Ministerul Educaţiei al republicii moldova

Fizică
Curriculum pentru învăţămîntul gimnazial(clasele VI – IX)

Chişinău, 2010
1

Aprobat:-la şedinţa Consiliului Naţional pentru Curriculum, proces verbal nr. 10 din 21
aprilie 2010;
prin ordinul Ministrului Educaţiei nr. 245 din 27 aprilie 2010
Grupul de lucru
asupra ediţiei a III-a a curriculumului:
Victor Păgînu, consultant superior ME, (coordonator).
Ion Botgros, dr. conf., IŞE.
Viorel Bocancea, dr. conf.
Mircea Colpajiu, dr., prof., grad did. superior
Gheorghe Ţurcanu, dr., prof., grad did. superior
Svetlana Munteanu, prof., grad did. superior
Victor Ciuvaga, prof., grad did. superior
Grupul de lucru
asupra ediţiei I a curriculumului:
Ion Botgros, dr. conf., IŞE (coordonator).
Tatiana Iacubiţchi, prof., grad did.I (coordonator).
Autori:Ion Botgros, dr., conf.
Oleg Bursuc, dr. în ped., grad. did. superior
Svetlana Munteanu, prof. grad. did. superior
Vladimir Gheţu, prof. grad. did. superior

Grupul de lucru asupra ediţiei a III-a a curriculumului aduce mulţumiri
profesorilor Svetlana Beleaev (Liceul Teoretic „Gaudeamus”, Chişinău), SergiuCîrlig (Liceul Teoretic al AŞM), Anatolii Homenco (Liceul Teoretic „B.P.Haşdeu”
Drochia), profesorilor de la Catedra de Fizică a UTM, pentru sugestiile propuseîn scopul îmbunătăţirii calităţii curriculumului.
2

I. Preliminarii
Curriculum-ul gimnazial la fizică (cl. VI-IX) corespunde statutului disciplineişcolare din planul-cadru de învăţămînt gimnazial şi reprezintă documentul normativ de bază ce descrie condiţiile învăţării şi finalităţile ce trebuie atinse la fizică,exprimate în termeni de comptenţe, conţinuturi şi activităţi de învăţare.
Prezentul curriculum este elaborat din pespectiva trecerii de la un curriculum
centrat pe obiective la cel centrat pe competenţe şi este adresat profesorilor de fizică, elevilor de la treapta gimnazială, autorilor de manuale şi de diverse materiale
didactice.
Pentru formarea competenţelor specifice disciplinei şcolare „Fizica” au fost selectate conţinuturi ştiinţifice specifice adecvate vîrstei elevilor, fiind structurate în
felul următor:• Identificarea fenomenelor în natură şi tehnică.
• Explorarea fenomenului în condiţiile de laborator.
• Interpretarea ştiinţifică a fenomenului.
• Studiul aplicaţiilor practice ale femonenului.
• Protecţia mediului şi a propriei persoane.
Aplicarea curriculumului gimnazial de fizică în termeni de competenţe în
formarea personalităţii elevului va fi eficientă în cazul cînd procesul educaţionalva fi centrat pe elev şi rezultatele finale stabilite.
ADMINISTRAREA DISCIPLINEI
Statutul
disciplineiAriacurriculară

Clasa

Obligatorie

Matematicăşi ştiinţe

VI
VII
VIII
IX

Nr. de unităţi
de conţinuturi pe clase
20
23
29
34

Nr. de ore pe an
34
68
68
68

II. Concepţia didactică a disciplinei
Perfecţionarea curriculumului gimnazial de fizică la această etapă reprezintă odezvoltare continuă a reformei învăţămîntului. Prima perfecţionare a curriculumului, realizată în a. 2006, a constat în optimizarea conţinuturilor educaţionale şi îndeosebi, a obiectivelor curriculare formulate pe bază de obiective generale şi obiective
de referinţă.
În consecinţă, obiectivele de referinţă au fost clasificate pe trei nivele:• obiective de cunoaştere;• obiective de înţelegere/aplicare;• obiective de integrare.
3

O asemenea clasificare a obiectivelor de referinţă prezintă primul pas de a orienta
procesul educaţional la fizică în contextul formării competenţelor şcolare. Astfel,
perfecţionat, curriculumul de fizică la treapta gimnazială nu permite pe deplin atingerea finalităţilor de instruire în raport cu scopurile pe care le pune societatea contemporană în faţa elevului privind viaţa personală şi cea de zi cu zi.
Această perfecţionare a direcţionat reforma învăţămîntului spre o nouă dezvoltare a curriculumului la fizică – dezvoltarea în termeni de competenţă care vizează
performanţele elevului concret, cu progres şcolar permanent atît pe clase, cît şi pe
treptele de învăţămînt gimnazial şi liceal.
Perfecţionarea curriculumului şcolar de fizică în termeni de competenţe prevede
centrarea acestuia pe următoarele cerinţe:• pe achiziţiile finale ale învăţării;• pe dimensiunile funcţionale/acţionale în formarea personalităţii elevului;• pe definirea clară a ofertei şcolii în raport cu interesele, aptitudinile elevuluişi aşteptările societăţii.
Achiziţiile finale în termeni de competenţă nu sunt nişte „liste de conţinuturi
disciplinare”, selectate pentru treapta gimnazială care trebuie memorate.
Pentru ca un elev să-şi formeze o competenţă la finele treptei gimnaziale este
necesar ca el:• să stăpînească un ansamblu de cunoştinţe fundamentale în dependenţă deproblema care va trebui rezolvată în final;• să-şi dezvolte deprinderi de a utiliza cunoştinţele în situaţii concrete pentru ale înţelege, realizînd astfel funcţionalitatea lor;• să rezolve diverse situaţii-problemă, conştientizînd în aşa fel cunoştinţele
funcţionale în viziunea proprie;• să rezolve situaţii semnificative în diverse contexte care prezintă anumite
probleme complexe din viaţa cotidiană, manifestînd comportamente/atitudini
conform achiziţiilor finale – competenţe.
Competenţa şcolară este un ansamblu / sistem integrat de cunoştinţe, capacităţi,deprinderi şi atitudini dobîndite de elev prin învăţare şi mobilizate în contexte
specifice de realizare, adaptate vîrstei şi nivelului cognitiv al elevului, în vederearezolvării unor probleme cu care acesta se poate confrunta în viaţa reală.
Perfecţionarea curriculumului gimnazial de fizică în termeni de competenţe aresemnificaţia de a forma la elevi competenţa de cunoaştere ştiinţifică care este raportată la gradul de complexitate al informaţiei ştiinţifice la treapta gimnazială şi depotenţialul intelectual al elevului la această vîrstă.
Competenţa de cunoaştere ştiinţifică este competenţa de bază şi este constituită
din cinci competenţe specifice (vezi Cap. V).
4

