Notat
Til:

Kosttilskudsgruppen, Fødevarestyrelsen

Vedr. Risikovurdering af roden fra Withania somnifera
Fra:

DTU Fødevareinstituttet
15. maj 2020
DTU DOCX. nr. 19/1030299

BaggrundKosttilskudsgruppen ønsker en risikovurdering af roden fra Withania somnifera (L.) Dunal.

Konklusion
Indholdsstoffer
Roden fra Withania somnifera (L.) Dunal indeholder to hovedstofgrupper, som anses for at have betydning for dens mulige effekter: steroidlaktoner (kaldet withanolider) og alkaloider. Der er kvantitative oplysninger om det totale indhold af withanolider, enkelte withanolider og det totale indhold af alkaloider, men
ingen kvantitative data for de enkelte alkaloider. På det foreliggende datagrundlag er det ikke muligt at
udpege det/de stoffer i W. somnifera som kan være årsag til de rapporterede effekter i mennesker og dyr.
DTU Fødevareinstituttet har medtaget eksperimentelle undersøgelser der er udført med andre plantedele
end roden, da der er sammenfald af indholdsstoffer. Withanolider og alkaloider findes også i andre plantedele og eksperimentelle undersøgelser med andre plantedele end roden kan derfor hjælpe med at kaste lys over mulige effekter af roden.
Generelle toksikologiske undersøgelser
Der er publiceret forsøg med to kommercielt fremstillede ekstrakter af roden, i 28-dages forsøg i rotter. I
det ene forsøg med en ethanolekstrakt, som kun i begrænset omfang viste forsøgsdata, er der fundet statistisk signifikante stigninger i parametre knyttet til de røde blodlegemer og koagulationstid, mens der iundersøgelsen af en methanolekstrakt ikke blev fundet nogle effekter.

CVR-nr. DK 30 06 09 46

Effekter på kønshormoner og reproduktion
Der er oplysninger om, at kvinder har anvendt roden som abortfremkaldende middel. Der er ikke udført
eksperimentelle undersøgelser til at fastsætte et niveau, hvorunder en eventuel abortfremkaldene effekt
ikke forekommer. På grund af manglende data om sikkerheden fraråder Verdenssundhedsorganisationen(WHO) anvendelse af roden under graviditet og amning.
Kliniske forsøg i mænd kunne tyde på, at roden eller præparater heraf, kan have en effekt på hormonniveauet af testosteron, LH (luteiniserende hormon) og DHEA-S (dehydroepiandrosteron-sulfat).
Hovedparten af disse undersøgelser er dog ikke udført i raske mænd, men i mænd, der i forvejen lider af
dårlig sædkvalitet og har forandrede niveauer af kønshormoner.

DTU Fødevareinstituttet
Fødevareinstituttet

Kemitorvet
Bygning 201
2800 Kgs. Lyngby

Tlf.. 35 88 70 00

www.food.dtu.dk

Der er foretaget en række eksperimentelle undersøgelser i forsøgsdyr, som har fundet, at roden og præparater heraf har effekter på reproduktionen i hanrotter (kønshormoner, parringsadfærd og kønsorganer).
To undersøgelser med vandige ekstrakter af bladet fandt påvirkning af hormonsystemet i ikke-kønsmodne rotter, hvor både hanner og hunner blev tidligere kønsmodne end normalt. Studier har også vist,
nedsat sædkvalitet samt nedsat fertilitet efter dosering med andre plantedele end roden. DTU Fødevareinstituttet vurderer samlet set, at dyrestudierne indikerer en påvirkning af kønshormoner efter dosering
med W. somnifera, som potentielt kan udgøre en risiko for brugernes helbred.
Effekter på stofskiftet, immunsystemet og centralnervesystemet
Undersøgelser i forsøgsdyr har vist, at roden eller ekstrakter heraf kan påvirke skjoldbruskkirtlens hormoner. Der er enkelte undersøgelser, der tyder på, at planten (ikke alle undersøgelser specificerer den anvendte plantedel) kan øge niveauet af disse hormoner i mennesker, der dermed kan have en risiko for at
udvikle forhøjet stofskifte. Eksperimentelle undersøgelser i reagensglasforsøg og i et rotteforsøg har vist,at ekstrakter af roden kan hæmme acetylcholinesterase. Eksperimentelle undersøgelser med forskellige
ekstrakter i mus og rotter har vist effekter på immunsystemet.
DTU Fødevareinstituttet vurderer, at ovennævnte studier peger på forskellige typer af skadelige effektersom følge af indtag af ekstrakter af roden fra W. somnifera samt ekstraker af andre dele af planten. Det
skal bemærkes, at en del af disse effekter ikke kun er observeret i dyreforsøg. Der er også observationer
fra kliniske undersøgelser eller bivirkningsindberetninger, der kunne tyde på, at disse effekter kan ses imennesker f.eks. effekter på skjoldbruskkirtlen og kønshormoner.
DTU Fødevareinstituttet finder, at der på det foreliggende datagrundlag ikke kan fastsættes en grænse
for indtag af roden eller ekstrakter af roden, hvorunder indtaget vil være uden risiko for skadelige effekter.

Anvendte forkortelser
BfR: Bundesinstitut für Risikobewertung, Det Tyske Risikovurderingsinstitut
BMI: Body Mass Index
DHEA-S: Dehydroepiandrosteron-sulfat
FSH: Follikelstimulerende hormon
LH: Luteiniserende hormon
NOAEL: No Observed Adverse Effect Level
SD: Standardafvigelse
T3: Trijodthyronin
T4: Thyroxin eller tetrajodthyronin
TSH (Thyroideastimulerende hormon) eller thyrotropin
WHO: World Health Organization, Verdenssundhedsorganisationen

2

Litteratursøgning
W. somnifera er en plante, hvor DTU Fødevareinstituttet løbende har foretaget nye litteratursøgninger.
Den seneste blev foretaget 26. august 2019 i Web of Science med søgeprofilen: (withania somnifera) or
ashwagandha. Ud over artikler, som er fundet ved litteratursøgning, er der rekvireret andre relevante artikler, som f.eks. har været nævnt i artikler fundet ved litteratursøgning.

Indholdsstoffer
Taksonomi, naturlig forekomst og kemotyper
Planten er naturligt forekommende i Indien, Mellemøsten, dele af Afrika og Sydeuropa (USDA, Agricultural Research Service 2019). Den har ikke noget anbefalet dansk navn (Jensen et al. 2003), men omtales
nogle gange under det indiske navn ashwagandha. Planten tilhører Natskyggefamilien (Solanaceae)(USDA, Agricultural Research Service 2019). Der er beskrevet forekomst af forskellige morfologiske former og kemotyper baseret på f.eks. forskelle i indholdsstoffer i bladene. Dette er undersøgt af israelske
forskere på lokale planter, mens der kun er meget begrænsede oplysninger om indiske planter (Kalra &Kaushik 2017). Da der er yderst få oplysninger om indholdsstoffer i kemotyper og der ikke er oplysninger
om hvilke kemotyper, der er anvendt i de i notatet beskrevne artikler om effekter af W. somnifera i forsøgsdyr og mennesker, vil DTU Fødevareinstituttet ikke nærmere komme ind på indholdsstoffer i kemotyper.
Indholdsstoffer i roden og andre plantedele.
Roden indeholder ifølge WHO (2009) to hovedgrupper af bioaktive stoffer: steroidlaktoner kaldet withanolider og alkaloider. Disse to stofgrupper vurderes at have speciel betydning for de mulige effekter. DTU
Fødevareinstituttet har valgt også at beskrive indholdsstoffer i andre plantedele som blad, frugt/bær ogstængel. Dels findes withanolider og alkaloider også i flere af disse plantedele og eksperimentelle undersøgelser med andre plantedele kan derfor hjælpe med at kaste lys over mulige effekter af roden. Der findes andre indholdsstoffer som f.eks. polyfenoler og flavonoider i planten (Alam et al. 2011). Det kvantitative indhold af disse stoffer vil blive kort beskrevet.
Roden
Alkaloider
Der er publiceret flere nyere undersøgelser af det totale indhold af alkaloider. I en af dem blev der indsamlet W. somnifera fra forskellige områder i Indien for at identificere genotyper med højt udbytte af aktive indholdsstoffer. Data for roden fra 15 særligt lovende genotyper viste, at det totale indhold af alkaloider varierede fra 0,24-0,9% (tørvægt) (Srivastava et al. 2018). I en anden undersøgelse af 25 genotyper
dyrket i Indien i to vækstsæsoner (2015-2017), varierede det total indhold af alkaloider i roden fra 0,160,96% (Chauhan et al. 2019).
Alkaloiderne tilhører forskellige stofgrupper. Anaferin, anahygrin, hygrin, cuscohygrin, isopelletierin klassificeres som piperidin- og pyrrolidinalkaloider, mens tropin og pseudotropin er tropanalkaloider. Der findes
ikke kvantitative data om indholdet af de enkelte alkaloider (WHO 2009, Klenow et al. 2012). Analyserne
er publiceret i artikler fra 1960’erne (Klenow et al. 2012). DTU Fødevareinstituttet har ikke fundet nyere
analyser af indholdet af de enkelte alkaloider i roden.
Withanolider
I rødderne af forskellige indiske dyrkede og vilde eksemplarer af W. somnifera fandtes et totalindhold af
withanolider på 0,23-1,11% (Sreerekha et al. 2004). Indholdet af tre withanolider i syv indiske prøver af

3

roden blev målt til: 0,11-0,16% withanolid A, 0,002-0,04% withaferin A og 0,01-0,09% 12-deoxywithastramonolid angivet som tørvægt (Srivastava et al. 2008). I 15 prøver fra Indien fandtes i rødderne et indhold per 100 g (tørvægt) på op til 0,117 g withanolid A, op til 0,035 g withanon, op til 0,044 g withaferin A,
op til 0,009 g withastramonolid, op til 0,004 g 27-hydroxywithanon, op til 0,042 g withanosid og op til
0,017 g physagulin (Dhar et al. 2006). I en undersøgelse af temperaturens og tidspunktet i vækstsæsonens indflydelse på indholdet af withanolider i planteprøver fra Indien var den højst målte koncentration af
withanolid A i roden 0,11% (tørvægt) (Kumar et al. 2012). Rødder indsamlet i Indien blev analyseret fortre withanolider. Det gennemsnitlige indhold af 12-deoxywithastramonolid var på 0,44 mg/g tørvægt, mens
gennemsnitsindholdet af withanolid A lå på 0,72 mg/g tørvægt (Gajbhiye et al. 2015). På baggrund af oplysninger i artiklen har DTU Fødevareinstituttet beregnet, at indholdet af withaferin A i roden var 0,32
mg/g tørvægt. I en undersøgelse blev der indsamlet planter fra forskellige områder i Indien for at identificere genotyper med højt udbytte af aktive indholdsstoffer. Der er data for roden fra 15 særligt lovende genotyper. Indholdet af withaferin A varierede fra 0,06-0,89% og det højest målte indhold af withanolid A varpå 1,47%, angivet som tørvægt (Srivastava et al. 2018). I en undersøgelse af roden fra 25 genotyper af
W. somnifera dyrket i Indien i to vækstsæsoner (2015-2017), varierede det total indhold af withanolid A
fra 1,2-2,35 μg/mg (Chauhan et al. 2019).
Andre indholdsstoffer
Det totale indhold af polyfenoler og flavonoider i roden af W. somnifera, som var dyrket i en botanisk havei Bangladesh, blev undersøgt. Der blev målt et totalt indhold af polyfenoler i roden på 17,8 mg/g tørvægt
(angivet som gallussyre-ækvivalenter), mens indholdet af flavonoider var på 15,49 mg/g tørvægt (angivet
som catechin-ækvivalenter) (Alam et al. 2011). I en undersøgelse af roden fra 25 genotyper af W. somnifera dyrket i Indien varierede stivelsesindholdet fra 5,5-15,7% og fiberindholdet fra 18,7-35,8% (Chauhan
et al. 2019).
BladetAlkaloider
Pati et al. (2008) målte i de tørrede blade et totalt indhold af alkaloider på 2,10%. Blade, som var angrebet af en svamp (Alternaria), havde et næsten dobbelt så højt alkaloidindhold på 4,14% (Pati et al. 2008).
I en undersøgelse blev der indsamlet planter fra forskellige områder i Indien for at identificere genotyper
med højt udbytte af aktive indholdsstoffer. Bladets indhold af totalalkaloider i 15 særligt lovende genotyper varierede fra 0,18-0,58% (tørvægt) (Srivastava et al. 2018).
Withanolider
I bladene fra forskellige dyrkede og vilde indiske eksemplarer af W. somnifera fandtes et totalindhold af
withanolider på 0,16-2,07% (Sreerekha et al. 2004). Pati et al. (2008) målte i de tørrede blade et totalt
indhold på 3,75% withanolider, herunder et indhold på 0,13% af withaferin A. I blade angrebet af svampen Alternaria var indholdet af withanolider væsentligt lavere på 0,89% withanolider og 0,11% withaferin
A. Srivastava et al. (2008) analyserede syv indiske prøver af bladet for tre withanolider og fandt et indhold
på: 0,12-1,3% withanolid A, 0,1-1,1% withaferin A og 0,004-0,25% 12-deoxywithastramonolid (alle angivet som tørvægt). I en undersøgelse af 15 prøver fra Indien fandtes i bladene et indehold per 100 g (tørvægt) på op til 0,025 g withanolid A, op til 0,320 withanon, op til 0,567 g withaferin A, op til 0,125 g withastramonolid, op til 0,147 g 27-hydroxywithanon, op til 0,084 g withanosid og op til 0,086 g physagulin(Dhar et al. 2006). I en indisk undersøgelse af temperaturens og tidspunktet i vækstsæsonens indflydelse
på indholdet af tre withanolider blev der ikke påvist withanolid A i bladet, mens de højest målte niveauer
af withanon og withaferin A var henholdsvis 0,389% og 0,594% (tørvægt) (Kumar et al. 2012). Der blev

