Anexă la Dispoziția ME
nr.282 din 28 iunie 2016
REPERE METODOLOGICE PRIVIND ORGANIZAREA PROCESULUIEDUCAȚONAL LA DISCIPLINA EDUCAȚIA MUZICALĂ

I. Preliminarii
Cunoaşterea muzicii este un proces complex de conştiinţă, care provoacă emoţii, impresii,
sentimente şi idei în cadrul practicilor de audiţie / interpretare / creaţie. Trăirea emoţională amuzicii reprezintă punctul de plecare al cunoaşterii artistice, care mai apoi accede spre experienţa
mintală, punînd în vibraţie raţiunea. Astfel, în toate activitățile muzical-didactice din cadrullecțiilor de educație muzicală descoperirea fenomenului sonor-artistic va solicita la inițial retrăirea emoțională, apoi – explicarea/înțelegerea, cunoașterea propriu-zisă. Prin muzica
interpretată, audiată, creată se va modela comunicarea elevului cu lumea, autocunoașterea șiformarea viziunii pentru viață.
Prin gradul de asimilare al artei muzicale poate fi apreciat nivelul de cultură muzicală al unei
persoane. În formarea unei culturi muzicale este necesară acumularea experienţei de receptare a
muzicii, care se întregește prin reflecții. Muzica nu poate exista în afara percepţiei. Orice formă decomunicare cu muzica, orice activitate muzicală ne dezvoltă simţul muzical, sentimentul muzical,
inteligenţa muzicală, conştiinţa muzicală etc. Pe lîngă pasiunea pentru muzică, capacitatea de a o
audia, interpreta, simţi, cultura muzicală presupune neapărat şi un sistem de cunoştinţe: cunoştinţe
care contribuie la formarea unei viziuni integre despre arta muzicală şi cunoştinţe care ajută lacercetarea muzicii, la perceperea și crearea imaginii muzicale.
Finalitatea disciplinei şcolare Educaţie muzicală constituie cultura muzicală a elevilor în
calitatea ei de parte componentă a culturii spirituale.
II. Obiectivele la nivel de cadru didactic• Respectarea principiului tematismului potrivit sugestiilor curriculuimului;• Armonizarea domeniilor de educație muzicală (audiție, interpretare, creație, reflecție) în cadrulfiecărei ore;
• Realizarea contactului viu cu fenomenul muzical-artistic;• Utilizarea înregistrărilor calitative de muzică pentru audițiile musicale;• Asigurarea accesului elevilor la valorile muzicii din diverse perspective ;• Implicarea elevilor în actul propriei lor instruiri, educări, deveniri prin intermediul muzicii.
III. Cadrul normativ/reglator în vigoareÎn anul de studii 2016-2017 procesul educaţional la disciplina școlară Educaţia muzicală
se va desfăşura în conformitate cu prevederile:
1. Curriculumului modernizat pentru clasele primare aprobat la şedinţa Consiliului Naţional
pentru Curriculum, proces-verbal nr.11 din 30.04.2010, prin ordinul Ministrului educaţiei
nr.331 din 12.05.2010;
2. Curriculumului modernizat pentru clasele gimnaziale aprobat la şedinţa ConsiliuluiNaţional pentru Curriculum, proces-verbal nr.10 din 21.04.2010, prin ordinul Ministrului
educaţiei nr.245 din 27.04.2010;
3. Planului-cadru pentru învățămîntul primar, gimnazial și liceal anul de studii 2016-2017,
aprobat prin ordinul Ministrului educaţiei nr.242 din 25 martie 2016;
4. Ghidului de implementare a curriculumului modernizat la Educaţia muzicală, pentru clasele
I - IX”, aprobat prin ordinul ministrului educaţiei nr.597 din 30.06.2011; (Chișinău:Lyceum, 2011) ;5. Ghidul învățătorului pentru educația muzicală: clasa a 2-a, Chișinău: Știința, 2011;
6. Ghidul învățătorului pentru educația muzicală: clasa a 3-a, Chișinău: Știința, 2012;
7. Standardelor de eficienţă a învăţării, aprobate prin ordinul ministrului educaţiei nr.1001 din
23.12.2011.
