GLOBALNA IZJAVA O ETIČNIH
NAČELIH V SOCIALNEM DELU
1PRIZNAVANJE
NEODTUJLJIVEGADOSTOJANSTVAČLOVEKAČLOVEKOVEPRAVICE

8

2

UPORABATEHNOLOGIJE
IN DRUŽBENIHMEDIJEV7OBRAVNAVANJE
LJUDI KOTCELOVITIHOSEBNOSTI

9SOCIALNAPRAVIČNOST
IN ENAKOSTPOKLICNAINTEGRITETA

4SAMOODLOČBA6

ZAUPNOSTIN
ZASEBNOST

5SODELOVANJESPOPADANJE Z DISKRIMINACIJOSPOŠTOVANJE RAZLIČNOSTIRAZVIJANJE SOLIDARNOSTIPRAVIČEN DOSTOP DO VIROV

3

Izjava o etičnih načelih globalnega socialnega delaMednarodne zveze šol za socialno delo (IASSW)1
Izjava o etičnih načelih (v nadaljevanju: Izjava) je zasnovana tako, da socialnim delavkam indelavcem 2 omogoča prizadevanja za najvišje možne standarde etične prakse, ki potekajo v
procesih nenehnega razpravljanja, samorefleksije, pripravljenosti za spoprijemanje znejasnostmi, in jih vključuje v etično sprejemljive procese odločanja za doseganje etičnih
rezultatov. Vsa načela v tej Izjavi je treba brati kot medsebojno povezana, ne ločeno.
Izjava izrecno zavezuje k spoštovanju ljudi, s katerimi socialne delavke in delavci delajo. To,
da kot socialne delavke in delavci, raziskovalke in raziskovalci ter strokovne delavke indelavci sprejemamo to Izjavo, implicitno pomeni, da se zavzemamo za temeljne vrednote innačela stroke socialnega dela. Takšna izjava je najučinkovitejša, kadar izraža moralni impulz
socialne delavke in delavca in njuno odločenost, da ne bosta povzročala škode, temvečdelovala za socialno pravičnost, priznavala neodtujljivo dostojanstvo človeka ter univerzalne
in neodtujljive pravice ljudi.
Izjava priznava ranljivost nas samih in zlasti ljudi, s katerimi in za katere delamo, zato jezasnovana tako, da zagotavlja več ravni odgovornosti: do posameznic in posameznikov, dodružin, skupin in skupnosti, s katerimi delamo; do nas samih; do organizacij, v katerih
delamo; in do širših družbenih kontekstov, v katere so umeščeni izobraževanje za socialnodelo, praksa socialnega dela in raziskovanje na področju socialnega dela. Priznavamo
potrebo po temeljnem konceptualnem premiku: človekovo dostojanstvo razumemo v
kontekstu avtonomije posameznic in posameznikov in v kontekstu intersubjektivnosti ter
nerazdružljivosti človekovega dostojanstva in pravic.
Ljudje namreč še zdaleč nismo avtonomna in neodvisna bitja, kot nas konstruira liberalna
teorija, temveč smo vsi del družbe in odvisni od njenih socialnopolitičnih, ekonomskih in
kulturnih struktur in konvencij. Ranljivost je univerzalni del človeškosti. S tem ne zanikamo,
da je človek dejavnik lastne osvoboditve na osebni in politični ravni, niti ne zanikamo
odgovornosti socialnopolitičnih, ekonomskih in kulturnih sistemov za zagotavljanje razvoja inblaginje.
Socialne delavke in delavci priznavajo politično dimenzijo svoje stroke kot posledico moči inavtoritete, ki jim ju podeljuje država, da ukrepajo z ljudmi ali zanje v okviru etičnih načel
stroke socialnega dela.

