MINISTERUL EDUCAŢIEI AL REPUBLICII MOLDOVAUNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVACADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior
Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat
Domeniul general de studiu
22 - Științe umanistice31 - Științe politice32 - Științe sociale
33 - Asistență socială
34 - Științe ale comunicării
38 - Drept
42 - Științe ale naturii
44 - Științe exacte
55 - Tehnologie chimică și biotehnologii
85 - Protecția mediuluiChișinău 2015

CZU 378
C 12

Coordonator principal:

Loretta Handrabura, dr., conf. univ.,
viceministră a educației
Direcția de Învățămînt Superiorși Dezvoltare a Științei

Instituția coordonatoare:

Universitatea de Stat din Moldova

Coordonator:

Otilia Dandara, doctor habilitat, prof. univer.,prorector

Descrierea CIP a Camerei Naționale a Cărții
Cadrul naţional al calificărilor: Învăţământul Superior / Univ. de Statdin Moldova. - Chişinău: S. n., 2015 (Tipogr. "Bons Offices"). - 493 p.
ISBN 978-9975-80-951-1.

ISBN 978-9975-80-951-1

CuprinsŞTIINŢE UMANISTICE................................................................................... 4
221 Filozofie............................................................................................................... 5
222 Limbi şi literaturi............................................................................................. 20
223 Limbi moderne şi clasice................................................................................ 35
224 Istorie................................................................................................................. 51
225 Antropologie.................................................................................................... 74ŞIINŢE POLITICE........................................................................................... 89
312 Relaţii internaţionale..................................................................................... 106
313 Administraţie publică.................................................................................... 127
ŞTIINŢE SOCIALE........................................................................................ 146
321 Sociologie........................................................................................................ 147
322 Psihologie........................................................................................................ 160
331 Asistenţă Socială............................................................................................ 174
ŞTIINŢE ALE COMUNICĂRII.................................................................... 193
341 Jurnalism......................................................................................................... 194
342 Ştiinţe ale comunicării................................................................................... 213
343 Activitate editorială............................................................................................. 227
344 Ştiinţe ale informării...................................................................................... 241
381 Drept................................................................................................................ 261
ȘTIINȚE ALE NATURII............................................................................... 284
421 Biologie............................................................................................................ 285
422 Ştiinţele solului............................................................................................... 305
423 Geologie.......................................................................................................... 321
424 Ecologie........................................................................................................... 336
425 Geografie......................................................................................................... 353
426 Metereologie................................................................................................... 369
ȘTIINȚE EXACTE......................................................................................... 383
441 Fizică................................................................................................................ 384
442 Chimie............................................................................................................. 406
443 Matematică..................................................................................................... 422
444 Informatică..................................................................................................... 439
TEHNOLOGIE CHIMICĂ ȘI BIOTEHNOLOGII...................................... 459
551 Tehnologie chimică....................................................................................... 460
PROTECȚIA MEDIULUI............................................................................. 477
851 Protecţia mediului......................................................................................... 478

Aprobat prin ordinul ministrului educației
nr. 934 din 29.12.2010

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior
DOMENIUL GENERAL DE STUDIU

22 ȘTIINȚE UMANISTICE

4INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVACOORDONAREA PROIECTULUIInstituţia /Funcţia / titlul /Persoanaorganizaţia /gradul ştiinţific / Semnătura
Data
responsabilă
structura
didactic
I. Instituţii de învăţămînt care asigură pregătirea în domeniu / membri ai grupului de
lucru
USM
Doctor habilitat,
Departamentul Eudochia
profesor1.
Filosofie și
Saharneanu
universitar, șef
Antropologie
departament

N/o

2.

1.

2.

AngajatoriAȘM al RM
sectorul deFilosofie
Universitatea
Al. I. Cuza IașiFacultaeta deFilosofie șiștiințe politice

II. Parteneri sociali

Ana Pașcanu

Șef sector
Filosofie doctor
habilitat

Nucu Gavriluță

Decan, prof. univ.,
doctorCoordonator elaborare:

Eudochia SAHRANEANU,
doctor habilitat,
profesor universitar,șef catedră.

6

1. Prezentarea domeniului de formare profesională/specialitate
1.1. Descriere generală a domeniului
Este bine cunoscut faptul că pilonul tuturor ştiinţelor este Filosofia ca facultate
superioară a spiritului. Orice societate poate fi caracterizată prin filosofia promovată
de ea precum şi de starea învăţământului filosofic. În acest sens este clară necesitatea
unei educaţii filosofice care ar ajuta la formarea unei concepţii adecvate despre lume,căci filosofia presupune cunoaşterea temeiului existenţei, a realităţilor originare, princare se legitimează ceea ce este sau poate să fie. Filosofia este un ansamblu coerent
de enunțuri formulate prin categorii, teze şi principii despre lume ca totalitate; esteo reflecție asupra experiențelor reale ale conştiinţei umane, căutare a sensului acestor experienţe şi a unităţii spiritului uman. Menirea filosofiei este de a ghida tânărul
specialist printre numeroasele probleme, inclusiv şi cele practice. Astfel, o atenţie
deosebită este acordată aprofundării cunoştinţelor în domeniile metodelor şi tehnicilor cercetării sociale, sensibilizării abilităţilor de comunicare profesională, dezvoltării
aptitudinilor profesionale, valorificării competenţelor şi aplicarea lor în activitatea
profesională. Planurile de învăţămînt elaborate pentru ciclul I Licenţă, ciclul II Master cuprind disciplinele prevăzute pentru această specialitate, precum şi alte discipline menite să completeze pregătirea generală sau de specialitate a viitorilor specialişti
în Filosofie. Programul de formare profesională este fundamentat pe baza unui plande învăţămînt, care cuprinde următoarele trasee: a) Module care asigură o pregătire
generală în domeniile sociologie, istoria culturii şi civilizaţiei, politologie, psihologie
şi care sînt menite să formeze competenţe sistemice, aplicabile atît domeniului cît şivieţii sociale ale absolventului; b) Module care asigură pregătirea teoretică de specialitate, poziţionate în anii I şi II Licenţă care au ca obiectiv formarea competenţelor
specifice domeniului; c) Module cu caracter practic-operaţional şi de aplicabilitate
curentă, distribuite în anii II şi III Licenţă care vin să formeze competenţe ce ţin deaplicarea cunoştinţelor obţinute.
Studiile de licenţă şi de master precum şi de doctorat sînt organizate astfel încât
pregătirea teoretică şi practică să fie cât mai eficientă şi legată de cerinţele pieţei muncii. Obţinerea competenţelor este concepută prin două modalităţi: una obligatorie,
care vine să asigure pregătirea teoretică de specialitate şi alta practică, opţională determinată de libera alegere a studenţilor în funcţie de interesele specifice. Potenţialul
didactico-ştiinţific al instituţiei prevăzut pentru a acoperi cursurile permite să asigure pregătirea specialiştilor în domeniul Filosofiei.

71.2. Caracteristici:
NivelulDuratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiții deacces
Precondiții

Stagii depractică
Reguli deexaminare și
evaluareLicență
(Ciclul I)
3 ani

Master(Ciclul II)
2 ani

Doctorat(Ciclul III)
3/4 ani

180 credite

120 credite

180 crediteÎnvățămînt de zi, cu
frecvență redusă
Diplomă de BAC,
Diplomă de studii medii despecialitate
Diplomă de licență
Realizarea finalităților
învățămîntului preuniversitar

Cu titlu obligatoriuÎnvățămînt de zi
Diplomă de licență
Diplomă echivalentă,Diplomă de masterÎnvățămînt de zi,
cu frecvență redusă
Diplomă de master
Diplomă echivalentă

Realizarea finalităților Realizareaînvățămîntului superior finalităților
(licență, Ciclul I – 180 învățămîntului
credite); Susținerea exa- superior (Ciclul
menelor de admitere
I. Licență – 180
credite și Ciclului
II. Master – 120
credite); Susținerea
examenelor deadmitereCu titlu obligatoriu
nu se realizează

Evaluarea pe parcursul stu- Conceptul de evaluare 1.
diilor la ciclul I se realizează este adecvat calificărilor
prin cîteva modalități:prescrise la ciclul II:
1. Evaluarea inițială – dia- 1. Evaluarea inițială –gnostică; curentă – fordiagnostică; curent 2.
mativă; finală – sumativă
– formativă; finală
sînt obligatorii;– sumativă sînt obli2. Evaluarea curentă – forgatorii;
mativă se realizează prin 2. Evaluarea curentă
participarea la seminare,
formativă se realilaboratoare, efectuareazează prin seminare,lucrărilor de control, elalaboratoare, autoeborarea proiectelor indivaluare și evaluarea
viduale la diferite discilucrului individual;
pline în scopul evaluării 3. Metodologia evaluă- 3.
competențelor specificerii finale – sumative
și instrumentale sau ineste orientată spreterpersonale;evaluarea rezultate3. Metodologia
evaluării
lor învățării exprifinale - sumative estemate în termeni deorientată spre evaluarea
competențe formate
rezultatelor învățării expreponderent prin
primate în termeni delucru individual.
competență.
8

Evaluarea este
centrată pe produsele cercetării;Evaluarea curentă – formativă se realizează
prin susținerea
referatelor a rapoartelor anuale, a examenelor din cadrul
programului dedoctorat;
Evaluarea finală se realizează
prin susținerea
tezei de doctor.

Modalitatea
de evaluare
finală
Certificare
Titlulacordat
Drepturipentruabsolvenți

Organ
responsabil
pentruautorizarea
programelor

2.

1. Examen la disciplina Susținerea tezei deSusținerea tezei defundamentală
masterdoctor
2. Examen la disciplina despecializare
3. Susținerea tezei de licență
Diploma de licență în științe Diploma de master în
Diploma de doctor
umanisticeștiințe umanisticeîn filosofie
Licențiat în științe umanis- Master în științe uma- Doctor în filosofie
ticenistice• A aplica pentru• A aplica pentru• A aplica pentru
programe de master;
programe deprograme de• A aplica pentru
master;postdoctorat;
programe de formare• A aplica pentru• A aplica pentru
continuă;programe deprograme• A se angaja în câmpul
doctorat;de formare
muncii• A aplica pentru
continuă;programe de• A se angaja în
formare continuă;câmpul muncii• Angajarea în cîmpul
muncii
Ministerul Educației
Ministerul Educației
Structura abilitatăANACIPANACIPTITLURI (CALIFICĂRI) ȘI OCUPAȚII

2.1. Descrierea calificării
Calificarea

Titluri acordate/componente specifice
Licențiat în științe umanistice.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:•

Ciclul I – Studii
superioare deLicență

•••Cunoștințe avansate în domeniul filosofieicare implică înțelegerea critică a teoriilor și
principiilor;
Abilități avansate, care denotă control și
inovație, necesare pentru a rezolva probleme
complexe și imprevizibile în domeniul
filosofiei;
Gestionarea de activități sau proiecte
profesionale, prin asumarea responsabilității
pentru luarea deciziilor în situații de muncă
sau de studiu imprevizibile;
Asumarea responsabilității pentru
gestionarea dezvoltării profesionale a
indivizilor și grupurilor;
9

Nivelul dereferință European
Qualification
Framework (EQF)

6

Master în științe umanistice.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7:•Cunoștințe specializate, unele dintre elesituîndu-se în avangarda nivelului decunoștințe din domeniul filosofiei, ca bază aunei gîndiri și/sau cercetări originale;• Conștientizarea critică a cunoștințelor din
domeniul filosofiei și a cunoștințelor aflate la
granița dintre diferite domenii;
Ciclul II – Studii • Abilități specializate pentru rezolvarea
problemelor în materie de cercetare și/superioare desau inovație, pentru dezvoltarea de noi
Mastercunoștințe și proceduri și pentru integrareacunoștințelor din diferite domenii;• Gestionarea și transformarea situațiilor demuncă sau de studiu care sînt complexe,
imprevizibile și necesită noi abordări
strategice;• Asumarea responsabilității pentru acontribui la cunoștințele și practicile
profesionale și/sau pentru revizuirea
performanței strategice a echipelor;
Doctor în filosofie.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:••
Ciclul III – Studii
superioare deDoctorat•Cunoștințe la cel mai avansat nivel în domeniul filosofiei și cunoștințe aflate la granița
dintre diferite domenii;
Abilități și tehnici avansate și specializate,
inclusiv abilitatea de sinteză și evaluare,necesară pentru rezolvarea problemelor decritici de cercetare și/sau inovație și pentru
extinderea și redefinirea cunoștințelor
existente sau a practicilor profesionale;
Demonstrarea unui nivel ridicat deautoritate, inovație, autonomie, deintegritate științifică și profesională și a unuiangajament susținut pentru dezvoltarea denoi idei sau procese aflate în avangarda unei
situații de muncă sau de studiu, inclusiv
cercetarea.

10

7

8

2.2. Ocupații tipice pentru absolvenții în domeniul dat(nomenclatorul profesiilor/clasificatorul ocupațiilor)
Nivelul calificărilor
Specialitatea
Ciclul I – Studii
Filosofie
superioare de Licență

Nivelul calificării
Program de masterCiclul II – Studii
Filosofie
superioare de Master (master cercetare)

•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•

Filosofie(master deprofesionalizare)

Nivelul calificării
Ciclul III – Studii
superioare deDoctorat••••

Specialitatea
Filosofia și Metodologiaștiinței
Ontologie și Gnoseologie
Istoria filosofiei
Filozofie socială,antropologie filosofică,filosofia culturii

11

•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•

Ocupații tipiceSpecialist în filozofie;
Cadru didactic în învățământ
secundar și mediu (prezența
modulului psihopedagogic);
Publicist comentator;
Consilier învățămînt;Secretar institut, facultate;
Consilier etic;
Specialist în activitatea socială;Editorialist;
Agent reclamă publicitară;Consilier de imagine.
Ocupații tipice
Cercetător în filozofie;
Specialist în filozofie;
Cadru didactic în învățământul
preuniversitar și universitar;
Conducător de asociații, uniuni,
federații, filiale și organizații
obștești;Consilier organizație politică;Mediator dezbateri publice;
Formator de imagine;
Editorialist.
Consilier în filozofie;
Comentator publicist;
Asistent universitar;
Conducător de organizații
umanitare și alte organizații
similare;Consilier grădiniță;Manager de comunicare;
Consilier organizație politică;Consultant;Mediator;Formator de imagine;
Editorialist.
Ocupații tipice
Cercetător științific în științele
umanistice;Specialist în filozofie;
Cadru didactico-științific înînvățămînt superior;
Consilier învățămînt;Consilier etic;
Editorialist;
Comentator publicist.

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
Prin specificul său interdisciplinar şi aplicaţiile asupra stării societăţilor contemporane
domeniul Filosofie ar putea contribui la formarea competenţelor în majoritatea domeniilorsociale şi umanistice. Filosofia este disciplina care oferă tinerilor un suport valoric, tocmai
prin posibilitatea de a abstractiza şi generaliza şi prin potenţialul creativ de care dispune.
Astfel, spre exemplu, în domeniul Istoriei, accentul ar cădea pe ceea ce este Filosofia istoriei,
în domeniul Dreptului - Logica şi Filosofia juridică, în domeniul Litere şi Limbi moderne
pe Filosofia limbajului, în domeniul Jurnalismului - Logica şi Filosofie comunicării, îndomeniul Ştiinţelor politice - Logica şi Filosofia politică, etc. Spectrul de cercetare alfilosofiei este mult mai vast în comparaţie cu alte discipline predate. Din această cauză,posibilitatea ajustării filosofiei în diferite direcţii este enormă.

3.

Finalităţi de studiu şi competenţe

3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul I – studii superioare de LICENŢĂ:• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.

Analizarea şi sintetizarea diverselor tipuri de filosofie şi stiluri de filosofare;Identificarea şi aplicarea cunoştinţelor teoretice şi istorice ale filosofiei în
cercetarea ştiinţifică şi acţiunile practice;
Utilizarea a cel puţin a unei limbi de circulaţie internaţională în activitatea
practică şi în cercetare;
Aplicarea tehnologiilor informaţionale şi a tehnicilor de management al
informaţiei;Soluţionarea şi proiectarea activităţii profesionale atât independent, cât şi în
echipă, în funcţie de cerinţele de moment;
Producerea şi proiectarea ideilor filosofice, cultivarea calităţilor retorice şiliterare, şi aplicarea metodologiilor însuşite;• Competenţe specifice:1.