Competenţele specifice se deduc din competenţa de bază şi devin nişte componente ale acesteia care se formează pe parcursul claselor gimnaziale de învăţămînt. Din
competenţele specifice se deduc subcompetenţele, care sînt racordate la conţinutulştiinţific din fiecare capitol, iar în baza lor profesorul formulează obiectivele operaţionale ale lecţiilor şi selectează sarcinile de învăţare şi evaluare, asigurînd progresulşcolar al elevilor.
III. Competenţele-cheie / transversale:
1. Competenţe de învăţare/de a învăţa să înveţi;2. Competenţe de comunicare în limba maternă/limba de stat;
3. Competenţe de comunicare într-o limbă străină;4. Competenţe de bază în matematică, ştiinţe şi tehnologie;
5. Competenţe acţional-strategice;6. Competenţe digitale, în domeniul tehnologiilor informaţionale şi
comunicaţionale (TIC);
7. Competenţe interpersonale, civice, morale;
8. Competenţe de autocunoaştere şi autorealizare;
9. Competenţe culturale, interculturale (de a recepta şi a crea valori);
10. Competenţe antreprenoriale.
IV. Competenţe transdisciplinare pentru treapta gimnazială de învăţămînt
Competenţe de învăţare / de a învăţa să înveţi
• Competenţa de planificare şi organizare a propriei învăţări atât individual, cîtşi în grup.
Competenţe de comunicare în limba maternă / limba de stat
• Competenţa de realizare a unor contacte comunicative constructive în limba
maternă / de stat pe cale orală, cît şi în scris.
• Competenţa de utilizare adecvată în limba maternă / de stat a terminologiei
specifice disciplinelor de învăţământ studiate la treapta gimnazială.
Competenţe de comunicare într-o limbă străină
• Competenţe de a comunica într-o limbă străină în situaţii cunoscute, modelate.
Competenţe de bază în matematică, ştiinţe şi tehnologie• Competenţe de a dobândi şi a aplica cunoştinţe de bază din domeniul Matematică, Ştiinţe şi Tehnologii în rezolvarea unor probleme şi situaţii din cotidian.
Competenţe acţional-strategice• Competenţe de a identifica probleme acţional-strategice şi a propune soluţii
de rezolvare.
5• Competenţe de a-şi planifica activitatea, de a prognoza rezultatele aşteptate.
• Competenţe de a elabora strategii de activitate în grup.
Competenţe digitale, în domeniul tehnologiei informaţiei şi a comunicaţiilor(TIC)• Competenţe de utilizare în situaţii reale a instrumentelor cu acţiune digitală
(telefonul, teleghidul, calculatorul electronic etc.).
• Competenţe de a crea documente şi a utiliza serviciile electronice de bază(e-guvernare, e-business, e-educaţie, e-sănătate, e-cultură), în comunicare şidobîndirea informaţiilor, inclusiv reţeaua Internet.
Competenţe interpersonale, civice, morale• Competenţe de a lucra în echipă, de a preveni şi rezolva situaţiile de conflict.
• Competenţe de a accepta şi a respecta valorile fundamentale ale democraţiei,a practicilor democratice şi a drepturilor omului.
• Competenţe de a se comporta în situaţii cotidiene în baza normelor şi valorilor moral-spirituale.
Competenţe de autocunoaştere şi autorealizare• Competenţe de a se autoaprecia adecvat şi a-şi valorifica potenţialul pentru
dezvoltarea personală şi autorealizare.
• Competenţe de a alege modul sănătos de viaţă.
• Competenţe de a se adapta la condiţii noi.
Competenţe culturale, interculturale (de a recepta şi de a crea valori)• Competenţe de receptare a culturii naţionale şi a culturilor europene.
• Competenţe de a aprecia diversitatea culturală a lumii şi de a fi tolerant lavalorile culturale ale altor etnii.
Competenţe antreprenoriale• Competenţa de a se orienta în domeniile profesionale din economie şi viaţa
socială în vederea selectării viitoarei profesii.
• Competenţe de utilizare a regulilor de elaborare a unor proiecte de cercetareşi dezvoltare simple în domeniul antreprenorial.
V. Competenţele specifice disciplinei „Fizica”
1.
2.
3.
4.
5.

Competenţa de achiziţii intelectuale specifice fizicii.
Competenţa de investigaţie ştiinţifică în domeniul fizicii.
Competenţa de comunicare ştiinţifică.
Competenţa de achiziţii pragmatice specifice fizicii.
Competenţa de protecţie a mediului ambiant.

