MINISTERUL EDUCAŢIEI al republicii moldova
INSTITUTUL DE ŞTIINŢE ALE EDUCAŢIEI

CENTRUL DE DEZVOLTARE CREATIVĂ
A COPIILOR ŞI ADOLESCENŢILOR INDIGOEDUCAŢIE SOCIALĂ ŞI FINANCIARĂ
GHID METODOLOGIC

Chişinău, 20121

37.016.046:[316+336]
E 19
Ghidul a fost aprobat la Ședința Consiliului Naţional pentru Curriculum, Ministerul Educaţiei și laȘedința Consiliului Ştiinţifico-Didactic din cadrul Institutului de Ştiinţe ale Educaţiei
Materialele Ghidului au fost elaborate de autorii:
Angela Cara, doctor în pedagogie, conf. cerc., Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei (Capitolul I;
Capitolul II; 2.2.-2.5.), coordonator
Lilia Pogolşa, doctor în istorie, conf. univ., Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei (Capitolul III: 3.1., 3.2.)
Ina Grigor, cerc. ştiinţific, Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei (Capitolul IV, Capitolul V)
Angela Starîş, cerc. ştiinţific, Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei (Capitolul II: 2.4.,
Capitolul III: 3.1., 3.2., 3.4.)
Marcela Dilion, doctor în sociologie, conf. univ. (Capitolul III: 3.3.)
Liliana Rotaru, doctor în filologie, director, ONG CCF Moldova (Capitolul II: 2.1., Capitolul IV: 4.1.,
Capitolul V: 5.1.)
Virginia Rusnac, doctor în psihologie., Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei (Capitolul II: 2.3.)
Nadejda Carp, magistru în psihologie, preşedinte, Centrul de Dezvoltare Creativă a Copiilor şi
Adolescenţilor Indigo (Capitolul II: 2.1., Capitolul IV: 4.1., Capitolul V: 5.1.)
Lilian Orîndaş, doctorand, Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei (Capitolul IV: 4.4.).
Recenzenţi:Sergiu Baciu, doctor în pedagogie, conf. univ., Academia de Studii Economice
Nina Petrovschi, doctor în istorie, conf. univ., Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei
Redactori: Stela Luca, Anastasia GuţuCorector: Livia Caruntu-Caraman
Responsabil de ediție: Elena STATIRedactor tehnic: Andrei LUNEVICoperta: Silvia Lunevi
Cartea reprezintă un suport didactic pentru implementarea disciplinei opţionale Educaţie Socială şi Financiară.
Suportul didactic poate fi utilizat la orele de Educaţie civică, de dirigenţie, precum şi a valorificării interdisciplinare aconţinuturilor din aria curriculară Ştiinţe Socioumane.
Autorii exprimă mulţumiri echipei Aflatoun, Anei Rodriges, cordonator program, Child Social and Financial Education, Amsterdam, pentru sugestii în elaborarea variantei finale a lucrării.

Educaţie socială şi financiară : Ghid metodologic. – Ch. : Lyceum, 2012 (F.E.-P. “Tipogr. Centrală”).
– 136 p.
100 ex.
ISBN 978-9975-4394-3-5.

Mun. Chișinău
Editura Lyceum
Str. Pușkin, 24, bir. 28
Tel.: (022) 21-26-36
e-mail: editura.lyceum@mail.ru
ISBN 978-9975-4394-3-5.						

2 LyceumCUPRINSI.

ARGUMENT ÎN FAVOAREA EDUCAŢIEI SOCIALE ŞI FINANCIARE
1.1. Repere conceptuale
1.2.	Pilotarea Educaţiei Sociale şi Financiare în Republica Moldova
1.3. Curriculumul de Educaţie Socială şi Financiară centrat pe competenţe şi dezvoltarea personalităţii elevului

II. Explorare şi dezvoltare personală
2.1. Proiect: Frumuseţea mea
2.2. Activităţi de autocunoaştere şi dezvoltare personală
2.3. Activităţi axate pe valorizarea pozitivă a diferenţelor
2.4. Activităţi axate pe armonizarea valorilor sociale şi celor personale
2.5. Proiect didactic: Orientare în carieră
III. Respectarea drepturilor şi îndatoririlor copilului
3.1.	Proiect: Îmi cunosc drepturile
3.2. Activităţi axate pe valorificarea educaţiei pentru drepturile omului, şi a semnificaţiei valorilor acestora
3.3.	Participarea copiilor
3.4.	Proiecte didacticeIV. Planificarea şi bugetarea
4.1. Proiect: Să învăţăm despre cheltuieli
4.2. Proiect: Cum să elaborezi un buget
4.3. Activiăţi privind elaborarea bugetului personal
4.4. Activitate: Planificarea bugetului familiei
V.

Iniţiative sociale şi financiare ale copiilor
5.1. Proiect: Cum să-ţi elaborezi scopuri financiare
5.2. Activităţi axate pe formarea capacităţii decizionale şi realizare socială.

ANEXE
	Anexa 1
Lista instituţiilor/ organizaţiilor abilitate în domeniul Protecţiei Copiilor şi Tinerilor

3

Subject: Acknowledgment of collaboration in Republic of Moldova
Dear Partners,
Aflatoun, Child Savings International wishes to express our sincere gratitude to General
Association Center of Creative Development of Children and Adolescents “Indigo” andChildren Community and Families of Moldova for providing us an opportunity to work
towards providing Social and Financial Education for children and developing learning materials for this cause. During the last two years this project bore an on imprint of many people. We would like to thank and acknowledge Institute for Educational Sciences of the
Republic of Moldova for the continuous guidance and approval of this joint work.
Aflatoun would like to show its deep appreciation for their kind co-operation to thecompletion of this guide for teachers to deliver Social and Financial Education to childrenof Moldova. Aflatoun is available for continuous work in bringing Social and Financial
Education to all children in the Republic of Moldova.
Yours sincerely,
Hidde van der Veer
Executive Director
Aflatoun, Child Savings International
The Netherlands

4

I. Argument în favoarea Educaţiei sociale şi Financiare
1.1. Repere conceptualeÎn ultimii ani au fost lansate reforme importante în sectorul public cu scopul de a accelera creşterea economică şi de a promova drepturile sociale. În acest context, reforma în sistemul educaţiei este considerată una dintre cele mai importante pârghii de schimbare socială,deoarece şcoala este cea care asigură liantul social.
Marea provocare a educaţiei şi învăţământului în ultimii ani este ca el să ofere, în cele dinurmă, condiţiile, atât de mult discutate, pentru: realizarea personală şi dezvoltarea tinerilor
de-a lungul vieţii (capital cultural), asistându-i să-şi urmeze obiectivele în funcţie de interesele şi aspiraţiile individuale; potenţarea unei cetăţenii active şi incluzive (capital social),„angajabilitate” (capital uman), capacitatea de a obţine un loc decent pe piaţa muncii.
Concepută ca răspuns la necesitatea pregătirii elevului pentru a aprecia schimbările dinmediul social, economic, financiar în care îşi va desfăşura activitatea, Educaţia Socială
şi Financiară a fost conceptualizată de către cercetătorii din cadrul Institutului de Ştiinţe
ale Educaţiei, ONG Indigo în comun cu Child Social and Financial Education, Aflatoun,
Olanda, şi a fost introdusă în Planul de învăţământ pentru treapta gimnazială din Republica
Moldova (clasele V- IX) ca disciplină opţională.
Actualmente Educaţia Socială şi Financiară cuprinde 1 milion de copii din 78 de ţări.

Scopul major al Educaţiei Sociale şi Financiare: dezvoltarea integrală a personalităţii
elevului, responsabilizarea socială şi financiară a elevului, formarea la elevi a unei culturi
financiare, a competenţelor antreprenoriale şi de integrare/ incluziune socială, pregătirea
subiecţilor educaţionali pentru a adopta decizii cu caracter financiar.
Un alt aspect important rezidă în faptul că Educaţia Socială şi Financiară este abordată
din perspectiva realistă a vieţii cotidiene, antrenând valorile sociale, economice şi financiare
achiziţionate/ cunoscute la celelalte discipline şcolare şi constituind un ansamblu unitar,
integrativ de cunoştinţe, capacităţi şi atitudini, ale căror componente sunt reciproc condiţionate şi au drept obiectiv major pregătirea elevului pentru a aprecia schimbările din mediul
social, economic, financiar în care îşi va desfăşura activitatea pe viitor.

5

Conceptul Educaţiei Sociale şi Financiare valorifică 5 elemente fundamentale:

Prin aceste elemente fundamentale programul Educaţie Socială şi Financiară Aflatoun
vine să demonstreze copiilor faptul că o afacere poate fi benefică atât la nivel individual,
cât şi pentru întreaga comunitate, având drept scop promovarea drepturilor şi în acelaşi
timp – ridicarea nivelului de consţientizare a faptului că pentru mulţi oameni îmbunătăţirea
condiţiilor de trai este primordială.
1.2. Pilotarea Educaţiei Sociale şi Financiare în Republica Moldova
Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei, în parteneriat cu Centrul de Dezvoltare Creativă a
Copiilor şi Adolescenţilor Indigo, ONG CCF Moldova, se preocupă de implementarea Programului Educaţie Socială şi Financiara. http://indigocentre.md
Printre activităţile realizate menţionăm:- Inaugurarea Clubului Educaţie Socială şi Financiară Aflatoun;-	Organizarea evenimentelor Aflatoun;-	Organizarea Zilei Internaţionale Aflatoun;-	Organizarea Târgului creaţiei copiilor.
Activităţile de Educaţie Socială şi Financiară au fost pilotate în cadrul activităţilor organizate la Centrul de Dezvoltare Creativă a Copiilor şi Adolescenţilor Indigo; Şcoala-internat
pentru copiii orfani şi rămaşi fără îngrijirea părinţilor, Leova; Gimnaziul ”Dm. Cantemir”,
r-nul Leova; Liceul “Petru Rareş” din Chişinău; Liceul “Prometeu” din Chişinău; Liceul“Ana Muntean” din Ialoveni; Liceul Teoretic din Costeşti, Ialoveni; Gimnaziul Sociteni,
Ialoveni.
În cadrul activităţilor desfăşurate, cadrele didactice au orientat demersul educaţional alelevilor către latura pragmatică a învăţării din perspectiva conştientizării conexiunilor între:a şti, a şti să faci, a şti să fii în scopul identificării raportului drepturi responsabilităţi în situaţii cotidiene; elaborarea bugetului personal; proiectarea unui buget propriu, utilizând ca
venituri bani de buzunar primiţi de la părinţi; evaluarea posibilităţilor de derulare a unei afaceri proprii şi profitabile, luând în considerare interesele comunităţii; identificarea tipurilorde planuri financiare; analiza adecvată şi eficientă a resurselor, în funcţie de caracteristicile
mediului economico-social.

6În cadrul pilotării au fost utilizate jocuri didactice privind consumul şi economiile; discuţii dirijate despre gestionarea corectă a banilor; studii de caz despre gestionarea bugetului
personal; discuţii dirijate privind rolul băncilor; brainstorming pentru identificarea drepturilor de consumator; exerciţii de comparare a preţurilor şi calităţii produselor; simulări privind
utilizarea cardurilor de credit; exerciţii de definire şi utilizare a termenilor specifici (servicii
bancare, conturi bancare, cardul bancar); discuţii cu agenţii economici din comunitate; editarea revistelor şcolare; vizite de documentare în comunitate (APL, ONG, agenţi economici,
instituţii etc.); activităţi de voluntariat.
O importanţă deosebită s-a acordat şi respectării unor reguli de participare, cum ar fi: respect reciproc, atitudine pozitivă, toleranţă, sinceritate, discreţie şi confidenţialitate, analiză afaptelor, nu a persoanelor, drept de a nu participa etc.
Rezultatele obţinute:- 7 instituţii de învăţământ beneficiază de programul Educaţie Socială şi Financiară;- 928 de copii cu vârstele cuprinse între 6-15 ani incluşi în activităţile de Educaţie
Socială şi Financiară în perioada 2009-2012;- 38 de cadre didactice instruite în domeniul educaţiei sociale şi financiare;- 21 de cluburi Aflatoun create în cele 5 şcoli şi 1 ONG;
- 16 iniţiative de antreprenoriat social realizate.

Activitate în cadrul Educaţiei Sociale şi
Financiare la şcoala-internat pentru copiii
orfani şi rămaşi fără îngrijirea părinţilor,r-nul Leova;

Clubul Educaţie Socială şi Financiară
la Centrul Indigo

1.3. Curriculumul de Educaţie Socială şi Financiară centrat pe competenţe şi dezvoltarea personalităţii elevului
Contextualizarea Curriculumului de Educaţie Socială şi Financiară a fost cauzată deurmătoarele:- conceptualizarea curriculumului în corespundere cu principiile centrării pe elev, şcolii prietenoase copiilor;- orientarea către un curriculum flexibil, deschis, multifuncţional, oferit într-o diversitate de formare (în şi în afara clasei), în măsură să încurajeze noi demersuri, cum arfi curriculumul personalizat, învăţare comunitară etc.;- orientarea către un curriculum diferenţiat, care ia în considerare interese, talente, capacităţi, stiluri, condiţii şi contexte de învăţare foarte diferite;- orientarea către o evaluare care valorizează competenţele pentru viaţă.

7

COMPETENŢE SPECIFICE disciplinei
1. Competenţa de explorare personală
2. Competenţa de respectare a drepturilor şi îndatoririlor copilului şi omului
3. Competenţa de administrare a bugetului personal
4. Competenţa de gestionare/ economisire a resurselor
5. Competenţa de iniţiere/ derulare a unor mici afaceri
Competenţele şi subcompetenţele specifice care trebuie formate în procesul de predare –învăţare a disciplinei Educaţia Socială şi Financiară au la bază şi promovează următoarele
valori şi atitudini: relaţionare pozitivă cu ceilalţi; atitudine constructivă faţă de sine şi faţăde alţii; respectarea legii şi a drepturilor cetăţeneşti, a diferenţelor dintre oameni; egalizareaşanselor de acces; responsabilitate în gestionarea bugetului personal; raţionalitate; eficienţă;participare şi integrare şcolară, profesională, socială; atitudini active faţă de cariera personală; conştientizarea valorii personale pe piaţa forţei de muncă; responsabilitate faţă de sineşi faţă de societate în legătură cu lumea profesiilor; tendinţă pentru dezvoltare personală
continuă.
Demersul de realizare a Educaţiei Sociale şi Financiare are în vedere atât realizarea multidimensională a Educaţiei Sociale şi Financiare, cât şi valorificarea experienţelor elevilor
manifestate în situaţiile concrete. În cadrul activităţilor desfăşurate, cadrele didactice vor
orienta demersul educaţional al elevilor către latura pragmatică a învăţării din perspectivaconştientizării conexiunilor între: a şti, a şti să faci, a şti să fii, a şti să devii în scopul responsabilizării sociale şi financiare a elevului, formarea unei culturi financiare şi a competenţelor
antreprenoriale.
Or, metodologia formării competenţelor în cadrul Educaţiei Sociale şi Financiare este
prezentată în fig. 1.

Fig.1. Metodologia formării competenţelor

8În cadrul orelor de Educaţie Socială şi Financiară, cadrele didactice se vor baza pe învăţarea centrată pe elevi şi pe valorificarea calităţilor fiecăruia, creând situaţii în care aceştia au
posibilitatea să se afirme; pe crearea unui mediu şcolar în care elevul se simte în siguranţă;pe iniţierea elevilor în arta unei comunicări eficiente; pe abordarea individualizată prin crearea de situaţii favorabile pentru descoperirea intereselor, aptitudinilor şi posibilităţilor deformare proprii, acceptarea diversităţii caracterelor şi a spiritului de independenţă.
În cadrul procesului educaţional se vor utiliza strategii pentru a optimiza procesul deînvăţare şi a-l face mai agreabil (adaptate după UNESCO):
1.	Procesul didactic se va desfăşura într-un mod activ, formativ, cu accent pe situaţiile motivaţionale favorabile învăţării şi pe evaluarea formativă.
2. Elevul nu va fi considerat o problema, dacă nu se adaptează ritmurilor propuse de învăţarea şcolară. El posedă un model inedit de învăţare, expresie şi dezvoltare.
3. Elevul va fi tratat ca partener pentru profesor şi, în acelaşi timp, învaţă în parteneriat cu
ceilalţi elevi.
4. Învăţarea şcolară este un proces continuu care se desăvârşeşte în urma interacţiunilor dinclasă şi pune în valoare progresele fiecărui elev. Predarea este, în acest sens, un proces deprovocare la discuţii şi analize în grup. Elevii beneficiază de feedback, periodic privind
procesul de învăţare şi modul în care pot obţine progres.
5.	Proiectarea lecţiilor noi se realizează pe baza cunoştinţelor anterioare şi pe valorificarea
experienţelor zilnice ale elevului.
6. Se vor utiliza strategii de micro-grup, activ-participative, cooperative, colaborative, parteneriale şi socializante prin implicarea elevilor în activităţi ce presupun cooperare pentru rezolvarea unor probleme, activităţi prin care pot învăţa să negocieze, să asculte, să
accepte opinii diferite, indiferent de statutul sau rolul pe care îl deţin în grup şi sarcini delucru în perechi sau grupuri mici.
7.	Obiectivele formulate vor presupune antrenarea sistematică a capacităţilor elevilor de a
cunoaşte, înţelege, reacţiona, transfera cunoştinţele în practica vieţii.
8. Trezirea interesului pentru conţinut prin folosirea povestirilor, studiilor de caz. Utilizarea
situaţiilor de joc în învăţare. Efectuarea călătoriilor şi excursiilor.
9. Realizarea interdisciplinarităţii se face la această vârstă într-un mod cât mai atractiv posibil, prin corelarea activităţilor, stimulând interesul copiilor pentru cunoaştere.
În cadrul Educaţiei Sociale şi Financiare se va încuraja:• utilizarea unor strategii didactice care să permită alternarea formelor de activitate (individuala, pe perechi şi în grupuri mici);• utilizarea strategiilor de microgrup, activ-participative, cooperative, colaborative, parteneriale şi de socializare prin implicarea elevilor în activităţi ce presupun cooperare
pentru soluţionarea unor probleme, unde pot învăţa să negocieze, să asculte, să accepte
opinii diferite, indiferent de statutul sau rolul pe care îl deţin în grup, precum şi rezolvarea unor sarcini de lucru în perechi sau grupuri mici;• învăţarea prin acţiune (experienţială), realizarea unor activităţi bazate pe sarcini concrete;• acordarea de funcţionalitate învăţării. Obiectivele formulate vor presupune antrenarea
sistematică a capacităţilor elevilor de a cunoaşte, înţelege, reacţiona, transfera cunoştinţele în practica vieţii;• utilizarea calculatorului în activitatea didactică ca mijloc modern de instruire, care să
permită subordonarea utilizării tehnologiei informaţiei şi a comunicaţiilor, în vedereadesfăşurării unor lecţii interactive, atractive;9• lucrul în echipă, exerciţiile de luare a deciziilor, axarea pe caracterul activ-participativ al
strategiilor, elevul fiind antrenat în elaborarea de modele de conduită;• oportunităţile de învăţare vor fi planificate şi se vor desfăşura astfel încât să răspundă
unei game de nevoi individuale ale elevilor;• feedback periodic privind procesul de învăţare şi modul în care elevii pot obţine progres;• aprecierea şi utilizarea experienţei elevilor în cadrul procesului de predare de către personalul şcolii.
Importantă este respectarea anumitor reguli de participare, aşa cum ar fi: respect reciproc, atitudine pozitivă, toleranţă, sinceritate, discreţie şi confidenţialitate, analiză a faptelorşi nu a persoanelor, dreptul de a nu participa etc. Toate aceste metode acţionează, aşadar, înlimitele unei permisivităţi interrelaţionale.
Un rol deosebit în cadrul orelor de Educaţie Socială şi Financiară îi va reveni valorificării teoriei inteligenţelor multiple prin activităţi de învăţare, după cum urmează:Dimensiuni
ale inteligenţei

Inteligenţa verballingvistică

Inteligenţa logicomatematică

Activităţi de învăţare
Exerciţii de descriere a motivelor pentru care oamenii au nevoie de bani; discuţii
dirijate despre gestionarea corectă a banilor; discuţii cu agenţii economici din comunitate; discuţii dirijate privind bugetul unei familii; comentarea diferitor tipuri
de reclame; discuţii despre reclamă ca mijloc de informare în scop comercial; discuţii cu reprezentanţi ai comunităţii locale pentru economisirea resurselor; discuţii dirijate privind rolul băncilor; discuţii dirijate privind împrumuturile, creditele
brainstorming pentru identificarea drepturilor de consumator.
 Joc: Ce poţi cumpăra?
 jocuri didactice privind consumul şi economiile; fişe de lucru: conceperea de către elevi a unor seturi de întrebări referitoare
la cumpărăturile spontane; exerciţii de definire şi utilizare a termenilor specifici (servicii bancare, conturi
bancare, cardul bancar); exerciţii de comparare a preţurilor şi calităţii produselor; proiect: Cum să rămâi stăpân pe bugetul tău astfel, încât să poţi cheltui sau
economisi mai eficient?
 studiu de caz: Cum pot reduce cheltuielile personale?

Inteligenţa muzicalInterpretarea cântecelor Aflatoun.
ritmică
 Realizarea activităţii: Cum influenţează reclamele decizia de a cumpăra?
(desenul, posterul);Inteligenţa vizual editarea revistelor şcolare;spaţială
 exersarea tehnicilor de căutare a unui loc de muncă (anunţuri, CV-ul,
interviuri).
 Studiu de caz: Gestionarea bugetului personal;
 simularea alocării banilor în cadrul familiei;
Inteligenţa corporal simulări privind utilizarea cardurilor de credit;
kinestezică
 simulări ale achitării bunurilor şi serviciilor cumpărate cu diferite mijloace deplată; analiza avantajelor şi dezavantajelor utilizării acestora.
 Activităţi de determinare a intereselor profesionale;Inteligenţa
 portofolii: Profesii de interes personal;
naturalistă
 chestionare/ interviuri vizând utilizarea eficientă a resurselor.

10Inteligenţa
interpersonală

 Realizarea de portofolii: Cum gestionez banii de buzunar?
 realizarea unui portofoliu personal care integrează informaţii despre abilităţile, interesele, experienţele educaţionale şi profesionale ale elevilor; exerciţii de analiză a unor surse care reflectă problemele economice din comunitate;
 jocuri didactice privind derularea unei afaceri care să contribuie la coeziunea
şi stabilitatea clasei;
 exerciţii de întocmire a planului de viaţă conform tendinţelor şi dorinţelor; activităţi de autoevaluare a comportamentului pentru realizarea personală; proiect de iniţiere a unei afaceri.

Evaluarea în cadrul Educaţiei Sociale şi Financiare va fi una autentică, valorificândpunctele forte ale fiecărui elev, evidenţiind progresele elevilor; antrenând rezultatele colaborării active dintre părinţi şi învăţători, precum şi dintre învăţători şi copii. În cadrul
evaluării atitudinilor vor fi luate în consideraţie atitudinile copiilor faţă de semeni, familie,
comunitate, colaborarea cu alte persoane. În cadrul Educaţiei Sociale şi Financiare evaluarea va urmări progresul personal în ceea ce priveşte integrarea socială; succesul în propria
activitate; interesele privind evoluţia personală; precum şi efectele de ordin afectiv-atitudinal (autonomie, iniţiativă, responsabilitate, perseverenţă, cooperare etc.).
Metodele de evaluare vor reflecta evoluţia abilităţilor de comunicare; a gradului de integrare: acceptare şi respect; gradului de sociabilitate: relaţionare şi interacţionare socială –activităţile în grupuri; gradului de participare – cooperare; gradului de implicare – iniţiativă
şi creativitate în oferta de soluţii; capacităţii de autoevaluare obiectivă şi coevaluare.
Fiecare aspect al evaluării poate fi utilizată în proces, în funcţie de parametrii educaţionali ai procesului corelaţi cu cei ai elevului şi cei ai clasei, în ansamblu.
În cadrul orelor vor fi evaluate rezultatele, realizările şcolare şi semnificaţiile lor, ca efecte ale activităţii desfăşurate în comun profesor-elev. Aceste rezultate pot fi:- domeniul cognitiv: înţelegere autentică, aptitudine de sesizare a esenţialului, performanţe – activităţi orientate spre scop; gradul de reuşită al acestora – de realizare aunei sarcini de învăţare, explorări, rezolvări originale a sarcinilor.
- domeniul afectiv-atitudinal: atitudini pozitive faţă de activitate; interes faţă de valorile de participare şi responsabilitate; sentimente, convingeri, manifestări afective,
volitive, cognitive în situaţii de cotidian; priceperi de autoanaliză şi autoapreciere,
manifestarea spiritului critic, gândirea creativă (divergentă).
- domeniul psihomotor: priceperi şi deprinderi practice, capacitatea de punere în practică a cunoştinţelor achiziţionate (transferabilitate), capacitatea de interpretare, priceperea de a regăsi informaţii, deprinderea de investigaţie, capacitatea de sesizare asemnificaţiilor, originalitatea în expresie sau prezentarea ingenioasă a ideilor.
În perspectiva unui demers educaţional centrat pe competenţe se vor utiliza, alături deformele şi instrumentele clasice de evaluare, forme şi instrumente complementare, cum
sunt: proiectul, portofoliul, autoevaluarea, scale de atitudini, evaluarea în perechi, observarea sistematica a activităţii şi a comportamentului elevilor, jurnalul reflexiv, jocul teatral.

11

II. Explorare şi dezvoltare personală
Scopul acestui modul presupune promovarea valorilor fundamentale, conştientizarea creşterii personale, adoptarea unui stil de viaţă sănătos şi formarea de cetăţeni bine
informaţi, susţinători ai valorilor democratice.
Valori, atitudini:- Relaţionarea pozitivă cu ceilalţi;- Atitudine constructivă faţă de sine şi faţă de alţii;-	Promovarea egalităţii şanselor de dezvoltare personală.
Competenţe specifice:- Dezvoltarea şi interiorizarea deprinderilor de autocunoaştere a caracteristicilor şi abilităţilor personale;- Argumentarea importanţei dezvoltării propriului potenţial în contextul progresului
personal/ social.
2.1. Proiect Frumuseţea mea
În căutarea identităţii noastre, ne aflăm inconştientîn imperiul informaţiei din presa scrisă şi cea a audiovizualului care abundă în imagini, considerate atractive şi
frumoase. Astfel, concepţia noastră despre frumuseţe, îngenere, şi despre propria noastră imagine este influenţată în mod constant de mass-media.
Scop:
1. Critica conceptului imaginii ideale a corpului şi afrumosului în contemporaneitate.
2. Formarea unei concepţii a frumosului autentic.
Întrebări de investigat:-		 Este firesc ca oamenii să depună eforturi pentru
a fi atractivi şi să tindă spre frumuseţe. Cu toate acestea, există pericolul să dezvoltăm idealuri
nerealiste, nesănătoase sau chiar incorecte referitor la frumuseţe. Aceste idealuri pot să ne facă să gândim mai puţin despre noi înşine.
Este important de a analiza cum s-au înrădăcinat concepţiile noastre despre frumuseţeşi să ne convingem că credem în ele cu adevărat.
-		 Frumuseţea este sesizată prin ochii celor ce o privesc, deci fiecare are idei diferite
despre frumuseţe.
Proiect De ce considerăm că cineva sau ceva este frumos?
Participanţii la sesiune sunt rugaţi în prealabil să se gândească la criteriul de frumuseţeşi să aducă o ilustraţie care o reprezintă. Imaginea poate fi o fotografie, un desen sau un chipdecupat dintr-o revistă.
Explorează
Activitate: Percepţia frumosului
Pe parcursul acestei sesiuni, participanţii îşi vor împărtăşi punctele de vedere despre
frumuseţe.

12

Desfăşurare:
1. Formaţi grupuri de 4-6 participanţi.
2. Rugaţi participanţii să împărtăşească imaginile pe care le-au adus pentru activitatea
de proiect şi explicaţi de ce persoana aleasă pentru ei reprezintă „frumuseţea”.
3. Notaţi ideile, întrebările sau argumentele interesante.
Activitate: Audierea cântecului
Materiale: înregistări cu cântece în care se elogiază frumuseţea (opţional): playere CD
sau mp3
Desfăşurare:
1. Formaţi grupuri din câte 4-6 participanţi.
2. Atribuiţi un cântec fiecărui grup şi rugaţi participanţii să citească cuvintele (sau să
audieze cântecul, dacă e posibil). Diferite grupuri pot să aibă aceeaşi piesă, dacă nu
dispun de suficient material muzical.
3. Rugaţi-i să determine în 15 minute mesajele – cheie ale cântecelor.
4. Fiecare grup urmează să-şi prezinte piesa şi să discute despre frumuseţea cântată aşa
cum este sesizată.
Activitate: Proiectarea frumuseţii – colare
Pe parcursul acestei sesiuni, participanţii îşi vor împărtăşi opiniile cu privire la frumuseţe.
Materiale:• Coli de flipchart sau foi mari.
• Ziare şi reviste vechi.
• Bandă adezivă.
• Clei sau adeziv.
• Markere.
• Hârtie.
• Materiale pentru desen (creioane, carioce).
Desfăşurare:
1. Formaţi grupuri din 4-6 participanţi.
2. Distribuiţi fiecărui grup o foaie mare sau o coală de flipchart.
3. Rugaţi participanţii să deseneze o figură umană pe foaie.
4. Figurile umane din decupări urmează a fi completate cu trăsăturile pe care le consideră frumoase.
5. Încurajaţi participanţii să sesizeze ce se află dincolo de trăsăturile fizice, însuşiri cum
ar fi personalitatea, inteligenţa şi dispoziţia, desprinse din imagini.
6.	Permiteţi-le participanţilor să deseneze şi să folosească cuvinte pe colaj.
7. După ce fiecare grup finalizează colajul (pentru colaj au la dispoziţie 15 minute),rugaţi ca fiecare grup să prezinte colajele în faţa auditoriului.
8. Faceţi notiţe despre idei, întrebări sau argumente.
Rezumaţi cele mai interesante şi relevante idei scoase în evidenţă pe parcursul prezentării. Încercaţi să grupaţi observaţiile, remarcile, ideile sau părerile completamente contradictorii. Începeţi discuţia despre aceste aspecte şi convingeţi participanţii să-şi revadă
opiniile.
La sfârşitul discuţiei participanţii ar trebui să fie mai conştienţi de faptul cum se defineşte
în societate frumuseţea, de asemănările criteriilor şi de contrastul opiniilor.

13

Gândeşte
Întrebări orientative- Ce-l face pe cineva atractiv în conformitate cu imaginile ce prevalează în media?
Sunt aceste însuşiri adevărate?
- Există însuşiri „nefizice” ale frumuseţii? Cum corelează însuşirile spirituale cu conceptul de frumuseţe?
- Este oare perfecţiunea corpului uman un aspect important al frumuseţii perceput atâtde bărbaţi, cât şi de femei? De ce?
- Este culoarea pieli un aspect important al frumuseţii? De ce?
- Daţi exemple de femei şi bărbaţi pe care-i consideraţi frumoşi (pot fi celebrităţi, prieteni sau cineva din familie). Ce-i face frumoşi?
-	Părerile tale personale sunt similare sau diferite de perceperea frumuseţii prevalentă
din societate?
- Cum îţi influenţează stima de sine părerea proprie despre frumuseţe sau cea a altoraşi a societăţii?
- Cum mass-media ne formează opiniile despre ce e frumos?
- Dacă dispuneţi de timp, rugaţi nişte voluntari să citească celorlalţi participanţi din
grup pasajul „Lucruri la care să ne gândim”.
-	Prin ce diferă opinia ta despre frumos cu cea a oamenilor de vârsta părinţilor tăi?
Lucruri la care să ne gândim
În continuare sunt prezentate diverse fapte şi noţiuni cu referire la frumuseţe. Există
criterii istorice, politice, economice sau culturale ale frumuseţii?
- Supermodelele au picioarele foarte lungi, aşadar, dacă eşti scund nu poţi fi supermodel.
- Nu este atrăgător un bărbat pentru o femeie mai înaltă decât el.
-	Portretele frumuseţii în arta Renaşterii reprezintă deseori femei durdulii, care în zilele
noastre ar fi considerate grase. În acele timpuri, frumuseţea era asociată cu huzurul.
-	O persoană frumoasă are şi un for interior pe potrivă. O persoană urâtă are, probabil,
un caracter indezirabil.
- În Japonia, piaţa „de albire” a pieii se estimează la 5,6 miliarde dolari SUA. Ce însuşiri fizice şi nefizice ale frumuseţii nu sunt recunoscute de mass-media (sau reprezentate insuficient)?
Investighează
Activitate: Adevărul urât în spatele frumuseţii
Cum este descrisă frumuseţea în societate? Frumuseţea se percepe diferit, în funcţie deţară şi cultură, precum şi de persoane în parte. Această percepţie influenţează industriile demodă şi de cosmetice.
Desfăşurare:
1. Formaţi (sau păstraţi) grupurile de 4-6 participanţi.
2. Rugaţi participanţii să împărtăşească grupului imaginile ilustrative pregătite acasă.
3. Rugaţi-i să discute:-		 Diverse modalităţi prin care oamenii încearcă să se facă mai atrăgători (frumoase/frumoşi)?
-		 Din această listă, ce activităţi sunt sănătoase? Ce activităţi sunt nesănătoase?
-		 Din această listă, ce activităţi sunt costisitoare? Pe care ţi le poţi permite?

14

-		 Daţi exemple sau povestiţi cum a devenit o problemă tendinţa de a cuceri frumuseţea.
4. Rugaţi fiecare grup să-şi prezinte discuţiile. Încurajaţi discuţiile, punerea întrebărilor
sau comentariile.
5.	Puneţi următoarele întrebări călăuzitoare:- Care sunt modalităţile folosite de oameni pentru a deveni mai atrăgători?
- Care sunt observaţiile voastre în urma prezentărilor grupurilor? Majoritatea modalităţilor prezentate sunt nepericuloase pentru sănătate sau nocive? Aceste modalităţi
erau costisitoare sau necesitau un preţ rezonabil?
- Alimentarea neraţională reprezintă o altă modalitate extrem de nesănătoasă cu ajutorul căreia oamenii încearcă să devină mai atrăgători. Dacă cunoaşteţi persoane cu
asemenea dereglări în alimentare, care ar fi instituţiile pe care le-aţi recomanda pentru
ajutor şi consultaţii?
6. Încheiere: Este normal ca oamenii să tindă spre a fi atractivi şi frumoşi. Există însăpericolul ca aceste tendinţe să fie suscitate idealuri nerealiste, vanitoase şi nesănătoase.
Faceţi o trecere în revistă a celor discutate, citând cele mai importante învăţăminte şi
contribuţii. Criticaţi obsesia de a avea un corp perfect şi analizaţi cum este prezentată frumuseţea în mass-media şi în domeniul de afaceri. Explicaţi că următorul pas al participanţilor
este ca să-şi elaboreze propria definiţie a frumuseţii.
Acţionează
Activitate: Produsul perfect al frumuseţii
Faceţi o reclamă pentru un produs al frumuseţii adevărate.
Materiale:• Foi de carton sau hârtie (mărimi 5,72 x 7,24 mm).
• Materiale pentru creaţii (luciu, bucăţi de stofă, decupări din ziare şi reviste, flori,mărgele, pietre, clei, foarfece, marchere, materiale de colorat).
Desfăşurare:
1. Formaţi (sau menţineţi) grupuri de 4-6 participanţi.
2. Explicaţi că participanţii vor dispune de 10 minute pentru a discuta în grup şi mai
apoi 15 minute pentru a prezenta produsul unui aparent remediu de frumuseţe.
3. Încurajaţi participanţii să fie creativi şi reamintiţi-le că reclama produsului nu trebuiesă fie bazată neapărat pe logică sau ştiinţă. Reclama poate fi finisată aşa cum va decide grupul.
4. Informaţi participanţii că pentru reclamă se pot folosi materialele puse la dispoziţie.
5. Când expiră timpul, adunaţi toţi participanţii pentru a-şi demonstra produsele şi reclamele.
6. Opţional: transformaţi prezentarea într-un show cu premierea celei mai bune reclame. Pregătiţi un premiu pentru echipa câştigătoare. Câştigătorul urmează a fi ales prin
aprobarea auditoriului (cât de tare aplaudă). Echipa câştigătoare va trebui să ţină un
discurs de mulţumire.
7. Sintetizaţi învăţămintele trase din această activitate: faceţi un rezumat al informaţiilor despre frumuseţe.
Jurnalul personal:
Discutaţi întrebarea: Ce te face frumos/ frumoasă?

