. Levelei s:étterülők vagy felállók, finoman
kihegyezettek, hoss::úságuk 45-75 cm, szélességük 8-20 mm, a levél­lemez szőrös és kopasz is lehet, éle érdes tapintású. Erős, felálló szárai
1-3 méter magasra nőnek, csúcsukon legyezőszerű tömöttebb vagy la­zább bugák fejlődnek. A bugaágak 10-30 cm hosszúak, vékonyak,
kecsesek, egyoldalra hajlók, rajtuk a keskeny kalászkák egés:en rövid
nyélen ülnek. A pelyvalevelek alapjánál puha, selymes szőrök nőnek,ezért van a vírágzarnak puha, tollszerű hatása. A virágzat színe fehéres,barnás vagy vöröses, éretten e:üstösen vagy lilásan csillogó, a bugák
télen is díszítenek. Augusztustól nyílik. Őszi lombs:íne is igen figye­lemre méltó rozsdás vagy narancsszín árnyalatú. Helyigényes növény,de bármilyen talajon, még félárnyékban is szépen virít, szabad térál­lásba ültessük. Igen kedvelt és talán a legismertebb dís:fű, számtalankerti fajtáját ültetik. Közöttük is a:: egyik legszebb a képünkön bemu­
tatott, keresztcsíkos levelű, 'Zebrinus' nevű fajta. Más virágnád fajok­
kal is találko::hatunk a kertekben.

PENNISETUM ALOPECUROIOES(L.) Spreng.

Keleti tollborzfű

Az igen népes tollborzfű nem:etség tagjai (70 faj) a meleg és mérsékelt
éghajlatú területeken élnek. Vannak közöttük táplálék- és takarmány­
növények, pázsitképzők és díszfüvek. Ide tartozik az afrikai útiköny­vekből oly jól ismert elefántfíi (Pennisetum purpuretum) is. A kertek­
ben alkalmazott fajok között egyéveseket és évelőket is találunk. A
keleti tollborzfű Kelet-Á:siában és Aus:tráliában őshonos évelő nö­vény. Nagy csomókat formázó vagy sűrűn gyepes fű. Karcsú, felálló
szárai elérhetik a 40-150 cm magasságot is, kecses levelei finoman
kihegyezettek, összenyomottak, 30-60 cm hosszúak, kiterülve 4-8 mmszélesek, kopaszodók. Kalászvirágzatai hoss::úkás-hengeresek, keske­nyek, hosszúságuk 5-20 cm, szélességük 2,5-5 cm. S:ínük a halvány­sárgától a :öldön át a sötét bíbors:ínig válrocik , A kalás:kákat se rt e­szőrök veszik körül, a toklás:ok is szőrö:öttek, ettől van s:ép, tolls:erűhatása a virágzatoknak. Levelei is igen szépen színesednek ősszel.

237 i-----

DÍSZFÜVEK

--------------------------~

Miscanthus sinensis 'Zebrinus'

Pennisetum alpecuroides

Pennisetum alpecoroides

Phragmites australis

238

A KERT SOHA NINCS KÉSZ

Teljesen télálló, könnyen nevelhető fű. Napos fekvésben, szabad
térállásban értékes dísze a kertnek. Sok kerti fajtája ismert. Régebben
gyakran ültettek két trópusi tollborcfűvet (Pennisetum t'illosum. P.
seraceum) egyéveskénr ha:ánkban is.

PHRAGM!Tb AUSTRALb(CAv.) TRIN.

Kö~önséges nád

Nincs, aki ne ismerné ect a: igen elterjedt, a ha:ai nádasokban, mocsa­
rakban, nedves réteken vízpartokon uralkodó növényt. Ha:ánkban
régente nélkülö:hetetlen építő, tetőfedő és tü:elő anyag volt. A nád
nem:etség 4 tagja kocmopolíra, a: egés: Földön elterjedt. A kö:önséges
nád erős rizómákkal terjedő, gyakran erős:akos évelő növény. Erős,felálló s:árai 2-5 m magasra nőnek, levélhüvelyekkel borítottak,üregesek. A levelek hossza meghaladhatja a 60 cm-t, 1-3 cm szélesek,
durva tapintásúak, s:ürkés:öldek, csúcsuk hoss:an kihegye:ett, bó­
koló. Nagy, felálló vagy enyhén bókoló bugavirágzataik lazák vagy
tömöttek, 15-45 cm hosszúak, lágy, selymes szórőktől bor:asak. S:ínük
sárgásbarna, barnásvőrös vagy lilás. Nagyobb kertekben a ví:partok
mellé ültetve mutatós növény. Dís:ítő értékét ro:sdas:ín ősei-téli le­vél:etével és tartós bugáival télen is érvényesíti. Tarka levelű, törpe
és színes bugájú kerti fajtáit is ültetik. Terjedő töve miatt figyelemmelkell kísérni a kertben.

PHAL-\RIS ARUNDINACEA

L.

Kö~önséges pántlikafű

Hazai réteken, mocsarakban, patakok mentén közönséges. állomány­
alkotó növény, de mindenütt elterjedt a: és:aki-félteke mérsékelt ég­
hajlatú övében. Erórelies, ri:ómákkal erősen terjedő tövű, évelő fű.
Felálló, egyenes szárai elérik a: 1-2 m magasságot. Levelei kopaszok,
kissé érdes fels:ínűek, finoman kihegye:ettek, 15-30 cm hosszúak, 618 mm szélesek. Hosscúkás, nyúlánk bugájában a füzérkék csomósanállnak, kezdetben vöröses árnyalatúak. A nyár közepétől nyílik.
A kertekbe leginkább 'Picta' nevű sárga vagy fehér csíkos levelű fajtájátültetik, amelyik elsőrendű és igénytelen kerti dísc, évelő ágyásokba isjól alkalma:ható. A: alapfaj :senge állapotban jó takarmány, ültetik
még részükre a: erózió megakadálvocására.

239 ~

DÍSZFÜ V EK

Phalaris arundinacea
PoA LABILLARDIERISteud.

Aus~trál per1e

A perjék népes nem:etsége (több mint 250 faj) a Föld mérsékelt éshidegebb éghajlatú területein terjedt el. A ha:ánkban élő 12 perje
közül sok közönséges, gyakori fü, a kaszálók és legelők fontos növénye,de kisebb termetük vagy kevésbé feltűnő megjelenésük miatt nemültetik őket dís:kertbe. Ausctráliából a: európai kertekbe bekerült
ausztrál perje robuszrus, 1 j m magasságot is elérő fű. Kecses, keskeny
levelei 60-80 cm hosszúak. s:ürkés:öldek. La:a, sokszor bókoló
virágbugái bíborlila árnyalatúak. Keményebb teleken esetleg fagykárt
szenvedhet, szabad térállásban mutat jól. Május-júniusban virít.

SACCHARUM RAVE:--.;NAE(1.) Murr.

Tol/fű

A cukornádak nem:etségének 30 tagja főként a trópusi és meleg ég­
hajlatú területeken él, kevés nevelhető közülük sikerrel ha:ánkban.
Kö:éjük tartozik a Földkö:i-tenger mellékén és Nyugat- és Kö:ép­Ázsiában honos tollfű, amely robusctus növekedésű, terjedő tövű évelő240

A KERT SOHA NINCS KÉSZ~
1

Saccharum ravennae

Saccharum ravennae

növény. Molvhos-srórös, merev, felálló s:árai elérhetik a 3-5 m ma­gasságot is. Keskeny, 0,6-1 m hosszú levelei fehéres molyhos s:Círűek,érdes tapintásúak, ágas, laza (néha tömött) bugájában a kalászkák
kocsánya és pelyvalevelei selymesen szőrösek. e: tes:i igen mutatóssá
a: e:üstösen csillogó vagy lila árnyalatú virágzator. Hatásában gyakran
vetekszik a pampascfúvel. Laca talajon, napos fekvésben szépen te­nyéscik, csak igen kemény teleken károsodhat. Nagy térigényű, de sca­
bad állásba ültetve igen hatásos kerti dís:.

SPODIOPOGON SIBIRICLIS

Trin.

Szioénaia szakállfű

A scakállfü nem:etség mind a 8 faja Á:sia lakója, évelő és egyéves
füvek. A szibériai s:akállfű pikkelyes ricómáival terjedő, gyepesedő
évelő. Felálló, egyenes s:árai 60-150 cm magasak, levelei szálasak,s:álas lándzsásak, finoman kihegye:ettek. Hosszuk 15-37 cm, szé­
lességük 8-18 mm, kopas:odók, s:ínük :öld vagy lilás árnyalatú. Vi­
rág:ata keskeny, kihegverett, 10-20 cm hosszú la:ább vagy tömöttebb

füzér, a pelyvák fehér s:őrökkel sűrűn borítottak. Kelet-Szibéria, Man-1

DISZFUVEK

241

1

Spodiopogon sibiricus

Stipa gigantea

d:súria, És:ak-Kína, Kórea, Japán őshazája. Magvetéssel és tóosctással
egyaránt jól s:aporítható, bármely kerti talajon jól ér:i magát. S:őrös,mutatós virágcatának kös:önhetően egys:íkG vagy évelő borderágvak
kitűnő dísze. Levelei őss:el s:épen s:íne:ődnek.

ST!PA GIGANTEA

Link.

Óriás árvalárnhaj

A: árvalányhajról legtöbbünknek a: Alföld pusctáinak selymesen rin­gatócó, nyáreleji képe jut legelóscör eszünkbe, jóllehet e füvek a hegyi
gyepekben és réteken is előfordulnak. Sajnos, e bájos füveket némely
ross:akaróink a magyarsággal kapcsolatos negatív bélyegekkel igyeke:­nek öss:eforras:tani. A: árvalányhaj nem:etség mintegy 150 tagja a tró­
pusokon és a mérsékelt égövön egyaránt elterjedt, főként a s:ára:abb
klímájú területeken, amikbe: mind élettanilag, mind szaporodásbio­
lógiájukkal igen jól alkalma:kodtak. A ha:ai fajok mind veszélyerte­tettek és védettek, a kertekben nem is ültetik őket. A: Ibériai-félsziget
és És:aknyugat-Afrika s:ára:, köves hegyi lejtőin, 1500 m magasságignövő óriás árvalányhaj a:onban kitűnő, évelő dís:fü. Lapos, kissé érdes,

----=-----=--=--==------ -- i_~42 -

_A_K_
ER_
T_
SOHA NINCS KÉSZ

70 cm hosscú, 30 mm s:éles levelei nagy csomókat alkotnak. S:árai
elérhetik a 2,5 m maga~ságot, rajtuk a: 50 cm hoss:ú, la:a, bókoló,
elegáns bugákban, (amelyek télen is dís:ítenek) a kalásckák :öldessárga
s:ínűek, 12 cm hosscúak, durva tapintásúak a sárga portokok hoss:ankiállnak. Könnvű. me~:es talajokon dís:lik szépen, de a 15 °C alatti hi­
degek károsíthatják. Aprilis-májusban virágzik.

THEMfflA TRL.\NDRA

Forssk.