Identificarea şi definirea conceptelor şi teoriilor fundamentale ale filosofiei,pe parcursul lecturii unor texte filosofice;2.

Gestionarea metodelor filosofice însuşite în cadrul învăţării celor mai
importante orientări filosofice, în cercetarea ştiinţifică şi în acţiunile practice;
Sintetizarea conceptelor de bază ale filosofiei într-un mod propriu, ce ardetermina structurarea concepţiei despre lume a individului;

3.
4.

Cunoaşterea şi recomandarea publicului ţintă a principiilor de comunicare
eficientă din perspectiva retoricii, pragmaticii discursive şi ale discursuluifilozofic;

5.

Definirea şi exprimarea specificităţii problemelor filosofice în raport cu altediscipline umanistice;12

6.

Identificarea şi interpretarea şi respectarea valorilor, opiniilor, nevoilor altor
persoane sau altor culturi;

7.

Estimarea funcţiei formative a filosofiei în condiţiile democratizării societăţii
şi evaluarea ideilor filosofice din perspectivele axiologică, praxiologică,culturală;Adaptarea teoriilor filosofice la situaţiile activităţii practice;
Explicarea şi adaptarea diverselor concepţii despre lume şi a modelelorculturale elaborate, aplicarea cunoştinţelor şi a metodologiei în aprecierea
unor situaţii concrete;
Evidenţierea similitudinilor şi a diferenţelor dintre diverse tradiţii filosofico- culturale;
Abordarea în mod realist şi prin argumentare atât teoretică, cît şi practică aunor situaţii-problema cu grad mediu de dificultate în vederea soluționării
lor eficiente;
Evaluarea rolul autoreflexiei pentru cunoaşterea filosofică precum şievaluarea nevoii de formare profesională în scopul dezvoltării autonomiei
personale, a inserţiei şi adaptabilităţii la cerinţele pieţii muncii;
Proiectarea activităţilor în baza principiilor şi metodologiilor însuşite,Formularea opiniei personale asupra evoluţiei concepţiilor sociale.

8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.

Istoriafilosofiei (toate
perioadele
istorice)
Teoriacunoașterii
Ontologia
generală și
socială
Metafizica
Axiologia
Estetica
Filosofia
istoriei
Retorica

Nr credite
ECTS

Modulul/
Finalitățile destudiuCodul

3.2. Corelaţia „unitate de curs/finalităţi de studiu scontate” pentru
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
1

F

6

+

+

+

+

F

3

+

+

+

+

F

3

+

+

+

F
F
F

5
3
3

+
+
+

+

+

F

4

+

+

S

3

2

3

4

5

7

8

+
+
+

+

+
+

+

+

6

+

+
+

+
+

+
+

+

13

+

9

10 11 12 13 14

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+

+
+
+

+
+
+

+

+

+

+

+

+

+

Etica și
Filosofia
moralei
Filosofia
socială
Comunicare
interculturală

4.

S

5

+

+

+

+

S

3

+

+

+

+

S

3

+

+

+

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+
+

+

FINALITĂȚI DE STUDIU ȘI COMPETENȚE

4.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul II – Studii superioare de master:• Competenţe generale
1.
2.
3.
4.
5.
6.

Predicţia principalelor direcţii ale evoluţiei filosofiei ca ştiinţă;Identificarea necesităţilor de formare profesională continuă în dependenţă
de evoluţia cunoaşterii ştiinţifice, culturii şi practicii social-politice;
Stabilirea priorităţilor studiilor interdisciplinare în cercetările ştiinţifice;Identificarea metodelor adecvate obiectivelor cercetării;Perfecţionarea profesională în baza diverselor instrumente metodologice;
Asumarea responsabilităţii şi luarea deciziilor la nivel organizaţional.
• Competenţe specifice: Program de master - în Filosofie (master decercetare)1.

Identificarea şi definirea problemelor din domeniul filosofiei care urmează
a fi cercetate;
2. Proiectarea obiectivelor cercetării şi formularea ipotezelor lucrative învederea realizării unui studiu de specialitate;
3. Selectarea, aplicarea şi aprecierea metodelor pentru investigarea problemelorinterumane şi interculturale ;4. Elaborarea strategiilor de dezvoltare a ştiinţelor ramurale;
5. Analizarea critică a concepţiilor socio-culturale;
6. Adaptarea teoriilor filosofice la situaţiile activităţii practice;
7. Proiectarea, implementarea şi evaluarea proiectelor sociale precum şisoluţionarea problemelor de ordin social;
8. Clasificarea relaţiilor sociale în baza cunoştinţelor din domeniul filosofiei;
9. Evaluarea sistemelor sociale prin prisma ştiinţei contemporane;
10. Prevenţia crizelor sociale din perspectivă praxiologică, axiologică şi culturală;11. Interpretarea tendinţelor contemporane de ordin social, politic, cultural şi
evaluarea dinamicii sociale a unui stat.
• Competenţe specifice: Programul de master în Filosofie (master deprofesionalizare)

14

1.

Identificarea şi definirea cunoştinţelor din domeniul filosofiei şi acunoştinţelor aflate la graniţa dintre diferite domenii;
2. Formularea ipotezelor lucrative, combinarea abilităţilor de specialitate
pentru rezolvarea problemelor interumane şi interculturale;
3. Utilizarea reflecţiei critice asupra modalităţilor de construire şi de proiectare
a ipotezelor filosofice referitoare la existenţa umană;4. Abordarea critică şi prin argumentare a unor situaţii-problemă;5. Proiectarea, implementarea şi evaluarea proiectelor sociale precum şisoluţionarea problemelor de ordin social;
6. Aplicarea principiilor de dezvoltare a gîndirii critice la copii;
7. Elaborarea planurilor de consiliere pentru beneficiari (persoane, organizaţii,etc.) şi dezvoltarea abilităţilor de luare a deciziilor pentru beneficiari;
8. Interpretarea tendinţelor contemporane precum şi evaluarea dinamicii
proceselor de ordin socio-cultural;
9. Gestionarea şi transformarea situaţiilor critice şi oferirea soluţiilor adecvateîn vederea depăşirii crizei iscate;
10. Asumarea responsabilităţii pentru luarea deciziilor în activitatea profesională;4.2. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul III – Studii superioare de doctorat• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.

Abilităţi de autoinstruire în vederea realizării unui studiu original;
Abilitatea de adaptare a realizărilor ştiinţifice din alte domenii la investigaţiile
filosofice;Selectarea metodelor eficiente de luare a unei decizii profesionale;
Utilizarea tehnologiilor contemporane în colaborarea profesională;Abilitatea de a lucra într-o echipă multidisciplinară de experţi în domeniul
filosofiei.
• Competenţe specifice:1.
2.

Aplicarea metodelor filosofice în realizarea proiectului de cercetare;
Realizarea proiectelor de cercetare ştiinţifice aplicînd cunoştinţe dindisciplinele adiacente;
3. Racordarea concepţiilor filosofice la realităţile sociale contemporane;
4. Adaptarea realizărilor ştiinţifice din alte domenii la investigaţiile filosofice;5. Demonstrarea unui nivel ridicat de autonomie în luarea deciziilor
profesionale;
6. Aplicarea tehnicilor avansate în prezentarea cercetărilor elaborate;
7. Abordarea critică şi sistemică a societăţii;8. Elaborarea şi administrarea proiectelor sociale;
9. Respectarea principiilor deontologice şi etice în procesul elaborării cercetării;10. Comunicarea rezultatelor obţinute atât specialiştilor din domeniu, cât şi
nespecialiştilor.
15

4.3. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Planurile de învăţămînt, realizate pentru Domeniul Filosofie sînt racordate cerinţelor procesului de la Bologna şi au fost elaborate în conlucrare cu universităţi deprestigiu în domeniu din România, Rusia şi comparate cu planurile de învăţămînt
din domeniul Filosofiei la universităţile din Franţa (Nantes, Lyon, Sorbone 4); Suedia(Frierburg), Belgia (Liege), Marea Britanie (Cambridge) ş.a. În acelaşi timp, pentru
specialiştii formatori ai specialităţii, parteneriatul intern este foarte important. Pentru ca specialitatea să poată funcţiona şi fi viabilă pe piaţa muncii, specialiştii au determinat necesitatea ei şi deci deschiderea spre piaţa muncii. În baza concepţiei depregătire a specialiştilor în domeniul Filosofiei, ce se discută în cadrul catedrei despecialitate, se fac propuneri pentru planul de studii. Aceste propuneri sînt discutate
de către Comisiile metodice şi aprobate în Consiliul profesoral al facultăţilor. În ultimă instanţă, cadrul instituţional, care aprobă schimbările din planul de învăţămînt
este Senatul USM. Deoarece în condiţiile actuale ale dezvoltării universităţilor se mizează pe accentuarea colaborării între student şi profesor, au fost întreprinse măsuri
de implicare a studenţilor în managementul calităţii studiilor, inclusiv şi în discutareaconţinutului planului de învăţămînt ceea ce a contribuit la diversificarea planului deînvăţămînt prin introducerea noilor discipline, inclusiv în categoria celor opţionale
sau liber alese, care contribuie considerabil la elaborarea unui demers didactic individual pentru studenţi.
În scopul prevenirii anacronismului în educaţie la nivel de catedră se promovează iniţiativele constructive orientate spre perfecţionarea disciplinelor din planul deînvăţămînt. În acest scop se produce reeşalonarea lor sau renovarea propriu-zisă, înfuncţie de cerinţele pieţei muncii.

5.

VOLUMUL DE MUNCĂ ŞI ECTS

5.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 credite
120 credite
180 credite

16

5.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul dat
În Republica Moldova, Filosofia, atît la nivel de domeniu de formare profesională,cît şi ca domeniu de cercetare este dictată de necesităţile economice şi sociale ale societăţii contemporane autohtone. În Spaţiul European al Învăţămîntului Superior diferenţele în ceea ce priveşte formarea profesională în domeniul filosofiei sînt minore,
deosebirile nefiind principiale. Dat fiind racordarea planurilor de studii la cerinţele
europene în domeniu, sistemul de competenţe dezvoltat în special la Ciclul
I Licenţă şi Ciclul II Master corespunde standardului european. Astfel traseele debază în planurile de învăţămînt elaborate de responsabilii de domeniul Filosofiei în
Republica Moldova sînt similare traseelor prezente în planurile de învăţămînt în domeniu elaborate în universităţile europene: Istoria filosofiei, Ontologie şi Metafizică,Gnoseologie şi Epistemologie, Axiologie. În acelaşi timp remarcăm faptul că specificul dezvoltării Republicii Moldova şi-a găsit reflectare în planul de învăţămînt în special la Ciclul II Master şi Ciclul III Doctorat. La aceste nivele sînt abordate probleme
legate de dezvoltarea filosofiei naţionale, specificul culturii tradiţionale, fenomenului
religiozităţii etc.
Relaţia cu piaţa muncii este dictată de cererea societăţii şi a sectorului privat de aavea specialişti calificaţi în înţelegerea atât a fenomenelor sociale, cât şi a naturii umane. În prezent, pe plan internaţional tot mai mulţi absolvenţi la specialitatea filosofie
dunt orientați spre partea aplicativă a filosofiei în scopul oferirii unor soluții pentru
problemele societății contemporane.

6.

Învăţarea, predarea şi evaluarea

Misiunea şi obiectivele catedrei responsabile de formarea profesională iniţială în
domeniul Filosofiei se reflectă în standardul educaţional/profesional care exprimă
ansamblul de competenţe pe care le deţine specialistul format în cadrul domeniului(fapt demonstrat prin evaluările randamentului academic). Aprecierea standardului
educaţional/profesional ca finalitate a procesului de formare profesională iniţială nepermite să stabilim nişte criterii de evaluare clare şi creează un mecanism funcţional
prin care sînt corelate eficient toate elementele procesului de învăţămînt - învăţarea,
predarea şi evaluarea. Promovarea dimensiunii europene prin învăţămînt antrenează
o serie de consecinţe în tehnicile de predare - învăţare - evaluare. Accentuarea gradului de implicare al studentului în procesul didactic (prin volumul de muncă pretins
şi corelaţia dintre prezenţa în sălile de curs şi studiul individual, transpusă în credite
academice) necesită o revizuire a strategiei de evaluare şi de predare. Elaborarea
proiectelor individuale la diferite discipline, în cadrul Ciclului I Licenţă şi Ciclul II
Master, în scopul evaluării competenţelor specifice şi instrumentale sau interpersonale sînt utilizate în cadrul diferitor discipline nu numai ca instrument de evaluare,ci şi de învăţare, în realizarea acestuia fiind direct implicaţi cei doi parteneri ai actului educaţional: studentul şi profesorul.
Proiectul individual se elaborează în cadrul cursului predat la un anumit nivel al
Ciclului I sau II (diferenţa de nivel este asigurată de complexitatea sarcinii de reali17zat şi volumul de lucru autonom pe care îl depune studentul şi deci a competenţelor obţinute). Studentul îşi va alege un subiect de cercetare din conţinutul cursului
sau toţi studenţii unui grup academic vor lucra asupra diferitor aspecte ale aceleiaşi
teme. Realizarea proiectului individual are loc în trei etape, pe parcursul întregului
semestru. Primele două etape sînt dirijate de către responsabilul de curs şi constau înpregătirea teoretică a subiectului de cercetare, alegerea bibliografiei, a metodelor decercetare, a tehnicii de interpretare a datelor teoretice. Cea de-a treia etapă este una
individuală şi permite studentului manifestarea creativităţii în aplicarea teoriei studiate înainte. Astfel, împreună cu tutorele vor discuta planul de testare al ipotezelor şi îl
vor pune în aplicare de sine stătător. Finalmente, proiectul individual va fi prezentat
în faţa grupului, care îi va oferi un feedback, legat de prezentarea acestuia. Evaluarea
finală a proiectului constă din evaluarea sumativă a muncii depuse la cele trei etapede realizare a proiectului, a capacităţii de analiză şi sinteză a studentului, a creativităţii utilizate în determinarea experimentului. Nota obţinută la proiectul individual
are pondere în formarea notei de semestru, care constituie la rîndul ei 60% din nota
finală acordată.
Evaluarea profesor student• evaluarea în cadrul
seminarelor;• lucrări de control;referate;• programe decercetare;• dări de seamă;colocvii;• proiecte de an;examene semestriale;
examene de licenţă;teze de licenţă.

Evaluarea student profesor
discutarea în cadrul şedinţelor
• evaluarea cadrelor
Catedrei a Planurilor de studii şi adidactice de către
curriculum-urilor disciplinare;studenţi în baza
discutarea în cadrul Catedrei achestionarelor
textelor de lecţii şi a altor materiale
validate în mod
didactice elaborate de către
experienţial şi
profesori;experimental
discutarea formelor de ajutor
metodic a tinerilor specialişti;frecventarea de către şeful Catedrei
şi decanul Facultăţii a prelegerilor
şi orelor practice ale profesorilor,
urmată de analiza lor în cadrulşedinţelor catedrei şi Consiliului
facultăţii, inclusiv a lecţiilor predate
de profesorii de la alte catedre;frecventarea reciprocă de către
cadrele didactice ale Catedrei acursurilor teoretice şi practice;organizarea prelegerilor şi
seminarelor demonstrative;
discutarea realizărilor procesuluide instruire la Şedinţele catedrei şiîn cadrul Consiliului profesoral alfacultăţii;atestarea profesorilor;
discutarea problemelor ce ţin deperfectarea procesului de instruireîn cadrul comisiilor şi consiliilor
metodice, Senatului U.S.M.

Evaluarea profesor - profesor
•
•

•
•

•
•
•

•
•

18

7.