6VI. Repartizarea temelor pe clase şi pe unităţi de timp
Clasa

VI

VII

VIII

IX

TemeleNr. de ore

Fizica – ştiinţa despre natură
Fenomene mecanice
Fenomene termice
Fenomene electrice şi magnetice
Fenomene optice
Rezervă
Mişcarea şi repausulForţa
Presiunea. Forţa Arhimede
Lucrul, puterea şi energia mecanică
Rezervă
Oscilaţii şi unde mecanice
Fenomene termice
Fenomene electrice.
Fenomene electromagnetice
Rezervă
Optică geometrică
Interacţiuni prin cîmpuriInteracţiuni nucleare
Rezervă

4
8
8
6
6
2
14
16
14
20
4
12
22
22
8
4
24
30
10
4

VII. Subcompetenţe, conţinuturi, activităţi de învăţare şi evaluare pe clase
CLASA A VI-A
Subcompetenţe

Conţinuturi

Activităţi deînvăţare-evaluare(recomandate)i. fizica, ştiinţa despre
natură• Descrierea obiectului şi • Ce este fizica? Fenomen - Observarea (dirijată , indivifizic.
duală ) a diverselor fenomene
metodelor de cercetare• Metode de cercetare în
fizice;ale fizicii.
fizică.
- Realizarea unui experiment sim• Argumentarea necesităţii
plu conform etapelor stabilite .
fizicii în activitatea uma- • Corp. Substanţă. Proprietăţi.
- Documentarea şi colectarea innă;formaţii lor, imaginilor despre• Recunoaşterea unor fe- • Mărimi fizice. Măsurări.
Determinarea
valorii
fenomenele fizice.
nomene fizice din actimărimii fizice. Valoarea - Determinarea lungimii, ariei suvitatea zilnică şi cea demedie a mărimii măsuprafeţelor regulate şi neregulalaborator.
rate. Eroarea absolută.
te, duratei, volumului corpului• Extrapolarea determinării
Eroarea relativă (nivel
solid şi al lichidului.
valorii unor mărimi fizice
calitativ)- Înregistrarea datelor în tabel.
în situaţii din viaţa cotidi- Calculul erorii absolute.
ană.
• Evaluare sumativă

7

ii. fenomene
mecanice• Definirea
conceptelor • Mişcarea şi repausul.
- Studiul experimental al mişmişcare şi repaus;cării, repausului, şi interacţi• Interacţiunea corpurilor.
unii corpurilor.
• Descrierea procesului deEfectele interacţiunii.
- Observarea efectelor interaccîntărire a unui corp înţiunilor dintre corpuri.
situaţii concrete.
• Masa. Densitatea.
Lucrări de laborator:• „Determinarea masei unui
• Aplicarea conceptelor decorp”;
volum, masă şi densitate • Forţa – măsură a interacţiunii. Forţa de greutate. • „Determinarea densităţii”;
la rezolvarea probleme• „Măsurarea forţei cu dinalor.
mometrul”.
• Descrierea deformărilor• Rezolvarea problemelor
elastice, plastice şi interacţiunilor mecanice, folo• Evaluare sumativă
sind conceptul de forţă;• Aplicarea
conceptului„forţă de greutate” la rezolvarea problemelor.
iii. fenomene
termice• Explicarea proprietăţilor • Structura moleculară a -- Confecţionarea modelelor de
substanţei.
molecule şi de reţele cristalicorpurilor solide, lichide
ne din plastilină.
şi gazoase în baza con- • Difuziunea .
cepţiilor despre structura • Încălzirea. Răcirea. Echi- -- Observarea difuziunii în lilibrul termic.
chide şi în gaze.
moleculară a substanţei;• Descrierea
difuziunii;

fenomenului • Temperatura.

• Dilatarea termică acorpurilor (calitativ).
• Explicarea fenomenelor
Termometrul.
termice în baza concepţiei
despre structura discretă
a substanţei;• Aplicarea cunoştinţelor
despre starea termică acorpurilor în definirea
echilibrului termic;-- Observarea dilatării corpurilor solide, lichide şi gazoase.
Lucrare de laborator „Măsurarea temperaturii corpurilor
solide, lichide şi gazoase”.
• Evaluare sumativă.

• Descrierea procesului demăsurare a temperaturii
şi principiului de funcţionare al termometrului cu
lichid;8

iv. fenomene electriceşi magnetice• Demonstrarea experimen- • Electrizarea corpurilor.
-- Electrizarea corpurilor prinDouă tipuri de sarcini
tală a electrizării corpurifrecare, prin contact şi prinelectrice.
lor, evidenţiind proprietăinfluenţă.
ţile corpurilor electrizate; • Conductoare şi izolatoare.
• Clasificarea corpurilor în • Fenomene electrice în -- Observarea interacţiunii magnatură.
conductoare şi izolatoareneţilor, acţiunii magneţilor
• Magneţi permanenţi.
electrice;
asupra corpurilor şi asupraInteracţiuni magnetice.
• Recunoaşterea şi explicaacului magnetic.
rea unor fenomene elec• Evaluare sumativă
trice din natură.
• Demonstrarea experimentală a interacţiunilor între
magneţi şi a existenţei
polilor magnetici;
v. fenomene optice• Recunoaşterea surselor • Surse de lumină. Corpuri -- Clasificarea surselor de lumitransparente şi corpuri
nă.
de lumină şi a corpurilor
opace.
luminate,• Clasificarea
corpurilor • Propagarea rectilinie a -- Clasificarea fasciculelor deluminii. Fascicul lumilumină.
în transparente, opace şinos. Raze de lumină.
-- Studiul formării umbrei şi petranslucide;numbrei.
• Explicarea unor fenomene • Umbra şi penumbra.
Eclipsa de Soare şi de • Evaluare sumativă
optice în baza legii propaLună.
gării rectilinii a luminii.