Kü-:;.önséges temedafíi

A temedafú nem:etség 19 tagja a: óvilági trópusi és s:ubtrópusi terü­
letein é\. Egyéve~ vagy évelő növények. A közönséges temedafű At­
rika és A:sia meleg éghajlatú vidékein mindenütt elterjedt. A trópusi
szavannákon jelleg:etes fű, a szokásos s:ára: évs:akbeli tüzek urán gyak­
ran nagy tömegben nőve beborítja a tájat. Osscenvomorr, 30 cm hosc­s:ú, 80 mm széles levelei nagy csomókat alkotnak. S:árai 2 m magas­
ságig nőhetnek, rajtuk a 30 cm hoss:ú virágcati füzérben a kalás:kákat
jelleg:etes, 3.5 cm-es burnklevelek kísérik. A: egés: vírág.ar rótvörös
s:ínff. Különleges megjelenésű, ósscel ro:sdas:ínűre változó levelű.
kitűnó dís:fü. Nálunk a Japánban honos változata, a Themeda tti­
cmdra var. iaponica ültethető. amely teljesen télálló.

TR!PSACU! D..\CTYU.)IDES(L.) L.

U1Jas gcimafa

A gámatú nem:etség mind a 9 ragja Kőcép- és Dél-Amerika lakója.
Robuszrus termetű évelő füvek, gyakran s:éles levelekkel. Gvőkérre­tük vaskos, tarackoió. Nagyon jelleg:etes s:áraik csúcsán fejl6d6 ,·i­rág:atuk, amely ujjasan elágacó, tömött fücérekból áll, bennük a tö­
rékeny í:kö:c-ikből álló nói virágok alul, míg a keskeny, erós hím vi­
rágok felül helye:kednek el. A: ujjas gámafű nagy csomókat képet.
levelei kopaszok. finoman kihegye:ettek, 60 cm hosszúak, 1-4 cm szé­lesek, érdes élűek. Felálló, egyenes s:árai elérik a: 1,2-3 m magasságot,csúcsukon 2-3 füzérvirágcat fejlődik. A nói kaiászkák gömbölydedek,·agy tojásdadok, 8-12 mm hosszúak. fénylók. Annak ellenére, hogyóshacája Kö:ép-Amerika nálunk is s:épen virít bármilyen kerti talajon
és teljesen télálló. S:okatlan. mutatós virág:atáért s:ívesen ültetik.
Valós:ínGleg rés:e \'uit a tem1es:tett kukorica ,·alamih1ri kifejlődésében

a: ósi amerikai kultúrákban.

I

DISZFÜVEK

________________2_4_:_3_;7Themeda triandra

L

Tripsacum dactyloides

..

,,

FUGGELEK

--- - ---FÜGGELEK-- ------------------- - --- -247--

FÁS BAMBUSZOK TAXONÓMIAI BESOROLÁSA

1. Arundinaria csoport

Subtribus: Arundinarinae
Genus: Acidosa C. D. Chu et C. S. Chao(1979)
Fajok száma: 9
Származási helye: Kína déli tartományai
Genus: Ampelocalamus S. L. Chen.
Wen et G. Y. Sheng (1981)
Fajok száma: 7
Származási helye: Dél-Kína
Genus: Arundinaria Michaux (1803)

Genus: Drepanostachyum P. C. Keng(1983)
Fajok száma: 15
Származási helye: Himalája régió. dél­kínai hegyvidék
Genus: Fargesia Frachet ( 1983)
Szinonima: Sinarundinaria Nakai
Fajok száma: 80
Származási helye: nyugat- és dél-kínai
hegyvidék. Tibet. Himalája régió
Genus: Himalayacalamus P. C. Keng(1983)
Fajok száma: 1
Származási helye: Kelet-Himalája kör­
nyéke

Az Arundinar,a genus további nemzet­
ségekkel bővült. a korábban önálló Pleioblastus és Bashan,a genusokat
hozzárendelték.

Genus: lndocalamus Nakai (1925)
Fajok száma: 25
Származási helye: Kína. Malajziaa) Bashania P. C. Keng et Yi (1982)
Fajok száma: 2
Származási helye Közép-Kína

Genus: lndosasa McClure ( 1940)
Fajok száma: kb. 20
Származási helye: Dél-Kína. Vietnamb) Pleioblastus Nakai ( 1952)
Fajok száma: 20
Származási helye: Japán és Kína
Genus: Butania P. C. Keng ( 1982)
Fajok száma: 1
Származási helye: Kelet-Himalája

Genus: Pseudosasa Makino ex. Nakai(1925)

Fajok száma: 15
Származási helye: Japán. Kína

Genus: Chimoncalamus Hsuch et Yi(1979)
Fajok száma: 15
Származási helye: Dél-Kína. Kelet­

Genus: Sasa Maki no et. Shibata ( 1901)
Szinonima: Neosasamorpha Tatewaki
Fajok száma: 40
Származási helye: Japán. Kína
A Sasa genus az Arundinana genushoz
hasonlóan az új rendszertani besorolás­
ban bővült. a korábban önálló Sasaellaés Sasamorpha genusokat hozzáren­Himalája. Burmadelték.

--1--------------jc____:2~4~8--------~a) Sasaella Makino (1929)
Szinonima: Nipponobambusa Murci
Fajok száma: 15
Származási helye: Kínab) Sasamorpha Nakai in Mayabe
el Kudo (1931)
Fajok száma: 6
Származási helye: Japán, Kína
Genus: Thamnocalamus Munro (1868)
Fajok száma: 6
Származási helye: Himalája reqró (5),Dél-Afrika

BAMBUSZOK ES DISZFÜVEK

E nemzetségbe sorolták a feltehetően
hibridizáció útján létrejött x Hibanobambusa nemzetséget
Genus: (Hybrid) Hibanobambusa
Maruyama el H. Okamura (1979)
Fajok száma: 1 ( + 1 változat)
Származási helye: Japán
Genus: Brachystachyum C. P. Keng(1940)
Fajok száma: 1
Származási helye: Kína

Genus: Yushania P. C. Keng (1957)
Szinonima: Burmabambus P. C. Keng
Fajok száma: 60
Származási helye: Dél-Kína, Észak-Bor­
neó

Genus: Sinobambusa Makino el Nakai(1925)
Szinonima: Neobambusa Keng el P. C.
Keng
Fajok száma: kb. 20
Származási helye: Kína. Vietnam

2. Shibataea csoportTRÓPUSI BAMBUSZOK

Subtribus: Shibateinae

3. Bambusa csoport

Genus: Chimonobambusa Makino(1914)
Fajok száma: 12
Származási helye: Kína és Japán

Subtribus: Bambusinae

Genus: Phyllostachys Siebold
et Zuccarini (1843)
Fajok száma: kb. 70, sok változat és for­ma

~ ~Genus: Bambusa Schreber (1789)
Szinonima: lschurochloa Buse
Fajok száma: száz feletti
Származási helye: az Óvilág trópusai(délkelet-ázsiai régiók)
Genus: Dinochloa Buse in Miquel (1854)

Származási helye: Kína, Burma és Hima­lája régió

Fajok száma: kb. 20
Származási helye: Délkelet-Ázsia

Genus: Semiarundinaria Makino
el. Nakia (1925)

Genus: Gigantochloa Kurz el Munro(1868)

Fajok száma: 20
Származási helye: Kína és Japán

Fajok száma: kb. 20
Származási helye: óvilági trópusok

Genus: Shibataea Makino (1912)
Fajok száma: 8Genus: Melocalamus Bentham el 1. D.
Hooker (1883)

Származási hely: Kína és Dél-Japán

Fajok száma: 3

~7

FUGGELEK

249 --

Származási helye: indoburmai régió és
Vietnam

Fajok száma: 1
Származási helye: Burma

Genus: Oreobambus Schumann (1896)
FaJok száma: 1
Származási helye: Afrika

Genus: Schizostachyum Nees v. Esen­beck (1829)
Fajok száma: 40
Származási helye: Madagaszkár ésa környező pacifikus szigetek, Dél-Kínaés Új-Guinea

Genus: Oxytenanthera Munro ( 1868)
Fajok száma: 2
Származási helye: Madagaszkár
Genus: Thyrostachys Gamble (1894)
Fajok száma: 2
Származási helye: Burma és Thaiföld

Genus: Teinostachyum Munro (1868)
Fajok száma: 3
Származási helye: Délkelet-India, Burmaés Thaiföld

4. Melocanna csoport

5. Racemobambosa csoport

Subtribus: Melocanninae

Subtribus: Racemobambosinae

Genus: Cephalostachyum Munro (1868)
Fajok száma: 17
Származási helye: Madagaszkár, Kelet­
Kína, Délkelet-Ázsia, Fülöp-szigetek

Genus: Neomicrocalamus P. C. Keng
(1883)
Szinonima: Microcalamus Gamble
Fajok száma: 4
Származási helye: Himalája és az indo­
burmai régió

Genus: Davidsea T. R. Soderstrom el.
R. P. Ellis
Fajok száma: 1
Származási helye: Délkelet-Ázsia
Genus: Melocanna Trinus in Sprengel(1821)
Fajok száma: 3
Származási helye: Burma
Genus: Neohouzeaua A. Camus (1922)
Fajok száma: 5
Származási helye: Kelet-India. Vietnam

Genus: Racemobambos Holttum (1956)
Fajok száma: kb. 15
Származási helye: Indonézia, Malajzia,
Pápua Új-Guinea. Salamon-szigetek
Genus: Vietnamosasa T. Q. Nguyen
Fajok száma: 2
Származási helye: Vietnam, Laosz

6. Nastus csoport

Genus: Ochlandra Thwaites et 1. D.
Hooker (1864)
Fajok száma: 11
Származási helye: Sri Lanka. Dél-India
és Madagaszkár

Genus: Greslania Balansa ( 1872)
Fajok száma: 4
Származási helye: Új-Kaledónia

Genus: Pseudostachyum Munro (1868)

Genus: Hickelia A. Camus (1924)

Subtribus: Nastinae

i 250---------------------;------

Fajok száma: 2
Származási helye: Madagaszkár

BAMBUSZOK ES DÍSZFUVEK

8. Chusquea csoport
Subttribus: Chusqueinae

Genus: Hitchcockella A. Camus ( 1925)
Fajok száma: 1
Származási helye: Észak-Madagaszkár
Genus: Nastus Jussieu (1789)
Szinonima: Cloothamnus Buse és Oreio­
stachys Gamble
Fajok száma: 20
Származási helye: Madagaszkár. Indoné­zia, Új-Guinea
Genus: PerrierbambusA. Camus (1924)
Fajok száma: 2
Származási helye: Madagaszkár szára­
zabb régiója

7. Guadua csoport
Subtribus: Guaduinae

Genus: Chusquea Kunth (1822)
Szinonima: Rettbergia Raddi
Fajok száma: 100
Származási helye: Észak-Mexikó. Dél­
Chile. Közép-Amerika. Dél-Brazília
és a Karib térség
Genus: Neurolepis Meiner (1843)
Szinonima: Platonia Kunth
Fajok száma kb. 1 O
Származási helye: Venezuela 2500-3000
m magas hegyei
9. Arthrostylidium csoport
Substribus: Arthrostylidiinae
Genus: Actinocladum McClure
Fajok száma: 1
Származási helye: Brazília