15

2.2. Activităţi de autocunoaştere şi dezvoltare personală
Activităţile de autocunoaştere şi dezvoltare personală au ca scop stimularea integrării şi participării tuturor elevilor, formarea atitudinilor constructive faţă de sine şifaţă de alţii.
Activitate 1: Să ne integrăm în grup
1. Fiecare participant va primi chipul unei păpuşi de hârtie. Profesorul va cere elevilor
să-şi imagineze că păpuşa de hârtie este o versiune mică a chipului lor.
2. Copiii vor avea sarcina să deseneze faţa păpuşii, să confecţioneze haine pentru păpuşă, utilizând materiale.
3. Elevii vor fixa păpuşa pe un suport.
4. Copiii vor forma grupuri a câte 3. În cadrul grupului, copiii se vor prezenta pe sine.
5. După aceasta copiii vor forma un cerc. Fiind dispuşi în cerc, copiii se vor prezenta pesine, răspunzând la următoarele întrebări:• Cred că numele meu semnifică ... Oameni cu acelaşi nume ca mine ...
• Oameni cu acelaşi prenume ca mine ...
• Ceea ce prefer eu este …
• Mi-ar plăcea să fiu ...
• Jocul meu preferat este ...
Activitate 2: Să ne cunoaştem
1. Copiii vor fi grupaţi în perechi.
2. Pe coli de hârtie A4, elevii vor desena mâna proprie.
3. La următoarea etapă, fiecare elev va scrie pe palmă: numele propriu şi ziua de naştere.
Pe degetele palmei, fiecare elev va scrie următoarele:- degetul mare: numele membrilor familiei;- degetul arătător: adresa unde locuieşte;- degetul mijlociu: ce doreşte să facă? (să danseze, privească televizorul, povestească);- degetul inelar: cine sunt prietenii lui?;- degetul mic: o dorinţă.
După aceasta, copiii vor discuta în perechi. După discuţiile în perechi, copiii vor forma
un cerc. Fiecare pereche va prezenta mâna colegului sau colegei sale. Desenele vor fi fixate
sau expuse pe perete în sala de clasă, pentru a permite cunoaşterea mai bună a elevilor.
Activitate 4: Scara valorilor
1. Elevii sunt grupaţi în perechi. Fiecare elev îşi va alege un partener cu care se simte cel
mai confortabil. Vor discuta în perechi despre calităţile lor. În cadrul discuţiilor vor
reflecta asupra întrebărilor: Care sunt lucrurile pe care le fac bine? Care sunt lucrurile
pe care nu le fac atât de bine? Care sunt calităţile bune şi cele mai puţin bune?
2. Pe coli de hârtie A4, elevii vor trasa silueta proprie, trasând o linie la mijlocul desenului. Pe o parte a siluetei vor desena cu cine seamănă când fac lucruri bune.
3. Făcând referire la părţile corpului, profesorul va adresa elevilor următoarele întrebări:- Cap: Ai succese la anumite obiecte pe care le studiezi la şcoală?
- Gură: Preferi să interpretezi cântece, să povesteşti istorioare, poveşti ?
- Inimă: Ai o inimă generoasă? Cum îţi exprimi dragostea faţă de alţii?
- Mâini: Ce lucruri bune faci cu mâinile? (scriu, desenez, pregătesc bucate, spăl,calc...):- Picioare: Ce lucruri bune faci cu picioarele? (dansez, alerg)

16

4. Pe partea opusă a siluetei, copiii vor desena cu cine seamănă când nu fac lucruri
bune. Făcând referire la părţile corpului, profesorul va adresa elevilor următoareleîntrebări:-	Cap: Care sunt lucrurile rele la care te gândeşti? Eşti atât de încăpăţânat?
- Gură: Care sunt lucrurile rele pe care le spui?
-	Inimă: Ce faci când eşti supărat?
-	Mâini: Ce faci cu mîinile cînd eşti supărat ?
- Picioare: Ce faci când te confrunţi cu probleme?
5. Elevii vor fi întrebaţi dacă şi-au descoperit calităţile pozitive şi cele negative. Se vamenţiona că este important să recunoaştem punctele tari şi cele slabe ale fiecărei persoane.
6. Profesorul va menţiona că orice calitate, care contribuie la desăvârşirea omului, esteo valoare: sinceritatea, respectul, demnitatea, hărnicia, altruismul, răbdarea, mila, iertarea, iubirea faţă de aproapele tău etc. Calităţile opuse ca sens distrug esenţa umană,de aceea fiecare om trebuie să ştie să facă alegerea corectă dintre valoare şi nonvaloare. Doar urmând calea valorilor autentice, devenim oameni cu inimă şi cu suflet mare,oameni adevăraţi.
7. Elevilor li se va solicita să dea exemple despre cum anumite valori pot să se transforme în fapte.
8. La finisarea activităţii copiii vor declara unul altuia: Tu eşti o persoană bună. Sunt omulţime de lucruri bune pe care le poţi face. Dacă însă ceva nu faci bine, poţi schimba aceasta cu ajutorul meu şi al altor oameni.
Activitate 4: Cadou imaginar
1. Fiecare elev trebuie să se gândească la o trăsătură deosebită a colegului său şi cecadou imaginar ar putea să-i ofere.
2. Fiecare elev va oferi un cadou imaginar şi va transmite un compliment coleguluisău.
3. Elevii vor recunoaşte trăsăturile pe care le posedă prin primirea cadoului imaginar dela colegul lor.
4. Elevul care va oferi cadoul va spune: „Îţi ofer acest cadou (de exemplu un bilet lateatru), deoarece eşti înţelegător, onest, prietenos, cumpătat, binevoitor etc.”
5. Profesorul va face generalizări asupra faptului cum s-au comportat copiii când au
primit cadoul şi complimentul.
Activitate 5: Râul inimilor
1. Profesorul repartizează copiilor inimi de hârtie, creioane, pixuri.
2. Profesorul prezintă imaginea unui rău. Sunt descrise însuşirile râului: adânc, îngust,lat etc.
3. Râul este comparat cu viaţa omului: în viaţă avem momente plăcute şi mai puţin plăcute.
Profesorul va accentua că râul ca şi viaţa omului are urcuşuri şi coborâşuri.
4. Pe coli de hârtie A4, elevii vor scrie momentele fericite şi mai puţin fericite din viaţa
lor, folosind râul ca metaforă.
5. Elevii vor face schimb cu desenele.
6. Elevii vor fi întrebaţi ce au învăţat în cadrul jocului.
7. Profesorul va accentua, că în situaţii dificile putem apela la ajutorul prietenilor, oamenilor apropiaţi; ONG-urilor în domeniu.

17Activitate 6: Visul meu
1. Fiecărui elev i se va distribui o stea. Steaua va simboliza visul lor.
2. Сopiii vor scrie dorinţa lor pe partea inversă a stelei.
3. După aceasta vor decupa din hârtie talpa dreaptă şi cea stângă. Pe talpa dreaptă, copiii
vor scrie suportul de care au nevoie pentru a-şi realiza visul. Pe talpa stângă, copiii
vor scrie acţiunile pe care trebuie să le realizeze ca dorinţa să devină realitate.
4. Copiii vor fixa talpa de o stea.
Activitate 7: Mişcare în spaţiu
Scopul activităţii: a motiva copiii să se simtă confortabil. Această activitate poate fi
aplicată şi ca un bun energizant pentru încurajarea copiilor în realizarea activităţilor.
1. Propuneţi copiilor să meargă prin sală şi să efectueze orice acţiune la alegere: să sară,să danseze etc.
2. La comanda „STOP” ei trebuie să se oprească într-o poziţie şi să asculte următoarele
indicaţii:• „Închipuiţi-vă că sunteţi gigantici, aranjaţi-vă ca giganţi. Mergeţi ca giganţii cupaşi mari şi rari”. Copiii se mişcă.
• Exclamaţi comanda „STOP” cu vocea unui uriaş.
• Cu vocea unui pitic daţi următoarea indicaţie: „Acum voi sunteţi pitici. Fugiţi canişte pitici!”; peste un minut urmează: „STOP”.
• Ne aşezăm.
• Relaxaţi, liniştiţi, închideţi ochii, imaginaţi-vă că vă aflaţi la piaţă. Acuma mă ascultaţi şi vă străduiţi să vă imaginaţi ceea ce voi spune: închipuiţi-vă piaţa voastră,ce se vinde acolo, cine sunt oamenii pe care îi vedeţi la piaţă, ce faceţi voi la piaţă,despre ce vorbiţi, alegeţi un personaj şi procedaţi ca dânsul. „STOP”.
• Fiţi atenţi: eu voi atinge pe cineva şi acela trebuie să continue în realitate acţiunea
personajului imaginar, în timp ce ceilalţi privesc cu atenţie sceneta.
• Acuma îi voi atinge pe trei dintre voi. Aceştia trebuie să prezinte sceneta desprepiaţă, ţinând cont de personaje imaginate.
3. Puteţi repeta exerciţiile c), d), e), aplicând şi alte scenarii: la şcoală, acasă, pe stradă.
2.3. Activităţi axate pe valorizarea pozitivă a diferenţelor
Activităţile axate pe valorizarea pozitivă a diferenţelor au ca scop formarea unuisistem coerent de competenţe sociale centrate pe valorificarea potenţialului personalal fiecărui elev.
Activitate 1: Diferite abilităţi ale oamenilor
Un grup de elevi (exemplu o clasă constituită) are ca misiune realizarea unui scop comun: timp de 35 minute să deseneze un portret de grup (eventual, prin caricaturi); să menţină un balon tot timpul în aer (fără să atingă podeaua); să păstreze în mişcrare un pendul;
să menţină tot timpul o lumînare aprinsă (folosind mai multe lumînări). Pentru aceasta este
nevoie de particparea tuturor. Unii au probleme, datorită unor factori contrarianţi: au ochi
acoperiţi; nu au ascultat instrucţiunile; vorbesc o altă limbă; nu au voie să participe (datorită
unor interdicţii din familie) etc. Sarcina elevilor, împreună cu profesorii, este să-i ajute peaceşti elevi să participe cu ceilalţi, deoarece sarcina comună nu este considerată ca acceptabilă decît dacă sunt implicaţi toţi elevii, indiferent de probleme. (Apud: Cezar Bîrzea,
Diversitatea, Seminar de formare, Bucureşti, 2011, p.20).

18

Precizări metodice:
Dizabilitatea se referă la pierderea abilităţilor de a vedea sau de a auzi, de a se deplasa
sau de a mişca părţile corpului, limitînd persoanele în activităţile pe care le practică zi de zi.
Dizabilitatea nu trebuie să excludă aceşti oameni. Ei, ca şi noi, au vise şi speranţe. Orice om
poate avea o dizabilitate temporară.
Incluziunea socială se referă la schimbarea atitudinilor din partea persoanelor, instituţiilor, astfel încât toate persoanele să poată contribui şi participa în mod egal la viaţa şi cultura
comunităţii din care fac parte.
1. Dizabilitatea de auz
O persoană cu deficienţe de auz vede oamenii vorbind, dar, din păcate, nu poate auzi ce
spun aceştia. Persoanele cu dizabilitatea de auz sînt lipsite parţial sau total de auz, ele înţeleg
cu greu cuvintele rostite de către cei din jur.
Totuşi, unii oameni cu dizabilităţi de auz pot vorbi şi citi pe buze. Ei recurg la un limbaj
aparte în care un rol important îl au mimica feţii şi gesturile, care, ca şi semnele făcute rapid
cu mîna sau zîmbetele, ne exprimă emoţiile şi gîndurile.
Strategii de integrare şcolară:1. Dacă sunteţi cu cineva care citeşte pe buze (numai 3 din 10 cuvinte sunt vizibile pebuze): Uitaţi-vă la el; Menţine-ţi ritmul vorbirii normal, dar mai rar;
2. Folosiţi expresii faciale, limbajul corpului şi gesturi, dacă este necesar;
3. Tineţi capul drept atunci când vorbiţi;4. Când doriţi să vorbiţi, fiţi siguri că persoana cu probleme de auz este atentă şi se uităla dvs.
5.	Pentru a-i atrage atenţia, folosiţi câteva gesturi sau o atingere uşoara pe umăr.
2. Dizabilitatea de vedere
O persoană cu dizabilitate de vedere poate realiza activităţile pe care le fac ceilalţi oameni. Aceste persoane sînt lipsite total de vedere sau au vederea foarte slabă. Ei nu distingobiectele din jur şi îşi închipuie statura unui om după natura glasului. Cu ajutorul pipăitului
percep dacă un obiect este mare sau mic, dacă suprafaţa este aspră sau fină, dură sau moale,caldă sau rece etc. Mirosul fin le permite să găsească magazinul. Ochelarii, lupa, ecranul
unui computer specializat sînt instrumente de cunoaştere corectă a lumii. Cîinii special dresaţi, adevăraţi prieteni ai persoanei cu dizabilităţi de vedere, îi conduc în drum spre şcoală,magazin, spital sau parc.
Strategii de integrare şcolară:1. Discutaţi în particular cerinţele elevului.
2. Utilizaţi modalităţi de apreciere, aprobare verbală sau o atingere tactilă (ca de pildă obătaie uşoară pe umăr).
3. Elevii cu dizabilitate de vedere pot şi trebuie să realizeze, în principiu, aceleaşi sarcini ca şi colegii lor de clasă, deşi ei pot avea nevoie de adaptări ale mijloacelor deînvăţământ sau de o reducere a sarcinii de lucru, datorită unor limite de timp (sauextinderea acestor limite).
4. Incurajaţi copiii să stea acolo unde pot auzi / vedea bine (pentru cei care pot vedeaceva).
5. Citiţi cu voce tare tot ceea ce este scris pe proiector sau la tablă.

19

3. Dizabilitatea fizică
Oamenii cu dizabilitate fizică, deşi se deplasează cu dificultate, pot fi activi şi independenţi. De asemenea, se poate întîmpla să arate diferit de ceilalţi oameni. Unii nu au o mînăsau un picior, alţii sînt de statură foarte mică sau au spinarea încovoiată. Mişcarea sau deplasarea în spaţiu este una dintre dificultăţile pe care le întîmpină aceste persoane.
Unele dizabilităţi fizice pot afecta comunicarea. Spre exemplu, unei persoane îi poate lua
ceva timp să termine o frază sau o propoziție şi trebuie să-i fie permis lucrul acesta.
Strategii de integrare şcolară:1.	Oferiţi timp suficient pentru a discuta nevoile elevului înainte/în timpul activităţilor;
2. Nu folosiți expresia „legat de scaun cu rotile”. Folosiţi mai bine expresia „utilizatorde scaun cu rotile”. Înclinarea scaunului cu rotile este similară cu înclinarea unei persoane şi este considerată deranjantă. Scaunul este o parte a corpului unei persoane;
3. Când vorbiţi cu o persoană în scaun cu rotile încercaţi să vă puneţi la nivelul ei, staţi
jos langă el/ea, nu in picioare. Oricum, evitaţi să staţi în picioare, lucru care poatepărea că vreţi să-i dominaţi;4. Nu împingeţi scaunul cu rotile. Utilizatorii de scaune cu rotile se mişcă singuri, oricum, dacă au nevoie de ajutor atunci când întalnesc obstacole, vor solicita ajutorul.
5.	Oferiţi-i timp suficient pentru a se mişca dintr-un loc în altul;
6.	Verificaţi dacă clasele sunt accesibile. Verificaţi aranjamentul scaunelor pentru a permite accesul scaunului cu rotile – precum şi o rută în clasă.
7. Asiguraţi-vă că notiţele sunt aşezate acolo unde scaunul cu rotile poate ajunge.
8.	Verificaţi ce echipamente sunt necesare, verificaţi dacă e nevoie de spaţiu în clasă saulangă clasă. E necesară o formă specială pentru a se aşeza.
4. Dizabilitatea intelectuală
Şi aceşti copii pot să înveţe în şcoală, dar au nevoie de un sprijin special, atât în şcoală,cât şi în comunitate. Factorul determinant în educaţia şcolară este profesorul, atitudinea,aşteptările şi disponibilitatea umană şi metodologică a acestuia. Este necesară promovarea
în clasă a unei atmosfere de succes, pe care să se bazeze toate sarcinile de învăţare.
Strategii de integrare şcolară:1. Discutaţi problemele, pe cât este posibil, cu fiecare elev în parte pentru a vedea în cesituaţii se simt cel mai bine şi le pot face faţă.
2.	Organizarea, secvenţierea şi accesibilizarea cât mai riguroasă a instruirii: de la simplu la complex, de la cunoscut la necunoscut, de la concret la abstract.
3. Utilizarea flexibilă a unei mari varietăţi de metode de prezentare a materialului deînvăţare, ca şi în memorizarea acestuia.
4. Este esenţial ca profesorii să promoveze autoevaluarea care face rezultate pozitive întermeni de învăţare efectivă.
5. Evitaţi să discutaţi condiţia elevului în faţa celorlalţi elevi – respectaţi confidenţialitatea.
6. Fiţi discret, nu faceţi un caz din elevii care trebuie să părăsească sala pentru puţin
timp, de exemplu, să mănance în timpul orei sau să facă drumuri dese pentru a rezolva nevoile personale.
7. Unii elevi au nevoie de spaţiu privat pentru a-şi lua medicamentele sau face injecţii;alţii au nevoie de un spaţiu pentru odihnă.
8. Evaluarea, în particular evaluările formale şi examinările pot fi foarte stresante pentru
elevi, acest lucru poate duce la scăderea performanţelor. Practica şi asigurările verbale pot ajuta elevii să treacă peste anxietate. Unii elevi pot avea nevoie de un consilier
personal şi pot fi incurajaţi să le solicite ajutorul.

20

5. Elevii cu dizabilităţi ascunse sau dizabilităţi psihiatrice
Este important să realizăm că unele dizabilităţi sunt invizibile faţă de ceilalţi cu careintrăm în contact în viaţa de zi cu zi. Oricum, condiţii precum durerile cronice, epilepsia sau
problemele psihiatrice pot afecta grav viaţa de zi cu zi a persoanei.
Unele din cele mai comune diagnostice pentru condiţii pe termen lung ce pot afecta pe
unii oameni sunt: astm, epilepsie, HIV/SIDA, cancer.
De multe ori efectul opus al acestora le poate afecta condiţia, uneori mai mult decât boalaîn sine. De exemplu, un elev poate fi afectat de oboseală sau stres sau medicamentele pe carele ia ce îi pot determina slăbiciune şi/sau slabă concentrare.
Strategii de integrare şcolară:1. Dacă elevii pot lucra numai un număr limitat de ore, permiteţi extinderea timpului
pentru realizarea evaluării – dar ţineţi cont – aceasta poate fi realizată în două etapeşi se poate finaliza printr-o revizuire a ceea ce s-a făcut.
2. Ajutaţi elevii să îşi administreze timpul şi să îşi organizeze munca; pauzele trebuie
introduse pentru o mai bună coordonare.
3. Evitaţi să discutaţi condiţia elevului în faţa celorlalţi elevi – respectaţi confidenţialitatea.
4. Fiţi discret, nu faceţi un caz din elevii care trebuie să părăsească sala pentru puţin
timp, de exemplu, să mănance în timpul orei sau să facă drumuri dese pentru a rezolva nevoile personale.
5. Unii elevi au nevoie de spaţiu privat pentru a-şi lua medicamentele sau face injecţii;alţii au nevoie de un spaţiu pentru odihnă.
Persoanele cu deficienţe au aceleaşi trebuinţe de bază în creştere şi dezvoltare ca şi ceilalţi:− nevoia de afecţiune şi securitate;− nevoia de apreciere şi întărire pozitivă;− nevoia de responsabilitate şi independenţă;− nevoia de încredere în sine.
Cuvinte politicoase obişnuite:- Evitaţi să etichetaţi persoanele cu sau fără dizabilităţi. Nu faceţi presupuneri cu privire la prezenţa sau absenţa unei dizabilităţi, unele persoane ascund dizabilităţile aşa
cum ar fi epilepsia sau astmul. Etichetele medicale nu sunt de dorit şi sunt greșite,deoarece doi oameni nu se aseamănă.
- Nu folosiţi cuvântul dizabilitate ca şi un substantiv (dizabilul), acesta implică un grup
omogen separat de restul societăţii. Fiecare este un individ, persoanele cu dizabilităţi
nu constituie un grup aparte.
-	Oferiţi asistenţă unei persoane cu dizabilitate, dar așteptaţi până când oferta dvs.
a fost acceptată înainte de a oferi ajutor. Nu presupuneţi că stiţi cel mai bine cum săfiţi de ajutor, ascultaţi orice fel de instrucţiuni.
- Nu vă simţiţi jenaţi de folosirea unor expresii comune cum ar fi “Înţeleg ce vrei săspui”.
- Realizaţi un contact fizic cu persoana cu dizabilitate în concordanţă cu situaţia respectivă în acelaşi mod în care aţi face-o cu o altă persoană.

21

Activitate 1: Dacă lumea în care locuim ar fi un satDacă am putea reduce populaţia din lume la un sat de aproximativ 100 oameni, incluzînd
raporturile existente între oameni, situaţia demografică s-ar prezenta astfel:
Satul ar avea 60 asiatici, 51 – ar fi de gen masculin şi 82 oameni nu ar fi de culoare
14 africani, 12 europeni, 49 – de gen femeninalbă şi 18 oameni ar fi de cu8 persoane din America Laloare albătină, 5 din Statele Unite ale
Americii şi Canada şi 1 din
Pacificul de Sud
67 oameni nu ar fi creştini, 80 oameni ar locui în case care 67 oameni nu ar fi capabili să
33 oameni ar fi creştini
nu corespund standardelor
citească
50 oameni ar suferi de subnu- 33 oameni nu ar avea acces la 39 oameni nu ar avea condiţii
triţie şi 1 om ar muri de foame apă potabilă
igienice şi sanitare corespunzătoare
24 oameni nu ar avea acces la 7 oameni ar avea acces la in- 1 om ar avea studii medii
electricitate
ternet1 om ar fi bolnav de SIDA
2 oameni s-ar naşte, 1 om ar 10 oameni ar fi cu dizabilităţi
decedaPlan de discuţie:1. Care sunt dificultăţile cu care se confruntă oamenii în lume?
2. Numiţi locul unde vă simţiţi cel mai bine. Numiţi motivele pentru care locul respectiv
este plăcut pentru voi.
Aplicaţii
1. Desenaţi pe hîrtie caracteristicile locului unde te simţi fericit.
Activitate 2: Diferiţi, dar la fel
1.	Profesorul va cere elevilor să se grupeze în funcţie de următoarele criterii:- ziua de naştere;- culoarea părului;- culoarea ochilor;- ocupaţii preferate;- gen (fete, băieţi) etc.
2. După realizarea sarcinii, copiii vor fi întrebaţi despre emoţiile trăite în cadrul grupului. Prin ce se aseamănă şi prin ce se deosebesc grupurile create?
3. Cum s-ar fi simţit, dacă nu aparţineau la nici un grup?
4.	Bazându-se pe regulile jocului, profesorul va concluziona asupra valorii diversităţii.
Se va menţiona, că suntem diferiţi, dar avem multe lucruri în comun. Cel mai important lucru e că suntem oameni.
Activitate 4: Valorile incluziunii
1.	Profesorul solicită elevii să introducă cuvintele: bunătatea, încrederea, prietenia,
speranţa, succesul, toleranţa, respecta, uman, cooperarea în următoarele maxime şi
cugetări. Completînd maximele şi cugetările de mai jos, elevii vor identifica valorile
incluziunii.
1. Nu recunosc alt semn de superioritate decît ...

22

2. ... este virtutea iubirii.
3. ... îndoieşte bucuriile şi înjumătăţeşte necazurile.
4. ... este cel mai bun medic pe care-l cunosc.
5. Cel mai mare orator din lume este...
6. Din inteligenţă vine ... – din credinţă, fanatismul.
7. Ce puţini oameni respectabili pot ...
8. ... este convingerea profundă că nimeni nu poate reuşi, dacă nu reuşesc toţi.
9. A fi ... înseamnă a înţelege toate comportările oamenilor.
Profesorul va identifica valorile incluziunii.
Răspunsuri:
Nu recunosc alt semn de superioritate decît bunătatea. L. Van BeethovenÎncrederea este virtutea iubirii. H.de Balzac
Prietenia îndoieşte bucuriile şi înjumătăţeşte necazurile. F. Bacon
Speranţa este cel mai bun medic pe care-l cunosc. Al. Dumas-tatăl
Cel mai mare orator din lume este succesul. Napoleon
Din inteligenţă vine toleranţa – din credinţă, fanatismul. L. Blaga
Ce puţini oameni respectabili pot respecta. N. Iorga
Cooperarea este convingerea profundă că nimeni nu poate reuşi, dacă nu reuşesc toţi.
Virginia Burden
A fi uman înseamnă a înţelege toate comportările oamenilor. H.de Montherlant
Activitate 4: Eticheta personală
Imaginaţi-vă că sunteţi un produs în vitrina societăţii. Completaţi eticheta cu seriozitate ca şi când viaţa voastră personală ar depinde de prezentarea aceasta.
Nume produs: un nume sugestiv pentru ceea ce reprezintă subiectul pentru societate
Marca: ceea ce este important/ ce a contribuit la formarea sa ca produs social
Producător: pe cine percepe ca fiind principalul factor în existenţa sa
Termen de garanţie: cît timp, zilnic, poate performa/cîţi ani crede că va lucra ca produs
al societăţii
Funcţii ale produsului: ce performeaza cu success (aptitudini, interese dezvoltate…)
Recomandări-produs: ceea ce poate face (abilităţi) ca şi produs, ceea ce oferă cu succes, ceea ce arată într-o prezentare personală pentru a fi cumpărat
Tipul de combustibil folosit: care este modalitatea principală de motivare – combustibilul principal.
Clasa A___ B____ C____ D_____ E______ – clasa de economicitate – cît de economic este în pretenţiile pe care le emită faţă de ceilalţi.
Modalităţi de imbunătăţire a funcţiilor produsului: mod de abordare a elevului pentru a fi motivat şi a obţine rezultate bune.
Precauţii-produs: ce situaţii pot să afecteze în mod negativ performanţa.
Slogan publicitar: motto de viaţă.
Preţ: ceea ce aşteaptă ei de la ceilalţi în schimburile zilnice în care ei îşi tranzacţionează
ideile, afectiunea, etc…
Centre de service-reparaţii: unde se retrag pentru a-şi reface energia sau unde merg
pentru a se vindeca de rănile accumulate în timpul activităților zilnice.

23

Eticheta personală

2.4. Activităţi axate pe armonizarea valorilor sociale
cu cele personale
Activităţile axate pe armonizarea valorilor sociale cu cele personale au ca scop formarea
şi dezvoltarea unor abilităţi participative, de cooperare şi relaţionare şi promovare personală.
Activitate 1: Ierarhizează-ţi valorile
Selectează valoarea cea mai importantă pentru tine şi scrie în dreptul ei. Continuă în
felul acesta până când parcurgi toate punctele. Valoarea căreia îi vei atribui numărul 14 va fi
cea mai puţin importantă pentru tine.

24

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.

O bună condiţie fizică
(forma fizică)Siguranţa economică
Inteligenţa
Educaţia
CurăţeniaCăsătoria
CopiiiVALOAREA

8.

O carieră de succes

9.
10.
11.
12.
13.
14.

Fericirea
Religia
Prietenia
LibertateaCetăţenia
Familia

VALOAREA

Activitate 2: Steaua respectului de sineCompletaţi:1. trei lucruri pozitive care vă
caracterizează
2. două realizări de care sunteţi mândri
3. două lucruri pentru care vă apreciază
oamenii

4. două lucruri pe care doriţi să
le schimbaţi la voi
5. două obiective de viitor
6. două lucruri pe care le aduceţi într-o
prietenie

3 lucruri pozitive carete caracterizează

2 realizări de care eștimândru2 lucruri pentru carete apreciază oamenii
2 lucruri pe care ai
dori să le schimbi latine

2 lucruri pe care leaduci într-o prietenie

2 obiective de viitor

Activitate 3: Eu în „oglindă”
Elevii completează tabelul, respectând modelul de mai jos.
Reguli: nu se folosesc termeni generali (sunt generos, nu sunt bun de nimic etc.)
Exemple:-		 puncte tari: nu fumez, sunt vesel, ştiu să-mi fac prieteni;-		 puncte slabe: sunt timid, sunt dezordonat, nu-mi organizez timpul;-		 oportunităţi: am camera mea, părinţii mă ajută;-		 ameninţări: renunţ uşor, sunt bolnav, am conflicte cu colegii.

25

Puncte tari
Sau calităţi care te recomandă

Puncte slabe
Sau aspecte care te dezavantajează

Oportunităţi
Sau calităţi care te ajută

Ameninţări
Sau ceea ce te-ar împiedica

Activitate 4: Harta inimii
Fiecare elev primeşte o foaie pe care este desenată o inimă ce cuprinde patru zone numerotate cu A, B, C, D. Elevii vor trebui să completeze cele 4 zone în modul următor:A – cel puţin 3 calităţi personale care îţi plac cel mai mult;B – cel puţin 3 lucruri din viaţa ta pe care ţi-ar plăcea să le schimbi;
C – cel puţin 3 lucruri pe care le faci bine;D – cel puţin 3 cuvinte care ţi-ar plăcea să se spună despre tine.
A

1.
2.

2.

3.

3.

4.

4.

1.
2.
3.
4.

B

1.

C

1.
2.
3.
4.

D

Activitate 5: Sunt eu?
• Enumără 3 lucruri pe care le-ai învăţat uşor şi repede:
1. ____________
2. ____________
3. ____________

26

•
•
•
•

Ce ai învăţat perseverând, oricât de greu ţi-a fost?
Ce anume le-ai indicat altora să facă?
Notează câteva din realizările tale cu care te mândreşti.
La ce disciplină de învăţământ ai avut cele mai bune rezultate?

Completează următoarele propoziţii:• Mă mândresc cu... _________________________________________________• Aş vrea ca ceilalţi să ştie despre mine că... ______________________________• Îmi este greu să recunosc că... ________________________________________• Unul din cele mai drăguţe lucruri care aş putea să le spun despre mine e că... ___• Mă enervează... ____________________________________________________• Mă simt foarte bine când... ___________________________________________• Mă întristează... ____________________________________________________• Mă tem de... _______________________________________________________• Urăsc... ___________________________________________________________• Mă emoţionează... __________________________________________________
Activitate 6: Lucruri care mă reprezintă
Eu sunt o persoană:Lista personală
• ___________________________________• ___________________________________• ___________________________________• ___________________________________• ___________________________________• ___________________________________• ___________________________________• ___________________________________• ___________________________________• ___________________________________

Ce îmi place mai mult la mine: ____________________________
Calităţi pe care aş dori să le dezvolt: ________________________
Eu pot face asta: ________________________________________

27

Activitate 7: Blazonul personal
Obiective:• Prezentarea elevilor într-un fel care să le dezvolte respectul de sine;• Construirea şi stabilirea bunelor relaţii în interiorul grupului.
1. Elevii completează cele patru cadrane ale blazonului în conformitate cu algoritmul demai jos: Cadranul I: notează ceva ce iţi place să faci în timpul liber; Cadranul II: notează un aspect pozitiv despre munca / activitatea ta;
 Cadranul III: precizează un scop pe care ți-ai dori să-l atingi;
 Cadranul IV: notează un aspect important din trecutul tău.
2. Elevii sunt invitaţi să împărtăşească ceea ce au scris, desenat, plimbându-se prin salăşi vorbind cu cât mai mulţi colegi posibil. Se acorda 15 minute. Blazoanele pot fi
expuse pe tablă sau pe perete.

Activitate 8: Stima de sine
Elevii extrag dintr-un plic bileţele pe care sunt trecute caracteristici ale persoanelor cu
respect de sine scăzut sau ridicat. Li se solicită să caute pentru fiecare definiţie sau termen
cu sens asemănător (sinonime) în DEX şi să le distribuie în una din cele două coloane dintabelul de pe flipchart.
		
Responsabil			
Respectuos		Răzbunător			Apatic		
Maleabil			Impulsiv		
Curajos				Tolerant		Înţelegător			
Furios		Corect				Ranchiunos
		Punctual			
Disciplinat
		Violent				Ameninţător

28

		
		
		
		

Duşmănos			
Mincinos			
Conciliant			Delăsător			Invidios
NervosRaionalÎngâmfat

Persoane cu stimă de sine ridicată

Persoane cu stimă de sine scăzută

Activitate 9: Autoportretul

Activitate 10: Cercul
Se formează patru grupuri. Fiecare grup va avea de completat pe o foaie cât mai multeidei a conceptului SĂNĂTATE. Foaia va trece din mână în mână şi fiecare membru al
grupului va completa. După expirarea a cinci minute primul grup îşi prezintă ideile, ceilalţi
aduc completări.
Cercul caracteristicilor se completează cu ideile date de elevi vizând conceptul Sănătate.

29

Elevii sunt adunaţi în cerc.
Fiecare elev (de la dreapta lastânga) va spune câte o idee
despre valoarea Sănătății.

Activitate 11: Floarea sănătăţii
Desenaţi în caiete „Floarea sănătăţii” (fără cuvinte) şi înscrieţi câte un component alsănătăţii pe fiecare petală.

30

Apoi elevii trebuie să scrie câte un lucru care face bine şi unul - care nu face bine pentrumenţinerea sănătăţii lor în fiecare component al sănătăţii.
Sănătate Mintală: Face bine:				Sănătate Personală: Face bine:			Sănătate Ecologică: Face bine:			Sănătate Emoţională: Face bine:			Sănătate Spirituală: Face bine:			Sănătate Fizică: Face bine:				Lipsa:
Lipsa:
Lipsa:
Lipsa:
Lipsa:
Lipsa:

Activitate 12: Metoda CubulÎmpărţiţi clasa în şase echipe. Timp de lucru în echipe - 5 minute. În spaţiul liber scrieţi
doar ideile pe care le aveţi, apoi unul dintre voi le va dezvolta oral.

Echipa nr. 1
Analizează care sunt avantajele unui stil de viaţă sănătos?
Echipa nr. 2
Compară produsele alimentare care fac parte din raţionul personal cu cele din Piramida Alimentaţiei sănătoase.
Echipa nr. 3
Argumentează avantajele unui stil de viaţă sănătos
Echipa nr. 4
Descrie cum arată un mod de viaţă sănătos?
Echipa nr. 5Asociază probleme de sănătate cu soluţiile pentru acele probleme.
Echipa nr. 6
Aplică – propuneţi recomandări pentru un mod sănătos de viaţă.

Activitate 13: Profesia mea
Fiecare elev îşi desenează pe o foaie palma dreaptă. În mijlocul palmei se scrie profesia
pe care crede că ar dori s-o aibă, i-ar pe fiecare deget se scrie câte o calitate personală caresă corespundă profesiei aleasă. Toţi participanţii vor realiza palmele pe foi A4, pregătite
dinainte.
Când lucrările vor fi gata, fiecare elev va prezenta ceea ce a realizat, conştientizând de laînceput că unul din scopurile activităţii este să memoreze cât pot de mult lucrările colegilor.
Se colectează lucrările şi se afişează în clasă, pe un panou la vedere. Fiecare elev, vine şi
extrage dintr-o urnă, un bilet pe care va găsi scris numele unui coleg sau al unei colege. El va
trebui să scrie pe bilet o apreciere despre colegul respectiv şi să lipească biletul pe lucrarea
realizată de acel coleg. În cazul în care cineva nu-şi aminteşte care este lucrarea colegului alcărui nume a extras, va primi câteva indicii de la ceilalţi. Lucrările realizate rămân expuse lavedere măcar o săptămână, pentru ca elevii să le poată revedea, de câte ori doresc.