CLASA A VII-A
Subcompetenţe

Conţinuturi

Activităţi de învăţareevaluare (recomandate)

I. Mişcarea
şi repausul• Recunoaşterea mişcării mecani- • Poziţia unui corp.
• Rezolvarea problemelor:ce în natură şi tehnică .
• Punct material, sistem -- determinarea şi reprezen• Investigarea experimentală ade referinţă, coordonatarea grafică a poziţiei cormişcării rectilinii uniforme, utite. Mişcare mecanică.
purilor;lizînd mărimile fizice caracteTraiectoria mişcării.
-- aplicarea vitezei, legii mişristice.
cării rectilinii uniforme,• Descrierea calitativă şi cantita- • Mişcare rectilinie uniformă. Viteza. Legea
graficului mişcării.
tivă (prin formule şi grafice) amişcării rectilinii uni- • Experiment:mişcării rectilinii uniforme.
forme. Graficul mişcă- -- observarea relativităţii
• Utilizarea mărimilor caracteristice mişcării rectilinii uniforme
rii rectilinii uniforme.
mişcării mecanice în situala rezolvarea unor probleme • Relativitatea mişcării
ţii cotidiene.
simple în diferite contexte.
(calitativ ).
Lucrare de laborator:• Distingerea mişcării şi repa„ Determinarea vitezei medii
usului în diferite sisteme dea unui mobil”.
referinţă.
• Evaluare sumativă

9

II. Forţa
• Experimente:• Definirea noţiunilor masă şi • Inerţia.
• Inertitatea. Masa – mă- -- inerţia,forţă.
-- măsurarea forţelor elastice,sura inertităţii.
• Cercetarea experimentală ade frecare, de greutate;interacţiunii corpurilor(forţe • Forţa – mărime vectorială. Compunerea for- -- verificarea experimentală aelastice, de frecare, de greulegii deformărilor elastice;ţelor coliniare.
tate).
• Distingerea forţelor elastice, • Forţă de greutate. Gre- -- studiul experimental alforţelor de frecare.
utatea (Ponderea).
de frecare, de greutate.
• Rezolvarea problemelor:• Reprezentarea analitică şi gra- • Forţe elastice.
-- reprezentarea grafică şi• Forţe de frecare.
fică a forţelor.
calcularea modulului forţe• Calcularea rezultantei a douălor elastice, de frecare, desau a mai multor forţe coliniagreutate;re.
-- aplicarea formulelor forţe• Utilizarea conceptului de forlor studiate.
ţă la rezolvarea unor probleme
Lucrare de laborator:
simple în diferite contexte.
„Gradarea
dinamometru• Aplicarea formulelor forţelor
lui.”
la soluţionarea diverselor situ• Evaluare sumativă
aţii cotidiene.
III. Presiunea.
Forţa Arhimede• Investigarea experimentală a • Presiunea corpurilor • Experimente:
solide.
• presiunea corpurilor solide,presiunii exercitate de corpuri• Presiunea în lichide şi
lichide şi gazoase.
le solide, lichide şi gazoase.
gaze. Legea lui Pascal. • legea lui Pascal.
• Argumentarea existenţei presiunii atmosferice şi variaţia • Manometrul. Vase co- • presiunea hidrostatică, vasemunicante. Presa hicomunicante.
acesteia cu înălţimea.
draulică.
• existenţa presiunii atmo• Măsurarea şi calcularea presi• Presiunea atmosferică.
sferice.
unii.
Barometrul-aneroid.
• măsurarea presiunii atmo• Cercetarea experimentală asferice şi a presiunii înlegii lui Pascal şi a legii lui • Forţa Arhimede. Plutirea corpurilor.
lichide .
Arhimede.
• Rezolvarea problemelor:• Utilizarea conceptelor: preaplicarea conceptului desiunea lichidelor, solidelor,presiune, a legii lui Pascal
gazelor şi a legilor lui Pascal
şi a legii lui Arhimede.
şi a lui Arhimede la rezolvarea
Lucrare de laborator:
problemelor.
„Studiul legii lui Arhimede”.
• Evaluare sumativă
IV. Lucrul, puterea
şi energia mecanică
Experimente:• Definirea conceptelor: lucrul • Lucrul mecanic.
-- utilizarea
mecanismelor
mecanic, puterea şi energia • Puterea.
• Mecanisme simple.
simple.
mecanică.
Pîrghia. Condiţia de-- transformarea energiei me• Identificarea
mecanismelor
echilibru a pîrghiei.
canice.
simple în natură şi tehnică.
Scripetele. Planul• Investigarea experimentală aînclinat. Regula de aur
mecanismelor simple.
a mecanicii.

10• Elaborarea strategiilor şi tac- • Randamentul mecanis- • Rezolvarea problemelor:-- aplicarea conceptelor: lumelor simple.
ticilor de aplicare a mecaniscrul mecanic, mecanisme
melor simple la soluţionarea • Energia mecanică.
simple, puterea, energia• Energia potenţială adiverselor situaţii cotidienemecanică şi legii de consistemului corp – Pă• Formularea legii conservării
servare a acesteia.
mînt.
energiei mecanice.
• Extrapolareacunoştinţelor • Energia cinetică.
despre conservarea energiei • Transformarea şi con- • Lucrare de laborator :servarea energiei me- „ Determinarea randamentumecanice în studiul mişcării şi
lui unui mecanism simplu”.
canice.
interacţiunii corpurilor.
• Aplicarea noţiunilor de lucru• Evaluare sumativă
mecanic, mecanisme simple,
putere şi energie mecanică larezolvarea problemelor.