Sporirea calităţii

Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea profesională în domeniul Filosofiei este de a realiza o formare profesională de calitate, de a forma specialişti înfilosofia socială, care vor fi competitivi pe piaţa muncii din ţară şi de peste hotarele ei.
Aderarea la procesul de la Bologna presupune o transformare a învăţămîntului dinunul informativ în unul formativ şi centrat pe student. Una din direcţiile prioritare aprocesului de învăţămînt realizat în cadrul domeniului Filosofie constituie asigurarea
calităţii. Evaluarea calităţii se realizează în baza câtorva indicatori de bază, care larîndul lor determină criterii pentru evaluarea altor elemente ale procesului de învăţământ: evaluarea randamentului academic. Acest indicator presupune prezenţa unuiîntreg sistem de proceduri de evaluare ce are drept scop constatarea calităţii produsului, competenţelor viitorilor specialişti. Evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico- metodice de realizare a procesului de învăţământ, evaluarea calităţii învăţământului
prin evaluarea activităţii profesorilor de către studenţi. Această procedură are drept
scop determinarea eficienţei studiilor prin prisma aprecierii făcute de către cei carebeneficiază de serviciile oferite de către cadrele noastre didactice.
Componenta formativă generează o altă viziune asupra curriculei universitare,care se axează înainte de toate pe formare de competenţe. Astfel curriculum-urile
pentru cursuri sânt elaborate în corespondenţă cu standardul socio-profesional şi
adaptat la cerinţele pieţei muncii prin procesul de consultanţă cu angajatorii. Totodată, instrumentul prin care este asigurată transparenţa studiilor este ECTS, implementat cu succes în universitățile din Moldova. Creditele academice transferabile asigură
accesul studentului la un cadru transparent al calificărilor şi mobilitate academică şi
deschide perspective pentru instruirea pe parcursul vieţii.
În cadrul facultăţii activează Comisia de Calitate care are sarcina de a superviza
activitatea cadrelor didactice şi realizarea eficientă a activităţii didactice în conformitate cu noile cerinţe şi standarde educaţionale, totodată una din sarcinile Comisiei decalitate ar fi explicarea şi implementarea noilor obiective educaţionale şi respectarea
acestora.

19

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

222 Limbi şi literaturi

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVACOORDONAREA PROIECTULUI
N/oInstituţia /PersoanaFuncţia / titlul /SemnăturaDataorganizaţia /responsabilă
gradul ştiinţific /structura
didactic
I. Instituţii de învăţămînt care asigură pregătirea în domeniu / membri ai grupului delucru
1. Universitatea Claudia Cemîrtan Decanul Facultăţii
de Stat din
Litere, dr.confer.
Moldova
univers.
2. Universitatea Ludmila Soloviova Decanul Facultăţii
de Stat dinde Filologie,
Tiraspoldr.confer.univers.
(cu sediul laChişinău)II. Parteneri sociali
Angajatori
1. Academia
Vasile Bahnaru
Directorulde Ştiinţe a
Institutului deMoldovei,
Filologie
Institutul deFilologie
2. Liceul teoretic Vasile Dombrov
Directorul liceului“VasileAlecsandri”
3. Editura “Prut Corneliu Molea
Administrator
Internaţional”
4. Redacţia
Arcadie Gherasim Redactor-şef
ziaruluiadjunct“Timpul”
5. Postul de
Veaceslav Ţîbuleac Director
radio “Vocea
Basarabiei”

Coordonator elaborare:

Claudia Cemârtan,
doctor,conferențiar universitar,
decan.

1.

Introducere în domeniul de formare profesională

1.1. Descrierea generală a domeniuluiÎn cadrul ştiinţelor socioumaniste, studiul limbii şi al literaturii constituie unelement esenţial în formarea personalităţii şi în sistemul educaţional din orice ţară.
Această componentă are calitatea de pilon şi de bază pentru achiziţionarea celorlaltecompetenţe. Limba, vorbirea şi deci comunicarea coerentă şi eficientă reprezintă una
dintre cele mai importante facultăţi ale personalităţii umane, iar prin literatură omul
se încadrează în sistemul valorilor spirituale atît ale etniei din care face parte, cît şi
ale umanităţii în general.
Ca domeniu de formare profesională, limba şi literatura română / rusă are tradiţii vaste şi o largă posibilitate de aplicabilitate în diverse sfere ale activităţii umane. Specialităţile reprezentative pentru domeniul respectiv sînt: limba română / rusăcu diverse subdiviziuni de specializare academică – gramatică, lexic (lexicologie,
lexicografie, frazeologie), stilistică-poetică, semiotică, pragmatică, psiholingvistică,sociolingvistică, traductologie, teoria comunicării; literatura română / rusă cu specializările academice adiacente – istoria literaturii române /ruse, teoria literaturii, folcloristică şi etnologie, hermeneutică, estetică, naratologie, teoria textului, literatura
comparată.
Multe dintre specializările academice prevăzute de cadrul domeniului au caracterinterdisciplinar şi au tangenţe cu alte domenii, cum ar fi domeniul 223 Limbi moderne şi clasice, 224 Istorie, 341 Jurnalism, 343 Activitate editorială. În cadrul ştiinţelor
educaţiei specialitatea Limba şi literatura română / rusă este una dintre cele mai importante, întrucît, ca discipline şcolare, limba română / rusă şi literatura română /rusă au o mare pondere în planul de învăţămînt preuniversitar.
La nivel naţional, specialiştii instruiţi conform prevederilor domeniului Limbi şiliteraturi, cu obţinerea calificativului Licenţiat în Ştiinţe Umanistice, sînt necesari în
instituţiile de învăţămînt superior cu profil pedagogic (facultăţile de filologie), precum şi în colegii şi şcoli normale. Pregătirea teoretică asigurată în cadrul domeniuluioferă absolvenţilor posibilităţi de angajare în activitatea de cercetare, în cadrul instituţiilor de profil.

22

1.2. Caracteristici-cheie
Nivel
Caracteristici
Durata studiilor
Credite de studiu
ECTS

Licenţă
(ciclul I)

Master(ciclul II)

Doctorat(ciclul III)

3 ani / 4 ani

2 ani

3 ani / 4 ani

180 credite

120 credite

Nu se aplică

Învăţămînt,învăţămînt cu
frecvenţă redusă
Diploma de BAC,
Diploma de studii
Condiţii de acces medii de specialitate,
Diploma de studii
superioare
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
Precondiţii
preuniversitar
Forma deorganizare•••
Stagii de practică

•Învăţămînt de zi
Diploma de licenţă;Diploma echivalentă
celei de licenţă,Diplomă de master
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
superior (Licenţă,ciclul I – 180 crediteÎnvăţămînt,învăţămînt cu
frecvenţă redusă
diploma de master;
diploma echivalentă
celei de master

Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
superior (ciclul I,
Licenţă şi ciclul II,
Master)Practica folclorică; Practica de specialitate nu se realizează
Practica
dialectologică;Practica despecialitate:
Cultivarea limbii
şi interpretarea
estetică a textului
literar;Practica de licenţă

23

Reguli deexaminareşi evaluare

1. Evaluarea
curentă, pe parcursul
semestrului, prinaprecierea modului deactivitate a studentului
la seminare, lapregătirea referatelor;
aprecierea cu notea lucrărilor decontrol şi a lucrărilor
sumative, atestarea
şi evaluarea studiilor
de caz, evaluarea
competenţelor deutilizare a tuturor
formelor de exprimare
în scris şi orală.
2. Evaluarea
lucrului individual,
prin prezentareaşi susţinerea unor
referate şi comunicări
pe o tematică propusă,folosind tehnologii
moderne; prinverificarea fişelor
de lectură, prin
activităţi în cadrul
cercurilor ştiinţifice,prin elaborarea
şi prezentarea
portofoliului ladisciplină; elaborarea
şi susţinerea tezelor deobiect şi de an.
3. Evaluarea
sumativă, prinsusţinerea examenelorde profil şi
promovarea în anulurmător de studii;
4. Evaluarea
competenţelor
profesionale în cadrul
practicilor prevăzute
de programul destudii şi de curricula
universitară.

1. Evaluarea curentă:La fiecare dintre
modulele prevăzute
pentru master seva realiza o lucrare
practică – referat,
analiză, studiu de caz,elaborare de materiale
prin intermediulcărora se vor dezvolta
abilităţile de aplicare
a sistemului decunoştinţe prevăzut decurricula universitară.
2. Evaluarea
lucrului individual
prin adnotarea
surselor bibliograficerecomandate, prinselectarea materialelorşi întocmirea
portofoliului,prin elaborarea şisusţinerea proiectelorde cercetare ştiinţifică.
3. Evaluarea sumativă
se va efectua în bazalucrărilor realizate,urmărindu-seformarea abilităţilor
de cercetare,transpunereaîn practică acompetenţelor
de investigaţie îndomeniile de pregătire
profesională.;4. Evaluarea
competenţelor
profesionale în cadrul
practicilor prevăzute
de programul destudii şi de curricula
universitară.
.

24

1. Evaluarea curentă
are loc în conformitate
cu planul individual
al doctorandului,stabilit împreună cu
conducătorul ştiinţific
şi aprobat la Şedinţa
Catedrei de profil şi laConsiliul profesoral.
2. Pe parcursul
studiilor doctorandulprezintă în faţacolectivului unităţii
ştiinţifice, în cadrulcăreia îşi facedoctoratul, trei
referate în care sîntexpuse rezultatele
investigaţiilorştiinţifice realizate.
3. Doctoranzii susţin 4
examene de doctorat,
în cadrul sesiunilor
stabilite:- la specialitate- la istoria şi
metodologia cercetării
- la limba străină
- la informatică

Modalitate
de evaluare
finală

1. Examene de licenţă
la:• Limba română /rusă• Literatura română
/ rusă
2. Susţinerea tezei delicenţă
Certificare Diploma de licenţă înştiinţe umanisticeTitlul acordat Licenţiat în ştiinţe
umanistice
Drepturi• A aplica pentru
programe depentrumaster;absolvenţi
• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Organ
Ministerul Educaţiei
responsabil ANACIP
pentruautorizarea
programelorSusţinerea tezei demasterSusţinerea tezei dedoctor

Diploma de master înştiinţe umanistice
Master în ştiinţe
umanistice• A aplica pentru
alte programe demaster;• A aplica pentru
programe dedoctorat;• A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

Diploma de doctor înştiinţe filologice
Doctor în ştiinţe
filologice• A aplica pentru
programe depostdoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii
ANACIP2.

Titluri (calificări) şi ocupaţii

2.1

Descrierea calificării

CiclulTitlul acordat & Competenţe specifice

Licenţiat în ştiinţe umanisticeRezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Cunoştinţe avansate în domeniul ştiinţelor
umanistice, în special, al celor filologice,care implică înţelegerea critică a teoriilor şi
principiilor ştiinţifice;•
Abilităţi avansate de control şi inovaţie,Ciclul I – Studii
necesare pentru a rezolva probleme complexe şisuperioare deimprevizibile în domeniul Limbi şi literaturi, cu
licenţă
specializare în Limba şi literatura română / rusă;• Gestionarea de activităţi şi proiecte profesionale
complexe, prin asumarea responsabilităţii
pentru luarea deciziilor în situaţii imprevizibile
de muncă sau de studiu;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea
dezvoltării profesionale a indivizilor şi grupurilor.
25

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework(EQF)

6

Master în ştiinţe umanistice.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7:• Cunoştinţe foarte specializate, unele dintre elesituîndu-se în avangarda nivelului de cunoştinţe
din domeniul Limbi şi Literaturi, ca bază a uneigîndiri şi/sau cercetări originale;• Conştientizare critică a cunoştinţelor din
domeniul ştiinţelor filologice şi a cunoştinţelor
din domenii adiacente;
Ciclul II – Studii • Abilităţi specializate pentru rezolvarea
superioare deproblemelor în materie de cercetare, pentru
dezvoltarea de noi cunoştinţe şi proceduri şimasterpentru integrarea cunoştinţelor din diferite
domenii;• Gestionarea şi transformarea situaţiilor demuncă sau de studiu care sînt complexe,
imprevizibile şi necesită noi abordări strategice;• Asumarea responsabilităţii pentru a contribui la
sporirea cunoştinţelor şi practicilor profesionale
şi/sau pentru revizuirea performanţei strategicea echipelor.
Doctor în ştiinţe filologice
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:• Cunoştinţe la cel mai avansat nivel din domeniulştiinţelor filologice şi cunoştinţe aflate la graniţa
dintre domeniile adiacente acestuia;• Abilităţi şi tehnici dintre cele mai avansate
Ciclul III
şi specializate, inclusiv abilitatea de sinteză
– Studiişi evaluare, necesară pentru rezolvarea
superioare deproblemelor critice de cercetare şi pentru
extinderea şi redefinirea cunoştinţelor existente
doctorat
sau a practicilor profesionale;• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate,autonomie, de integrare ştiinţifică şi profesională
şi a unui angajament susţinut pentru dezvoltarea
de noi idei sau procese aflate în avangardaştiinţelor umanistice, inclusiv cercetarea.

7

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul dat
Nivelul calificării

Specialitatea

Ciclul I – Studii
superioare delicenţă

222.1. Limba şi
literatura română
/ rusă

•••••Ocupaţii tipiceSpecialist în lingvistică;Profesor de limba română /rusă;Specialist în teoria literaturii;
Specialist în istoria literaturii române / ruse;
Cadru didactic în învăţămîntul preuniversitar:
profesor de „Limba şi literatura română”„Limba şi literatura rusă” în ciclul gimnazial.

26

Nivelul calificării

Programe demaster

Ocupaţii tipice••

Programe
Ciclul II – Studii•de master
superioare deîn domeniul•
masterștiințelor filologice •••Nivelul calificării

Specialitatea

Studii superioare Lingvistică
Ciclul III Istoria şi teoria
Doctorat
literaturii

2.3

•
•
•
•

Profesor de limba şi literatura română în
instituţiile de învăţămînt preuniversitar şi
universitar;
Specialist în birouri şi oficii pentru relaţii
cu publicul şi organizarea lucrărilor desecretariat;
Redactor literar în edituri, teatru, la radio şi
televiziune;
Cercetător în domeniul ştiinţelor filologice;Stilizator de limbă, corespondent, reporter în
mass-media;
Referent în instituţii de stat şi private,naţionale şi internaţionale.
Prezentator, manager de emisiuni radio şi TVnaţionale şi internaţionale.
Ocupaţii tipiceSpecialist în domeniul filologiei;
Cercetător ştiinţific în domeniul lingvisticii şiistoriei şi teoriei literaturii;
Cadru didactic în învăţămîntul preuniversitar
şi universitar;
Colaborator ştiinţific în instituţiile academicede cercetare.

Rolul domeniului în alte programe de formare

Sfera ştiinţelor filologice este o componentă de bază în formarea mai multor categorii de specialişti atît din domeniul ştiinţelor umaniste, cît şi din alte domenii, deoarece contribuie la formarea competenţelor şi a capacităţilor de bază în comunicareaumană, în activitatea spirituală. Astfel, domenii de formare profesională ca Educaţie
şi formare profesională, Limbi moderne şi clasice, Ştiinţe politice, Relaţii internaţionale,
Jurnalism şi ştiinţe ale comunicării, Activitate editorială, Drept, Servicii publice ş.a. nu
se pot dezvolta fără ştiinţele filologice. Rolul limbajului, al limbii române/ ruse în
aceste sfere este deosebit de important, deoarece componentele ce ţin de exprimarea corectă, retorică, limbajul mass-media, limbajul politic, limbajele de specialitate,
traducere şi adaptare, elaborarea, redactarea şi îngrijirea textelor se pot obţine numai
prin contribuţia ştiinţelor filologice.
În sfera diplomatică, politică, în negocieri, în campaniile electorale, în învăţămîntul de toate gradele cunoaşterea limbii şi a literaturii reprezintă o chezăşie a succesului, fiind dovada unui om instruit şi cu o gîndire clară şi lucidă, care se obţine
prin cizelarea mijloacelor de exprimare şi prin folosirea întregului arsenal al culturii
naţionale, reprezentat de literatură.

27

3. Finalităţi de studiu şi competenţe
3.1

Descrierea finalităţilor de studiu şi competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă

• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

Capacitatea de a comunica în scris şi verbal, de a înţelege şi a-i face pe alţii săînţeleagă diferite mesaje în situaţii diverse;
Abilitatea de a iniţia şi a întreţine conversaţii în limba străină pe diferite temefamiliare sau profesionale;
Capacitatea de a urmări şi a evalua argumentele aduse de alţii şi de a descoperiesenţa acestor idei;
Abilitatea de a utiliza şi a manipula tehnologiile informaţionale;
Capacitatea de a reflecta critic asupra obiectului şi scopului învăţării;Capacitatea de a comunica constructiv în situaţii sociale diferite;
Capacitatea de a lucra în mod cooperant şi flexibil în cadrul unei echipe;
Abilitatea de a înţelege culturi şi tradiţii străine în vederea promovării
multiculturalismului.
• Competenţe specifice:1.
2.