31

Obiectiv vizat: dezvoltarea creativităţii elevilor; realizarea unui proces de autocunoaştere şi cunoaştere prin intermediul colegilor; crearea unei imagini de sine pozitive.
Concluzii: calităţile personale sunt importante în alegerea unei profesii.
Activitate 14: Copacul meseriilor
Se formează grupuri a câte 3-4 persoane. Fiecare grup îşi alege un reprezentant care va
merge şi va trage un carton pe care este scrisă o meserie. Cartoanele sunt sub formă de frunză. Pe cartoane, timp de 10 min., fiecare grup va trebui să scrie trei calităţi principale carei-ar recomanda pentru acea meserie, şi dedesubt – trei calităţi secundare. Fiecare grup va
prezenta ceea ce a scris şi va lipi frunzuliţele pe un arbore alcătuit dinainte de diriginte.

CEEA CE VREAUSĂ FIUCE ŞTIU DESPREARBORELE MESERIILOR

32

2.5. Proiect didactic: Orientare în carieră
Demers didactic
Nr.
d/o

1.

2.

3.

CadrulERREPaşi acţionali

Strategii

Materiale

Sarcină:- Care sunt posibilităţile de a continua studiile după absolvirea şcolii?
Discuţie
Poster- Care sunt specializările care corespund cel
mai bine intereselor şi aptitudinilor?
Actualizare
EVOCAREA
Sarcină de lucru individual
Se repartizează Fişa 1 – Dacă aş fi...
PortretulFişa 1
1. Fiecare participant va analiza calităţile
chinezesc
care îl caracterizează conform fişei;2. Copiii vor discuta în perechi despre calităţile personale.
Li se distribuie copiilor Fişa 2
Activităţile lui – aptitudinile lui,Autoevaluare Fişele 2, 3
Activităţile mele – aptitudinile mele.
Fiecare copil va completa Fişa Activităţile
lui – aptitudinile lui pentru un coleg pe care ilcunoaşte mai bine.
Se distribuie copiilor Fişa Activităţile mele –aptitudinile mele şi se explică procedura decompletare: copiii se vor gândi şi vor nota în
coloana din stânga câteva activităţi pe carecred că le pot face cel mai bine, sau care leplac cel mai mult; în coloana din dreapta vor
nota ce aptitudini, cunoştinţe şi capacităţi
consideră că posedă.
- Se organizează grupuri de 4 copiii şi se dis- Prezentare PPcută fişele, se compară şi se completează cu
noi opinii;
2. Se repartizează Fişa 3. – Hexagonul inStudiu
REALIZAREA tereselor şi se explică copiilor că vor face individual
SENSULUI mai multe alegeri ale categoriilor de interese prezentate. Li se acordă un timp pentru aparcurge ocupaţiile aferente fiecărei categorii
de interese, aşa cum apar ele în hexagon, apoi
copiii vor alege o primă categorie ca fiind cea
mai potrivită pentru ei şi o vor nota pe treapta
cu numărul 1 a Podiumului alegerilor.
Apoi li se solicită copiilor să aleagă o a doua
categorie care corespunde intereselor lor şi ovor nota pe treapta cu numărul 2 a Podiumuluialegerilor.
Procesul se repetă pentru o a treia opţiune şi
notarea denumirii acesteia pe treapta cu numărul 3 a Podiumului alegerilor.
4. Se alocă un interval de câteva minute pentru ca elevii să investigheze ocupaţiile aferente grupurilor alese ei şi să selecteze două sau
trei ocupaţii pe care ar dori să le exploreze.

33

Timp
(min.)

10

15

10

20

4.

REFLECŢIE

Discuţii:- În ce măsură ocupaţiile listate în categoriile
selectate se potrivesc cu interesele personale?
- Care au fost criteriile pe baza cărora au alescele 2-3 ocupaţii din mulţimea alternativelor oferite?
- Sunt şi alte ocupaţii de interes care ar putea
fi incluse în categoriile alese?
Evaluarea activităţii.
Se repartizează Fişa 4 – Valori şi ocupaţii.
Sarcini:
1. Distribuiţi fişa de lucru şi solicitaţi copiilor
să încercuiască trei valori pe care le consideră
ca fiind cele mai importante pentru ei înalegerea carierei.
2. Solicitaţi copiilor, oral, să identifice pentru
fiecare dintre valorile selectate de ei, câteva
ocupaţii care reflectă valoarea respectivă. De
exemplu, puteţi întreba copiii: „Cunoaşteţi
meserii sau domenii de ocupaţii prin careputem să ii ajutăm pe alţii?” – medic,
consilier, psihoterapeut, pompier, infirmieretc. Apoi vor alege din lista de ocupaţii
(Fişa – Ocupaţii), pentru fiecare valoare
selectată – ocupaţiile potrivite.
Copiii care doresc, pot exemplifica în faţacelorlalţi ocupaţiile care reflectă valorile
selectate.

34

Discuţie

Prezentare
Discuţii

Fişa 420

Chestionar

10

Conversaţie

Fişa de lucru nr. 1Dacă aş fi...
1. Completaţi tabelul 1.
2. Analizaţi calităţile care vă caracterizează reflectate în tabelul 2.
3. Discutaţi în perechi despre calităţile personale.
O floare

Un instrument muzicalUn animal

Un fenomen al naturii

O culoare

Un obiect casnic

O jucărie

O altă persoană

EUEU

harnicemotiv
inteligent
prietenos
zgârcitcu simţul umorului
curajos
indiferent
sensibilagresiv

modestegoistsimpatic
dezordonat
fricosrăutăcios
sincerdarnic
timid
calm

35

Fişa de lucru nr. 2
Activităţile lui – aptitudinile lui

1.
2.
3.
4.
5.

Colegul meu este...
Activităţile pe care cred că le face cel
Aptitudinile lui
mai bine sunt...A(înclinaţii, talente, capacităţi)Activităţile mele – aptitudinile mele

1.
2.
3.
4.

Mă numesc...
Activităţile care îmi plac sau pe care le Aptitudinile mele
fac cel mai bine(înclinaţii, talente, capacităţi)36Fişa de lucru nr. 3
Hexagonul intereselor
INVESTIGATIV
Economist, medic, antropolog, astronom, fizician,chimist, psihiatru, psiholog,
cercetător, geolog, matematician, meteorolog, biolog,
radiolog, stomatolog.

REALIST
Inginer constructor, mecanic auto, pădurar, depanatorradio-tv, tehnician dentar,
electrician, bijutier, instalator, lăcătuş, pilot, tâmplar.

ARTISTIC
Dansator, filozof, profesor de literatură / muzică / arte plastice,regizor, actor, jurnalist, reporter,
muzician, decorator, arhitect, fotograf, manager publicitar, fotomodel, moderator TV, scriitor.

CONVENŢIONAL
Contabil, secretar funcţionar
public, expert financiar, poştaş, casier, recepţioner, vânzător, ospătar.

ANTREPRENORIAL
Analist financiar, agent comercial, agent de asigurări,bancher, avocat, procuror,
judecător, crainic radio, prezentator tv, jurist, mic întreprinzător, analist de sistem,
manager.

SOCIAL
Psihoterapeut, fizioterapeut, consilier şcolar, asistentsocial, profesor, sociolog,
asistent medical, infirmier,
ministru, bibliotecar, istoric,
medic specialist, preot.

Podiumul alegerii categoriilor de interese:
Treapta I
Treapta II
Treapta III

37

Tipuri
R

I
A

S

E

C

Interese

Activităţi

Abilităţi

ValoriMaşini, unelte, aer Operare cu echi- Coordonare fizică, in- Tradiţie, realism, simţliber.
pamente,folosirea geniozitate, tehnică, practic.
uneltelor, construcţie, dexteritate.
reparaţii.
Ştiinţă, teorii, idei, Muncă de laborator, Matematică,scris, Independenţă, curiodate.
rezolvare de probleme analiză.
zitate, învăţare.
abstracte, cercetare.
Autoexprimare, apre- Compoziţie muzicală, Creativitate,talent Frumuseţe, originacierea artei.
scris, arta vizuală.
muzical, expresivitate litate, independenţă,artistică.
imaginaţie.
Oameni, munca în Predare, consiliere, Comunicare, abilităţi Cooperare, generoziechipă, servicii co- suport social.
verbale, ascultare, în- tate, servicii în favoamunitate, bunăstareaţelegere, orientare.
rea celorlalţi.
oamenilor.
Afaceri, politică, con- Vânzare,
manage- Abilităţi verbale, abi- Asumarea
riscului,ducere, influenţă.
ment, negociere.
lităţi de a-i motiva şi statut, competiţie.
direcţiona pe ceilalţi.
Organizare, date, fi- Organizare, operare Matematică, analiza Acurateţe, stabilitate,nanţe.
pe computer, aplica- datelor, înregistrarea eficienţă.
rea unor proceduri.
informaţiilor, atenţie
pentru detalii.

Fişa de lucru nr. 4
Valori şi ocupaţii
Valori şi ocupaţii
Mai jos sunt prezentate câteva valori pe care le poţi lua în considerare când alegi
un posibil loc de muncă. Subliniază trei valori pe care le consideri cele mai importantepentru tine.
A-i ajuta pe alţii
A lucra în echipă
A lucra sub presiune
A avea mulţi bani
A avea un program flexibil
A învăţa lucruri noi
A deveni celebru
A fi perceput ca „intelectual”
A lucra cu tehnologie de ultimă oră
A putea fi spontan şi creativ
A avea mult timp liber
A te simţi în siguranţă la locul de muncă
A lucra în aer liber
A avea sarcini de lucru clar definite
Enumeră 3 ocupaţii în care sunt respectate valorile selectate de tine:Notă: fişele de lucru sînt preluate din Ghidul: Ajută-l să iasă în lume. Echipa de proiect:
Elana Hussar, Diana Aprodu, coordonator lucrare, Constanţa Dumitriu, referent ştiinţific).

38

III. RESPECTAREA DREPTURILOR ŞI ÎNDATORIRILOR COPILULUI
Scopul acestui capitol este valorificarea conţinutului Convenţiei Organizaţiei Naţiunilor Unite privind Drepturile Copilului.
Valori, atitudini:-		 Respectarea legii şi a drepturilor cetăţeneşti, a diferenţelor dintre oameni;-		 Egalizarea şanselor de acces;-		Promovarea egalităţii şanselor de dezvoltare personală.
Competenţe specifice:-		 Identificarea soluţiilor pentru prevenirea unor cazuri de nerespectare a drepturilor
copiilor;-		 Identificarea drepturilor de care beneficiază copiii/ oamenii şi a responsabilităţilor cele revin în viaţa cotidiană;-		 Identificarea cazurilor de obstrucţionare a respectării drepturilor copilului/ omului:abuz, trafic, violenţă, marginalizare etc.
3.1. Proiect: Îmi cunosc drepturile
Lumea este complexă. Diverse probleme, provocări şi chiar nedreptăţi ne afectează vieţile. Unele nedreptăţi pot fi resimţite mai acut în societatea proximă în care trăim. Putem să ne simţim discriminaţi dincauza etniei, religiei sau sexului. Sau, posibil, suntem
frustraţi din cauza unor aspecte ale mediului ambiant
sau compasiunii pentru un grup marginalizat.
Acest capitol vizează secţiunea despre drepturi şi
responsabilităţi şi ajută participanţii să reflecteze asupra diferitor subiecte cu care se confruntă în societateşi a modului în care pot să le abordeze.
Scop:
1. Identificarea diferitor drepturi şi numirea a patru piloni ai Convenţiei pentru Drepturile Copilului (CDC).
2. Elaborarea unei liste a persoanelor fizice sau organizaţiilor la care se pot adresa cei vizaţi pentru consultare, ajutor şi îndrumare.
-Repere de investigat:
La 20 noiembrie 1989 Adunarea Generală a Naţiunilor Unite a adoptat Convenţia privind Drepturile copilului. Convenţia este legea internaţională care include setul complet
de drepturi ale copilului.
Republica Moldova a ratifiat Convenţia privind Drepturile Copilului la 12 decembrie
1990. Pentru a pune în aplicare prevederile Convenţiei, Parlamentul Republicii Moldova
a adoptat în anul 1994 Legea privind Drepturile Copilului.
Există diverse persoane sau instituţii la care ne putem adresa dacă avem nevoie de consultare, ajutor sau îndrumare în cazul unei încălcări a dreptului sau dacă dorim să aflăm
mai multe despre drepturile noastre (vezi Anexa 1).

39

Activitate: Găsiţi dreptul potrivit al copilului
Participanţilor li se propune să identifice drepturile reale şi false ale copiilor printr-un
joc/ distributiv.
Materiale: distributivul la jocul drepturile copilului, flipchart, stilou.
Desfăşurare:
1.	Oferiţi fiecărui participant câte un distributiv la jocul drepturile copilului. Rugaţii săpună „x” la drepturile false.
2.	Verificaţi şi comparaţi răspunsurile în grup. Parcurgeţi drepturile reale ale copiilor.
3. După ce aţi identificat drepturile, întrebaţi: „Se îndeplineşte sau se realizează acest
drept în societatea noastră?”. Dacă dreptul nu se realizează, scrieţi-l pe flipchart.
4.	Propuneţi fiecărui participant să analizese lista drepturilor nerealizate pe care au elaborat-o împreună. Acestea sunt problemele existente privind drepturile copiilor.
5.	Pe o altă foaie mare, urmează să facă o eurigramă a problemei, dar mai întâi să aleagă
o problemă, scriind-o în centrul foii.
6. Rugaţi-i să se gândească la cauzele acestei probleme şi să le scrie pe părţile necompletate ale foii, unind cu linii cauzele şi problema.
7. Unele din cauzele identificate ar putea fi şi probleme cunoscute (de ex., lipsa banilor,stereotipurile etc.). Atunci vor încerca să se gândească la cauze mai profunde ale
problemei. Dacă unele cauze sunt interconexe, vor trasa linii şi între acestea.
8.	Participanţii vor continua să identifice cauzele problemelor în creştere şi relaţiilor
dintre ele, până când vor conştientiza că au terminat activitatea cu succes.
Activitate: O zi perfectă
Materiale: Convenţia cu privire la drepturile copilului, Tabelul Necesităţi şi dorinţe.
Desfăşurare:
1. Formaţi grupuri de patru-şase participanţi.
2. Daţi-le următoarele instrucţiuni: „Vă rog, începeţi să vă amintiţi, despre timpul cândaţi fost copil şi încercaţi să vă imaginaţi o zi perfectă. Dacă ar trebui să fotografiaţi
sau să desenaţi acea zi, cum ar fi imaginea? Ce aţi face? Ce senzaţii aţi trăi în afară decele vizuale?”
3. După ce aţi scris cum vă imaginaţi o zi perfectă, împărtăşiţi amintirea cu grupul vostru şi discutaţi similitudinile şi diferenţele. Împreună, pe o foaie mare, faceţi o listă
comună a trăsăturilor unei zi perfecte.
4. După ce grupul a generat setul de trăsături ale unei zile perfecte, rugaţi pe fiecare să-şi
imagineze o lume ideală pentru copii în viitor. Cum ar arăta? Seamănă cu ziua voastră
perfectă? Ce ar face copiii? Cum s-ar simţi copiii în această lume? Rugaţi-vă unii pealţii să vă imaginaţi lucruri care sunt esenţiale pentru a asigura bunăstarea copiilor
în această lume imaginată. Împreună, faceţi o „furtună a minţii” a acestor „esenţe ale
copilăriei”.
5. După colectarea listei esenţelor copilăriei, întrebaţi-vă unul pe altul: „în lumea de astăzi fiecare copil are aceste lucruri acum? Întrebaţi-vă care lucruri esenţiale ar trebui
incluse într-o convenţie internaţională pentru drepturile copilului. Rescrieţi ideile caîndrumări care ar garanta că toţi copiii ar trebui să aibă aceste lucruri esenţiale.
6. Împărţiţi o versiune a Convenției privind Drepturile Copilului, unde fiecare articol e
rezumat, într-un rând sau două (sau citiţi-o cu glas tare grupului).

40

7. Convenţia trebuie să fie o surpriză, în timp ce ei realizează că esenţele lor copilăreşti
se vor transforma în îndrumări şi vor corespunde îndeaproape multor articole din
Convenției privind Drepturile Copilului.
8. Examinaţi instrumentul legal creat de ONU – Convenției privind Drepturile Copilului. Există în Convenţie multe articole care ţin de amintirea voastră a unei zile
perfecte? Sunt multe articole în CDC care corespund viziunii voastre a unei lumi
perfecte a copilăriei în viitor? Încercaţi să trasaţi linii paralele cu lucrurile esenţiale
ale copilăriei pe care le-aţi discutat în grup.
9. Încheiaţi atelierul de lucru cu o discuţie de ordin general despre cum amintirile, experienţele, esenţele copilăriei şi viziunile sunt conectate la standardele normative ale
drepturilor umane pentru copii.
10. După şase paşi, moderatorii ar trebui să accentueze că participanţii, de fapt, au contribuit la elaborarea Convenţiei. Acum, ei simbolic sunt autori ai Convenției privind
Drepturile Copilului în anumite cazuri, pentru că articolele sunt corelate de experienţele lor din copilărie.
Tabelul necesităţi şi dorinţe
NECESITĂŢIDORINŢE

Aer curat(articolul 24 – sănătate și serviciile sanitare)Apă curată
(articolul 24 – sănătate și serviciile sanitare)Adăpost decent(articolul 27 – nivel de viaţă)Protecţie de discriminare
Bicicletă
Haine la modăEducaţie (articolele 28 şi 29)

Fast foodExprimarea opiniei(articolul 12)Călătorii în vacanţă

(Articolul 24 – sănătate și serviciile sanitare)

Bani de cheltuialăAlimente sănătoase (articolul 24)

Computer personalJoacă (articolul 31)

Telefon mobil

Oportunităţi de a practica convingeri, cultură
şi limba și obiceiurile familiei(articolul 30)
Protecţie împotriva abuzului şi neglijării
(articolul 19)Adăpost decent(articolul 27 – nivelul de viaţă)41

Televizor
Dormitor propriu – luxConvenţia ONU cu privire la drepturile copilului

42

Gândeşte
Întrebări de reper• Cum vi s-a părut exerciţiul? Ce aţi observat în urma activităţii?
• Ce sunt drepturile? (Răspundeţi cu propriile cuvinte).
• Aţi putea spune că în comunitatea dv. se realizează toate drepturile? De ce da sau dece nu?
Activitate: „Figuri îngheţate”
Pentru a iniţia participanţii în tehnica de a face imagini sau picturi îngheţate, sugerăm
ca timp de cinci-zece minute să efectuaţi următorul exerciţiu de joc care se numeşte Figuriîngheţate.
Desfăşurare:
1. Participanţii se deplasează prin sală. Apoi se aranjează în grupuri a câte doi, trei,
patru sau în orice alt număr pe care îl numiţi.
2. De exemplu, când strigaţi „trei”, ei trebuie să formeze grupuri a câte trei. Nu contează
dacă se vor obţine una sau două perechi sau un grup de patru. Dacă majoritatea alcătuiesc grupuri din trei, activitatea se va desfăşura normal.
3. După ce s-au format grupurile, spuneţi un cuvânt pe care ei vor trebui să-l reprezinte.
4. De exemplu, aţi putea spune „un om şi doi cai”. Fiecare grup din trei va trebui să
se aranjeze repede pentru a reprezenta un tablou îngheţat (sau „statui”) un om şi doi
cai. Reamintiţi grupurilor că nimeni nu are voie să se mişte sau să producă sunete.
La început participanţilor le va fi dificil să înţeleagă activitatea, însă în curând se vorobişnui să execute exerciţiul.
5. Mai jos este prezentată o listă cu idei şi numărul necesar pentru fiecare reprezentare.
Acestea sunt doar nişte sugestii. Participanţii au libertatea de a realiza propriile idei.
Grupurile rămân îngheţate până mergeţi pe lângă ei, verificându-le şi, afirmându-lelucrul, evidenţiind orice aspecte pe care le puteţi depista imediat.
a. Grup din doi – un părinte şi un copilb. Grup din cinci – o nuntă
c. Grup din trei – o persoană şi doi câinid. Grup din cinci – o companiee. Grup din patru – o trupă rockf. Grup din trei – o casăg. Grup din doi – cifra opt
h. Grup din patru – cineva care bate un gol
i. Grup din opt – un păianjen
j. Grup din doi – o masăk. Grup din patru – un avionl. Toţi! – învăţătorul cu elevii
m. Toţi! – un moderator şi participanţii la seminarDupă ce încheiaţi exerciţiul, mulţumiţi fiecărui participant pentru efort. Spuneţi-le căacum veţi încerca cu toţii să practicaţi această activitate la un nivel mai înalt, pentru a analiza situaţii în care copiilor nu le sunt respectate drepturile. Folosiţi teatrul-imagine, pentru aanaliza exemplele copiilor şi tinerilor cărora le-au fost negate drepturile.

43

Activitate Teatru – imagineDesfăşurare:
1. Începeţi prin a demonstra ce înseamnă o pictură îngheţată sau o imagine de grup. Rugaţi
patru voluntari să se ridice şi să se aranjeze într-un rând. Spuneţi-le că îi veţi „sculpta”,adică puneţi-i să stea în poziţii statice şi să nu se mişte sau să vorbească. Ar fi o idee bunăsă îi aranjaţi aşa, încât să arate ca patru muzicieni, ceilalţi participanţi, fiind spectatori, săvă poată înţelege intenţia.
2. Întrebaţi participanţii-spectatori cum s-ar numi, după ei, tabloul. Dacă cineva răspunde„patru muzicieni” sau „o trupă”, veţi şti că tabloul reprezentat a fost clar. Niciodată nu
spuneţi auditoriului că nu a avut dreptate. Dacă auditoriul vede altceva decât ceea ce auvrut să arate actorii, atunci aceştia nu au creat o imagine destul de clară.
3. Formaţi subgrupuri a câte patru-şase participanţi. Spuneţi-le să lucreze în grup timp decinci minute la pregătirea a trei picturi îngheţate, prezentând următoarele idei:- Ceva ce mă întristează
- Ceva ce mă sperie- Ceva ce mă face bucuros
1. Subliniaţi că atunci când îşi arată picturile, auditoriul trebuie să înţeleagă de ce oamenii
din pictură sunt trişti, speriaţi sau bucuroşi. Invitaţi fiecare grup să reprezinte în faţa celorlalţi emoţiile în ordinea preferată de ei, fără a le numi auditoriului.
2. Întrebaţi auditoriul dacă poate să spună ce pictură reprezintă şi de ce. Rugaţi să comenteze pictura. E clară? E interesantă?
3. Participanţii ar fi trebuit să prindă tehnica de funcţionare a Teatrului-imagine. Acum e
timpul să aplice tehnica în contextul drepturilor copilului. Participanţii formează din nou
subgrupuri şi lucrează de sine stătător la pregătirea reprezentării a trei tablouri, fiecare
din acestea reprezentând un articol din Convenției privind Drepturile Copilului.
4. Urmează ca grupurile să prezinte picturile lor şi să ofere feet-back.
5. Întrebaţi: „Ce aţi învăţat din sesiunea de astăzi?”6. Invitaţi-i să pună întrebări.
7. Mulţumiţi tuturor pentru participare.
Jurnalul personal- Credeţi că este util să existe drepturi speciale pentru copii?
- Cum aţi putea folosi Convenţia cu privire la Drepturile Copilului pentru a vă soluţiona problemele şi a schimba societatea?
3.2. Activităţi axate pe valorificarea educaţiei pentru
drepturile omului, şi a semnificaţiei valorilor acestora
Activităţile axate pe valorificarea educaţiei pentru drepturile omului, şi a semnificaţiei valorilor acestora au ca scop dezvoltarea gradului de participare, de implicare,precum şi dezvoltarea valorilor incluziunii: acceptare, respect, toleranţă.
Activitate 1: „Care este nivelul meu de viaţă?”Art. 27 Nivelul de viaţă (Convenţia ONU cu privire la drepturile copiilor).
Desfăşurare:
Aranjaţi scaunele în formă de cerc şi rugaţi elevii să stea în picioare, fiecare lângă scaunul său. Explicaţi-le că veţi citi, pe rând, câteva afirmaţii. Fiecare răspuns este individual şi
personal. Dacă răspunsul la afirmaţia citită este „Nu”, elevul trebuie să se aşeze pe scaun.

44Dacă răspunsul este „Da”, va rămâne în picioare. După ce s-au aşezat, chiar dacă la alte afirmaţii elevii ar răspunde cu „Da”, ei nu mai au dreptul să se ridice. Deşi unor elevi această
condiţie li s-ar părea incorectă, insistaţi ca ea să fie respectată.
Rugaţi elevii să se ridice, apoi începeţi a citi afirmaţiile, pe rând:- Eu locuiesc cu ambii părinţi.
- În fiecare zi iau masa de 3 ori.
- Am posibilitatea să-mi fac prieteni.
-	Părinţii mă învaţă să fac lucruri bune şi să fiu cu frică de Dumnezeu.
- Familia mea are un loc de trai stabil.
- Iarna în locuinţa noastră este cald.
-	Părinţii nu mă silesc să fac munci mai grele decât îmi permite vârsta şi sănătatea.
- Frecventez regulat şcoala, chiar dacă nu are cine lucra pe câmp şi în gospodărie.
- Mama îmi cumpără întotdeauna hainele de care am nevoie.
- Eu consum alimente bogate în vitamine, proteine, minerale.
- Nu fumez (Dacă copiii sunt de vârstă mai mică: Tatăl meu nu fumează).
- Nu consum alcool (Dacă copiii sunt de vârstă mai mică: Părinţii mei nu consumă
alcool).
- Am posibilitate să citesc cărţile pe care le doresc.
- Merg regulat la stomatolog (o dată la jumătate de an).
Debrifare:• De ce nu a rămas în picioare nimeni?
• La care afirmaţie s-au aşezat cei mai mulţi? Credeţi că aceasta este o problemă serioasă? De ce da sau de ce nu?
• Ce au în comun toate afirmaţiile citite?
Dacă nu răspunde nimeni, spuneţi-le copiilor că în toate aceste afirmaţii se reflectă nivelul nostru de viaţă, care include cele mai diverse aspecte ale ei, şi anume: fizic, mintal,
spiritual, moral, social – art. 27.
- Care credeţi că este nivelul de viaţă strict necesar vieţii şi sănătăţii copilului? Referiţi-vă la afirmaţiile de mai sus.
- Cine este vinovat că nu avem un nivel de viaţă adecvat? Împrejurările în care ne-amnăscut şi trăim, părinţii, conducerea ţării sau noi înşine?
- Cine se face vinovat că avem dinţii cariaţi? Cei care ne dau dulciuri sau cei care leconsumă?
- Cine este vinovat că nu avem un nivel de dezvoltare intelectuală înalt: Ministerul
Educaţiei şi Tineretului, profesorii sau cei care nu au voinţa să-şi pună mintea la contribuţie?
- Care este concluzia pe care o puteţi extrage din acest exerciţiu?
Activitate 2: „Eu pot fi de folos”
Art. 24 Sănătatea şi serviciile sanitare (Convenţia ONU cu privire la drepturile copiilor.)
Materiale: borcane de sticlă de 3 litri.
Desfăşurare:Anunţaţi elevii că le veţi oferi posibilitatea de a simţi realmente efectele aplicării / practicării articolului 24 din Convenţie, antrenându-i într-o acţiune de colectare de fonduri.
Propuneţi elevilor să se gândească la un copil cu probleme de sănătate din localitate (uncopil care are nevoie fie de o intervenţie chirurgicală, fie de un tratament de lungă durată, fiecă are o dizabilitate de la naştere). Rugaţi-i să faceţi o scurtă prezentare a cazului.

45

Pregătiţi atâtea borcane, câte clase vreţi să antrenaţi în acţiunea de colectare de fonduri.
Căpăciţi-le, însă tăiaţi delicat mijlocul capacului, astfel încât să rămână câte o fisură princare să încapă monede şi bancnote (bani şi lei MD). Încleiaţi pe ele câte un mesaj sau o inscripţie scurtă, eventual cu rimă, referitor la scopul acţiunii. De exemplu, „Un leuţ / 25 debănuţi pentru Ionuţ”.
Anunţaţi-i că peste o săptămână, vor participa, împreună cu alte clase, la o acţiune decolectare a mijloacelor băneşti pentru ajutorarea acestui copil. Sarcina este ca elevii să fie
repartizaţi pe mici teritorii / mahalale pentru a merge din casă în casă şi, descriind scopul
planului lor, să colecteze cât mai mulţi bani pentru vindecarea copilului în cauză.
După o săptămână, mergeţi, împreună cu câţiva elevi din fiecare clasă, şi donaţi aceşti
bani copilului/ părinţilor acestuia, pentru a demonstra atitudinea voastră civică, omenească
faţă de cel care suferă.
Activitate 3: „Ambalează cum poţi!”Art. 23. Copiii cu nevoi speciale (Convenţia ONU cu privire la drepturile copiilor)
Materiale: Câte un obiect pentru ambalare „cadou”, hârtie de ambalaj.
Desfăşurare:Împărţiţi elevii în 3 grupuri: ambalatorii, observatorii şi evaluatorii. Număraţi elevii dela 1 la 3. Numărul 1 vor fi ambalatorii, 2 – observatorii şi 3 – evaluatorii. Ambalatorii vor
fi persoanele care au anumite probleme de sănătate, şi anume, au câte o singură mână. Ei
vor trebui să ţină la spate cealaltă mână, (ea poate fi legată). Observatorii vor fi împărţiţi în
2 grupuri; ambele primind câte o sarcină scrisă pe care nu trebuie să o vadă nimeni. Pentrujumătate din observatorii activi, sarcina va fi să îi încurajeze pe ambalatori prin vorbe, fărăa-i atinge şi fără a contacta vreun element al cadoului. Pentru al doilea grup, sarcina este să-i
descurajeze pe ambalatori, fără a-i atinge sau a contacta vreun element al cadoului.
Debrifare:Rugaţi evaluatorii să pună câte o notă pentru calitatea, respectarea timpului şi aspectullucrării efectuate de ambalatorul evaluat. Câţiva evaluatori justifică nota pusă.
– Care din ambalatori – cei încurajaţi sau cei descurajaţi – au luat notele cele mai înalte?
– De ce credeţi că s-a întâmplat astfel?
Întrebaţi ambalatorii din ambele categorii cum s-au simţit la realizarea acestei sarcini.
– Care a fost influenţa observatorilor constructivi? Dar a celor distructivi?
– Ce emoţii aţi avut? Ce aţi simţit?
Activitate 4: „Transplantul de inimă”
Art. 2. Nondiscriminarea; Art. 6. Supravieţuirea (şi dezvoltarea)
Articole aderente: Art. 24 Sănătatea şi serviciile sanitare; Art. 13. Libertatea de expresie (Convenţia ONU cu privire la drepturile copiilor).
Materiale: hârtie A4, carioca, eventual fişe multiplicate pentru fiecare grup.
Desfăşurare:Împărţiţi elevii pe grupuri. Rugaţi-i să-şi imagineze că sunt o echipă de medici-chirurgi
care se află în faţa unui caz foarte dificil: efectuarea unui transplant de inimă unei persoane.
Pentru această intervenţie au nevoie de 8 pacienţi.
Afişaţi pe tablă lista pacienţilor însoţită de o scurtă descriere a acestora. Pentru fiecare
grup puteţi folosi o foaie de flipchart sau multiplica foi. Timp de 7 minute, membrii echipei
trebuie să analizeze „biografia” pacienţilor şi să decidă, conform importanţei acestora pentru
comunitate / societate, cui i se va transplanta inima, susţinându-şi poziţia cu cele mai convingătoare argumente.

46

Chiar dacă unii vor încerca să se opună, zicând că se încalcă drepturile altora, ignoraţi-lespusele sau insistaţi pe faptul că dacă mai continuă discuţiile, vor muri toţi pacienţii. Motivaţi-i pe oponenţi să se implice atât raţional, cât şi afectiv. Se prezintă lista pacienţilor pentru
transplant. (Ceea ce este menţionat în paranteze se va discuta la etapa debriefing-ului).
1. O femeie în vârstă de 64 de ani, mamă a 5 copii adulţi. (Discriminare pe bază devârstă).
2. O fetiţă de 13 ani bolnavă de cancer. (Discriminare pe baza stării fizice).
3. O persoană de etnie romă de 37 de ani, neangajat în câmpul muncii. (Discriminare pebază de etnie).
4. O femeie, de 50 de ani, fostă deţinută, actualmente îngrijeşte de 10 bătrâni fără adăpost. (Discriminare în baza statutului social).
Acordaţi câte 1 minut prezentării rezultatelor dezbaterilor. Precizaţi care dintre cei trei
pacienţi din capul listei au obţinut cele mai multe voturi.
Debrifare:• Meditați pentru 10 secunde asupra la ceea ce aţi făcut. Cine recunoaşte că a săvârşit
o crimă faţă de cei care au rămas să moară din cauza că nu le-aţi acordat şansa pentru
transplant?
• Ce drepturi credeţi că le-aţi încălcat acestor persoane?
• Cum procedează, de obicei, medicii în atare situaţii? (În primul rând, se ia în considerare dimensiunea inimii: propuneţi-le să-şi închidă strâns pumnul şi să vadă cam câtde mare este inima fiecărui pacient. În al doilea rând, pacienţii nu sunt aduşi la spitalîn acelaşi timp, unii se află încă pe drum spre spital. Şi, nu în ultimul rând, inima
pentru transplant se utilizează într-un termen limitat).
• Citaţi art. 2, 6, 13 şi 24 din Convenţia cu privire la Drepturile Copilului.
Informaţii utile:Sursă – Ziarul „Jurnal de Chişinău” din 9 iulie 2009: „Micuţul Jamie din Liverpool s-anăscut cu o problemă la inimă: îi lipseau 2 valve. Iniţial, medicii credeau că bebeluşul nu va
supravieţui, dar, ulterior, i-au salvat viaţa într-un mod miraculos. Când Rebecca Goodier, de
26 de ani, mama lui Jamie, a aflat că medicii vor să încerce să-i pună fiului ei valvele luate dela o inimă de vacă, a rămas înmărmurită. Dar, pentru că alte şanse nu se întrezăreau pentrumicuţ, mama şi-a dat acordul. Operaţia a durat mult şi a fost destul de dificilă, deoarece pacientul era foarte mic. Totuşi, după intervenţia chirurgicală, James s-a recuperat într-un moduimitor, ajungând să se simtă bine într-un timp record. Acum, la aproape 2 anişori, băieţelul
are o viaţă normală...

47

Meniul călător
Obiective: Activitatea îi va ajuta pe participanţi:• să alcătuiască un meniu pentru o alimentare sănătoasă.
Materiale: foi şi pixuri pentru fiecare participant, fişe.
Concepte: alimentaţie sănătoasă, regim alimentar, menţinerea greutăţii în limitele corespunzătoare, consumarea moderată a produselor zaharoase, prezenţa în meniu a fructelor,legumelor, pâinii şi cerealelor, laptelui, cărnii, vitaminelor, proteinelor, glucidelor.
Desfăşurare:
1. Realizaţi un asalt de idei, folosind fişe pe care participanţii scriu câte un produs alimentar necesar organismului uman pentru o zi. Fişele scrise se lipesc pe perete. Grupaţi-le în categorii: lactate, carne şi înlocuitorii ei, legume şi fructe, paste făinoase,dulciuri. Spuneţi participanţilor să memorizeze categoriile din care fac parte alimentele numite.
2. Repartizaţi fiecărui participant câte o fişă cu câte un aliment din cele enumerate.
3. Fiecare participant face pe o foaie „paşaportul” alimentului scris pe fişa primită. În„document” include informaţii despre condiţiile de păstrare, norma necesară pentru ozi, caloriile pe care le conţine, originea produsului, rolul lui vital.
4. Spuneţi participanţilor că vor merge într-o călătorie cu trenul, care va face cinci staţionări. La fiecare staţie vor lua masa respectivă: dejun, gustare, prânz, chindii, cină.
Pentru fiecare masă vor avea nevoie de câte un meniu.
5. Desenaţi pe podea calea ferată pe care sunt marcate orele meselor: 7.30 – „dejun”,
10.30 – „gustare”, 13.00 – „prânz”, 16.00 – „chindii”, 19.00 – „cină”.
6. Anunţaţi pe rând staţiile, adică mesele. Pentru fiecare staţie se menţionează alimentele
necesare pentru masa respectivă. Călătorii trebuie să ia o masă măcar la una din staţii.
7. Fiecare grup reprezintă pe o coală de hârtie modul în care combină alimentele şi leprepară pentru a fi consumate.
8. Grupurile prezintă ceea ce au realizat.
Debrifare:Discutaţi despre rolul fiecărei categorii de produse alimentare şi modul în care pot fi
combinate pentru un regim sănătos.
Activitate 5: Casă nouăObiective: Activitatea îi va ajuta pe participanţi:• să numească obiectele necesare pentru amenajarea locuinţei;• să se gândească la modalităţile de îngrijire a locuinţei.
Materiale: foi, pixuri, plicuri.
Concepte: locuinţă, îngrijirea locuinţei, confort, amenajarea locuinţei
Desfăşurare:
1. Decupaţi din timp imagini din reviste, selectaţi materiale despre amenajarea locuinţei. Propuneţi copiilor să contribuie şi ei la colectarea unor asemenea materiale. Faceţi o expoziţie cu acestea. Discutaţi despre ceea ce au văzut în materialele adunate.
2. Veţi continua activitatea propunându-le participanţilor să se gândească la obiectele
şi piesele necesare pentru amenajarea unei locuinţe. Discutaţi despre regulile amenajării unor spaţii specifice din casă. Solicitaţi fiecărui participant să aleagă un obiectcare serveşte la amenajarea locuinţei. Prin gesturi să arate care este obiectul şi undeîl plasează în cameră. Participantul ocupă locul obiectului plasat în cameră şi rămâne
acolo până toţi îşi reprezintă obiectul.