IV. Curriculum predat
Procesul educaţional la disciplina Educaţia muzicală se va organiza / desfăşura în clasele
I-a - a VIII-a.
Scopul educaţiei muzicale reprezintă formarea culturii muzicale a elevilor ca parte componentă
a întregii culturi spirituale. Competenţa generală specifică ariei curriculare Arte este competenţa
estetică, concepută drept un ansamblu de achiziţii atitudinale, comportamentale, afective,acționale care exprimă calitatea omului de a percepe şi aprecia, a trăi şi iubi Frumosul înconcordanţă cu spiritualitatea şi cultura epocii în care trăieşte. Competenţele specifice educaţiei
muzicale corespund domeniilor de receptare, interpretare, creație și reflecție (Curriculumul, 2010,
pag. 6). Domeniile principale ale Educaţiei Muzicale, sînt reflectate și în Standardele de eficiență
a învățării (Standarde de eficiență a învățării. - Chișinău: Lyceum, 2012. -232p.):
 Focalizarea actului didactic pe competenţe presupune respectarea următoarelor cerințe:• finalităţile procesului educaţional la disciplina educaţie muzicale vor reprezenta competenţe
raportate domeniilor (audiţie, interpretare, creaţie, reflecţie) ;• axarea învăţămîntului pe competenţă nu exclude organizarea actului de învăţare prinobiectivele operaţionale (formularea competențelor/subcompetențelor poate fi identificată în
curriculum, iar formularea obiectivelor operaționale revine în totalitate cadrului didactic) ;• la intrare în actul educaţional organizăm activitatea prin obiective operaţionale, iar spre ieşire
din actul educaţional tindem spre o competenţă;• spre deosebire de obiective, competenţele pot fi atinse doar în cadrul acţiunilor
contextualizate;• a fi competent, însemnă a fi capabil să mobilizezi totalitatea de resurse disponibile(cunoştinţe, abilităţi, deprinderi, atitudini) pentru soluţionarea problemelor din viaţa reală.
 Criteriile de prezenţă a competenţei formate sînt:• disponibilitate pentru muzică (interes, dorinţă, motivaţie etc. manifestate la lecție și în afaraei);• activism muzical (muncă, angajament, participativitate, responsabilitate, rezultat, produs);• atitudini pozitive pentru muzica (populară/religioasă/academică/divertisment),cunoştinţe muzicale şi despre muzică.
Opera de artă muzicală este rezultatul unei elaborări creatoare complexe în care concurează
factorii limbajului muzical. De aceea se cere a fi valorificare toate elementele şi detaliile deexpresie astfel, încît, prin unitatea lor interpretativă, să pună în lumină întreaga gamă a valenţelor
expresive. Interpretarea oricărei lucrări muzicale trebuie să fie anticipată de o analiză profundă,care să permită executantului o cît mai autentică şi veridică interpretare a ei. Cuvîntul spus despre
muzică trebuie să se bazeze pe experiența senzitivă personală a elevilor. Într-o lucrarea poate fi
totul caracterizat (trăirea emoțională, imaginea muzical-artistică, mijloacele de expresie muzicală,elementele de limbaj, forma muzicală, stilul, genul etc.), dar în cadrul unei lecții este oportună
alegerea acelor criterii de caracterizare, care ajută elevul să însușească tema lecției. Cunoștințele
muzicale și despre muzică trebuie să aibă un caracter funcțional și nu enciclopedic. Calitateafuncțională a cunoștințelor se manifestă prin necesitatea de valorificare și abordare a lor în
activități muzicale practice: interpretare muzicală, creație muzicală elemenrată, mișcări muzicalritmice, improvizații muzicale etc.
 Activitatea de cînt constituie mijlocul principal prin care se realizează educaţia muzicală în