CLASA A VIII-A
Subcompetenţe

Conţinuturi
I. Oscilaţii şi undemecanice

Activităţi
de învăţare-evaluare(recomandate)• Experimente:• Descrierea calitativă, în • Mişcare oscilatorie.
baza principiului „cauză- • Oscilaţii libere şi oscilaţii -- oscilaţii mecanice;forţate. Pendulul gravita- -- unde mecaniceefect”, a unor fenomeneţional.
-- analiza sunetelor produse deoscilatorii identificate în• Unde mecanice.
diferite surse sonore.
natură şi tehnică.
• Utilizarea mărimilor ca- • Sunetul. Viteza şi tăria sunetului. Aplicaţii.
• Identificarea surselor de poracteristice mişcării osciluare fonică în viaţa cotidilatorii la rezolvarea unor
ană.
probleme simple în diferite contexte.
• Rezolvarea problemelor:• Investigarea experimenta-- aplicarea noţiunilor de amlă a unor procese oscilatoplitudine, perioadă şi frecrii, utilizînd mărimi fizice,venţa mişcării oscilatorii.
caracteristice mişcării oscilatorii.
Lucrare de laborator:• Extrapolarea conservării
„Determinarea perioadei şienergiei mecanice în stufrecvenţei oscilaţiilor unuidiul pendului gravitaţiopendul gravitaţional.
nal.
• Identificarea condiţiilor în• Evaluarea sumativă
care se produc şi se propagă undele mecanice.
• Soluţionarea unor situaţii
de protejare fonică în viaţa cotidiană.

11

II. Fenomene termice
Experimente:• Observarea fenomenelor • Mişcarea moleculelor.
• Echilibrul termic. Tempe- - moduri de transmitere atermice din natură.
ratura.
căldurii;• Definirea conceptelor fizice caracteristice fenome- • Cantitatea de căldură. Mo- - transformări ale stărilor deduri de transmitere a călagregare: topire-solidificanelor termice (echilibru
durii.
re, vaporizare- condensare;termic, temperatură, can- transformări reciproce aletitate de căldură, căldură • Căldura specifică.
lucrului şi căldurii;
specifică, călduri latente). • Ecuaţia calorimetrică.
• Investigarea experimen- • Transformări ale stărilor - modelul motorului cu ardede agregare:re internă în 4 timpi.
tală a modurilor de transtopire – solidificare.
• Rezolvarea problemelor.
mitere a căldurii şi a transvaporizare – condensare. • Lucrare de laborator :formărilor reciproce a lu• Călduri latente.
„Determinarea căldurii specicrului şi căldurii.
• Calcularea cantităţii de • Combustibili. Puterea ca- fice a unei substanţe.
lorică.
• Elaborarea unor proiecte decăldură la încălzire-răcire,diminuare a poluării cauzatopire – solidificare, vapo- • Transformări reciproce ale
lucrului şi căldurii. Maşini
te de utilizarea motoarelor
rizare – condensare şi latermice. Randamentul matermice.
arderea combustibililor.
şinilor termice. Maşinile• Utilizarea ecuaţiei caloritermice şi poluarea mediu- Comunicări:metrice la rezolvarea prolui ambiant.
• Utilizarea motorului termic
blemelor.
şi impactul asupra mediului• Descrierea principiului deambiant.
funcţionare a motoarelor• Protecţia mediului ambiant.
termice.
• Determinarea randamen• Evaluare sumativă
tului motoarelor termice.
• Expunerea opiniilor proprii privitor la încălzirea
globală şi poluarea cauzată de motoarele termice.
III. Fenomene electrice• Efectuarea observărilor • Sarcina electrică. Structu- • Experimente:
ra atomului. Conservarea -- Montarea unui circuit elecproprii asupra unor fenosarcinii electrice.
tric simplu;
mene electrice din viaţa
• Cîmpul electric.
-- măsurarea intensităţii cucotidiană.
rentuli electric şi a tensiunii• Definirea mărimilor fizi- • Curentul electric continuu.
electrice;
ce: intensitate a curentului
curentului -- dependenţa intensităţii cuelectric, tensiune electri- • Intensitatea
electric.
rentului electric de tensiune
că, rezistenţă electrică.
şi de rezistenţa electrică;• Montarea circuitelor elec- • Tensiunea electrică.
trice simple în baza sche- • Rezistenţa electrică. Re- -- dependenţa rezistenţei elecostate.
trice de natura materialului
melor.
şi dimensiunile conductorului;12• Măsurarea intensităţi cu- • Legea lui Ohm pentru o -- reglarea intensităţii curentului electric în circuit cuporţiune de circuit.
rentului electric, a tensiuajutorul reostatului;nii electrice şi a rezistenţei • Tensiunea electromotoareşi rezistenţa internă a unei -- studiul experimental alelectrice.
-- circuitelor electrice cu grusurse de curent.
• Investigarea experimenpări serie şi paralel.
tală a circuitelor electrice • Legea lui Ohm pentru unLucrări de laborator:
circuit întreg.
ce conţin grupări serie, în„Determinarea rezistentei
paralel şi verificarea legii • Conexiunea serie şi paralelelectrice.”
a conductoarelor.
lui Ohm.
„ Determinarea puterii• Utilizarea legilor şi mări- • Lucrul şi puterea curentuunui bec electric.”
lui electric.
milor fizice caracteristicefenomenelor electrice la • Legea lui Joule. Aplicaţii. • Rezolvarea problemelor în
care se aplică mărimi şi legi
rezolvarea problemelor.
fizice caracteristice feno• Respectarea securităţii lamenelor electrice.
utilizarea curentului elec• Evaluare sumativă
tric.
IV. Fenomene
electromagnetice• Descrierea unor fenome- • Cîmpul magnetic al curen- • Experimente:tului electric.
-- generarea cîmpului magne magnetice observate în• Electromagneţi.
netic în jurul conductorului
natură şi tehnică.
parcurs de curent electric• Definirea mărimilor fizi- • Forţa electromagnetică.
Inducţia magnetică. Regu(experimentul lui Oersted).
ce: forţă electromagnetila burghiului. Regula mîi- -- acţiunea cîmpului magneticcă şi inducţie magnetică.
nii stîngi.
asupra conductorului par• Investigarea experimencurs de curent electric.
tală a cîmpului magnetic • Motoare electrice.
• Activităţi practice frontale:
generat de curentul elec-- Confecţionarea electromagtric şi a forţei electromagneţilor.
netice.
-- Asamblarea motorului elec• Aplicarea regulii mîinii
tric.
stîngi şi a formulei forţei
• Rezolvarea problemelor
electromagnetice la rezol• Comunicări:varea problemelor.
-- motoarele electrice şi res• Descrierea principiului depectarea securităţii la utilifuncţionare a motoarelor
zarea lor.
electrice.
• Asamblarea unui motor• Evaluare sumativă
electric şi confecţionarea
unui electromagnet.
• Respectarea securităţii
la utilizarea motoarelor
electrice.