Generalizarea cunoştinţelor din domeniul ştiinţelor socio-umane;
Analiza teoriilor lingvistice, precum şi a fenomenului literar românesc şi
universal;
3. Sinteza diverselor teorii şi poziţii în ştiinţa filologică;4. Determinarea relaţiilor interdisciplinare şi evidenţierea utilităţii lor;
5. Utilizarea principiilor şi metodelor standard în rezolvarea de probleme tipicedomeniului Limbi şi literaturi cu asistenţă calificată;6. Demonstrarea abilităţilor de analiză în luarea deciziilor în plan profesional;
7. Compararea teoriilor şi conceptelor lingvistice şi literare tradiţionale şi
moderne;
8. Realizarea de modele de comentarii şi analize literare şi lingvistice;
9. Comunicarea ideilor, problemelor şi soluţiilor din domeniul ştiinţelor socioumane atît într-un mediu specializat, cît şi în unul nespecializat;
10. Formularea şi argumentarea punctelor de vedere proprii în domeniul decompetenţă profesională;11. Reflectarea asupra normelor sociale şi asupra relaţiilor interpersonale şiacţionarea în vederea îmbunătăţirii acestora;
12. Conştientizarea necesităţii formării continue pe parcursul întregii vieţi învederea avansării profesionale.

28

Ciclul II – Studii superioare de master• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

Capacitatea de a recepta şi a elabora diferite texte, alegînd strategia potrivită
scopului propus (informare/ instruire/ delectare) şi diferitelor tipuri de text;
Abilitatea de a citi şi a înţelege texte în limba străină conţinînd o gamă variată
de subiecte sau texte specializate din domeniul filologic;
Capacitatea de a gîndi şi a raţiona logic, de a înţelege şi a utiliza diferite
reprezentări ale obiectelor, fenomenelor şi situaţiilor;
Abilitatea de a utiliza tehnologii multimedia pentru a obţine, stoca şi folosi
informaţii, pentru a comunica în reţele de socializare;
Capacitatea de a achiziţiona, evalua şi asimila noi cunoştinţe, de a aplicacunoştinţele şi deprinderile achiziţionate în variate împrejurări – înactivitatea personală şi cea profesională;Capacitatea de a manifesta solidaritate în soluţionarea problemelor careafectează comunitatea locală şi cea socială;Capacitatea de a elabora şi implementa proiecte, de a evalua şi a-şi asuma
riscuri în diverse situaţii;Capacitatea de a identifica oportunităţi economice şi de a le utiliza în cadrul
activităţilor culturale.
• Competenţe specifice:

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.

Documentarea temeinică pentru realizarea unui studiu individual;
Demonstrarea unei cunoaşteri avansate a domeniului profesional princapacitatea de a realiza analize critice ale teoriilor şi principiilor filologice;
Identificarea şi analizarea proceselor, a fenomenelor şi tendinţelor dedezvoltare a ştiinţei filologice;
Aplicarea cunoştinţelor aprofundate din domeniul noilor metode decercetare a limbii şi a literaturii;
Utilizarea integrată a aparatului conceptual şi metodologic în rezolvarea
problemelor teoretice şi practice;
Demonstrarea diversităţii stilistice a elementelor de limbaj raportate lasituaţii şi necesităţi de comunicare;
Aplicarea procedeelor moderne de traducere şi redactare în/ din diverse
limbi;
Propagarea normelor limbii literare în comunicarea orală şi scrisă;Identificarea traseului individual de formare continuă în activitatea
profesională.

29

Ciclul III –Studii superioare de doctorat• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

Capacitatea de a-şi formula propriile argumente – verbal şi în scris – într-omanieră convingătoare şi de a lua în consideraţie alte puncte de vedere;
Abilitatea de a comunica în scris şi oral într-o limbă străină, de a înţelege şi
a-i face pe alţii să înţeleagă diferite mesaje în variate situaţii;Capacitatea de a recunoaşte trăsăturile esenţiale ale fenomenelor studiate, dea formula concluziile şi raţionamentele care au stat la baza acestora;
Abilitatea de a aplica programele informaţionale şi soft-urile educaţionale în
cercetarea ştiinţifică;Abilitatea de a-şi organiza eficient timpul pentru a achiziţiona noi cunoştinţe
şi a le aplica eficient în activitatea de cercetare pe parcursul întregii vieţi;Capacitatea de a observa şi a înţelege valori care ţin de contexte culturale
diferite;
Abilitatea de a-şi dezvolta viziuni strategice, a stabili obiective şi a le realiza;
Capacitatea de a-şi manifesta creativitatea şi a-şi exprima punctul de vederefaţă de ceilalţi.
• Competenţe specifice:

1.
2.
3.

Aplicarea eficientă a metodelor şi tehnologiilor noi de cercetare;Documentarea temeinică pentru realizarea unui studiu individual;
Demonstrarea unei cunoaşteri avansate a domeniului profesional princapacitatea de a realiza analize critice ale teoriilor şi principiilor filologice;
4. Aplicarea cunoştinţelor de specialitate în interpretarea unor contexte dindomeniul dat şi din domenii asociate;
5. Cunoaşterea legităţilor generale de evoluţie a limbii şi civilizaţiei şi a efectelor
ei asupra civilizaţiei moderne europene;
6. Utilizarea integrată a aparatului conceptual şi metodologic în rezolvarea
problemelor teoretice şi practice;
7. Cunoaşterea şi aplicarea principalelor metode şi procedee de investigaţie afenomenelor de limbă;8. Abilitatea de a lucra într-o echipă multidisciplinară;9. Abilitatea de a comunica cu experţii şi non-experţii în domeniu;
10. Aplicarea eficientă a rezultatelor ştiinţifice de ultimă oră.

30

3.2 Corelaţia „unitate de curs/finalităţi de studiu
scontate”,
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
Finalităţi de studiu/
CodUnitate de curs
F
F
F
F
F

Introducere în teoria
lingvistică
Fonetica şidialectologia limbii
române / ruse
Introducere în teoria
literaturii. Folclor
românesc / rusesc
Istoria literaturii
române / ruse (sec.
XVI-XIX)
Lexicologia limbii
române / ruseNumărulde1credite
ECTS

2

6

+

4

+

6

+

6

+

+

3

+

+

+

3

4

5

6

7

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

F

Psihologia

6

+

+

S

Limba şi cultura latină

6

+

+

4

+

S
F
F
F
S
S
S
S
S

Curs practic de limba
română / rusăMorfologia limbii
române / ruse
Istoria literaturii
române / ruse, sec.
XIX
Sintaxa limbii române/ ruseStilistică şi cultivarea
limbii române / ruse
Didactica limbii şi
literaturii române /ruse
Istoria literaturii
române / ruse(interbelică)Istoria literaturii
române/ ruse
(postbelică)Lingvistică generală şi
romanică / slavă

6
5

+

+

+
+

6

+

+

+

+

+

+

+ +

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

6

+

+

+

+

+

+

6

+

5

+

+

31

+

+

4

+

+ +

+

+

3

+

+

+

+

+ +

+

+

+

+

+

+

+

+

9 10 11 12

+

+

+

8

+

+

+
+

+

+

+

+

+

+ +

+

+

+

+

+ +

+

+ +

+

+

Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile–cheieÎnvăţămîntul filologic are o tradiţie veche în cadrul studiilor superioare din Republica Moldova. Pe parcursul anilor, planurile de învăţămînt au fost redactate şi ameliorate pentru a fi adaptate la necesităţile timpului, iar recent acestea au fost racordate
la cerinţele Procesului de la Bologna, fiind elaborate în urma mai multor consultări
cu persoane abilitate din cadrul ministerului, al universităţilor de profil, cu persoane
şi modele de la facultăţile filologice din România, Germania, Rusia etc.
La elaborarea acestor planuri participă, de regulă, catedre de profil, cadre didactice, analizîndu-se scrupulos propunerile şi sugestiile privind conturarea unei specialităţi sau alteia. Toate propunerile se discută şi se analizează la şedinţele de catedră demai multe ori, apoi în comisiile metodice şi, ulterior, confirmate de Consiliile profesorale şi Senatele universităţilor.
La discutarea conţinutului planurilor de învăţămînt sînt implicaţi şi studenţii (ceidin Consiliile profesorale ale facultăţilor, precum şi cei din Senatele Universităţilor),care sînt personajele centrale în procesul de instruire.
În principal, funcţionalitatea studiilor este asigurată şi sporeşte prin introducerea
unor discipline noi, inclusiv din categoria celor opţionale, care contribuie considerabil la elaborarea unui demers didactic individual pentru studenţi. Pentru a prevenianacronismul în educaţie, la nivel de catedre sînt promovate iniţiativele, propunerile
constructive, orientate spre perfecţionarea disciplinelor din planul de învăţămînt.
În acest scop, se poate recurge la reeşalonarea sau chiar la renovarea lor în funcţie
de cerinţele pieţei de muncă.

4.

Volumul de muncă şi ECTS

4.1 Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS =30 ore de lucru al studentului
180 credite
120 credite
180 de credite

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul datÎn domeniul filologie, diferenţele majore ţin, în primul rînd, de conţinut, întrucît
formele de studiu, mai ales, de cercetare sînt aproximativ aceleaşi.
Totodată, unele diferenţe ale învăţămîntului superior din Republica Moldova faţăde cel din Spaţiul European privesc cerinţele specifice înaintate specialistului în domeniu, cerinţe racordate la realităţile din ţara noastră.
Metodologia cercetării este, în mare parte, similară celei din Spaţiul European
în virtutea accesului sporit la informaţie prin tehnologiile moderne, a schimbuluide opinii, idei prin diverse simpozioane, conferinţe, întruniri. La nivel de formare
32

profesională însă diferenţele sînt mai accentuate în virtutea specificului ţării noastre,deşi sistemul de competenţe şi planurile de studiu au fost deja racordate la cerinţele
europene.

5. Învăţarea, predarea şi evaluarea
Obiectivele catedrelor responsabile de formarea profesională iniţială în domeniul
filologiei sînt reflectate în standardul educaţional profesional ce conţine ansamblul decompetenţe pe care trebuie să le deţină specialistul format în domeniul dat (fapt demonstrat prin evaluările randamentului academic). Aprecierea standardului educaţional/profesional ca finalitate a procesului de formare profesională iniţială ne permite
să stabilim nişte criterii de evaluare clare şi creează un mecanism funcţional prin caresînt corectate eficient toate elementele procesului de învăţămînt – învăţarea, predarea
şi evaluarea.
Promovarea dimensiunii europene prin învăţămînt antrenează o serie de consecinţe în tehnicile de predare – învăţare - evaluare. Accentuarea gradului de implicare a studentului în procesul instructiv necesită o revizuire a strategiei de predareşi evaluare. La realizarea acestei strategii pot contribui diferite metode de predare– învăţare – evaluare, axate pe participarea cît mai activă a studentului în procesul
educaţional.
Recenzia ca prelucrare activă, conştientă şi cu un scop bine determinat a informaţiei / conţinutului unei lucrări ştiinţifice poate fi propusă atît la ciclul I, cît şi la ciclul
II de studii. Ea are funcţia de a realiza o lectură evaluativă, contribuind la dezvoltarea
capacităţii de a emite judecăţi de valoare asupra problemelor abordate în articol, carte; de a dezvolta capacităţile de reflecţie şi analiză ale studenţilor.
Portofoliul ca metodă interacrivă ce contribuie la dezvoltarea / stimularea proceselor de cogniţie, în special la dezvoltarea percepţiei şi la stimularea creativităţii,precum şi la afirmarea personalităţii studentului este o formă de evaluare aplicată laanul I, apoi, pe parcurs, la seminarele speciale şi opţionale. Portofoliul devine astfel şi
un mijloc didactic de evaluare a rezultatelor învăţării, avînd mai multe funcţii: stimulativă, de investigare experimentală, estetică.
Elaborarea proiectelor individuale la toate disciplinele, atît pentru Ciclul I, cîtşi pentru Ciclul II, în scopul evaluării competenţelor specifice şi instrumentale sauinterpersonale se face numai ca instrument de evaluare şi de învăţare. În realizarea
acestui scop sînt direct implicaţi cei doi parteneri ai actului educaţional: studentul şi
profesorul.
Proiectele cursurilor predate sînt realizate la un anumit nivel al Ciclului I sau II.
Diferenţa de nivel este asigurată de complexitatea sarcinii de realizat şi de volumul delucru autonom pe care îl depune studentul şi, prin urmare, de competenţele obţinute.
Studentul îşi va alege un subiect de cercetare controversat din conţinutul cursului
sau mai mulţi studenţi vor lucra asupra diverselor aspecte ale aceluiaşi subiect. Proiectul poate fi realizat în cîteva etape. Primele etape sînt dirijate de către responsabilul
cursului şi ţin de pregătirea teoretică a subiectului în cercetare, alegerea bibliografiei,a metodelor de cercetare etc. Celelalte etape sînt realizate de student, constînd în
activitatea individuală ce îi permite studentului să-şi manifeste aptitudinile în apli-

33carea teoriilor studiate şi a creativităţii. În final, proiectele sînt prezentate în faţa grupei academice. Evaluarea finală a proiectului constă în evaluarea sumativă a muncii
depuse la toate etapele de realizare a proiectului, a capacităţii de analiză şi sinteză astudentului, a creativităţii acestuia. Nota obţinută la proiectul individual va fi luată în
consideraţie la nota semestrială şi la cea de la examen.

6. Sporirea calităţii
Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea profesională iniţială în domeniul Limbi şi literaturi este de a realiza o formare profesională de calitate, de a forma
specialişti în antropologia socială, care vor fi competitivi pe piaţa muncii din ţară şide peste hotarele ei. Adaptarea la procesul de la Bologna presupune o transformarea învăţămîntului din unul informativ în unul formativ şi centrat pe student. Societatea contemporană impune cerinţe care pot fi satisfăcute de către instituţiile de învăţămînt numai printr-un sistem viabil de asigurare a calităţii. În acest sens, una din
direcţiile prioritare ale procesului de învăţămînt, realizat în cadrul domeniului Limbi
şi literaturi, o constituie asigurarea calităţii. Evaluarea calităţii se realizează în bazacîtorva indicatori de bază, care, la rîndul lor, determină criteriul pentru evaluarea
altor elemente ale procesului de învăţămînt.
Evaluarea randamentului academic. Acest indicator presupune prezenţa unui întreg sistem de proceduri de evaluare ce are drept scop constatarea calităţii produsului, competenţelor viitorilor specialişti.
Evaluarea resurselor şi a condiţiilor didactico-metodice de realizare a procesului deînvăţămînt, evaluarea calităţii învăţămîntului prin evaluarea activităţii profesorilor decătre studenţi. Această procedură are drept scop determinarea eficienţei studiilor prinprisma aprecierii făcute de către cel care beneficiază de serviciile oferite de către cadrele noastre didactice.
Un rol important în sporirea calităţii procesului educaţional îi revine Comisiei deCalitate, a cărei misiune de bază constă în corelarea politicii de asigurare şi ameliorare continuă a calităţii în educaţie ţinînd cont de orientările respective la nivel naţional
şi internaţional. Pentru realizarea acestei misiuni, Comisia va promova o politică deoptimizare a relaţiei dintre activitatea de predare-învăţare şi cea a cercetării ştiinţificela toate nivelurile învăţămîntului universitar.
Componenta formativă generează o altă viziune supusă curriculei universitare,care se axează, înainte de toate, pe formarea de competenţe şi nu pe transmitere de
informaţii. Astfel curriculum-urile pentru cursuri sînt elaborate în corespundere cu
standardul socio-profesional şi adaptat la cerinţele pieţei muncii prin procesul deconsultanţă cu angajatorii. Totodată, instrumentul prin care se asigură transparenţa
studiilor este ECTS, implementat cu succes în Universitatea de Stat din Moldova.
Creditele academice transferabile asigură accesul studentului la un cadru transparent
al calificărilor şi mobilitatea academică şi deschide perspective pentru instruirea peparcursul vieţii.