4

analyseret for indholdet af tre withanolider i bladet indsamlet i Indien. Indholdet af withaferin A blev målt til
8,84 mg/g (tørvægt), mens der ikke blev fundet withanolid A (Gajbhiye et al. 2015). Indholdet af 12-deoxywithastramonolid i bladet blev angivet i forhold til indholdet i roden og DTU har beregnet, at gennemsnitsindholdet af 12-deoxywithastramonolid i bladet var 0,02 mg/g tørvægt. I en undersøgelse blev derindsamlet 53 genotyper fra forskellige områder i Indien for at identificere genotyper med højt udbytte af
aktive indholdsstoffer. I 15 særligt lovende genotyper varierede indholdet af withanolid A i bladet fra 0,010,17% og det højest målte indhold af withaferin A var på 0,02% (tørvægt) (Srivastava et al. 2018). Ægyptisk W. somnifera indeholdt i de tørrede blade op til 0,21% withanolid S (Mahrous et al. 2018).
Andre indholdsstoffer
Der blev fundet indhold af polyfenoler på 32,58 mg/g tørvægt (angivet som gallussyre-ækvivalenter) og af
flavonoider på 31,58 mg/g tørvægt (angivet som catechin-ækvivalenter) i blade fra planter dyrket i Bangladesh (Alam et al. 2011).
Frugten/bærret
Alkaloider
Der er ikke fundet undersøgelser af indholdet af alkaloider.
Withanolider
I bærrene af forskellige dyrkede og vilde indiske eksemplarer af W. somnifera fandtes et totalindhold af
withanolider på 2,95-3,35% (Sreerekha et al. 2004). Plantemateriale, herunder frugten, indsamlet i Indien
blev analyseret for indhold af wtihanolider. Indholdet af withanolider blev angivet i forhold til det gennemsnitlige indhold i andre plantedele (Gajbhiye et al. 2015). DTU Fødevareinstituttet har beregnet, at frugtens gennemsnitsindhold af withaferin A var 3,96 mg/g, af 12-deoxywithastramonolid var 0,10 mg/g og af
withanolid A var 0,04 mg/g (alt angivet af tørvægt). I frugter fra W. somnifera dyrket på en indisk forsøgsmark plukket i forskellige stadier af udviklingen varierede indholdet af withanolider fra 3,1-27,7 mg/g tørvægt (Sidhu et al. 2011).
Andre indholdsstoffer
Der blev målt et indhold af polyfenoler på 22,29 mg/g tørvægt (angivet som gallussyre-ækvivalenter) og
et indhold af flavonoider på 21,15 mg/g tørvægt (angivet som catechin-ækvivalenter) i frugten fra W. somnifera dyrket i Bangladesh (Alam et al. 2011). Indholdet af withanamider varierede fra 4,6-17,2 mg/g tørvægt (Sidhu et al. 2011).
Stænglen
Der er kun fundet få undersøgelser af stænglen og ingen undersøgelser af indholdet af alkaloider, polyfenoler eller flavonoider.
Withanolider
På baggrund af oplysninger fra artiklen af Gajbhiye et al. (2015) har DTU Fødevareinstituttet beregnet, atgennemsnitsindholdet i indiske prøver af stænglerne var 1,51 mg/g tørstof for withaferin A, 0,04 mg/g tørstof af 12-deoxywithastramonolid og 0,03 mg/g tørstof af withanolid A.

5

Ikke specificerede plantedele
Withanolider
Indholdet af withaferin A og seks andre withanolider blev undersøgt i ti kommercielle produkter solgt i Indien. Der var på produkterne oplysninger om indholdet af W. somnifera per dagsdosis. Den målte
mængde af withaferin A i plante eller ekstrakt varierede fra 0,02-2,34 mg/g. Med den af producenterneanbefalede dagsdosis blev der indtaget fra 0,02-1,4 mg withaferin A. Der var lignende variation i indholdet
af andre undersøgte withanolider. Forfatterne spekulerede på, om årsagen til den store variation i indholdsstoffer skyldtes det anvendte plantemateriale, dyrkningsforhold, forhold under præparationen eller
uregulerede og ikke-deklarerede tilsætninger. De anbefalede derfor bedre kvalitetssikring af produkter
fremstillet af W. somnifera, så indholdet bliver mere ensartet (Sangwan et al. 2004).
Alkaloider
Der blev udført analyser for indhold af forskellige alkaloider i et tørret pulveriseret plantemateriale fra W.
somnifera indkøbt fra en polsk leverandør og et kosttilskud med deklareret indhold af planten købt på etpolsk apotek. Der er ikke oplysninger om hvilke plantedele, der indgår i de to produkter. Der blev fundet
purinalkaloider (koffein, theobromin, theofyllin), indolalkaloider (harmin, harman og yohimbin) samt isoquinolinalkaloider (berberin, noskapin og papaverin) både i det pulveriserede plantemateriale og i kosttilskuddet (Filipiak-Szok et al. 2017). I en artikel fra 2018 undersøgte samme forskergruppe indholdet af
isoquinolinalkaloider i en prøve af pulveriseret plante og i et kosttilskud med angivet indhold af W. somnifera Der blev igen fundet berberin, noskapin og papaverin (Filipiak-Szok et al. 2018).
Der undersøges ikke for tropan-, piperidin- og pyrrolidinalkaloider, som er de grupper af alkaloider, der er
fundet i roden tidligere (WHO 2009, Klenow et al. 2012). Det skal bemærkes, at de fundne alkaloider ikke
tilhører grupper af alkaloider, som tidligere er fundet i W. somnifera og heller ikke er alkaloider, som man
normalt ville forvente at finde i en plante tilhørende Natskyggefamilien. DTU Fødevarestyrelsen vurderer,
at de undersøgte produkter enten må indeholde andre plantearter, som har et naturligt indhold af denævnte alkaloider, eller er tilsat alkaloiderne.

Generelle toksikologiske undersøgelser
Roden
En artikel (Patel et al. 2016) beskriver to rotteforsøg udført i rottestammen Wistar. Begge undersøgelser
blev udført med en ekstrakt af roden. Ekstrakten indeholdt 4,5% withaferin A og blev leveret af
Pharmanza Herbal Pvt. Ltd., Gujarat, Indien. Ekstrakten blev fremstillet af den pulveriserede rod fra W.
somnifera først med ethanol som ekstraktionsmiddel og afdampning af ekstraktionsmidlet, derefter med
ethylacetat og igen fjernelse af væske, indtil slutproduktet, en koncentreret ekstrakt.
Det akutte forsøg blev udført med 5 hunrotter, som oralt (gennem munden) med mavesonde fik en enkelt
dosis ekstrakt på 2000 mg/kg legemsvægt. Ekstrakten blev opløst i destilleret vand. Der var ingen rotter,der døde i de efterfølgende 14 dage, hvor de blev observeret for mulige tegn på toksiske effekter, som
der ikke blev rapporteret nogle af. Der blev heller ikke set makroskopiske patologiske forandringer på dag
15, hvor rotterne blev aflivet. På baggrund af dette forsøg konkluderede forfatterne, at for ekstrakten er
LD50, dvs. den enkeltdosis, der slår 50% af rotterne ihjel, større end 2000 mg/kg legemsvægt/dag.
Ifølge artiklen (Patel et al. 2016) følger det subakutte forsøg OECD-guideline 407 for et 28-dages forsøg ignavere (”Repeated Dose 28-Day Oral Toxicity Study in Rodents” fra 2001). I forsøget indgik 5 hanner og
5 hunner (per dosisgruppe), som i 28 dage blev doseret med ekstrakt i doser på 0, (ikke-doseret gruppe),6

500, 1000 eller 2000 mg/kg legemsvægt/dag, hvorefter de blev aflivet. Der blev udtaget blod til hæmatologiske undersøgelser og til klinisk kemi, udvalgte organer blev vejet, og der blev udført makroskopiskeog histopatologiske undersøgelser af de udtagne organer. Der indgik endnu en kontrolgruppe og en
gruppe, der fik højeste dosis (2000 mg/kg legemsvægt) i 28 dage efterfulgt af en doseringsfri periode på
14 dage, hvorefter disse dyr også blev aflivet og undersøgt som de øvrige grupper. Der blev ikke set
dødsfald under forsøget. Ifølge forfatterne var der ikke nogle toksiske effekter af doseringen sammenlignet med kontrolholdet for: Kliniske effekter, indtag af foder- og vand (data er ikke vist), tilvækst (data er
ikke vist), øjenundersøgelser (oftalmologiske undersøgelser), kliniske observationer, organvægte (dataikke vist) og de makroskopiske og mikroskopiske patologiske undersøgelser (data ikke vist). Der blev observeret nogle statistisk signifikante forskelle i de hæmatologiske og klinisk-kemiske målinger, som ifølge
forfatterne er inden for de normalt målte niveauer i laboratoriet.
Forfatterne anbefaler et 90-dages forsøg med ekstrakten og et ”prenatal developmental toxicity study” foryderligere at vurdere sikkerheden af ekstrakten. DTU Fødevareinstituttet bemærker, at ekstrakten og denlaboratorietestning, der var nødvendig for at udføre undersøgelsen, var finansieret af Pharmanza Herbal
Pvt. Ltd., ligesom artiklens sidsteforfatter er ansat i denne virksomhed.
Et akut forsøg udføres for at fastlægge en enkelt dosis af et stof, (eller som her en ethanolekstrakt af roden), der slår 50% af dyrene ihjel. Det er ikke designet til at finde effekter, der opstår efter længere tids
dosering. DTU Fødevareinstituttet bemærker, at der i 28-dages forsøget hos hannerne blev fundet statistisk signifikante stigninger i ”packed cell volume” (et mål for mængden af røde blodlegemer i blodet)både ved 1000 og 2000 mg/kg legemsvægt/dag, hæmoglobinkoncentrationen var forhøjet ved den højeste dosis, det samme var MCV (”mean corpuscular volume”) dvs. det gennemsnitlige rumfang af de røde
blodlegemer var større end normalt. Hos hunnerne var antallet af hvide blodlegemer forhøjet ved den højeste dosis, hæmoglobinkoncentrationen var forhøjet både ved 1000 og 2000 mg/kg legemsvægt/dag og
protrombintiden var lavere ved den højeste dosis. I hanner og hunner fra højdosisgruppen, der efterfølgende havde en doseringsfri periode på 14 dage, var ”Activated partial tromboplastin”-tiden statistisk signifikant lavere hos hunnerne, mens protombintiden var lavere både hos både hanner og hunner, dog
uden at være statisk signifikant.
Ifølge den nyeste OECD-guideline nr. 407 for et 28-dages forsøg fra (2008) kan man eventuelt veje livmoder og æggestokke – det er ikke gjort i forsøget. Det er ikke forklaret, hvorfor forfatterne har valgt at
følge en tidligere guideline for et 28-dages forsøg fra 2001, når der eksisterer en nyere udgave.
En artikel af Prabu et al. (2013) beskriver to rotteforsøg, et akut forsøg og et subakut forsøg udført i rottestammen Wistar. Rotterne blev doseret med en ekstrakt leveret af virksomheden Ellees Aromatics Ltd.
Den anvendte ekstrakt var en methanolekstrakt af roden af W. somnifera dyrket i Indien. Ekstrakten blev
fremstillet ved, at den pulveriserede lufttørrede rod blev blandet med 80% methanol, hvorefter væsken
blev destilleret, tørret, siet og pulveriseret. Udbyttet af ekstrakt var 10% (dvs. at der fra 100 g rod udvindes 10 g ekstrakt). Ekstraktens indehold af withaferin A blev målt til 0,043 ± 0,004 g per 100 g.
Det akutte forsøg i hunrotter er ifølge artiklen foretaget efter OECDs guideline nr. 425 (OECD 2001) med
mindre modifikationer. Fem hunrotter fik oralt (med mavesonde) en enkelt dosis af ekstrakt (opløst i destilleret vand) på 2000 mg ekstrakt/kg legemsvægt. Der blev ikke i observeret dødsfald eller set adfærdsmæssige ændringer i de 14 dage forsøget varede og ikke set patologiske ændringer ved den makroskopiske undersøgelse af de aflivede rotter.

7

I det subakutte forsøg blev rotter (6 hanner og 6 hunner per dosisgruppe) dagligt i 28 dage med mavesonde doseret med ekstrakten (opløst i destilleret vand) i doser på 0 (kontrol), 500, 1000 and 2000 mg/kg
legemsvægt. Yderligere indgik endnu en kontrolgruppe og en gruppe, der fik 2000 mg/kg legemsvægt i
28 dage efterfulgt af en doseringsfri periode på 14 dage. Der blev ikke set statistisk signifikante forskellemellem de doserede grupper og kontrolgruppen i foderforbrug og væskeindtag, legemsvægte og tilvækst,organvægte, hæmatologiske og biokemiske parametre eller ved de makroskopiske og histopatologiske
undersøgelser. Data vises i artiklen. På baggrund af forsøget konkludere forfatterne, at NOAEL (No Observed Adverse Effect Level) for den undersøgte ekstrakt er 2000 mg/kg legemsvægt/dag. Ligesom Patelet al. (2016) anbefaler artiklens forfattere, at der udføres længerevarende toksikologiske undersøgelser(90 dage eller et år), undersøgelser af mulige effekter på reproduktion, fosterudvikling og evt. kræftfremkaldende virkninger. Forfatterne er universitetsansatte og oplyser, at de ikke har interessekonflikter.
DTU Fødevareinstituttet finder det usædvanligt, at ikke en eneste af de mange testede parametre afviger
statistisk signifikant fra kontrolgruppen. Forfatterne har efter variansanalysen brugt Tukeys test. Tukeys
test sammenligner alle grupper med hinanden, inklusive kontrolgruppen, mens en anden test, Dunnett’s
test, sammenligner de doserede grupper med kontrolgruppen. Det er den sidste sammenligning, man typisk foretager i dyreforsøg. Dunnett’s test er f.eks. også brugt i det andet 28-dages forsøg (Patel et al.
2016). Beskrivelsen af de statistiske test er fra GraphPad Prism 5, det statistikprogram, som artiklens forfattere har anvendt.
BærreneIfølge Duke (1985) forårsager bærrene, der en gang imellem bliver spist af børn, alvorlige symptomer fra
mave-tarmkanalen.
Hele planten
I en screeningundersøgelse for toksiske effekter blev planterne indkøbt hos lokale handlende på Sri
Lanka, der solgte ayuervedisk urtemedicin. Hele planten (20% w/w tørret pulveriseret plante) blev blandet
i foder, som blev indgivet i 10-14 dage til Sprague-Dawley rotter (Arseculeratne et al. 1985). Rotterne indtog ca. 5 g plante/rotte per dag (Arseculeratne et al. 1981, 1985). Der var ingen dødsfald, men 5/6 rotter
havde centrilobulær hydrofisk degeneration i leveren, 4/6 rotter havde peribronchial og perivenøst ødem ilungen og i 5/6 rotter var der i nyrerne betydelig intertubulær karkongestion, tubulære casts og tubulær
degeneration (5/6) (Arseculeratne et al. 1985).
I undersøgelser af hele planten blev effekter undersøgt efter otte måneders dosering og fire ugers dosering (Sharma et al. 1986). Hele planten blev brugt til fremstilling af en dekokt og både væsken og resterne
af planten blev efter dekoktfremstillingen doseret til rotter i drikkevandet i fire uger samt otte måneder. Det
beskrives ikke i artiklen om der anvendes tørret eller frisk plante.
Kønsmodne rotter blev inddelt i grupper (bestående af fire hunner og to hanner), der dagligt blev doseret
med henholdsvis kogt vand (kontrolgruppen) eller 100 mg/kg i drikkevandet. Der var ingen dødsfald i
gruppen, der fik W. somnifera, mens et dyr døde i kontrolgruppen. Den doserede gruppe tog mere på ivægt efter 8 måneders dosering (227%) i forhold til kontrolgruppen (146%) og forskellen var statistisk signifikant. Der var seks hunrotter, der blev drægtige i den doserede gruppe, og fem i kontrolgruppen. Kuldstørrelsen var otte i den doserede gruppe og ni i kontrolgruppen. Efter en måned var den gennemsnitlige8vægt af afkommet i den doserede gruppe højere end i kontrolgruppen, 70 g i forhold til 45 g, dog er derikke foretaget statistiske analyser og vægte for afkommets hanner og hunner angives ikke hver for sig.