13

Clasa a IX-a
Subcompetenţe

Conţinuturi
I. Optica geometrică

Activităţi deînvăţare-evaluare(recomandate)• Descrierea fenomenelor de • Reflexia luminii. Legile • Experimente:-- observarea reflexiei, refracţiei,reflexiei.
reflexie, refracţie şi disperreflexiei totale şi dispersiei• Oglinda plană.
sie a luminii.
luminii;• Explicarea principiilor de • Oglinzi sferice. Aplica-- stabilirea focarului oglinzii conţii.
funcţionare a unor instrucave şi lentilei convergente;
mente optice în care are • Refracţia luminii. Legi-- determinarea distanţei focale
le refracţiei.
loc reflexia şi refracţia lua unei oglinzi concave.
• Reflexia totală. Aplicaţii
minii.
(fibre optice, binoclu, • Rezolvarea problemelor:• Verificarea experimentală
-- legile reflexiei;
periscop ...).
a legilor reflexiei şi refrac-- legile refracţiei;• Dispersia luminii.
ţiei luminii.
• Construirea imaginilor în • Lentile subţiri. Con- -- formula lentilei subţiri;struirea imaginilor în -- construirea imaginilor: înoglinzi sferice şi lentile
oglinda plană, oglinda concalentile.
subţiri.
vă şi lentila convergentă.
• Identificarea defectelor de • Formula lentilei subţiri.
optice: • Lucrări de laborator:
vedere şi stabilirea mo- • Instrumente„Determinarea indicelui delupa, aparatul fotogradalităţilor de corectare arefracţie al unei substanţe
fic, aparatul de proiecacestora.
transparente”.
ţie, microscopul.
• Utilizarea legilor reflexiei,„Determinarea distanţei forefracţiei şi a formulei len- • Ochiul – sistem optic
cale a unei lentile convergennatural. Defectele vedetilei subţiri la rezolvareate”.
rii. Ochelarii.
problemelor.
• Comunicări:• Investigarea instrumente-- aplicaţii ale oglinzilor concave;lor optice (lupa, aparatul-- aplicaţii ale instrumentelor
fotografic, aparatul de prooptice;defectele vederii.
iecţie, microscopul).
• Evaluare sumativă
II. Interacţiuni princîmpuri• Extrapolarea cunoştinţelor • Legea atracţiei univer- • Experimente:sale.
- schema experienţei lui Cadespre forţa de greutate,vendish;interacţiunile electrice, in- • Cîmpul gravitaţional.
Intensitateacîmpului - schema experienţei lui Couducţia magnetică şi forţa
gravitaţional.
lomb;
electromagnetică în studiul• Sistemul Solar. Planete - interacţiuniea curenţilor eleccîmpurilor respective.
şi sateliţi. Comete. Metrici paraleli;• Utilizarea legii atracţiei
teoriţi.
- generarea cîmpului electric
universale şi a legii luide către cîmpul magnetic
Coulomb la rezolvarea • Interacţiunea electrostatică. Legea lui Coulomb
variabil;problemelor în diferite-- recepţia radioundelor;contexte.

14• Descrierea rolului cîmpu- • Cîmpul electric. Intensi- -- proprietăţile radioundelortatea cîmpului electric.
(reflexia, refracţia, absorbţia,lui magnetic al Pămîntuluietc).
în protejarea de radiaţii • Modelul planetar al atomului.
cosmice.
• Rezolvarea problemelor:• Trasarea analogiilor între • Cîmpul magnetic.
• Interacţiunea dintre- aplicarea legii atracţiei unicîmpurile
gravitaţional,
conductoare paraleleversale, intensităţii cîmpului
electric şi magnetic.
parcurse de curenţi
gravitaţional.
• Explicarea procesului
electrici.
de generare reciprocă
• Acţiunea cîmpului elec- - aplicarea legii lui Coulomb,
intensităţii cîmpului electric;
tric şi a celui magnetica cîmpurilor electric şiasupra sarcinilor elec- - mişcarea sarcinilor electricemagnetic.
trice.
pe traiectorii circulare în• Justificarea existenţei
cîmp magnetic omogen.
undelor electromagnetice • Cîmpul magnetic al Pămîntului. Aurore polare.
prin detectarea undelor• Cîmpul electromagnetic.
radio.
• Undele electromagneti• Stabilirea naturii comune
ce. Viteza de propagare • Lucrare de laborator „Determinarea intensităţii cîmpului
a undelor radio şi undelora undelor electromaggravitaţional cu ajutorul penluminoase
netice.
dulului gravitaţional”.
• Clasificarea undelor
electromagnetice.
• Unde radio. Proprietăţi • Comunicări:ale undelor electromag- -- determinarea vitezei luminii
netice.
(metode astronomice şi de• Unde luminoase. Deterlaborator).
minarea vitezei luminii.
• Evaluare sumativă
III. Interacţiuni nucleare• Extrapolarea cunoştinţelor • Nucleul atomic. Consti- • Demonstrări:tuenţii nucleului atomic. -- modele ale atomului şi nucledespre interacţiunile prinului atomic;cîmpuri asupra proceselor • Forţe nucleare.
• Fisiunea nucleelor de -- schema fisiunii nucleelor de
nucleare.
uraniu.
uraniu;• Descrierea construcţiei şiprincipiului de funcţionare • Energetica atomică (nu- -- construcţia şi funcţionarea recleară)..
actorului nuclear;a reactorului nuclear.
-- elementele de bază ale centra• Estimarea posibilelor efec- • Radioactivitatea.
lei atomoelectrice.
te ale utilizării energiei nu- • Radiaţii nucleare.
• Acţiunea radiaţiilor nu- • Comunicări:cleare şi termonucleare.
cleare asupra organis- -- perspectivele energeticii ter• Explicarea acţiunii radiaţimelor vii.
monucleare;ilor ionizante şi măsurilor
de protecţie a organisme- • Regulile de protecţie -- efecte ale radiaţiilor nucleare;contra radiaţiei.
-- structura Soarelui şi procesele
lor vii.
ce au loc în interiorul lui.
• Estimarea pericolului de- • Reacţii termonucleare.
Energetica termonuclepozitării deşeurilor radioară
• Evaluare sumativă
active.
• Aprecierea
importanţei • Rolul fizicii în dezvoltarea celorlalte ştiinţe ale
progresului ştiinţifico-tehnaturii şi în dezvoltarea
nic în dezvoltarea civilisocietăţii.
zaţiei.