34

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

223 Limbi moderne şi clasiceINSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVACOORDONAREA PROIECTULUICoordonator elaborare:

Viorica MOLOȘNIC,doctor,conferențiar universitar,prodecan.
36

1. Prezentarea domeniului de formare profesională
1.1. O descriere generală a domeniului
Domeniul de formare profesională prevede formarea specialiştilor în
223.1 Limbi moderne;
223.2 Limbi clasice.
În conformitate cu Anexa nr. 2 la dispoziţia nr. 382 din 11 iulie 2005 la specialitatea 223.1 se realizează instruirea la următoarele limbi moderne:
223.1.01 Limba şi literatura franceză
223.1.02 Limba şi literatura spaniolă
223.1.03 Limba şi literatura italiană
223.1.04 Limba şi literatura engleză
223.1.05 Limba şi literatura germană
223.1.06 Limba şi literatura portugheză
223.1.07 Limba şi literatura suedeză
223.1.08 Limba şi literatura chineză
223.1.09 Limba şi literatura japoneză
223.1.10 Limba şi literatura turcă
223.1.11 Limba şi literatura arabă
223.1.12 Limbi moderne aplicate (Limba engleză/franceză aplicată)Conform anexei menţionate la specialitatea 223.2 Limbi clasice se formează specialişti la
223.2.01 Limba latină
223.2.02 Limba greacă
Urmând prevederile Nomenclatorului domeniilor de formare profesională şi al
specialităţilor pentru pregătirea cadrelor în instituţiile de învăţămînt superior (Notă
6), în acest domeniu se permite instruirea în paralel la o a doua limbă modernă.
Drept a doua limbă modernă studenţii pot alege italiana, spaniola, germana, engleza,poloneza, araba, portugheza, chineza, suedeza, turca, franceza, engleza.
Specialităţile menţionate au tangenţe relevante şi includ componente din domeniul 222 Limbi şi literaturi.
Scopul general al instruirii în acest domeniu îl constituie formarea specialiştilor
capabili să comunice și să interacționeze în cel puţin două limbi străine într-un cadru
larg de situaţii profesionale şi socio-culturale, prin utilizarea resurselor lingvisticespecifice în vorbire şi în scriere. Formarea specialiştilor în domeniul Limbi moderne
aplicate prevede formarea abilităţilor de aplicare adecvată a tehnicilor de traducere şi
mediere. Realizarea acestui obiectiv se obţine prin dezvoltarea/formarea competenţelor de selectare, de analiză, de adaptare şi de utilizare a codurilor lingvistice şi literare.
Programele de studii sunt concepute pentru a dezvolta nivelul de competenţă B2/C1
la ciclul licenţă şi C1/C2 la ciclul Master al viitorilor specialişti (Conform „Cadrului
European Comun de Referinţă pentru Limbi”).
La nivel naţional au fost identificate necesități reale ale societăţii pentru formareaîn domeniu: colaborările internaţionale la nivel guvernamental şi non-guvernamental, integrarea Republicii Moldova în Uniunea Europeană, participarea la proiecte
internaţionale etc.
37

1.2. Caracteristici-cheie:
Nivel
Caracteristici
Durata studiilor
Credite de studiu
ECTS

Licenţă (ciclul I)

Master (ciclul II)

Doctorat

3 ani

2 ani

3/4 ani

180

120

180

Învăţământ de zi;învăţămînt cu
frecvenţă redusă
Diplomă de master,
Diplomă de licenţă,Diplomă de BAC,
Diplomă echivalentă
Diplomă echivalentă
Condiţii de acces Diplomă de studiiSusţinereaSusţinerea examenului
medii de specialitate
examenului dede admitereadmitere
Realizarea finalităţilor
Realizarea finalităţilor
Realizarea finalităţilor
învăţământuluiînvăţămîntului
Precondiţii
învăţământului
superior (Ciclul I,
superior (Licenţă,preuniversitar
Licenţă şi Ciclul II,
Ciclul I - 180 credite)
Master)Cu titlul obligatoriu
Cu titlul obligatoriu
Stagii de practică
Nu se realizează
15 credite
10 credite–– Evaluarea iniţială –– Evaluarea–– Evaluarea iniţială
– diagnostică;este centrată
– diagnostică;curentă-formativă;pe produsele
curentă-formativă;finală-sumativă
cercetării;finală-sumativă
sunt obligatorii;–– evaluarea curentăsunt obligatorii;–– evaluarea
formativă se–– evaluarea
curentă-formativă
realizează princurentă-formativă
se realizează
susţinerea
se realizează
prin seminare,referatelorprin seminare,laboratoare,ştiinţifice, alaboratoare,autoevaluare şi
rapoartelor anuale,
autoevaluare şi
Reguli deevaluarea lucrului
a examenelor
evaluarea lucrului
examinare şi
individual;
din cadrul
individual;–– metodologia
programului
evaluare–– metodologia
evaluării finalede doctorat;
evaluării finalesumative este–– evaluarea finală
sumative esteorientată spre
se realizează
orientată spre
evaluareaprin susţinerea
evaluarea
rezultatelor
tezei de doctor.
rezultatelorînvăţării exprimateînvăţării exprimate
în termeni deîn termeni decompetenţe
competenţe și
formateproduselor finale
preponderent prinîn cazul cercetării.
lucrul individual.
Forma deorganizareÎnvăţămînt de zi;învăţământ cu
frecvenţă redusă

Învăţământ de zi

38

Examen de licenţă:1. un examen
la disciplina
fundamentală.
Modalitate de
2. un examen laevaluare finală
disciplina despecialitate
3. susţinerea tezei delicenţă
Certificare
diploma de licenţă
Licenţiat în Ştiinţe
Titlu acordat
umanistice–– A aplica pentru
programe demaster;Drepturi pentru –– a aplica pentru
programe deabsolvenţi
formare continuă;–– a se angaja în
câmpul muncii.
Autorizarea
Ministerul Educaţiei
programelor
ANACIP

2.

Susţinerea tezei demasterSusţinerea tezei dedoctordiploma de master
Master în Ştiinţe
umanistice–– A aplica pentru
programe dedoctorat;–– a aplica pentru
programe deformare continuă;–– a se angaja în
câmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

diploma de doctor
Doctor în Filologie–– A aplica pentru
programe
postdoctorat;–– a aplica pentru
programe deformare continuă;–– a se angaja în
câmpul muncii.
ANACIP

Titluri (calificări) şi ocupaţii

2.1. Descrierea calificării

CiclulTitlul acordat/Competenţe specifice

Ciclul
I - Studii
superioarede licenţă

Licenţiat în Ştiinţe umanisticeRezultatele corespunzătoare nivelului 6:• cunoştinţe avansate în limbi moderne care
implică înţelegerea critică a teoriilor şi principiilor
lingvistice, literare și interculturale;• abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie,necesare pentru a rezolva probleme complexe şi
imprevizibile din domeniul limbilor, literaturilor și
culturilor moderne;• responsabilităţi decizionale asumate în gestionarea
de activităţi și proiecte tehnice sau profesionale
complexe, în situaţii de muncă sau de studiu
imprevizibile;• responsabilităţii pentru gestionarea dezvoltării
profesionale a indivizilor şi grupurilor.

39

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework(EQF)

6

Master în Ştiinţe umanisticeRezultatele corespunzătoare nivelului 7• cunoştinţe foarte specializate, unele dintre ele
situându-se în avangarda nivelului de cunoaștere în
domeniul limbilor și literaturilor moderne, ca bază aunei gândiri şi/sau cercetări originale;• competențe de evaluare critică a teoriilor în
domeniul limbilor moderne şi a domeniilor
limitrofe;
Ciclul II•
abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor- Studiiîn materie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru
superioare
dezvoltarea de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru
de master
integrarea cunoştinţelor din diferite domenii;• competențe manageriale destinate gestionării şitransformării situaţiilor de muncă sau de studiu caresunt complexe, imprevizibile şi necesită noi abordări
strategice;• competențe acțional-strategice asumate pentru acontribui la aprofundarea cunoştinţelor şi practicilor
profesionale şi/sau pentru revizuirea performanţei
strategice a echipelor.
Doctor în filologie
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:• cunoştinţe la cel mai înalt nivel teoretic în domeniul
filologiei şi al domeniilor limitrofe;• competențe metodologice şi tehnologice cele maiavansate şi specializate, inclusiv abilitatea de sinteză
Ciclul IIIşi evaluare, necesară pentru rezolvarea problemelor- Studiicritice de cercetare şi/sau inovaţie şi pentru
superioare
extinderea şi redefinirea cunoştinţelor existente sau
a bunelor practici profesionale;de doctorat• competențe atitudinale pentru demonstrarea unuinivel ridicat de autoritate, inovaţie, autonomie,
de integritate ştiinţifică şi profesională şi a unuiangajament susţinut pentru dezvoltarea de noi
idei sau procese aflate în avangarda unei situaţii demuncă sau de studiu, inclusiv cercetarea.

40

7

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul general de studiiŞtiinţe umanistice, domeniul de formare profesională 223. Limbi
moderne şi clasice
Nivelulcalificării

Ciclul I- Studiisuperioarede licenţă

Ciclul II- Studiisuperioarede mastCiclul III- Studiisuperioare
de doctorat

Domeniulde formare
profesională

Limbi
moderne şi
clasiceSpecialitatea

Ocupaţii tipice

Limba şi literatura franceză
Limba şi literatura spaniolă
Limba şi literatura italiană
Limba şi literatura engleză
Limba şi literatura germană
Limba şi literatura portugheză
Limba şi literatura suedeză
Limba şi literatura chineză
Limba şi literatura japoneză
Limba şi literatura turcă
Limba şi literatura arabă
Limbi moderne aplicate

Traducător,lingvist,filolog,
documentarist,
mediatori,
corectori,
tehnoredactori

Filolog, supervizor mediație, documentarist,
Programe de master înmanager/prezentator/
studii francofone/anglofone/
animator de emisiuni
germanofone/ italofone/tele-radio în limbi străine,hispanofone
specialist în comunicare
Limbi
multilingvă
moderne şi
clasice
Programe de master înColaboratori ştiinţifici,
lingvistică romanică/germanică lingvişti, filologi
Traducător,Programe de master îninterpret,
traducere şi interpretarereferent relaţii externe,terminolog
Colaborator ştiinţific,
Cadru didactic înînvăţământul universitar,Științe ale limbajuluiterminolog,
Filologie
Literatură
lingvist,filolog,
traducător,interpret.

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
Module de comunicare orală şi scrisă într-o limbă modernă sunt incluse în programul de studii al tuturor domeniilor profesionale.
Sînt formate competenţele de comunicarea scrisă şi orală în domeniul profesionalşi cotidian.

41Formarea acestor competenţe le oferă specialiştilor posibilitatea de a lucra în echipe internaţionale, de a participa la proiecte internaţionale, de a practica forme decomunicare scrisă şi orală în limbă modernă, ceea ce determină aplicarea perspectivei acţionale în procesul de predare-învăţare a limbilor moderne, recomandate de„Cadrul European Comun de Referinţă pentru Limbi”.

3. Finalităţi de studiu şi competenţe – descriptori denivel pe cicluri
Ciclul I - Studii superioare de licenţă
Nr./o
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10

Competenţe generale
Analizarea şi sintetizarea informaţiei din domeniul lingvistic în baza câtorva
documente.
Aplicarea cunoştinţelor din domeniul lingvistic în practica profesională.
Identificarea informaţiei relevante domeniului limbi moderne, inclusiv prinutilizarea tehnologiilor moderne de comunicare.
Realizarea cercetărilor ştiinţifice, urmând principiile prevederilor metodologice,fiind ghidaţi de specialişti cu o calificare mai înaltă.
Demonstrarea responsabilităţii pentru calitatea rezultatelor profesionale.
Comunica în scris şi oral în domeniul profesional şi cotidian în două limbi.
Argumentarea poziţiilor adoptate în discursul profesional, prin utilizarea
reperelor teoretice studiate.
Acţionarea în echipă în vederea rezolvării problemelor profesionale.
Valorificarea culturale în scopul promovării valorilor autentice ale civilizaţiei
umane.
Demonstrarea comportamentului etic general și profesional.

Licenţă (lingvist/filolog)
Denumirea
succintă aNr./ocompetenţelorcheie specifice
Cunoaştere şi1înţelegere
2

Cunoaştere şiînţelegere

3

Cunoaştere şiînţelegere

4
5

Cunoaştere şiînţelegere
Aplicareacunoştinţelor

Descrierea competenţelor-cheie
Generalizarea cunoştinţelor din domeniul
lingvistic, literar și civilizațional.
Identificarea bazelor teoretice ale lingvisticii şi aleştiinţei literare şi a problemelor existente în aceste
domenii.
Identificarea unităţilor lingvistice, a relaţiei lor,a proceselor care le afectează şi a proceselor
literare, civilizaționale și interculturale..
Interpretarea teoriilor lingvistice şi literare.
Aplicarea teoriilor lingvistice şi literare
studiate la cercetarea unui fenomen particular.
42

Niveluldescriptorilor
de la Dublin
A
A
A
A
B

6
7
8
9
10
11
12

Aplicareacunoştinţelor
Aplicareacunoştinţelor
Abilităţi analiticeşi predictive
Abilităţi analiticeşi predictive
Abilităţi decomunicare
Abilităţi decomunicare
Abilităţi decomunicare

Abilitatea de a selecta datele lingvistice, de aconstitui un corpus, de a interpreta şi utiliza
informaţia din ele pentru argumentare.
Utilizarea metodelor de analiză lingvistică şi
literară adecvate tipului de cercetare.
Formularea legităţilor de funcţionare amecanismelor lingvistice, literare și culturale.
Analizarea fenomenelor lingvistice şi literare
din perspectivă diacronică, sincronică, socială.
Identificarea diferitori tipuri şi surse desemnificaţii în funcţie de limbaje.
Utilizarea limbajului specializat în funcţie depublicul-ţintă.
Utilizarea mijloacelor adecvate în re- şi
producerea unui text.

B
B
C
C
D
D
D

3.2. Corelaţia „modul/finalităţi de studiu”
Modulul/Finalităţile de studiu
Lexicul şi gramatica textului A
Morfologia şi fonetica limbii A
Sintaxa şi bazele comunicării A
Lexicul şi gramatica textului B
Morfologie şi comunicare B
Literatura naţională şi universală
Semantica textului A
Sintaxă şi comunicare scrisă B
Stilistica textului A
Lexicologie şi stilistică A
Lingvistica textului A
Introducere în Istoria limbii A
Semiotica textului ANumărcredite
ECTS
6
6
6
4
4
30
6
4
4
5
6
4
5

43

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12+ ++ + + + + + ++ + + + + + +
+ +
+ + +
+ + + + + +
+ +
+ +
+
+ +
+ + +
+ + +
+
+ +
+ + +
+ + +
+ + + +

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+ +
+ +
+
+ +
+
+
+ +
+
+ +
+
+ +
+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

Licenţă (lingvist/traducător)Denumirea
succintă aNr./ocompetenţelorcheie specifice
Cunoaştere şi1înţelegere
Cunoaştere şi
2înţelegere
Cunoaştere şi
3înţelegere
4

Aplicareacunoştinţelor

5

Aplicarecunoştinţelor

6

Aplicareacunoştinţelor

7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19

Aplicareacunoştinţelor
Aplicareacunoştinţelor
Aplicareacunoştinţelor
Aplicareacunoştinţelor
Aplicareacunoştinţelor
Aplicareacunoştinţelor
Abilităţi decomunicare

Descrierea competenţelor-cheie

Niveluldescriptorilor
de la Dublin

Generalizarea cunoştinţelor din domeniul
lingvistic.

A

Identificarea bazelor teoretice ale lingvisticii.

A

Identificarea problemelor de cercetare în
domeniul lingvisticii aplicate.
Demonstrarea capacităţilor de comparare a
structurilor şi mijloacelor de exprimare în
limbile studiate.
Distingerea tehnicilor de interpretareconsecutivă şi simultană.
Determinarea tehnicilor de adnotare şi
referare, a tehnicilor oratorice şi de sinteză
orală.
Identificarea limbajelor utilizate de emiţător.