48

3. Se revede imaginea camerei şi copiii îşi spun părerea despre aranjarea obiectelor şi
pieselor. Dacă este necesar, participanţii spun cu ce ar mai dori să completeze camera.
4. Distribuiţi fiecărui participant câte o foaie şi un pix şi sugeraţi-le să scrie un bileţel curecomandările de îngrijire a acestui obiect de către stăpânul casei imaginare.
5. Cine doreşte, citeşte bileţelul. Moderatorul adună toate bileţelele, le pune în plicuri şila sfârşitul sesiunii scrie toate ideile de pe bileţele pe poster, alcătuind Regulamentulde îngrijire a locuinţei.
Debrifare:
Cum v-aţi simţit în locul obiectului necesar unei camere de locuit? Ce cameră aţi intenţionat să amenajaţi? A fost nevoie pe parcurs să vă schimbaţi obiectul? De ce? Care suntrecomandările de îngrijire pe care le-aţi învăţat la această activitate? Cum procedaţi în viaţa
cotidiană când doriţi să amenajaţi o cameră sau propriul loc de muncă?
3.3. Participarea copiilor
Participarea copiilor este un proces continuu care îi implică activ în luarea deciziilor
în probleme referitoare la ei în mod direct. Acest proces presupune schimburi de informaţii
şi dialog între copii şi adulţi pe bază de respect reciproc. O participare autentică le oferă
copiilor puterea de a modela atât procesul, cât şi rezultatele acestuia. Participarea are un
caracter proactiv.
Biroul regional al Organizaţiei “Salvaţi Copiii” din Asia Centrală şi de Sud
Cum pot fi implicaţi copiii în discuţii referitoare la ceea ce fac adulţii pentru a le îmbunătăţi viaţa? Cum apreciem că opiniile şi punctele de vedere ale copiilor au fost ascultate şi
respectate? Cum constatăm că atât adulţii, cât şi copiii sunt pregătiţi pentru astfel de discuţii? Ce învaţă copiii participând la asemenea dezbateri?
Acestea sunt doar câteva din întrebările la care vom căuta răspunsuri. Participarea este
un proces complex ce urmăreşte influenţarea deciziilor şi determinarea schimbării sociale.
Participarea copiilor reprezintă implicarea lor voluntară în chestiuni care îi privesc în moddirect sau indirect, indiferent de situaţia lor socio-economică, de apartenenţa la grupuri defavorizate sau grupuri de risc. Participarea nu este posibilă fără existenţa unor condiţii elementare, un mediu favorabil implicării copiilor, un mediu în care aceştia să se simtă ocrotiţişi încurajaţi să-şi exprime în mod liber opiniile.
Participarea copiilor reprezintă o schimbare conceptuală, ei fiind consideraţi nu doarca simpli „beneficiari” ai intervenţiilor întreprinse de adulţi, ci ca cetăţeni activi cu drepturi
recunoscute, care pot interveni în mod activ în modelarea propriilor vieţi. Este important,pentru că aceasta se referă în mod special la grupurile cele mai defavorizate de copii (copiii
cei mai săraci sau marginalizaţi), care sunt adesea excluşi din viața socială, culturală, politică sau economică a comunităţii.
Participarea copiilor la luarea deciziilor ce le afectează viaţa este un drept fundamental,
reflectat în Convenţia ONU cu privire la drepturile copilului, ratificată de către Republica
Moldova, adoptată la 20 noiembrie 1989 la New York. Prin ratificarea acestui document,
Republica Moldova şi-a asumat angajamentul să respecte şi să promoveze drepturile copilului ca subiect independent cu drept la ajutorare şi ocrotire specială, să promoveze o politică
naţională consecventă în domeniul protecţiei copilului şi familiei, să întreprindă măsuri legislative, administrative, sociale şi educative necesare pentru protejarea familiei, care este
mediul cel mai favorabil de creştere şi educaţie a copilului.
Convenţia ONU cu privire la drepturile copilului, în particular, în cuprinsul articolelor 2,
3, 12, 13, 17, 19, 34 şi 36 prevede:

49

-Copiii au dreptul de a fi ascultaţi, de a-şi exprima în mod liber opiniile în legătură cu
chestiuni care îi privesc în mod direct; ei au, de asemenea, dreptul la libera asociereşi acces la informaţii;-	Participarea trebuie să promoveze interesul superior al copilului şi să susţină dezvoltarea personală a fiecărui copil;- Toţi copii, fără discriminare, au dreptul de a participa;- Toţi copiii au dreptul de a fi protejaţi de orice formă de manipulare, violenţă, abuz sau
exploatare.
Legea cu privire la drepturile copilului nr. 338-XIII din 15.12.1994 stabileşte statutul
juridic al copilului ca subiect independent, prevede asigurarea sănătăţii fizice şi spirituale a
copilului, formarea conştiinţei civice vizând dreptul fiecărui copil de a participa la jocuri şi
la activităţi recreative proprii vârstei sale, precum şi la viaţa culturală şi artistică. Din punctde vedere juridic, participarea nu este doar un singur drept, ci o sumă de mai multe drepturi,după cum se prezintă mai jos.
Convenţia ONU cu Legea cu privire
privire la drepturi- la drepturile copile copilului
lului
Ascultarea opiniei copilului şi luarea în consideraţie a aces- Articolul 12
Articolul 8
teia
Dreptul de a fi informat asupra consecinţelor pe care le poate
avea opinia copilului
Drepturile de participare ale copiilor

Dreptul la libertatea de exprimare

Articolul 13

Dreptul la libertatea de gândire, de conştiinţă şi religie

Articolul 14

Dreptul la libera asociere

Articolul 15

Articolul 13

Capacităţile în continuă dezvoltare ale copilului ca bază a
Articolul 5
modului de îndrumare şi orientare de către părinţi

Articolul 18

Pentru a asigura participarea copiilor, este necesar ca adulţii să respecte 4 principii debază:
1. Transparenţa, onestitatea, responsabilitatea.
2. Etica participării copiilor şi interesul superior al copilului.
3. Un mediu prietenos copiilor.
4. Egalitatea şanselor.
5. Siguranţa şi protecţia copiilor.
Participarea copiilor presupune, în principal, faptul că aceştia au dreptul de a-şi exprimaliber opiniile asupra oricăror probleme care îi privesc în cadrul familiei, la nivelul comunităţii locale, la şcoală, chiar şi la nivelul politicii naţionale. Adulţii trebuie să ia în considerare
opiniile copiilor ţinând seama de vârsta şi de gradul lor de maturitate. Copiii au astfel dreptul de a fi implicaţi în mod activ în viaţa societăţii şi de a fi consultaţi în luarea deciziilor
care îi privesc. Ei au dreptul de a se apăra atunci când le sunt încălcate drepturile şi de aîncerca să acţioneze pentru respectarea drepturilor lor. Permiţându-le copiilor să participe larezolvarea problemelor care îi privesc, putem obţine rezultate precum:- Vom consolida democraţia, deoarece atunci când copiii sunt respectaţi pentru opiniile lor
ei descoperă importanţa de a respecta opiniile celorlalţi şi încep să înţeleagă proceseleşi valorile democraţiei, să combată rasismul şi alte forme de discriminare, precum şi săînveţe toleranţa;50

- Vom avea o mai bună protecţie a copiilor împotriva abuzului şi violenţei, întrucât astfelde încălcări ies mai uşor la iveală atunci când ei pot reacţiona şi dispun de mecanismele
necesare;- Vom lua decizii mai bune ca societate;- Vom avea copii puternici şi responsabili pentru vieţile lor.
De ce este important să ascultăm copiii?
Este important ca opinia copiilor să fie expusă în toate împrejurările care le pot afectaviaţa şi dezvoltarea. Având această posibilitate, copiii vor contribui la crearea unei culturisociale, care să ţină cont de părerea lor, să le faciliteze implicarea în procesul decizional.
SFATURI UTILEPENTRU CA COPIII SĂ PARTICIPE EFICIENT
1. Asigură condiţii egale de participare tuturor copiilor, indiferent de vârstă, gen, naţionalitate,clasă socială etc.
2. Asigură informarea tinerilor cu privire la chestiunile şi problemele care îi preocupă.
3. Manifestă încredere faţă de copii, cultivă-le responsabilitatea, deleghează-le însărcinări.
4. Dezvoltă la tineri abilităţile necesare pentru o participare eficientă prin intermediul
dialogului, discuţiei, acumulării experienţei practice.
5. Respectă dreptul copilului de a greşi ca ceva firesc în procesul de dezvoltare.
6. Acordă timp participării. Creează relaţii de încredere între adult şi copil. Instruirea, discuţiile,
investigaţiile – toate acestea exclud graba.
7. Ţine cont de interesele copiilor.
8. Fii deschis.
9. Fii onest.
10. Fii democratic.

Treptele „scării de participare”
Roger A. Hart, folosind în mod metaforic noţiunea de scară, a elaborat un excelent instrument pentru analiza nivelului de participare. Această concepţie se bazează pe principiile
Convenţiei ONU cu privire la drepturile copilului şi vizează relaţiile dintre copii şi adulţi.
Pentru cadrele didactice, metoda lui Hart reprezintă un instrument eficient de cercetare,evaluare şi planificare în activităţile cu copiii. Scara participării este desemnată să servească
drept tipologie iniţială pentru participarea copiilor la viaţa comunităţii. De obicei, adulţii
consideră că cunosc de ce anume au nevoie copiii şi nu ţin cont de opinia lor. În consecinţă,tot se referă la luarea deciziilor cu privire la copii are loc fără aceştia.
Scara participării serveşte drept tipologie iniţială pentru înţelegerea gradului de participare a copiilor la realizarea activităţilor. Înţelegerea „scării” are importanţă pentru adulţi,pentru ca să creeze condiţii favorabile activităţii copiilor la orice nivel dorit de ei. Copilul
poate să aleagă o activitate pentru a participa la orice nivel dorit, să aleagă diferite activităţi.
Nu toţi copiii sunt iniţiatori din fire, dar ei se pot angaja într-o activitate. Este important ca
această activitate să nu se desfăşoare la cele trei trepte de jos ale neparticipării sau ale „falsei
participări”. Termenul „participare falsă” se foloseşte pentru a descrie cazurile în care copiilor li se acordă dreptul de vot, dar, de fapt, ei nu au sau, practic, nu au acest drept şi aproapecă nu au posibilitate să-şi formuleze o opinie personală.

51

Fig. 1. Scara participării după Roger A. HartNONPARTICIPARE. Treptele 1, 2 şi 3 nu atestă participarea copiilor şi tinerilor la
activităţi. Aici persistă conducerea din partea adulţilor, pe când copiilor şi tinerilor nu le este
permis să ia vreo decizie sau să se implice în planificarea şi evaluarea activităţilor, ei fiind
simpli beneficiari pentru care se face totul. Copiii şi tinerii sunt pasivi, deoarece nu este stimulată implicarea lor, considerându-i neajutoraţi, imaturi şi nu au nimic important de spus.
PARTICIPARE RUDIMENTARĂ. Cea mai joasă treaptă a participării rudimentare
este treapta 4 – manipularea. De regulă, copiii nu înţeleg esenţa participării şi rostul propriilor acţiuni. Uneori cauza unor asemenea acţiuni este faptul că adulţii nu cunosc posibilităţile copiilor şi tinerilor.
DECORAREA. Treapta 5 – este situată aproape de manipulare, dar în acest caz adulţii
nu se prefac că copiii au fost iniţiatorii activităţii, ei folosesc copiii pentru a susţine şi a„înfrumuseţa” o activitate. De exemplu, participarea copiilor la o conferinţă pedagogică.
Copiii participă recitând versuri, dansând etc., adică sunt utilizaţi ca „decor”, însă ei nu au oimagine clară despre obiectivele conferinţei.
„TOKENISM” (din limba engleză – desemnează activitate simbolică, reformă de dragul reformelor) – treapta 6 – această treaptă presupune participarea simbolică a copiilor şi
tinerilor. De exemplu, în cadrul unui eveniment public dedicat zilei copiilor sunt invitaţi
copii selectaţi şi pregătiţi în prealabil. În această situaţie copiii nu exprimă opiniile şi năzuinţele proprii.
NUMIREA DE CĂTRE ADULŢI ŞI INFORMARE – treapta 7 – participarea copiilor generează motivaţia care duce la creşterea competenţei, aceasta, la rândul ei, dă naştere

52

motivaţiei pentru participare la diverse acţiuni. De exemplu, pentru a participa la o conferinţă internaţională, se organizează un concurs, participanţii iau parte la concurs, se prezintă lainterviu etc., adică împărtăşesc şi înţeleg sarcinile evenimentului organizat.
PARTICIPARE. Treapta 8 – Consultarea şi informarea – scopurile şi sarcinile seelaborează de către adulţi, dar copiii participă la proces întrucât au fost consultaţi la etapa deelaborare şi părerea lor a fost luată în considerare. Conform evaluării recomandărilor exprimate de copii se colectează rezultatul final. Cu toate acestea, luarea deciziei finale aparţine
adulţilor. De exemplu, consultarea opiniei copiilor cu privire la elaborarea concepţiei unei
emisiuni şcolare poate duce la îmbunătăţirea calităţii acestei emisiuni. Treapta 9 – Decizii
comune – sunt luate din iniţiativa adulţilor, dar şi a copiilor. De exemplu, fondarea unuicentru de resurse pentru copii implică participarea copiilor, ceea ce îi îndeamnă să fie activi,
doar acest centru va fi pentru ei. Treapta 10 – Copiii conduc, adulţii ajută. Deciziile suntluate din iniţiativa copiilor sub conducerea adulţilor. De exemplu, în cadrul unei tabere devară a fost lansată ideea de a organiza competiţii sportive. La început această iniţiativă nu afost susţinută din cauza rigorilor prevăzute de tehnica securităţii. Copiii şi tinerii au elaborat
un plan de acţiuni, implicând adulţii în această activitate. Astfel i-au atras de partea lor peadulţi şi drept rezultat au apărut câteva propuneri comune de organizare a acestor competiţii.
Treapta 11 – Deciziile se iau din iniţiativa copiilor şi a adulţilor. Scara participării poatecontribui la dezvoltarea participării copiilor şi tinerilor, dar nu va fi privită ca un aparatde măsurare a calităţii unei oarecare activităţi, deoarece există o mulţime de factori careinfluenţează asupra gradului de participare a tinerilor, inclusiv atitudinea adulţilor faţă departicipare.
Forme şi modalităţi prin intermediul cărora putem facilita participarea copiilor
Consiliul Consultativ al Copiilor (CCC)
CCC reprezintă o formă de asociere a copiilor şi tinerilor care le permite să-şi exprime
opiniile şi să realizeze propriile proiecte corespunzătoare necesităţilor şi intereselor specifice comunităţii lor. Această structură poate fi constituită în instituţia de învăţământ sau pelângă autorităţile publice locale.
Obiectivul general al CCC este de a oferi copiilor şi tinerilor oportunitatea de a-şi exprima opiniile şi de a fi ascultaţi – de şcoală şi familie, de toate procedurile judiciare sau administrative care îi privesc, precum şi de către politicieni, autorităţi locale, media etc. CCC
va contribui la mobilizarea copiilor, părinţilor şi comunităţii pentru protecţia şi promovarea
drepturilor copiilor în viaţa lor de zi cu zi.
Membrii CCC participă cu regularitate la şedinţele Consiliului profesoral, în care se vor
lua decizii cu privire la viitorul copiilor, venind cu recomandări şi propuneri de îmbunătăţire
a activităţilor şcolare şi extraşcolare. Copiii şi tinerii consilieri vor ajuta ca vocile tinerei
generaţii să fie auzite şi luate în considerare la luarea deciziei ce-i priveşte.
În cadrul CCC, copiii pot fi implicaţi în dezbateri pe subiecte extrem de importantepentru ei: calitatea educaţiei, discriminarea, schimbul de experienţă între diverse grupuri decopii, modalităţile de petrecere a timpului liber, violenţa în şcoli.
CCC poate include:• întâlniri/ grupuri de lucru;• dezbateri;• conferinţe;• întâlniri cu factorii de decizie, inclusiv din sistemul de educaţie;• spectacole şi concursuri;• activităţi de sprijin comunitar, inclusiv activităţi de voluntariat.

53

Responsabilităţile membrilor CCC sunt de a promova drepturile copilului la nivel local
şi naţional, de a negocia cu factorii de decizie privind promovarea politicii şi programelor
adresate copiilor şi tinerilor la nivel local, face tot posibilul ca vocile copiilor să fie auzite
şi luate în consideraţie, de a sensibiliza opinia publică privind respectarea drepturilor copilului.
CCC este constituit din copii cu vârsta cuprinsă între 12-17 ani, care au diferită experienţă. Copiii vor fi recrutaţi în bază de concurs. Pentru buna desfăşurare a activităţii CCC
este necesar de organizat cu regularitate instruirea membrilor, astfel ca ei să fie bine pregătiţi pentru a-şi expune şi a-şi argumenta punctele de vedere. Membrii CCC vor fi ajutaţi să
observe modul în care sunt respectate drepturile copilului în comunitate, să identifice actorii
care trebuie implicaţi în realizarea drepturilor copilului, să informeze responsabilii de drepturile copiilor la nivel local şi naţional despre cele mai acute probleme pe care le trăiesc ei,să prezinte diferitor membri ai societăţii opinia copiilor referitoare la respectarea drepturilor
lor, să sugereze acţiuni care sunt necesare pentru îmbunătăţirea situaţiei.
Voluntariatul
Omul cel mai fericit este acela care îi face fericiţi pe
cât mai mulţi semeni.
Voluntariatul este identic cu compasiunea pentru cei din jur, cu realizarea ideilor, obţinerea succesului, dezvoltarea personalităţii, responsabilitatea, lucrul în echipă, abnegaţia şiinteresul profesional, implicarea în soluţionarea problemelor comunităţii.
Voluntariatul contribuie, concomitent, la construirea unei comunităţi sănătoase şi puternice care
respectă demnitatea tuturor oamenilor; învaţă oamenii să îşi exercite drepturile ca fiinţe umane şi
astfel să-şi amelioreze vieţile; contribuie la ameliorarea calităţii vieţii, precum şi la dezvoltarea
unei mari solidarităţi între oameni; contribuie la dezvoltarea economică şi socială mai echilibrată;construieşte o societate mai umană şi mai dreaptă prin colaborare.
DE CE ESTE IMPORTANT CA COPIII SĂ SE IMPLICE ÎN ACTIVITĂŢI DE
VOLUNTARIAT?
-

A ajuta la rezolvarea unei probleme din comunitate;
A ajuta alte persoane;A obţine abilităţi;A se simţi utili;
A învăţa ceva nou;A obţine prestigiu;
A face parte dintr-un grup prestigios;
A fi responsabil;A întâlni persoane importante din comunitate;A obţine recunoaştere în comunitate;A obţine experienţă;A întâlni oameni noi şi a-şi face prieteni;
A fi util comunităţii;A beneficia de stimulări administrative (voluntarul anului, scrisori de mulţumire etc.).;A fi implicat în activităţi de perfecţionare (seminare, tabere etc.).;A căpăta experienţă de viaţă.

54

Legea Voluntariatului Nr.121 din 18.06.2010 prevede că voluntariatul reprezintă o modalitate prin care pot fi consolidate valorile legate de comunitate, că persoanele au posibilitate să-şi exercite drepturile şi responsabilităţile de membri ai comunităţilor şi să stabilească
puncte de legătură între diferite culturi.
Misiunea activităţii de voluntariat este îmbunătăţirea serviciilor pentru comunitate prin
implicarea comunităţii.
Voluntar poate fi orice cetăţean al Republicii Moldova, cetăţean străin sau apatrid, careîn sprijinul solidarităţii civice, se implică în activităţi de voluntariat organizate de persoane
juridice de drept public sau de drept privat. În ţările Europei Occidentale şi SUA, voluntariatul este practicat de către oricine, fie elevi, studenţi, angajaţi sau pensionari. După modelul
din Occident, voluntariatul este dezvoltat şi în R. Moldova de către organizaţiile nonguvernamentale, care realizează acţiuni de caritate şi de ajutorare a unor categorii de persoane
aflate în dificultate.
În Declaraţia Universală cu privire la voluntariat se menţionează că acesta este o componentă fundamentală a societăţii civile, care însufleţeşte cele mai nobile aspiraţii ale omenirii – pacea, libertatea, oportunitatea, siguranţa şi justiţia pentru toate persoanele. Drepturile
voluntarului sunt stipulate în Carta drepturilor şi obligaţiilor, elaborată de Centrul Naţionalde Voluntariat din Paris. Printre acestea evidenţiem: dreptul de a fi tratat ca persoană cu
drepturi egale; dreptul de a fi luate în calcul preferinţele personale, temperamentul, experienţa de viaţă, studiile şi experienţa profesională de a delega sarcini; dreptul de a participa lasesiuni de formare în domeniul activităţii sale; dreptul de a fi ascultat şi de a juca un rol înplanificarea activităţilor; dreptul de a se simţi liber şi de a-i fi respectate opiniile.
Voluntariatul este participarea benevolă la oferirea de servicii, cunoştinţe şi abilităţi sau
la prestarea unor activităţi în domenii de utilitate publică, din proprie iniţiativă, a persoanei
denumită voluntar. Voluntariatul poate fi desfăşurat în baza contractului de voluntariat sauîn afara acestuia şi se fundamentează pe următoarele principii:- participarea ca voluntar, pe baza consimţământului liber exprimat;- implicarea activă în viaţa comunităţii;- desfăşurarea voluntariatului excluzând orice remunerare financiară sau materială dinpartea beneficiarului voluntariatului sau a instituţiei-gazdă, cu excepţia acoperirii
cheltuielilor legate de realizarea activităţii;- recrutarea voluntarilor pe baza egalităţii şanselor, fără nici un fel de discriminare;- cunoaşterea de către voluntar a drepturilor şi obligaţiilor sale;- cunoaşterea activităţii relevante care implică contribuţia voluntară;- participarea la voluntariatul internaţional.

55NOUĂ PAŞI PENTRU A DEZVOLTA VOLUNTARIATUL
1. Pregătirea comunităţii pentru implicarea voluntarilor
Este etapa pregătitoare, aceea de planificare, implicând schimbări la nivelul atitudinilor din cadrul şcolii
şi comunităţii. Ea presupune: declararea voluntariatului ca o valoare; analiza nevoilor comunităţii înceea ce priveşte implicarea de voluntari; elaborarea unui set de proceduri; numirea / angajarea unuicoordonator de voluntari etc.
2. Recrutarea voluntarilor
Recrutarea este procesul prin care şcoala atrage şi invită copiii şi tinerii să se implice în activităţi devoluntariat. Planificarea atentă a recrutării de voluntari desfăşurată în strânsă legătură cu elaborarea
procedurilor de selecţie a voluntarilor şi bazate pe analiza nevoilor comunităţii va duce la recrutarea
acelor voluntari de care organizaţia are nevoie pentru îndeplinirea activităţilor propuse şi pentruîmplinirea misiunii sale.
3. Selecţia voluntarilor
Se referă la procesul de a găsi voluntarul potrivit pentru activităţile şcolii şi a dezvolta acţiuni la nivel
de comunitate.
4. Orientarea şi instruirea voluntarilor
Sesiunea de orientare sau de bun venit este o oportunitate pentru voluntar nu numai pentru a se familiariza
cu activităţile concrete ale acesteia, dar şi pentru a cunoaşte posibilităţile de instruire existente. Sesiunea
de orientare trebuie să răspundă obligatoriu la câteva întrebări simple pe care oricine şi le pune în
momentul în care doreşte să devină voluntar: De ce să mă implic? Cum să mă implic? Cu cine voi
lucra?
5. SupervizareaOdată ce voluntarii au fost recrutaţi, selectaţi, orientaţi privind sarcinile potrivite profilului lor şi
eventual instruiţi, activitatea poate începe. La această etapă începe monitorizarea continuă a activităţii
voluntarilor, sarcină care aparţine coordonatorului de voluntari. Acesta trebuie să se asigure că implicarea
voluntarilor în programul respectiv se desfăşoară corespunzător, că obiectivele de lucru sunt atinse în
timp util şi la parametrii de calitate optimi, că echipa este unită şi nu are conflicte interne.
6. Motivarea voluntarilor
Pentru a putea motiva voluntarii, coordonatorul de voluntari va ţine cont de complexitatea şidiversitatea motivelor care i-au determinat pe aceştia să-şi dedice timpul şi abilităţile în slujba misiunii
organizaţiei.
7. Recunoaşterea meritelor voluntarilor
Recunoaşterea meritelor voluntarilor nu se rezumă la un eveniment, un cadou sau un premiu oferit
voluntarilor ca răsplată pentru contribuţia lor, ci este un proces, o atitudine care trebuie să se manifeste
continuu pentru a atrage, a inspira şi a menţine motivaţia voluntarilor.
8. Asigurarea bunei relaţii dintre voluntari şi cadrele didactice, alţi actori comunitari
Munca eficientă într-o echipă presupune o excelentă colaborare între elevi, cadre didactice şi alţi actoricomunitari.
9. Evaluarea voluntarilor
Pentru a motiva activităţile întreprinse sau pentru a implica publicul în iniţierea, continuarea sau sprijinirea
unor activităţi este nevoie de rezultate măsurabile, care să justifice activităţile şi să demonstreze efectele
pozitive pe care acesta le va avea asupra beneficiarilor.

3.4. Proiecte didactice3.4.1.Subiect: CONVENŢIA ONU CU PRIVIRE LA DREPTURILE COPILULUI
Subcompetenţa: Identificarea situaţiilor de exercitare a drepturilor copilului şi responsabilităţilor asociate.
Obiective operaţionale
Elevii vor fi capabili:
O1 – să descrie Convenţia O.N.U. cu privire la drepturile copilului;O2 – să clasifice drepturile copilului din Convenţie;O3 – să argumenteze necesitatea cunoaşterii şi respectării drepturilor copilului.

56

Desfăşurarea activităţii
EVOCARE
Comentaţi motto-ul dat prin scriere liberă: „Noi suntem nu numai viitorul... Noi suntem prezentul!” (Din Declaraţia copiilor şi tineretului din Europa şi Asia Centrală la Sesiunea specială privind drepturile copiilor de la Budapesta, anul 2001).
REALIZAREA SENSULUIActivitatea 1. “Un musafir din spaţiu”
Imaginaţi-vă că într-o seară când priveaţi televizorul cu familia pe ecranul TV apare ocreatură ciudată – singurul lucru familiar era că vorbea româneşte. Ea anunţă că a pus stăpânire pe întreaga reţea de comunicaţie a ţării.
Discursul ei: „Numele meu este THGX2, vin de pe planeta THX2TU, care face partedintr-o altă galaxie, ai cărei locuitori sunt mult mai avansaţi. Suntem în măsură să punem
stăpânire pe oricare persoană de pe Pământ – dorim să deţinem controlul asupra lucrurilor,dar să trăim paşnic cu pământenii. Am studiat metodele de activitate ale guvernului, parlamentului şi am ajuns la concluzia că oferă prea multă libertate individului. Nu vă iau toate
lucrurile şi nici drepturile, dar nu vă pot permite să trăiţi tot aşa – aveţi prea multe libertăţi.
Vă voi da 10 drepturi şi vă dau voie să păstraţi 5 dintre ele (care strâng mai multe voturi).
Notaţi cu 1 dreptul la care ţineţi cel mai mult şi cu 10 – cel la care renunţaţi cel mai uşor.
Iată cele 10 drepturi:• Dreptul de a purta armă;• Libertatea cuvântului;• Dreptul la dezvoltare;• Dreptul la protecţie;• Libertatea presei;• Dreptul la o judecată corectă;• Libertatea religiei;• Dreptul la participare;• Dreptul la protecţie împotriva auto-incriminării;• Dreptul la inviolabilitate.
1. După ce elevii discută în grup elaborează lista drepturilor la care au convenit.
2. Fiecare grup îşi alege un reprezentant, care prezintă poziţia grupului.
3. Se organizează o discuţie dirijată, în cadrul căreia se va reflecta asupra faptului de ce
au fost selectate anume aceste drepturi, în ce măsură copii beneficiază de respectarea
acestor drepturi.
4.	Profesorul solicită elevilor să elaboreze o listă de responsabilităţi corespunzătoare
drepturilor pe care le-au numit. Elevii lucrează în grup, apoi prezintă lista cu responsabilităţi. Se fac unele concluzii, generalizări.
Activitatea 2.
1.	Profesorul împarte clasa în 4 grupuri (supravieţuire, dezvoltare, protecţie, participare) şi le repartizează câte un set de fişe-imagini cu drepturi, propunându-le să selecteze din set fişele-imagini ce corespund categoriei de drepturi care le-a revenit
grupului. Se fixează pe poster şi se afişează pe perete.
2. Elevii decupează din materialele distribuite aceste fişe cu drepturi, le fixează pepostere, apoi ele se afişează pe perete.
3. Elevii verifică corectitudinea aplicării fişelor de către colegi.
4. Se prezintă posterele. Se organizează o discuţie/ dezbatere.

57

REALIZAREA SENSULUI + REXLECŢIE
Activitatea 3. Luarea temperaturii drepturilor copilului în şcoala noastră
1.	Profesorul prezintă scara de evaluare: 1 – nu / niciodată; 2 – rar; 3 – des; 4 – da /mereu.
2.	Profesorul prezintă elevilor chestionarul, rugându-i să pună în dreptul fiecărui enunţ
cifra care o consideră de cuviinţă.
Nr.
1.

EnunţulŞcoala mea este un loc unde elevii se află în siguranţă.

Valoarea

Membrii comunităţii şcolii nu sunt victimele discriminării ca urmare a modului de viaţă
ales (de ex., a manierei de a se îmbrăca, frecventării sau participării la anumite activităţi
extraşcolare, adoptarea religiei).
În şcoală mea toţi au acces egal la resurse şi activităţi.

2.
3.

Membrii comunităţii şcolii se vor opune tuturor măsurilor sau remarcilor discriminatorii
sau degradante din şcoală.
Când apar conflicte, suntem tentaţi să le rezolvăm prin măsuri neviolente şi negociate.

4.
5.

În chestiuni legate de disciplină toate persoanele au garanţia de a fi tratate corect şiimparţial pentru determinarea culpabilităţii lor şi sancţiunilor.
O persoană acuzată că a reacţionat greşit este considerată nevinovată până la dovedireagreşelii.
Spaţiul meu şi bunurile mele personale sunt respectate.

6.
7.
8.
9.
10.
12.
13.
14.

În şcoala mea vin elevi, profesori, persoane din sectorul administrativ şi alte persoane cu
diverse orizonturi şi culturi diferite.
Persoanele din şcoală au posibilitatea de a participa (individual sau prin intermediul
asociaţiilor) la procesele democratice de luare a deciziilor pentru dezvoltarea politicilorşi regulamentelor şcolare.
Membrii comunităţii şcolare dispun de timp pentru a se odihni în timpul zilei şi au un
orar rezonabil în condiţii convenabile.
În şcoală îmi asum responsabilitatea să veghez ca alte persoane să nu fie victime ale
discriminării şi acestea să se comporte astfel, încît să promoveze siguranţa şi bunaînţelegere în mediul nostru şcolar.
Temperatura posibilă totală = 48 grade
Temperatura în şcoala noastră _______

Notă: Elevii pot să nu-şi facă publice răspunsurile. În acest caz profesorul va colecta
chestionarele, le va amesteca, astfel încât să se poată păstra anonimatul. După examinarea
chestionarelor, se va purta o discuţie despre respectarea drepturilor copilului în şcoală, despre cazurile de încălcare a acestora, de asemenea copii vor propune soluţii de ameliorare asituaţiei privind respectarea drepturilor copilului în şcoala lor.
TEMA PENTRU ACASĂ:De realizat un desen sau o poezie cu genericul: „Toţi copiii au dreptul...”3.4.2.Subiect: AGRESIVITATE ŞI VIOLENŢĂ
Subcompetenţa: Recunoaşterea manifestărilor violenţei în viaţa cotidiană
Obiective operaţionale
Elevii vor fi capabili:
O1 – să definească ce este agresiunea şi violenţa;O2 – să deosebească formele de agresivitate umană;58

O3 – să adopte comportamente nonviolente individuale şi colective;
O4 – să identifice acţiunile violente la care sunt expuşi şi cauzele acestora;
O5 – să ia atitudine împotriva actelor violente şi/ sau comportamentelor violente.
Desfăşurarea activităţii
EVOCARE
Eseul de 5 minute. Pornind de la ideea „Fii atent! Ţi se poate întâmpla” scrieţi un mic
eseu.
Se prezintă (la dorinţă) câteva eseuri.
REALIZAREA SENSULUILucraţi în grup cu materialul dat şi prezentaţi rezultatul activităţii prin poster, tabel, jocde rol, sculptură colectivă etc. (la alegere).
Agresivitatea umană este o modalitate de a intra în relaţie cu alţii; reprezintă o expresie aacţiunilor şi proiectelor individului şi nu se transformă obligatoriu în atitudini sau comportamente violente. În sens pozitiv, agresivitatea este îndreptăţită atâta timp cât nu prejudiciază
natura, viaţa şi demnitatea omului (dorinţa de a trăi, dinamism, capacitatea de afirmare, deschimbare, de adaptare). În sens negativ, agresivitatea are efecte distrugătoare asupra unei
persoane sau unui grup, afectând relaţiile interumane.
Cum putem combate agresivitatea? Prin:• Semnale de liniştire
• Un zâmbet prietenos• Strângere de mână• Cadouri• Cultură (lectură, muzică, pictură)• Sport•	Prietenie
Violenţa reprezintă deteriorarea relaţiilor interumane, presupunând lezarea integrităţii
fizice, psihice şi morale; utilizarea forţei şi a constrângerii de către un individ, grup sau clasă
socială în scopul impunerii voinţei asupra altora.
Unde poate fi întâlnită violenţa?
• În familie (violenţa domestică)• In şcoală (violenţa între elevi; violenţa profesori-elevi)• În grupul de prieteni• În societate (comportament antisocial, comportament infracţional)
REALIZAREA SENSULUI + REFLECŢIA
Exerciţiu-joc: Fiecare elev va găsi un simbol pentru violenţă şi-l va prezenta în faţa clasei, explicând semnificaţia acestuia. Elevii vor lucra în 4 echipe pentru a îndeplini sarcinilemenţionate în fişele de lucru:Fişă de lucru în echipă:Analizaţi semnificaţia următoarelor acţiuni şi precizaţi formele agresivităţii în care sepot încadra: Îmbrâncire vs rănire accidentală
 Poreclă vs diminutiv
 Sentimente rănite vs afectivitate Intrigă vs surpriză

59

 Furt vs dăruire
Identificaţi acţiuni violente şi încadraţi-le în schema de mai jos:
					
VIOLENŢĂ									

fizică (intenţii materializate)
psihică (deteriorarea imaginii de sine)
instituţională (negarea drepturilor)

Există sporturi agresive sau violente? Justificaţi şi exemplificaţi.
Fiecare echipă va analiza pe rând fiecare caz propus şi va completa următorul tabel:
Violenţa
observată

Cauzele ce au dusla întâmplarea
relatată

Persoane/împrejurări

Modalităţi
derezolvare

Cum aţi
continuapovestirea?