15

Note:
1. Profesorul este liber de a stabili ordinea studierii compartimentelor, de a
repartiza orele alocate prin planul de învăţămînt, respectînd condiţia parcurgerii integrale a conţinutului, şi realizarea competenţelor stabilite. Profesorul are responsabilitatea de a adapta curriculum-ul la condiţiile şi laritmul fiecărui elev sau al fiecărei clase în parte. Profesorul poate extinde
anumite teme obligatorii la solicitarea elevilor sau a părinţilor.
2. Lucrările de laborator poartă un caracter obligatoriu, însă profesorul poate să înlocuiască o lucrare prin alta similară, în dependenţă de posibilităţile
laboratorului de fizică din instituţie.
3. La elaborarea manualelor autorii vor respecta integral prevederile prezentului curriculum. În conţinuturi notarea mărimilor fizice se va realiza conform standardelor metrologice în vigoare.
VIII. Strategii didactice: orientări generale
Aspectul metodologic presupus de curriculumul la disciplina „Fizica”, perfecţionat în termeni de competenţe şcolare reprezintă organizarea procesului educaţional raportat la centrarea pe achiziţii finale concrete.
Pentru proiectarea procesului de predare-învăţare în învăţămîntul gimnazial
există experienţa proiectării didactice centrate pe obiective de referinţă şi obiective
operaţionale. Obiectivele de referinţă în curriculumul perfecţionat sînt formulateîn termeni de subcompetenţe care urmăresc anumite abilităţi, deprinderi, tehnici deinvestigare a fenomenelor, proceselor, protecţia mediului ambiant etc., într-un mod
mai precis decît în cazul obiectivelor şi sînt coordonate în mod direct cu unităţile
de conţinut standardizate.
Elementul de noutate în proiectarea procesului educaţional la fizică pentru treapta gimnazială îl constituie înlocuirea obiectivelor de referinţă prin subcompetenţe,iar a obiectivelor generale - prin cele cinci competenţe specifice ale disciplinei,menţionate în „Concepţia didactică”. Deci, atît planificarea anuală, cît şi planificarea unităţilor de conţinut (tematice / pe capitole) este necesară să fie centrată peo asumare respectivă şi treptată de competenţe specifice care urmează a fi atinsepe parcursul celor patru ani de studiu în gimnaziu. Fiind dezvoltate permanent, ele
vor conduce la formarea celor cinci competenţe specifice, considerate ca achiziţii
finale ale treptei gimnaziale. Acestea din urmă, la rîndul lor, constituie în ansamblu –competenţa de cunoaştere ştiinţifică, care caracterizează potenţialul formativ al
disciplinei şcolare „Fizica”.
Competenţele specifice se exercită în diferite situaţii de învăţare cu un anumit
grad de operaţionalitate şi sînt în dependenţă directă de cunoştinţele formate, respectiv, la fiecare unitate de conţinut (capitol tematic).
16

Nivelul calitativ al procesului educaţional este condiţionat de stilul de predareşi strategia didactică utilizată de profesor. Strategia didactică presupune îmbinarea
formelor de organizare a activităţilor elevilor, metodelor şi mijloacelor de predareînvăţare în cadrul procesului de formare, iar optimizarea acestora reprezintă sensul
principal al strategiei şi stilului de predare al profesorului dat.
Deci, optimizarea procesului didactic în cadrul orelor de fizică pentru treapta
gimnazială constă în:• Selectarea adecvată a metodelor, procedeelor didactice şi mijloacelor de învăţămînt.
• Crearea situaţiilor de formare, adecvate conţinuturilor ştiinţifice.
• Asigurarea unei comunicări didactice eficiente.
• Motivarea şi dezvoltarea intereselor elevilor.
• Corelarea teoriei cu practica etc.
Ansamblul metodelor de predare-învăţare specifice studierii fizicii pot fi clasificate în felul următor:− Metode de cercetare /investigare a realităţii: directe ( observarea independentă, experimentul, lucrările de laborator, descoperirea, studiul de caz etc.)
şi indirecte (demonstraţia, idealizarea, modelarea etc.)− Metode de comunicare eficientă: orală expozitivă (expunerea, explicaţia);orală interogativă (conversaţia euristică, problematizarea, brainstormingul); scrisă (lectura explicativă dirijată, documentarea surselor de informaţie ştiinţifică, realizarea unor comunicări) etc.
Utilizarea metodelor în context interactiv îi vizează atît pe profesori, cît şi peelevi şi presupune o participare activă prin efort comun vizînd atingerea achiziţiilor
finale. Metodele centrate pe elev stimulează gîndirea şi imaginaţia lui, capacitatea
de comunicare, voinţa, motivaţia, interesul, etc. Activ este elevul care depune un
efort de reflecţie personală, interioară, abstractă, care întreprinde o activitate mintală de căutare, de cercetare, de redescoperire a adevărurilor ştiinţifice.
Un imperativ al timpului reprezintă utilizarea TIC în procesul educaţional. Resursele WEB pot fi folosite după posibilităţi, nu numai la selectarea unor conţinuturi
informaţionale de ultimă oră, dar şi la modelarea unor experimente fizice, greu derealizat în condiţiile de laborator din şcoală sau care prezintă risc pentru sănătate.
Utilizarea acestor resurse la lecţiile de fizică au un şir de avantaje:- permit diversificarea strategiilor didactice;- facilitează accesul elevilor la informaţie, stimulează interesul lor faţă de cele
mai proaspete descoperiri, tehnologii, motivează învăţarea;- Permit realizarea unei evaluări mai ample a rezultatelor şi progreselor obţinute de elevi;- Dezvoltă comunicarea, lucrul în echipă, realizarea proiectelor individuale şiîn grup, atitudinea faţă de problemele majore din viaţa cotidiană.
17