Genus: Criciuma Soderstrom
et Londono (1987)
Fajok száma: 1
Származási helye: Brazília

Genus: Alvimia C. E. Calderon
Fajok száma: 3
Származási helye: Brazília

Genus: Eremocaulon Soderstrom
et Londono (1987)
Fajok száma: 1
Származási helye: Brazília

Genus: Apoclada McClure in Reitz(1967)
Fajok száma: 4
Származási helye: Dél-Brazília

Genus: Guadua Kunth (1822)
Fajok száma: 30
Származási helye: a trópusi Amerika
Genus: Olmega Soderstrom ( 1981.
1982)
Fajok száma: 2
Származási helye: Dél-Mexikó
Genus: Otatea (McClure et. E. W. Smith)
C. E. Calderon el Soderstrom (1980)
Fajok száma: 2+ 1 alfaj

Származási helye: Mexikó

Genus: Arthrostylidium Ruprecht (1839)
Fajok száma: 20 felett
Származási helye: Karib-szigetek. Dél­
Mexikó. Venezuela. Észak-Brazília
Genus: Artroostachys Bentham (1883)
Fajok száma: 1
Származási helye: Brazília
Genus: Atractantha McClure (1973)
Fajok száma: kb. 10
Származási helye: Kelet-Brazília--

251 ~

Genus: Aulonemia Goudot (1846)
Szinonima: Matudacalamus F. Maekaw
Fajok száma: 25
Származási helye: Mexikó, Közép-Ame­rika

Genus: Colanthelia McClureet. E. W. Smith (1973)
Fajok száma: 7
Származási helye: Délkelet-Brazília
Genus: Elytrostachys McClure (1942)
Fajok száma: 2
Származási helye: Honduras. Kolumbia,
Venezuela
Genus: Glaziophyton Franchet (1889)
Fajok száma: 1

Származási helye: Brazília. Rio de Ja­
neiro környéke
Genus: Merostachys Sprengel (1824)
Szinonima: Brazilocalamus Nakai
Fajok száma: 20 feletti
Származási helye: Brazília. Északkelet­
Argentína. Guatemala
Genus: Myriocladus Swallen (1951)
Falok száma: 20
Származási helye: Venezuela
Genus: Rhipidocladum McClure (1973)
Fajok száma: kb. 13
Származási helye: Dél-Mexikó. Közép­Amerika. Brazília

11_2_5_2

B_A_
M_
Bu_s_z_o_K_É_
S_D_ís_
ZF_U_V_E_
K_~FŰSZERŰ BAMBUSZOK TAXONÓMIAI BESOROLÁSAA fűszerű bambuszokról keveset lehet hallani, aminek talán az is az oka, hogy
az egyébként távolról sem fajszegény növénycsoportot földrészünkön sem a dísznö­
vénytermesztésben, sem a kertkultúrában - érzékenysége miatt - nem nagyon al­
kalmazzák. Trópusiak, mind az Óvilág. mint az Újvilág trópusain megtalálhatók.
Habitusuk közös jellemzője, hogy zömében kis termetűek, vékony szárúak, nem,
vagy csak kis mértékben fásodók. Rendszertani besorolásuk körül - akár a fás bam­buszoknál - sok vita van a taxonómusok között. Úgy tűnik. hogy az általunk ismertetett
Kew-féle, 1994-ben készített taxonómiai beosztás is változni fog, annál is inkább.
mert néhány korábban idesorolt fűszerű bambusznemzetségnek e lista szerint isbizonytalan a helyzete. Clayton és Renvoize Genera Graminumában másnemzetségeket is. mint pl. Phoenospermatae Oryzeae, Phyllorachideae, Ehr-harteae
és Oiarrheneae a Bambusoideae alcsaládhoz soroltak. Ennek helytállóságát a jövőkutatásai fogják megítélni.
E könyvben a fűszerű bambuszokkal nem foglalkozunk, de úgy gondoljuk, hogya bambuszokról alkotott teljes képhez. taxonómiájuk megismeréséhez, a növények
világban elfoglalt helyük megértése érdekében a fűszerű bambuszok ma elfogadottrendszertani beosztását is érdemes közölni.

1. Tribus olyreae
Genus: Crytochloa Swallen ( 1942)
Fajok száma: kb. 15
Származási helye: Amerika
Genus: Dianderolyra Stapf (1906)
Fajok száma: 6
Származási helye: Amerika

Genus: Malurolyra C. E. Calderonet. Sodertsrom (1973)
Fajok száma: 1
Származási helye: Panama

Genus: Ekmanochloa Hitchcock ( 1936)
Fajok száma: 2
Származási helye: Kuba, endemikus
nemzetség

Genus: Mniochloa Chase (1908)
Fajok száma: 2
Származási helye: Kuba

Genus: Froesiochloa G. A. Black (1950)
Fajok száma: 3
Származási helye: Dél-Amerika

Genus: Olyra Linné (1759)
Fajok száma: 22
Származási helye: Mexikó. Karib térség,

1

1

Genus: Lithachne Palisot de Beauvois(1812)
Fajok száma: 4
Származási helye: Mexikó. Argentína,
Karib térség

1 ----------------E· s-zak-Argentína----------

~7FÜGGELEK

253

Genus: Parodiolyra T. R. Soderstrom et
F. 0. Zuloaga

Genus: Pariana Fusée-Aublet (1775)
Fajok száma: kb. 30

Genus Piresia Swallen (1964)
Fajok száma: 2

Származási helye: Közép-Amerika, Dél­
Amerika, Amazónia

Származási helye: Közép- és Dél-Amerika
Genus: Piresiella Swallen (1961)
Fajok száma: 3
Származási helye: Közép- és Dél-Amerika

Bizonytalan pozíciójú nemzetségek

4. Tribus anomochloeae
Genus: Raddia Bertolini (1819)
Szinonima: Strephium Schrader
Fajok száma: 9
Származási helye: Kelet-Brazília

Genus: Anomochloa Brongniart (1851)
Fajok száma: 1
Származási helye: Brazília

Genus: Raddiella Swallen (1948)
Fajok száma: kb. 1 O

5. Tribus Streptochaeteae

Származási helye: Közép- és Dél-Amerika
Genus: Rehia Fijten (1975)
Szinonima: Bulbulus Swallen
Fajok száma: 1
Származási helye: Guyana és Brazília
Kelet-Amazonas régiója
Genus: Reitzia Swallen (1956)
Fajok száma: 1
Származási helye: Dél-Brazília
Genus: Sucrea Soderstrom (1981)
Fajok száma: 3
Származási helye: Brazília

Genus: Streptochaeta Schrader
Fajok száma: 3
Származási helye: Dél-Mexikó, Argentína

6. Tribus Streptogyneae
Genus: Streptogyna Palisot de Beauvois(1812)
Fajok száma: 2
Származási helye: Dél-Mexikó. Kelet­
Brazília. Közép-Afrika. Dél-India. Sri
Lanka

7. Tribus phareae
2. Tribus Buergersiochloeae
Genus: Buergersiochloa Pigler (1914)
Fajok száma: 1
Származási helye: Új-Guinea

Genus: Pharus P. Browne (1756)
Fajok száma: 2
Származási helye: Közép- és Dél-Amerika

3. Tribus parianeae

Genus: Leptaspis R. Brown (1810)
Fajok száma: 2
Származási helye: Afrika. Ázsia. Óceá­nia

Genus: Eremitis Doell in Martius (1877)
Fajok száma: 7Genus: Suddia Renvoize (1984)
Fajok száma: 1

Származási helye: Kelet-Brazília

Származási helye: Szudán7

Téltűrő bam buszok megjelenési típusa, m agassága, kifejlődésükhöz szűkséges helyigényük, jellegzetességük, díszértékük

Bambuszfajok,
habitusuk szerinti csoportosítás

Maximális
magasságuk (m)Helyigény
(m2)

2

4
10
2-3
2-3
2-3
4
10
10
10
10
10
10
10
25
10
10
25
25
25
20
10
8
25
20
10
25
20
20
20
40
25

Jellegzetességük,díszértékük

Egyenes növekedésű fajok
ARUNDINARIA FUNGHOMII
CHUSOUEA COULEOUDREPANOSTACHYUM HOOKERIANUM
FARGESIA NITIOAFARGESIA SPATHACEAPHYLLOSTACHYS EDULIS F. HETEROCYCLA, KIKKOPHYLLOSTACHYS ANGUSTAPHYLLOSTACHYS AUREAPHYLLOSTACHYS AUREA F. FORMOSANAPHYLLOSTACHYS AUREA F. HOLOCHRYSAPHYLLOSTACHYS AUREA C-V. 'KOi
PHYLLOSTACHYS AUREA F. ALBOVARIEGATA
PHYLLOSTACHYS AUREA F. FLAVESCENS - INVERSAPHYLLOSTACHYS EOULIS F. PUBESCENSPHYLLOSTACHYS HETEROCLAOAPHYLLOSTACHYS NIDULARIAPHYLLOSTACHYS NIGRA F. BORYANAPHYLLOSTACHYS NIGRA F. FULVAPHYLLOSTACHYS NIGRA F. HENONISPHYLLOSTACHYS NIGRA F. HUMILISPHYLLOSTACHYS NIGRA F. MEGUROCHIKUPHYLLOSTACHYS NIGRA NIGRAPHYLLOSTACHYS NIGRA F. PUNCTATA
PHYLLOSTACHYS NIGRA F. TDSAENSISPHYLLOSTACHYS PURPURATA
PHYLLOSTACHYS AUREOSULCATAPHYLLOSTACHYS AUREOSULCATA F. ALATAPHYLLOSTACHYS AUREOSULCATA F. AUREOCAULISPHYLLOSTACHYS AUREOSULCATA F. SPECTABILISPHYLLOSTACHYS BISSETIPHYLLOSTACHYS DECORA

5
4-6
3
3

3
7

5
5
4
4
4
4
6-8
4
6

9-10

5
9-10
8

5
3
6

5
4
9-10
8
8
8
7

8

1

nagy, világoszöld levélzet
sok ág, csoportos levélzet
színes csíkozott szár
vékony, keskeny leveleka szárak és ágak pirosbarna színe
szárának teknőspáncél hoz hasonlító szárközei
fiatalon zöld szárak, keskeny világoszöld levélzöld szár megrövidült internóduszokkal
a száron kifejezett megrövidült internóduszok
fiatalon sárga, később narancsvörös szárak
sárga száron zöld barázdák
levelében fehér csíkozás láthatózöld száron sárga barázda
vastag kékesszürke szárak
finoman szőrözött, erősen hamvas szárakfeltűnő nagy fülecskék a szárhüvelyen
szárában sötétbarna rozetták
barnás szár sötét pontokkal
mattzöld szárak fényes levelekkel
fiatalon sötét, később sárga színű szárak
világosbarna száron sötétbarna barázdák
ébenfekete szárak
vörösesbarna, pontokban feketedő szár
sötétbarna szárak
a szárhüvely alsó része pirosas szőrözöttségű
zöld száron sárga barázdaélénkzöld szárak
eleinte sárga, később narancs színű szár
citromsárga szár zöld barázdávalzöld szár hamvasgyűrűvel a nóduszok alattvöröses szárhüvely fehér csíkozással