Cazul I.: De mai multă vreme, elevul C. îi spunea colegului său „grăsanul”. Acest lucru
se întâmpla nu numai între ei, între colegi, dar şi în curtea şcolii, în pauze, încât şi elevii dincelelalte clase au început să i se adreseze la fel. L-a rugat o dată, de două ori, să înceteze, dardegeaba. Când i-a repetat să înceteze, l-a lovit şi astfel s-a iscat bătaia, deşi erau prieteni…
Cazul II.: Un elev din clasa a VIII-a şicana un elev mai mic. Îi punea piedică, îl înghiontea, îl urmărea, îi lua mâncarea şi banii… până când un coleg i-a luat apărarea celui mic şi
a început bătaia…
Cazul III.: Un elev foarte bun nu a dat colegului său tema să o copieze, deşi acesta nu ocerea prima dată. De data asta însă, s-a iscat şi bătaia…
Cazul IV.: Un simplu mesaj pe telefonul mobil – un act de teribilism. De aici a fost unpas până la bătaie între doi colegi care au apelat şi la „găştile” de cartier…
Se vor analiza fişele fiecărei echipe şi se vor fixa cauzele care au generat aceste situaţii:lipsa comunicării, a respectului, a afecţiunii şi a voinţei.
TEMA PENTRU ACASĂ: Realizaţi o expoziţie cu imagini, publicaţii la tema „Massmedia şi violenţa”.
3.4.3. Subiect: CONFLICTE – CAUZE ŞI CĂI DE SOLUŢIONARE
Subcompetenţa: Identificarea cauzelor de apariţie a conflictelor şi a căilor de soluţionare.
Obiective operaţionale
Elevii vor fi capabili:
O1 – să identifice sursele principale ale conflictelor;
O2 – să descrie modul în care pot fi rezolvate conflictele în contexte diferite;
O3 – să-şi formeze o atitudine tolerantă şi responsabilă;O4 – să înţeleagă cum le influenţează propriile valori căile pe care le aleg pentru
rezolvarea conflictelor.

60

Desfăşurarea activităţii
EVOCARE
Brainstorming: Fiecare elev va asocia un cuvânt termenului „conflict” şi unul termenului „toleranţă” pe o foaie de hârtie comună, care va circula pe la fiecare într-un timp foarte
scurt (1 min.).
Discuţie dirijată: 1.Cine a reuşit să-şi înscrie ideile pe coală? 2. Cine nu a reuşit? 3.Cei-a împiedicat? 4. S-ar putea numi această situaţie de „conflict”?
REALIZAREA SENSULUIAgenda cu notiţe paralele. Citiţi textul şi completaţi tabelul de mai jos.
Idei importante pentru mine

Comentariu. De ce?

Societatea ne influenţează sistemul de valori, principii şi credinţe, comportamentul şi
punctele de vedere asupra conflictelor. Conflictul este o realitate a vieţii sociale şi a proprieivieţi. Cauzele agravării conflictului pot fi: disconfortul, incidentele, neînţelegerile, tensiunea şi criza.
Conflictul poate fi soluţionat pe căi pozitive (devine o sursă de maturizare şi învăţare,ajută la descoperirea propriilor valori şi credinţe) sau negative (devine o sursă de distrugereîn plan emoţional, spiritual şi fizic).
Sursele conflictelor: nevoile fundamentale insuficiente (aer, apă, hrană); valorile diferite(oamenii fac parte din culturi diferite şi împărtăşesc credinţe diferite); percepţiile diferite(oamenii văd diferit un anumit lucru sau gândesc diferit despre el); interesele diferite (oamenii au preocupări diferite); resursele limitate; nevoile psihologice alterate (iubirea, libertatea, fericirea, respectul de sine şi corectitudinea).
Conflictele pot fi soluţionate atunci când suntem mai toleranţi (să înţelegem, să aflăm cedoreşte cel de lângă noi, ce vrea să facă). Toleranţa nu înseamnă însă umilinţă, laşitate, acceptare de a se încălca drepturile, pasivitate, indiferenţă, superioritate. 16 noiembrie – Ziua
Internaţională a Toleranţei.
Studiu de caz. Se împart elevii în 3 grupuri. Fiecare grup va analiza apariţia conflictului
şi va încerca să găsească modalităţi de rezolvare:A. Marian, un băiat de etnie romă, îi fură lui Silviu banii de buzunar. Silviu se ceartă
cu Marian şi toată clasa e de partea lui Silviu – să-l bată pe Marian, deoarece „toţiromii fură”.
B. La şcoală se fac pregătiri pentru sărbătoarea de Crăciun. Ahmed este musulman şistă deoparte, fără a participa alături de colegii săi.
C. Există un bloc în apropiere. Unul dintre apartamente e închiriat unui grup de tineri
care are deseori musafiri şi organizează frecvent petreceri. Câţiva vecini, în special
cei care locuiesc în apartamentele apropiate de cel al tinerilor sunt deranjaţi şi se
plâng că aceştia fac zgomot, nu-i lasă să se odihnească.
Prezentarea: Fiecare grup îşi va prezenta după aceea răspunsul, motivând alegerea soluţiei pentru rezolvarea problemei. Persoanele trebuie să ştie să comunice, să fie sensibile lanevoile altora, şi să aibă imaginaţie şi încredere, astfel încât să poată explora problemele în
mod cinstit. E mai uşor când persoanele discută despre interesele lor şi încearcă să găsească
un teren comun sau consens pentru câştigul comun.

61Discuţia. Fiecare grup va da exemple de conflicte întâlnite: în clasă, în şcoală, în comunitate, în familie, între prieteni. Ce comportamente aţi aborda în aceste situaţii? Cum se
poate evita un astfel de conflict?
REFLECŢIE
Exerciţiu: Fiecare grup de elevi va alege cinci idei de pe fişa următoare, pentru a stabili
reguli de a face faţă conflictelor.
Când este vorba de un conflict, cei mai mulţi oameni:• - se ceartă				se ajută			au încredere• - se mint				strigă unii la alţii		îşi zâmbesc• - se află în competiţie		se lovesc• - se înşeală			
lucrează împreună
ascultă
• - înţeleg ce simt alţii		sunt suspicioşi		se iartă
• - încearcă să câştige		cer ajutor		se înfurie.
După aceea, se va realiza „arborele lui Daniel Sapiro”:
Solul – mediile sociale în care izbucnesc conflicteRădăcina – cauzele conflictelor
Tulpina – părţile implicate
Scorbura – problema clară a conflictelor
Florile – emoţiile celor implicaţi în conflicte
Frunzele – acţiunile concrete ale persoanelor implicate
Fructul – soluţia rezolvării conflictelor
Elevii vor fi conştienţi şi vor şti să facă diferenţe între atitudinile pe care le adoptăm faţăde străini sau de persoanele care sunt diferite şi modul în care tratăm problemele de zi cu zi
ce implică abilităţi de comunicare şi interpretare.
IV. Planificarea şi bugetarea
Responsabilitatea de a cheltui bani este într-o legătură interdependentă cu responsabilitatea de a face economii. Este o abilitate care necesită disciplină şi planificareminuţioasă. Acest modul familiarizează participanţii cu paşii practici care duc sprecheltuirea banilor cu responsabilitate.
Valori, atitudini:•
Decizie raţională;•Responsabilitate în gestionarea bugetului personal;
Competenţe specifice:-		 Elaborarea bugetului personal;-		Proiectarea unui buget propriu, utilizând ca venituri banii de buzunar primiţi de lapărinţi;-		 Aplicarea cunoştinţelor cu privire la operaţiile bancare în rezolvarea unor situaţii deîmprumut.

62

4.1. Proiect: Să învăţăm despre cheltuieli
Scop:
1. Distingerea dintre necesităţi şi dorinţe.
2. Luaţi decizii privitor la priorităţile de cheltuire.
3. Elaboraţi un buget simplu.
Întrebări de investigat:-		 Cheltuirea responsabilă se referă, în linii mari,la distingerea necesităţilor şi dorinţelor noastre.
Este esenţial de a cheltui banii după necesităţi.
-		 A învăţa să optimizăm cheltuielile este o abilitate importantă de administrare raţională a banilor.
-		Bugetele sunt instrumente utile pentru a ne ajuta să planificăm şi administrăm banii. E uşor săînveţi să elaborezi un buget.
ProiectOpţiunea 1: Propuneţi participanţilor să intervieveze membrii familiei lor despre cheltuielile de trai; să identifice primele trei necesităţi pentru care se cheltuieşte în gospodărie.
Opţiunea 2: Rugaţi participanţii să facă o listă cu trei decizii de a face cheltuieli utile şi
cu trei inoportune. De exemplu, o decizie bună de a cheltui ar putea fi plata taxelor şcolare
pentru un curs de limbă engleză, iar o decizie proastă este cumpărarea hainelor la modă cares-au dovedit incomode.
Explorează
Activitatea: Răspunsuri şi mingea
Este un joc pentru a constata motivele de a cheltui bani.
Materiale: flipchart şi stilou, o minge (de ex.: minge din stofă, ghem sau o şosetă rulată).
Desfăşurare:
1. Rugaţi participanţii să formeze un cerc.
2. Explicaţi-le că veţi rosti un enunţ care este neterminat şi veţi arunca mingea cuiva
din cerc. Acea persoană trebuie să încheie propoziţia. De exemplu: „La vârsta mea
oamenii cheltuiesc pentru... (a cumpăra haine noi)”.
3. După răspuns, repetaţi aceeaşi propoziţie neterminată şi aruncaţi mingea altcuiva dincerc, care trebuie să răspundă înainte de a arunca mingea spre altcineva din cerc.
4. Continuaţi următoarele propoziţii:-	Oamenii de vârsta mea cheltuiesc pe ...
- Adulţii cheltuiesc adesea pe …
5. Dacă e posibil, rugaţi un voluntar sau un comoderator să scrie unele răspunsuri în
trei variante: „Folosire personală”, „Urgenţe” (cum ar fi îmbolnăviri spontane sau
accidente) şi „Oportunităţi de viitor”.
6. Notă: nu aşteptaţi până cineva spune sfârşitul fiecărei propoziţii. E bine să menţineţi
un ritm vioi. Opriţi-vă pentru câteva secunde la fiecare propoziţie înainte de a trece laurmătoarea.
7. După trei propoziţii, întrebaţi participanţii: „Care sunt similitudinile între obiceiurile
de cheltuire a tinerilor şi adulţilor?”

63

Instrucţiuni moderatoruluiÎntrerupeţi jocul şi permiteţi participanţilor să ştie când să schimbe propoziţia introductivă.
Activitatea: Cheltuieli individuale/ personale
Este un joc în care participanţii practică luarea deciziilor de cheltuire.
Materiale:• 20 de obiecte de numărat pentru fiecare participant (de ex.: fasole, clame pentru hârtie, pietricele, chibrituri)• Materialul distributiv „Jocul de-a cheltuiala”• Flipchart cu „Jocul de-a cheltuiala”: TransportulDesfăşurare:
1. Distribuiţi fişa de lucru „Jocul de-a cheltuiala” şi 20 de obiecte de numărat fiecărui
participant. Participanţii urmează să se asigure că au primit 20 de obiecte.
2. Explicaţi: Materialul distributiv oferit listează toate lucrurile pentru care puteţi să vă
cheltuiţi veniturile. Fiecare categorie oferă câteva opţiuni şi numărul de „X” lângă
acestea indică costul pentru fiecare articol. Pentru fiecare categorie, selectaţi o opţiune care se potriveşte cel mai bine şi puneţi atâtea obiecte câte sunt necesare pentru ao plăti. Opţiunile care nu au un „X” sunt gratuite. Nu trebuie să le plătiţi din venitul
vostru.
3. Faceţi un exemplu împreună. Arătaţi flipchart-ul „Jocul de-a cheltuiala: transportul”.
4. Explicaţi: Selectaţi opţiunea de transport care vă place cel mai mult. Puteţi să văopriţi la opţiunea dorită în locul transportului folosit în realitate. Dacă vreţi să vă
deplasaţi cu taxiul, puneţi trei obiecte alături de „taxi frecvent”. Însă dacă credeţi căputeţi să mergeţi pe jos sau pe bicicletă spre cele mai multe destinaţii, nu trebuie săcheltuiţi nimic pentru transport.
5. Încurajaţi întrebările.
6. Indicaţi-le participanţilor să continue şi să încheie jocul „De-a cheltuiala”.
7. Mergeţi prin sală şi asiguraţi-vă că participanţii înţeleg ce trebuie să facă. Acordaţi
acestui exerciţiu cinci – zece minute, apoi puneţi următoarele întrebări:-		 Ce a fost dificil la acest exerciţiu?
-		 Ce alegeri aţi fost nevoiţi să faceţi?
8.	Propuneţi să noteze cu un semn transportul ales în funcţie de economie.
9. Explicaţi participanţilor că venitul lor a fost redus la 13 obiecte. Sarcina lor este săgăsească o modalitate de a cheltui banii rămaşi. Cinci minute pentru runda a doua.
10.	Puneţi următoarele întrebări orientative:- Care a fost primul articol la care aţi renunţat? De ce?
- Care a fost ultimul obiect la care aţi fi vrut să renunţaţi? De ce?
- Cine a inclus economii în planul de cheltuieli? Cum v-ar fi putut ajuta acestea înrunda a doua?
- Compară planul tău de cheltuieli cu a persoanei de lângă tine.
- Cum s-au schimbat planurile de cheltuieli?
- Ce vă spun schimbările în alegerile voastre despre preferinţele individuale; văinfluenţează alegerile?
Instrucţiuni moderatorului:- Asiguraţi-vă de pregătirea tuturor materialelor necesare pentru activităţile menţionate.
-	Pregătiţi din timp copii ale materialelor distributive: „Jocul de-a cheltuiala”.

64Fişe de lucru

Tabelul Jocul de-a cheltuiala

Flipchart: Jocul de-a cheltuiala: transportul
Jocul de-a cheltuia la: transportul
Tipul de transport

ValoareMergi pe jos sau cu bicicleta

XXX

Autobuz

XXXX

Autobuz și taxi ocazional

XX

Activitatea: Care sunt sursele de venituri şi cheltuieli?
Aceasta este o activitate de grup, în care participanţii vor elabora un buget ipotetic pentru
un personaj imaginar, la alegere.
Materiale:• Fişe de două culori diferite (o culoare pentru venituri, altă culoare pentru cheltuieli).
• Un premiu mic.
• Foi flipchart, markere şi bandă adezivă.

65

Desfăşurare:
1. Divizaţi participanţii în patru grupuri.
2.	Oferiţi fiecărui grup o foaie albă de flipchart şi câteva markere de culori diferite.
3. Rugaţi-i pe participanţi să creeze o „persoană”, desenând un elev de vârsta lor. Unulsau doi participanţi pot fi pictori.
4.	Persoana creată trebuie să aibă un nume, o vârsta şi câteva trăsături, care va sugera
personalitatea, interesele şi pasiunile ei.
5.	Pentru a crea persoana, se dă timp de 5 minute.
6. În timp ce participanţii desenează, distribuiţi 12-15 fişe de două culori şi bandă adezivă fiecărui grup.
7. Identificaţi potenţialele surse de venit pentru tânărul/ tânăra imaginară. Includeţi în
sursele sale orice credeţi: indemnizaţii, cadouri de la rude sau banii pe care-i câştigă.
Alegeţi o culoare care va fi folosită exclusiv pentru venituri. Scrieţi o sursă de venituri pe fiecare fişă. Puneţi fişele de partea stângă a desenului.
8.	Pentru acest proces se dau trei minute. Când termină să scrie, spuneţi-le participanţilor:
Acum decideţi care sunt cheltuielile tipice ale acestei persoane tinere. Scrieţi fiecare
cheltuială pe o fişă separată. Folosiţi fişe de culoarea respectivă pentru a scrie cheltuielile.
Puneţi fişele de partea stângă a desenului.
9. Daţi-le un răgaz de trei minute pentru aceasta şi apoi grupurile îşi prezintă persoana
imaginară celorlalţi, menţionându-i numele, vârsta, interesele, sursele de venituri şi
cheltuielile.
10.	Puneţi fiecărui grup următoarele întrebări:- Are tânărul/ tânăra surse permanente de venit?
- Are tânărul/ tânăra destui bani ca să-şi acopere toate cheltuielile?
- Care este modalitatea ei preferată de a cheltui bani?
11. Invitaţi alţi participanţi să pună întrebări despre persoana imaginară.
12. După finalizarea tuturor prezentărilor, întrebaţi:- Ce alte surse de venit nemenţionate au persoanele create?
- Ce alte cheltuieli ordinare au fost omise?
13.	Participanţii vor scrie orice surse adiţionale de venituri sau cheltuieli pe fişe şi le vor
posta pe desene.
14. Acum, participanţii împart cheltuielile persoanelor în categorii, apoi analizează cheltuielile tânărului/ tinerei şi separă aceste cheltuieli pe categorii. De exemplu, îmbrăcămintea, încălţămintea şi articolele de igienă personală pot constitui o categorie a„obiectelor de uz personal”. Biletele la evenimente sportive, jocuri video şi cinema
pot fi considerate „distracţii”. Cărţile, stilourile şi hârtia nimeresc în categoria „rechizite şcolare”.
15.	Pentru a finaliza sarcina se dau trei minute. Un voluntar raportează categoriile separate de grupul său. Întrebaţi dacă celelalte grupuri au depistat altfel de categorii.
16. Explicaţi: Aceste categorii de cheltuieli ne vor ajuta să reuşim în sarcina ulterioară deelaborare a unui buget?
Instrucţiuni moderatorului•	Pregătiţi-vă pentru această sesiune luând notă despre veniturile şi cheltuielile tipicecopiilor din localitatea voastră.
•	Pregătiţi mai multe fişe pentru cheltuieli, deoarece acestea depăşesc, de regulă, numărul fişelor cu sursele de venit.

66

•	Puneţi întrebările: Reflectă veniturile şi cheltuielile imaginate şi veniturile şi cheltuielile voastre reale? Care sunt similitudinile şi diferenţele constatate?
• A fost acest exerciţiu util pentru voi?
Gândeşte
Întrebări orientative- Ce părere aveţi despre activitate?
- Ce aţi învăţat din acest exerciţiu? Cum acesta vă va fi de ajutor în propria voastră
viaţă?
Investighează
Activitate: Cheltuielile mele proprii
Această activitate ajută participanţii să reflecteze asupra propriului comportament decheltuire.
Materiale: hârtie şi stilouri.
Desfăşurare:
1. Formaţi grupuri din 4-6 participanţi.
2. Dacă au făcut Proiectul (Opţiunea 2), propuneţi participanţilor să împărtăşească grupului lor mic lista deciziilor bune şi proaste de cheltuire. Dacă nu, rugaţi-i să se
gândească la două exemple de decizii bune de a cheltui şi două decizii proaste de acheltui.
3.	Participanţii îşi vor împărtăşi motivele care au stat la baza deciziilor lor.
4. Rugaţi-i să reflecteze asupra următoarelor întrebări, pentru a le discuta mai apoi.
•		 Ce înseamnă să „trăieşti după posibilităţi”?
•		 Ce părere aveţi despre cugetarea: „trăieşte simplu, astfel încât şi alţii să poată purtrăi”?
•		 Ce factori vă determină comportamentul la cheltuire? De exemplu, dorinţele sau
presiunea din partea altora?
•		 Sunteţi de acord că cheltuielile reflectă valorile de care vă conduceţi?
5. Instructaţi fiecare grup să-şi împărtăşească şi să-şi prezinte punctele discutate cu alţiparticipanţi şi permiteţi o discuţie în grupul lărgit.
4.2. Proiect: Cum să elaborezi un buget„Arta de a trăi cu uşurinţă în ceea ce vizează banii
este de a-i ajusta nivelul de trai cu o treaptă mai jos
decât mijloacele disponibile” – Henry Taylor.
Alcătuirea unui buget ar putea să nu pară cea mai
captivantă activitate din lume pentru tineri, însă este
un pas vital în a-i ajuta să-şi atingă scopurile financiare. Acest modul vă sugerează cum să elaboraţi o balanţă bugetară. Luaţi aminte că cheltuielile se împart înnecesare şi neesenţiale. Această distincţie ar putea fi
un subiect interesant de discuţii sau un subiect pentru
reflectare.

67

Ce este un buget?
Un buget este un rezumat scris al veniturilor şi cheltuielilor estimate, inclusiv al economiilor, pe o anumită perioadă de timp. Este un plan de a cheltui şi economisi bani cu
chibzuinţă.
Dacă cheltuieşti mai mulţi bani decât câştigi, vei avea deficit bugetar. Aceasta înseamnă
că nu vei dispune de bani pentru a face economii sau a plăti pentru lucrurile pe care le doreşti
sau de care ai nevoie. Dacă cheltuieşti mai puţin decât câştigi, vei avea un surplus bugetar.
Acesta reprezintă banii pe care-i poţi economisi pentru a-ţi atinge scopurile financiare, pentru a-i folosi în cazuri urgente sau cheltui în cazuri oportune.
Ce îţi permite un buget?
Primul pas spre a atinge siguranţă financiară este de a trăi în limita mijloacelor. Dacădezvolţi o deprindere de a elabora un buget săptămânal sau lunar, întotdeauna vei şti unde ţi
se duc banii. Un buget te poate ajuta să:• ţii evidenţa banilor câştigaţi, economisiţi şi cheltuiţi;• decizi cât poţi să cheltuieşti;• controlezi situaţia financiară şi să trăieşti în limita mijloacelor.
Cum poţi să-l elaborezi?
Pasul 1: Estimează-ţi venitul scontat în mediu pe o săptămână sau lună, inclusiv venitulobţinut de la lucru, bursă, cadouri sau alte surse. Calculează-ţi venitul total.
Pasul 2: Estimează-ţi cheltuielile scontate pe aceeaşi perioadă de timp.
Gândeşte-te la toate lucrurile pentru care cheltuieşti bani şi estimează suma medie pecare o cheltuieşti pentru fiecare articol în fiecare săptămână sau lună. Calculează cheltuielile
totale.
• Include plata pentru necesităţile indispensabile, cum ar fi hrana, chiria, taxele academice, îmbrăcămintea, transportul şi îngrijirea medicală.
• Adaugă şi articolele neesenţiale, la care apelezi mai rar, cum ar fi cheltuieli pentru
cinema sau tratamente.
• Estimează suma pe care o vei economisi săptămânal sau lunar. Aici carneţelul deeconomii (vezi ulterioara secţiune) este util.
• La cheltuielile pentru necesităţi adaugă şi articolele neesenţiale, pentru a obţine suma
totală a cheltuielilor.
Pasul 3: Scade venitul total din cheltuielile totale, pentru a obţine surplusul sau deficitul
total
Exemplu:
Balanţă bugetară
Nume: Teresa VillaSăptămâna: din octombrie 2010
Articole bugetSuma(media estimată pe săptămână sau lună)Venit
Muncă după şcoală

50 leiBurse

30 lei

Cadou

8 lei

68

Total venituri

88 leiCheltuieli
NecesareHrană

17 leiTransport

7 leiSănătate / Medicină

11 lei

Educaţie

30 leiHaine (pantofi noi din cauciuc)*

22 leiCinema0 lei

Cadou pentru colegul de clasă

3 lei

Haine (Tricou)**

6 lei

Neesenţiale

Economii

8 lei
Total cheltuieli

104 lei

Total Surplus / Deficit

P 99.50 lei* 	Pantofii noi din cauciuc se consideră articol necesar pentru că pantofii vechi ai Terezei
s-au distrus definitiv.
** Tricoul nu era absolut nevoie să-l cumpere.

Model: Balanţă bugetară
Nume:Săptămâna / Luna:
Suma(media estimată pe săptămână sau lună)

Articole bugetare
Venit

Total venituri
Cheltuieli

Necesare69

Neesenţiale

Economii
Total cheltuieli
Total Surplus / Deficit

Participanţii vor elabora un buget pentru o persoană (tânăr/ tânără) imaginară, însuşind
astfel priceperea elementară pentru elaborarea unui buget mai amplu.
4.3. Activităţi privind elaborarea bugetului personal
Activităţile privind elaborarea bugetului personal vizează planificarea economiilor; întocmirea responsabilă a bugetului personal.
Activitate 1: Elaborarea bugetului
Aceasta este o activitate de grup în cursul căreia participanţii vor elabora un buget comun.
Materiale:• Flipchart cu „Definiţiile bugetului”.
• Flipchart cu „Planul de buget”.
• Flipchart cu „Bugetul”.
• Flipchart cu „Definiţia surplusului şi a deficitului”.
• Fişe pentru notiţe (aceleaşi două culori pentru venituri şi cheltuieli) cu sume scrise peele (vezi instrucţiunile de mai jos).
Pregătiţi din timp fişele cu diverse sume de bani scrise pe ele şi puneţi-le într-o cutie.
Folosiţi acelaşi sistem de codificare prin culori pe care l-aţi folosit la venituri şi cheltuieli.
Asiguraţi-vă că suma totală pe fişele de venituri este aproape, ca valoare, de suma totală afişelor de cheltuieli. Folosiţi numere simple (de exemplu, cifre cu zece), pentru ca participanţilor să le fie uşor să le adune. Sumele sugerate pentru venituri: 100, 50, 20, 200, 30, 50.
Sume sugerate pentru cheltuieli: 20, 50, 100, 20, 10, 50.
Desfăşurare:
1. Explicaţi că urmează să elaboraţi un buget pentru adolescenţi imaginari.
2. În primul rând definiţi bugetul. Citiţi „Definiţia bugetului”.
3. Afişaţi foaia curată de buget pe flipchart, astfel încât toată lumea să o poată vedea.
Explicaţi secţiunile cu venituri şi cheltuieli ale bugetului. Propuneţi participanţilor să
completeze formularul din perspectiva unui adolescent imaginar, creat de grup mai
devreme. Adolescentul imaginar va fi „starul” activităţii. Puneţi desenul (cu fişele decheltuieli şi venituri anexate) pe perete lângă formularul de buget curat.
4. Arătaţi spre sursele de venituri ale „starului” (numele persoanei imaginare), apelaţi laun voluntar care să ia fişele de venituri ale „starului” şi să le pună pe linii sub secţiunea venituri.
5. Arătaţi spre categoriile de cheltuieli şi cereţi un voluntar ca să introducă fişele decheltuieli ale „starului” în buget. Fiecare fişă trebuie pusă în categoria cheltuieli acolo
unde-i este locul.

70

6. Rugaţi fiecare participant să ia o fişă din cutie. Explicaţi: Acestea sunt fişe cu sume.
Cifra pe care o vedeţi pe fişă este suma de bani cheltuită pentru un articol. Trebuiesă decideţi unde o puneţi în formularul de buget. Dacă extrageţi din cutie o fişă devenituri (în funcţie de culoare), atunci trebuie să o puneţi în coloniţa cu sumă, alături
de articolul de venituri sau de un articol pe linia care vă place. Dacă extrageţi o fişăde cheltuieli, puneţi-o în coloniţa cu sume, alături de un articol de cheltuieli, ales ladiscreţie.
7. În acelaşi timp trimiteţi doi sau trei participanţi la flipchart.
8. Odată ce toate liniile de articole din buget sunt completate, rugaţi participanţii să vă
ajute să adunaţi veniturile şi cheltuielile. Întrebaţi:- Care secţiune a bugetului are cea mai mare valoare?
- Ce altceva aţi observat în buget?
9. Accentuaţi ultima linie din formularul de buget. Explicaţi că linia de la urmă estecea mai importantă din formular. Numărul pe care-l punem aici poate fi pozitiv sau
negativ, în funcţie de faptul dacă sunt destule venituri care să acopere cheltuielile.
Dacă numărul este pozitiv, atunci înseamnă că persoana are mai multe venituri decât
cheltuieli. Dacă este negativ, înseamnă că cheltuielile persoanei sunt mai mari decât
veniturile sale.
Întrebări orientative şi notiţe
• Arătaţi coala cu definiţiile de surplus şi deficit.
• Care alt cuvânt, în orice limbă, aţi putea întrebuinţa pentru a descrie un surplus?
• Care alt cuvânt, în orice limbă, aţi putea utiliza pentru a descrie un deficit? Scrieţi
orice fraze sau folosiţi de elevi, echivalenţi deficitului.
• În cazul bugetului, pe care l-am elaborat, cum poate apărea un surplus? (Aceasta arînsemna că au rămas bani după achitarea tuturor cheltuielilor).
• Cum poate apărea un deficit? (Venitul insuficient pentru a acoperi toate cheltuielile
generează deficit).
• Cum ne dăm seama de cifra care vine pe acea linie a bugetului? (Trebuie să scădem
totalul cheltuielilor din totalul veniturilor. Un număr pozitiv este un surplus, iar unnumăr negativ indică deficit).
• Demonstraţi calcularea, scăzând totalul cheltuielilor din totalul veniturilor pe flipchartul cu buget folosit ca exemplu. Întrebaţi participanţii următoarele:- Ce indică acest buget: un surplus sau un deficit?
- De ce este important de a ţine evidenţa veniturilor şi a cheltuielilor?
Faceţi un rezumat, afirmând următoarele: Ţinerea evidenţei veniturilor şi cheltuielilorvă ajută să ştiţi unde se duc banii voştri. Dacă aveţi mai mulţi sau un surplus, puteţi să-i
economisiţi pentru o nevoie viitoare. Dacă bugetul vă spune că nu aveţi destui bani pentru
a vă acoperi cheltuielile sau aveţi un deficit, atunci vă daţi seama că trebuie să reduceţi
cheltuielile.
Instrucţiuni moderatorului•		 Ca o activitate adiţională, aţi putea să puneţi o întrebare de încheiere grupului, înfuncţie de surplusul sau deficitul „starului”:•		 Ce ar putea să facă el/ ea, dacă ar avea un surplus sau dacă i-ar rămâne bani?
•		 Ce ar putea să facă el/ ea când are un deficit bugetar?
•		 Pentru răspuns se dau trei minute de gândire. Grupul cu cele mai multe sugestii câştigă un premiu.
•		 Încurajaţi participanţii să ţină evidenţă în scris pentru tot ce cumpără şi cheltuiesc
timp de o săptămână (sau între această sesiune şi următoarea, dacă sesiunile au loc la71

câteva zile. Astfel participanţii vor avea destul timp pentru a cheltui bani în realitateşi a analiza cum îşi menţin în echilibru veniturile şi cheltuielile. Accentuaţi că ei pot
apela la cadrul bugetar pe care l-au folosit în clasă pentru a-şi urmări propriile venituri şi cheltuieli.
•		 Din cauza complexităţii acestui modul, se recomandă moderatorilor să înveţe şi să
practice activitatea „Elaborarea bugetului” înainte de a conduce sesiunea.
Jurnalul personalDacă ai doar 1000 lei la dispoziţie în fiecare lună şi trebuie să faci cheltuieli, cum le-ai
planifica?
Fişă de lucru
Planul/ planificarea de buget
Definiţia bugetului: Bugetul este un rezumat al veniturilor estimate şi a modalităţii decheltuire a acestora într-o anumită perioadă de timp.
Definiţia surplusului şi a deficitului: Surplusul este suma de bani sau cantitatea de bunuri care rămân după ce s-au efectuat toate cheltuielile. Deficitul este un neajuns de bani saude alte bunuri necesare.
Buget
Articole linie de buget:Săptămâna 1: Cantitatea

Venit

TOTAL VENIT:
Cheltuieli
Personale

Distracţii

Educaţie

72

Transport

Familie

TOTAL CHELTUIELI:TOTAL SURPLUS / DEFICIT (Soldul)

Activitate 2: Cutia Aflatoun
Această activitate are ca scop ghidarea copiilor în procesul confecţionării propriei Cutii
Aflatoun. Este o activitate veselă, deoarece copiii îşi dezvoltă creativitatea şi însuşesc valoarea economisirii.
Materiale: cutii de carton vechi, ziare, cutii de conserve, materiale reciclabile, clei,
markere, ilustraţii din reviste vechi, imagini cu diferite tipuri de puşculiţă – purceluş dinîntreaga lume.
Desfăşurare:
1. Pentru a confecţiona o Cutie Aflatoun, copiii vor utiliza foi de carton sau o cutie decarton.
2. Rugaţi copiii mai mari să taie cartonul în aşa mod, încât cei mici să-l poată plia înformă de cutie.
3. Pliaţi cartonul pentru a forma o cutie. Încleiaţi marginile. Asiguraţi-vă că aţi lăsat odeschizătură în partea de sus unde copiii pot introduce banii lor.
4. Decoraţi cutia vopsind-o sau aplicaţi, fâşii de hârtie colorată, în jurul cutiei. Încurajaţi
copiii să facă cutia cât mai colorată şi mai atractivă.
5. Cutia trebuie să fie trainică, ca să nu poată fi deschisă.
Notă pentru moderator
Drept alternativă, copiii pot folosi o cutie de conserve în care se face o fantă suficient demare pentru a introduce monedele sau bancnotele. Decoraţi cutia de conserve. Copiii mai
mari pot utiliza şi alte materiale, cum ar fi lemnul, obiecte din lut ars, hârtie mâche etc.
Proces:
1. Cutia Aflatoun este la fel ca şi o puşculiţă – purceluş, un container pentru monede
din bambus, un container pentru monede din coajă de nucă de cocos sau o alcancie.
Demonstraţi-le diferite imagini ale puşculiţelor de bani.
2. Importanţa economisirii nu poate fi însuşită de copii într-o şedinţă. Fiţi răbdători şi
insistenţi atunci când îi învăţaţi să economisească şi referiţi-vă la valoarea banilor în
toate activităţile lor.
3. Stabilirea scopurilor pentru economisirea banilor îi va motiva mai mult pe copii ca să
economisească.
4. Amintiţi-le copiilor să păstreze cutiile Aflatoun în locuri sigure.

73

O idee sugestivă!
Solicitaţi-le copiilor să meşterească două cutii Aflatoun. O puşculiţă poate fi destinată
pentru cheltuielile imediate (ex.: pentru a cumpăra haine, rechizite etc.). Copiii trebuie să
economisească bani suficienţi pentru cheltuielile lor planificate. Aceasta le va permite să
cumpere lucrurile de care au nevoie şi pe care şi le doresc. A doua cutie Aflatoun poate fi
destinată economisirii banilor pentru a-i utiliza mai târziu.
Activitatea 3: Planificarea bugetului
Activitatea 1: Procurăm lucrurile pe care le dorim şi de care avem nevoie (se va apliceîn cu elevi cl. V).
Obiectivul activităţii: A familiariza copiii cu conceptul banilor şi cu conceptele deschimb şi cheltuieli.
Materiale: bancnote de valoare diferită (pentru a le ajuta copiilor să efectueze operaţii
simple de adunare şi scădere), imagini cu bunuri care reprezintă necesităţile şi dorinţele lor.
Desfăşurare:
1. Explicaţi copiilor că există valută diferită, care se foloseşte în întreaga lume. Întrebaţi-i ce valută circulă în ţara noastră. Demonstraţi-le diverse mostre de valoare,inclusiv bancnote şi monede. Permiteţi-le să numere bancnotele şi monedele. Spuneţi-le să efectueze operaţii simple de adunare şi scădere cu bancnote şi monede.
2. După ce îi familiarizaţi cu bancnote şi monede de valoare diferită, divizaţi participanţii în două grupuri. Un grup va pretinde să cumpere bunuri, iar celălalt grup – săvândă bunuri.
3. Distribuiţi bani de valoare diferită. Asiguraţi-vă că toţi au bani suficienţi, inclusivvânzătorii care vor trebui să le dea rest.
4. Distribuiţi vânzătorilor imagini cu bunuri. Asiguraţi-vă că aţi aplicat o etichetă cupreţul pe fiecare din acestea.
5. Cumpărătorii vor procura orice doresc fără a lua în consideraţie necesităţile sau dorinţele lor. Imaginile ar putea include produse alimentare calitative, produse alimentare nesănătoase, articole de îmbrăcăminte, încălţăminte, telefoane mobile sau oricealte obiecte care sunt actualmente în vogă. Lipiţi eticheta cu preţul pe fiecare dinacestea.
Proces:1. Întrebaţi copiii: ce s-a întâmplat cu banii voştri când aţi cumpărat tot ce doriţi? Câţibani v-au rămas? E convenabil să cumpăraţi tot ce doriţi? Câte dintre lucrurile pe carele-aţi cumpărat vă sunt cu adevărat necesare?
2. Accentuaţi faptul că cumpărând bunuri fără a avea un buget aţi putea face cheltuieli
inutile. Trebuie să identificaţi de ce aveţi nevoie înainte de a face cumpărături. De asemenea limitaţi-vă la suma de bani pe care aţi planificat (intenţionat) să o cheltuiţi.
Activitatea 2: Planificarea unei serate
Copiii planifică o serată. Li se oferă un buget cu care trebuie să lucreze. Pot ei planificaraţional suma mică pe care o au pentru a organiza o sărbătoare a zilei de naştere?
Obiectivul activităţii: A practica un exerciţiu simplu de planificare a bugetului
Materiale: fişa pentru buget, bani din hârtie de valoare diferită, materiale convenţionale
care ar putea servi drept bunuri de vânzare.
Desfăşurare:
1. Divizaţi participanţii în grupuri a câte cinci membri. Copiii vor planifica o serată
pentru un membru al grupului care „îşi sărbătoreşte” ziua de naştere.