general, iar la treapta primară, în mod deosebit. Astăzi, în literatura de specialitate, există unrepertoriu bogat de cîntece pentru copii de toate vîrstele. Nu toate însă corespund unor criterii
specifice pentru a putea fi selectate şi folosite în educaţia muzicală a elevilor (diapazonul vocilor
elevilor, tematica, gradul de dezvoltare muzicală a elevilor, valoarea estetică și artistică a cînteculuietc.). Învățarea unui cîntec cu elevii este o activitate colectivă și se realizează din punct de vedere
metodologic, în baza următorilor pași: cuvîntul introductiv al profesorului, prin care se realizează legătura dintre tema lecției șipotențialul cîntecului (valoric, artistic, ideatic etc.);
 prezentarea artistică a cîntecului (interpretare vie cu acompaniament, toate strofele); analiza/caracterizarea cîntecului, exerciții de încălzire a vocilor; însușirea propriu-zisă a cîntecului (prin utilizarea diverselor metode pentru realizarea
aspectelor tehnice și artistice); interpretarea artistică a cîntecului de către elevi și aprecierea.
 Discuţia în vederea înţelegerii conţinutului imagistic al cîntecului constă din: readucerea în discuţie a unei întîmplări, a unei experienţe trăite de către elevii, în legătură cuviața;
 utilizarea materialelor intuitive (imagini, texte poetice, prezentări video etc.);
 analiza textului poetic (selectarea cuvintelor chee, identificarea personajelor/locului/timpului,
explicarea cuvintelor necunoscute de elevi etc.);
 audierea unei variante de interpretare a cîntecului/ a unei melodii cu un conţinut asemănător; utilizarea metodelor interactive în cadrul analizei-caracterizări a mesajului sonor – artistic alcîntecului (asalt de idei, păiangenul, diagram Ven, pălăriile gînditoare, notițe paralele, cubuletc.);
 integrarea în cadrul discuției a unor tehnici specifice educației muzicale cu rol de demonstrare,
explicare, exersare, înțelegere a fenomenului muzical studiat (fredonatul, gestul melodios almîinii, partitura ascultătorului, șirul de cuvinte-emoții, modelarea grafică a sensului/conturului
liniei melodic etc.).
 Pentru dobîndirea independenţei de intonare şi a unei încrederi în posibilităţile vocale aleelevilor, se pot realiza următoarele activităţi: ƒ Exerciţii de intonare corectă a formulei ritmico-melodice, de adecvare a tempoului, aexpresivităţii cerute de caracterul melodiei; ƒ Exerciţii de cîntare alternativă (pe grupe; grupe, solişti, întreg colectivul; cu voce şi în gîndetc.); ƒ Exerciţii de recunoaştere şi interpretare a unor fragmente din cîntec, intonate de către profesor
pe o silabă; ƒ Exerciţii de recunoaştere şi interpretare a unor fragmente din cîntec după recitarea unor versuri
din cîntec de către profesor; ƒ Exerciţii de recunoaştere şi interpretare a unor formule ritmice sau a unor fragmente ritmicomelodice din cîntec, după executarea acestora prin bătut ritmic, uşor din palme.
Prin urmare, o lecţie de educaţie muzicală trebuie să se bazeze pe următoarele forme de iniţiere
în muzică: interpretare, audiţie, creaţie şi reflecţie (gîndire muzicală). Studierea elementelor delimbaj muzical în cadrul educaţiei muzicale, în şcoală, determină cunoaşterea şi utilizarea acestorade către elevi atât în interpretarea (practicarea), cît şi în audierea (receptarea) muzicii. În orele deeducaţie muzicală, pe lîngă informaţiile despre natura şi organizarea lumii sunetelor, prin cînt şiaudiţie, se dezvoltă muzicalitatea naturală a copiilor şi, desigur, tehnicile de expresie şiinterpretare ale acestora. Cîntecele pot să fie acompaniate cu ritmuri executate de un grup deelevi. Acompaniamentul ritmic poate fi colorat timbral (prin utilizarea deverselor surse sonore).