Traducerea sau interpretarea textelor
specializate.
Utilizarea echipamentului logistic destinat
traducerii.
Utilizarea limbajului specializat în funcţie depublicul-ţintă.
Aplicarea diverselor metode şi procedee detraducere.
Utilizarea terminologiei şi lexicului adecvat în
reproducerea unui text.
Interpretarea ideilor abordate în textele şi
mesajele ce urmează să fie traduse.
Compararea diverselor variante de traducere şi
Abilităţi analiticeargumentarea selectării variantelor adecvate.
A învăţa să
Crearea glosarelor şi a fişelor terminologice peînveţebaza vocabularului studiat.
A învăţa să
Recomandarea echivalenţilor standardizaţi şiînveţeadecvaţi în funcţie de context.
Formularea propunerilor pentru ameliorarea
Abilităţi analiticecalităţii traducerii.
Abilităţi deTraducerea scrisă din limba străină în limba
comunicare
maternă şi viceversa a diverselor tipuri de texte.
Traducerea consecutivă şi simultană din
Abilităţi delimba străină în limba maternă şi viceversa acomunicare
diverselor tipuri de discursuri.
44

A
B
B
B
B
B
B
B
B
B
D
C
E
E
C
D
D

Discipline/
Finalităţi
de studiu
Tehnici detraducere scrisă.
Limba maternă
aplicată (română/rusă)Limba engleză/franceză
contemporană I
Traducere
gramaticală dinlimba franceză/engleză în limba
română/rusăLimba B
contemporană I
Traducere
gramaticală dinlimba B în limba
română/rusăIntroducere în
traductologie.
Limba maternă
aplicată (română/rusă)Limba franceză/engleză
contemporană II
Limba B
contemporană II
Traducerea
gramaticală dinlimba B în limba
română/rusăSociolingvistica A
Pragmatica
traducerii
Traducerea textelor
informative șidescriptive dinlimba engleză/franceză în limba
română/rusă

Nr.credite
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19

3.2. Corelaţia „modul/finalităţi de studiu”

6+ +6 + + + +6 ++ + + + + + + + + + + +

+ + +

+ +

+

4 + + + +

+ +

4 +

+ +

+

+

+

6 + + + +++6 + + + +

+ + +

+

4 + + + +

+ + +

+

+

4 + + + +

+ + +

+

+

+ +

+

+ + +

+ + +

+

+ + +

+

4 + + + +6 + + + +

6

+

45

+

Traducerea textelor
informative șidescriptive dinlimba B în limba
română/rusăIntroducere în
terminologie
Traducerea
textelor injonctive,
argumentative și
narative franceze/engleze
Traducerea
textelor injonctive,
argumentative și
narative B
Istoria traducerii
Traductologia
Traducerea textelor
literare franceze/engleze
Traducerea textelor
literare din limba B
Etica profesională a
traducătorului

4

+

+ + +

4 + + + ++++ + + +

+

+ +

5

+

+ + +

+

+ + +

4

+

+ + +

+

+ + +

4
+ + + + +4 + + + + + + + + +

+ +

+

+
+ + + +

6

+ +

+ + +

+ +

+ +

4

+ +

+ + +

+ +

+ +

2

+ + + +

+ + + ++

3.3. Descrierea finalităţilor de studiu și a competențelor
Сiclul II – Studii superioare de master
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

Analizarea, sintetizarea și evaluarea informaţiei din domeniul lingvistic,
literar, mediatic și civilizațional pe baza cercetării documentelor existente.
Aplicarea cunoştinţelor din domeniul lingvistic şi literar la elaborarea noilor
modele de cercetare.
Rezolvarea situaţiilor de problemă în baza abordărilor teoretice şi acontextului profesional.
Gestionarea unui proiect de cercetare prin aplicarea metodologiei decercetare şi gestionarea muncii în echipă.
Formularea criteriilor de autoevaluare a performanţelor profesionale şi
luarea deciziei în vederea dezvoltării profesionale continue.
Exploatarea în cercetare a resurselor oferite de tehnologiile informaţionalede comunicare.
Integrarea elementelor interculturale în proiectarea activităţilor profesionale.
Realizarea obiectivelor profesionale într-o echipă multidisicplinară şiinternaţională.

46

Competențe specifice rezultate din realizarea programelor demaster în traducere și interpretare:
1.

Interpretarea principiilor de comunicare verbală din perspectiva
sociolingvisticii moderne.
2. Determinarea criteriilor de autoevaluare a activităţii de traducător, interpret.
3. Abilitatea de a aplica actul de traducere în funcţie de specificul situaţiei decomunicare.
4. Aplicarea metodelor de cercetare în elaborarea lucrărilor ştiinţifice.
5. Adaptarea traducerii la diferite contexte socioculturale.
6. Elaborarea fişelor şi bazelor de date terminologice utilizând tehnologiile
moderne.
7. Abilitatea de a analiza metodologia cercetării ştiinţifice în domeniul
traductologiei şi terminologiei.
8. Prognozarea evoluţiei limbii în contextul dezvoltării socio-economice,politice şi culturale.
9. Abilitatea de a traduce simultan şi consecutiv diverse tipuri de text.
10. Abilitatea de a interpreta simultan și consecutiv diferite tipuri de discurs.
11. Autoevaluarea procesului de colaborare dintre traducător şi interlocutor.

Competențe specifice rezultate din realizarea programelor demaster în lingvistica romanică/germanică:1.
2.

Diferenţierea variantelor/ registrelor limbii.
Identificarea şi analizarea problemelor din domeniul lingvisticii germanice/romanice.
3. Abordarea fenomenelor lingvistice în sistem şi identificarea metodeloradecvate pentru obiectivele activităţii profesionale.
4. Aplicarea metodelor de cercetare a diferitor şcoli ştiinţifice în elaborarealucrărilor ştiinţifice.
5. Argumentarea alegerii soluţiilor şi utilizarea unei metodologii în procesul deactivitate profesională.
6. Compararea sistemelor lingvistice, literare și culturale romanice/germanice.
7. Abilitatea de a traduce texte de complexitatea nivelului C2.
8. Decodarea variatelor limbaje de comunicare.
9. Producerea diverselor tipuri de discurs.
10. Auto-informarea.
11. Adaptarea realizărilor ştiinţifice din alte domenii adiacente.

Competențe specifice rezultate din realizarea programelor de masterîn studii anglofone/germanofone/francofone/hispanofone/italofone:1.
2.

Diferenţierea variantelor/ registrelor limbilor.
Aplicarea cunoştinţelor despre teoriile limbii şi despre domeniile lingvisticeîn activitatea profesională care implică manipulare şi prelucrarea datelor
linguale.
47

3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.

Identificarea şi analizarea problemelor din domeniul limbilor moderne.
Abordarea fenomenelor lingvistice şi literare în sistem şi identificarea
metodelor adecvate pentru realizarea obiectivelor profesionale.
Aplicarea metodelor de cercetare a diferitor şcoli ştiinţifice în elaborarealucrărilor ştiinţifice.
Utilizarea metodologiilor de prelucrare a corpusului: achiziţia, constituirea,
analiza, interpretarea corpusului bilingv şi unilingv, textual, dicţionaric, oral
şi scris.
Compararea sistemelor literare, lingvistice și culturale.
Argumentarea alegerii soluţiilor şi metodologiilor în procesul de activitate
profesională.
Decodarea variatelor limbaje de comunicare.
Producerea variatelor tipuri de discurs.
Abilitatea de a traduce şi a interpreta texte de complexitatea nivelului C2.
Auto-informarea.
Adaptarea realizărilor ştiinţifice din alte domenii adiacente.

Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie (angajatorii,
absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Consultarea se realizează cu foştii absolvenţi şi angajatorii. Există tendinţa de aapropia formarea universitară de necesităţile pieţei de muncă, mai ales în cadrul noilor specialităţi apărute relativ recent în activitatea economică din Republica Moldova (supervizori mediatici multilingvi, traducători, interpreţi, terminologi, manageri
de oficiu multilingvi, directori de programe internaţionale etc.). Unii specialişti dindomeniu sunt invitaţi pentru a ţine ore practice în cadrul disciplinelor de etică profesională, de comunicare profesională ş.a. Stagiile de specialitate sunt organizate în
instituţii şi organizaţii care se caracterizează prin tendinţa de modernizare şi de armonizare a activităţii lor profesionale cu cea internaţională. Astfel, studenţii au posibilitatea de a acumula competenţe de ultimă oră care permit o mai bună deschidere
spre plasarea în câmpul muncii în dimensiune naţională şi internaţională.

4. Volumul de muncă şi ECTS
4.1 Volumul de muncă pentru programele tipice de formare, exprimat
în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

180
120
180

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului

484.2 Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul dat.
La ciclul I noile curricula elaborate în conformitate cu cerinţele Convenţiei de la
Bologna sunt, în mare parte, similare celor de la disciplinele/modulele concepute deuniversităţile din Europa. Este important să accentuăm, totuşi, diferenţa ce se conturează ca număr de ore de contact direct, acesta fiind mai mare în Republica Moldova.
În universităţile europene se pune un accent mai pronunţat pe lucrul individual al
studenţilor şi pe consultaţiile individuale. O deosebire vizibilă se face remarcată şi lacompararea volumului de ore practice şi teoretice, în perioada preconizată pentru
stagiile profesionale, acestea fiind de o durată mai mare în universităţile europene,
fapt ce contribuie la formarea şi asimilarea competenţelor necesare pentru viitoarea
activitate profesională.
La ciclul II universităţile din Europa prezintă o mai mare varietate de specializări
adaptate cerinţelor pieţei. Majoritatea programelor de master au un caracter interdisciplinar, creând astfel competenţe multiple şi cu o dimensiune internaţională.
Deseori se ţine cont de specificul regiunii în care se află universitatea respectivă,adică sunt formaţi specialişti care ar putea să se încadreze nemijlocit pe piaţa muncii din regiune, combinând reuşit studiile şi activitatea practică în domeniul sau în
domeniile de formare.

5. Învăţarea, predarea şi evaluarea
Fundamentul procesului de predare/învăţare îl constituie abordarea bazată pe
competenţă, care vizează dezvoltarea la student a unor competenţe durabile,susceptibile să-l ajute să comunice în situaţii profesionale complexe.

Aplicarea principiilor acestei abordări (demers integrativ, predare/învăţare diferenţiată, pedagogie centrată pe student, învăţare/predare de tip comunicativ şi interactiv) conferă sens practicilor de învăţare prin simularea situaţiilor profesionale
semnificative pentru student, permite o învăţare mai eficientă cu accent pe ceea ceeste fundamental, garantând astfel o mai bună fixare a abilităţilor, evaluând în permanenţă acquis-urile, remediind insuficienţele şi pregătind baza pentru învăţarea
ulterioară.
O prioritate a organizării procesului instructiv o constituie tendinţa de profesionalizare a învăţământului. Astfel, pe baza analizei situaţiilor profesionale, au fost stabilite competenţe la nivel de cunoaştere (Identificarea bazelor teoretice ale lingvisticii
şi ale ştiinţei literare şi a problemelor existente în aceste domenii) dezvoltate în cadrul
prelegerilor. Competenţe de aplicare (aplicarea teoriilor lingvistice şi literare studiatela cercetarea unui fenomen particular) şi de integrare sunt formate în cadrul seminarelor. Practicile de specialitate dezvoltă abilităţi de rezolvare a situaţiilor problematiceîntr-un mediu profesional real (abilitatea de a selecta datele lingvistice, de a constitui
un corpus, de a interpreta şi utiliza informaţia obținută pentru argumentare).

49Politica de evaluare a învăţării pune în evidenţă două tipuri de valori: valori fundamentale ca adevărul, binele şi frumosul, şi valori instrumentale precum coerenţa,rigoarea şi transparenţa. Respectînd aceste valori, care conlucrează constant, mediul
academic se asigură de faptul că fiecare student poate demonstra dezvoltarea competenţelor sale.

6. Sporirea calităţii
Sporirea calităţii formării specialiştilor din domeniul Limbi moderne şi clasiceeste asigurată de câţiva factori:
1.

2.
3.
4.
5.
6.

7.
8.

elaborarea unui sistem de centrări multiple practicat la conceperea unuicursus universitar, precum şi a seminarelor şi cursurilor: de exemplu,
centrarea pe student şi pe mijloacele tehnice multimedia ce contribuie laformarea autonomiei viitorului specialist, la dezvoltarea competenţelor
de studiu independent şi de auto-informare, ceea ce permite accesul la
informaţia recentă şi la actualizarea permanentă a competenţelor;formarea şi evaluarea bazate pe competenţe formate la diferit nivel:cunoaştere, aplicare, integrare, ceea ce asigură competitivitatea specialiştilor
pe piaţa forţei de muncă;elaborarea planurilor de învăţământ şi a setului de competenţe în dependenţă
de cerinţele pieţei, ceea ce asigură o rată înaltă a angajării absolvenţilor;
selectarea şi colaborarea cu cele mai bune baze de practică, asigurându-se
astfel ajustarea competenţelor formate la cerinţele angajatorilor;mobilitatea academică a studenţilor şi a profesorilor, factor ce contribuie laameliorarea nivelului procesului de predare/ învăţare şi formarea culturii depredare/învăţare în spiritul tradiţiilor universităţilor europene;
colaborarea cu instituţiile şi organizaţiile din străinătate asigură funcţionarea
lectoratelor profesorilor nativi de limbi moderne şi a unor centre dedocumentare multimedia, facilitând accesul studenţilor şi profesorilor la
informaţia de ultimă oră din domeniu;
elaborarea şi participarea atât a studenţilor, cât şi a profesorilor la proiecte
internaţionale de cercetare şi de perfecţionare profesională;diversificarea tehnologiilor de formare a competenţelor profesionale.

50

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

224 Istorie

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVACOORDONAREA PROIECTULUII. Instituţii de învăţămînt care asigură pregătirea în domeniu/ membrii
grupului de lucru
Nr. crt.

Instituţia/organizaţia/structura

PersoanaFuncţia/titlu/gradștiinţific/didacticSemnătura

Data

PersoanaFuncţia/titlu/gradștiinţific/didacticSemnătura

Data

1.

2.

II. Parteneri sociali
Nr. crt.

Instituţia/organizaţia/structura

1.

2.

Coordonator elaborare:

Ion Gumenâi,
doctor,conferențiar universitar,șef catedră.