Bambuszfajok,

1habitusuk szerinti csoportosítás
Egyenes növekedésű fajok

Maximális
magasságuk (m)

1

~

---

PHYLLOSTACHYS DULCISPHYLLDSTACHYS IRIDESCENSPHYLLDSTACHYS PRAECOXPHYLLOSTACHYS PROPINQUAPHYLLDSTACHYS ROBUSTIRAMEAPHYL LOSTACHYS RUBICUNOAPHYLLOSTACHYS RUBROMARGINATA
PHYLLDSTACHYS VIRDISPHYLLDSTACHYS VIRIDIS F. HOUSEAUPHYLLOSTACHYS v1n101s F. SULPHUREAPHYLLDSTACHYS VIVAXPHYLLDSTACHYS VIVAX F. AUREDCAULISPHYLLOSTACHYS VIVAX F. VITTATAPsEUOOSASA JAPONICA
PLEIOBLASTUS SIMONIIPLEIOBLASTUS GRAMINEUS
SEMIARUNDINARIA FASTUOSASEMIARUNDINARIA KAGAMIANASEMIARUNDINARIA OKUBDI
SINOBAMBUSA TDOTSIK
8ASHANIA FARGESIITHAMNDCALAMUS TESSELATUS

1

Helyigény(m2)--

Jellegzetességük,díszértékük

--

-

-

20
25
25
50
40
25
50
25
25
30
30
30
30
10
10
25
8
15
15
10
25
4

zöld színű, enyhén molyhos szár
szárában néhol sárga csík láthatóélénkzöld szárban enyhe sárga csíkozás
zöld fényes és vastag szárak
szárában két barázda húzódik
pirosaszöldes szárak
vastag szár, kifejezett nóduszgyűrű
sötétzöld színű vastag szárak
zöld szárában sárga barázdaélénksárga szár zöld csíkozással
zöld szárak hamvas gyűrűvel a nódusz alattsárga szárban élénkzöld csíkozással
sima fényes, zöld szár
egyenes szárhüvelyes szárak, nagy levélzet
hosszú keskeny levélzet
a levél keskeny, lefelé hajló
az idősebb szárai vörösessé válnak
idősebb szárak pirosodók
szárainak széle pirosasszárhüvelyének alapja sörtékkel borított
nagy, kemény kékesszürke levelek
szára pirosas, szárhüvelye fehér

4
2

10
10
10
10

nagy, széles, zöld levelek
fehéren csíkozott levelek
internóduszai megrövidültek
kis levelek, szögletes ágak

8
8
8

20
20
25

6
9
9

10
8
6
8
8
8-9

8-9
10
10
9

4
4
4
7-8
8

4
5
4
2-3

1

1

Egyenes növésű, bokorszerű fajok
H1BANOBAMBUSA TRANQLJILLANSHIBANOBAMBUSA TRANQUILLANS F. SHIROSHIMAPsEUOOSASA JAPONICA F. TSUTSUMIANAYUSHANIA JAUNSARENSIS

4
3
1

Egyenes növekedésű, bókoló fajok

1

PHYLLOSTACHYS ARCANAPHYLLOSTACHYS ARCANA F. LUTEOSULCATAPHYLLOSTACHYS PURPURATA, STRAIGHTSTEM
1

1zöld szárak, barna szárhüvelyekkel
zöld szárában élénksárga barázda
feketészöld szárak, vizet kedvelő bambusz
1-Bambuszfajok,
habitusuk szerinti csoportosítás

Jellegzetességük,díszértékük

Maximális
magasságuk (m)Helyigény
(m2)

2
6

8
9
8
8
8

4
25
25
25
25
30
25
25
30
40
40
40
40
25
40
40
35
40
50

a szár és az ágak pirosasra színeződnek
fényes, zöld szárak
fényes sárga szár, zöld barázdákkal
zöld szárak sárga barázdávalzöld szára bordázott
halványzöld szára sötétviolás csíkozású
sötétzöld szárak, keskeny fényes levelekkel
világoszöld száron, hamvas gyűrű a nóduszok alattvilágoszöld, fényes szárak
kékeszöld szárak
kékeszöld szárak, barna foltokkal
világoszöld, fényes szárak
kékeszöld matt szárak, fényes levelek
sötét szürkészöld szárak
sötétzöld hamvas szárak
szára erősen hamvas
világoszöld érdes szárélénkzöld szárak, keskeny levelekkel
világoszöld érdes szárak, sötét levelekkel

1-2
2

6
6

kissé meghajló, kemény bőrszerű levél
egymásra boruló 50 cm hosszúságú levelek

1-2
1-2
1-2
2
3-6

6
6
20
6
10

vékony szár, keskeny fehér csíkozású levélzet
sárga szárak, zöld csíkozással
vékony szár, sötétzöld keskeny levelekkel
eltérő nagyságú és formájú levelek
hosszú keskeny levelei felfelé állnak, ágai bókolók

Egyenes növésű, visszahajló csúcsú fajok
FARGESIA UTILISPHYLLOSTACHYS BAMBUSOIDESPHYLLOSTACHYS BAMBUSOIDES F. CASTILLONISPHYLLOSTACHYS BAMBUSOIDES F. CASTILLONIS INVERSAPHYLLOSTACHYS BAMBUSOIDES F. MARLIACEA
PHYLLOSTACHYS BAMBUSOIDES VIOLASCENSPHYLLOSTACHYS ELEGANSPHYLLOSTACHYS FIMBRILIGULAPHYLLOSTACHYS FLEXUOSAPHYLLDSTACHYS GLAUCAPHYLLOSTACHYS GLAUCA F. YUNCHUPHYLLOSTACHYS LITOPHILLAPHYLLOSTACHYS MAKINOIPHYLLOSTACHYS MANNIIPHYLLOSTACHYS MEYERIPHYLLOSTACHYS NUDAPHYLLOSTACHYS PARVIFLORA
PHYLLOSTACHYS PLATTYGLOSSAPHYLLOSTACHYS VIRIOI-GLAUCESCENS

7
7

5
9

6
6
7
8
8
8
9

5

Széles, bokorszerű fajok
INDOCALAMUS SOLIDUS
INDOCALAMUS TESSELATUS

Bokorszerű fajok
PLEIOBLASTUS CHINO F. ELEGANTISSIMUS
PLEIOBLASTUS CHINO F. KIMMEi
PLEIDBLASTUS HUMILISPLEIOBLASTUS SIMONII F. HETEROPHYLLUS
PLEIDBLASTUS LINEARIS

Maximálismagasságuk (m)Bambuszfajok,
habitusuk szerinti csoportosítás

Jellegzetességük.
diszértékük

Helyigény(m2)

Alacsonynövésű, talajtakaró fajok
ARUNDINARIA GIGANTEA SSP. TECTA
PLEIDBLASTUS FDRTUNEIPLEIOBLASTUS FORTUNEI F. ALBOSTRIATA
PLEIOBLASTUS VIRIDISTRIATUS
PLEIDBLASTUS PYGMEUS
PLEIOBLASTUS PYGMEUS VAR. OISTICHUS
SASA CERNUA F. NEBULOSASASA KURILENSISSASA PALMATA
SASA PALMATA F. NEBULOSASASA TSUBOIANASASA VEITCHIISASA VEITCHII F. MINORSASAELLA MASAMUNEANASASAELLA MASAMUNEAN F. ALBOSTRIAT A
SASAELLA RAMOSA F. KIMMEi
SASAMORPHA BDREALIS

1.5
0,3
0,3
0.5
0,3
0.4

2
2
3

2

1

1.5
1.5
0.5
1
1
0,6

2

8
10
10
10
15
25
6
10
25
25
10
10
5
10
10
10
10

1

bársony levélzet. nedves helyen díszlik
levelei hosszában fehér csíkosaklevelei csak kis mértékben csíkosaklevelei zöld alapon sarga csikosak
kicsi. keskeny zöld levelek
kézujjszerűen terpeszkedő levélzet
szára barna foltos
széles. ujjszerűen terpeszkedő. bókoló leveleka legszélesebb levelű bambusz
alacsonyabb és kisebb levelu, mint a Palmata
elénkzöld. vékony szárú. hosszúkás levelű
télen levelei fehér szegélyt kapnak
ennek is fehér szegélyű télen a levelemattzöld. hosszúkás levélzet
levelei fehéren csíkozottak
sárga szárak, zöld barázdaval
vékony szárak. sötét fenyes

Phyllostachys

Szar

Barázdahúvely

Szö

rocs
ke

Fulecs- Levei
keful

Leveiszőr

acuta

J, l ll

0

0

+

+

9-15cmangusla

!

0

0

0

0

8-15 cm

J.

0

0

0

0

8-15 cm

0

0

0

0

8-11 cm

0

0

0

0

8-11 cm

0

0

0

0

9-13 cm

0

0

0

0

10-13 cm

0

0

0

0

10-13 cm

0

0

0

0

I0-13cm

0

0

0

0

0

0

0

0

0

1

0

t

+

angusla Albovarregata
arcanaarcana Luteosulcala

arovagnaaur (aurea)
aur Albovarregala
aur Flavescens lnversa
aur Formosa
aur Holochrysa
aur. Kor
aur. Takemuror
aureo (eureosulcala)"'"'J, t 11'11 n 11J, tiiJ, l 11J, l ll11' 'J l 11'~.J '11
~ 11
'J !

"'"'
~

1
1
1
1
1
1
1

Szar

Hamvas
gyUrú

.

j

f' 1

0

1

-20

8m

4 cm

+

25cm

k.e

JUíl. 1

·30

lm

3cm

+

26 cm

k.e

JUíl 1

-25

6m

3 cm

+

26 cm

k.s

JUíl

1

-25

8m

3cm

+

25cm

k-s

JUíl. 1

-25

8m

3 cm

+

25 cm

k-s

JUíl

1

-25

6m

2.5 cm+30 cm

NoduszgyúrútRl)'.Jyezes-

Szarkoz

'

+

••
••
•
kcs

JUíl.l

25

6m

4cm

+

2cm

+

kcs

JUíl. 1

-23

6m

3 cm

+

2cm

§

+

k•S

JUíl

1

-20

5m

2.5 cm+2cm

8-10 cm~+kcs

JUíl.l

-20

5m

3 cm

+

2cm

0

10-13 cm

H

+

kcs

JUíl

1

-20

6m

2.5 cm

+

2cm

0

0

10-13 cm

.~-~

+

kcs

JUíl 1-235m

2.5 cm

+

2cm

0

0

0

10-13 cm

1

+

JUíl

1

30

8m

5 cm

+

15cm

+

0

0

4-11 cm

szoros

++

_.