IX. Strategii de evaluareÎn cadrul procesului educaţional, activităţile de predare-învăţare-evaluare seaflă într-o strînsă legătură. Aceste trei activităţi trebuie proiectate în acelaşi timp,
deoarece principalul element metodologic presupus în curriculumul perfecţionat îlreprezintă organizarea procesului educaţional în raport cu noile finalităţi achiziţionate: competenţele specifice şi subcompetenţele.
Astfel, evaluarea rezultatelor şcolare se integrează pe întreg procesul de instruire
sub diferite forme (tradiţionale şi formative) şi anume, prin:- Evaluarea iniţială (chestionare, testări, interviuri);- Evaluarea continuă (evaluări curente, orale şi scrise la lecţie, sarcini practice,teme pentru acasă);- Evaluarea sumativă (testări tematice, referate, proiecte).
Pentru a realiza cu succes evaluarea procesului şi produsului de formare a achiziţiilor finale este important de aplicat strategii moderne de evaluare ca, de exemplu,
evaluarea autentică.
Caracteristicile de bază ale evaluării autentice în cadrul disciplinei Fizica sînturmătoarele: Relevanţa sarcinilor de evaluare a performanţelor elevilor şi punerea lor în
situaţii asemănătoare celor din viaţa reală: realizează observări, investigaţii, experimente, soluţionează unele probleme concrete ce ţin de viaţa lor,
reflectează asupra a ceea ce învaţă şi îşi pot exprima interesele, opiniile şi
atitudinile proprii şi comportamentele; Asigurarea unităţii cunoaşterii conform premisei „întregul este mai important decît partea”.
 Dezvoltarea capacităţilor de autoevaluare a achiziţiilor finale.
Strategiile moderne de evaluare se întemeiază pe evaluarea autentică care se referă direct la evaluarea achiziţiilor finale formulate în termeni de competenţe.
Evaluarea autentică oferă elevilor suficiente şi variate posibilităţi care vizează
procesul de formare a competenţelor şcolare. Astfel, în procesul de evaluare elevii
demonstrează: Ceea ce ştiu – ca ansamblul de cunoştinţe fundamentale.
 Ceea ce pot să fac – ca ansamblu de cunoştinţe funcţionale: priceperi, deprinderi. abilităţi de a face ceva cu cunoştinţele fundamentale.
 Ceea ce pot să fiu – se referă la conştientizarea cunoştinţelor funcţionale prinrezolvarea unor situaţii-problemă.
 Cum pot să acţionez în viaţă – reprezintă manifestarea competenţelor formate ca achiziţii finale.

18

Evaluarea succeselor elevilor în această ordine de idei poate fi realizată deasemenea şi prin utilizarea metodelor complementare de evaluare: observarea sistematică a activităţilor şi comportamentului elevilor în proces şi în final (investigaţia,proiectul, portofoliul, referatul, comunicarea ştiinţifică, autoevaluarea etc).
Metodele alternative evaluării autentice: proiectul, portofoliul, investigaţia sîntîn acelaşi timp şi metode de predare-învăţare şi metode de evaluare. Ele permit
profesorului să analizeze direct activitatea elevului, să evalueze procesul prin carese ajunge la anumite rezultate / produse finale materializate în competenţe.
Utilizarea metodelor alternative de evaluare încurajează elevii în construireacunoştinţelor şi creează un climat favorabil învăţării. Este important ca elevii să cunoască criteriile de evaluare pentru a putea reflecta asupra performanţelor obţinuteşi pentru a găsi modalităţile proprii de progres.
Notă: Evaluările realizate la finele anului de învăţămînt vor demonstra posedarea subcompetenţelor indicate în curriculum pentru clasa respectivă.

19

BIBLIOGRAFIE
1. Fizică. Curriculum şcolar pentru clasele a VI-a – IX-a. – Ch.: Univers Pedagogic, 2006.
2. Guţu, Vl., Achiri, I. Evaluarea curriculumului şcolar. Ghid metodologic. –Ch.: Print – Coro SRL, 2009.
3. Achiri I., Bolboceanu A., GuţuVl., Hadîrcă M. Evaluarea standardelor educaţionale. Ghid metodologic. Ch. 2009.
4. Curriculum de bază. Documente reglatoare. Editura „TIPCIM” Cimişlia,1997
5. Standarde Educaţionale la disciplinele şcolare din învăţămîntul primar, gimnazial şi liceal. Univers Pedagogic, Chişinău, 2008.
6. Crişan A., Guţu Vl.– Proiectarea curriculumului de bază (ghid metodologic),Chişinău, 1996
7. „Dezvoltarea şi implementarea curriculumului în învăţămîntul gimnazial”,„Ghid metodologic”, Fizica, cl. VI-IX, Litera, 2000.

20