Exemple de acompaniament ritmic : realizarea unor ecouri prin onomatopee, bătăi din palme, pașicu picioarele, lovirea cu ambele mâini simultan/alternant pe genunchi, crearea unor
formule/desene ritmice, combinaţii de percuţie corporală, sărituri într-un picior sau pe ambele
picioare etc. Pentru perceperea şi înţelegerea elementelor de dinamică şi tempo, elevii pot fi
antrenaţi, sub formă de joc, în diverse exerciţii specifice celor două manifestări de expresie.
Anume prin reflecţii (meditații, gîndire, caracterizare) elevul îşi va exprima/ forma viziunea,
gusturile, aprecierile, atitudinile pentru viaţă. Mesajul muzicii este un mijloc de formare apersonalităţii şi nu un scop în sine. Muzica este deschidere a lumii întrebării şi a întrebătorului,prin subiectul ce se raportează la ea: omul. Sensibilizat la armonia sunetelor muzicale, omuldobîndeşte o concepţie mai clară, gîndeşte mai bine la ordinea şi comuniunea de care are nevoie;
disciplinîndu-şi spiritul, se poate lumina în căutarea şi desluşirea principiului ordonator al vieţii
sale, poate deveni conştient de măreţia de care el este în stare . Reușita educației muzicale latreapta gimnazială este asigurată de continuitatea actului educativ-artistic dintre clasele primare și
clasele gimnaziale. Prin urmare, în predarea disciplinei de educație muzicală învățătorii de latreapta primară trebuie să-și asume responsabilitatea pentru asigurarea realizării prevederilor
curriculumului.
V. Sugestii privind proiectarea demersului didactic
Sugestii privind tehnologia proiectului didactic al lecției de educație muzicală sunt propuse în
Ghidul învîțătorului: Educație muzicală pentru clasa a III-a (Chișinău: Știința, 2012) - primul
capitol (pag. 4-21). În proiectul lecţiei trebuie evidenţiate următoarele aspecte: Spre ce se tinde?
(competenţe, subcompetenţe, obiective); Cum se ajunge la ceea spre ce se tinde? (care şi cîteconţinuturi, cu ce tehnologii didactice); Cum vom şti că am ajuns la rezultatul proiectului? (cumvom evalua rezultatele şcolare).
 Pentru fiecare unitate de învățare (temă), profesorul determină/selectează subcompetenţele carevor fi realizate în cadrul diverselor activități muzical-didactice. Prin urmare, profesorul
alege/selectează pentru fiecare temă materialul muzical pentru audiție, interpretare muzicală,creație muzicală elementară.
 Pentru recapitularea temei se prevăd 1-2 ore, iar pentru conţinuturi noi – cel puţin 3 ore perunitate.
 În proiectul de lungă durată, se fixează orele de evaluare iniţială şi cele de evaluare sumativă
(la finele unui semestru/an). După ce proiectul de lungă durată este aprobat ca document delucru, profesorul are dreptul să efectueze modificări, fixate în rubrica Observaţii (îndependenţă de situaţia concretă creată în clasa de elevi).
Pentru conceptualizarea proiectelor didactice profesorii vor lua în considerație recomandările
propuse în Ghidul de implementare a curriculumului de Educație muzicală (pag. 25-32) și Ghidulînvățătorului pentru clasa a 3-a la Educația muzicală. – Chișinău: Știința, 2012 (p.4-21).
 Proiectul didactic al unei lecții se va constitui din cinci compartimente: 1.
Date generale; 2. Schița scenariului lecției (organizată într-un tabel); 3. Scenariul desfășurat allecției (descrierea evenimentelor în consecutivitate); 4. Matricea de evaluare a rezultatelorșcolare; 5. Anexe. Mai jos urmează un model al schiţei scenariului unei lecţii sub forma unuitabel:
Etapele lecției