Ta Izjava je: a) nastala kot rezultat povratnih informacij, prejetih med posvetovanji; b) poskus preprečevanja
zahodne hegemonije v praksi socialnega dela, v izobraževanju za socialno delo in raziskovanju v socialnem delu;in c) prizadevanje za uresničevanje programa dekolonizacije.
2
Pojem »socialna delavka in delavec« se nanaša na tiste, ki izobražujejo za socialno delo, na študentke inštudente socialnega dela, raziskovalke in raziskovalce na področju socialnega dela ter na tiste, ki socialno delo
izvajajo. Vključuje tudi kategorije socialnih delavk in delavcev, ki so v različnih kontekstih poimenovani različno,
npr.: mladinske delavke in delavci, skupnostne strokovne delavke in delavci, strokovne delavke in delavci na
področju zaščite otrok, v zaporih, upravno-administrativne delavke in delavci na socialnem področju, razen če sotakšne kategorije ločene in neodvisne od socialnega dela in imajo lahko lastne kodekse etike.
1

Stran 1 od 9

Kot stroka je socialno delo dinamično, kritično in angažirano, saj je v tesnem odnosu z ljudmi
in njihovimi številnimi okolji. Obstaja množica vrednot in etičnih načel, ki usmerjajo delosocialnih delavk in delavcev. To resničnost priznava že globalna definicija socialnega dela izleta 2014, ki je večplastna in spodbuja regionalne in nacionalne dopolnitve. Podobno je tudi
to Izjavo mogoče dopolnjevati oziroma prilagajati nacionalnim in regionalnim okoliščinam, če
je to v skladu z namenom in duhom Izjave.
Organizacije, ki zaposlujejo socialne delavke in delavce, ter izobraževalne in raziskovalne
ustanove si morajo prizadevati za zagotavljanje infrastrukture in razvojnih priložnosti za lažje
doseganje etičnih imperativov. Socialne delavke in delavci niso edini, ki morajo zagotavljati
etičnost svojega delovanja, temveč morajo svoje obveznosti pri tem izpolnjevati tudiorganizacije, kjer delujejo socialne delavke in delavci. 3

Izjava za svoje izhodišče jemlje globalno definicijo socialnega dela iz leta 2014, ki se glasi:Socialno delo je v praksi utemeljen poklic in akademska disciplina, ki spodbujadružbene spremembe in razvoj, socialno kohezijo, opolnomočenje inosvoboditev ljudi. Socialno delo temelji na načelih socialne pravičnosti,človekovih pravic, kolektivne odgovornosti in spoštovanja različnosti. Dolžnost
socialnega dela, utemeljenega na teorijah socialnega dela, družboslovja,
humanistike in lokalnih vednosti, je, da ljudi in strukture angažira, da se
spoprijemajo z življenjskimi izzivi in povečujejo blaginjo.

Načela1. Priznavanje neodtujljivega dostojanstva človeka
1.1. Ker socialne delavke in socialni delavci priznavajo neodtujljivo dostojanstvo vseh
ljudi, si prizadevajo za empatične odnose in za to, da je interes Drugega 4 (ljudi, skaterimi ali v imenu katerih socialna delavka in delavec delata) eden od temeljev etične
prakse, v kateri socialna delavka in delavec enkratnega Drugega obravnavata enako
prednostno kot sebe. Vse ljudi bi morali obravnavati tako, kot si želijo, da bi jih
obravnavali, in kot bi mi sami radi, da bi nas obravnavali drugi.
1.2. Socialne delavke in delavci kažejo spoštovanje neodtujljivega dostojanstva in
vrednosti vseh ljudi, in to v odnosu, besedah in dejanjih. To zahteva razlikovanje med
brezpogojnim pozitivnim sprejemanjem oseb ter njihovimi odnosi, vedenji oziroma
Gl. Agius, A. in Jones, D. N. (2012). Effective and ethical working environments for social work: the responsibilities
of employers of social workers. Bern: International Federation of Social Workers. Pridobljeno s:
http://ifsw.org/policies/effective-and-ethical-working-environments-for-social-work-the-responsibilities-ofemployers-of-social-workers-3/#.UFvw6fZeOJc.email.
4
Koncept je definiral Emmanuel Levinas: biti odgovoren razume kot biti na voljo Drugemu tako, da je našeživljenje neločljivo prepleteno z življenjem drugih. Levinas meni, da se utemeljitev Jaza začne z Drugim; definirajo
nas naši odzivi na klic Drugega. Gl. Levinas, E. (1985). Ethics and infinity. Pittsburgh, PA: Duquesne University
Press.
3