Data fra flere fire ugers studier fra samme forfattere er samlet og beskrevet. Dyrene blev doseret på
samme måde som i otte måneder-studiet. Grupperne bestod af albino hanrotter (vægt på ca. 200 g). Kontrolgruppen bestod af 23 dyr og gruppen, der fik W. somnifera (250 mg/kg) bestod af 35 dyr. Der var ikke
nogen statistisk signifikant forskel på tilvæksten mellem den eksponerede gruppe og kontrolgruppen efter
fire uger. Forfatterne undersøgte i 12 kontroller og doserede dyr også organvægte, legemstemperaturen
og kortisolindholdet i blodplasma. Den relative levervægt var statistisk signifikant forøget i den doserede
gruppe i forhold til kontrolgruppen, men der blev ikke observeret histopatologiske ændringer i leveren iden eksponerede gruppe. Den relative binyrevægt og kortisolindholdet i blodplasma var begge statistisk
signifikant lavere i den doserede gruppe sammenlignet med kontrolgruppen og der var ingen histopatologiske forandringer i binyrerne. Den doserede gruppe havde en lavere legemstemperatur på 1.5 °C i forhold til kontrolgruppen (28,17 oC sammenlignet med 29,87 oC).
DTU Fødevareinstituttet har medtaget denne artikel, men vurderer at både 8 måneders-studiet samt 4ugers- studiet har væsentlige begrænsninger i studiedesign og rapporteringen af data i forhold til at foretage en vurdering af mulige toksiske effekter. I toksikologiske forsøg kan forskelle mellem kontrolgruppe
og doseret gruppe være tegn på effekter af doseringen. DTU Fødevareinstituttet vurderer ikke, at den
større vægtstigning i den doserede gruppe af voksne dyr sammenlignet med kontrolgruppen, eller den
højere vægt af afkommet sammenlignet med kontrolgruppen er gunstige effekter. Der er imidlertid ikke
foretaget yderligere undersøgelser, der kan afklare grunden til de observerede forskelle. I undersøgelsen,
der varer 8 måneder, er der for få dyr i hver gruppe, der er kun en dosisgruppe, data for hanner og hunner er blandet sammen og angives ikke hver for sig, organerne vejes ikke og der indgår ingen undersøgelser af eventuelle patologiske forandringer, hverken makroskopisk eller mikroskopisk. Derudover avler
man på dyrene, som får et kuld unger i 8 måneders forsøget. Der er ingen beskrivelser af, at drikkevandsforbruget måles, hvilket er nødvendigt for at beregne indtaget i mg/kg legemsvægt. Det er ikke beskrevet,
hvordan målingerne af legemstemperaturen er foregået, men rektaltemperaturen for rotter ligger på 37-39
oC (Den Danske Dyrlægeforening 2013). I 4-ugers undersøgelsen er der i forhold til at vurdere de mulige
toksiske effekter set forskelle i de relative levervægte og binyrevægte mellem de doserede dyr og kontrolgruppen.

Undersøgelser af drægtighed og fosterudvikling
Roden
Prabu & Panchapakesan (2015) undersøgte effekten af en methanolekstrakt af roden fra W. somnifera idrægtige Wistar hunrotter. Ekstrakten har samme batchnummer, som ekstrakten anvendt af Prabu et al.
(2013) og var produceret af virksomheden Ellees Aromatics Ltd. Ifølge artiklen var forsøget udført efterOECDs guideline 414 ”for the assessment of prenatal developmental toxicity”, udgaven fra 2001. I undersøgelsen indgik fire grupper af hunrotter (25 rotter/gruppe), som hver blev parret med en hanrotte (dag 0).
Fra dag 5-19 blev hunnerne oralt (med mavesonde) doseret med ekstrakt i doser på 0 (kontrol), 500, 1000
eller 2000 mg/kg legemsvægt/dag. Hunnerne blev aflivet dag 20. Der var ingen dødsfald under doseringen.
Rotterne i det højest doserede gruppe havde statistisk signifikante højere legemsvægte og vægte af degravide livmodere sammenlignet med kontrolgruppen. Det gennemsnitlige antal levendefødte unger varogså højere (10,4 i højeste dosisgruppe mod 7,3 i kontrolgruppen - forskellen var ikke statistisk signifikant).
Forfatterne bemærkede, at de højere legemsvægte og vægte af livmodere kunne fortolkes som en østrogen9effekt, men da der samtidig var et øget antal levende fostre i den højest doserede gruppe, kunne det væreforklaringen. Forfatterne konkluderede, at ekstrakten ikke gav anledning til toksiske effekter på moderdyrene eller på fostrene vurderet ud fra antallet af gule legemer (corpora lutea), implantationer, antallet af
levende fostre og forekomsten af eksterne misdannelser samt misdannelser på skeletter eller organer.
DTU Fødevareinstituttet skal bemærke, at OECDs guidline nr. 414 giver valgmuligheder mht. om doseringen skal foregå i hele drægtighedsperioden eller først begynde på drægtighedens dag 5 dvs. det tidspunkt, hvor organudviklingen begynder i embryonerne/fostrene hos rotter. Guideline beskriver, at hvis deri præliminære undersøgelser ikke er observeret præimplantationstab, dvs. at de befrugtede æg/embryon
går til grunde tidligt i drægtigheden, kan doseringen foregå i hele drægtighedsperioden. Da doseringen iforsøget er begyndt på drægtighedens dag 5, er forsøget designet på en måde, hvor det ikke er muligt at
vurdere, om ekstrakten har en skadelig virkning på det befrugtede æg/embryon tidligere i fosterudviklingen. Denne tidlige periode er af speciel relevans i lyset af, at roden er omtalt som abortfremkaldende jf.
WHO (2009).

Specifikke undersøgelser - kønshormoner, fertilitet og parringsadfærd
Roden: Effekter på vægte af kønsorganer, kønshormoner og parringsadfærd hos voksne hanrotter
Ilayperuma et al. (2002) undersøgte effekten af en methanolekstrakt, som forfatterne selv fremstillede fra
roden af W. somnifera på en række parametre knyttet til parringsadfærd. Roden var købt på et lokalt marked i Sri Lanka og ægtheden blev bekræftet af en navngiven botaniker fra universitetet. Hanrotter (10 dyr
per gruppe) fik ekstrakt oralt i en dosis på 0 (2 grupper) eller 3000 mg/kg legemsvægt/dag i syv dage (2grupper). Ifølge forfatterne var den anvendte dosis 15 gange højere end den dosis, som mennesker indtager. Hannerne blev sat sammen med parringsvillige hunner 7 dage før behandlingen begyndte, på doseringsdag 3 og 7 samt 14 og 30 dage efter behandlingen. Rotterne, der fik ekstrakt, viste en betydelig
reduktion i parringsvillighed, mens de blev doseret med ekstrakten. Nogle af de målte parametre var stadig nedsat 30 dage efter, at doseringen var ophørt. Der var ingen dødsfald, foder- og vandforbrug forblev
normale, der sås ikke makroskopiske ændringer eller vægtændringer af kønsorganer og accessoriske
kønsorganer
DTU Fødevareinstituttet skal bemærke, at artiklen ikke viser data for de nævnte parametre.
Kiasalari et al. (2009) undersøgte effekten af roden på forskellige kønshormoner i blodet hos hanrotter.
Roden var købt på det lokale marked i Iran og ægtheden var bekræftet af universitetets botaniske afdeling. I forsøget indgik Wistar hanrotter (vægt 195-220 g, 8 dyr i kontrolgruppen og 11 i den doserede
gruppe), der i fire uger fik almindeligt rottefoder (kontrol) eller foder iblandet 6,25% tørret rod fra W. somnifera. Der blev observeret statistisk signifikant lavere indhold af FSH (follikelstimulerende hormon) i serum hos rotter doseret med W. somnifera sammenlignet med kontrolgruppen. Progesteron-, testosteronog LH (luteiniserende hormon) -niveauerne var alle statistisk signifikant højere i forhold til kontrolgruppen,mens østrogenniveauet ikke var påvirket.
Ganu et al. (2010) udblødte i vand den pulveriserede, tørrede rod fra W. somnifera købt af en forhandler i
Indien. Hanrotter (Wistar, 250-300 g, 6 per gruppe) blev doseret dagligt med ekstrakten i doser på 0 (vehikel eller ekstrakt med 1% CMC i DW, 10 ml/kg) opløst i destilleret vand 100, 200 og 400 mg/kg legemsvægt i fire uger. Forkortelserne CMC og DW er ikke defineret, men DW kunne være destilleret vand. Efter
aflivning blev der fra bitestiklerne fra fire hanner udtaget sædceller, som blev talt i et tællekammer. Le-

10gemsvægten var statistisk signifikant højere i den højeste doserede gruppe sammenlignet med kontrolgruppen. For den mellemste og højeste dosisgruppe var de relative organvægte (mg/100 g legemsvægt)af testikler og prostata statistisk signifikant højere sammenlignet med kontrolgruppen. Antallet af sædceller var statistisk signifikant højere i alle grupper doseret med W. somnifera sammenlignet med kontrolgruppen. I artiklen beskrives også en undersøgelse i hanmus (6 mus per gruppe), der oralt fik en enkelt
dosis af ekstrakten (samme dosisniveauer som i rotteforsøget) og 30 minutter efter doseringen havdeøget parringsadfærd.
DTU Fødevareinstituttet har medtaget undersøgelsen af Ganu et al. (2010), men skal bemærke, at undersøgelsen er mangelfuldt beskrevet, når det gælder fremstilling af ekstrakt, forsøgsdesign og resultater.
Sahin et al. (2016) undersøgte effekterne på organvægte, kønshormoner, sædkvalitet og parringsadfærd.
Hanrotter (Sprague-Dawley, 8 uger gamle, 7 per gruppe) blev i otte uger ikke doseret (negativ kontrol)eller fik oralt (med mavesonde) sidenafilcitrat (viagra) 5 mg/kg legemsvægt/dag (positiv kontrol) eller en
ekstrakt af roden fra W. somnifera (300 mg/kg legemsvægt/dag opløst i destilleret vand). Ekstrakten var
fremstillet fra den tørrede rod med ekstraktionsmidlerne methanol-vand (70:30). Den færdige ekstrakt indeholdt som minimum 2,5% total-withanolider og havde en renhed på 98%. Den anvendte ekstrakt stammede fra virksomheden Omniactive Health Technologies (Indien). Efter aflivning blev følgende kønsorganer og accessoriske kønsorganer vejet: testikler, bitestikler, vas deferens (sædleder), sædblærer og ventrale prostata. Sædkvaliteten blev undersøgt ved tælling af sædceller i cauda epididymis (en del af bitestiklen) og undersøgelse af, om sædcellerne havde et normalt udseende (morfologi). Blodprøver blev udtaget til hæmatologiske og biokemiske undersøgelser. Niveauet af testosteron i blodet og sædcelleantallet var statistisk signifikant højere i rotter doseret med W. somnifera (det samme blev set med viagra)
sammenlignet med den ubehandlede kontrol. Både viagra og W. somnifera øgede parringsadfærden
sammenlignet med den ubehandlede kontrol. Der blev ikke set forskelle mellem gruppen doseret med W.
somnifera og de ubehandlede kontroldyr i de øvrige undersøgte parametre.
Forsøget er udført af tyrkiske universitetsforskere, som blev støttet finansielt af virksomheden Omniactive
Health Technologies (USA). Artiklens sidste forfatter er ansat i virksomheden. I undersøgelsen indgikogså ekstrakter af to andre planter fra samme virksomhed og både Mucuna pruriens og Tribulus terrestrisviste sig også at påvirke parringsadfærden og forskellige andre af de målte parametre. Alle ekstrakter angives at have en renhed på 98%. Der er ikke udført kemiske undersøgelser af ekstrakten med W. somnifera eller de andre ekstrakter foretaget af uafhængige kilder.
Blade: Kønsmodning hos rotter
Abdel-Magied et al. (2001) fremstillede en vandig ekstrakt ved at opløse 200 g pulveriserede blade ivarmt, destilleret vand. Opløsningen blev filtreret og frysetørret. Udbyttet var 32 g ekstrakt. Tyve dage
gamle hanrotter (Wistar, legemsvægt 37-39 g, 10 dyr/gruppe) blev i 6 dage doseret oralt (med sonde)
med destilleret vand (kontrolgruppe) eller ekstrakt opløst i destilleret vand (470 mg/kg legemsvægt/dag).
Der sås spermatogenese (dannelse af sædceller) i testiklerne hos det W. somnifera-doserede grupper,
men ikke i kontrolgruppen. Derudover blev der i blodet målt statistisk signifikante lavere indhold af testosteron og FSH i gruppen, der fik ekstrakt, sammenlignet med kontrolgruppen, mens der ikke var forskel iniveauerne af LH.