Obiectivele
operaţionale

Tehnologia realizării şiconţinuturi vizate

EVOCARE
Evocaţi, provocaţi interesul,
stimulaţi elevii să segîndească la ceea ce ştiu.
REALIZAREASENSULUI
Realizarea sensului cere
implicarea susţinută,automonitorizar ea înţelegerii.
REFLECŢIE
Dacă înveţi pentru a-ţi aminti,
vei uita. Dacă înţelegi ceea ceînveţi, îţi vei aminti.

 O scurtă explicație pentru fiecare etapă a lecției :TimpalocatTehnici deevaluare(ce și cum
evaluăm?)Evocare - Etapa are drept scop provocarea interesului, stimularea elevilor pentru a se gîndi la cea
ce ştiu şi pot să facă. În această etapă are loc stabilirea unor priorități/obiective ale învăţării, careconstituie o condiţie esenţială pentru însușirea temei lecției. Este necesară implicarea activă aelevilor într-o activitate muzical-didactică, datorită căreia ei devin conştienţi de propria lor
gândire/înțelegere a fenomenului muzical studiat. Pornim de la experienţa personală, de la ceea ceştiu elevii, deoarece acesta este determinantul principal a ceea ce putem învăţa. De asemenea
scopul evocării constă în stimularea motivaţiei elevilor pentru învăţare. Învăţarea autentică este unproces activ. Evocarea serveşte pentru trezirea motivaţiei elevilor şi fondarea persistenţei eipentru toată lecția.
Realizarea sensului - În această etapă, cel care învaţă vine în contact cu muzica în cadrul a 2-3
activități muzical-didactice. Succesiunea activităților este proiectată de professor. Aceasta este şi
faza de învăţare în care profesorul are influenţa cea mai redusă asupra elevilor, care trebuie să-şimenţină implicarea activă în mod independent. Sarcina principală a acestei etape este implicarea
elevilor în construirea sensurilor şi menţinerea interesului stabilit în faza de evocare şi
monitorizarea propriei înţelegeri a noilor conţinuturi şi idei. A monitoriza propria înţelegereînseamnă a completa experiența muzicală personală/colectivă, corelînd cunoștințele noi cu cele
cunoscute. Rolul profesorului este de a susţine eforturile elevilor în această direcţie. Tema lecției
se va realiza prin diverse activităţi de învăţare, relevante obiectivelor stabilite.
Reflecția - În această etapă elevii îşi consolidează deprinderile/cunoştinţele noi şi îşi
restructurează activ schema de învăţare, pentru includerea în ea a unor concepte noi. Aici are locînvăţarea durabilă, caracterizată de schimbare, spre formarea unui nou set de comportamente, sau
a unor convingeri noi. Această etapă urmăreşte cîteva obiective esenţiale, care preconizează ca
elevii să-şi exprime în propriile cuvinte ideile şi informaţiile învăţate. Aici este bine să neamintim şi să înţelegem toată experienţa parcursă în activitate.
VI. Curriculum evaluat
Precum calea didactică de însuşire a muzicii poartă amprenta specificului artei muzicale, tot
astfel şi tehnologiile de evaluare a rezultatelor şcolare se vor raporta la acest specific. Experienţa
educaţiei muzicale demonstrează că elevii pot studia ani în şir muzica, dar, pînă la urmă, rămîn
insensibili faţă de ea.
Cele două niveluri de realizare a educaţiei artistice - informativ-teoretic şi formativ-aplicativ– se află într-un raport de reciprocitate, completîndu-se unul pe altul în sensul că instruirea nu
poate înlocui în totalitate cunoaşterea muzicii, ci doar asigură o mai bună receptare a ei, în timp ce
contemplarea propriu-zisă valorifică virtuţile instruirii şi asigură realizarea scopului fundamental
al educaţiei muzicale. Astfel, profesorul este chemat să aleagă tehnologiile de evaluare adecvaterezultatelor şcolare la disciplina de educaţie muzicală.
Trăirea emoţiei, exigenţa unei educaţii muzicale, a unei educaţii în receptarea/ interpretarea
muzicii sînt prezente în toate momentele actului muzicii: audiţie – interpretare – creaţie. În acest
context, caracterul învăţămîntului artistic impune o împărţire specifică a metodelor de evaluare la
educaţia muzicală – metode directe şi intuitiv-indirecte. În Curriculumul de educaţie muzicală
metodele intuitiv-indirecte nu sînt indicate ca strict complementare, deoarece domeniul afectiv
este determinant în formarea culturii muzicale. La Educaţia muzicală, prin metodele tradiţionale –obiectiv-directe – sînt evaluate competenţele muzicale (cunoştinţele muzicale, cunoştinţele despre
muzică, aptitudinile de interpretare, de audiţie etc.), iar prin metodele intuitiv-indirecte, numite şi
metode alternative / complementare, poate fi evaluată experienţa muzicală a elevilor (trăirea
afectivă, atitudinile, gustul artistic, aprecierile etc.).
Astfel, pe lîngă modalităţile de evaluare „obiectivă”, directă, care se aplică în mod special laaprecierea aspectului informativ-instructiv al procesului de învăţare (cunoştinţe, aptitudini
muzicale etc.), se folosesc pe larg şi metode indirecte, tangenţiale, intuitive, care se aplică ladeterminarea aspectului formativ-educativ (atitudini, interese, cultura artistică etc.). Metodele deevaluare indicate pentru lecţiile de educaţie muzicală sînt următoarele:• Metode obiectiv-directe: a) probe orale: chestionarea, interviul, discuţia; b) probe scrise:
extemporalul, lucrarea de control, testul; c) probe practice;•