Stran 2 od 9socialnopolitičnimi in kulturnimi konteksti, za katere menimo, da jih je treba
spremeniti. Čeprav osebe spoštujemo, problematiziramo prepričanja in dejanja tistih
oseb, ki sebe ali druge razvrednotijo ali stigmatizirajo.
1.3. Socialne delavke in delavci se zavedajo, da je za razlikovanje, opisano v točki 1.2.,
potrebna kritična refleksivna praksa. Kot socialne delavke in delavci v delovni odnos
vnašamo lastne zgodovine, bolečine in radosti, vrednote ter verske, duhovne inkulturne usmerjenosti (in to velja tudi za ljudi, s katerimi delamo). Kritična refleksija otem, kako osebno vpliva na poklicno in obratno, mora biti temelj vsakodnevne etične
prakse.
1.4. Čeprav socialne delavke in delavci priznavajo, da imajo vsi ljudje moč inneodtujljivo dostojanstvo, priznavajo tudi utelešeno ranljivost 5 sebe in ljudi, s katerimidelajo. Uglasitev z ranljivostmi, zavedanje ranljivosti in ukvarjanje z ranljivostmi, dajejo
moč in so viri rasti, razvoja in uspevanja ljudi.
2. Zavzemanje za človekove pravice
2.1. Socialne delavke in delavci sprejemajo in zagovarjajo temeljne in neodtujljive
pravice vseh ljudi, kakor so opisane v instrumentih in konvencijah o človekovihpravicah, kakršni so: Splošna deklaracija o človekovih pravicah; Konvencija o otrokovihpravicah; Konvencija o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk; Mednarodni pakt oekonomskih in kulturnih pravicah; Mednarodni pakt o državljanskih in političnih
pravicah; Konvencija o odpravi vseh oblik rasne diskriminacije; Konvencija o pravicahoseb z ovirami; Konvencija o statusu beguncev; Deklaracija Združenih narodov opravicah staroselskih ljudstev; Mednarodna konvencija o zaščiti pravic delovnih
migrantov in članov njihovih družin ter Mednarodni standardi dela.
2.2. Socialne delavke in delavci spoštujejo in branijo načelo nedeljivosti človekovihpravic in se zavzemajo za državljanske, politične, ekonomske, socialne, kulturne in
okoljevarstvene pravice ljudi.
2.3. Ker se socialne delavke in delavci zavedajo, da je lahko kultura včasih uporabljena
kot krinka za kršenje človekovih pravic, delujejo kot kulturni posredniki, ki si
prizadevajo za iskanje konsenza, usklajevanje nasprotujočih si človekovih pravic inzagovarjajo pravice marginaliziranih, stigmatiziranih, izključenih, izkoriščanih inzatiranih posameznikov, posameznic in skupin.
2.4. Socialne delavke in delavci se zavedajo, da morajo človekove pravice sobivati skolektivno odgovornostjo, saj razumejo, da je posamezne človekove pravice mogoče vvsakodnevnem življenju uresničevati le, če ljudje prevzamejo odgovornost drug za
drugega in za okolje in če si prizadevajo za ustvarjanje vzajemnih odnosov v
skupnostih.

5
Vsi ljudje so utelešena bitja; niso razdrobljene, izolirane entitete, pri katerih bi bil jaz pojmovan kot ločen in
neodvisen od vlog, ki jih imajo ljudje. Ker vsi ljudje bivajo v svetu, so vsi bolj ali manj ranljivi. To načelo spodbija
predstavo, da so socialne delavke in delavci odmaknjeni in nepristranski izvedenci, in utrjuje idejo, da je utelešena
ranljivost skupna vsem ljudem.