JUíl

15

30

8m

4 cm

+

20cm

~

:i

1

0

+

++

+

+

0

kcs

JUíl

Phyllostachys

aureo alataJ, t 11~tv t 11

aureo aureocauhs
aureo Harbn
aureo spectabusbamb (bambuso1des)bamb Albovanegata
bamb Castslonsbamb casttons lnversabamb Geruculaa~l/bamb katacheobamb N1gros1natabamb wh1te crookstem

111

J, i11J, !
J, 1(-

111'
I\ I JII
IJ

i[]bamb Holochrysa
bamb Kachrocake

Szarhüvely

Barazda

IJ, l

11

l
1, 11 ll
1,

u i11

Szó-

rocs- Fulecs Levei
ke
lul
ke

Levei
szór

~

+

+

0

0

4-13cm++004-11 cm

+

+

0

0

4-11 cm

+

+

0

0

4-11 cm

+

+

+

+

8-20 cm

+

+

+

+

8-20 cm

+

+

+

+

8-20 cm

+

+

+

+

8-20 cm

+

+

+

+

8-20 cm

+

+

+

+

8-18cm++++8-18cm++++8-20 cm

+

+

+

+

8-l8cm++++8-20 cm

1

Rugyezes

j

ti,

0

k,s

1un 15

-35

8m

4cm

+

20 cm

++

k.e

JUíl

15

35

8m

4cm

+

25 cm

szoros

++

k,s

JUíl

15

-30

8m

4cm

+

20cm

szóros++,s

JUíl. 15

35

8m

4cm

+

20 cm

0

,s

aug 1

-20

6m

5cm

Hamvas·gyűrűNoduszgyürü

js++szórös

Szar

••
• ••
~
•
l
~•
1

•
1
••
J
•
I •
i
•
Clk,kk

22 cm

0

k-s

aug 1

-20

lm

5cm

+

22cm

0

k,

aug 1

22

lm

4cm

+

20 cm

0

k,s

aug 1

-22

5m

3,5 cm

+

20 cm

0

k.c

aug 1

22

5m

3.5 cm

+

20 cm

0

k-s

aug 1

-20

5m

4cm

+

20 cm

0

k-s

aug 1

-20

5m

4cm

+

20 cm

0

k.s

aug 1

-20

5m

4cm

+

20 cm

k-s

•

aug 1

-20

5m

4cm

+

20 cm

k-s

aug 1

-20

5m

4cm

+

20 cm

++++

.1

SzarkozPhyllostachysbamb z,tch,ku
bamb kawadanabamb t.acnma deae
bamb Marf,aceabamb M,xta

Barázda

rocs
•e

11

+

Fulecs Level
lul

Levei
szar

+

+

+

+

+

+

+

\ 11

+

+

+

+

\ I

+

+

+

+

t

+

+

t

t

+

+

+

~

l

la

"' !!11•,~ !Ibamb Tanakei!
J, !IIJ, i11brssett,J, !

bamb Shouzhu
bamb Subvanegata

c1rcump1l1s

lt!.

decoraJ., idulcrsJ,

edulrs Aureovarregata
edulrs Bcolor

Szo

Szar
huvely111~1111t.

1"1 ~~
1

•e

Szar

t

+

+

+

t

+

t

t

++

+

+

+

0

++

+

+

0

0

0

0

++

+

+

+

+

+

0

0

0

0

Noduszgvuru

telt szar

0k-s

8-20 cm08-20 cm0k-s

Rugyszes

L tL

aug 1

18

Sm

3cm

aug 1

-18

5m

3cm

aug t

25

4m

3cm

~

0

k.s

aug 1

20

Sm

4cm

8-20 cm

lel,#szar

0

k.s

aug 1

-18

Sm

4cm

8-20 cm

i

0

k

aug 1

-20

5m

4cm

0

k-s

aug 1

20

6m

4cm

8-18 cm

0

k-s

aug 1

-25

6m

4 Sem

7-IOcm

++

1un 1

35

7m

4 cm

8-12 cm

+

ks

1un 1

22

Sm

3cm

7-12 cm+ks

1un 15

-30

8m

4cm

+

k-s

ma1 25

28

6m

3cm

bs

ma1 1

-20

4m

3cm

kas

mai 1

20

4m

3cm

~

10-15 cm,a8-12 cm

8-12cm.- s1 ,,,..1+

Szarkoz

Qr1.41

8-18cmt

Hamvas
gyuru

•
.1 t
.1? •
••
Pi •
.1
•
1 t
i
••
i
•
.II.

8-20 cm-<11111

1

•
•
•
•
•
•

•
•
•
•
•
•

+

20 cm

+

20cm

+

20cm

+

20cm

+

20cm

+

20 cm

t

20cm

+

20cm

+

22cm

+

20 cm

+

30cm

...

30 cm

t

30 cm
30 cm

Phyllostachys

Szar

BarazdahuvelyJ,J,

edulis Lutea Holochrysa

!f
l TI

edul1s Tao K1ngaHuamozhu

1

edul1s Grac1l1s
eduhs Heterocycla0

edulis Luteosulcata~

edulis Nabesh1mana~

eduts Obhq.moda
edul1s Obtusangula
edulis Ounaedulis Ouadrangulata
edul1s Tobaeforms
edul1s Pubescens
elegans
l1mbnl1gula

T.

~-

111
~ T.
J., TIJ

TI

J.,
J., T

J, t
t
~

!"' .
J.,

11

Sza

,,

rocs

Fulecs Levei
ful
ke

Levei

Szar

SZOi

1

+

+

0

0

8-12 cm

1~

t

+

0

0

8-l2cmcikk-cakkos

+

+

0

0

8-l2cm

[

+

+

0

0

8-l2cm++008-l2cm++008-12 cm

+

+

0

0

8-t2cm++008-l2cm++008-12 cm

+

+

0

0

8-12 cm

t

+

0

0

8-12 cm,,008-12 cm

+

0

0

0

8-l5cm00++8-12 cm

E

1
I

1
I
I
J
tieg,etesi1
1IHamvascvuru

NoduszgyurU

Rugyezes

j'

+

kS
0

mai 1

++

k=S

H

.

d.

a "

20

4m

2 5cm

+

30cm

ma1 1

-25

•m

1.5 cm

+

1 cm

kS
0

ma1 1

-20

4m

3cm

+

25cm

++

k=S

mai 1

20

4m

3cm

t

25cm

H

bs

mai 1

20

4m

3cm

+

25 cm

H

kos

ma11

20

4m

3cm

t

25 cm

++

kas

ma: 1

20

Jm

3cm

+

25cm

++

kas

ma1 1

-20

3m

3cm

+

25 cm

++

kas

ma1 1

-20

4m

3cm

t

25 cm

++

kas

mai 1

20

4m

3cm

++

kas

ma1 1

20

3m

3cm

kS

••

mai 1

25

6m

4cm

k-s

JUíl I

-25

6m

3cm

k,s

ma: 30

-22

4m

2.5m

0

+

0

Szarkoz

•

•

25 cm

•

+

25 cm
20-40

•
•

't

30 cm

+

20 cm

Phyllostachysllexuosa
llexuosa Hanchsu
glaukaglaukaincarnata

ncescens
kwanqsensrs
hthophylla
makioru

BarazdaSzar
hüvely

J, ·1
J, 11

·•
~~--

1i
IJ1 !II
J, 11
J, ti
J,
J,

.J1

•

mdelana smoothsheet

J, 11
J, ti
J, tflrj
J, tiinigra Boryana

~

mannn
meyen
nidulana

'1

tii

Szó-

rocs
ke

Fulecs- Levei·kelul

Levei·
szór

Szar

1

D

12-18 cm

0

D

0

D

12-18 cm

0

D

0

D

6-16cmD

D

0

D

6-16 cm

++

+

+

+

8112cm

i:

0

D

+

+

8-13 cm

J[

0

+

+

+

10-15cm

I

+

+

+

+

8-20 cm

D

D

+

+

6-16 cm

+

+

0

D

10-12cm

0

D

0

D

12-15 cm++

7-12 cm++

7-12cm

++

++

+

+

8·12 cm.-1,0JÚíl 1

·30

7m

3 cm

20 cm

fUíl 1

·30

7m

3 cm

20cm

ma1 15

·26

8m

4 cm

k.c

máj. 15

30

8m

5 cm

,,,

fÚíl 1

·22

5m

5cm

máf. 30

·30

9m

5cm

•
11

0

0

1

J

D

++

Rugyezes

NO<luszgyurú

ckk-cakk

0+++

Hamvas
gyürü

k.s

J

t

.«

lt

4

••
•
•
s!s
"
&
•
~l
.1

i
.1

+

k.c

maj 30

·18

8m

5cm

0

k,s

aug 1

·18

8m

5 cm

+

k-s

fUíl 15

·23

9m

5 cm

+

k.c

mai 30

·22

5m

3 cm

ma, 30

·30

8m

4cm

mai 30

· 18

6m

3cm

mai 30

·20

6m

3 cm

ma1 30

30

9m

5 cm

++

+

~

+

+

k=S

•

•
•

•

•
•
•

Szarkoz

+

30-40

+

30-40

+

++

20-32

+

25-35

+

25cm

+

25cm

+

+

20cm
20-40

•

20-40
20-30

Phyllostachys

Szar-

Barazdahúvelynigra Henonrs'IJ.,

nrgra humrlis

J, tmqra lulva

nrgra megurochrku
nrgra nigra
nrgra punctata
nrgra Iosaenss
nuda
nuda zpcutuszrou
parvrlolra
plattyglossa
praecoxpracox notata
proprnqua

~

ti

,, ,.

IJ., tiJ., tiJ., tiJ, t~
J., t~
IJ., raJ., ITI
J, ra

TI
IJ., 1ia~Szó
rocs Fulecs Levei
ke
lul
ke

++

++

+

Levei

+

1

Szar

szór

8-12cm

H

++

+

+

8-12 cm

++

++

+

+

8-12 cm

++

+

+

+

8-12cm

++

+

t

t

8-12 cm

H+

+++

+

t

8-12cm

++

+

+

+

8-12 cm

0

0

0

0

8-15cm00008-15 cm

0

0

0

0

3-5 cm

++

++

+

+

7-15cm0000

6-18 cm

0

0

0

0

6-18cm

0

0

++

+

7-17cmHamvasgyűrűNodus2gyűrű

++

k-s

•
• •
1s •
••
...
••
crlk ••
As•
1 •.a.l •
szőrösRlX}yezes

i

.- l

0

ma1 30

·25

5m

3 cm

Szarkoz

+

20 cm

.J

++

k-s

maJ. 30

-30

9.5 m

6 cm

++

k;s

ma1 30

·25

8m

4 cm

+

20-25

s,órős+k.c

mai 30

22

5m

3cm

+

20 cm

erdes

+t

k.s

ma1 30

·22

2m

2 cm

+

18cm

szoros+k-s

ma1 30

-25

6m

5cm

+

20-25

++

k-s

ma1 30

·22

5m

3cm

+

20 Cíllk-s

fUíl 30

.35

9m

5cm

20-30

k

JUíl 30

.35

9m

5cm

20-30

ma1 30

·25

8m

4cm

20-24

k-s

ma1 30

·23

8m

4cm

20-38

k-s

ma1 30

25

9m

5cm

++

15-25

k-s

apr 30

·25

9m

5cm

++

15-25

k,s

mai 30

·30

10 m

5cm

1

25-38

szoros

r

.a
••

.