1. Introducere în domeniul de formare profesională
1.1 Descriere generală a domeniului
Domeniul de formare profesională 224. Istorie se încadrează în domeniul general de studiu 22. Ştiinţe umanistice şi include specialităţile 224.1 Istorie, 224.2
Arheologie, 224.3 Muzeografie, 224.4 Etnologie.
În perspectiva aderării Republicii Moldova la Uniunea Europeană şi a integrării ei
în structurile Uniunii, Domeniul de formare profesională Istorie îşi urmăreşte adoptarea măsurilor care să conducă la tripla compatibilitate cu sistemul de învăţămînt
european: 1) din punct de vedere al sistemului de organizare; 2) din punct de vedere
al curriculei; 3) din punct de vedere al sistemului de evaluare a calităţii învăţămîntului, actului didactic şi rezultatelor cercetării ştiinţifice.
Scopul general al domeniului „Istorie” este formarea specialiştilor în istorie cu competenţe profesionale pentru a activa în domeniul educaţional, al cercetării, cel educaţionalşi aplicativ, conform Nomenclatorului specialităţilor pentru pregătirea cadrelor în instituţiile de învăţămînt superior şi mediu de specialitate (Legea nr. 1070 – XIV din
22.06. 2000) .
Istoria face parte din categoria ştiinţelor socio-umane care are scopul de a prezenta tabloul real al vieţii sociale din diferite timpuri, acesta rezultînd din acţiunea elementelor structurale ale societăţii. Actualmente profesia de istoric a devenit o componentă inalienabilă a vieţii sociale din toate statele civilizate. Misiunea unui istoric
pentru societate este nemăsurabilă, fiindcă explicînd trecutul istoric, are posibilitatea
de a prezenta adevărul istoric a întregii societăţi, de a forma conştiinţa naţionala apoporului şi de a-i face să perceapă realitatea conform perceperii trecutului istoric,
şi a prognoza viitorul, pentru orice societate, care este interesată de viitorul său. Este
importantă susţinerea şi promovarea Istoriei ca domeniu de specializare universitară,deoarece istoricul e capabil să studieze în baza metodelor ştiinţifice fenomenele şiprocesele realităţii sociale; să stabilească diagnoza problemelor sociale şi să propună
soluţii practice; să evalueze eficienţa diferitor activităţi şi să realizeze o pronosticare
a dinamicii sistemelor sociale, învăţînd din greşelile comise pe parcursul timpului.
Programul de formare profesională este fundamentat pe baza planurilor de învăţămînt la specialităţile Istorie, Arheologie, Muzeografie şi Etnologie la Ciclul I,
Licenţă care cuprind discipline din următoarele componente: a) fundamentală, careformează competenţe de bază la toate specialităţile şi permit abordarea ştiinţifică adomeniului (Istoria Românilor (pe perioade), Stat, societate şi mentalităţi în diferite
perioade istorice, Istoria Europei şi Americii (pe perioade), Istoria Ţărilor Asiei şiAfricii (pe perioade), etc. ) b) de formare a abilităţilor și competenţelor generale(Limbi străine, Tehnologii informaţionale); c) de orientare socio-umanistică (Istoria ideilor filosofice, Filosofia Istoriei, Geografie istorică, Istoria culturii universaleş.a.), ambele componente fiind menite să formeze competenţe de cultură generală,aplicabile atît domeniului, cît şi vieţii sociale a absolventului; d) de orientare spre
specialitate (Arheologieб Arhivisticх, Muzeografie, Epigrafie, Etnologie, Paleografie,
Numismatică şi Cronologie, Codicologie, Heraldică ş.a.), care au ca obiectiv forma-53rea competenţelor specifice domeniului; e) de orientare către alt domeniu de formare în ciclul II (master) (Psihologia, Pedagogie, Antropologie, Minorităţi etnice şinaţionale ş.a.) Programul de formare profesională de la Ciclul I, Licenţă este com- pletat de planuri de învăţămînt la Ciclul II, Master care cuprind discipline prevăzu- tepentru domeniul de formare profesională Istorie şi discipline de specialitate carecompletează pregătirea în domeniul de formare profesională. Obţinerea competenţelor este concepută prin două modalităţi: una obligatorie, care vine să asigure pregătirea teoretică de specialitate şi alta practică, opţională determinată de libera alegere astudenţilor în funcţie de interesele specifice.
Planurile de învăţămînt pentru Ciclul I, Licenţă şi Ciclul II, Master cuprind un
spectru complex de discipline necesar formării profesionale la specialităţile Istorie,
Arheologie, Muzeografie şi Etnologie. Procesul de învăţămînt îmbină organic pregătirea teoretică şi cea practică în scopul eficientizării lui şi adaptării la cerinţele pieţei
muncii. Astfel, specificul domeniului Istorie impune realizarea unor aplicaţii practicepe teren şi în instituţii specializate, pentru care sînt prevăzute mai multe stagii depractică. Obţinerea competenţelor este concepută prin două modalităţi: una obligatorie, care vine să asigure pregătirea teoretică de specialitate şi alta opţională - determinată de libera alegere a studenţilor, în funcţie de interesele specifice. Potenţialul
didactico-ştiinţific al instituţiei prevăzut pentru a acoperi cursurile, permite în maremăsură să asigure pregătirea specialiştilor în domeniul de formare profesională Istoriela specialităţile 224.1 Istorie, 224.2 Arheologie, 224.3 Muzeografie, 224.4 Etnologie.

1.2. Caracteristici cheie:
Nivelul calificării
Durata studiilor
Credite de studii
ECTS
Forma deorganizare

Licenţă
(Ciclul I)
3 ani
180 crediteÎnvăţămînt de zi;
cu frecvenţă redusă

Diplomă de BAC
Condiţii de acces Diplomă de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar
Precondiţii

Cu titlul obligatoriu
Stagii de practică (15-20 credite)

Master(Ciclul II)
2 ani
120 crediteÎnvăţămînt de zi

Doctorat(Ciclul III)
3 ani(4 ani)
180 crediteÎnvăţămînt de zi;
cu frecvenţă redusă

Diplomă de licenţă Diplomă de master
Diplomă echivalentă Diplomă echivalentă
Diplomă de master
Realizarea
finalităţilor
învăţămîntului
superior (Licenţă,Ciclul I - (180credite)Susţinerea
examenului deadmitereCu titlul obligatoriu(10 credite)
54

Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
superior (Ciclul I,
Licenţă şi Ciclul II,
Master)Susţinerea examenuluide admitere
Nu se realizează

Reguli deexaminare și
evaluare•Evaluarea iniţială – •diagnostică; curentă
– formativă; finală
–sumativă sîntobligatorii;•

Evaluarea curent-formativă se•realizează prinseminare, laboratoare, autoevaluareşi evaluarea lucrului
individual;•

Metodologia evaluării finale- sumativeeste orientată spre •evaluarea rezultatelor învăţării exprimate în termeni decompetenţe.

Evaluarea iniţială •– diagnostică;curentă- formativă; finală
•–sumativă sîntobligatorii;
Evaluarea curent-formativă
se realizează prinseminare, laboratoare, autoevaluare şi evaluarea
lucrului indivi•
dual;

Evaluarea este centrată pe produsele
cercetării;Evaluarea curentă-formativă serealizează prinsusţinerea referatelor ştiinţifice, a
rapoartelor anuale,a examenelor din
cadrul programului de doctorat;
Evaluarea finală
se realizează prinsusţinerea tezei dedoctor.

Metodologia
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea rezultatelor învăţării
exprimate în
termeni de competenţe formate
preponderent
prin lucru individual.
Susţinerea tezei deSusţinerea tezei demasterdoctorModalitate deevaluare finală

Examen de licenţă:1. un examen la disciplina fundamentală.
2. un examen la disciplina de specialitate
3. susţinerea tezei delicenţă

Certificare

diplomă de licenţă înŞtiinţe umanisticediplomă de master diplomă de doctor înîn Ştiinţe umanistice istorie

Titlul acordat

licenţiat în Știinţe
umanisticemaster în Știinţe
umanisticedoctor în istorie,

Drepturi• A aplica pentru• A aplica pentru• A aplica pentru
pentru absolvenţi
programe de master;
programe deprograme• A aplica pentru
doctorat;
postdoctorat;
programe de• A aplica pentru• A aplica pentru
formare continuă;programe deprograme de• A se angaja în
formare continuă;formare continuă;cîmpul muncii.
• A se angaja în• A se angaja încîmpul muncii.
cîmpul muncii.
Organul
responsabil
pentru autorizarea
programelor

Ministerul Educaţiei

Ministerul Educaţiei

55

Structura abilitată

2. Titluri (calificări) şi ocupaţii
2.1 Descrierea calificării
CiclulTitlul acordat/Competenţe specifice

Licenţiat în Știinţe umanisticeRezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Cunoştinţe avansate în domeniul istoriei care implică
înţelegerea critică a teoriilor şi principiilor;• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie,necesare pentru a rezolva probleme complexe şi
Ciclulimprevizibile în domeniul istoriei;
I - Studii
superioare • Gestionarea activităţilor sau proiectelor profesionale
complexe, prin asumarea responsabilităţii pentru
de licenţă
luarea deciziilor în situaţii de muncă sau de studiu
imprevizibile;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea
dezvoltării profesionale a indivizilor şi grupurilor.
Master în Știinţe umanisticeRezultatele corespunzătoare nivelului 7:• Cunoştinţe specializate, unele dintre ele situîndu-seîn avangarda nivelului de cunoştinţe din domeniul
Istoriei ca bază a unei gîndiri şi/sau cercetări
originale;• Conştientizarea critică a cunoştinţelor istorice şi acunoştinţelor aflate la graniţa dintre diferite domenii;
Ciclul II- Studii • Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelorîn materie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru
superioare
dezvoltarea de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru
de master
integrarea cunoştinţelor din diferite domenii;• Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă sau
de studiu care sînt complexe, imprevizibile şi necesită
noi abordări strategice;• Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile profesionale şi/sau pentru
revizuirea performanţei strategice a echipelor.
Doctor în istorie, doctor în arheologie
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:Cunoştinţe la cel mai avansat nivel din domeniul Istoriei
şi cunoştinţe aflate la graniţa dintre diferite domenii;
Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
Ciclul III
inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară pentru- Studiirezolvarea problemelor critice de cercetare şi/sau
superioare
inovaţie şi pentru extinderea şi redefinirea cunoştinţelor
deexistente sau a practicilor profesionale;
doctorat
Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională şi aunui angajament susţinut pentru dezvoltarea de noi idei
sau procese aflate în avangarda unei situaţii de muncă
sau de studiu, inclusiv cercetarea.
56

Nivelul dereferinţă European
Qualification
Framework (EQF)

6

7

8

2.2 Ocupaţii tipice pentru absolvenţii domeniului dat (nomenclatorul
profesiilor /clasificatorul ocupaţiilor) pe cicluri
Nivelulcalificării

Ciclul I- Studiisuperioarede licenţă

Specialitatea

Ocupaţii tipice

Istorie

istoric, arhivar, arhivist, muzeograf,
profesor de istorie în învăţămîntul secundar(gimnazial, profesional), specialist serviciul personal,
consilier politic
consilier etnolog, consilier muzeograf.

Arheologiearheolog, istoric muzeograf
conservator opere de arta şi monumente istorice,consilier etnolog, consilier arheolog.

Muzeografie

muzeograf,
Conservator opere de arta şi monumente istorice
Istoric arhivar arhivist,
profesor de istorie în învăţămîntul secundar(gimnazial, profesional) specialist serviciul personal,
consilier etnolog, consilier muzeograf

Etnologie

etnolog, istoric, arhivist, muzeograf,
profesor de istorie în învăţămîntul secundar(gimnazial, profesional), specialist serviciul personal,
consilier etnolog.

Istoriecomparată

istoric, arhivar, arhivist, muzeograf, etnolog, antropolog,
profesor de istorie în învăţămîntul preuniversitar(gimnazial, liceal, profesional),
asistent universitar,
cercetător stagiar în ştiinţele umanistice, analist politic,
consilier organizaţie politică,manager (în serviciile de informaţii şi reclamă)Ciclul II Arheologie şi- Studiiistorie antică
superioarede Masterarheolog,
asistent universitar,
cercetător stagiar în arheologie,arheolog – manager în serviciul de ocrotire amonumentelor istorice,
muzeograf – manager în serviciul de administrare amuzeelor.

istoric,
analist politic, muzeograf antropolog,
profesor de istorie în învăţămîntul preuniversitar,(gimnazial, liceal, profesional),
Istorieasistent universitar,contemporană cercetător stagiar în ştiinţele umanistice, manager,(în serviciile de informaţii şi reclamă), muzeograf-manager
în serviciul de administrare a muzeelor republicane, raionale,săteşti şi şcolare.

57

CiclulIstorie şi
II - Studii
superioare civilizaţii sudde master est europene
Istorie
07.00.02- Istoria
românilor (peperioade)
07.00.03- Istoria
universală (peperioade)

istoric, muzeograf,
profesor de istorie în învăţămîntul preuniversitar(gimnazial, liceal, profesional), asistent universitar ,cercetător stagiar în ştiinţele umanistice, manager (înserviciile de informaţii şi reclamă), muzeograf-manager în
serviciul de administrare a muzeelor republicane, raionale,săteşti şi şcolare.
istoric,
cercetător ştiinţific în domeniul Istorie, cadru didactic înînvăţămîntul universitar, colaborator ştiinţific,
analist politic , consilier politic,

07.00.12 muzeograf,
Muzeologie,
conservator opere de arta şi monumente istorice , cercetător
ocrotireaştiinţific în domeniul muzeografiei,monumentelor cadru didactic în învăţămîntul universitar, colaborator
istoricoştiinţific,
culturaleconsilier muzeograf, arhivar,
Ciclularhivist
III - Studii
etnolog,
superioare 07.00.07 cadru didactic în învăţămîntul universitar,de doctorat Etnologie,
antropologie
colaborator ştiinţific,
culturală şi
cercetător ştiinţific, consilier etnolog.
istorică
07.00.09- Teoria şi
metodologiaştiinţelor
istorice
07.00.10 Istoria ştiinţei
(pe domenii)

cercetător ştiinţific în domeniul teoriei şi metodologieiştiinţelor istorice,cadru didactic în învăţămîntul universitar, colaboratorştiinţific, analist politic, consilier politic.

07.00.06
Arheologiearheolog, cadru didactic în învăţămîntul universitar,colaborator ştiinţific,
cercetător ştiinţific.

cercetător ştiinţific în domeniul Istoriei ştiinţelor, cadru
didactic în învăţămîntul universitar, colaborator ştiinţific,
analist politic , consilier politic.

2.3 Rolul domeniului în alte programe de formare
Istoria este disciplina care de fapt stă la baza formării competenţelor generale lamajoritatea domeniilor sociale şi umanitare. În primul rînd este necesar de amintit aşa specialităţi ca Relaţiile internaţionale, Ştiinţele politice, Antropologie sau Educaţie
Civică, studiul cărora nu poate fi realizat fără o cunoaştere profundă a Istorie Europei
Americii, Asiei şi Africii şi nu în ultimul rînd a spaţiului românesc. Specialităţile
58

Jurnalism, Comunicare şi Limba şi literatura română necesită cursuri de Istoria civilizaţiilor, Istoria religiilor sau Istoria şi filosofia culturii, cu statut de disciplină specială
pentru formarea unor competenţe instrumentale şi interpersonale. De asemenea aşa
cursuri ca Istoria filosofiei, dreptului, literaturii, doctrinelor economice, psihologiei
sau pedagogiei vin să complinească competenţele domeniilor date. În acelaşi timp
Paleografia slavo-română şi româno-chirilică pot aduce un real aport la studiul limbilor clasice, iar istoria religiilor este un component indispensabil al teologiei.

3. Finalităţi de studiu şi competenţe
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu și a competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale:
1.

2.
3.
4.
5.

Îndeplinirea la termen, riguros si responsabil, în condiții de eficienta
si eficacitate, a sarcinilor profesionale, cu respectarea principiilor eticii
activității științifice, aplicarea riguroasa a regulilor de citare si respingerea
plagiatului.
Aplicarea tehnicilor de relaționare în grup și de muncă eficientă în echipă, cu
asumarea de roluri diverse.
Căutarea, identificarea si utilizarea unor metode si tehnici eficiente deînvățare continue în scopul inserției și adaptabilității la cerințele pieței
muncii.
Conştientizarea importanței patrimoniului cultural local, naţional şiuniversal și înţelegerea necesităţii de a conserva diversitatea culturală.
Exprimarea personală printr-o varietate de mijloace, folosind propriile
aptitudini, compararea propriilor opinii şi expresii creatoare cu ale altora și
dezvoltarea aptitudinilor creative care pot fi transferate în diverse contexte
profesionale.
• Competenţe specifice Specialitatea Istorie

1.
2.
3.
4.
5.
6.

Regăsirea informației despre trecutul istoric
Stabilirea faptelor istorice pe baza informațiilor din sursele istorice.
Prezentarea orala și scrisa, în limba programului de studii și într-o limba decirculație internațională, a cunoștințelor de specialitate.
Prezentarea orală (cu suport tehnic vizual ) şi scrisă a unui fapt istoricoarecare, în condiții prestabilite.
Utilizare la un nivel de bază a metodelor specifice unei științe auxiliare aistoriei (paleografie chirilica/slava/latina etc., epigrafie, numismatică,codicologie, arheologie etc.).
Utilizarea conceptelor și a metodelor de bază ale cel puțin unei alte științe
sociale sau umaniste, sau ale unei discipline de graniță între istorie si alte științe
(sociologia, antropologia , istoria artei, economia, psihologie, filozofia etc.).
59

7.

8.

Aplicarea cunoştinţelor teoretice, a principiilor şi metodelor de bază și
utilizarea noilor tehnologii informaţionale și resurselor internet pentru
producerea punctuală a unor noi cunoștințe istorice vizînd o epocă și/sau oproblemă istorică de complexitate medie.
Adaptarea şi comunicarea coerentă a informaţiilor şi a problemelor cu
caracter istoric specialiştilor şi nespecialiştilor în domeniu.