Stran 3 od 9

2.5. Socialne delavke in delavci ljudi ozaveščajo o njihovih pravicah in jih podpirajo pri
dostopanju do teh pravic.
2.6. Socialne delavke in delavci državo prepoznavajo kot ključnega dejavnika obrambein uresničevanja človekovih pravic ter zavzemanja zanje.
3. Zavzemanje za socialno pravičnost
Socialne delavke in delavci se zavzemajo za socialno pravičnost v odnosu do družbe na
splošno in v odnosu do ljudi, s katerimi delajo. To pomeni:
3.1. Nasprotovanje diskriminaciji in institucionalnemu zatiranjua) Socialne delavke in delavci nasprotujejo diskriminaciji, ki vključuje tudi: telesne oziroma
duševne oviranosti, zmožnosti, starost, kulturo, identiteto glede na družbeni spol, spolno
usmerjenost, raso, etničnost, jezik, religijo, duhovna prepričanja, politična mnenja,družbenoekonomski status, revščino, družbeni položaj, strukturo družine, družbeni status indržavljanstvo (ali odsotnost državljanstva).
b) Socialni delavci in delavke se zavedajo, da lahko ideologija, zakoni, politike, predpisi,
navade ali prakse ustvarijo neenakosti ter članicam in članom določenih skupin preprečujejo
pravično obravnavo.
c) Socialne delavke in delavci delujejo proti institucionalni diskriminaciji in zatiranju v vseh
njunih oblikah.
3.2. Spoštovanje različnostia) Socialne delavke in delavci si prizadevajo krepiti vključujoče skupnosti, ki spoštujejo
etnične in kulturne razlike v družbi tako, da upoštevajo razlike na individualni, družinski,
skupinski in skupnostni ravni.
b) Socialne delavke in delavci vedo, da se spoštovanja in sprejemanja različnosti ne sme
zlorabljati za širjenje meja moralnega relativizma, ki bi dopuščal, da se kršijo pravice
določenih skupin ljudi, tudi pravica do življenja (npr. žensk ter spolnih, etničnih in verskih
manjšin). Socialne delavke in delavci problematizirajo kulturne prakse, ki ovirajo polnouživanje človekovih pravic, in se bojujejo proti takšnim praksam.
c) Socialne delavke in delavci razumejo, da konstruiranje in obravnavanjedružbenoekonomskih vidikov kot kulturnih problemov velikokrat zanikata ali minimalizirata
strukturne dejavnike, ki pripomorejo k psihosocialnim izzivom.
3.3. Pravičen dostop do virova) Socialne delavke in delavci zagovarjajo in se zavzemajo za dostop do virov in bogastva ter
za njihovo pravično razdeljevanje, saj vedo, da velika neenakost skupaj z revščino ogroža
človeški razvoj.
b) Socialne delavke in delavci podpirajo pravico ljudi do trajnega dohodka, ki ga morata
zagotavljati dostojno delo oziroma univerzalna socialna varnost.
3.4. Nasprotovanje nepravičnim politikam in praksam