szorosicikk-cakk

++

I

+++

++

.1

20-30

Phyllostachys

purpurata (heteroclada)
purpurala congesta
pupurala solrdstem
purpurala strarghslem
robusliramea
rubrcunda
rubomargr natastnulosa
volascens
vrrrdrglaucescens

BarazdaSzar
huvelyFulecs Levei
lul
ke

Levei

1

...
Szar

SZOi

t

~

+

t

0

0

7-13cmtt

007-l3cmt+

007-13cm+t++

6-l2cm

0

+

0

t

6-8cm

0

0

H

+

l2-l8cm

t

+

0

0

6-l5cm00t+I0-l5cm

t+

++

+

t

8-l5cm00++8-12 cm

0

0

+

t

8-l2cm00t+8-l2cm

cslos

0

0

+

t

l2-l9cm

1

TI
J, TI
J, TI
J,, ilTI~J,, tiiJ,, tiJ,, 'IJ, 1

vrrrdis sulfurea (Young)
vvax

J,,

vrrrdrs ruus

ke

J, TI

i1
J, i1
i1

v1r1d1s Hou sceau

Szo

«cs

~

~

1

+

0

0

7-13 cm

Hamvas-gyuru

Noduszgyuru

t

••
I
•
2lda
••
t•
11 •
•
szoros

.1.
VIZI

4

.1
.1
i

.1
.1
.1

+++

Rugyezes

ma1 30

j
18

.

t 1

0

4m

5cm

Szarkoz

'

+

20cm

..J

tt

k,,

30,05

-30

10 m

5cm

t

20cm

+++

k,<

ma, 30

-28

2.5 m

5cm

t+t

20 cm

tt

k,,

ma1 30

30

I0m

5cm

+

20cm

tt

k,,

ma1 30

-20

8m

4cm

+

15-19

tt

i.,

ma1 30

22

6m

3 cm

t

18cm

+

k•<

ma1 30

30

8 rn

5cm

+

20 cm

ma1 30

-20

6m

3cm

+

20 cm

apr 1

-23

9m

5 cm

+

20 cm

0

+++

k<

0

k .. ,

1un t

28

8m

5cm

+

22 cm

++

k=S

ma1 15

25

8m

7cm

+++

20--45tt

k=S

ma1 15

22

8m

5cm

+++

20-45

k=S

•

ma1 15

25

8m

5cm

++

20-45

ks

1un 1

35

I0m

5cm

+++

25 crn++HtPhyllostachys

Barazdavrvax Aureocaulls~

vrvax huangwhenzhuo~

vrvax vinata

J,

Szar
hüvely

1

1

Szó
ke

Fulecs
ke

Levei
lul

Leveiszór

0

0

+

+

12-19cm

0

0

+

+

12-IBcm

0

0

+

+

12-18cm

rőcs-1

Hamvasgyúrú

Noduszgyúrú

1

++

i

++

"••

Szar

1

csrkosRcgyezes

i

t

D

.,

1,:,

jun. 1

35

10 m

5cm

25 cm

k,s

JUíl 1

·30

I0m

6cm

25 cm

k-s

JÚíl1

·18

5m

3cm

+

Keszttette
J. Van Ooore, Frederic Van Dooren, Marc Verhaert
K, S (noduszgyúrú nagyobb vagy egyenlö a szar atmeróievelj

fJ

O

1,.

=ehe!ó

Hcvelylevel szna

= rugye1 ízletesek

hamvas=c::az egesz szar hamvas
egyenesen alloÍvsszanapo .J,
merevszór
hüvelylevélbaázdaoyelvecske
szórócske

fülecske
lulecskenoduszgyúrú

Szarkoznyelvecske
levélhüvely

20 cm

,--------FUGG ELEK

267----------~SZAKKIFEJEZÉSEK MAGYARÁZATA

Amfipodiális v. intermedier rizóma:általában magas hegységi fajok rizóma
típusa. A monopodiális és szimpodiális
típus közti átmenet. Ilyenkor a rizóma­
rügyek egy részéből újabb rizómák és
szárak, másik részéből csak szimpodiális
rizómák fejlődnek, melyek csúcsából
kialakul a szár. Az ilyen növények habi­tusára is jellemző az invazív jelleg dea szárak bizonyos távolságokban cso­
portosan nőnek. Ilyen pl. az Arundinaria
anceps.
Amfitoleráns: azon növényeket jellem­ző kifejezés, amelyek számára egy bizo­nyos határig közömbös a talaj kémha­tása. amelyek kevéssé érzékenyek asa­
vanyú (acidofil) és lúgos (alkalikus) tala­jokra. Ilyen növény a bambuszok több­
sége.
Area (elterjedési terület): valamely
rendszertani egység vagy populáció
természetes előfordulásának helye.
Auricula (fülecske): pázsitfűféléken
a levéllemez alapjának (vállának) alsó
vagy karomszerű karéjosodása. Bambu­
szoknál a szárhüvely vagy levélhüvely ésa hüvelylevél (levéllemez) szögletében
kialakuló többnyire csillószőrrel fedett pá­ros képződmény, mely sok fajnál hiá­nyozhat.
Autotrof (önálló táplálkozású): az élő
szervezetek (növények, egyes baktériu­mok) táplálkozásának az a módja, amely­
nél a környezetük szervetlen anyagaiból(szén-dioxid, víz. ionok) önmaguk építik
fel testük szerves vegyületeit. Zöldnövé­
nyek, kén- és vasbaktériumok, fotoszin­tetikus és kemoszintetikus asszimilációja
révén valósul meg.

Axilláris (tengelyirányú): növényeknél
jellemző növekedési irány.
Bambusoideae: a Gramineaen belül
a bambuszok alcsaládját jelöli. Taxonó­
miai egység.
Bársonyos szőrzet: sűrű, rövid. elálló.
lágy szőrzet. mely a növények leveleit.
szárát, olykor a virág lepleit egyaránt bo­
ríthatja.
Bordás v. bordázott szár: a szár hosz­
szában félhengeres kiemelkedéseket vi­selő szár. Ilyen például Phyllostachys
bambusoides f. marliacea.
Caryopsis (szemtermés): felső állású
magházból keletkezett száraz zárt egy­
magvú termés, melynek maghéja a ter­méshéjjal összenőtt. például a Gramineae fajainál.
Citogenetika: sejtgenetika, mely vizsgál­
ja a kromoszómák eredetét. számát és
felépítését.
Citotaxonómia: bioszisztematikai kérdé­seket sejttani alapon értékelő tudomány­
ág. Elsősorban a kromoszómák tulajdon­
ságai (méret, alak és viselkedés) szem­
pontjából veszi figyelembe.
Diafragma (harántlemez): növényeknél(bambuszoknál) a szárcsomóknál talál­
ható merev harántlemez. mely az inter­nóduszokat elválasztja egymástól. A nö­vény idősebb korára elkovásodik és ás­
ványi anyagok halmozódnak fel benne.
Fontos szerepe van a szár szilárdításá­ban.

_______BA_M_B_u_s_z_o_
K ES DiSZFUVEK

1Diageotropos: a föld alatti szárak jelen­tős része, így a bambuszok rizómájának
növekedési iránya nem követi a ne­
hézségi erők irányát. hanem a talajfelszínalatt nagyjából vízszintesen növekszik(transzverzálisan geotrópos). csúcsa vi­
szont hajtássá fejlődhet. ami ellentétesa gravitációs erő irányával. azaz negatív
geotrópos.

azonos származású. hasonló felépítésű
növény illetve állattajok tartoznak. Bam­buszoknál ilyen pl. a Phy!lostachys nem­
zetség.

Filamentum (porzó): növények virágá­
ban található szervecske. melyben a pol­lenszemek (mikrogaméták) érlelődnek.
A virág hímivarszerve. amely porzószál­bál és portokból áll. de néha a porzószál
hiányozhat.

Gyapjas szőrzet: hosszú lágy szőrökből
álló vastag rétegű szőrzet. mely növé­
nyeknél levélen. száron és termésen egy­aránt előfordulhat.

Fotoblasztizmus: a fénynek a csírázásra
gyakorolt hatása. Ez alapján két magtipus
létezik. A pozitív fotoblasztikus magok.
melyek csírázását a fehér fény és a 630680 nanométeres (nm) vörös fény serken­
ti. de a 730- 750 nm-es sötétvörös sugár­
zás gátolja. A negatív fotoblasztikus mag­vak közé tartoznak a bambuszok magjai
is, amelyek csírázását a fehér fény gátol­ja, a 730-780 nm-es sötétvörös fény pe­
dig serkenti. A fényhatás lokalizációjapontosan nem ismert, de feltételezhető.
hogy e jelenségben a mag táplálószöve­
tének és a gibberelin hormonnak van főszerepe.
Füzérvirágzat: ha fúzértengelyén ülő vi­
rágok vannak.
Generatív vagy reproduktív szerv: a nö­vényi egyedfejlődés (ontogenezis) meg­határozott időszakaiban az ún. reproduk­
tív fázisokban a vegetatív testen kialakuló
szervek. melyekben ivarsejtek képződ­nek. Ilyen generatív szerv a virág. mely
hímivarú és nőivarú garnélákat termel ésmegtermékenyítés után a magkezde­
ményből létrehozza a maghéjjal körülvett
és táplálószövettel ellátott csírát (embri­
ót). a magot.
Genus (nem, nemzetség): taxonómiai
egység. Nemzetségcsoport (tribus) alattálló rendszertani kategória. melybe

Gluma (pelyva): a pázsitfűfélék kalászát
kívülről körülvevő fellevél.
Gramineae: a pázsitfűfélék családneve.

Habitus (megjelenési forma): általábana növények külső megjelenési formája(termet. lombozat jellege, kéreg színe éskorona alakja) együttesen.
Hajtás: leveles szár. a növeny szára és
levele együtt.
Hamvas gyűrű: egyes bambuszok fiatal
szárán a nóduszok alatt látható szürkés­
fehér vékony vagy vastagabb gyűrűszerű
hamvas. viaszos bevonat.
Humifikáció (humuszképződés): a talaj
Jellemző szerves anyagának kialakulása
mikroorganizmusok és a talajfauna ha­tására. A talajba került szerves anyagok
mikroorganizmusok hatására (mineralizá­ció) útján lebomlanak és ásványosodnak.
Hüvelylevél v. levéllemez: a pázsitfűfé­lék szárhüvelyének és levélhüvelyénekfelső részén a hüvelycsúcson képződő
általában háromszög (trianguláris) vagylándzsás formájú lemezke. mely a levél­
hüvely esetében a hajtás csúcsa felé nö­
vekedve valódi asszimilálódó levéllé fej­lődik. Szárhüvely esetében a szár ki­fejlődése után vagy lehullik a szárhüvely­
lyel vagy elszáradva a szárhüvellyel
együtt tartósan megmarad a száron.
lnternódusz vagy internódium: két
szárcsornó közé eső szakasz neve. mely
szártag, szárszegmens és ízköz néven
is ismeretes.

-------- -- FUGGELEK---~--fuJ7

Invazív: terjeszkedő. Egyes növények ésígy a bambuszok monopodiális rizóma­
típusú képviselői nagy távolságokra jut­tatják el rizómájukat. melyekből új szárakfejlődnek. Ez teszi lehetővé a monopo­
diális rizómájú bambuszok idősebb tele­pének erdőszerű megjelenését.