11

Al-Qarawi et al. (2000) undersøgte effekterne af en vandig ekstrakt af bladet på kønshormoner og æggestokke hos ikke-kønsmodne hunrotter. Ekstrakten blev fremstillet på samme måde, som beskrevet i Abdel-Magied et al. (2001) (beskrevet ovenfor i notatet). Wistar hunrotter (10 dyr/gruppe), der var enten 17
eller 25 dage gamle ved forsøgets begyndelse, blev i seks dage doseret oralt (med sonde) med destilleretvand (kontrolgruppe) eller ekstrakt (470 mg/kg legemsvægt/dag). Efter doseringen vejede de doseredeyngste rotter statistisk signifikant mere end kontrolgruppen (40,5 g mod 28,5 g), mens vægte af æggestokke og blodets indhold af de to hormoner LH og FSH ikke var forskellige. I rotter doseret fra dag 25,
var den relative vægt af æggestokkene statistisk signifikant højere i den doserede gruppe sammenlignet
med kontrolgruppen (118 mod 78 mg/100 g legemsvægt) og blodets indhold af FSH var også statistisk
signifikant højere i den doserede gruppe (17,6 IU/l) sammenlignet med kontrolgruppen (13,9 IU/l), mens
LH-niveauerne ikke var forskellige mellem grupperne. Den højere vægt af æggestokkene i de ældste doserede dyr skyldtes udvikling af follikler i dette organ, som er et tegn på tidlig kønsmodning.
Stængel: Sædkvalitet hos hanrotter
Singh et al. (2013) nævner, at der er beskrevet antifertile egenskaber af W. somnifera i Ayurveda. Forsøgets formål var derfor at undersøge, om stænglerne havde antifertile egenskaber, der evt. vil kunne bruges til at nedbringe befolkningstilvæksten. Stænglen blev indsamlet i Indien og en botanisk afdeling på etuniversitet bekræftede, at det var den rigtige plante. Forfatterne fremstillede en ethanolekstrakt (50%ethanol) af den tørrede stængel. Stængel og ethanol blev kogt i 24 timer, derpå filtreret gennem gaze og
koncentreret under tryk. Koncentrationsforhold: 250 g tørret stængel gav 15 g ekstrakt. Der blev fundet
steroider, alkaloider og tanniner ved fytokemisk screening af ekstrakten, som ikke blev yderligere kemisk
undersøgt. Hanrotter (6 dyr per gruppe) fik i 60 dage dagligt oralt (med sonde) destilleret vand (kontrolgruppe), eller ekstrakt (opløst i destilleret vand) i doser på 25 mg/kg legemsvægt eller 50 mg/kg legemsvægt. Ekstrakten blev fremstillet dagligt. Fem dage før forsøgets afslutning blev hanrotterne sat sammen
med fertile hunrotter (2 hunner per han). Antallet af drægtige hunner, det totale antal fødte unger per
gruppe og antallet af unger per kuld blev talt. Hanrotterne blev vejet ved forsøgets begyndelse og før aflivning. Ved aflivningen udtog og vejede man testikler, bitestikler, sædblærer (vesicula seminalis) og den
ventrale prostata. Sædkvalitet (sædcellernes bevægelighed, morfologi og antal per ml) blev undersøgt ien sædprøve udtaget fra bitestiklen. Blodets (serums) indhold af kønshormonerne testosteron, FSH og
LH blev målt. Testiklerne blev undersøgt mikroskopisk (histopatologisk). Doseringen påvirkede ikke hanrotternes legemsvægt. De relative organvægte (mg per 100 g rotte) af testikler, bitestikler og sædblærer
var alle statistisk signifikant og dosisafhængigt mindre i de to doserede hold sammenlignet med kontrolgruppen. I begge doserede grupper var antallet af sædceller statistisk signifikant og dosis-afhængigt reduceret, mens sædcellernes bevægelighed kun var statistisk signifikant reduceret i den højeste dosisgruppe sammenlignet med kontrolgruppen. Den histopatologiske undersøgelse viste, at dannelsen afsædceller var ophørt i de doserede grupper. Niveauerne af testosteron og FSH var statistisk signifikant
reducerede i den højeste dosisgruppe, men ikke i den lave dosisgruppe sammenlignet med kontrolgruppen. LH-niveauerne var ikke påvirkede af doseringen. Antallet af drægtige hunner blev negativt og dosisafhængigt påvirket af doseringen med ekstrakten. Alle 12 hunner (100%) parret med hanner i kontrolgruppen blev drægtige, sammenlignet med 8 hunner (67%) parret med hanner fra den laveste og 4 hunner (29%) parret med hanner fra den højeste dosisgruppe. DTU Fødevareinstituttet bemærker, at antalletaf dyr (6/gruppe) er få for sådan et type studie.
Frugten: Sædkvalitet hos rotter
Mali et al. (2008) fra Indien præsenterede i et abstract resultater fra en undersøgelse foretaget med hanrotter, der dagligt oralt i 60 dage blev doseret med 50 mg/kg legemsvægt af en 50% ethanolekstrakt af

12

frugten fra W. somnifera. Der blev foretaget undersøgelser af organvægte af kønsorganer og accessoriske kønsorganer, sædkvalitet (sædcellernes bevægelighed og antal/ml) og foretaget histopatologiske undersøgelser af testiklerne. I de doserede dyr var sædkvaliteten dårligere både mht. sædcellernes bevægelighed og antal, vægte af testiklerne og sædblærer samt andre accessoriske kønsorganer var lavere og
der blev set histopatologiske forandringer i de områder af testiklerne, der har betydning for normal dannelse af sædceller.
DTU Fødevareinstituttet skal bemærke, at det er præliminære data, der præsenteres i et abstract. Der
mangler mange oplysninger i forsøgsbeskrivelsen f.eks. antallet af hanrotter, om der indgår en ubehandlet kontrolgruppe og der findes ingen kvantitative data i resultatafsnittet.

Kliniske undersøgelser i mænd - kønshormoner
Rod: effekt på kønshormonet testosteron hos mænd, der samtidig styrketræner
I et dobbelt-blindt, placebo-kontrolleret klinisk forsøg af 8 ugers varighed rekrutteredes 57 raske mænd ialderen 15-50 år. Der indgik målinger af testosteronniveauer i blodet, men undersøgelsens primære formål var at måle mulige effekter af en ekstrakt på muskelstyrken hos mænd, der samtidig styrketrænede.
Mændene blev inddelt i to grupper, der indtog identisk udseende tabletter enten en daglig dosis på 600
mg ekstrakt af roden eller placebo (cellulose). Ekstrakten kaldet ”KSM-66” var en vandig ekstrakt af roden
fra W. somnifera standardiseret til at indeholde 5% withanolider. Den var doneret af producenten Ixoreal
BioMed, USA. Begge grupper styrketrænede i forsøgsperioden. Femogtyve forsøgspersoner i hver
gruppe gennemførte undersøgelsen. Tre forsøgspersoner i placebogruppen og fire i W. somnifera-gruppen holdt op i styrketræningsprogrammet før tid. Der blev udtaget blodprøver ved undersøgelsens begyndelse og slutning. For at deltage skulle forsøgspersonerne opfylde en række kriterier. Forsøgspersonernemåtte ikke drikke alkohol, ryge eller indtage anti-inflammatoriske lægemidler i forsøgsperioden. De måtte
bl.a. heller ikke indtage medicin, herunder steroider, for at øge deres fysiske formåen, have haft et vægttab større end 5 kg i de sidste tre måneder, måtte ikke tidligere have brugt illegale stoffer, røget mere end
10 cigaretter per dag eller indtaget mere end 14 g alkohol per dag, være overfølsomme over for W. somnifera eller have deltaget i andre kliniske undersøgelser i de sidste tre måneder før forsøgsstart. Forsøgspersonerne skulle rapportere om eventuelle bivirkninger. Ifølge forfatterne blev der ikke rapporteret alvorlige bivirkninger og der blev ikke set forskelle mellem de to gruppers såkaldte PGATT-scorer, hvor
PGATT står for ”Physicians Global Assessment of Tolerability to Therapy form”. Forfatterne fandt, at dervar en større statistisk signifikant stigning (P= 0,004) i testosteronniveauet i serum fra forsøgets begyndelse til forsøgets afslutning i gruppen, der fik W. somnifera (96,2 ng/dl) sammenlignet med placebogruppen (18,0 ng/dl) (P= 0,004) (Wankhede et al. 2015).
DTU Fødevareinstituttet konstaterer, at der er variation i den gennemsnitlige koncentration af testosteroni serum mellem de to grupper ved forsøgets begyndelse med 630 ng/dl (SD (standardafvigelse) 232
ng/dl) i W. somnifera-gruppen og 675 ng/dl (SD 157 ng/dl) i placebogruppen. Ved forsøgets afslutning er
de tilsvarende tal 727 ng/dl (SD 172 ng/dl) i W. somnifera-gruppen sammenlignet med 693 ng/dl (SD 115
ng/dl) i placebogruppen. Generelt ses betydelig spredning i de målte værdier. Hvis man sammenligner
det absolutte testosteronniveau ved forsøgets afslutning er der ingen statistisk signifikant forskel (P =0,42) mellem de to grupper. Det er ikke nærmere beskrevet, hvilke bivirkninger, der blev rapporteret i deto grupper. DTU Fødevareinstituttet vurderer, at det valgte system til indsamling af bivirkninger er udviklet
til brug ved testning af lægemidler. Det skal bemærkes, at de samme bivirkninger/skadelige virkninger forlægemidler vurderes mildere, fordi det normalt accepteres, at lægemidler kan have bivirkninger, mens
produkter, der sælges som kosttilskud, ikke bør have bivirkninger.

13Roden: effekter på niveauet af kønshormoner hos infertile mændDer er ved litteratursøgningen fundet fire undersøgelser, der ser på mulige effekter af den tørrede, pulveriserede rod eller en ekstrakt heraf i ufrivilligt barnløse, men ellers raske, indiske mænd (Ahmad et al.
2010, Mahdi et al. 2011, Gupta et al. 2013, Ambiye et al. 2013). Mændenes manglende frugtbarhedskyldtes især dårlig sædkvalitet. Tre af undersøgelserne blev udført af samme forskergruppe (Ahmad etal. 2010, Mahdi et al. 2011, Gupta et al. 2013), som gav i alt 315 infertile mænd i alderen 22-45 år, 5 gtørret pulveriseret rod dagligt i tre måneder. Roden blev givet sammen med mælk. Det blev nærmere
specificeret, om den manglende fertilitet skyldtes uforklarlige årsager eller mændene havde lavere antalsædceller end normalt, sædceller med dårlig bevægelsesevne eller med morfologiske forandringer. Roden blev købt af lokale forhandlere af medicinske planter. I en af artiklerne har en botaniker på universitetet identificeret, at den anvendtes W. somnifera (Mahdi et al. 2011). Der blev ikke analyseret for indholdsstoffer i rødderne. Blodets (serums) indhold af hormonerne testosteron, LH, FSH og prolaktin blev
undersøgt ved forsøgenes begyndelse og afslutning. Ved forsøgenes begyndelse blev hormonniveauerne
i de infertile mænd sammenlignet med fertile mænd. De infertile grupper af mænd havde alle lavere niveauer af testosteron og LH og i de fleste tilfælde højere niveauer af FSH og prolaktin sammenlignet med
de fertile mænd. Efter dosering med roden var niveauerne af testosteron og LH højere og FSH lavere,mens prolaktin var lavere eller uforandret i forhold til niveauerne ved forsøgets begyndelse (Ahmad et al.
2010, Mahdi et al. 2011, Gupta et al. 2013).
Den fjerde undersøgelse var en randomiseret dobbelt-blind, placebokontrolleret klinisk undersøgelse i 46
infertile mænd (med lavt sædcelleantal), fordelt på 25 mænd, der fik kapsler med placebo og 21 mænd,som dagligt i 90 dage blev doseret med kapsler med 675 mg ekstrakt fremstillet af roden. Der er ikke oplysninger om indholdet i placebokapslerne. Ekstrakten blev fremstillet af et indisk firma, Ixoreal Biomed
Private Ltd. Det anvendte ekstraktionsmiddel er ikke oplyst, men ekstrakten var standardiseret til et indhold af mindst 5% withanolider. Ifølge artiklen indeholdt den også tilsigtede mængder af alkaloider, langog kortkædede aminosyrer, komplekse sukkerarter, vitamin A, calcium og jern. I den doserede gruppe var
testosteron-niveauet efter 90 dages dosering steget med 17% (P < 0,01) (fra 4,45 ± 1,41 ng/ml til 5,22 ±
1,39 ng/ml, gennemsnit ± SD) og LH med 34% (P < 0,02) (fra 3,97 ± 1,21 mIU/ml til 5,31 ± 1,33 mIU/ml)
sammenlignet med niveauet inden dosering (Ambiye et al. 2013).
DTU Fødevareinstituttet skal bemærke, at der i de fire undersøgelser mangler oplysninger om antallet af
personer, der ikke gennemførte undersøgelserne. Det er ikke sandsynligt, at alle gennemførte. Der er itre af undersøgelserne (Ahmad et al. 2010, Mahdi et al. 2011, Gupta et al. 2013) ingen beskrivelse af, at
der blev indsamlet oplysninger om bivirkninger, mens der i undersøgelsen af Ambiye et al. (2013) blev
registreret bivirkninger, som dog ikke beskrives med oplysninger om symptomer. I tre undersøgelser indtog forsøgspersonerne også mælk sammen med roden og har dermed yderligere indtaget næringsstoffer,vitaminer og mineraler fra mælken. I undersøgelsen, hvor forsøgspersonerne indtog ekstrakt (Ambiye etal. 2013), indeholdt denne også forskellige vitaminer og mineraler. Det er uklart, om de stammer fra roden
eller er tilsat.
Rod og blade: effekter på kønshormoner hos overvægtige mændI et dobbelt-blindt, placebo-kontrolleret, overkrydsningsforsøg blev der rekrutteret raske, overvægtigemænd (Body Mass Index (BMI) 25-35). Forsøgspersonerne var i alderen 40-70 år, havde milde til moderate symptomer på træthed og var bosiddende i Australien. Kriterier for at indgå i undersøgelsen var, atmændene skulle være ikke-rygere, ikke måtte have indtaget medicin i de foregående tre måneder og ikke