Stran 4 od 9a) Socialne delavke in delavci svoje delodajalce, načrtovalce politik, politike in širšo javnost
opozarjajo na situacije, v katerih so politike in viri nezadostni ali pa so politike in praksezatiralske, nepravične ali škodljive. Zaradi takega delovanja socialne delavke in delavci nesmejo biti kaznovani.
b) Socialne delavke in delavci se morajo zavedati, da obstajajo okoliščine, v katerih je lahkoogrožena njihova lastna varnost. V takih okoliščinah se morajo odločati za premišljene izbire.
Socialne delavke in delavci niso dolžni ukrepati, če pri tem ogrožajo sebe.
c) Globalna združenja, npr. Mednarodna zveza šol za socialno delo (IASSW) in Mednarodna
federacija socialnih delavk in delavcev (IFSW), morajo v sodelovanju z delodajalci socialnihdelavk in delavcev oziroma nacionalnimi poklicnimi in po zakonu ustanovljenimiorganizacijami varovati in braniti socialne delavke in delavce, ki so ogroženi zaradi
izpolnjevanja svojih dolžnosti, zaradi svojih stališč ali ker opozarjajo na krivico.
3.5. Razvijanje solidarnosti
Socialne delavke in delavci aktivno delujejo v skupnostih ter s svojimi kolegicami in kolegi
znotraj in zunaj svojega poklica pri ustvarjanju solidarnostnih mrež, ki si prizadevajo za
preobrazbe in spremembe ter vključujoče in odgovorne družbe.
4. Zavzemanje za pravico do samoodločbe
4. 1. Socialne delavke in delavci priznavajo, da so se ljudje sposobni odločati o sebi.
4.2. Socialne delavke in delavci spoštujejo in spodbujajo pravico ljudi do sprejemanja
lastnih izbir in odločitev, če s tem ne ogrožajo pravic in legitimnih interesov drugih.
4.3. Socialne delavke in delavci se zavedajo, da posamezniki sicer odločajo o sebi, v
pomenu, da imajo svobodo mišljenja – to je morda ena najbolj temeljnih svobod – ki jeneodtujljiva, vendar svoboda mišljenja sama po sebi še ne zagotavlja odločanja o sebi.
4.4. Socialne delavke in delavci se zavedajo, da samoumevna domneva o pravici doodločanja o sebi v mnogih kontekstih zanika velikokrat zatiralske, marginalizirajoče,
izkoriščevalske, nasilne in izključujoče sociokulturne, ekonomske in politične
določevalce človeškega razvoja in delovanja.
4.5. Socialne delavke in delavci se zavedajo realnih okoliščin ljudi, katerih pravico doodločanja o sebi pogosto zmanjšujejo različni dejavniki, na primer nadzorne funkcije, ki
jih izvajajo socialne delavke in delavci na področjih, kot so zaščita otrok, socialna
varnost, kazensko pravosodje, hendikep in duševno zdravje.
4.6. Socialne delavke in delavci se zavedajo, da se zmožnost delovanja posameznic in
posameznikov prepleta s strukturnimi razmerami in da ideal odločanja o sebi zahteva
vire, kakršni so dobra izobrazba, dostojna zaposlitev, dostop do zdravstvene oskrbe,
varno in stabilno bivališče, varnost, primerne sanitarno-higienske razmere, čista voda,
neonesnaženo okolje in dostop do informacij.
4.7. Socialne delavke in delavci se zavedajo, da prevladujoči socialnopolitični in kulturni
diskurzi in prakse pripomorejo k številnim samoumevnim domnevam in pastem v

Stran 5 od 9mišljenju, ki se kažejo v normalizaciji in naturalizaciji cele vrste predsodkov, zatiranj,
marginalizacij, izkoriščanja, nasilja in izključevanj.
4.8. Socialne delavke in delavci se zavedajo, da je razvijanje strategij za krepitev
kritične zavesti, ki problematizirajo in spreminjajo samoumevne domneve pri njihsamih in pri ljudeh, s katerimi delajo, temelj vsakodnevne, etične in protizatiralske
prakse.
5. Zavzemanje za pravico do udeležbe
5.1. Socialne delavke in delavci se zavzemajo za izboljšanje samozavesti in sposobnosti
ljudi, ljudem zagotavljajo vire za polno udeležbo v družbi ter spodbujajo njihovo polnoangažiranje in udeležbo pri sprejemanju odločitev in dejanj, ki vplivajo na njihovaživljenja.
5.2. Socialne delavke in delavci pripomorejo k ustvarjanju relevantnih prostorov inprocesov za udeležbo ljudi pri oblikovanju politik.
5.3. Socialne delavke in delavci spodbujajo vključevanje ljudi, ki so izključeni izudeležbe ali dostopa do virov zaradi različnih meril, naštetih v točki 3.1. a.
6. Spoštovanje zaupnosti in zasebnosti
6.1. Socialne delavke in delavci spoštujejo pravice ljudi do zaupnosti in zasebnosti ter
delajo v skladu s temi pravicami.
6.2. Pravici do zaupnosti in zasebnosti sta lahko kršeni, kadar obstaja tveganje, da bo
kdo ogrozil sebe ali druge.
6.3. Socialne delavke in delavci se zavedajo, da je pravica osebe do zaupnosti inzasebnosti v nekaterih zakonsko določenih okoliščinah omejena.
6.4. Socialne delavke in delavci obveščajo ljudi, s katerimi delajo, o takšnih omejitvah
zaupnosti in zasebnosti.
6.5. V nekaterih kulturnih kontekstih, ki jih zaznamuje osrediščenje na skupinskost in
komunitarno življenje, socialne delavke in delavci spoštujejo in upoštevajo pravico inodločitev ljudi, da je o zaupnih informacijah obveščena celotna skupnost, če to ne krši
pravic posameznic in posameznikov.
7. Obravnavanje ljudi kot celovitih oseb
7.1. Socialne delavke in delavci se zavedajo bioloških, psiholoških, socialnih, kulturnih
in duhovnih razsežnosti človeških življenj ter razumejo in obravnavajo vse ljudi kot
celovite osebe. To zavedanje je temelj za oblikovanje celovitih ocen in intervencij, ob
polni udeležbi ljudi, organizacij in skupnosti, s katerimi se ukvarjajo socialne delavke indelavci.
7.2. Socialne delavke in delavci za doseganje celovitih in zadovoljivih rezultatov
sodelujejo s člani interdisciplinarnih skupin.
8. Etična uporaba tehnologije in družbenih medijev