Lignifikáció (fásodás): a ligninnek sejt­
falakba való beépülési folyamata.

Kalászka: a pázsitfűfélék virágzatának
egy része. melyet kívülről két pelyvalevél
takar. Belül több toklásszal védett virág
füzérszerűen áll a virágzati tengelyen.
több kalászka egy virágzati tengelyen ka­lászt képez.

Ligula (nyelvecske): a pázsitfűfélékszár- vagy levélhüvelyének lemezes vagyszőrkoszorús függeléke. Tulajdonkép­
pen a szárhüvely vagy levélhüvely ésa hozzájuk tartozó hüvelylevél (levél­lemez) találkozásánál kialakuló rend­szerint szőrrel borított hártya. mely több­
nyire félig vagy egészen körbefogja aszárat.

Konvex: a botanikában az egyes növé­
nyi szervek alakjának domborúságát.
kidomborodását vagy görbületét jelenti.
Koronagyökerek: pázsitfüveknél álta­lában a legalsó, de mindenképpen az
alaphoz közeli szárcsomókból fejlődő.
ferdén terpeszkedő gyökerek. Trópusi bam­busz nemzetségek fajainál gyakori és fel­tűnő.
Lemma (virágpelyva): rendszertani cso­
porttól függően változó vagy állandó szá­mú pelyvalevél a pázsitfüvek virágában.
Levél: a növény általában zöld. asszimi­
lálódó. többnyire lemezalakú, változatos
formájú, lapos levele.
Levélállás: a levelek elhelyezkedésea hajtástengelyen.
Levélerezet: a levéllemez edénynyaláb­rendszere.
Levélhüvely: a pázsitfűféléknél az ágatcsőként körülvevő módosult levélalap,
lehet hasadt, csöves vagy zárt. A bam­buszoknál hasadt. ami azt jelenti. hogy
teljes hosszában végig hasított a levél­
hüvely.
Levélnyél: a levéllemez! a levélalappalösszekötő többnyire vékony szerv. melyaz ülő leveleknél hiányzik.

Lignin (faanyag): a növényi szövetek
elfásodását jellemző anyag. A fás szöve­
tek 25-30%-át alkotja és jellemzője, hogy
kioldható a cellulóz rost mellől.

Lodicula (lepelpikkely): csökevényes
virágtakaró levele. mely megduzzadva
szétfeszíti a toklászokat (Gramineae).
Magprodukció: magvas növények meg­termékenyítés után kialakuló súllyal és
számokkal is jellemezhető magmennyi­sége. magszáma.
Merisztéma (osztódó szövet): osztódó
illetve osztódásra képes sejtekből ún.
(merisztematikus sejtekből) álló szövet,mely a hajtásos növények hajtás illetve
gyökértenyésző kúpjában és kambiumá­
ban található. Megkülönböztetünk elsőd­leges és másodlagos osztódó szövetet.
Molekuláris marker: molekuláris jel, jel­zés, jegy: olyan genotípusosan megha­tározott jelleg. amely a megjelenési tí­pusban az ún. (fenotípusban) minden kö­
rülmények között érvényre jut.
Molyhos szőrzet: sűrű, összekuszált. tö­mött, apró növényi szőrzet.
Monofiletikus leszármazás (egytörzsű
leszármazás): a leszármazásnak az
a formája, amikor két vagy több törzsfej­lődési vonal egy közös alacsonyabb, vagy
azonos fejlettségű kiinduló alakból ágazikki. és abból származik.

r

,1,

Monopodiális v. leptomorf rizóma:
közalapos elágazású rizóma. melynek
tengelynövekedése a csúcsi helyzetű
tenyészőkúppal történik. Jellemzői, hogya nóduszokon lévű rügyekből új szárakés új rizómák egyaránt fejlődhetnek.
A szárak általában vastagabb átmérőjűek
mint a rizómák. A monopodiális típusú
növények terjeszkedő (invazív) jellegűek,laza, nyíltabb habitust produkálnak, ami
miatt elég nagy a térigényük. A barn­buszoknál mérsékelt övi típusok jellemző
rizóma alakulása (pl. Phyllostachys és
Pleioblastus stb.),
Morfológia (alaktan): biológiai morfoló­
gia az élőlények (növények, állatok ésember) alaktani sajátosságai, az élőlény
csoportok alaktani hasonlóságait. különb­
ségeit és jellegzetességeit vizsgáló tudo­
mány.
Nódusz (szárcsomó): a hajtástengely
megvastagodott. olykor kifejezetten cso­
mószerű vagy bütykös részei. ahonnan
a levelek és oldalhajtások erednek.
Nóduszgyűrű: a szárcsomó legszéle­
sebb peremét nevezzük így.
Óvilági trópusok: paleotrópusi flóra­
birodalom. Növényföldrajzi területegység,
mely magába foglalja Afrika, Azsia.
Óceánia trópusi és szubtrópusi területeit.
Összetett virágzat: a virágzati tengely
elágazik, virágok csak a másod. harmad
stb. rendű elágazásokon vannak Bambu­
szoknál összetett füzérvirágzat a jellem­ző.
Palea (toklász): a pázsitfűfélék virágát
takaró két fellevél, melyek közül a külső
rendszerint nagyobb.

BAMBUSZOK ES DÍSZFUVEK~

plazmatartalmuk sokáig megmarad.
A sejtek között gyakran sejtközötti járatok
alakulnak ki.
Petiólus (levélnyél): bambuszoknál
a levélhüvely és levéllemez között talál­
ható vékony, hajlékony nyelecske, mely
lehetővé teszi a bambusz leveleinekkönynyed mozgását.
Pollináció (pollenszórás, pollenkö­
tödés): növények érett virágporának (pol­lenjének) kihullását és a virág bibéjén való
megtapadását jelenti.
Több típusa ismeretes:- önmegporzás, ha e jelenség egy virá­
gon belül zajlik (önpollináció)- szomszéd megporzás: ha e jelenség
ugyanazon növényegyed között megy
végbe,- idegen megporzás: egy fajon belül, dekülönböző egyedek között jön létre a
megporzás (keresztpollináció).
Rachilla (nyelecske): pázsitfüvek virá­
gában található nyelecske. melyből ren­desen minden virágpelyvával szemben
egy található. Ezek egy toklász és egy
virág részeit tartják.
Regenerabilitás (regenerálódóképes­ség): valamilyen természetes életfolya­
mat vagy külső beavatkozás következ­
tében elvesztett sejtek. szövetek illetve
egész testrészek pótlása. Növényeknél
vegetatív szervdarabból történő új növény
képzése. (Vegetatív szaporítási módok).
Rizóma (gyöktörzs): függőlegesen vagy
vízszintesen elhelyezkedő pikkelyszerű
alleveleket (bambusznál rizómahüvelye­ket) viselő raktározó és szaporító földbeni
hajtás.
Rügy: fiatalkorú, rövid szártagú hajtás.

Parenchima (töltelékszövet): növé­
nyeknél többé-kevésbé egyformán kiter­
jedt vagy megnyúlt, esetleg szabálytalan
alakú sejtekből álló szövetféleség. A nö­vényi test bármely részén előfordulhat.
Jellemzőjük, hogy sejtjeik fala vékony,

Serteször vagy sörték: vastag. merev,
kissé szúrós szőr mely a száron, a szár­
hüvelyen és a levélen egyaránt előfordul­
hat.

~

FÜ G G E LÉK

Stigma (bibe): a virág termőjének csú­
csi része. mely a virágport fogadja. Fe­
lülete papillás. szőrös, szemölcsös vagy
sima. Felszíne gyakran ragadós. A pá­zsitfüveknek és egyes szélporozta növé­
nyeknek jellegzetes nagy felületű bibéje
az ún . ..tollas" bibe.

271 ~feletti részei szorosan egymás mellettnőnek. csoportos alakzatban. Helyigé­
nyük lényegesen kisebb mint a mono­
podiális típusoké. A trópusi nemzetségek
jellemző rizómaalakulása.
Szőr (növénytan): a bőrszövetből eredő
egy- vagy többsejtű képlet.

Sulcus - szulkusz (barázda): vonalsze­

rű bemélyedés, vájat, barázda. Egyes
bambusznemzetségek (pl. a Phyllostachys) fajainál az internóduszok ágfelőli
oldalán a fiatal ágak benyomása követ­keztében, keskenyebb vagy szélesebb
barázda alakul ki, mely tartósan megma­
rad a szárszegmenseken.
Szárhüvely: a szár nóduszainál a hüvely­gyűrűből fejlődő képződmény, mely ana­
tómiailag egy szárközt körülölelő hüvely­ből és a hüvelylevélből vagy lemezkéből
áll. A bambuszok jellemző szervecskéje,
melynek elsődleges feladata a fiatal haj­tások védelme. A hüvely lemezke talál­
kozásánál nyelvecske (ligula) látható.
Több bambuszfaj esetében a hüvely ésa hüvelylevél szögletében fülszerű nyúl­
vány, fülecske (auricula) fejlődik. A szár­
hüvely gyakran színes, pontokkal és fol­
tokkal tarkított vagy egyszínű lehet. Fel­színén gyakran szőrözöttség látható. A
szárak kifejlődése után vagy lehullik. vagy
hosszú ideig illetve tartósan a száron ma­
radhat. A szárhüvely alakja, színe. min­tázottsága, felületének szőrképletei, faji
bélyegek.
Szimpodiális v. pachymorf rizóma:a rizóma nóduszán lévű rügyekből, ellen­tétben a monopodiális típussal csakis új
rizómák fejlődhetnek. Minden rizóma
csúcsából kialakul egy szár. amint az
a felszín felé fordul. A rizómák rövidek,
szilárdak és kemények. általában vasta­
gabbak mint a belőlük fejlődő szár.
A szimpodiális típusú bambuszok föld

Taxon: rendszertani kategória. Általános

fogalom. rangmegjelölés nélkül, melya növény- és állatrendszertani kategóriák
bármelyikét jelentheti.
Taxonómiai bélyegek: mindazon sajá­

tosságok, melyeket az élők rendszere­
zésében figyelembe vesznek. Többnyire
a stabil, kevéssé variálódó sajátosságokminősülnek jó taxonómiai bélyegnek.
Transzverzális érhálózat: a növények

leveleiben kialakuló kereszt- vagy haránt
irányú érhálózat. Bambuszok esetében
a hidegtűrő fajok leveleiben megjelenő
haránt irányú összekötő érhálózat, mely
a levél hosszában futó ereivel mozaikos­
ságot képez.
Trianguláris: háromszög alakú, három­szögletű. Bambuszoknál a hüvelylevél
gyakori alakja.
Turgor: a sejttartalom sejtfalra gyakorolt

hidrosztatikus (ozmotikus) nyomása. Víz­
veszteség hatására a turgor csökken,
mely a levelek összesodródásában. le­konyulásában jelentkezik. Ismételt vízfel­
vétel hatására a turgornyomás növekszik.
ami ismét feszessé teszi a növényi szer­
veket.
Újvilági trópusok: neotrópusi flórabiro­
dalom. Növényföldrajzi területegység,
mely magába foglalja Közép- és Dél­
Amerika trópusi és szubtrópusi területét.