74

2. Ei vor prepara două feluri de bucate, vor decora camera şi vor cumpăra în comun uncadou pentru fetiţa/ băiatul omagiat.
3. Pregătiţi imagini care reprezintă bunurile care urmează să fie cumpărate: componente
pentru bucate (pregătiţi bucate simple, încât să nu aveţi prea multe probleme), cadouri (jucării, telefon mobil, cămaşă etc.), elemente pentru decorarea camerei (baloane,
ghirlande din hârtie, flori, etc.). Asiguraţi o varietate de bunuri pentru a face acest joc
de simulare mai captivant şi pentru a oferi participanţilor diverse opţiuni. Aplicaţi oetichetă cu preţul de cumpărare pe fiecare din bunuri.
4. Propuneţi grupurilor un buget concret cu care să lucreze (spre exemplu, 500 lei).
Obiectivul este ca ei să economisească cât mai mult posibil. Omagiatul trebuie să fie
satisfăcut de atenţia colegilor, de aceea grupurile nu se vor zgârci prea mult la procurarea decoraţiilor, cadourilor etc.
5. Solicitaţi grupurile să introducă în Fişa bugetului suma pe care au primit-o şi suma
pe care au cheltuit-o. Toate cheltuielile trebuie enumerate şi calculate. Multiplicaţi lacopiator Fişa de buget şi distribuiţi-o grupurilor.
Model: Fişă de buget completată
De unde amobţinut banii?

Câţi bani?
500 leiToate articolele
pentru care am
cheltuit banii meiCămaşă

75

Banii rămaşi (banii
primiţi minus banii
cheltuiţi)
425

Tortă

55

370

Carne de găină

17.50

352.50

Ceapă

2.75

349.75

Baloane38.35

311.40Suma totală a banilor rămaşi:Cât amcheltuit?

311.40Fişa de buget (pentru distribuire)
De unde amprimit baniiCâţi bani?

Toate articolele
pentru care am
cheltuit banii mei

Cât am cheltuit?

Banii rămaşi
(banii primiţi
minus banii
cheltuiţi)Suma totală a banilor rămaşi:Proces:1. Întrebaţi grupul: „Ce a fost uşor de realizat lucrând în cadrul bugetului? Ce a fost
dificil? De ce credeţi că planificarea bugetului este utilă? Aţi putea alcătui singuri
bugetul?”
2. Accentuaţi beneficiile planificării bugetului.
3. Este posibil să practicaţi cele aflate la lecţii în viaţa reală?
4. Fişă de buget şi un plan bugetar ne va ajuta să devenim mai precauţi cu cheltuielile
noastre.

75

5. Când faceţi cumpărături, comparaţi preţurile şi calitatea produselor. Uneori nu este
suficient doar să cumperi lucruri ieftine. Dacă unele produse sunt puţin mai scumpe,
calitatea lor poate fi, de fapt, mai bună. Bunurile de calitate mai înaltă durează timp
mai îndelungat, de aceea, procurându-le economisiţi mai mulţi bani.
6. Spuneţi elevilor că uneori publicitatea promovează necesităţi false, de parcă articolele lăudate ne-ar face fericiţi, mulţumiţi, împliniţi etc. Amintiţi-le despre activitatea
precedentă cu privire la necesităţile false propagate prin publicitate. Este esenţial să
facem distincţie între necesităţile noastre adevărate şi dorinţe, în special, atunci cândplanificăm bugetul.
O idee sugestivă!
Ajutaţi-le copiilor să organizeze o serată adevărată, să o planifice minuţios. Mai întâi
trebuie să enumere toate articolele de care au nevoie. Aduceţi-i la supermarket pentru a afla
cât costă produsele. Pe o listă ei urmează să scrie preţurile produselor. Comparaţi preţurile,
valoarea şi calitatea produselor. Faceţi lista preţurilor articolelor mai ieftine, dar de calitatebună. La finele acestei vizite a supermarketului propuneţi copiilor să calculeze de câţi bani
au nevoie pentru serată.
După ce copiii finalizează lista lor, ajutaţi-le să colecteze mijloace băneşti. Mijloacele sepot colecta prin vânzarea materialelor reciclabile, cum ar fi ziarele, sticlele şi alte articole
adunate. O altă sursă ar fi solicitarea banilor de la persoane care acordă susţinere şcolii.
Rugaţi copiii să completeze Fişa de buget astfel încât să poată planifica cheltuielile lorîn mod adecvat.
Situaţia-problemă:I. Adrian vrea să economisească 300 de lei pentru a cumpăra o minge de fotbal şi areşanse de a câştiga nişte bani prin munca proprie:-		 spălarea câinilor: 10 ei (o dată);-		 îngrijirea copiilor: 20 de lei (o oră);-		 vânzarea limonadei 2 lei / un pahar.
								Răspunsuri:a. Câţi câini trebuie el să spele? 				a)______________
b. Câte ore trebuie el să îngrijească copiii?			
b)______________
c. Câte pahare de limonadă trebuie să vândă?			
c)______________
Adrian a decis să îngrijească copiii pentru a aduna suma necesară.
Adrian întocmeşte bugetul pentru săptămână:Descriere

Venituri (lei)Cheltuieli (lei)Banii disponibili

Bani de buzunar

+30

30

Îngrijirea copiilor

+100

130

Dejun

- 50

80

Transport

- 30

50

Economii de o săptămână – 50
În cât timp va aduna Adrian suma necesară pentru a cumpăra mingea?
Răspunsul:______________________________________________________________________

76

II. Adrian a văzut un aparat de fotografiat cu preţul de 1500 de lei. Cât timp va face
Adrian economii pentru a procura acest aparat conform bugetului său?
Răspunsul:_____________________________________________________________________
Adrian a hotărât să spele maşini pentru a câştiga cu 100 de lei mai mult pe săptămână.
Cât timp va economisi Adrian bani pentru a-şi procura aparatul dorit?
Descriere

VenituriCheltuieli

Banii disponibili

Economii de o săptămână

E rândul tău! Elaborează propriul buget pe săptămână:Descriere

VenituriCheltuieli

Banii disponibili

Economii de o săptămână

4.4. Activitate: Planificarea bugetului familiei
Scopul acestei activităţi este de a familiariza copiii cu conceptele economice precum:
buget, venituri, cheltuieli şi economii.
Cereţi elevilor să spună ce şi-ar dori mai mult să-şi cumpere sau să facă, dacă ar câştiga osumă mare de bani, de exemplu 50 000 $ (exemplu: Dacă aş avea mulţi bani, aş putea să-miconstruiesc o casă; Dacă aş avea mulţi bani, aş călători prin lume).
Desfăşurarea activităţii
Fiecărui grup i se repartizează câte o foaie A4 cu noţiunile de buget, venit, cheltuieli şieconomii pe care trebuie să le completeze (Anexa 1). Sarcina de lucru a fiecărui grup este dea completa schema cu informaţiile pe care le deţin referitor la noţiunile date. Fiecare grup
va prezenta informaţia.
Participanţii sînt solicitaţi să definească noţiunea de calitate (Ce este calitatea?) şi să
enumere factorii care o determină (Care sunt factorii care determină calitatea?). Având ladispoziţie două produse (de exemplu: cafea, biscuiţi, apă), participanţii vor compara ca-

77

litatea acestora, după care, participanţii vor fi solicitaţi să-şi amintească despre reclamele(privite la televizor sau auzite la radiou) privind aceste produse şi să completeze fişa de lucru
primită (Anexa 2).
Profesorul va solicita participanţii ca printr-o propoziţie să explice ce înţeleg prin noţiunile de nevoi şi dorinţe. Apoi fiecare grupă va primi câte o fişă de lucru şi va identificalegătura dintre termeni (participanţii vor completa tabelul din Anexa 3). În mijlocul tabelului
se vor scrie două cuvinte: Nevoi şi Dorinţe. Participanţii vor fi solicitaţi să găsească legătura dintre cuvintele propuse şi cuvântul – nucleu prin trasarea unor săgeţi care evidenţiază
legătura dintre ele.
Fiecărui grup i se va repartiza un exemplu de buget (Anexa 4), sarcina de lucru fiind
echilibrarea bugetului, astfel încât Veniturile să fie mai mari ca Cheltuielile. Fiecare grupîşi va prezenta soluţiile identificate pentru echilibrarea bugetului. Se vor discuta argumentatsoluţiile. Important este ca elevi să reţină:- bugetul se poate echilibra prin creşterea veniturilor şi reducerea cheltuielilor;- reducerea cheltuielilor se analizează pornind de la cheltuielile fixe care asigură oechilibrare bugetară de durată şi sigură.
Definiţi noţiunile: buget, venituri, cheltuieli şi economii
Buget – totalitatea veniturilor şi cheltuielilor ale unei familii sau ale unei persoane
pentru o anumită perioadă.

Venituri – sumă de bani care revine unei
persoane dintr-o activitate prestată sau
din proprietatea deţinută într-o perioadă
de timp.

Cheltuieli – consum de bani pentru satisfacerea necesităţilor de producţie sau
individuale.

Economii – folosirea chibzuită a mijloacelor băneşti, limitată la strictul necesar
în cheltuieli.

78

Anexa 1Anexa 2
Decizia privind cumpărarea unui produs se face prin reclamă ce are drept scop crearea
unei imagini asupra produsului care să influenţeze pozitiv decizia cumpărătorului.
printransmite
ReclamaMesajultelevizor
radio
imagini

Stabiliţi mesajul transmis de reclama produsului pe care aţi privit-o la televizor, radiou
sau imagine conform:

Atragerea atenţiei
						____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

Captarea interesului ____________________________________________________
			____________________________________________________
			____________________________________________________

Decizia de a cumpăra ____________________________________________________
			____________________________________________________
			____________________________________________________

Determină procurarea ____________________________________________________
			____________________________________________________
			____________________________________________________

79

Anexa 3În centru se vor scrie două noţiuni: NEVOI şi DORINŢE. Se pot scrie următoarele cuvinte: apă potabilă, excursie la Viena, maşină decapotabilă, adăpost, spaţiu de joacă, adidaşi
de firmă, nevoi fizice, egalitate, dragoste, securitate, libertatea de a alege, telefon mobil cu
cameră foto, nevoi sociale şi culturale, nevoi emoţionale sau psihologice, să fie ascultat,
hrană, îmbrăcăminte, vilă cu piscină, protecţie faţă de abuzuri, educaţie etc.
În următoarea schemă scrieţi cuvintele propuse mai sus.

80

Anexa 4

Bugetul personal
Imaginaţi-vă că aveţi un venit lunar de 2000 lei.
Din aceşti bani, timp de o lună, cheltuiţi: întreţinerea casei/apartamentului – 400 lei
 alimentaţie (pentru toată familia) – 500 lei
 comunicaţii (telefonul fix, mobilul, cablul, internetul) – 350 lei energia electrică – 100 lei
 transportul – 200 lei
 produse de igienă – 100 lei
Total cheltuieli fixe – 1650 lei încălţăminte, îmbrăcăminte, accesorii – 500 lei
 timp liber (excursii, cinematograf, reviste, distracţii) – 250 lei medicamente (dacă sunt necesare) – 150 lei
Total cheltuieli variabile – 900 lei
Total cheltuieli – 2550 lei

Sarcina de lucru:Găsiţi cât mai multe modalităţi de echilibrare a bugetului, astfel încât veniturile să fie
mai mari decât cheltuelile şi să poţi face nişte economii.
V. INIŢIATIVE SOCIALE ŞI FINANCIARE ALE COPIILOR
5.1. PROIECT: Cum să-ţi stabilești scopuri financiare„Lipsa de bani nu este un obstacol.
Lipsa unei idei este un obstacol.”Ken HakutaSă ştii să-ţi stabileşti scopurile financiare le o vîrstă timpurie în viaţă poate fi omodalitate de a abilita tinerii. Mulţi adulţi
au probleme financiare, pentru că nu au abilitatea de planificare financiară. Învăţarea
acesteia la o vârstă fragedă poate fi numai
un avantaj, deoarece aceasta ajută tinerii săfacă primul pas practic şi structurat în realizarea aspiraţiilor mari.
Ce este un scop financiar?
Un scop este ceva ce vrei să realizezi în viitor. De exemplu: să-ţi cumperi o bicicletă nouăsau să-ţi termini studiile. Siguranţa financiară este starea când câştigi destui bani, ceea ce-ţi
permite să-ţi atingi scopurile. Un scop financiar este un plan de a câştiga destui bani pentru a-ţi
atinge rezultatul final sau obiectivul dorit. Scopul poate fi urmărit în termen scurt sau lung.
• Un scop financiar pe termen scurt este ceva ce vrei să realizezi sau să obţii imediat ori
în câteva săptămâni sau luni, de ex.: să cumperi un cadou de ziuă de naştere pentru
mama.

81

•

Un scop financiar pe termen lung este ceva ce doreşti să realizezi peste un interval devreme mai mare, de ex.: să agoniseşti bani şi să studiezi la universitate.
Să ai un scop financiar este important, deoarece el te stimulează să transformi în realitateo aspiraţie.
• Scopul financiar te poate ajuta să te disciplinezi şi să te motivezi în tendinţa de aeconomisi.
• Te poate ajuta să-ţi îndeplineşti visele sau ambiţiile într-o manieră realistă, lucrativă
şi organizată.
•	Poate să te pregătească pentru ca să faci faţă unor responsabilităţi financiare maimari.
Cum să-ţi realizezi scopul financiar?
Pasul 1: Scrie nişte obiective pe care vrei să le atingi până la următoarea ta zi de naştere,şi precizează de ce sunt ele importante pentru tine.
Pasul 2: Scrie nişte scopuri pe care vrei să le atingi peste cinci ani şi explică-ţi de ce sunt
importante pentru tine.
Pasul 3: Gândeşte şi mai departe: scrie scopuri pe care vrei să le atingi în viaţă la maturitate şi clarifică de ce sunt importante pentru tine.
Pasul 4: În cazul realizării tuturor scopurilor pe care ţi le-ai pus, vor juca oare banii
vreun rol? De câţi bani vei avea nevoie pentru ca să atingi aceste scopuri?
Pasul 5: Cum vei câştiga şi vei economisi banii pentru fiecare scop proiectat?
SCOPURILE MELE FINANCIAREFişa de lucru

Unele scopuri pe care vreau să le ating până la următoarea mea zi de naştere:
1.	Vreau să am adidaşi noi pentru fotbal, ca să mă pot antrena mai bine, deoarece vreau
să devin căpitanul echipei.
2.	Vreau să încep să vând biscuiţi la şcoală ca să câştig bani pentru a-mi ajuta familia,
ceea ce e important pentru mine.
Scopuri pe care vreau să le ating în 5 ani:
1.	Vreau să învăţ arta de baterist şi să am propria formaţie. Asta e important pentru
mine: visez să devin un muzician faimos.
2.	Vreau să absolvesc liceul, deoarece intenţionez să-mi urmez studiile la universitate –un factor foarte important pentru viitorul meu.
Alte scopuri pe care vreau să le realizez în viaţă:1.	Vreau să absolvesc universitatea pentru a avea şansa importantă de a găsi un loc delucru bun.
2.	Vreau să-mi încep propria afacere în catering. Important pentru mine este să-mi câştig propriii bani şi să-mi aplic în practică talentul şi abilităţile.
Vârsta(ani)
13

Scop / Importanţă

Economiinecesare• Am noi adidaşi pentru fotbal,
aceasta mă poate ajuta să mă
antrenez mai bine şi să devin 120 leicăpitanul echipei.

82

Cum să câştigi bani
• Economisesc bursa făcându-misingur/ă sandviciuri în loc să lecumpăr la şcoală. Tata mi-a spus
că dacă câştig jumătate din sumă,el va plăti cealaltă jumătate.

14

16

17

24

28

Încep să vând biscuiţi la şcoală
• Să curăţ curţile vecinilor în we(am nevoie de bani pentru a cumek-end pentru o plată.
păra marfă săptămânal de la un 90 lei pe lună• Să ajut furnizorul la ambalarea
furnizor).
biscuiţilor pentru fiecare 100 de(22 lei / săptămână)• Vreau să câştig bani pentru
biscuiţi pe care-i ambalez, obţin
a-mi ajuta familia.
o cutie gratis.
Să învăţ arta de baterist şi să ini• Economisesc bursa.
ţiez propria formaţie.
• Cer bani drept cadou la ziua mea• E visul meu să devin muzician 224 leide naştere, în loc de haine.
vestit.
(set de tobe de mâna a • Fac un prototip de tobe din sticle
doua)
de plastic cu apă şi încep să mă
antrenez (nu e nevoie de bani –vecinii îmi vor dona recipientele
de plastic).
Absolvesc liceul.
Niciuna – părinţii mei • Să o ajut pe mătuşa mea la piaţă
• Trebuie să termin şcoala pen- vor plăti. Însă e bineîn schimbul unei remunerări.
tru a putea depune actele la să am economii pentru
universitate.
urgenţe.
Absolvesc universitatea.
• Obţin un loc de muncă cu pro• Am nevoie de diplomă pentru
gram redus în timp ce studiez.
a avea şansa să-mi găsesc un• Sper să am bursă.
2985 lei pe an pentru
loc bun de lucru.
• Primesc note bune pe tot partaxa de studii.
cursul anului. Naşa mi-a promiscă va contribui la taxa de studii,
dacă voi avea note bune.
Să-mi pornesc afacerea în cate• Găsesc o slujbă bună şi econoring.
misesc din salariu.
• Solicit un împrumut de la bancă,• Vreau să-mi câştig propriiidupă ce voi avea ½ din sumă.
bani şi să-mi aplic talentul şi 8955 lei• Voi ruga-o pe sora mea să fim
abilităţile.
parteneri. Îi voi demonstra că va
face o investiţie bună.

5.2. Activităţi axate pe formarea capacităţii decizionale şi
realizării sociale
Activităţile axate pe formarea capacităţii decizionale şi realizării sociale vizează dezvoltarea propriului potential în contextul progresului personal/social.
Activitatea 1: Învăţăm să luăm decizii
În permanenţă, oamenii trebuie să adopte decizii. Dintr-o perspectiva economica, unele
decizii sunt mai convenabile decât altele. Nu există decizii care să nu ne coste nimic. De fiecare dată când optam pentru ceva, renunţăm la altceva. De aceea putem considera că cea maibună alternativă la care am renunţat reprezintă, de fapt, costul deciziei pe care am luat-o.
Scopul nostru este de a-i familiariza pe elevi cu un model raţional de adoptare a deciziilor. Avantajul acestui model constă în aceea că elevilor li se demonstrează cum să evalueze
diferite alternative, conform criteriilor stabilite. Elevii sunt puşi în situaţia de a cântări costurile şi beneficiile fiecărei alternative şi de a stabili costul real al unei decizii.
Modelul nostru îi va ajuta pe elevi să anticipeze comportamentul oamenilor şi să explicede ce ei au păreri diferite despre aceleaşi lucruri, chiar dacă dispun de aceleaşi informaţii.
Pentru a îndeplini această sarcină, elevii pornesc de la două presupoziţii fundamentale.
Prima: oamenii economisesc (ei nu risipesc resursele de care dispun).
A doua: oamenii au un comportament previzibil, determinat de motive.

83

Pe baza lor şi, folosind o matrice pentru luarea unei decizii, elevii vor explica opţiunile
diferitelor persoane.
Materiale: Foliile 1 şi 2, Fişele de lucru 1, 2, 3 – câte un exemplar pentru fiecare elev.
Desfăşurare:
1. Întrebaţi: Ce decizii pot lua tinerii privind modul în care intenţionează să-şi cheltuiască banii sau să-şi petreacă timpul? Cereţi elevilor să indice cât mai multe alternative, cum ar fi: să cumpere un laptop, să meargă la şcoală, să se uite la televizor, să-şi facătemele, să-şi ia un serviciu cu jumătate de normă. Notaţi aceste alternative la tablă.
2. Întrebaţi: Cum puteţi prognoza dacă o persoană va lua o anumită decizie sau nu?
De exemplu, ce ar trebui să ştim pentru a putea spune dacă un elev va dori sau nu să seangajeze la Mc Donald’s, cu jumătate de norma? Subliniaţi faptul că putem face predicţii, iar după ce analizăm toate alternativele posibile şi scopurile urmărite, determinăm
importanţa relativă a acestora. Putem utiliza prognozele economice pentru a prevedea cedecizie vor lua oamenii.
3. Explicaţi că elevii au posibilitatea să înveţe cum se adoptă decizii, ştiind că totodată
renunţă la ceva.
4. Explicaţi etapele luării unei decizii (Proiecţia nr. 1).
5. Distribuiţi elevilor fişe de lucru (1 si 2). Cereţi-le să citească materialul intitulat Alexandra merge la facultate şi apoi să identifice problema pusă în discuţie, alternativele
existente şi criteriile pe baza cărora trebuie judecate alternativele.
6. Discutaţi cu elevii etapele luării unei decizii. Propuneţi elevilor să parcurgă etapele luării
unei decizii, ajutându-vă să completaţi matricea prin aplicarea proiecţiei nr. 2. Întrebaţi:A. Care este problema? (Alegerea unei facultăţi unde să-şi continue studiile)
B. Care sunt alternativele? (UPS din Bălţi, UB, USM)
C. Care sunt criteriile? (Taxe şcolare mici, independenţa în raport cu părinţii, prietenii
apropiaţi, calitatea educaţiei (studiilor)
D. Cum ar trebui ierarhizate criteriile? (Cereţi elevilor să ierarhizeze criteriile pe oscală pe care 1 reprezintă poziţia cea mai înaltă, 2 este poziţia imediat următoare ş.a.m.d.)
E. Cum ar putea fi evaluate alternativele? De exemplu, facultatea care corespunde în
cea mai mare măsură cerinţei referitoare la taxele şcolare ar putea fi notată cu 1, următoarea –cu 2, iar ultima – cu 3. În cazul în care există egalitate, diferenţierea se va face cu ajutorul
punctajului total. Se procedează la fel pentru toate criteriile şi toate facultăţile. După completarea matricei, se stabileşte scorul final obţinut de fiecare facultate.
Cea mai bună alternativă are punctajul cel mai mic. Oricum, elevii pot aprecia în mod diferit finalităţile, aşa încât considerarea lor că sunt la fel de importante poate induce în eroare.
Taxe mici

Independenţa

Prieteni2

3

4

Calitatea
educaţiei
1

USB „Alecu Russo”

1

3

2

2

UB

2

1

1

1

USM

3

2

3

1

Criterii
Ierarhia criteriilor
Alternative

7. Cereţi elevilor să spună ce decizie cred că va lua Alexandra, precizând, totodată, şi scopurile pe care ei le consideră cele mai importante, precum şi la ce trebuie să renunţe, înfiecare caz în parte. De exemplu, un elev ar putea susţine ideea după care Alexandra artrebui să urmeze facultatea la USB „Alecu Russo”, deoarece pentru ea prioritatea nr. 1 arfi plata unei taxe şcolare cât mai mici; în acest caz, ar renunţa la UB.

84

8. Distribuiţi fişa de lucru nr. 3 şi împărţiţi clasa în grupuri mici. Lucrând în grup, elevii
trebuie să aplice matricea pentru luarea unei decizii în cazul lui Vasile, care urmează să
se angajeze la lucru. Precizaţi că nu este obligatoriu ca toţi elevii să fie de aceeaşi părere
atunci când ierarhizează criteriile.
9. Cu toată clasa se discută modul în care elevii au evaluat alternativele pe care le are Vasile. De exemplu:

METRO

Bani
1
2

Atelier auto

1

1

3

Nici o schimbare

3

3

1

Ierarhia criteriilor

Independenţa
3
2

Absolvirea şcolii
22

11. Întrebaţi: Ce decizie va lua Vasile?
12. Finalizaţi activitatea, revăzând fiecare etapă a modelului folosit pentru luarea unei decizii. Cereţi elevilor să repete cele 6 etape. (Proiectaţi folia 1).
Proiecţia (folia) nr. 1
ETAPELE LUĂRII UNEI DECIZII:
Care este problema?
Ce decizie încerci să iei?
Care sunt alternativele?
Ce hotărâre doreşti să iei?
Care sunt criteriile?
Ce speri să realizezi luând decizia respectivă?
Ierarhizează criteriile.
Care este criteriul cel mai important? Dar cel mai puţin important? Ierarhizează criteriile în ordinea importanţei, notând cu 1 criteriul cel mai important, cu 2 – pe următorul
ş.a.m.d.
Evaluează alternativele.
Ierarhizează alternativele conform criteriilor stabilite. Două alternative care corespundîn aceeaşi măsura criteriilor stabilite vor fi punctate la fel. Alternativele pot fi notate şi cu
plus (+) sau minus (-), conform gradului de adecvare la criterii.
Ia decizia.
Care alternativă corespunde în cea mai mare măsura scopurilor urmărite? Ce câştigi în
fiecare caz în parte? La ce renunţi în fiecare caz în parte?

85

Proiecţia (folia) nr. 2
MATRICEA PENTRU LUAREA UNEI DECIZII
1. Care este problema?
2. Care sunt alternativele?
3. Care sunt criteriile?
4. Ierarhizează criteriile.
5. Evaluează alternativele.
6. Ia decizia.
Criterii:
Criterii
Ierarhia criteriilor
Alternativa 1
Alternativa 2
Alternativa 3
Alternativa 4Fişa de lucru nr. 1
ALEXANDRA MERGE LA FACULTATE
Care este problema?
Alexandra este elevă în clasa a XII-a de liceu. După absolvirea liceului vrea să meargă lafacultate. Se gândeşte să studieze literatura engleză, dar nu a luat încă o hotărâre definitivă.
Banii nu sunt o problemă pentru anii de facultate. Problema este că nu ştie la ce facultate arfi mai bine să se înscrie.
Care sunt alternativele?
Alexandra şi mama ei au ales trei universităţi pe care le-au vizitat.
Universitatea de Stat «Alecu Russo» din Bălţi (USB) se află la o mică distanţă de locuinţa
Alexandrei. Are o reputaţie bună. La această universitate se gândesc să meargă şi câteva
dintre prietenele Alexandrei, dar nu şi prietenele ei cele mai bune, care au optat pentru o altăuniversitate. Taxa şcolară nu este mare. Alexandra ar putea locui acasă, astfel încât cheltuielile de întreţinere ar fi mici.
Universitatea Bucureşti (UB). UB este o universitate mare, renumită pentru facultăţile salede drept şi geografie. Fiind o universitate finanţată de stat, taxele şcolare sunt mici. Totuşi,închirierea unei camere, alimentarea cer cheltuieli mari, la fel ca şi transportul de acasă la facultate şi invers. Cele mai bune prietene ale Alexandrei intenţionează să se înscrie la UB.
Universitatea de Stat din Moldova (USM) este o instituţie cu o bună reputaţie. Facultatea
de limbi străine este cunoscută ca una dintre cele mai bune. La USM taxele şcolare suntmari. Nici o prietenă de-a Alexandrei nu intenţionează să meargă la USM.
Care sunt criteriile Alexandrei?
Alexandra s-a gândit mult şi a stabilit patru criterii pe care le consideră primordiale. Înprimul rând, taxele şcolare sunt pentru ea un criteriu important, deoarece dispune de o suma
limitată de bani. În al doilea rând, Alexandra ar prefera să nu stea acasă, pentru a avea maimultă independenţă. În al treilea rând, Alexandra ţine la compania prietenelor şi ar vrea săstudieze împreuna cu ele la facultate. În cele din urmă, Alexandra vrea să fie sigură că va fi
instruită de profesori prestigioşi.
Folosiţi matricea pentru adoptarea unei decizii şi decideţi, pe baza criteriilor Alexandrei, ce alegere ar trebui să facă aceasta.

86

Activitate 2: Învăţăm să gândim economic (modul economic de gândire în rezolvarea
enigmelor economice)
Materiale: Fisele de lucru nr. 1, 2 – câte un exemplar pentru fiecare elev; proiecţie.
Desfăşurare:
1. De ce nivelul de viaţă în Japonia (o ţară fără resurse naturale) este mai înalt decît în
Rusia (o ţară bogată în resurse naturale).
2. Repartizaţi fiecăruia Fişa de lucru nr. 1, care conţine principiile, Ghidului practic deanaliză economică.
3.	Prezentaţi algoritmul de aplicare a principiilor economice analizând enigma economică propusă:-		 aplicaţi principiul: Oamenii creează sistemele economice care le influenţează opţiunile şi motivaţiile; astfel puteţi ajunge la concluzia că posibilităţile, riscurile,
temerile, oportunităţile individuale şi de afaceri sunt influenţate de regulile carefuncţionează şi de obiceiurile tradiţionale din economia unei ţări. Pe măsură ceregulile care guvernează activitatea economică se schimbă, se schimbă atât motivele care îi determină pe oameni să iniţieze activităţi economice, cât şi opţiunilelor. În cazul când regulile nu se schimbă, nu se schimbă nici opţiunile oamenilor
de a activa mai productiv şi rentabil din perspectiva economică.
-		 Aplicând principiul „Opţiunile oamenilor au consecinţe în viitor” pentru a explica
enigma economică propusă, veţi ajunge la concluzia că, la nivel economic, efectul
indirect al unor acţiuni ar putea fi total diferit de cel aşteptat, de aceea trebuie să
anticipăm consecinţele acţiunilor noastre prezente.
4.	Prezentaţi elevilor şi alte enigme economice. Proiecţia nr. 1.
5. Împărţiţi participanţii în grupuri. Cereţi-le să-şi aleagă unul sau două enigme şi să lerezolve cu ajutorul Ghidului. Elevii vor lucra în grupuri pentru a rezolva enigmele.
Sfătuiţi-i să nu judece lucrurile dintr-o perspectivă noneconomică. Propuneţi-le să
aplice principiile menţionate în Ghid, pentru a înţelege problema dintr-un punct devedere economic. Verificaţi algoritmul de aplicare a principiilor economice.
6. Discutaţi soluţiile găsite de grupuri.
7.	Periodic, în cadrul lecţiilor, prezentaţi clasei diferite enigme, pentru a dezvolta laelevi deprinderi de analiză economică.
8. Îndemnaţi-i pe elevi să caute ei înşişi asemenea enigme şi să le prezinte în clasă;explicaţi modul în care apare o enigmă economică. Pentru a prezenta o enigmă economică, participanţii vor fi sfătuiţi să apeleze la exemple locale sau naţionale.(Fişa delucru nr. 3)Fişa de lucru nr. 1
GHID PRACTIC DE ANALIZĂ ECONOMICĂ
Studiul economiei începe cu şase principii pe care le veţi găsi în acest Ghid şi care suntfolosite pentru a explica multe probleme economice, inclusiv pentru a rezolva enigmele
economice. Principiile la care ne referim sunt valabile pentru toţi oamenii, indiferent devârstă, religie, convingere politică, sex sau tradiţii culturale. Să cercetam aceste principii şisă analizăm cum pot fi utilizate pentru a rezolva enigmele economice.
Principiul nr. 1: Oamenii aleg, deci au un comportament economic.
În mod obişnuit, oamenii se confruntă cu problema alegerii. Ei trebuie să aleagă zilnic
ce să îmbrace; elevii trebuie să opteze între a învăţa sau a ieşi la plimbare, între a-şi găsi unserviciu sau a continua studiile. Indiferent dacă este vorba despre bătrâni sau tineri, bogaţi

87

sau săraci, ei trebuie să aleagă, iar alegerile influenţează viatța, mai mult chiar, aceste alegeri
influenţează şi vieţile celorlalţi.
Economiştii consideră că toate acţiunile economice – ale indivizilor, ale diferitelor firme
sau ale statului – sunt rezultatele alegerilor pe care le fac indivizii. Dacă înţelegem de ce şi
cum aleg oamenii, putem înţelege şi anticipa acţiunile pe care aceştia le vor iniţia. Desigur,
nu toţi oamenii vor face aceleaşi alegeri, pentru că fiecare om apreciază lucrurile într-un
mod propriu.
Altfel spus, opţiunile personale diferă. Însă fiecare om trebuie să opteze. Toţi oamenii acţionează urmărind un anumit scop, au un comportament specific. În economie, acest
comportament este denumit economic. Prin comportament economic se înţelege faptul că,puşi în diferite situaţii, oamenii aleg alternativa care pare a fi cea mai reuşită, pentru că ea
implică cel mai mic cost şi cel mai mare beneficiu în raport cu orice alternativă existentă.
De exemplu, cum se poate explica că într-o fabrică oarecare din Rusia se produc bunuri de ocalitate inferioară? Economiştii ar răspunde că trebuie să existe un motiv: managerii fabricii
acţionează conform unor principii economice perimate, deşi comportamentul lor nu este îninteresul consumatorilor.
Principiul nr. 2: Orice alegere presupune anumite costuri.
Acest principiu important ne arată că fiecare renunţă la ceva, atunci când face o anumită
alegere. O alegere presupune, de fapt, doua acţiuni. Atunci când avem în faţă mai multe
alternative, noi alegem şi renunţăm în acelaşi timp. Deşi, în mod obişnuit, se spune “Nu
am avut de ales”, de fapt, întotdeauna există alternative, pentru că există substitute pentru
orice. Dar uneori costul unei alternative este atât de mare sau atât de mic, încât ni se pare că
avem doar o singură alternativă. De exemplu, dacă la desert avem de ales între o prăjitură deciocolată şi nişte mere viermănoase, ne costă atât de puţin să renunţam la respectivele mere,încât ni se pare că nu există decât o alternativă şi anume, prăjitura de ciocolată.
Într-o economie de piaţă, opţiunile oamenilor sunt importante. Consumatorii trebuie săaleagă bunurile şi serviciile pe care le vor cumpăra; ei sunt conştienţi de faptul că atunci
când fac aceste alegeri, sunt nevoiţi să renunţe la alte bunuri. Producătorii trebuie să decidă
ce bunuri să producă şi cum să le producă în mod eficient. Dacă deciziile producătorilor sunt
incorecte, ei nu vor putea să-şi păstreze afacerile. Într-o democraţie, alegătorii optează între
diferiţi candidaţi, alegându-şi conducătorii. Pentru că avem mai multe nevoi decât resurse,
orice alegere pe care o facem presupune un anumit cost.
Principiul nr. 3: Comportamentul uman poate fi anticipat.
Putem anticipa modul în care vor reacţiona oamenii în diferite situaţii. Prin motivaţie seînţelege orice recompensă sau sancţiune care îi determină pe oameni să acţioneze într-un
anumit fel. În mod obişnuit, motivaţia oamenilor se schimbă, dacă beneficiile pe care leobţin sunt mai mari sau dacă costurile pe care trebuie să le suporte sunt mai mici. Iar dacăse schimbă motivaţia oamenilor, se schimbă şi opţiunile lor, dar într-un mod ce poate fi
anticipat.
Ce motive ne determină acţiunile? Cât de greu este un test atunci când trebuie să răspunzi la toate întrebările? Ar învăţa oare elevii la fel de sârguincios, dacă toţi ar primi aceleaşi note?
Într-o economie de comandă, responsabilitatea deciziilor privind producţia o au cei carecomandă. Să spunem că aceştia decid să se producă 100 000 perechi de pantofi. Nimeni nu
spune că pantofii trebuie să fie de bună calitate sau de mărimi diferite. În aceste condiţii, ofabrică ar produce 100 000 de perechi de pantofi pentru copii şi ar considera că a acţionatraţional, pentru că pantofii de copii, având dimensiuni mai mici, s-ar putea produce dintr-o
cantitate mai mică de piele.
Într-o economie de piaţă, motivaţia firmelor este profitul. Pentru a obţine profit, firmele

88produc ceea ce solicită cumpărătorii. O fabrică de pantofi trebuie să determine ce tip de pantofi doresc şi dacă consumatorii sunt dispuşi să cumpere. Dacă reuşeşte, atunci obţine profit.
Dacă nu reuşeşte, atunci alte firme vor obţine profit.
Principiul nr. 4: De pe urma schimbului pot câştiga atât cumpărătorii, cât şi vânzătorii.
Oamenii din întreagă lume fac comerţ pentru a obţine bunurile şi serviciile de care au
nevoie. Comerţul a existat din cele mai vechi timpuri. De ce? Pentru că astfel oamenii îşi
pot satisface mai bine nevoile. Posedând un surplus (relativ) de bunuri subapreciate, ei leschimbă pe bunuri supraapreciate de care duc lipsă (în mod relativ).
Japonezii comercializează în SUA televizoare şi aparate de fotografiat, cumpără din alteţări grâu şi cherestea. Lucrătorii şi patronii schimbă timp de muncă contra salariu. De fiecaredată, oamenii decid, urmărind anumite scopuri. Cei implicaţi într-un act de schimb cedează
anumite valori pentru a câştiga ceva ce are pentru ei o valoare mai mare; astfel, în urma tranzacţiei efectuate, situaţia lor se îmbunătăţeşte. De pe urma comerţului, oamenii obţin mai
mult decât bani; ei pot câştiga timp liber, sănătate, o mare diversitate de bunuri de consum
sau servicii.
Studiind comportamentul economic, ne dăm seama dacă oamenii sunt încurajaţi sau descurajaţi să facă comerţ conform reglementărilor juridice existente.
Principiul nr. 5: Opţiunile oamenilor au în viitor atât efecte (consecinţe) directe, câtşi indirecte.
Frederic Bastiot, un economist francez din secolul al XIX-lea, susţinea că diferenţa dintre un economist bun şi unul prost este că economistul prost ia în considerare numai efectele
imediate, vizibile, pe când un economist bun prevede efectele indirecte ale cauzei iniţiale.
De exemplu, dacă o persoană consumă alcool, pe moment, devine bine dispusă (efectul
imediat), dar, mai apoi, va avea o durere de cap (efectul indirect al consumului de alcool). La
nivel economic, efectul indirect al unei acţiuni ar putea fi total diferit de cel imediat. Modul
economic de gândire cere să anticipăm consecinţele pe care acţiunile noastre prezente le pot
avea în viitor. De exemplu, debarasarea de deşeurile chimice prin deversare în apele râurilor
poate ieftini, în prezent, produsele chimice, dar va avea consecinţe nefaste asupra sănătăţii
oamenilor. Să presupunem că statul intervine şi impune preţuri mici la produsele din carne.
Această măsură poate fi considerată foarte bună, pentru că este luată din dorinţa de a-i ajuta
pe oameni, dar ea va avea drept efecte indirecte scăderea ofertei de carne sau comercializarea unor produse din carne de calitate inferioară şi apariţia pieţelor negre.
Principiul nr. 6: Oamenii creează sisteme economice care le influenţează opţiunile
indivizilor şi motivaţiile.
Opţiunile individuale sunt influenţate de regulile care funcţionează în economia unei ţărişi de obiceiurile tradiţionale. Oamenii de pretutindeni pot colabora pentru a-şi asigura hrana,îmbrăcămintea, locuinţele, mijloacele de transport şi toate bunurile sau serviciile de care au
nevoie. Modul în care oamenii colaborează este guvernat de regulile nescrise ale cooperării
şi aceste reguli influenţează motivaţia personală.
Legile şi contractele economice sunt exemple de reguli scrise, în timp ce comportamentul curtenitor (“Clientul are întotdeauna dreptate”) este o regulă nescrisă sau un obicei. Pemăsura ce regulile care guvernează activitatea economică se schimbă, se schimbă atât motivele care îi determină pe oameni să iniţieze activităţi economice, cât şi opţiunile lor.