14

havde planer om livstilsændringer, herunder at gå på slankekur, under forsøget. Deltagelse var udelukket, hvis mændene led af psykiske sygdomme eller fysiske sygdomme som sukkersyge, autoimmune
sygdomme, hjerte-karsygdomme, forhøjet blodtryk, kronisk træthedssyndrom, astma, havde haft en infektion i de sidste måneder, drak mere end 14 genstande alkohol om ugen, indtog narkotiske stoffer, indtog
andre plantebaserede kosttilskud, urter eller krydderier. De anvendte tabletter havde identisk udseende
og indeholdt enten ristet rismel (placebo) eller en ekstrakt, ” Shoden beads”, fremstillet af rod og blad fra
W. somnifera af en indisk virksomhed Arjuna Natural Ltd. Der er ikke oplysninger om det anvendte ekstraktionsmiddel. Ekstrakten var standardiseret til at indeholde 35% withanolidglykosider. Med en dagdosis
blev der indtaget 21 mg withanolidglykosider. Alle mænd indtog placebo i 8 uger og ekstrakt af W. somnifera i 8 uger. Af de 57 mænd, som indgik i undersøgelsen, fuldførte 43. Forsøgspersonerne indberettede
eventuelle bivirkninger uge 4, 8, 12 og 16. Der var ikke forskel mellem bivirkninger med placebo og ekstrakt. Forfatterne beskrev ikke nærmere de rapporterede bivirkninger. Ingen forsøgsdeltagere trak sig fra
undersøgelsen på grund af bivirkninger. Spytprøver indsamlet af forsøgspersonerne selv om morgenen
ved forsøgets begyndelse, efter 8 uger og efter 16 uger, blev undersøgt for indhold af testosteron, kortisol, østradiol og DHEA-S (dehydroepiandrosteron-sulfat, et forstadie til testosteron og østrogen). Indtagelse af ekstrakten gav anledning til et øget indhold af DHEA-S (18%, P = 0,005) og et øget indhold af
testosteron (14,7%, P = 0,01) i spyttet sammenlignet med placebo, mens der ikke var statistisk signifikante forskelle i niveauerne af kortisol og østradiol. Forfatterne gør opmærksom på, at undersøgelsen
havde få deltagere, hvilket gør det vanskeligt at drage faste konklusioner. Tyve procent af forsøgspersonerne var skifteholdsarbejdere. Hormoner blev målt i spyt i stedet for i serum. Forfatterne henviser til artikler, der skulle vise, at hormonmålinger i spyt korrelerer med indhold i serum. Spytprøven skal udtages ide første 15 minutter efter at personen er vågnet og stadigvæk er fastende, hvilket forfatterne ikke havde
mulighed for at tjekke om blev fulgt. Hvis dette ikke overholdes, vil det negativt påvirke pålideligheden af
data, fordi der er stor dagsvariation i hormonniveauerne. Undersøgelsen var finansieret af virksomheden,
der fremstiller ekstrakten. Forfatterne kommer i diskussionen ind på, at stigninger i testosteron og DHEAS i mænd vurderes at have positiv effekter på helbredet, men medicinsk behandling for manglende testosteron er forbundet med øget risiko for mænd, der allerede har øget risiko for at udvikle hjerte-karsygdomme, allerede lider af sygdomme i prostata eller har søvnapnø. Forfatterne mener, at sikkerheden af
W. somnifera i mænd med den type sygdomme kræver nærmere overvejelser, men mener samtidig, at
det vil være usandsynligt, at den stigning, der blev set i testosteronniveauet, som er inden for normale
endogene koncentrationer, skulle give anledning til alvorlige bivirkninger (Lopresti et al. 2019).
Der mangler oplysninger om fremstillingen af ekstrakten og der indgår kun få forsøgspersoner. DTU Fødevareinstituttet vurderer, at hormonniveauerne er målt med en mere upålidelig metode (i spyt ikke i blodplasma) og kan yderligere være påvirket af, at døgnrytmen kan være forstyrret hos deltagere, der havde
skifteholdsarbejde.

Specifikke undersøgelser - skjoldbruskkirtlen
Roden: Skjoldbruskkirtlen, dyreforsøg
En vandig ekstrakt af pulveriseret rod af indisk W. somnifera (koncentrationsforhold rod: ekstrakt, 5:1, roden indeholdt 1,75% withanolider) blev givet oralt med sonde i en dosis på 0 (destilleret vand) eller 1,4
g/kg legemsvægt/dag i 20 dage til voksne hunmus (Swiss albino, 7 mus/gruppe) og til voksne hanmus(Swiss albino, 10 mus/gruppe). Hos hunmus doseret med W. somnifera blev der set en stigning i blodets(serums) indhold af hormonet T4 (thyroxin, tetrajodthyronin) (P < 0,001), men ikke T3 (trijodthyronin) sammenlignet med kontroldyr. I hanmus forårsagede den vandige ekstrakt af W. somnifera stigninger i skjoldbruskkirtelhormonerne T4 (P < 0,001) og T3 (P < 0,05) sammenlignet med kontrolholdet. De observerede15hormonændringer pegede på, at ekstrakten kan påvirke skjoldbruskkirtlens funktion (Panda & Kar 1998,
Panda & Kar 1999).
De samme forfattere undersøgte også effekten af daglig indgivelse af 20 mg ekstrakt af roden/dyr til hanekyllinger i 30 dage. Her steg koncentrationen af T4, men ikke T3 (Panda & Kar 1997).
Forskerne fra et egyptisk forskningscenter fremstillede en methanolekstrakt (vand og methanol som ekstraktionsmidler) af pulveriseret rod fra W. somnifera købt i Egypten. Botanikere på forskningscenteret bekræftede, at pulveret stammede fra W. somnifera. Kvalitativ analyse af methanolekstrakten viste bl.a. indhold af alkaloidet tropin og withanoloid B. En gruppe hanrotter (albinorotter fra forskningscenterets dyrekoloni, vægt 150-200 g) fik induceret for lavt stofskifte (hypothyroidisme) ved dosering med 0,05% propylthiouracil i drikkevandet i 6 uger. Rotter, der ikke var blevet doseret med propylthiouracil og dermed
havde normalt stofskifte, blev fordelt på en ubehandlet kontrolgruppe og en gruppe, der oralt fik W. somnifera-ekstrakt (500 mg/kg legemsvægt/dag). Rotter med hypothyroidisme blev fordelt på tre andre grupper: en ubehandlet kontrolgruppe (positiv kontrol), en gruppe, der med sonde fik et lægemiddel som tilførte thyroxin (T4), EltroxinTM (20 μg/kg legemsvægt/dag), og en gruppe, der fik ekstrakt af W. somnifera(500 mg/kg legemsvægt/dag). Hver gruppe bestod af 10 rotter og alle grupper blev aflivet efter en måneds dosering. Ved aflivningen blev der bl.a. udtaget blodprøver til undersøgelse af indholdet af hormonerne: TSH (thyroideastimulerende hormon), T3 (total og frit) og T4 (total og frit) i serum. Rotter doseret
med propylthiouracil havde udviklet hypothyroidisme vist ved hormonniveauer, der var statistisk signifikant forskellige (P ≤ 0,05) fra niveauerne i den ubehandlede kontrol. Rotter med hypothyroidisme doseret
med W. somnifera-ekstrakt eller Eltroxin, havde et statistisk signifikant lavere indhold i serum (P ≤ 0,05)
af TSH henholdsvis 1,21 ng/ml eller 1,51 ng/ml sammenlignet med den positive kontrol (14,86 ng/ml). I
den ubehandlede kontrol var TSH på 1,26 ng/ml og i rotter doseret med ekstrakt på 1,25 ng/ml. Rotter
med hypothyroidisme doseret med W. somnifera-ekstrakt eller Eltroxin havde et statistisk signifikant (P ≤0,05) højere serumindhold af total T3 på henholdsvis 41,3 eller 72,4 ng/ml sammenlignet med 34,4 ng/ml iden positive kontrol (ubehandlet kontrol 65,5 ng/ml og rotter, der fik ekstrakt 62 ng/ml). Rotter med hypothyroidisme doseret med W. somnifera-ekstrakt eller Eltroxin havde et statistisk signifikant (P ≤ 0,05) højere serumindhold af frit T3 (begge på 2,91 pg/ml) sammenlignet med 1,59 pg/ml i den positive kontrol.
Frit T3 i den ubehandlede kontrol var på 2,22 pg/ml og i rotter doseret med ekstrakt 2,92 pg/ml. Niveauet
af total T4, var statistisk signifikant højere (P ≤ 0,05) i rotter med hypothyroidisme doseret med W. somnifera-ekstrakt eller Eltroxin henholdsvis 6,44 eller 7,32 μg/dl sammenlignet med 3,91 μg/dl i den positive
kontrol. Den ubehandlede kontrolgruppe havde et niveau på 5,62 μg/dl og raske dyr, der fik ekstrakt, etniveau på 6,03 μg/dl. Niveauet af frit T4 i rotter med hypothyroidisme var statistisk signifikant (≤ 0,05) højere og på 1,11 eller 1,16 ng/ml i rotter doseret med henholdsvis W. somnifera-ekstrakt eller Eltroxin sammenlignet med den positive kontrol 0,58 ng/ml. I den ubehandlede kontrol var frit T 4 på 1,49 ng/ml og iraske rotter doseret med ekstrakt på 1,54 ng/ml (Abdel‑Wahhab et al. 2019).
Formålet med undersøgelsen var ikke at undersøge sikkerheden ved indtagelse af W. somnifera-ekstrakt,men om ekstrakten havde en effekt på skjoldbruskkirtlen og dens hormoner hos rotter med eksperimentelt induceret lavt stofskifte. DTU Fødevareinstituttet skal bemærke, at forfatterne ikke har angivet, at derskulle være statistisk signifikante forskelle i hormonniveauer mellem rotter med normalt stofskifte (ubehandlet kontrol) og dyr med normalt stofskifte doseret med W. somnifera-ekstrakt, selvom niveauerne af
fri T3 og total T4 er højere i de doserede dyr sammenlignet med, hvad der findes i den ubehandlede kontrol. Der er også forskelle f.eks. i tilvækst, hvor der heller ikke er angivet statistisk signifikans, selv om der16

er tydelige forskelle mellem de to grupper af rotter, der ikke havde for lavt stofskifte. Det antages, at forfatterne generelt ikke har fundet sådanne sammenligninger interessante og derfor heller ikke har angivet,
hvis der var statistiske forskelle. Der er ikke data til, at DTU Fødevareinstituttet selv kan lave en statistisk
analyse. De højere niveauer af fri T3 og total T4 i doserede rotter (uden for lavt stofskifte) sammenlignet
med, hvad der findes i den ubehandlede kontrol, tyder på, at ekstrakten også kan påvirke rotter med normalt stofskifte.
Roden: Skjoldbruskkirtlen – kliniske undersøgelser i mennesker
Sharma et al. (2018) har i et pilotstudie udført i Indien undersøgt effekten af produktet (KSM-66), som indeholdt en 100% vandig ekstrakt af roden. Den færdige ekstrakt indeholdt 5% withanolider. KSM-66 blev
givet i en daglig dosis på 600 mg ekstrakt i 8 uger. Ekstrakten var doneret af producenten Ixoreal Biomed,
USA. Forsøgspersoner, både mænd og kvinder, led af for lavt stofskifte (hypothyroidisme) bestemt ved ethøjt serumindhold af hormonet TSH, der stimulerer skjoldbruskkirtlen. Forsøgspersonerne (50 personer)
blev fordelt, så 25 fik placebo (stivelse) og 25 andre fik ekstrakt i 8 uger. Otte ugers indtagelse af ekstrakten gav statistisk signifikante ændringer i serumniveauerne af TSH, T3 og T4, så de kom nærmere normalværdierne, sammenlignet med placebogruppen. Der blev ikke rapporteret om forskel i bivirkninger mellem
forsøgspersoner, der fik ekstrakt (1 bivirkning), og dem, der fik placebo (3 bivirkninger). Forfatterne gøropmærksom på, at der er behov for undersøgelser i en større gruppe forsøgspersoner og med længere
tids dosering for at sikre, at indtagelse ikke fører til udvikling af thyreotoksikose, som beskrevet i tilfældet
omtalt af van der Hooft et al. (2005), der beskrives senere.
Uspecificeret plantedel – bivirkninger mennesker
I Holland udviklede en 32-årig ellers rask kvinde thyreotoksikose (dvs. forhøjet stofskifte som følge af atorganismen påvirkes af abnorme mængder af hormoner dannet i skjoldbruskkirtlen) efter at have indtaget
kapsler indeholdende en ekstrakt af ashwagandha (plantens navn på sanskrit). Kvinden indtog ikke andre
af den type produkter eller medicin. Sygdommen forsvandt efter, at hun var holdt op med at tage kapslerne (van der Hooft et al. 2005).
Uspecificeret plantedel – skjoldbruskkirtlen – kliniske undersøgelser i mennesker
Gannon et al. (2014) undersøgte en standardiseret ekstrakt af W. somnifera (Sensoril®) doneret af producenten Natreon, USA. Studiets formål var at undersøge mulige effekter på mentale færdigheder (kognitive funktioner) i mennesker, der led af bipolar lidelse. Forsøgspersonerne fortsatte med den medicin, denormalt indtog, i forsøgsperioden. Der er ikke oplysninger om ekstrakten i Gannon et al. (2014). Flere detaljer om forsøget er beskrevet i en tidligere artikel (Chengappa et al. 2013). Her oplyses, at USAs fødevare- og lægemiddelmyndighed (FDA, Food and Drug Administration) godkendte forsøget efter en ”investigational new drug application”, og at Sensoril® indeholdt en vandig ekstrakt standardiseret til at indeholde minimum 8% withanolider og maximum 2% withaferin (som ifølge artiklen kan være toksisk i højere
doser). Derudover indeholdt ekstrakten 32% oligosakkarider (bærestoffer). Det fremgik ikke, hvilken plantedel, der blev brugt til fremstilling af ekstrakten (Chengappa et al. 2013). Fordi forfatterne havde læst ompåvirkning af skjoldbruskkirtlen i dyreforsøg og om thyreotoksikose hos et menneske, inkluderede de foryderligere at undersøge sikkerheden målinger af TSH, frit T4 og T3 i serum inden forsøget begyndte og
ved dets afslutning. Der indgik i alt 60 personer, både mænd og kvinder, i undersøgelsen fordelt på enplacebogruppe og en gruppe, der fik 500 mg af ekstrakten i 8 uger (Gannon et al. 2014, Chengappa et al.
2013). Det er data fra 18 personer i W. somnifera-gruppen og 19 personer fra placebogruppen i undersøgelsen af hormonniveauer i blodet før og efter forsøget. Tre forsøgspersoner (3/18 ~ 17%), der fik Sen-17

soril®, havde stigninger i T4-niveauet på 7-24% efter 8 ugers dosering. I placebogruppen var der 7 forsøgspersoner, der havde ændringer i T4-niveauet. Her var der i 6/7 (6/19 ~ 32%) fald på 4-29%, mens 1/7(1/19 ~ 5 %) havde en stigning på 15%. Forfatterne konkluderede, at de observerede forandringer tydedepå, at W. somnifera kan få T4-niveauet til at stige, og at det berettiger til øget opmærksomhed, om indgivelse af planten kan medføre forhøjet stofskifte (hyperthyroidisme). Forfatterne erklærede, at de ikke
havde interessekonflikter.