Stran 6 od 9

8.1. Etična načela, ki jih pojasnjuje ta Izjava, se nanašajo na vse kontekste praksesocialnega dela, izobraževanja za socialno delo in raziskav s področja socialnega dela,
ne glede na to, ali gre za neposreden stik ali uporabo digitalne tehnologije in družbenih
medijev. 6
8.2. Socialne delavke in delavci se zavedajo, da uporaba digitalne tehnologije indružbenih medijev lahko pomeni posebno grožnjo načelom zaupnosti in zasebnosti,
zato se morajo pred tem zavarovati s potrebnimi varnostnimi ukrepi. Soglasje
uporabnice ali uporabnika ob ustrezni informiranosti mora zagotoviti, da so takšne
morebitne omejitve zaupnosti in zasebnosti jasne.
8.3. Socialne delavke in delavci razumejo, da je lahko preverjanje identitete uporabnic
in uporabnikov spletnih storitev, tudi njihove starosti in geografske lokacije, izziv, npr.
glede registracije ali licence za opravljanje dejavnosti na enem mestu, kadar so spletni
uporabniki in uporabnice zunaj jurisdikcije. Težave se lahko pojavijo pri zagotavljanju
pogoja, da mora biti oseba, ki naj bi dala soglasje za takšno sodelovanje ob ustrezni
informiranosti, polnoletna. Socialne delavke in delavci morajo o pragmatičnih in etičnih
posledicah takih sodelovanj razpravljati z odbori, ki skrbijo za registracijo oziroma
licenciranje.
8.4. Socialne delavke in delavci se zavedajo morebitnih pasti asinhrone komunikacije innepreverljivih identitet oseb, s katerimi delajo, na primer, kadar razkrijejo
samomorilne ali morilske namene, spolno zlorabo otrok ali nasilje v družini. Spletno
svetovanje ne izključuje dolžnosti socialnih delavk in delavcev, da v skladu z
nacionalnimi zakonskimi zahtevami o takih zadevah poročajo pristojnim organom in daosebo, s katero delajo, ali druge ljudi zaščitijo pred morebitno škodo ali nevarnostjo.
8.5. Pri uporabi skupinskih storitev e-tehnoloških platform socialne delavke in delavci
zagotovijo, da se spoštuje načelo enakovredne vključenosti in da nobena oseba ni
namerno izključena iz sodelovanja.
8.6. Socialne delavke in delavci ne objavljajo slik oseb, s katerimi delajo, brez njihovega
soglasja in ne smejo objavljati slik otrok brez soglasja staršev ali zakonitih skrbnikov.
8.7. V zvezi z izobraževanjem za socialno delo, morajo učiteljice in učitelji, kot jerazvidno iz točke 6.4. Globalnih standardov za izobraževanje in usposabljanje na
področju socialnega dela, zagotoviti veliko kakovost izobraževalnega programa neglede na način izvajanja. V primeru učenja na daljavo, mešanega, decentraliziranegaoziroma spletnega poučevanja je treba zagotoviti mehanizme za lokalno poučevanje insupervizijo, zlasti glede praktičnega usposabljanja znotraj programa.
8.8. Odgovornost socialne delavke in delavca je, da poskrbita za dokaz, da delujeta
etično, ne glede na način dela.
9. Poklicna integriteta

Mednje sodijo npr. svetovanje in raziskovanje prek elektronske pošte, video posnetki, spletne skupine za
samopomoč ali raba aplikacij, kakršni sta Facebook in WhatsApp, ki jih lahko uporabljamo samostojno ali kot
dodatek k neposredni interakciji v živo.
6