~ L__2_7_2

B_A_M_
Bu_s_z_o_K_
ÉS_D_i_s z_F_
ÜV_E_K~r-i

LATIN NEVEK MUTATÓJA
1

A
Alvimia 250
Ampelocalamus 86, 247
Anomochloa 253
Apoclada 250
Arrenatherum elatius 227
Arundinaria- dushanensis 77- fargesii 77- funghomii 76- maculosa 77- spongiosa 77
Arundo donax 224, 228, 229
Atractantha 250
Aulonemia 251

B
Bambusa- glaucescens 180- polymorpha 180- ventricosa 50, 51, 180- vulgaris 'Wamin' 181
Bashania 77, 247, 254- fargesii 77, 78, 254
Brachystachyum 28, 79
Brachystachyum densiflorum 79
Brachystachyum densiflorum var.
villosum 79
Briza maxima 229, 230
Bromus inermis 229, 230
Buergersiochloa 253e

Cephalostachyum pergracile 19
Chimonobambusa- armata 64- marmorea 80, 81- marmorea 'Variegata' 80, 81
Chusquea- coronalis 84- couleou 67, 83, 84, 85, 254- couleou var. tenuis 85- quilla 85
Colanthelia 251, 278
Cortaderia selloana 226. 231
Criciuma 250
DDavidsea 249
Dendrocalamus 18. 28, 57, 65, 70- asper 182. 204- giganteus 182- strictus 18, 57, 70, 183
Dinochloa 18. 248
Drepanostachyum- falcatum 87- falconeri 87- hookerianum 86, 254- naibunense 87- saxatile 87- scandens 87
E
Ekmanochloa 252
Elytrostachys 251
Eremitis 253
Eremocaulon 250
F
Fargesia- adpressa 88. 90- angustissima 90-caudata 90- conferta 90- contracta 90- denudata 90-edulis 90- glabrifolia 88, 90- murielae 88- nitida 48, 88, 89, 254- robusta 89, 91- spathacea 90, 254- utilis 91, 257
Froesichloa 279

~

273

FÜ G G E LÉKGGigantochloa parvillora 184
Gigantochloa rostrata 184
Glaziophyton 251
Greslania 249
Guadua angustifolia 185, 186

0Ochlandra travancorica 59, 186
Olyra 252
Otatea 250
Oxytenanthera abyssinica 186p
H
Hibanobambusa- tranquillans 91, 92, 93- tranquillans f. kimmei 92- tranquillans 1. shiroshima 92, 93,
254
Hickelia 249
Hitchcockella 250
lndocalamus- emeiensis 95- latifolius 93- pedalia 94- pseudosinicus 95- solidus 94, 95, 257- tesselatus 48, 94, 95, 257
lndosasa 247
K
Koeleria javorkae 232
L
Leptaspis 253
Lithachne 252
Luzula nivea 233, 234

MMaclurolyra 279
Melica altissima 235
Melocalamus 248
Melocanna baccifera 73, 185
Merostachys 251
Miscanthus sinensis 236, 237
Myriocladus 251
N
Nastus 249. 250
Neohouzeaua 249
Neomicrocalamus 249
Neurolepis 250

Pariana 253
Parodiolyra 252
Pennisetum alopecuroides 236, 237
Perrierbambus 250
Phalaris arundinacea 238, 239
Pharus 253
Phragmites australis 237, 238
Phyllostachys- acuta 100, 101- angusta 100, 101, 254- arcana f. luteosulcata 102, 254- atrovaginata 102- aurea f. albovariegata 103, 254- aurea f. formosana 104, 254- aurea 1. holochrysa 105, 254- aureosulcata 1. alata 106, 254- aureosulcata f. aureocaulis
106, 107, 254- aurita 139- bambusoides var. castillonis 108,109
- bambusoides 'Violascens' 62, 66,
109, 110- bissetii 110, 111- concava 111-decora 112, 113, 254-dulcis 112, 113, 254- elegans 113, 257- fimbriligula 114, 257- flexuosa 72, 73, 114, 115, 257- flexuosa var. hanchiku 115- glabrata 139- glauca 62. 115, 116, 257- glauca f. yunchu 62, 115, 257- heterocycla 117- heterocycla 1. pubescens 117- humilis 99, 118, 119- incarnata 139- iridescens 118, 119, 254- kwangsiensis 139- lofushanensis 139-makinoi 119,121,257- mannii 120, 257

I_

~ ~_2_7_4- meyeri 120, 121, 257- nidularia 27, 122, 123, 254- nidularia 1. farcta 122- nidularia 1. glabro-vagina 122- nigella 139- nigra 1. boryana 62, 123, 254- nigra f. henonis 124, 254- nigra f. megurochiku

125, 126, 254- nigra f. punctata 125, 126, 254- nigra 1. tosaensis 126, 127, 254- nuda 127, 128, 189, 257- platyglossa 128- praecox 129. 254- prominens 139- propinqua 129, 130, 189, 254- purpurata 131, 132, 190, 254- rigida 139- rivalis 139- robustiramea 132, 254- rubromarginata 134, 254- rutila 139- tianmuensis 139- Virella 139- viridis 135, 136, 137, 254- viridis f. houzeauana 136- viridis 1. youngii 136, 137- vivax 137, 138, 141, 254- vivax f. aureocaulis 138, 254- vivax f. vittata 138, 141, 254
Piresia 253, 280
Piresiella 253, 280
Poa labillardieri 239, 280
Pseudosasa japonica 148, 149, 150, 254
Pseudostachyum polymorphum 186

B_A_
M_
Bu_s_z_o_K_É_
S_D_
is_z_
Fu_
· v_E_
K_7

Rehia 253
Reitzia 253s
Saccharum ravennae 239, 240
Sasa- bashanensis 160- kurilensis 154, 155, 156, 256- longiligulata 160- nubigena 160- palmata 48, 154, 155, 156, 157,

158,256- palmata f. nebulosa 157, 256- tornsntosa 154, 160- tsuboiana 157, 158, 256- veitchii 154, 158, 160, 256- veitchii f. minor 154, 160, 256
Sasaella- bitchuensis 161, 163- masamuneana 160, 161, 162, 163, 256- masamuneana f. albostriata 161,

162, 163- ramosa 160, 163, 256- ramosa f. albostriata 163- ramosa 1. kimmei 163, 256
Sasamorpha borealis

163, 164, 165, 256

Racemobambos 249
Raddia 253- gingyuanensis 164, 165- hubeiensis 164, 165
Semiarundinaria- fastuosa 168, 169, 213, 254- gracilipes 169- jamadorii 169- kagamiana 166, 167, 254- lubrica 169- okuboi 166, 167, 254- shapoensis 166, 169- viridis 169- chinensis 170- hispida 170. 172
Shibataea- chinensis 172- kumasasa 170, 171
Sinobambusa-incana 175- scabrida 175- henryi 175
Spodiopogon sibiricus 240, 241
Streptochaeta 253
Sucrea 253

Raddiella 253

Suddia 253

Q
Oiongzhuea- communis 154- intermedia 154- luzhiensis 154- macrophylla 1 54
- opiensis 154- puberulla 154- rigidula 154- tumidinoda 152, 153

R

1

_

~

275

FÜGGELÉK1

T
Teinostachyum 59, 249
Thamnocalamus- spathiflorus 176- esselatus 176, 254
Themeda triandra 242, 243
Thyrostachys- oliveri 20, 186- siamensis 186
Tripsacum dactyloides 242, 243
V
Vietnamosasa 249

yYushania- brevis 178- chingii 178- contusa 178- elavata 178- farinosa 178-glauca 178- juansarensis 177- Maculata 177- maculata 177-vigens 178r-,

1- - -276--

BAMBUSZOK ÉS DÍSZFUVEK---- - - -IRODALOMJEGYZÉKBean. W. J. (1989) Trees & Shrubs Hardy in the British lsles I-V.
8th ed. London
Chen S. L. & L. C. Chia (1988) Chinese Bamboos, Dioscorides Press
Portland, Oregon
Crouzet Y. et Jeury M. (1988) Des Bambous dans tous les jardins.
Dargaud, Paris

Dunkelberg K.(1992) Bambus-Bamboo. IL 31 Stuttgart
Eberts W. (1991) Bambus ín Haus und Garten. München
Europaischen Bambus-Gesselschaft in Deutschland (1989) Palmengarten
Sonder heti 10. Bambus Frankfurt
Jelitto L. and Schacht W. (1990) Hardy Herbaceous Perennials vol. 1. II.
Timber Press Portland. OR.
Krüssman G. (1976-1978) Handbuch der Laubgehölze 1-111.
2nd ed. Parey Berlin-Hamburg
Michael F. (1992) The Encyclopedia of Ornamental Grasses.
Rodale Gardening New York
Ohrnberger D. (1987) The Bamboos of The World 2nd ed. Augsburg
Recht. Ch. and Wetterwald M. F. (1992) Bamboos. Timber Press. Portland OR.
V. Ramanatha Rao and A. N. Rao. (1994) Bamboo and Rattan Genetic Resourcesand Use. Singapur
Suzuki Osamu & lsao Yoshikawa. (1988) The Bamboo Fences of Japan. Tokyo
Wang D. & Shen Shao J. (1987) Bamboos of China. Timber Press Portland, OR.
Zhu Shilin, Ma Naixun, Fu Maoyi. (1994) A Compendium of Chinese Bamboo.
National Library of Singapur

---

----

-- - --- -

~

2777

FÜ G G ELÉ K

1TARTALOM

Bevecerés

7
BAMBUSZOK

13
Valójában milyen növények a bambuszok?
16
A bambuszok eloszlása a Földön
21

Bambuszok és a kelet-ázsiai kultúra

31
A bambuszok meghonosodása Európa kerjeiben
45
A bambusz anatómiai és morfológiai jellemzése

49
A bambuszok rendszerezése

74
Hidegtűrő nem:etségek és fajok

76
A Phvllostachys nemzetség fajai, ismertebb változatai, formái
100---- - ----------------------~

-~

278

BAMBUSZOK ÉS DÍSZFÜVEK

Ismertebb trópusi nemzetségek és fajok

179
A bambuszok környezetigénye

187
Bambuszok a kertben
191DÍSZFÜVEK

219
Díszfüvek a kertben
221FÜGGELÉK

245
Fás bambuszok taxonómiai besorolása

247Fűszerű bambuszok taxonómiai besorolása

252
Szakkifejezések magyarázata

267
Latin nevek mutatója

272
Irodalomjegyzék

276~

ISSN 1418 0383
ISBN 963 8583 7 Z X

Kertek 2000, Budapest
Felelős kiadó: Urbán Tamás, igazgaró
Irodalmi ,·e:erő: S,ára, M. G:,,örgy
Műs:aki vecetó: Jordán Gus~ráv
A: előkés:ítő munkákat Roi Design végecte
Késcült a Kaloprint Nyomdában a: 1998. e scrcndőben

Felelős vezető: I!lés János igazgató