89

Proiecţia nr. 1
ENIGME ECONOMICE
1. Cel mai adesea, se consideră că prin reciclarea hârtiei protejăm natura, salvând pădurea. Cum se poate explica atunci faptul că, deşi reciclăm hârtia, avem mai puţini
copaci?
2. În avion, copiii sunt mai în siguranţă în scaune special asigurate, decât în braţele părinţilor. Însă, în prezent, Guvernul SUA nu impune utilizarea scaunelor de siguranţă.
În mod corect, s-a ajuns la concluzia că, dacă s-ar proceda aşa, numărul accidentelorar fi mai mare. Cum este posibil aşa ceva?
3. În zilele noastre, automobilele sunt echipate cu sisteme de siguranţă, ca frânele antiblocaj sau pernele de aer. Cu toate acestea, în prezent, oamenii sunt victimele mai
multor accidente. De ce?
4. De ce, în Rusia, faţada şi scările unui bloc de locuinţe sunt neîngrijite, spre deosebire
de interiorul apartamentelor, care nu e la fel?
5. De ce ar da un om de ştiinţă israelian jucării puilor de găina?
6. Cum se explică faptul că străinii de diferite religii, chiar şi cei care s-au luptat unii cualţii, fac totuşi comerţ?
7. Cum poate fi explicată atitudinea unui politician onest şi bine intenţionat care cere
scumpirea zahărului, ştiind că aceasta măsura afectează un număr mare de oameni?
8. Fosta URSS era o supraputere în domeniul bogăţiilor naturale, militar sau al cercetării spaţiului cosmic. Totuşi, acest stat puternic şi mândru se confruntă cu dificultăţi
atunci când este vorba de producţia unor bunuri de consum obişnuite, cum sunt pantofii, cămăşile, hamburgerii. De ce?
9. Cum se explică faptul că în prezent mulţi nu se prezintă la vot cu ocazia alegerilor,
deşi, în trecut, au luptat şi chiar au murit pentru dreptul la vot?
10. Cum se explică faptul că brazilienii, cunoscuţi ca fermieri înnăscuţi şi oameni deafaceri prudenţi, distrug acri de pădure ecuatorială, deşi terenul nu poate fi cultivat şi
nici nu poate fi transformat în păşuni pentru vite?
11. Cum se explică faptul că persoane mai puţin atrăgătoare din punct de vedere fizic secăsătoresc, în timp ce persoane a căror înfăţişare este peste medie nu reuşesc să-şigăsească un partener în viaţă?
12. Cum se explică faptul că oamenii comit crime, deşi ştiu că pot fi pedepsiţi?
13. Există ţări cu populaţie numeroasă care sunt bogate. Există însă şi ţări cu populaţie
numeroasă care sunt sărace. Cum se explică acest fapt?
Fişa de lucru nr. 2
CUM SĂ CONSTRUIM O ENIGMĂ ECONOMICĂ
1. Ia seama la lucrurile care par a fi ciudate. Odată ce ai identificat o problemă, prezint-oîntr-un mod cu care cei mai mulţi oameni ar fi de acord.
2. Formulează un prim enunţ unanim acceptat. De exemplu: Hrana este un elementesenţial pentru viaţa omului. Noi vrem că toţi oamenii să-şi poată procura hrananecesară. De aceea, alimentele ar trebui să aibă preţuri mici.
3.	Pune problema altfel. Construieşte o propoziţie aflată într-un raport de opoziţie (decontradicţie sau de contrarietate) cu prima, dar care pare să fie la fel de adevărata ca şiaceasta. De exemplu: Acolo unde preţul alimentelor este mai mic decât preţul pieţei,magazinele sunt, de multe ori, goale.

90

4. Judecă lucrurile dintr-o perspectivă economică. Aplică principiile menţionate în Ghidul practic de analiză economică, pentru a înţelege problema dintr-un punct de vedere
economic.
De exemplu: preturile reprezintă motivaţii economice. Dacă ele sunt menţinute la unnivel prea scăzut, fermierii nu vor fi motivaţi să producă hrana pe care cu toţii o considerăm
necesară. Preturi mai mari ar stimula creşterea producţiei.
Materialele sunt adoptate după suporturile didactice, elaborate în cadrul National
Council on Economic Education, New York, SUA şi Consiliului român pentru Educaţie Economică
Activitate 3: Suntem consumatori avizaţi?
În calitate de consumatori, oamenii achiziţionează, prin intermediul pieţei, bunurile şiserviciile necesare satisfacerii trebuinţelor. Datorită faptului că dispun de venituri limitate,consumatorii se confruntă permanent cu problema alegerii, fiind în situaţia de a renunţa launele bunuri, în favoarea altora. Comportamentul consumatorului implică opţiuni responsabile; alegerea consumatorului este determinată de factori ca: utilitatea economică a bunurilor, preţul acestora şi cantitatea în care sunt oferite pe piaţă, venitul disponibil.
• Ce este utilitatea economică? – Satisfacţia obţinută de o persoană în urma consumării unui bun sau serviciu, de exemplu: satisfacţia personală în urma procurării unuimantou.
• Ce factori determină utilitatea economică? – Preferinţele consumatorilor, cantitatea în care bunul este oferit pe piaţă, preţul bunului ş.a., în exemplul nostru, cu cât
un mantou este pe plăcul cumpărătorului, cu cât este mai bună calitatea lui şi cu câtpreţul este mai accesibil, cu atât creşte utilitatea economică şi, respectiv, satisfacţia
cumpărătorului.
• Ce relaţie există între utilitate şi preţ? – Pentru consumator preţul reprezintă cheltuielile pe care acesta le face în vederea obţinerii satisfacţiei. Raportul utilitate – preţexprimă eficienţa actului de cumpărare. În exemplul nostru, eficienţa şi, respectiv,
satisfacţia avea să fie mai mare în caz când preţul va fi redus cu cât mai mult.
• În ce constă comportamentul consumatorului raţional? – Consumatorul raţionalobţine maximum de utilitate, cumpărând, cu venitul limitat de care dispune, diferite
bunuri şi servicii oferite spre vânzare.
În viaţa reală, alegerea consumatorului poate fi influenţată şi de alţi factori, precum deciziile producătorilor privind sortimentul, calitatea şi cantitatea bunurilor pe care le oferă pepiaţă. Producătorii decid în funcţie de interesele lor, care nu coincid, în mod necesar, cu celeale consumatorilor. Ca şi producătorul, consumatorul acţionează conform principiului raţionalităţii eficienţei, urmărind maximizarea satisfacţiei obţinute în urma cheltuirii venitului
limitat de care dispune.
Consumatorul beneficiază de anumite drepturi, care sunt garantate şi apărate prin lege.
Utilizând reglementările juridice privind protecţia consumatorului, putem învăţa cum trebuie să acţionăm atunci când sunt încălcate drepturile de consumator.
Materiale:• Carduri pentru vânzători – câte cinci din fiecare produs.
•	Bancnote de 50 lei, câte 2 pentru fiecare cumpărător.
• Folia nr. 1: Drepturile consumatorului.
• Folia nr. 2: Atribuţiile Agenţiei Naţionale pentru Protecţia Consumatorilor.
• Fişa de lucru nr. 3: Sfaturi utile cumpărătorilor.

91

Desfăşurare:
1. Explicaţi elevilor că vor participa la simularea unor acte de vânzare-cumpărare pentru aînţelege mai bine comportamentul consumatorului raţional. 5 elevi vor fi „vânzători”, iar
restul vor fi „cumpărători”. Solicitaţi 5 voluntari care să fie vânzători. Dacă nu se oferă
nici un elev, numiţi-i dvs. Distribuiţi „vânzătorilor” carduri pentru vânzători – câte cinci
din fiecare produs. Explicaţi „vânzătorilor” că preţurile menţionate pe cardurile lor suntorientative. Ei au interesul să încaseze, din vânzări, o sumă cât mai mare; de aceea, pot
vinde la preţuri diferite de cele menţionate pe carduri, cu condiţia să câştige cât mai mult.
Totodată, pentru a atrage cumpărătorii, pot să facă reclamă produselor pe care le oferă
spre vânzare. Indicaţi „vânzătorilor” locul unde îşi vor deschide „magazinele” şi acordaţi-le 3 minute pentru amenajarea spaţiului de vânzare şi adoptarea strategiei pe care ovor urma.
2. Distribuiţi „cumpărătorilor” banii pe care îi vor folosi în tranzacţii. Fiecare cumpărător
va primi două bancnote de 50 de lei. Puteţi apela la un elev să vă ajute să distribuiţi materialele mai sus menţionate. Amintiţi cumpărătorilor că este în interesul lor să maximizeze
satisfacţia pe care o pot obţine cu venitul de care dispun. Subliniaţi faptul că vor obţine
satisfacţie doar cumpărând bunuri. De aceea, chiar dacă unora li se va părea că preţul pe
care trebuie să-l plătească este prea mare, este mai bine să cumpere, decât să păstreze
banii. Dacă nu cumpără nimic, nu pot obţine satisfacţie. Acordaţi-le 3 minute pentru a
studia instrucţiunile şi a-şi elabora strategia de cumpărare.
3. Daţi semnalul de începere a tranzacţiilor. Anunţaţi elevii că au la dispoziţie 10 minutepentru a vinde, respectiv, a cumpăra produse. Cu 1 minut înainte de expirarea timpului
alocat cereţi-le să finalizeze tranzacţiile şi, apoi, să revină la locurile lor.
4. Discutaţi activitatea desfăşurată pe baza următoarelor întrebări:a. Cum au procedat vânzătorii pentru a-i atrage pe cumpărători? (Răspuns: Au amenajat spaţiile de vânzare, au pus firme, au făcut reclamă, au redus chiar şi preţul, dacăau considerat necesar).
b. Cum au procedat cumpărătorii pentru a câştiga de pe urma tranzacţiilor efectuate?
(Răspuns: S-au informat în legătură cu oferta, au evaluat preţurile în funcţie de veniturile lor, au negociat cu vânzătorii, au raportat utilitatea bunurilor la preţul lor).
5. Aduceţi-le aminte elevilor că, cumpărând ceva, ei satisfac o necesitate, utilitatea economică se reflectă prin nivelul de satisfacţie de la marfa procurată. Consumatorul raţionalobţine maxim de utilitate cumpărând, cu venitul limitat de care dispune, diferite bunurişi servicii oferite spre vânzare. Întrebaţi cumpărătorii ce satisfacţie au obţinut, adică ce
au procurat reieşind din veniturile lor şi stabiliţi care a fost satisfacţia maximă obţinută.
Cereţi elevului care a obţinut satisfacţia cea mai mare să explice clasei cum a procedat.
Felicitaţi-l şi oferiţi-i un premiu (o notă bună sau, poate, „o mostră” din produsul care i-a
adus această satisfacţie).
6. Cereţi vânzătorilor să indice profitul obţinut. Cereţi elevului care a obţinut profitul cel
mai mare să explice clasei ce strategie de vânzare a aplicat. Felicitaţi-l şi oferiţi-i şi lui
un premiu (de asemenea, o notă bună sau „o mostră” din produsul care i-a adus acest
profit).
7. Identificaţi „consumatorul” care a obţinut cea mai mică satisfacţie şi cereţi-i să expliceclasei ce s-a întâmplat.
Observaţie: Este de presupus că acest consumator a achiziţionat un produs necorespunzător calitativ, şi anume, unt de arahide cu termen de valabilitate expirat. În completarea
explicaţiilor oferite de elev, discutaţi situaţia respectivă pe baza următoarelor întrebări:92

a. Ce satisfacţie poate oferi un produs expirat ? (Răspuns: Zero).
b. Pe cine consideraţi vinovat de achiziţionarea unui produs expirat? (Răspuns: Atâtvânzătorul, cât şi cumpărătorul. Vânzătorul nu trebuia să ofere la vânzare un produs
expirat. Cumpărătorul trebuia să citească cu atenţie informaţiile de pe etichetă).
c. Ce poate face, în această situaţie, cumpărătorul? (Răspuns: Să returneze produsulşi să solicite înlocuirea lui sau restituirea banilor plătiţi. În caz contrar, se va adresa
Oficiului pentru Protecţia Consumatorului).
8. Explicaţi elevilor faptul că drepturile consumatorilor sunt protejate prin lege. Proiectaţi
folia: Drepturile consumatorului şi explicaţi fiecare drept în parte. Cereţi elevilor să dea
exemple de încălcări ale drepturilor consumatorului.
9.	Precizaţi faptul că în Moldova există şi funcţionează Agenţia Naţională pentru Protecţia
Consumatorului care veghează respectarea drepturilor consumatorilor şi sancţionează
încălcările acestora. Proiectaţi folia: Atribuţii ale Agenţiei Naţionale pentru Protecţia
Consumatorului şi prezentaţi fiecare atribuţie în parte.
10. Distribuiţi elevilor fişa: Sfaturi utile cumpărătorilor şi cereţi-le să o completeze.
11. Reluaţi principalele probleme discutate în cadrul activităţii pe baza următoarelor întrebări:•		 Cum se comportă un consumator raţional? (Răspuns: Consumatorul raţional obţine
maxim de utilitate cumpărând, cu venitul limitat de care dispune, diferite bunuri şi
servicii oferite spre vânzare).
•		 Care sunt drepturile consumatorului? (Răspuns: Dreptul de a fi protejat, de a fi informat, de a fi despăgubit, de a reclama, de a se organiza în asociaţii care să-i promoveze interesele).
•		 Cum procedăm atunci când ne sunt încălcate drepturile de consumatori? (Răspuns:
Putem să returnăm produsul şi să solicităm înlocuirea lui sau restituirea banilorplătiţi. În caz contrar ne vom adresa Agenţiei pentru Protecţia Consumatorului).
BANCNOTE DE 50 DE LEICâte două pentru fiecare cumpărător

93

Folia DREPTURILE CONSUMATORILOR
LEGaE Nr. 105 din 13.03.2003 privind protecţia consumatorilor
Orice consumator are dreptul la:a) protecţia drepturilor sale de către stat;b) protecţie împotriva riscului de a achiziţiona un produs, un serviciu care ar putea să-iafecteze viaţa, sănătatea, ereditatea sau securitatea ori să-i prejudicieze drepturile şiinteresele legitime;c) remedierea sau înlocuirea gratuită, restituirea contravalorii produsului, serviciului ori
reducerea corespunzătoare a preţului, repararea prejudiciului, inclusiv moral, cauzat
de produsul, serviciul necorespunzător;d) informaţii complete, corecte şi precise privind produsele, serviciile achiziţionate;e) instruire în domeniul drepturilor sale;f) organizare în asociaţii obşteşti pentru protecţia consumatorilor;g) adresare în autorităţile publice şi reprezentarea în ele a intereselor sale;h) sesizarea asociaţiilor pentru protecţia consumatorilor şi autorităţilor publice asupraîncălcării drepturilor şi intereselor sale legitime, în calitate de consumator, şi la înaintarea de propuneri referitoare la îmbunătăţirea calităţii produselor, serviciilor.

94

SET DE CARDURI PENTRU VÂNZĂTORI
BOMBOANE DE CIOCOLATĂ
Fabrica Bucuriapreţul: 30 lei
Termen de valabilitate: 8 luni				

data fabricării: 06.07.2011

UNT DE ARAHIDE
Produs în Cipru
preţul: 50 de lei
Termen de valabilitate: 6 luni 				data fabricării: 06.01.2011

NECTAR DE PORTOCALE
Produs în Greciapreţul: 25 de lei								data expirării: 06.05.2012

SALAM VIENEZ
Producător MEAT HOUSEpreţul: 90 de lei
Termen de valabilitate: 6 luni				

data fabricării: 06.03.2012

CAFEA DECOFEINIZATĂ
Ambalat în Româniapreţul: 25 de lei							a se utiliza înainte de martie 201295

Folia ATRIBUŢIILE
AGENŢIEI NAŢIONALE PENTRU PROTECŢIA CONSUMATORULUIAgenţia are următoarele atribuţii:1. Să elaboreze reglementări privind conservarea, ambalarea, etichetarea, transportul,
depozitarea şi comercializarea produselor interne sau importate, pentru a nu periclitaviaţa, sănătatea sau siguranţa consumatorilor.
2. Să supravegheze respectarea dispoziţiilor legale privind calitatea produselor şi serviciilor prestate, inclusiv prin efectuarea de inspecţii în pieţe, la producători şi depozite,
având acces la documentele referitoare la aceste produse.
3. Să interzică comercializarea produselor de import care pot afecta interesele consumatorilor.
4. Să verifice utilizarea corectă a mijloacelor de măsurare folosite pe piaţă, interzicându-le pe cele necorespunzătoare.
5. Să oprească temporar sau definitiv comercializarea, importarea sau fabricarea produselor cu deficienţe de calitate.
6. Să dispună retragerea autorizaţiei de funcţionare şi distrugerea produselor oprite dela comercializare.
7. Să aplice amenzi sau să sesizeze organele de urmărire penală, dacă se constată încălcări ale legii.
8. Să desfăşoare activităţi de educare şi informare a consumatorilor.
9. Să primească şi să rezolve sesizările consumatorilor sau asociaţiilor acestora.
10. Să verifice dacă afirmaţiile prezentate prin publicitate, prospecte, cataloage sunt în
conformitate cu parametrii ce caracterizează produsele sau serviciile respective.
SFATURI UTILE CONSUMATORILOR
Numele elevului _____________________________
Citiţi recomandările de mai jos:
1. Nu cumpăraţi mărfuri comercializate în spaţii improprii, neigienice sau oferite devânzători nepoliticoşi.
2. Nu cumpăraţi produse alimentare cu miros neplăcut sau care şi-au schimbat culoarea
şi aspectul fizic.
3. Citiţi cu atenţie eticheta produsului, termenul de valabilitate sau de garanţie.
4. Nu cumpăraţi lucruri prea ieftine, pot fi furate, expirate sau falsificate.
5. Solicitaţi bonul de vânzare, certificatul de garanţie. Păstraţi aceste documente pentru
situaţii neprevăzute.
6. Adresaţi-vă Agenţiei pentru Protecţia Consumatorului atunci când drepturile voastre
de cumpărător v-au fost încălcate.
7. În cazul achiziţionării unui produs necorespunzător cereţi vânzătorului să vi-l schimbe sau să vă returneze banii.
8. Dacă doriţi să adresaţi o reclamaţie scrisă firmei producătoare, acesta trebuie să cuprindă:- numele şi prenumele, adresa, telefonul;- prezentarea succintă a problemei (cauza nemulţumirii);- prezentarea clară a modalităţilor în care doriţi să fie rezolvată problema;- copii ale bonului de vânzare şi ale certificatului de garanţie.

96

Utilizaţi un limbaj politicos, dar ferm, exprimaţi-vă ideile clar şi concis. Exemplificaţi uncaz de încălcare a drepturilor consumatorului. Redactaţi o reclamaţie către patronul firmei
producătoare. Analizaţi modul în care a fost soluţionat.
Materialele sunt adoptate după suporturile didactice, elaborate în cadrul National
Council on Economic Education, New York, SUA şi Consiliului român pentru Educaţie Economică.
Activitate 4: Învăţăm să fim antreprenori (fabrica de jucării)Pentru a avea o afacere trebuie să produci şi să vinzi acele bunuri şi servicii pe care şi ledoresc consumatorii. Firmele cumpără resurse cum sunt forţa de muncă, mijloace de producţie şi materii prime care, pentru procesul de producţie reprezintă „intrări”, şi se numesc
factorii de producţie, dar produc bunuri şi servicii („ieşiri”) pe care le vând. În acest mod sepoate obţine un profit, care reprezintă recompensă întreprinzătorului. Toate cheltuielile pe
care le face întreprinzătorul pentru a achiziţiona factorii de producţie necesari se regăsesc
în costul de producţie. Venitul total al firmei se calculează înmulţind preţul produsului cunumărul de produse vândute. Profitul firmei este definit drept diferenţa dintre venitul total şi
costul total de producţie. Obiectivul major al firmei este să-şi mărească profitul – ceea ce odetermină să caute un preţ şi un nivel de producţie la care venitul total să depăşească, costul
total într-o măsură cât mai mare. În cazul în care costul total depăşeşte venitul total, firma
are pierderi.
Materiale:• Lista preţurilor resurselor de producţie.
• Fisa de lucru nr. 1: Calculul costului de producţie, câte un exemplar pentru fiecare
elev.
• Fisa de lucru nr. 2: Cheltuieli şi încasări pentru jucării, câte un exemplar pentru fiecare elev.
• Fisa de lucru nr. 3: Calculul profitului, câte un exemplar pentru fiecare elev.
• Carduri – bancnote de 10 lei pentru fiecare elev.
• Articole mărunte ca: gheme de bumbac, hârtie, paie, markere, stofă, fire, coşuleţe
etc.
Reţineţi: Pregătiţi pentru fiecare grup de patru sau cinci elevi câte o pungă/cutie cu materialele necesare creării unui prototip de jucărie.
Desfăşurare:
1. Alcătuiţi grupuri a câte patru sau cinci elevi. Anunţaţi-i că fiecare grup are o afacere cujucării şi va produce un prototip de jucărie al cărui preţ de vânzare va fi de 10 lei.
2. Daţi fiecărui grup o pungă (cutie) cu resurse şi lista cu preţurile resurselor de producţie.
Fiecare pungă (cutie) conţine resurse care vor fi folosite pentru a produce un prototip de jucărie. Atrageţi atenţia asupra faptului că resursele necesare producerii jucăriei au un cost.
3.	Pentru fiecare elev repartizaţi câte o Fişă de lucru nr. 1. Explicaţi faptul că vor avea ladispoziţie 15-20 de minute pentru a produce un prototip de jucărie, precum şi pentru a
completa Fişa de lucru nr. 1. Explicaţi că va trebui să menţină costul de producţie (costul resurselor) la un nivel cât mai scăzut şi să producă o jucărie care să fie atractivă
pentru un preţ de 10 lei. Definiţi costul de producţie ca fiind costul tuturor resurselor
folosite la producerea unui bun sau serviciu, incluzând aici şi salariile pentru forţa demuncă, precum şi chiria pentru spaţiu.
4. Arătaţi elevilor cum trebuie completată Fişa de lucru. Explicaţi că dintre elementele costului,chiria este un cost fix. Fiecare grup va plăti în total 1 leu, indiferent de mărimea acestuia
sau de numărul de jucării vândute. Cheltuielile cu munca sunt un cost variabil şi depind de97numărul membrilor grupului. De exemplu, dacă grupul are 4 membri, cheltuielile cu factorul
munca vor fi de 4 lei (4 x 1). Toate celelalte costuri sunt variabile şi vor depinde de resursele
utilizate (dacă folosesc sau nu resurse şi, în unele cazuri, cât de multe resurse folosesc).
5. Grupurile au la dispoziţie 15-20 de minute pentru a produce jucării. Apoi, câte o persoana din fiecare grup prezintă, timp de 1 minut, jucăria produsă şi îi face reclamă în vedereavânzării. Apoi, toate jucăriile se expun pe o masă. (Facultativ: în fața jucăriilor puteţi
aşeza cartonaşe sau plicuri cu numele jucăriei, unde se vor pune bonurile de comandă
sau banii folosiţi pentru plată).
6. Explicaţi, în clasă, că fiecare elev va primi câte o bancnotă de 10 lei pe care o va pune înfaţa jucăriei preferate (alta decât cea realizată de grupul propriu). De asemenea, trebuiesă comande jucăria respectivă, scriindu-şi numele pe bonul de comandă sau punând baniilângă jucărie, sau în plicul din faţă acesteia.
7. Daţi fiecărui elev câte un exemplar din Fişa de lucru nr. 2. Spuneţi-le să presupună că
firmele pot produce toate jucăriile care le-au fost comandate cu acelaşi cost ca al prototipului. Completaţi împreună cu elevii coloanele 1 şi 2. Amintiţi elevilor că fiecare jucărie
se vinde cu 10 lei şi, din moment ce firmele pot onora comenzile, venitul total al fiecărei
firme va fi egal cu 10 lei înmulţit cu numărul de jucării comandate.
8. Distribuiţi fiecărui elev câte un exemplar din fişă nr. 3. Asiguraţi-vă că aţi definit venitul
total (ca fiind preţul de vânzare al produsului înmulţit cu cantitatea de produse cerute pepiaţă) şi costul total (ca fiind costul total al resurselor în cazul nostru, resursele folosite
la producerea prototipului – înmulţit cu cantitatea de bunuri produsă). Explicaţi faptul
că profitul rezultă atunci când venitul total e mai mare decât costul total, iar pierderea
rezultă atunci când venitul total e mai mic decât costul total.
9. Împreună cu elevii completaţi coloanele 3, 4 şi 5 din Fişa nr. 2.
10. Discutaţi pe baza următoarelor întrebări:- Care sunt resursele necesare pentru producerea de bunuri şi servicii? (Muncitori, spaţiu de lucru etc.).
- Ce decizii iau producătorii referitor la bunurile şi serviciile pe care le produc?
(Ce, cum și cât de mult să producă).
- De ce sunt nevoiţi producătorii să aleagă cu grijă resursele pe care le vor cumpăra? (Resursele costă şi afectează, astfel, profitul).
- Ce este profitul? (Venitul total – costul total = profit. Posibil, elevii vor răspunde că„profitul este ceea ce rămâne după ce ai plătit pentru resurse”. Amintiţi-le elevilor căîntreprinzătorii obţin banii din vânzări (venitul total) şi plătesc pentru resursele utilizate (costul total). Profitul este diferenţa dintre venitul total şi costul total. Pierderile
apar în cazul în care costul este mai mare decât venitul total).
- De ce este profitul important pentru producător? (Profitul realizat determină continuarea producţiei; oferă producătorului o recompensă, în bani, pentru activitateasa şi serveşte ca stimulent material pentru a produce în continuare).
- Cum acţionează costul de producţie asupra consumatorilor? (Preţul de vânzare
include costul de producţie).
- Când întreprinzătorul are un profit mai mare? (Când reduce preţurile etc.).
- De ce unii întreprinzători înregistrează pierderi? (Cererea a fost mică, preţul ridicat etc.).
- De ce n-au putut unii dintre întreprinzători să vândă nici o jucărie? (Consumatorii au preferat alte jucării).
- Ce se poate întâmpla cu un întreprinzător, dacă nimeni nu doreşte să cumpere
bunurile produse de el? (Dă faliment).
-	În calitate de consumator, cum aţi decis ce jucărie să cumpăraţi?

98

Alte activităţi vs această problemă:I)	Organizaţi o vânzare de produse de panificaţie pentru a strânge bani pentru şcoală, sau
pentru o acţiune de caritate. Nu acceptaţi donaţii. Calculaţi costul de producţie pentru
toate produsele – ingrediente, munca, mijloace folosite, chiria pentru spaţiul de producţie. Stabiliţi un preţ pentru bunurile produse. Calculaţi profitul obţinut în urma vânzării.
Asiguraţi-vă că aţi inclus toate costurile de producţie.
II) Împărţiţi elevii în grupe de câte trei. Scrieţi numele unui produs diferit pentru fiecare
grup pe o foaie mare de hârtie şi aşezaţi-o într-un loc accesibil. Fiecare grup va scrie cât
mai multe costuri de producţie pentru produsul care i-a fost repartizat. După două minute, fiecare grup va trece la un alt produs, va citi ce a scris grupul anterior şi va adăuga
alte costuri de producţie. Se continuă până ce toate grupurile vor termina rotaţia.
III) Împărţiţi elevii în grupuri a câte patru. Fiecare grup îşi va imagina că are o afacere, constând în furnizarea bunurilor necesare pentru o petrecere, şi că i s-a cerut să facă acest
lucru pentru o aniversare la care invitaţi vor fi copii. Fiecare furnizor (grup) va avea învedere o petrecere pentru 20 de persoane. Elevii vor face o listă cu costurile de producţie
pentru petrecere, asigurându-se că au inclus şi costul bucatelor și celelalte costuri. Apoi
vor determina costul la care se ridică furnizarea produselor necesare pentru petrecere.
Lăsaţi timp fiecărui grup pentru a-şi prezenta meniurile şi preţul petrecerii. Apoi rugaţi
elevii să voteze pentru compania furnizoare pe care ar alege-o.
IV) Invitaţi un mic întreprinzător în clasă să le vorbească elevilor despre costurile pe caremajoritatea nu le iau în considerare, conducând o afacere.
LISTA PREŢURILOR RESURSELOR DE PRODUCŢIE
nr.

ResursePreţuri

Nr.

Resurse10.

Cană de cafea

2 lei

1 leu

11.

Dantela

1 leu

1 leu

12.

Cutie de carton

1 leu

Foarfece

2 lei

13.

Bucată de hârtie

50 de baniCană de hârtie

25 de bani

14.

Bandă de cauciuc

50 de bani

6.

Bucata de stofa

50 de bani

15.

Pungă de hârtie

50 de bani

7.

Folie de aluminiu

1 leu

16.

Pungă de plastic

50 de bani

8.

Bucată de fir

50 de bani

17.

Munca / muncitor

1 leu

9.

Chirie pe spaţiul de lucru

3 lei

18.

1.

Lipici50 de bani

2.

Creion roşu3.

Creion verde

4.
5.

PreţuriPuteţi folosi o mulţime de obiecte mărunte.
Faceţi o listă a obiectelor folosite. Fiecare cutie cu resurse conţine aceleaşi obiecte pentru fiecare grup. Când vă decideţi asupra resurselor care vor fi utilizate, trebuie să aveţi învedere faptul că preţul de vânzare al fiecărei jucării este de 10 lei; plata forţei de muncă şi aspaţiului trebuie să fie reflectată în preţul prototipului realizat.

99Fişa de lucru nr. 1
CALCULAREA COSTULUI DE PRODUCTIE
Numele _________________________
numele companiei:					denumirea produsului

Instrucţiuni: Alcătuiţi o listă cu toate resursele pe care grupul de elevi (companie) lefoloseşte pentru producerea jucăriilor. Notaţi resursele în coloana 1. Stabiliţi câte tipuri deresurse au fost folosite. Alcătuiţi o listă cu numărul de tipuri de resurse în coloana 2. Scrieţi
preţul în coloana 3, folosind lista de preturi ale resurselor.
Înmulţiţi datele din coloana 2 cu cele din coloana 3 pentru a completa coloana 4.
1

2

3

4

ResurseNumărul de resurse folositePreţul resurselor

Costul resurselorchirie

1

3 lei

3 lei

munca

Preţul jucăriei (adunaţi cifrele din ultima coloană)100Fişa de lucru nr. 2
CHELTUIELI ŞI ÎNCASĂRI PENTRU JUCĂRII
Numele __________________________________________
1. Scrieţi numele fiecărei jucării produse de fiecare companie, în coloana 1, şi numărul
de jucării cerute, în coloana 2.
2. După ce aţi completat fişa de lucru nr. 3, completaţi coloanele 3, 4 şi 5.
1

2

3

4

5

Numele produsului

Cantitatea vândută

Venitul total

Costul total

Profitul
sau pierderea

SET DE BANCNOTE DE 10 LEI

10 lei10 lei10 lei10 lei10 lei10 leiFişa de lucru nr. 3
CALCULAREA PROFITULUI (PIERDERII)
1.	Preţul de vânzare al unei jucării produse este de

10 lei

2. Câte jucării au fost comandate (cantitatea ceruta)
3.	Pentru a determina venitul total obţinut din vânzări, folosiţi formula:Preţul de vânzare (10 lei)  Cantitatea vânduta = Venitul total
Costul unei jucării (costul resurselor pentru a produce o jucărie) Cantitatea produsă = Costul total

101

4.	Pentru a determina costul total, folosiţi formula:Preţul de vânzare (10 lei)  Cantitatea vânduta = Venitul total

5. Dacă venitul total este mai mare decât costul total, folosiţi această formulă pentru a
determina profitul:
Venitul total – Costul total = Profit

6. În cazul în care costul total este mai mare decât venitul total, folosiţi această formulă
pentru a determina pierderea:
Costul total  Venitul total = Pierderea

Materialele sunt adoptate după suporturile didactice elaborate în cadrul National
Council on Economic Education, New York, SUA şi Consiliului român pentru Educaţie
Economică
Activitate 5: De ce fac oamenii comerţ?
Comerţul este un schimb de bunuri şi servicii, în care părţile implicate urmăresc obţinerea unui anumit câştig. Comerţul va exista atât timp cât oamenii cred că le va fi maibine dacă fac schimb decât dacă nu fac. Dacă unul sau altul dintre partenerii comerciali seconvinge că nu mai poate câştiga nimic, schimbul va înceta. Schimbul economic nu garantează satisfacţia. Satisfacţia obţinută de partenerii unui act de schimb este apreciată dintr-o
perspectivă economică (ei cântăresc câştigurile şi pierderile posibile). Oamenii utilizează
raţionamentul economic, pentru a explica deciziile pe care le iau ca participanţi ai actelor deschimb. Costul schimbului este determinat de lucrul la care renunţă omul în cadrul schimbului, dar beneficiul obţinut reflectă lucrul dobândit.
În această activitate elevii sunt puşi în situaţia de a schimba diferite bunuri, simulând opiaţă a bunurilor şi a serviciilor. Ei folosesc acestă experienţă, pentru a cerceta condiţiile
care favorizează sau frânează schimburile comerciale între indivizi.
Materiale: Multe lucruri mici, uşor de tranzacţionat – de exemplu: bomboane, pachetele cu stafide, punguţe cu seminţe, creioane, abţibilduri, fructe, legume, lista cu subiecte deexamen – puse în pungi de hârtie maro.
Reţineţi: Pregătiţi pentru fiecare elev câte o pungă / cutie. Pregătind pungile, străduiţi-văsă creaţi contraste puternice, cum ar fi:-		 pungi cu puţine lucruri de tranzacţionat;-		 pungi cu multe lucruri pe care ceilalţi nu le apreciază;-		 pungi cu lucruri căutate, dar în cantităţi mici;-		 pungi cu o mare varietate de obiecte.