Specifikke undersøgelser - centralnervesystemet
Roden: dyreforsøg
En methanolekstrakt af roden havde i reagensglasforsøg (in vitro) en betydelig (76%) inhiberende (hæmmende) effekt på acetylcholinesterase (Vinutha et al. 2007). En undersøgelse viste dosis-afhængigehæmmende effekter på acetylcholinesterase af såvel en vandig ekstrakt som en methanolekstrakt udvundet af roden i forskellige hjerneområder (bl.a. cerebral cortex og cerebellum) i hanrotter, der i 10 dage
dagligt oralt fik en af ekstrakterne samtidig med injektioner af skopolamin. De doserede grupper blev
sammenlignet med en gruppe hanrotter, der alene fik skopolamin, som øger niveauet af neurotransmitteren acetylcholin i forskellige områder af hjernen. Der indgik også en kontrolgruppe, der fik saltvand, en
gruppe, der fik skopolamin, og en gruppe der fik skopolamin samtidig med et dagligt oralt indtag af et aktivt lægemiddelstof donepezil, der virker ved at hæmme aktiviteten af acetylcholinesterase i hjernen. Rotterne var af stammen Wistar og der var fem hanrotter per gruppe. Forskerne fremstillede selv ekstrakterne af rødder af W. somnifera, som de havde købt og som en botaniker på universitetet havde bekræftet var den korrekte planteart (Visweswari et al. 2014).
Der er udført forskellige adfærdsundersøgelser, som sammenligner effekten af ekstrakt med kendte lægemidler. Gupta & Rana (2007) sammenlignede den angstdæmpende effekt af et kommercielt ekstrakt
udvundet af roden fra W. somnifera (fra Dabur, Indien) med lægemidlet diazepam (et benzodiazepin).
Rotter, der havde været isoleret fra artsfæller i 6 uger, blev adfærdstestet. Rotter fik dagligt oralt 0, 50,
100, 200 og 500 mg/kg legemsvægt 5 dage inden adfærdstestningen eller intraperitonealt (injektion i bughulen) 1 eller 2 mg/kg diazepam 30 minutter før testen. Der var 7 dyr per gruppe. Der blev observeret adfærd, der tydede på angstdæmpende effekt i grupperne, der havde fået mellem 100-500 mg/kg af ekstrakten eller diazepam. Gupta & Rana (2007) fandt også, at rotterne doseret med fra 100-500 mg/kg ekstrakt havde en dosisafhængig adfærdsmæssig ændring i en ”forced swimming test”, hvilket blev tolket
som et tegn på antidepressiv effekt. I et andet forsøg, hvor mus var stressede på grund af manglende
søvn, blev der ligeledes set en ændret adfærd, der tolkes som at der er sket en angstdæmpning, efter
oral indtagelse af 100 eller 200 mg/kg legemsvægt af en købt ekstrakt fra roden, hvor der ikke er yderligere oplysninger om ekstraktionsmidler (Kumar & Kalonia 2007).
DTU Fødevareinstituttet har ikke ved litteratursøgningen fundet forsøg, som undersøger effekter på aktiviteten af acetylcholinesterase i forsøgsdyr, der doseres oralt med roden eller præparationer heraf uden
samtidig indgivelse af andre stoffer. Hæmning af acetylcholinesterase over et vist niveau vurderes som
en skadelig effekt (Nielsen et al. 2008, JMPR 1999). Der er ikke udført toksikologiske undersøgelser med
roden, der kan anvendes til at finde et niveau, hvorunder denne hæmning af acetylcholinesterase ikke
ses.

18

Specifikke undersøgelser - immunsystemet
Roden
En etanolekstrakt udvundet fra roden blev dagligt oralt indgivet til grupper á 6 hunmus i doser på 0, 10,30, 100 mg/kg legemsvægt i 15 dage. Ekstrakten indeholdt 1,34 g withanolid A per 100 g og andre
withanolider i lavere koncentrationer. Levamisol, et veterinært lægemiddel brugt mod indvoldsorm, somogså har en stimulerende effekt på immunsystemet, fungerede som positiv kontrol. Dag 9 blev alle musimmuniseret intraperitonealt med røde blodlegemer fra får. Dyrene blev aflivet dag 15, hvor man vejede
milt og thymus (brissel). Andre grupper doseret på samme måde blev provokeret med røde fåreblodlegemer dag 15 og der blev udført test for at måle immunsystemets funktion. Den absolutte vægt af milt og
thymus var forhøjet i den laveste og mellemste dosis-gruppe sammenlignet med kontrolgruppen. I alledoserede grupper var der øget forekomst af celler i lymfoide organer som milt, brissel og knoglemarv. I
dyr doseret med de to laveste doser ekstrakt var der forøget celleproliferation af T- og B-lymfocytter, nårdisse blev stimuleret med mitogen. I alle dosisgrupper sås en øget type IV immunologisk reaktion (forsinket allergisk reaktion), der er knyttet til T-lymfocytter (Malik et al. 2007).
Andre eksperimentelle undersøgelser i mus pegede på, at ekstrakter af roden kan påvirke immunsystemet f.eks. vist med ethanolekstrakter af flere prøver (Siddiqui et al. 2012, Kushwaha et al. 2012) ligesom
der også er set påvirkning af immunsystemet i rotter doseret med en vandig suspension af den pulveriserede rod (Rasool & Varalakshmi 2006). DTU Fødevareinstituttet skal bemærke, at påvirkninger af immunsystemet kan være skadeligt. DTU Fødevareinstituttet vurderer, at der ikke i nogle af de nævnte undersøgelser er data til at finde et niveau, hvor disse effekter ikke ses.

Bivirkningsindberetninger
Uspecificeret plantedel - leveren
Et nyligt publiceret studie (Björnsson et al. 2020) beskrev fem tilfælde af leverskade hos tre mænd og to
kvinder (21-62 år) fra Island og USA efter indtagelse af kosttilskud med W. somnifera (plantedel og præparation blev ikke specificeret) opstået i perioden 2016-2018. I de tre tilfælde fra Island kom kosttilskuddene fra samme producent og personerne havde indtaget fra 450-1350 mg/dag. Indholdet af W. somnifera i de fem kosttilskud blev bekræftet ved kemisk analyse. Symptomer på leverskade (kvalme, træthed,kløe og gulsot) optrådte 2-12 uger efter at indtaget var begyndt. Patienternes levertal faldt til normale niveauer 1-6 måneder efter ophørt indtag. Sandsynligheden for at indtaget af W. somnifera var årsag til leverpåvirkningen, blev vurderet. Et tilfælde blev vurderet som ”definite” (sandsynlighed > 95%), to tilfælde
som ”highly likely” (sandsynlighed 75-95%) og de sidste to tilfælde som ”probable” (sandsynlighed 5074%). Forfatterne til abstract har ikke forklaret, hvordan man fortolker klassifikationen af kausaliteten (årssagssammenhængen). DTU Fødevareinstituttet har derfor tilføjet oplysninger om sandsynligheder fra Regev et al. (2014). Björnson et al. (2020) nævnte, at de kendte til yderligere et tilfælde af leverskade efter
indtag af ashwagandha (Inagaki et al. 2017). Dette studie bidrager dog ikke med noget væsentligt, det er
bl.a. ikke helt klart om leverskaden er forårsaget af ashwagandha og der er ingen oplysninger om den
indtagne dosis.

Andre institutioners risikovurderinger af roden i kosttilskud/fødevarer
Det Tyske Risikovurderingsinstitut (BfR, Bundesinstitut für Risikobewertung) foretog i 2012 en vurdering
af roden fra W. somnifera og ekstrakter udvundet heraf (Klenow et al. 2012). Formålet med vurderingenvar at komme med et forslag til indplacering i bilag III i EUs Forordning Nr. 1925/2006 om tilsætning af
vitaminer og mineraler samt visse andre stoffer til fødevarer (EU 2006). Klenow et al. (2012) anbefalede19på baggrund af væsentlige mangler i data til at vurdere sikkerheden og sikkerhedsmæssige betænkeligheder ved anvendelsen, at roden indplaceres i bilag III, del C. Bilag III, del C dækker stoffer/ingredienser, ”hvis det er konstateret, at der er mulighed for sundhedsskadelige virkninger, men der fortsat er videnskabelig usikkerhed herom”. Forfatterne vurderede, at roden har været anvendt i den Ayurvediske
medicin, mens der kun er få oplysninger om anvendelse som fødevare i Europa. De biologisk aktive stoffer i roden er withanolider (steroider) og alkaloider. Der er udført få undersøgelser med forskellige præparationer af roden i mennesker, hvor der ikke er observeret skadelige virkninger, men der er ikke systematisk undersøgt for sådanne virkninger. Der er ikke foretaget omfattende toksikologiske undersøgelser.
Yderligere er der sikkerhedsmæssige betænkeligheder på grund af den mulige påvirkning af skjoldbruskkirtlens funktion og på grund af, at roden er beskrevet anvendt som et abortfremkaldende middel. Det
blev også nævnt, at EFSA (Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet) har foreslået, at man for nogle
planter kan have en ”presumption of safety”, hvis der foreligger omfattende data om indtaget. Der forelå
ikke historiske data, der gjorde det muligt at antage, at planten var sikker at indtage.

Internationale institutioners vurderinger af roden W. somnifera som lægemiddel
Det Europæiske Lægemiddelagentur
Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA, European Medicines Agency) konkluderede, at betingelserne
for, at agenturet kunne udarbejde en monografi om roden fra W. somnifera (L.) Dunal ikke var opfyldt og
at roden ikke kan vurderes og accepteres som et traditionelt plantelægemiddel i EU. Det skyldtes, dels at
der manglede oplysninger til at beskrive præparationen (utilstrækkelige specifikationer af ekstrakt i forhold til hvad der kræves for et lægemiddel), dels at det ikke havde været muligt at finde oplysninger om
30 års medicinsk anvendelse, herunder mindst 15 års anvendelse i EU (EMA 2013).
Verdenssundhedsorganisationen (WHO)WHO har i en monografi fra 2009 vurderet roden som lægemiddel. Her blev det nævnt, at roden kan forårsage bivirkninger som kvalme, opkastning og diarré. WHO nævnte også, at roden er kontraindiceret
under graviditet og amning på grund af mangel på data om sikkerheden samt oplysninger om, at roden
har været anvendt i traditionel medicin til at fremkalde abort (WHO 2009).

Andet
I en undersøgelse fra Jordan om traditionel brug af planter som lægemidler blev det nævnt, at de toksiske
effekter af alle plantedele af W. somnifera var abort og sterilitet (Al-Qura’n 2005).

SammendragIndholdsstoffer
Roden fra W. somnifera, som tilhører Natskyggefamilien, indeholder to hovedstofgrupper, som anses forat være bioaktive og dermed kan have betydning for de mulige effekter af planten, steroidlaktoner, kaldet
withanolider, og alkaloider (WHO 2009, Klenow et al. 2012).
Selvom W. somnifera findes andre steder end i Indien, er der hovedsageligt publiceret analyser af indholdet af withanolider i indiske prøver af roden. Der blev fundet et totalindhold af withanolider på 0,23-1,11%(Sreerekha et al. 2004). To af de withanolider, som der er analyseret for i flere undersøgelser, er withaferin A (0,002-0,04%) og withanolid A (0,11-0,24%) (Srivastava et al. 2008, Dhar et al. 2006, Kumar et al.