Metode intuitiv-indirecte: observaţia (fişa de evaluare, scara de evaluare, lista de control),investigaţia, proiectul, tema pe acasă, portofoliul.
În scopul eficientizării procesului de evaluare, în anul 2013 s-a elaborat și aprobat Modelul dedezvoltare a referențialului de evaluare pe trepte și clase. Acest document reglator stabilește
relația dintre competențele specifice, indicatorii de competență, produsele pentru măsurarea
competenței și criteriile de evaluare a produselor. Fiecare produs școlar este concretizat prindescriptori pentru fiecare notă. Acest model reprezintă un instrument de evaluare aferent
Standardelor de eficientă a învățării în baza de competențe. Implementarea modelului permiteurmărirea sistematică și continuă a modului în care sistemul de evaluare se comport în raport cu
exigențele curriculare.
Aplicarea documentului asigură respectarea următoarelor principii:
1) Corectitudine, cînd tuturor candidaţilor li se oferă şanse egale şi îi plasează în condiţii egale,fără a defavoriza sau avantaja pe unii sau pe alţii, iar criteriile de bază sunt clare şi cunoscute detoţi candidaţii.
2) Credibilitate, cînd evaluarea foloseşte metode care conduc cu consecvenţă la aceeaşi decizie
privind competenţele evaluate, iar evaluatorii demonstrează competenţe de evaluare.
3) Flexibilitate, cînd evaluatorii dovedesc capacitatea de adaptare a procesului de evaluare lavarietatea contextelor în care se desfăşoară.
4) Validitate, cînd metodele de evaluare conduc la producerea de informaţii relevante în raport cu
ceea ce se urmăreşte în evaluare. Aceasta presupune că evaluatorii ştiu ce anume evaluează
(evaluarea este proiectată şi realizată pe baza unor criterii sau pe baza rezultatelor învăţării
stabilite în prealabil) şi că dovezile colectate sunt rezultatul îndeplinirii unor sarcini relevantepentru ceea ce se evaluează.
Produsele pentru măsurarea competenței sînt structurate în două categorii: (a) atitudinalvalorice (cultura comportamentală, experiența auditivă elementară, activism, participativitate,interes pentru muzică etc.) și (b) descriptive (răspuns oral/scris, eseu structurat, comentariu
muzical, repertoriul musical etc.).
 Rezultatele şcolare obţinute la finele procesului educaţional indică/stabilesc gradul de formare a culturii muzicale a elevilor. În acest context, raportul dintre
experienţa muzicală şi competenţa muzicală devine una din exigenţe în realizarea Curriculumuluide educaţie muzicală.
Desfăşurarea activităţilor de învăţare va fi rezultatul coordonării eforturilor comune ale celor
trei parteneri ai procesului de predare-învăţare-evaluare, respectiv: cadre didactice, părinţi, copii,
dar şi a colaboratorilor şi partenerilor educaţionali din comunitate a căror implicare este la fel deimportantă. În desfăşurarea acestora accentul va cădea pe încurajarea iniţiativei copilului şi aluării deciziei, pe învăţarea prin experimente şi exersări individuale. Nu se recomandă o notare
rigidă ci una motivată şi motivantă pentru elevi.
La trepta primară evaluarea rezultatelor elevilor se va realiza în conformitate cu prevederilor
VII. Sugestii privind activitatea metodică/performarea măiestriei profesionale










Pentru organizarea activităţilor de formare continuă şi de monitorizare a performanţelor
cadrelor didactice se propune tema de cercetare pentru anul şcolar 2016-2017. „Interdependenţa
artelor sau conexiuni inverse”.
Activitatea secțiilor metodologice a profesorilor de educație muzicală dintr-un
raion/municipiu, se recomandă următoarele teme pentru seminare și laboratoare de bune practici:
Reperele paradigmei educaţionale la educația muzicală în bază de competenţe;Abordarea interdisciplinară, premisă pentru evaluarea autentică;Strategiile didactice relevante în formarea şi evaluarea competenţelor specifice educației
muzicale;Tehnologii didactice axate pe formarea de competenţe cultural-artistice;
Structurarea unui proces educativ care cuprinde elemente artistice și culturale;
Bune practici în colaborarea școlilor cu instituțiile cultural;
Caracteristicile artei contemporane și posibilități de a o integra în procesul educațional;