102Procedee:
1. Anunţaţi elevii că astăzi au posibilitatea de a participa la o activitate de schimb economic. Scopul acestei activităţi este de a identifica motivele pentru care oamenii fac
comerţ.
2. Întrebaţi clasa: De ce fac oamenii comerţ? Notaţi la tabla câteva răspunsuri date deelevi. Ele vor fi ipotezele pe care clasa va trebui să le verifice, aducând dovezi prin caresă le confirme sau să le infirme.
3. Prezentaţi clasei următoarea situaţie: Imaginaţi-vă că un şofer tânăr opreşte maşina lao pompă de benzină cu autoservire. El pune în rezervor benzina în valoare de 100 delei şi apoi plăteşte suma corespunzătoare proprietarului pompei. Cine a câştigat şi cinea pierdut în urma tranzacţiei? (Răspuns: Amândoi au câştigat şi au pierdut: şoferul apierdut o sumă de bani în valoare de o 100 de lei şi a câştigat câţiva litri de benzină, iar
proprietarul a pierdut câţiva litri de benzină şi a câştigat o sumă de bani în valoare de o
100 de lei).
4. Daţi fiecărui elev câte o pungă în care se găsesc diferite obiecte, distribuite inegal. Pungile sunt de culoare închisă, astfel încât lucrurile din interior să nu poată fi văzute; doarposesorul pungii va cunoaşte conţinutul pachetului.
5. Îndemnaţi elevii să facă schimb cu lucrurile pe care le-au primit. Timpul pus la dispoziţie
este de 5 minute. Elevii pot schimba orice obiect doresc, după propria decizie, nefiindînsă obligaţi să participe la schimb.
6. După 5 minute de tranzacţionare, cereţi elevilor să revină la locurile lor şi să expună pebănci lucrurile pe care le-au obţinut în urma schimburilor efectuate. Comentaţi actul decomerţ simulat. Puneţi următoarele întrebări:A. Câţi dintre voi aţi făcut schimb cu diferite obiecte? (Elevii care au făcut tranzacţii
ridică mâna).
B. Ce lucruri aţi schimbat? (Cereţi elevilor să exemplifice).
C. Care a fost lucrul cel mai întrebat? Dar cel mai puţin cerut?
D. A făcut cineva mai mult de o singură tranzacţie? (În acestă situaţie pot fi mai mulţi
elevi).
E. De ce aţi făcut schimb? (Făcând schimb oamenii renunţă la lucrurile pe care le apreciază mai puţin în favoarea celor pe care le apreciază mai mult).
F. De ce sunt tentaţi oamenii să ofere la schimb un număr mare de lucruri pe care leapreciază? (Cineva renunţă la o ciocolată Snickers atunci când are cel puţin zecebucăţi, decât atunci când are o singură bucată de ciocolată).
G. Cei care au avut mai puţine lucruri au participat în egală măsură cu ceilalţi la tranzacţii? (Nu, participarea acestora a fost redusă).
H. Felul în care v-aţi comportat în timpul tranzacţiilor confirmă sau infirmă răspunsurile
pe care le-aţi dat la întrebarea: De ce fac oamenii comerţ?
I. Aţi fost cu toţii mulţumiţi de rezultatele tranzacţiilor? De ce unii nu au fost mulţumiţi?
J. Dacă şi mâine s-ar organiza o activitate de acest tip, cine ar mai face schimb? (Aceicare cred că beneficiile ar putea depăşi costurile, dar nu cei care cred contrariul).
K. În ce măsura simularea realizată în clasă corespunde situaţiilor din viaţa reală? (Comparaţi această activitate cu exemplul dat cu şoferul care cumpăra benzina de 100 delei).
7. Amintiţi-le elevilor ce este beneficiu, cost, schimb. Întrebaţi-i: în cazul cu şoferul ce afost beneficiu, ce a fost cost şi cum s-a efectuat schimbul?
Materialele sunt adoptate după suporturile didactice, elaborate în cadrul National
Council on Economic Education, New York, SUA şi Consiliului român pentru Educaţie Economică.

103

Activitate 6: Cum au apărut banii?
Apariţia banilor a fost comparată cu invenţia alfabetului şi a constituit una dintre cele
mai ingenioase creaţii ale omenirii. Banii au apărut ca urmare a dezvoltării schimbului debunuri între oameni. Odată cu apariţia banilor schimbul se divide în două operaţiuni succesive: vânzarea şi cumpărarea, spre deosebire de trocul iniţial la nivelul căruia se derula ooperaţiune unică – schimbul direct, marfă contra marfă.
În esenţa lor banii au fost, mii de ani, o marfă specială cu valoare intrinsecă, îndeplinindfuncţia de echivalent general al tuturor mărfurilor. În prezent, banii nu mai sunt o marfă.
Banii reprezintă unul dintre instrumentele majore ale economiei de piaţă, pentru că fac
posibilă exprimarea în aceeaşi unitate de măsură a tuturor bunurilor. Ceea ce numimastăzi bani sunt titluri de valoare emise de stat, investite cu putere de cumpărare şi de plată.
Cele mai multe ţări au monedă naţională proprie.
În consecinţă, banii sunt utilizaţi pentru achiziţionarea bunurilor şi serviciilor, facilitează
desfăşurarea procesului de circulaţie a mărfurilor, sunt etalonul pentru a măsura şi compara
bunurile şi serviciile aflate într-o mare diversitate. Totodată, ei pot fi împrumutaţi, economisiţi sub forma unor depozite de valoare sau investiţi.
Fără bani viaţa economică ar fi rămas mult în urmă. Relevând importanţa banilor pentru
orice economie, profesorul Paul Samuelson, laureat al Premiului Nobel pentru economie,
spunea că aceştia reprezintă sângele care irigă sistemul economic.
Pe parcursul activităţii elevii vor simula atât un act de schimb direct, marfă contra marfă,cât şi un act de schimb prin intermediul banilor. În final, comparând cele două mecanisme,elevii ajung să înţeleagă de ce a fost necesară apariţia banilor, cum au influenţat şi au simplificat aceştia viaţa economică.
Materiale:• Carduri care reprezintă bunuri oferite la schimb şi bunuri solicitate – câte o perechepentru fiecare elev.
• Monede şi bancnote de diferite valori confecţionate din carton.
• Mai multe carduri care reprezintă diferite mărfuri cu un anumit preţ.
• Fişa de lucru nr. 1: Ce facem cu banii?
• Fişa de lucru nr. 2: Ce ştim despre apariţia banilor?
• Folia: FUNCŢIILE BANILOR
Desfăşurare:
1. Anunţaţi elevii că în această oră vor avea o activitate de schimb direct, marfă contra marfă, pentru a avea o imagine mai exactă asupra vieţii economice de acum sute de ani cândnu existau bani. Explicaţi-le faptul că această formă de schimb se numeşte troc. Precizaţi-le că această activitate îi va ajuta să înţeleagă mecanismul schimbului, consecinţele
lui pentru producători şi consumatori, cauzele şi condiţiile care au determinat apariţia
banilor, precum şi importanţa lor pentru viaţa economică.
2. Distribuiţi fiecărui elev câte o pereche de carduri, din care unul reprezintă bunul pe
care îl oferă la schimb şi celălalt, bunul pe care îl solicită. Explicaţi elevilor că ei suntproducătorii şi proprietarii bunurilor pe care le oferă spre vânzare. Fiecare „producător”obţine cantităţi mai mari ale produsului decât are nevoie pentru consumul personal şieste cointeresat în realizarea surplusului a produsului dat. Surplusul îl poate oferi laschimb, încercând să intre în posesia unui anumit bun, cel menţionat pe cardul pe carescrie „Cumpăr...”
3.	Pentru desfăşurarea schimbului elevii au la dispoziţie 10 minute. Vor schimba între ei,efectiv, doar cardurile pe care scrie „Vând…”, fiecare urmărind să obţină cardul pe careeste menţionat bunul pe care trebuie să-l cumpere. La finalul tranzacţiilor fiecare elev artrebui să aibă o nouă pereche de carduri, pe care să fie menţionat acelaşi bun, atât pentru

104

vânzare, cât şi pentru cumpărare. De exemplu, elevul care trebuia să cumpere lână, va
avea, evident, cardul nr. 8 bis pe care scrie „Cumpăr lână” şi cardul nr. 16 pe care scrie„Vând lână”. Pe acesta din urmă l-a obţinut schimbând cardul nr. 8 „Vând miere” pe carel-a deţinut iniţial.
4. Explicaţi elevilor că nu trebuie să schimbe cardurile decât dacă au găsit cumpărători
pentru bunurile pe care le oferă spre vânzare şi în cantitatea cerută.
De reţinut: Concepeţi cardurile în aşa fel, încât să existe anumite inegalităţi, care să-ipună în dificultate pe elevi în realizarea schimbului, şi pe care ei să încerce să le soluţioneze. De exemplu, cineva care are de vânzare un miel şi vrea să cumpere grâu (perechea decarduri nr. 3); dar cel care are grâu (cardul nr. 1) nu vrea să cumpere miel (cardul nr. 3 bis),
ci peşte (cardul nr. 1 bis). Sau, persoana care cumpără peşte (cardul nr. 1 bis) trebuie să negocieze ce cantitate poate primi în schimbul unei baniţe de grâu (cardul nr. 2). Sau, elevuluicare cumpără piei de animale (cardul nr. 7 bis) nu-i va conveni să dea un porc în schimbul
a trei piei, chiar dacă a găsit un vânzător (cardul nr. 4). Sau, elevii care deţin perechile decarduri cu numerele 10, 13 şi 19 pot efectua schimbul dacă şi numai dacă se întâlnesc toţitrei în acelaşi loc.
În aceeaşi situaţie se găsesc şi posesorii perechilor de carduri cu numerele 21, 22, 23 şi
24, care pot efectua schimbul numai în patru.
5. După expirarea celor 10 minute, alocate pentru derularea tranzacţiilor, cereţi elevilor să
revină la locurile lor. Discutaţi activitatea desfăşurată. Puneţi următoarele întrebări:a) Cine a efectuat schimbul şi cum? (Cei care au primit la început cardurile cu numerele 1-2, 5-6, 8-16, 11-17, 18-20, 10-13-19, 21-22-23-24 , fiecare vânzător a găsit uncumpărător pentru marfa lui).
b) Cine nu a efectuat schimbul şi de ce? (Cei care au primit cardurile cu numerele 3,4, 7, 9, 12, 14, 15 deoarece mărfurile nu erau corelate din punct de vedere cantitativ.
În aceste condiţii ei nu au realizat nici o tranzacţie).
c) Ce s-ar putea spune despre mecanismul trocului? (Este foarte anevoios, dificil,
neeconomic, deoarece, dacă unui om îi prisosea un bun, trebuia să găsească un altul
care dispunea de un excedent din produsul de care avea el nevoie şi care, la rândul
său, era interesat de bunul pe care el putea să-l ofere. De asemenea, trebuiau găsite
şi obiecte de aceeaşi valoare. De aceea, trocul pur funcţiona cu inconveniente (dezavantaje) foarte mari).
6. Menţionaţi şi alţi factori care îngreunau desfăşurarea schimbului şi de care trebuie săţinem seama: târgurile se aflau la distanţe mari de localităţile producătorilor şi, în plus,
se organizau doar periodic; drumurile erau greu accesibile, hoţii pândeau la tot pasul,
animalele trebuiau hrănite şi adăpate, carele care transportau mărfuri se puteau strica,înseşi mărfurile se alterau, se pierdeau etc. În aceste condiţii se impunea găsirea unuiintermediar în actele de schimb. Aşa au apărut banii.
7. Faceţi apel la cunoştinţele generale ale elevilor despre bani pentru a crea cadrul necesar
activităţii pe care urmează să o desfăşuraţi. Puneţi următoarele întrebări:a) Când au apărut banii? (În Antichitate)b) De ce au apărut banii?
c) Cum arătau primii bani şi cum arată ei astăzi: există diferenţele?
8. Invitaţi elevii la o nouă rundă de tranzacţii, de data aceasta prin intermediul banilor.
Împărţiţi-le bani, monede şi bancnote de diferite valori (confecţionate tot din hârtie).
Pe o măsuţă aşezaţi alte carduri, reprezentând mărfurile pe care elevii le-au schimbat în
runda anterioară: grâu, peşte, lapte, ouă, miere, lână, animale, metale etc. Fiecare marfă
are un anumit preţ. „Vindeţi” elevilor „mărfurile” pe care le solicită primind, în schimb,
sumele de bani corespunzătoare.

1059. Comentaţi actul de schimb desfăşurat, punând următoarele întrebări:a)	Prin ce se diferă această rundă de tranzacţii faţă de prima?
b) Ce efect au avut banii asupra schimbului de mărfuri?
c) În ce au constat tranzacţiile efectuate şi cum se numesc ele? (Profesorul a cedat bunul
în schimbul banilor, iar elevii au cedat banii în schimbul bunului. Schimbul a constat
în cele două operaţiuni: vânzare şi cumpărare).
d) În ce condiţii s-ar fi putut întâmpla ca unii elevi să nu cumpere nimic?
e) Ce urmări credeţi că au avut banii asupra vieţii economice?
g) Sunt banii unica valoare într-o societate?
h) Cum ar putea fi definiţi banii? (Banii reprezintă un echivalent general al valorii mărfurilor; monedă de metal sau de hârtie recunoscută ca mijloc de schimb şi de plată).
10. Scrieţi pe tablă (folie) care sunt funcţiile banilor şi explicaţi fiecare funcţie în parte.
11. Distribuiţi elevilor Fişa de lucru nr. 1: Ce facem cu banii? Şi cereţi-le să identifice funcţiile pe care le îndeplinesc banii în situaţiile prezentate. Acordaţi-le 10 minute timp delucru, după care numiţi câţiva elevi care să prezinte clasei situaţiile analizate şi funcţiile
identificate.
12. Distribuiţi elevilor fişe de lucru nr. 2 pe care să le completeze în 5 minute. Propuneţi
elevilor să realizeze o autoevaluare a chestionarului efectuat.
13. Reluaţi principalele aspecte ale activităţii, cu ajutorul următoarelor întrebări:a) De ce au apărut banii? (Banii au apărut ca intermediar în actele de schimb şi ca etalon al mărfurilor).
b) Ce condiţii au favorizat apariţia banilor? (Diviziunea muncii, specializarea producătorilor şi schimbul de mărfuri).
c) Ce efect au avut banii asupra schimbului de mărfuri? (Cu ajutorul banilor schimbulde mărfuri a fost simplificat enorm).
d) Care este importanţa banilor pentru economia de piaţă? (Banii îndeplinesc funcţia demijloc de schimb, intermediază schimbul, sunt etalon universal şi permanent pentru
a comensura (a măsura prin comparaţie) bunuri, servicii şi activităţi. De asemenea,
banii sunt mijlocul de plată, prin care se sting obligaţiile economice asumate la un
moment dat, precum şi mijlocul de acumulare şi de păstrare a valorii).
CARDURI DE SCHIMB
1. Vând o baniţă de grâu

1 b. Cumpăr peşte

2. Vând peşte

2 b. Cumpăr grâu

3. Vând miei

3 b. Cumpăr grâu

4. Vând 3 piei de miel

4 b. Cumpăr un purcel

5. Vând tutun

5 b. Cumpăr bumbac

6. Vând bumbac

6 b. Cumpăr tutun

7. Vând un porc

7 b. Cumpăr piei de animale

8. Vând miere

8 b. Cumpăr lână9. Vând aur

9 b. Cumpăr argint

10. Vând lapte

10 b. Cumpăr miere

11. Vând cărbune

11 b. Cumpăr cartofi

12. Vând fier

12 b. Cumpăr cupru

13. Vând ouă

13 b. Cumpăr lapte10614. Vând mătase

14 b. Cumpăr melci

15. Vând oi

15 b. Cumpăr capre

16. Vând lână16 b. Cumpăr miere

17. Vând cartofi

17 b. Cumpăr cărbune

18. Vând sare

18 b. Cumpăr orez

19. Vând miere

19 b. Cumpăr ouă

20. Vând orez

20 b. Cumpăr sare

21. Vând vin

21 b. Cumpăr porumb

22. Vând mere

22 bis. Cumpăr vin

23. Vând măsline

23 bis. Cumpăr mere

24. Vând porumb

24 bis. Cumpăr măslineMĂRFURI OFERITE SPRE VÂNZARE
O baniţă de grâu
5 lei
Peşte
2 lei
Miel
20 lei3 piei de miel
15 leiMelci
3 lei
Bumbac2 lei
Un porc
75 leiMiere
30 leiAur
55 leiLapte
50 baniCărbune
1 leu
Fier
15 leiOuă
10 baniMătase10 leiOaie
30 leiLână
8 lei
Cartofi
2 lei
Sare
25 baniCupru
30 leiOrez
1 leu
Argint40 leiMere
1,5 leiMăsline
2 lei
Porumb
1 leu

107

BANCNOTE ŞI MONEDE
1 LEU		

5 LEI

10 LEI		

20 LEI

50 LEI 						100 LEI

					

108

ProiecţieBANII SUNT:
1. Măsură a valorii
2. Mijloc de schimb
3. Mijloc de plată
4. Depozit de valoareFişa de lucru nr. 1
CE FACEM CU BANII?
Numele elevului _______________________________________
Completaţi tabelul de mai jos, precizând ce funcţie îndeplinesc banii în situaţia dată.
Situaţia
Cornelia cumpără o pereche de pantofi pe care plăteşte 500 de lei.
Maria îşi plăteşte o datorie de o 1000 de lei.
Gheorghe achită o amendă de o 100 de lei.
Adrian a economisit 500 de lei.
Stela plăteşte impozitul pe casă la agenţia financiară.
Doamna Munteanu plăteşte impozitul anual pe venitul total.
Preţul unui televizor este de 2,5 mii de lei.
Sandu achită abonamentul SUN - TV.

Funcţia banilorFişa de lucru nr. 2
CE ŞTIM DESPRE APARIŢIA BANILOR?
Numele elevului _______________________________________
Răspundeţi la întrebările de mai jos, încercuind litera care indică varianta corectă.
1. Când au apărut banii? 			
						a. în antichitate;				
b. în secolul al XVII-lea;			
c. în zilele noastre;				
d. întotdeauna au existat bani.		

2. Prima formă de schimb a fost
reprezentată de schimbul:
a. marfă contra bani;b. bani contra marfă;c. marfă contra marfă;d. bani contra bani.

3. Factorii care au impus apariţia 		
4. Sub ce formă apar primii bani?
banilor au fost:a. generalizarea producţiei pentru 		
a. bancnote;
consumul propriu;						b. diviziunea muncii şi extinderea		b. monede divizionare;schimbului de bunuri;						c. autonomia producătorilor;		
c. cecuri;d. descoperirea metalelor preţioase.		
d. monede din aur şi argint.

109

5. Ce tranzacţii presupune schimbul		
realizat prin intermediul banilor?		
a. barter;					b. troc;					c. vânzare-cumpărare;			
d. creditare-rambursare.			

6. Banii care servesc la plata salariilorîndeplinesc funcţia de:a. măsură a valorii;b. mijloc de schimb;
c. depozit de valoare;d. mijloc de plată.

Materialele sunt adoptate după suporturile didactice, elaborate în cadrul National
Council on Economic Education, New York, SUA şi Consiliului român pentru Educaţie Economică.
Activitate 7: Crearea unei întreprinderi financiare
Activitatea: Decizia cu privire la o întreprindere financiară reuşită
Începeţi această activitate prezentând copiilor o informaţie despre beneficiile angajării
la întreprinderile financiare. Spuneţi-le, spre exemplu, că aceasta le va ajuta să câştige unvenit şi să devină independenţi din punct de vedere economic. Multe persoane de succes
în domeniu au început activitatea angajându-se la întreprindere la o vârstă foarte tânără.
Aceste persoane au însuşit timpuriu abilităţi importante care le-au permis să atingă succesîn eforturile lor financiare.
Implicarea într-o întreprindere financiară are şi beneficii nemonetare. Aceasta sporeşte
încrederea copiilor, îmbunătăţeşte deprinderile lor omeneşti, le îmbogăţeşte experienţa deviaţă, deoarece au permanent a face cu oamenii şi descoperă abilităţi pe care niciodată n-au
crezut că le au. Cu toate acestea, stresul pentru angajarea într-o întreprindere financiară
implică planificarea minuţioasă şi examinarea diferitor opţiuni. Spre exemplu, ei trebuiesă decidă ce întreprindere financiară va fi potrivită pentru ei şi va corespunde intereselor,capacităţilor şi stilului lor de viaţă.
Obiectivul activităţii: A susţine copii să decidă asupra întreprinderii financiare adecvateîn care să se angajeze.
Desfăşurare:
1. Divizaţi participanţii în grupuri. Rugaţii să discute răspunsurile la următoarele întrebări:- Ce afacere vă interesează?; - Ce produse pot eu vinde?; - Unde pot eventual obţine capital pentru a lansa afacerea mea? (explicaţi-le ce înseamnă capital şi cum îl pot gestiona
în mod efectiv). - Ce deprinderi posed pe care le pot folosi ca să câştig bani (ex.: spălatul
hainelor, grădinărit, menaj, etc.)?; - Cât timp pot dedica lucrului pentru întreprindere?
2. Când copiii termină de discutat întrebările, daţi-le următoarele sarcini:- Dacă sunt interesaţi de afacere, spuneţi-le să facă următorul lucru: să meargă în comunitatea unde intenţionează să iniţieze întreprinderea lor. Lăsaţi-i să afle dacă ideile
lor sunt practice şi dacă satisfac o necesitate în comunitate. Cu alte cuvinte, există opiaţă în comunitate, vor exista cumpărători suficienţi ai produselor? Se vor vinde produsele în comunitate? Sunt cutare şi cutare servicii necesare în comunitate? Pentru a
afla, ei trebuie să întrebe membrii comunităţii dacă aceştia ar fi interesaţi să cumpere
produsele. Unde planifică ei să obţină capitalul, în cazul în care au nevoie de capital?
- Aflaţi dacă există concurenţi care comercializează aceleaşi produse sau prestează aceleaşi servicii în comunitate. Dacă aceştia comercializează aceleaşi produse, credeţi că
produsele voastre vor fi mai bune decât cele comercializate de către concurenţi? Carear fi valoarea adăugată a produsului vostru pentru a asigura că se va vinde pe piaţă?
Care ar fi valoarea adăugată a serviciului pe care intenţionaţi să-l oferiţi?

110

-

Dacă copiii sunt mai mult interesaţi să presteze servicii, solicitaţi de la ei să cercetezedacă este disponibil lucru în comunitatea lor. Asiguraţi-vă că lucrul este doar casnic
şi nu va pune copiii în pericol şi nici nu-i va expune la abuzuri. Forme admisibile
de lucru includ udatul plantelor pentru vecini sau unele lucrări de grădină, spălatulmaşinilor, comercializarea ziarelor şi alte genuri de lucru nepericulos. Ei trebuie săîntrebe alţi copii care execută acelaşi lucru cât sunt aceştia plătiţi, câte ore de lucru în
zi au aceştia, câte zile pe săptămână trebuie să facă acest lucru şi care sunt politicile
generale ale patronului? Întrebaţi membrii comunităţii dacă patronul potenţial este deîncredere şi dacă este cunoscut ca patron cumsecade. Aflaţi dacă aceştia au un palmares de abuzare a angajaţilor.
3. Rugaţi-i pe copii să prezinte datele aflate în ziua următoare. Încurajaţi-i să fie cât mai
creativi posibil în prezentarea informaţiei acumulate.
Realizare:
1. Ajutaţi-le participanţilor să decidă dacă afacerea lor este viabilă şi fezabilă. Baza pentru
aceasta este:- Afacerea este practică şi realizabilă.
- Copiii sunt interesaţi în afacere şi posedă deprinderile necesare pentru a asigura ca
afacerea să meargă.
- Există locuri de unde ar putea lua produsele lor, care oferă produsele ieftin şi ei vor
avea posibilitatea să obţină profit.
- Există o piaţă în comunitate şi puţini concurenţi care livrează aceleaşi produse.
-	Produsul lor are valoare adăugată în comparaţie cu produsele concurenţilor.
2. Accentuaţi-le importanţa planificării afacerii. Deoarece afacerile implică bani, va fi binesă planifice totul cu atenţie, astfel încât banii să nu fie irosiţi. Planificarea minuţioasă
implică analiza pieţei lor, precum le-aţi cerut să o facă. Dacă oferiţi servicii, şi aceasta arnecesita o careva planificare. Spre exemplu, cum vă veţi asigura că oferiţi servicii buneşi că clienţii sunt mulţămiţi? Cum veţi îmbunătăţi serviciile voastre? Spuneţi-le că există
şanse mai bune ca oamenii să solicite serviciile lor, dacă consumatorii au fost mulţămiţi
de serviciile lor.
3. Spuneţi-le că planul este un document care evoluează. Acesta ar putea însă să se schimbe
în dependenţă de contextele cu care se vor confrunta după stabilirea afacerii lor. Probabil
multe în planurile lor iniţiale vor trebui să fie revizuite.
4. Spuneţi-le că capitalul este o resursă valoroasă, deoarece acesta constituie banii pe careîi vor folosi pentru a procura produsele lor şi asigura ca afacerea lor să fie una continuă.
Avertizaţi-i că ar putea să nu le fie uşor să obţină capital. Faceţi legătură între capital şi
idea economisirii, că economiile ar putea servi drept sursa capitalului lor. Dacă întreprinderea lor necesită capital, iar ei nu-l au, exploraţi posibilitatea prestării serviciilor care leva ajuta să câştige şi să economisească capital pentru afacerea lor.
5.	O altă sursă posibilă de capital este creditul. Explicaţi-le că există cooperative de creditare care ar putea să le ajute oferindu-le capital pentru pornirea afacerii. Este necesar săplăteşti pentru împrumuturile din partea cooperativelor, pentru a crea o linie de creditarebună.
Totul despre întreprinderea socială
Activitatea: Scopurile noastre la îndemâna noastră
Activitatea le va demonstra participanţilor că, chiar dacă întreprinderea financiară estede obicei o activitate individuală, aceasta poate fi folosită pentru eforturile întreprinderii111

sociale. Spre exemplu, întreprinderile sociale de obicei au nevoie de mijloace financiare
pentru a funcţiona cu succes. Persoanele implicate în aceasta trebuie să colecteze careva
mijloace financiare pentru a asigura ca activităţile lor să continue.
Activitatea nu este un program comunitar în plină desfăşurare. Această activitate este
una scurtă, care îi va învăţa pe copii cum să desfăşoare un proiect relevant din punct devedere social în comunitate.
Obiectivele activităţi:- A identifica legătura dintre întreprinderea financiară şi întreprinderea socială.
- A asista copiii în planificarea şi implementarea proiectului lor pentru comunitate.
Timp: O oră pentru a explica mecanismele activităţii şi a le discuta; va fi extinsă peparcursul câtorva zile.
Proceduri:
1. Reveniţi la produsul grupurilor în cadrul Activităţii privind stabilirea scopului grupului.
Rugaţi-i să aleagă o acţiune – o acţiunei pe termen scurt care va contribui la realizarea
scopului grupului lor (ex.: gestionarea cantine de supă timp de o zi), înscenarea uneiîntruniri în comunitate împotriva muncii copiilor, contribuind la curăţarea comunităţii
etc.).
2. Identificaţi cheltuielile posibile pe care ar trebui să le suporte pentru activitatea lor(ex.: procurarea materialelor, cheltuielile pentru alimente, printre altele). Unele proiecte
nu vor necesita mijloace financiare. Este şi asta bine, dacă anume acesta e cazul. Însă arfi bine pentru ei să experimenteze şi colectarea mijloacelor pentru proiectele lor.
3. După ce au justificat toate cheltuielile lor posibile, rugaţi-i să se gândească cum vor putea colecta mijloace pentru proiectul pe care vor să-l realizeze în comunitate. Reveniţi
la rezultatul din Modulul 2 al acestei Secţiuni. Ei pot folosi aceasta drept activitate decolectare a mijloacelor băneşti.
4. Acordaţi-le o săptămână sau două pentru a implementa proiectul lor. După aceasta, rugaţi-i să revină şi să raporteze despre realizărilor lor.
Desfăşurare:
1.	Puneţi următoarele întrebări: Ce s-a întâmplat cu proiectul? Ce aţi realizat? Ce a fost
distractiv în acesta? Ce a fost dificil în proiect? Ce aţi făcut pentru a înfrunta greutăţile?
Aţi reuşit să înfruntaţi greutăţile? Cum v-a făcut aceasta să vă simţiţi? Aţi dori să faceţi
aceasta încă o dată?
2. Spuneţi-le că este totdeauna bine să gândească peste limitele proprii, să se gândească
la societate, în general, şi să fie conştienţi de problemele care îi afectează pe ei şi pecomunitatea lor. Ei vor fi abilitaţi ca persoane, dacă sunt capabili să facă ceva în privinţa
chestiunilor şi problemelor care afectează comunitatea lor.
3. Uneori proiectele comunitare necesită mijloace financiare. În astfel de cazuri, ei ar putea
folosi ceea ce au învăţat despre economisire şi crearea întreprinderilor financiare. Le-arfi de asemenea util şi faptul dacă ar învăţa să colecteze mijloace în diferite moduri.
Notă pentru moderatorÎncurajaţi copiii să colecteze mijloace financiare în diferite moduri. Spre exemplu: eu pot
dona o parte din bani pe care i-au economisit în cutiile lor Aflatoun. Ei pot solicita bani de lapersoane generoase din comunitatea lor. Ei se pot angaja de asemenea într-o afacere mică,profitul din care îl pot folosi pentru proiectul lor.

112

Anexa 1
Lista instituţiilor/ organizaţiilor abilitate în domeniul Protecţiei Copiilor şi Tinerilor
Nr.

Denumirea instituţiei
AdresaMinisterul Muncii, Protecţiei Sociale Chişinău, str. V. Alecsandri 1
şi Familiei
Ministerul Educaţiei
Chişinău, Piaţa Marii Adunări
Naţionale 1
Direcţia Municipală pentru Protecţia Chişinău, str.Al.Vlăhuţă, 3
Drepturilor Copilului
Direcţia pentru protecţia drepturilor Chişinău, str. Bulgară , 43
copilului sect. Centru
Direcţia pentru protecţia drepturilor Chişinău, str. Teilor, 10
copilului sect. Botanica
Direcţia pentru protecţia drepturilor Chişinău, str. M. Viteazul, 2
copilului sect. Buiucani
Direcţia pentru protecţia drepturilor Chişinău, str. Mircea cel Bătrîn, 16
copilului sect. Ciocana
Direcţia pentru protecţia drepturilor Chişinău, str. S. Lazo 27/1
copilului sect. Rîşcani
UNICEFChişinău, str.31 august 1989, 131
Centrul Naţional de Prevenire a
Abuzului faţă de Copii
Centrul de resocializare
pentru copii în situaţie de risc
Casa“AŞCHIUŢĂ”, Salvaţi Copiii”
Moldova
Fundaţia “AGAPEDIA”

Chişinău, str. Calea Ieşilor, 61/2

Terre des Hommes
Centrul Neovita
Asociaţia “Amicii dei Bambini”
Moldova
Centrul de zi “SPERANŢA”Chişinău, str. M. Kogălniceanu, 81/1
Chişinău, str.Socoleni, 19Chişinău, str. Constantin Stere, 1

Centrul de Informare şiDocumentare privind Drepturile
CopiluluiChişinău, str.E.Coca, 15Chişinău, str. Constantin Stere,1Chişinău, str.Lomonosov, 20Chişinău, str. Traian 12/2-2

113

Telefon26-93-10
23-33-48
24-27-02
54-65-15
54-72-27
76-35-86
56-00-50
29-52-24
29-50-55
34-07-22
34-00-31
29-34-67
29-34-66
22-00-34
22-02-44
75-88-06
75-67-87
23-71-02
23-25-82
22-41-18
46-54-71
23-86-42
40-66-34
23-21-12
56-11-00
56-81-85
71-65-98
74-78-13

BIBLIOGRAFIE
1. Audigier F., Concepte de bază şi competenţe – cheie ale educaţiei pentru cetăţenie democratică, Strasbourg, 25 mai 2000, Consiliul Europei.
2. Audigier F., Lagelée G., Drepturile omului – dosar pedagogic, Ghid de predare a drepturilor
omului pentru învăţământul secundar 2000, Consiliul Europei.
3.	Bîrzea C., Educaţia pentru cetăţenie democratică - Raport întocmit după programul Consiliului Europei de formare continuă a profesorilor în 1998.
4.	Bîrzea Cezar, Diversitatea, Seminar de formare, Bucureşti, 2011.
5.	Bulzan Carmen, Formarea civică, Editura Meteor Press, Bucureşti, 2006.
6. Educatie pentru dezvoltare: Ghidul animatorului, UNICEF, 2001.
7. Cara Angela, Punte către înţelegere: Educaţie, Toleranţă, Acceptare, suport didactic pentru
profesori, Keystone Human Services International, Moldova Association, Chişinău, 2012
8. Curriculum la disciplina Educaţie civică, clasele I-IX, Chişinău, 2010.
9. Manolescu M., Evaluarea şcoalră. Metode, tehnici, instrumente, Editura Meteor Press, Bucureşti, 2005
10. Miroiu O., Cultură civică. Democraţie, drepturile omului, toleranţă, E.D.P., R. A. Bucureşti,1995
11. Moroianu Zlătescu I., Drepturile omului. Documentar pentru predarea drepturilor omului înînvăţământul preuniversitar, I.R.D.O. Bucureşti,1995.
12. Non-Formal Education Manual. A manual for Facilitators on child Social and Financial Education, Aflatoun child Savings International, 2010
13.	Parlicov E., Pogolşa L. ş.a. Ghid de implementare a curriculumului modernizat pentru treapta
gimnazială de învăţămînt, Chişinău, 2011.
14.	Vrăsmaş Traian, Ecaterina Vrăsmaş Ecaterina, Stanciu Monica, Codreş Adina, Nicolae Simona, Botez Corina Murariu, Baba Letiţia, Gălbinaşu Florentina, Editura VANEMONDE, 2010,
Lucrare realizată şi tipărită cu sprijinul Reprezentanţei UNICEF în România. Incluziunea
şcolară a copiilor cu cerinţe educaţionale speciale.
15. Ajută-l să iasă în lume. Echipa de proiect: Elana Hussar, Diana Aprodu, coordonator lucrare,
Constanţa Dumitriu.
16. Întelegerea dizabilitatii. ETTAD - 134653-UK-GRUNDTVIG-GMP.
17. Legea privind drepturile copilului nr. 338-XIII din 15.12.1994. În: Monitorul Oficial al
Republicii Moldova, 02.03.1995, nr.13/127.
18. Legea Voluntariatului Nr.121 din 18.06.2010, Monitorul Oficial Nr.179-181/608 din
24.09.2010.

Referinţe Web
http://www.councilforeconed.org/,
http://www.cree.ro/cree_files/biblioteca.htm

114

115

116