20

2012, Chauhan et al. 2019). I genotyper med særligt højt indhold af aktivstoffer varierede indholdet af
withaferin A fra 0,06-0,89% og det højest målte indhold af withanolid A var 1,47% (Srivastava et al. 2018).
Det totale indhold af alkaloider i indiske prøver af roden var 0,16-0,96% (Srivastava et al. 2018, Chauhan
et al. 2019). Analyser udført i 1960erne fandt alkaloider tilhørende stofgrupperne piperidin-, pyrrolidin- og
tropan-alkaloider. Der er ingen kvantitative data for indholdet af de enkelte alkaloider og ingen nyere undersøgelser. Alkaloider opfattes som en gruppe af stoffer, der potentielt kan være sundhedsmæssigt betænkelige og der mangler undersøgelser af de mulige toksiske effekter af alkaloiderne i roden.
Generelle toksikologiske undersøgelser
Der er publiceret forsøg med to kommercielt fremstillede ekstrakter af roden, i 28-dages forsøg i rotter. I
det ene forsøg med en ethanolekstrakt (Patel et al. 2016), som i begrænset omfang præsenterede forsøgsdata, er der fundet statistisk signifikante stigninger i parametre knyttet for de røde blodlegemer og
koagulationstid (protombintid), mens der i undersøgelsen af en methanolekstrakt (Prabu et al. 2013) ikke
blev fundet nogen forskelle mellem doserede dyr og kontroldyr.
DTU Fødevareinstituttet vurderer, at forsøg af 28 dages varighed er for kort til at afklare om roden eller
ekstrakt af roden har skadelige effekter, da en del effekter ikke vil opstå allerede efter for 28 dages dosering.
Effekter på kønshormoner og reproduktion
Abortfremkaldende effekt
For kvinder i den fødedygtige alder nævner Verdenssundhedsorganisationen (WHO) i en gennemgang af
medicinsk anvendelse, at roden er kontraindiceret under graviditet og amning på grund af mangel på dataom sikkerheden samt oplysninger om, at roden har været anvendt i traditionel medicin til at fremkalde
abort (WHO 2009). Også en gennemgang foretaget af ansatte på BfR, Det Tyske Risikovurderingsinstitut,
har udtrykt betænkeligheder ved sikkerheden pga. beskrivelser af, at roden er anvendt som abortfremkaldende middel (Klenow et al. 2012). Plantens antifertile egenskaber er kendt fra Indien (WHO 2009), menogså fra Jordan, hvor alle plantedele ifølge Al-Qura’n (2005) er kendt for at kunne forårsage toksiske effekter som abort eller sterilitet. Selvom der er publiceret et enkelt dyreforsøg, hvor drægtige hunrotter
gennem munden (oralt) fra drægtighedens dag 5-19 fik forskellige doser af en methanolekstrakt udvundet
fra roden (Prabu & Panchapakesan 2015) kan dette forsøg ikke be- eller afkræfte rodens mulige abortfremkaldende effekter. Dels er hunrotterne ikke doseret i den relevante, tidlige periode af drægtigheden,
dels er det ikke kendt hvilke stoffer i roden, der evt. virker abortfremkaldende og om de findes i den anvendte methanolekstrakt.
Kliniske studier der undersøger kønshormonerDer er ikke publiceret undersøgelser i mænd, der har haft som hovedformål at undersøge effekter af roden eller præparationer heraf på niveauet af f.eks. testosteron i raske mænd. En enkelt undersøgelse
med mænd, der styrketrænede, viste at der var en større statistisk signifikant stigning i testosteronniveauet i serum fra forsøgets begyndelse til forsøgets afslutning i gruppen, der fik W. somnifera sammenlignet med placebogruppen (Wankhede et al. 2015). I en anden undersøgelse, hvor det ikke kun var roden, der blev undersøgt, men en ekstrakt fremstillet af rødder og blade, fandt man i spytprøver stigninger
i DHEA-S og testosteron i mænd, der fik ekstrakt, sammenlignet med mænd, der fik placebo. Forsøgspersonerne var raske, overvægtige mænd (Lopresti et al. 2019).

21

Der er fire undersøgelser, der ser på mulige effekter af den tørrede, pulveriserede rod (Ahmad et al.
2010, Mahdi et al. 2011, Gupta et al. 2013) eller af ekstrakt (Ambiye et al. 2013) til ufrivilligt barnløse indiske mænd, der blev doseret i tre måneder. Mændenes manglende frugtbarhed skyldtes især dårlig sædkvalitet. Efter doseringen med roden eller ekstrakt var der ændringer i hormonniveauerne så bl.a. testosteron var højere i forhold til niveauerne ved forsøgets begyndelse. De nævnte kliniske undersøgelser haralle haft relativt få deltagere og der mangler oplysninger om bivirkninger, enten registreres de ikke, ellerhvis de registreres, beskrives de ikke. WHO (2009) omtalte i sin gennemgang af den medicinske anvendelse, at roden kan forårsage bivirkninger som kvalme, opkastning og diarré.
Undersøgelser af kønshormoner i dyr
Der er ikke foretaget undersøgelser med roden eller ekstrakter heraf i forsøgsdyr, der endnu ikke er kønsmodne. Undersøgelser med vandige ekstrakter af bladene i endnu ikke kønsmodne rotter viste, at bådehanrotter og hunrotter, der fik ekstrakt, blev tidligere kønsmodne sammenlignet med kontroldyr, der kun
fik destilleret vand (Abdel-Magied et al. 2001, Al-Qarawi et al. 2000). I begge studier blev kun en dosis
anvendt.
Der er to undersøgelser, som har set på sædkvalitet, hormonniveauer og/eller effekter på kønsorganer ihanrotter doseret med andre plantedele end roden. En undersøgelse fandt, at 60 dages indgivelse af en
ethanolekstrakt i to dosisgrupper af stænglen i kønsmodne hanrotter nedsatte niveauet af testosteron i
blodet, fik produktionen af sædceller til at ophøre og medførte ringe fertilitet (Singh et al. 2013). Lignende
effekter sås med en ethanolekstrakt af frugten i en dosisgruppe i en præliminær undersøgelse (Mali et al.
2008). Der findes withanolider i stængel og frugt, mens der ikke foreligger undersøgelser af et eventuelt
indhold af alkaloider (Gajbhiye et al. 2015, Sidhu et al. 2011).
Studierne af Singh et al. (2001) og Mali et al. (2008) viser nedsat sædkvalitet samt nedsat fertilitet efter
dosering med andre plantedele end roden, henholdsvis stænglen og frugten. Studierne af Abdel-Magied
et al. (2001) og Al-Qarawi et al. (2000) viste, at ikke kønsmodne rotter blev tidligere kønsmodne efter dosering med vandige ekstrakter af blade.
Undersøgelse af drægtighed og fosterudvikling
Prabu & Panchapakesan (2015) undersøgte effekten af en methanolekstrakt af roden fra W. somnifera idrægtige Wistar hunrotter. Rotterne i den højest doserede gruppe havde statistisk signifikante højere legemsvægte og vægte af livmodere sammenlignet med kontrolgruppen. Der blev ikke observeret toksiske
effekter på moderdyrene eller på fostrene vurderet ud fra antallet af gule legemer (corpora lutea), implantationer, antallet af levende fostre og forekomsten af eksterne misdannelser samt misdannelser på skeletter
eller organer.
DTU Fødevareinstituttet vurderer, at der er en væsentlig begrænsning ved studiet. OECDs guidline nr.
414 giver valgmuligheder mht. om doseringen skal foregå i hele drægtighedsperioden eller først begyndepå drægtighedens dag 5 dvs. det tidspunkt, hvor organudviklingen begynder i embryonerne/fostrene hosrotter. Da doseringen i forsøget er begyndt på drægtighedens dag 5, er det ikke er muligt at vurdere, om
ekstrakten har en skadelig virkning på det befrugtede æg/embryon tidligere i fosterudviklingen. Denne
tidlige periode er af speciel relevans set i lyset af, at roden er omtalt som abortfremkaldende jf. WHO(2009).

22

Undersøgelser af skjoldbruskkirtlens funktion
I litteraturgennemgangen udført af ansatte på BfR (Klenow et al. 2012) nævnes sikkerhedsmæssige betænkeligheder på grund af den mulige påvirkning af skjoldbruskkirtlens funktion baseret bl.a. på et beskrevet tilfælde af thyreotoksikose hos en hollandsk kvinde, der havde indtaget et kosttilskud med W.
somnifera (plantedel ukendt) (van der Hooft et al. 2005). Dertil kom eksperimentelle undersøgelser i mus,hvor en vandig ekstrakt af roden indgivet oralt i 20 dage medførte forhøjede niveauer af skjoldbruskkirtlens hormoner T4 i både han- og hunmus og yderligere T3 i hanmus (Panda & Kar 1998, Panda & Kar
1999). Der er efterfølgende publiceret et forsøg, der viste, at en methanolekstrakt af roden fra W. somnifera kunne påvirke blodets indhold af hormonerne TSH, T3 og T4 i en sygdomsmodel, hvor rotter eksperimentelt havde fået induceret for lavt stofskifte (hypothyroidisme). I raske rotter, der fik ekstrakt, var niveauerne af fri T3 og total T4 også højere i forhold til ubehandlede rotter (Abdel‑Wahhab et al. 2019), hvilket kunne tyde på, at ekstrakten også påvirkede niveauerne af skjoldbruskkirtelhormon i rotter med normalt stofskifte.
Der er ikke publiceret undersøgelser, der alene har haft til formål at undersøge, om indtagelse af roden
eller præparationer heraf påvirker skjoldbruskkirtlens normale funktion og dens hormoner i mennesker.
To kliniske undersøgelser, begge med begrænsede antal af forsøgspersoner, kunne tyde på, at kommercielt fremstillede præparationer af roden eller af en ukendt plantedel, kan påvirke niveauet af skjoldbruskkirtlens hormoner i blodet hos mennesker. I det ene forsøg med personer, der led af for lavt stofskifte (hypothyroidisme), sås efter 8 ugers daglig indtagelse af en vandig ekstrakt af roden, at indholdet af TSH, T3
og T4 i blodet, nærmede sig normalværdierne for disse hormoner, sammenlignet med hormonspejlet i en
gruppe, der fik placebo (Sharma et al. 2018). I den anden undersøgelse med personer, som ikke led af
stofskiftesygdom, men af bipolar lidelse, fik deltagerne dagligt i 8 uger en standardiseret vandig ekstrakt
af W. somnifera (plantedel ikke oplyst). Sytten procent, der fik ekstrakt, havde stigninger i T4 i serum,
mens der i placebogruppen var stigninger i det samme hormon i 5% og et fald i 32% af deltagerne (Gannon et al. 2014).
Studier der undersøger påvirkning af acetylcholinesterase og immunsystemet
Der er reagensglasforsøg der viser, at ekstrakter af roden kan hæmme acetylcholinesterase (Vinutha etal. 2007,). Et dyreforsøg har vist at, dosis-afhængige hæmmende effekter på acetylcholinesterase af såvel en vandig ekstrakt som en methanolekstrakt udvundet af roden i forskellige hjerneområder i hanrotter(Visweswari et al. 2014). Hæmning af acetylcholinesterase over et vist niveau vurderes som en toksisk
effekt (Nielsen et al. 2008, JMPR 1999). Der er ikke udført undersøgelser, der kan anvendes til at fastlægge et dosisniveau, hvorunder denne hæmning af acetylcholinesterase ikke ses. Andre eksperimentelle dyreforsøg peger på, at forskellige ekstrakter af roden kan påvirke immunsystemet (Malik et al. 2007,
Siddiqui et al. 2012, Kushwaha et al. 2012, Rasool & Varalakshmi 2006).
Effekter på leveren
Der er publiceret oplysninger om fem tilfælde af leverskade hos tre mænd og to kvinder fra Island og USA
efter indtagelse af kosttilskud med indhold af W. somnifera (plantedel og præparation blev ikke specificeret). Symptomer på leverskade var set 2-12 uger efter at indtaget var begyndt (Björnsson et al. 2019).
Konklusionen på sammendraget findes på notatets side 1-2.

23

Referencer
Abdel-Magied EM, Abdel-Rahman HA, Harraz FM (2001) The effect of aqueous extracts of Cynomorium
coccineum and Withania somnifera on testicular development in immature Wistar rats. J Ethnopharmacol
75: 1-4.
Abdel‑Wahhab KG, Mourad HH, Mannaa FA, Morsy FA, Hassan LK, Taher RF (2019) Role of ashwagandha methanolic extract in the regulation of thyroid profile in hypothyroidism modeled rats. Mol Biology
Rep 46: 3637-3649.
Ahmad MK, Mahdi AA, Shukla KK, Islam N, Rajender S, Madhukar D, Shankhwar SN, Ahmad S (2010)
Withania somnifera improves semen quality by regulating reproductive hormone levels and oxidative
stress in seminal plasma of infertile males. Fertil Steril 94, 3: 989-995.
Alam N, Hossain M, Khalil MI, Moniruzzaman M, Sulaiman S, Gan SH (2011) High catechin concentrations detected in Withania somnifera (ashwagandha) by high performance liquid chromatography analysis. BMC Complem Altern M 11, 65: 1-8.
Al-Qarawi AA, Abdel-Rahman HA, El-Badry AA, Harraz F, Razig NA, Abdel-Magied EM (2000) The effectof extracts of Cynomorium coccineum and Withania somnifera on gonadotrophins and ovarian follicles ofimmature Wistar rats. Phytother Res 14: 288-290.
Al-Qura’n S (2005) An ethnobotanical survey of folk toxic plants in southern part of Jordan. Toxicon 46:
119-129.
Ambiye VR, Langade D, Dongre S, Aptikar P,Kulkarni M, Dongre A (2013) Clinical evaluation of the spermatogenic activity of the root extract of ashwagandha (Withania somnifera) in oligospermic males: a pilot
study. Evid-Based Compl Alt Medicine. Volume 2013, Article ID 571420,
http://dx.doi.org/10.1155/2013/571420.
Arseculeratne SN, Gunatilaka AAL, Panabokke RG (1981) Studies on medicinal plants of Sri Lanka: occurrence of pyrrolizidine alkaloids and hepatotoxic properties in some traditional medicinal herbs. J Ethnopharmacol 4: 159-177.
Arseculeratne SN, Gunatilaka AAL, Panabokke RG (1985) Studies on medicinal plants of Sri Lanka. Part
14. Toxicity of some traditional medicinal herbs. J Ethnopharmacol 13: 323-335.
Björnsson HK, Björnsson ES, Khan IA, Avula B, Navarro V (2020) Ashwagandha-induced liver injury: A
case series from Iceland and the US Drug-Induced Liver Injury Network. Liver International 40: 825-829.
Chauhan S, Joshi A, Jain R, Jain D (2019) Estimation of withanolide A in diverse genotypes of ashwagandha Withania somnifera (L.) Dunal. Ind J Exp Biol 57: 212-217.
Chengappa KNR, Bowie CR, Schlicht PJ, Fleet D, Brar JS, Jindal R (2013) Randomized placebo‑controlled adjunctive study of an extract of Withania somnifera for cognitive dysfunction in bipolar disorder. J
Clin Psychiatry 74, 11: 1076-83.