Tehnologii de lucru cu manualul școlar la lecția de educație muzicală: exigențe, specific,
deschideri creative.
VIII. Asigurarea didactică
Clasa

I

II

III

IV

V

VI

Denumirea manualului, ghidului, crestomaţiei de note, alte surse
bibliografice şi materiale
1. Корой E., Стынгэ A., Музыка. I Kлacc. Нотная Хрестоматия. –Кишинэу: Картиер.
2. Morari M., Gagim I., Educație muzicală. Manual pentru clasa I. –Chișinău: Știința, 2014.
3. Morari M., Gagim I., Ghidul profesorului pentru educația muzicală în
clasa I. – Chișinău; Știința, 2014.
1. Morari M., Borş, A., Coroi, E. Educaţie muzicală. Manual pentru clasa
a II-a. – Chișinău: Ştiinţa.
2. Borș A. Morari, M., Stîngă, A. Educaţie muzicală. Clasa a I1-a. Ghidulînvăţătorului. – Chișinău: Ştiinţa.
3. Морарь, М., Борщ A., Корой E. Музыкальное воспитание.
Учебник для 2 класса. – Кишинев: Ştiinţa.
4. Борщ, A., Морарь, М., Стынгэ, A. Музыкальное воспитание.
Пособие для учителя. – Кишинев: Ştiinţa.
1. Морарь М., Borş, A., Educaţie muzicală. Manual pentru сlasa a III-a.
– Chișinău: Ştiinţa.
2. Morari M. Borș A., Educație muzicală: Ghidul profesorului. Clasa a 3a. Ministerul Educației al RM. - Chișinău: Î.E.P. Știința.
3. Морарь, М., Борш, A., Корой, E. Музыкальное воспитание.
Учебник для 3-го класса. - Кишинев: Ştiinţa.
4. Морарь М., Борш А., Музыкальное воспитание, 3 класс: Пособиедля учителя, Min. Educației al Rep. Moldova. Ch.: Î.E.P. Știința.
1. Croitoru, S., Gagim, I. Educație muzicală. Manual pentru clasa a IV-a.
– Chișinău: Ştiinţa.
2. Кроитору, C., Борш, A., Корой, E. Музыкальное воспитание. 4
класс. - Кишинев: Ştiinţa.
1. Borş A., Coroi E. Educaţie muzicală. Manual pentru clasa a V-a. –Chișinău: Ştiinţa.
2. Borş A., Coroi E., Stîngă A. Educaţie muzicală. Clasa a V-a. Ghidul
profesorului. Ed. Ştiinţa.
3. Борщ A., Корой E., Музыкальное воспитание. Учебник для 5класса. – Кишинёв: Ştiinţa.
4. Корой E., Стынгэ A. Музыкальное воспитание 5 класс. Пособиедля учителя. Ed. Ştiinţa
1. Borş A., Coroi, E. Educaţie muzicală. Manual pentru clasa a VI-a. –Chișinău: Ştiinţa.
2. Borş A., Coroi, E., Stîngă, A. Educaţie muzicală. Ghidul profesorului.
Clasa a VI-a. Ed. Ştiinţa
3. Борщ A., Корой, E. Музыкальное воспитание. Учебник для 6класса. – Кишинёв: Ştiinţa.
4. Борщ A., Корой, E., Стынгэ, A. Музыкальное воспитание. Пособиедля учителя. – Кишинёв: Ştiinţa.