Stran 7 od 9

9.1. Nacionalna društva in organizacije so odgovorni za razvoj in redno posodabljanjesvojih etičnih kodeksov ali etičnih smernic, tako da se skladajo s to Izjavo, pri tem pa
upoštevajo lokalne razmere. Prav tako so nacionalne organizacije o tej Izjavi o etičnih
načelih ter o svojih etičnih smernicah dolžne obveščati socialne delavke in delavce teršole za socialno delo. Socialne delavke in delavci morajo delovati v skladu z veljavnim
etičnim kodeksom ali smernicami v svoji državi.
9.2. Socialne delavke in delavci morajo imeti zahtevano izobrazbo ter razvijati invzdrževati potrebne spretnosti in kompetence za opravljanje svojega dela.
9.3. Socialne delavke in delavci se zavzemajo za mir in nenasilje. Lahko sodelujejo zvojaškim osebjem za humanitarne namene in si prizadevajo za mir in obnovo. Socialnedelavke in delavci, ki delujejo v vojaškem ali mirovniškem okviru, morajo kot svojo
temeljno usmeritev vedno spodbujati dostojanstvo ljudi in njihovo sposobnost
delovanja. Socialne delavke in delavci ne smejo dovoliti, da se njihovo znanje inspretnosti uporabljajo za nehumane namene, kot so mučenje, vojaški nadzor,
terorizem ali »zdravljenje« homoseksualnosti (konverzijske terapije), in v svojih
poklicnih in zasebnih situacijah ne smejo uporabljati orožja proti ljudem.
9.4. Socialne delavke in delavci morajo imeti pri delu integriteto. To vključuje prepoved
zlorabe svojega položaja moči in odnosov zaupanja z ljudmi, s katerimi delajo;
upoštevajo meje med osebnim in poklicnim življenjem in svojega položaja ne
zlorabljajo za osebno materialno korist ali dobiček.
9.5. Socialne delavke in delavci vedo, da je dajanje in prejemanje majhnih daril delsocialnega dela in kulturne izkušnje v nekaterih kulturah in državah. Takšne situacije
morajo opredeljevati etični kodeksi socialnega dela v posameznih državah.
9.6. Socialne delavke in delavci ter njihovi delodajalci se zavedajo, da je treba sprejeti
ukrepe za strokovno in osebno skrb zase, da bi preprečili izgorelost ter izboljšali
delovne odnose in rezultate.
9.7. Socialne delavke in delavci se zavedajo, da so za svoje delo odgovorni ljudem, skaterimi delajo, svojim kolegicam in kolegom, svojim zaposlovalcem, poklicnim
združenjem ter lokalnim, nacionalnim in internacionalnim zakonom in konvencijam inda so te odgovornosti lahko v konfliktu med seboj, zato se je treba o njih pogajati, da bibila škoda za vse vpletene čim manjša. Odločitve morajo vedno temeljiti na empiričnih
dokazih, praktični modrosti ter etičnem, pravnem in kulturnem premisleku. Socialnedelavke in delavci morajo biti pripravljeni jasno navesti razloge za svoje odločitve.
9.8. Socialne delavke in delavci ter njihovi delodajalci v svojih delovnih okoljih indržavah skupaj ustvarjajo razmere za to, da je o načelih te Izjave in načelih njihovihnacionalnih etičnih kodeksov možno razpravljati, jih ocenjevati, zagovarjati in graditi
naprej. Socialne delavke in delavci ter njihovi delodajalci spodbujajo razpravo insodelujejo v njej, da bi olajšali etično odločanje.

Stran 8 od 9

Translation: Martina Alandžak, Tanja Buda, Sanja Galonja, Sašo Novak, Varja Palčič,
Sandra Radičević, Jasmina Supuk (Postgraduate students 2018/2019, Dept. of Social
Justice and Inclusion, Faculty of Social Work, University of Ljubljana).
Translation supervision: dr. Irena Šumi, dr. Darja Zaviršek, mag. Borut Petrović
Jesenovec.

Stran 9 od 9