24

Den Danske Dyrlægeforening (2013) FOLTs lommebog om forsøgsdyr. Sektion for Forsøgsdyr, Lægemidler og Toksikologi (FOLT).
Dhar RS, Verma V, Suri KA, Sangwan RS, Satti NK, Kumar A, Tuli R, Qazi GN (2006) Phytochemical andgenetic analysis in selected chemotypes of Withania somnifera. Phytochemistry 67: 2269-2276.
Duke JA (1985) CRC Handbook of medicinal herbs. CRC Press, Inc. ISBN 0-8493-3630-9.
EMA (European Medicines Agency) (2013) Committee on Herbal Medicinal Products (HMPC). Publicstatement on Withania somnifera (L.) Dunal, radix. Final 9 July 2013.
EU Europa-Parlamentets og Rådets Forordning (EF) Nr. 1925/2006 af 20. december 2006 om tilsætning
af vitaminer og mineraler samt visse andre stoffer til fødevarer.
Filipiak-Szok A, Kurzawa M, Szłyk E, Twaruzek M, Błajet-Kosicka A, Grajewski J (2017) Determination of
mycotoxins, alkaloids, phytochemicals, antioxidants and cytotoxicity in Asiatic ginseng (ashwagandha,dong quai, panax ginseng). Chem Pap 71: 1073-1082.
Filipiak-Szok A, Kurzawa M, Szłyk E (2018) Simultaneous determination of isoquinoline alkaloids in medicinal Asiatic plants by ultrasound-assisted extraction and High-Performance Liquid Chromatography Mass Spectrometry with principal component analysis. Anal Lett 51, 16: 2575-2585.
Gajbhiye NA, Makasana J, Kumar S (2015) Accumulation of three important bioactive compounds in different plant parts of Withania somnifera and its determination by the LC–ESI-MS-MS (MRM) method. J
Chromatographic Sci 53, 10: 1749-1756.
Gannon JM, Forrest PE, Chengappa KNR (2014) Subtle changes in thyroid indices during a placebo-controlled study of an extract of Withania somnifera in persons with bipolar disorder. J Ayurveda Integr Med
5: 241-5.
Ganu G, Nagore DH, Rangari M, Gupta H (2010) Pharmacological evaluation of Ayurvedic plants for aphrodisiac activity in experimental animals. Journal of Complementary and Integrative Medicine 7, 1, Article
31. DOI: 10.2202/1553-3840.1418.
Gupta GL, Rana AC (2007) Protective effect of Withania somnifera Dunal root extract against protractedsocial isolation induced behavior in rats. Indian J Physiol Pharmacol 51, 4: 345-353.
Gupta A, Mahdi AA, Shukla KK, Ahmad MK, Bansal N, Sankhwar P, Sankhwar SN (2013) Efficacy ofWithania somnifera on seminal plasma metabolites of infertile males: A proton NMR study at 800MHz. J
Ethnopharmacol 149: 208-214.
Ilayperuma I, Ratnasooriya WD, Weerasooriya TR (2002) Effect of Withania somnifera root extract on thesexual behaviour of male rats. Asian J Androl 4: 295-298.

25

Inagaki K, Mori N, Honda Y, Takaki S, Tsuji K, Chayama K (2017) A case of drug-induced liver injury withprolonged severe intrahepatic cholestasis induced by ashwagandha. Kanzo 58: 448-454.
Jensen HA, Arnklit F, Jensen J (2003) Anbefalede plantenavne. Plantedirektoratet og Gads Forlag. ISBN87-12-04028-2.
JMPR (1999) Pesticide residues in food - 1998. Report of the Joint Meeting of the FAO Panel of Experts
on Pesticide Residues in Food and the Environment and the WHO Core Assessment Group. FAO Plant
Production and Protection Paper, 148, .
Kalra R, Kaushik N (2017) Withania somnifera (Linn.) Dunal: a review of chemical and pharmacologicaldiversity. Phytochem Rev 16: 953-987.
Kiasalari Z, Khalili M, Aghaei M (2009) Effect of Withania somnifera on levels of sex hormones in the diabetic male rats. Iran J Reprod Med. 7, 4: 163-168.
Klenow S, Latté KP, Wegewitz U, Dusemund B, Pöting A, Appel KE, Großklaus R, Schumann R, Lampen
A (2012) Risikobewertung von Pflanzen und pflanzlichen Zubereitungen. 4 Withania somnifera (Schlafbeere). Bundesinstitut für Risikobewertung Abteilung Risikokommunikation Berlin. BfR-Wissenschaft
01/2012 ISSN 1614-3841 (Internet): 83-99.
Kumar A, Kalonia H (2007) Protective effect of Withania somnifera Dunal on the behavioral and biochemical alterations in sleep-disturbed mice (rid over water suspended method). Ind J Exp Biol 45: 524-528.
Kumar A, Abrol E, Koul S, Vyas D (2012) Seasonal low temperature plays an important role in increasing
metabolic content of secondary metabolites in Withania somnifera (L.) Dunal and affects the time of harvesting. Acta Physiol Plant 34: 2027-2031.
Kushwaha S, Roy S, Maity R, Mallick A, Sonia VK, Singh PK, Chaurasiya ND, Sangwan RS, MisraBhattacharya S, Mandal C (2012) Chemotypical variations in Withania somnifera lead to differentiallymodulated immune response in BALB/c mice. Vaccine 30: 1083-1093.
Lopresti AL, Drummond PD, Smith SJ (2019) A randomized, double-blind placebo-controlled, crossoverstudy examining the hormonal and vitality effects of ashwagandha (Withania somnifera) in aging, overweight males. American Journal of Men’s Health, March-April: 1-15.
Mahdi AA, Shukla KK, Ahmad MK, Rajender S, Shankhwar SN, Singh V, Dalela D (2011) Withania somnifera improves semen quality in stress-related male fertility. Evid-Based Compl Alt. Volume 2011, article
ID 576962, doi:10.1093/ecam/nep138.
Mahrous RS, Fathy HM, EL-Khair RMA, Omar AA (2018) Validated thin-layer chromatographic
method for the identification and monitoring of the effect of the extraction method on the yield and phytochemical constituents of Egyptian Withania somnifera leaves. J Sep Sci 41: 518-524.
Mali PC, Chouhan PS, Chaudhary R (2008) Evaluation of antifertility activity of Withania somnifera inmale albino rats. Fertil Steril 90: S18.

26

Malik F, Singh J, Khajuria A, Suri KA, Satti NK, Singh S, Kaul MK, Kumar A, Bhatia A, Qazi GN (2007) A
standardized root extract of Withania somnifera and its major constituent withanolid-A elicit humoral andcell-mediated immune responses by up regulation of Th1-dominant polarization in BALB/c mice. Life Sci
80: 1525-1538.
Nielsen E, Østergaard G, Larsen JC (2008) Toxicological risk assessment of chemicals: a practical guide.
s. 142. Informa Health Care USA, Inc. ISBN 978-084937265-0.
OECD (2008) OECD Guideline for testing of chemicals 407. Repeated dose 28-day oral toxicity study inrodents.
https://www.oecd-ilibrary.org/docserver/9789264070684-en.pdf?expires=1523970741&id=id&accname=guest&checksum=9881D2B51AFC96A36E9657C372AC7AEDOECD (2008) OECD Guideline for testing of chemicals 425. Acute oral toxicity – Up-and-Down-Procedure (UDP) https://www.oecd-ilibrary.org/docserver/9789264071049-en.pdf?expires=1543486175&id=id&accname=guest&checksum=4D6A47B3437D6BB9645CE740004FD438
OECD (2018) OECD guideline for the testing of chemicals 408. Repeated dose 90-day oral toxicity study
in rodents
https://www.oecd-ilibrary.org/environment/test-no-408-repeated-dose-90-day-oral-toxicity-study-in-rodents_9789264070707-en
OECD (2018) OECD guideline for testing of chemicals 414. Prenatal developmental toxicity study
https://www.oecd-ilibrary.org/docserver/9789264070820-en.pdf?expires=1543499147&id=id&accname=guest&checksum=43678A9787BFFCA1C815513315A506AF
Panda S, Kar A (1997) Effects of root extract of asgwagandha Withania somnifera, on fuction of thyroid incockerel. Indian J Animal Sci 67: 575-576.
Panda S, Kar A (1998) Changes in thyroid hormone concentrations after administration of ashwagandha
root extract to adult male mice. J Pharm Pharmacol 50: 1065-1068.
Panda S, Kar A (1999) Withania somnifera and Bauhinia purpurea in the regulation of circulating thyroid
hormone concentrations in female mice. J Ethnopharmacol 67: 233-239.
Patel SB, Rao NJ, Hingorani LL (2016) Safety assessment of Withania somnifera extract standardized forwithaferin A: Acute and sub-acute toxicity study. Journal of Ayurveda and Integrative Medicine 7: 30-37.
Pati PK, Sharma M, Salar RK, Sharma A, Gupta AP, Singh B (2008) Studies on leaf spot disease of Withania somnifera and its impact on secondary metabolites. Indian J Microbiol 48: 432-437.
Prabu PC, Panchapakesan S (2015) Prenatal developmental toxicity evaluation of Withania somnifera
root extract in Wistar rats. Drug Chem Toxicol 38, 1: 50-56.
Prabu PC, Panchapakesan S, Raj CD (2013) Acute and sub-acute oral toxicity assessment of27

the hydroalcoholic extract of Withania somnifera roots in Wistar rats. Phytother Res.27: 1169-1178.
Rasool M, Varalakshmi P (2006) Immunomodulatory role of Withania somnifera root powder on experimental induced inflammation: An in vivo and in vitro study. Vascular Pharmacology 44: 406-410.
Regev A, Seeff LB, Merz M, Ormarsdottir S, Aithal GP, Gallivan J, Watkins PB (2014) Causality assessment for suspected DILI during clinical phases of drug development. Drug Safety 37 (Suppl 1): S47-S56
DOI 10.1007/s40264-014-0185-4.
Sahin K, Orhan C, Akdemir F, Tuzcu M, Gencoglu H, Sahin N, Turk G, Yilmaz I, Ozercan IH, Juturu V(2016) Comparative evaluation of the sexual functions and NF-κB and Nrf2 pathways of some aphrodisiac herbal extracts in male rats. BMC Complemen Altern M 16:318. DOI 10.1186/s12906-016-1303-x.
Sangwan RS, Chaurasiya ND, Misra LN, Lal P, Uniyal GC, Sharma R, Sangwan NS, Suri KA, Qazi GN,
Tuli R (2004) Phytochemical variability in commercial herbal products and preparations of Withania somnifera (ashwagandha). Curr Sci India 86, 3: 461-465.
Sharma S, Dahanukar S, Karandikar SM (1986) Effects of long-term administration of the roots of ashwagandha (Withania somnifera) and shatavari (Asparagus Racemosus) in rats. Indian Drugs 23, 3: 133-139.
Sharma AK, Basu I, Singh S (2018) Efficacy and safety of ashwagandha root extract in subclinical hypothyroid patients: a double-blind, randomized placebo-controlled trial. J Altern Complem Med 24, 3: 243248.
Sidhu OP, Annarao S, Chatterjee S, Tuli R, Roy R, Khetrapal CL (2011) Metabolic alterations of Withania
somnifera (L.) Dunal fruits at different developmental stages by NMR spectroscopy. Phytochem Analysis
22: 492-502.
Siddiqui NA, Singh S, Siddiquei MM, Khan TH (2012) Immunomodulatory effect of Withania somnifera,
Asparagus racemosus and Picrorhiza kurroa roots. Int J Pharmacol 8, 2: 108-114
Singh AR, Singh K, Shekhawat PS (2013) Spermicidal activity and antifertility activity of ethanolic extractof Withania somnifera in male albino rats. International Journal of Pharmaceutical Sciences Review andResearch, 21, 2, 41: 227-232.
Sreerekha MV, Patel KV, Bhatnagar R, Sriram S (2004) Distribution of total withanolides in various plantparts of ashwagandha (Withania somnifera) accessions as influenced by light and dark reaction cycle.
Journal of Medicinal and Aromatic Plant Sciences 26: 681-683.
Srivastava P, Tiwari N, Yadav AK, Kumar V, Shanker K, Verma RK, Gupta MM (2008) Simultaneousquantification of withanolides in Withania somnifera by a validated high-perfomance thin-layer chromatographic method. J AOAC Int 91: 1154-1161.
Srivastava A, Gupta AK, Shanker K, Gupta MM, Mishra R, Lal RK (2018) Genetic variability, associations,and path analysis of chemical and morphological traits in Indian ginseng [Withania somnifera (L.) Dunal]
for selection of higher yielding genotypes. J Ginseng Res 42: 158-164.

28

USDA, Agricultural Research Service, National Plant Germplasm System (2019). Germplasm Resources
Information Network (GRIN-Taxonomy). National Germplasm Resources Laboratory, Beltsville, Maryland.
URL: https://npgsweb.ars-grin.gov/gringlobal/taxonomydetail.aspx?id=102407. Hjemmesiden blev besøgt
20. februar 2019.
Van der Hooft CS, Hoekstra A, Winther A, de Smet PA, Stricker BH (2005) Thyrotoxicosis following theuse of ashwagandha. Ned Tijdschr Geneeskd 149, 47: 2637-8.
Vinutha B, Prashanth D, Salma K, Sreeja SL, Pratiti D, Padmaja R, Radhika S, Amit A, Venkateshwarlu
K, Deepak M (2007) Screening of selected Indian medicinal plants for acetylcholinersterase inhibitory activity. J Ethnopharmacol 109: 359-363.
Visweswari G, Christopher R, Rajendra W (2014) Dose-dependent effect of Withania somnifera on thecholinergic system in scopolamine-induced Alzheimer’s disease in rats. International Journal of Pharmaceutical Sciences and Research 5, 10: 4240-4248.
Wankhede S, Langade D, Joshi K, Sinha SR, Bhattacharyya S (2015) Examining the effect of Withania
somnifera supplementation on muscle strength and recovery: a randomized controlled trial. J Int Soc
Sport Nutr 12: 43.
WHO (2009) Radix Withaniae. WHO monographs on selected medicinal plants. Volume 4: 373-394.
http://apps.who.int/medicinedocs/en/m/abstract/Js16713e/29