Anulediţiei
1999
2014
2014
2015

2011
2015
2011
2016
2012

2016
2012
2013
2013
2015
2010
2015
2010
2011
2011
2011
2011

VII-VIII

1. Gagim, I., Borş, A., Морарь, М., Coroi, E. Educaţie muzicală. Manual
pentru clasa a VII-a - a VIII-a. - Chișinău: Ştiinţa.
2. Gagim I., Borş A., Coroi E., Stîngă A. Educaţie muzicală, cl. a VII-a - a
VIII-a, Ghidul profesorului. – Chișinău: Ştiinţa.
3. Гажим И. Борщ A., Морарь М., Корой E. Музыкальное воспитание.
Учебник для 7-8 класса. – Кишинёв: Ştiinţa.
4. Гажим, И., Борш, A., Корой, E., Стынгэ A. Музыкальное
воспитание 7-8 класс. Пособие для учителя. – Кишинёв: Ştiinţa.

2012

2007

2012
2007

Bibliografie:• Bularga T., Psihopedagogia interesului pentru muzică. Chișinău, 2008.
• Chiriac, T., Rusnac, C., Gagim, I., et. al. Concepţia educaţiei muzicale în învăţămîntul
preuniversitar. Valenţele reformei învăţămîntului, Partea a IV-a, Chişinău, 1992, p. 42-49• Cotovițcaia D., Morari M. Standarde de eficiență a învățării la Educația muzicală. În:Standarde de eficiență a învățării/Ministerul Educației al RM. Chișinău: Lyceum, 2012. p.2019-227• Curriculum pentru disciplina Educație muzicală, Clasele V- VIII/Morari M., Stîngă A./.
Chișinău, 2010.
• Morari M., Stîngă A. Ghid de implementare a curriculumului modernizat pentruînvățămîntul primar/gimnazial. Chișinău: Lyceum, 2011.
• Morari, M., Conceptul de cultură muzicală în context curricular. În : Didactica Pro, № 3(25). Chişinău, 2004, p. 25 – 28.
• Morari, M., Dicţionar de forme şi genuri muzicale. Chişinău: Epigraf, 1998.
• Morari, M., Elemente de limbaj muzical. Bălţi: Presa universitară bălţeană, 2008.
• Morari, M., Metode de evaluare la Educaţia muzicală, Univers pedagogic, № 4. Chişinău,2004, pag. 52 -59• Morari, M. Reflexiunea artistică ca element al culturii muzicale a elevilor. În: Didactica
Pro// Revistă de teorie și practică educațională. Nr/ 1 (83), februarie 2014. – Chișinău:Centrul Educațional Pro Didactica, 2014. P. 15-19• Morari M. Valorile educației artistice din perspectiva modernizării învățămîntului general.
În: Dimensiuni ale educației artistice. Vol. IX. Coord. E.M. Pașca. Universitatea de Arte
„George Enescu” Iași. - Iași: Editura Artes, 2013, p.7-20• Florea Avram, Metodica educaţiei muzicale în grădiniţă şi în învăţământul primar,Timişoara, Editura Eurostampa, 2006.
• Gagim I., Muzica și filosofia. -Chișinău: Știința, 2009.
• Gagim, I., Dicţionar de muzică. -Chişinău: Ştiinţa, 2008.
• Gagim, I., Dimensiunea psihologică a muzicii. -Iaşi: Timpul, 2003.
• Gagim, I., Ştiinţa şi arta educaţiei muzicale. -Chişinău: ARC, 1996.
• Giuleanu Victor; Teoria muzicii, curs însoţit de solfegii aplicative, Bucureşti, Editura
Fundaţiei „România de mîine”, 1998.
• Vacarciuc M., Dezvoltarea spirituală a micului școlar prim muzică și cînt. Chișinău, 2002.
• Iucu B. Romiţă, Managementul clasei de elevi – Bucureşti: Editura Fundaţiei culturale„Dimitrie Bolintineanu”, 2000.
• Lupu Jean; Stăneci Mihaela, Jocuri muzicale pentru copii mari şi mici.- Bucureşti: Editura
Sigma Primex, 1999.
• Munteanu Gabriela; Aldea Georgeta, Didactica educaţiei muzicale în învăţământul primar.
– Bucureşti : E.D.P., 2001.
Adrese web utile:
http://www.romania-muzical.ro/info/5minute/_5min_piese
Ministerul Educației.
Daniela Cotovițcaia, consultant superior, Direcţia Învăţămînt
preuniversitar, Ministerul Educaţiei
Marina Morari, doctor în stiințe pedagogice, conf. universitar,
Universitatea de Stat „Alecu Russo” din Bălți.