3.2. Corelaţia „finalităţi de studiu și competenţe – curriculum” Ciclul I,
Licenţă, Specialitatea Istorie
Modulul/ Finalităţile de studiu
Istoria veche a spaţiului românesc
Istoria Orientul antic
Istoria Greciei şi Romei Antice
Stat societate şi mentalităţi în
perioada medievală (Istoria
Europei medievale şi Istoria
medievală a Ţărilor Asiei şi Africii)
Istoria medievală a Românilor
Stat societate şi mentalităţi în epoca
modernă (Istoria Europei moderneşi Istoria Ţărilor modernă a ţărilor
Asiei şi Africii)
Istoria modernă a Românilor
Stat societate şi mentalităţi în
epoca contemporană (Istoria
contemporană a ţărilor Europei şi
Americii)
Istoria contemporană a Românilor
Istoria contemporană a Ţărilor Asieşi Africii
Preistorie şi Arheologie universală
Antropologie
Discipline istorice auxiliare(Paleografie, Numismatică,Cronologie, Heraldică)Bizantinologie
Arhivistica şi muzeografie
Studii de izvoare şi Istoriografie
universală

Nr
Componenta
creditemodulului
ECTS
F
6
F
6
F
6

1 2 3 4 5 6 7 8+ + + + + + + ++ + + + + + + ++ + + + + + + +F

6+ + + + + + + +F

6+ + + + + + + +F

6+ + + +

F

6

+ + + + + + + +F

6+ + + ++ + +

+ + + +

+ + +

F

+ + +

S

5

+ + + +

+ + +

S
S

5
4

+ + + +
+ +

+ + +
+ +

S

5

+ +

S
S

5
4

+ + + + + +
+
+ +
+ +
+ +

+ + + +

+ + + + + + + +60

Studii de izvoare şi Istoriografie
românească
Istoria religiilor
Noi direcţii de cercetare în domeniul
istorieiS

3+ + + + + + + +

S
S

5
2

+ + + +++
+ + + + + + + +• Competenţe specifice Specialitatea Arheologie
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.

12.
13.

Cunoaşterea istoriei locale, regionale şi universale.
Utilizarea terminologiei istorice şi de specialitate în prezentarea şi explicarea
informaţiei de specialitate.
Caracterizarea şi explicarea evenimentelor, proceselor şi fenomenelor istoricedin diferite perioade ale istoriei umane şi la nivel local, regional şi global.
Identificarea şi argumentarea relaţiilor cauzale dintre evenimente, procese şi
fenomene istorice.
Cunoaşterea şi estimarea perspectivelor istoriografice ale diferitor perioadeşi contexte, inclusiv dezbateri curente.
Identificarea, descifrarea, interpretarea şi utilizarea informaţiilor obţinute dindiferite categorii de surse: narative, arheologice, paleo-botanice, osteologice,etc., utilizîndu-le în reconstruirea adecvată a procesului istoric.
Stabilirea faptelor istorice pe baza informaţiilor din izvoare şi din afara
izvoarelor.
Prezentarea orala si scrisa, în limba programului de studiu si într-o limba decirculaţie internaţionala, a cunoştinţelor de specialitate.
Utilizarea metodologiei de baza a unor ştiinţe auxiliare ale istoriei (conexe
arheologiei): numismatică, epigrafie, etnografie, etc.
Aplicarea adecvata a bazelor metodologiei cercetării arheologice teoretice sipractice, de teren.
Îndeplinirea la termen, riguroasa si responsabila, în condiţii de eficienta
si eficacitate, a documentaţiei de şantier şi a altor sarcinilor profesionale,
cu respectarea principiilor eticii activităţii ştiinţifice, aplicarea riguroasa aregulilor de citare si respingerea plagiatului.
Aplicarea tehnicilor de relaţionare în grup si de munca eficienta în echipa, cu
asumarea de roluri diverse.
Căutarea, identificarea si utilizarea unor metode si tehnici eficiente deînvăţare; conştientizarea motivaţiilor extrinseci si intrinseci ale învăţării
continue.

61

62

Istoria veche a spaţiului românesc
Preistorie şi Istoria Orientul antic
Istoria Greciei şi Romei Antice
Stat societate şi mentalităţi în perioada medievală (Istoria Europei
medievale şi Istoria medievalîă a Ţărilor Asiei şi Africii)
Istoria medievală a Românilor
Stat societate şi mentalităţi în epoca modernă (Istoria Europei
moderne şi Istoria Ţărilor modernă a ţărilor Asiei şi Africii)
Istoria modernă a Românilor
Stat societate şi mentalităţi în epoca contemporană (Istoria
contemporană a ţărilor Europei şi Americii)
Istoria contemporană a Românilor
Istoria contemporană a Asiei şi Africii
Arheologie preistorică (Paleoliticul şi epoca bronzului)
Arheologie preistorică (Epoca fierului)
Antropologie
Limbi clasice (greaca, latina)
Epigrafie greacă. Epigrafie latină
Studii de izvoare şi Istoriografie universală
Arheologie experimentală
Sisteme de periodizare. Cronologie
Metode contemporane în arheologie
Arheologie medievală universală
Istoria arheologiei

Modulul/Finalităţile de studiu

5
4
4
4
5
3
5
4
3
3
3
2

6

6
6

F
F
F
F
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S

6
6

F
F

Nr
Componenta
creditemodulului
ECTS
F
6
F
6
F
6

+

+
+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+ + +
+ + +
+ + +
+
+
+
+
+
+
+
+
+ + + + +
+
+ +
+
+ +
+ +
+ +
+ +
+ + +

+
+
+
+
+

+ + + + + ++ + + + + ++ + + + + ++ + + + + ++ + + + + ++ + + + + ++ + + + + +

+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+

+
+

+
+
+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+

+

+

+

+
+
+

+
+

+
+

+
+
+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+

+

+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+

+
+

+
+
+

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13

3.2. Corelaţia „finalităţi de studiu și competenţe – curriculum” Ciclul I, Licenţă Specialitatea Arheologie• Competenţe specifice Specialitatea Muzeografie
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.

14.
15.

Cunoaşterea istoriei locale, regionale şi universale.
Utilizarea terminologiei istorice şi de specialitate în prezentarea şi explicarea
informaţiei de specialitate.
Caracterizarea şi explicarea evenimentelor, proceselor şi fenomenelor istoricedin diferite perioade ale istoriei umane şi la nivel local, regional şi global.
Identificarea şi argumentarea relaţiilor cauzale dintre evenimente, procese şi
fenomene istorice.
Cunoaşterea perspectivelor istoriografice ale diferitor perioade şi contexte,
inclusiv dezbateri curente.
Identificarea, interpretarea şi utilizarea în mod corespunzător a informaţiei
despre trecutul istoric.
Stabilirea faptelor istorice pe baza informaţiilor din izvoare şi din afara
izvoarelor.
Prezentarea orala si scrisa, în limba programului de studii si într-o limba decirculaţie internaţională, a cunoştinţelor de specialitate.
Utilizarea metodelor avansate de actare a mostrelor muzeale.
Proiectarea si realizarea de expoziţii şi alte activităţi muzeale.
Integrarea profesionala în instituţiile muzeale si gestionarea patrimoniului
cultural pe baza legislaţiei în vigoare.
Gestionarea informaţiilor referitoare la patrimoniul cultural, relaţii publice,
comunicare si marketing.
Îndeplinirea la termen, riguroasa si responsabila , în condiţii de eficienta
si eficacitate, a sarcinilor profesionale, cu respectarea principiilor eticii
activităţii ştiinţifice, aplicarea riguroasa a regulilor de citare ş respingerea
plagiatului.
Capacitatea de a aplica tehnici şi metode de educaţie istorică.
Căutarea, identificarea si utilizarea unor metode si tehnici eficiente deînvăţare; conştientizarea motivaţiilor extrinseci si intrinseci ale învăţării
continue.

63

64

Istoria veche a spaţiului românesc
Preistorie şi Istoria Orientul antic
Istoria Greciei şi Romei Antice
Stat societate şi mentalităţi în perioada medievală (Istoria
Europei medievale şi Istoria medievalîă a Ţărilor Asiei şi Africii)
Istoria medievală a Românilor
Stat societate şi mentalităţi în epoca modernă (Istoria
Europei moderne şi Istoria Ţărilor modernă a ţărilor Asieişi Africii)
Istoria modernă a Românilor
Stat societate şi mentalităţi în epoca contemporană
(Istoria contemporană a ţărilor Europei şi Americii)
Istoria contemporană a Românilor
Istoria contemporană a Ţărilor Asie şi Africii
Arheologie universală
Antropologie
Bizantinologie
Arhivistica
Conservarea şi restaurarea colecţiilor muzeale
Istoria muzeelor din R. Moldova
Studii de izvoare şi Istoriografie universală
Studii de izvoare şi Istoriografie românească
Paleografie
Iconografie
Constituirea fondului muzeal
Muzeul contemporan : Desing şi expoziţie muzeală
Managimentul muzeal
Sistemul muzeistic

Modulul/Finalităţile de studiu

6
6

F
F

5
5
4
5
4
4
5
5
5
5
2
5
3
2
2

6

6

F

F
F
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S

6

ECTS
6
6
6

+
+
+

+
+
+
+
+
+ +
+
+
+
+
+
+
+ +

+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+

+

+ +
+ +
+ +

+
+
+
+
+
+

+ + + +
+ + + +
+ + + +
+ + +
+ +
+
+ +
+ + +
+ + +
+
+ +
+ + + +
+ + + +
+ + +
+ + +
+ + +
+ + + +
+ + + ++ + +

+ + + + + + + ++ + + + + + + ++ + + + + + + ++ + + + + + + ++ + + + + + + ++ + + + + + + ++ + + + + + + +

+
+
+
+

+
+
+
+

+
+ +
+ +

+
+
+
+

+
+

+ +
+

+

+

+
+

+
+
+

+
+
+
+
+

+
+

+
+
+

+
+

+
+

+
+
+

+

+

+
+

+
+
+

+
+
+
+
+

+

+
+

+
+
+
+

+

+

+
+

+
+
+

+
+
+
+
+
+

+
+
+

+
+
+
+
+

+

+

+
+

+
+
+

+
+
+
+

+
+
+
+
+

+
+
+

+

+

+
+

+
+

credite 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15

Nr

F

F
F
F

modulului

Componenta• Corelaţia „finalităţi de studiu şi competenţe – curriculum” Ciclul I, Licenţă Specialitatea Muzeografie• Competenţe specifice Specialitatea etnologie
1.
2.

Cunoaşterea istoriei locale, regionale şi universale.
Utilizarea terminologiei istorice şi de specialitate în prezentarea şi explicarea
informaţiei de specialitate.
3. Caracterizarea şi explicarea evenimentelor, proceselor şi fenomenelor istoricedin diferite perioade ale istoriei umane şi la nivel local, regional şi global.
4. Identificarea şi argumentarea relaţiilor cauzale dintre evenimente, procese şi
fenomene istorice.
5. Cunoaşterea perspectivelor istoriografice ale diferitor perioade şi contexte,
inclusiv dezbateri curente.
6. Identificarea, interpretarea şi utilizarea în mod corespunzător a informaţiei
despre trecutul istoric.
7. Prezentarea orala si scrisa, în limba programului de studii si într-o limba decirculaţie internaţionala, a cunoştinţelor de specialitate.
8. Identificarea, analiza si clasificarea fenomenelor culturale cu relevanţa
etnologica în contexte multiple (local, regional, naţional, global)
9. Analiza din perspective multiple (retorica, de conţinut, contextuală etc.)
a faptelor culturale de diverse niveluri şi provenienţe (creaţii artistice,
discursuri publice, cultura de masă, culturi şi sub-culturi comunitare)
10. Proiectarea de cercetări de teren şi promovarea patrimoniului cultural cu
respectarea eticii profesionale.
11. Consilierea factorilor implicaţi în situaţii ce presupun relaţii interumaneîntre grupuri supuse unor procese de aculturaţie (minorităţi, refugiaţi,marginali, etc.)
12. Îndeplinirea la termen, în mod riguros, eficient si responsabil, a sarcinilor
profesionale, cu respectarea principiilor eticii activităţii ştiinţifice şi cu
aplicarea riguroasa a regulilor de citare.
13. Capacitatea de a aplica tehnici şi metode de educaţie istorică.
14. Aplicarea tehnicilor de relaţionare în grup; dezvoltarea capacităţilor decomunicare interpersonala si de asumare de roluri specifice în cadrul muncii
în echipa.
15. Căutarea, identificarea si utilizarea unor metode si tehnici eficiente deînvăţare; conştientizarea motivaţiilor extrinseci si intrinseci ale învăţării
continue

65

66

Nr
credite
ECTS
6
6
6
6
6
6
6
6
5
5
4
3
5
4
3
3
4
3
2
2
2

Componenta
modulului
F
F
F
F
F
F
F
F
F
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S

Modulul/ Finalităţile de studiu

Istoria veche a spaţiului românesc
Preistorie şi Istoria Orientul antic
Istoria Greciei şi Romei Antice
Stat societate şi mentalităţi în perioada medievală
(Istoria Europei şi a Ţărilor Asiei şi Africii
medievale)
Istoria medievală a Românilor
Stat societate şi mentalităţi în epoca modernă
(Istoria Europei şi Ţărilor Asiei şi Africii)
Istoria modernă a Românilor
Stat societate şi mentalităţi în epoca contemporană
(Istoria contemporană a ţărilor Europei şi Americii)
Istoria contemporană a Românilor
Istoria contemporană a Ţărilor Asie şi Africii
Arheologie universală
Introducere în etnologie
Etnologia românilor
Bizantinologie
Arhivistica şi muzeografie
Studii de izvoare şi Istoriografie universală
Studii de izvoare şi Istoriografie românească
Etno-psihologia. Etno-sociologia
Procesele de etnogeneză în Europa de Sud-Est în
perioada medievală şi modernă
Relaţiile interetnice şi confesionale în Balcani în sec.
XX – înc.sec. XXI.
Istoria etnologiei.
Etno-istorie
Metodologia cercetării etnologice
+
+
+

+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+

+

+

+
+
+

1

+
+
+

+

+
+
+
+
+
+
+
+

+
+

+

+

+
+
+

2

+
+
+
+

+

+
+

+

+
+
+
+

+
+

+

+

+
+
+

3

+
+
+
+

+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+

+

+

+
+
+

4

+

+
+

+

+
+

+
+
+

+
+

+

+

+
+
+

5

+

+
+
+

+
+
+
+

+
+

+

+

+
+
+

6

+
+
+
+

+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+

+

+

+
+
+

7

+
+
+
+

+

+

+

+
+
+
+
+
+

+

8

+
+
+
+

+

+

+
+
+
+
+

+
+
+

+

+
+

+

+

+
+
+

+
+
+

+

+

+

+
+

+

+

+
+

+
+
+

+

+
+
+

+
+

+

+

+
+
+

+

+

+

+

+
+
+
+
+
+

+
+

+

+

+
+
+

+

+

+

+

+
+
+
+

+
+

+

+
+
+
+

+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+

+

+

+
+
+

9 10 11 12 13 14 15

3.2. Corelaţia „finalităţi de studiu și competenţe – curriculum” Ciclul I, Licenţă. Specialitatea etnologie

Ciclul II – Studii superioare de master• Competenţe generale
1.
2.
3.
4.
5.
6.

Cunoaşterea aprofundată, dezvoltarea şi aplicarea cunoştinţelor, informaţiilor
şi ideilor originale în contextul cercetării.
Integrarea cunoştinţelor si formularea judecăţilor pe baza unor date istorice
incomplete.
Comunicarea concluziilor si esenţializarea cunoştinţelor atît în limba
română, cît şi în limbile străine.
Studierea în mod independent şi autonom a subiectelor din domeniul istoriei
desemnate pentru cercetare.
Soluţionarea problemelor în împrejurări noi sau necunoscute în contexteînrudite cu domeniul de studiu sau multidisciplinare.
Îndeplinirea la termen, riguroasă şi responsabilă, în condiţii de eficienta
si eficacitate, a sarcinilor profesionale, cu respectarea principiilor eticii
activităţii ştiinţifice, aplicarea riguroasă a regulilor de citare si respingerea
plagiatului.
• Competenţe specifice rezulate din realizarea programelor de master în:A) Studii istorice comparate
1.

Utilizarea celor mai noi direcţii şi interpretări utilizate de către specialiştii
domeniului istoriei.
2. Realizarea proiectelor de cercetare ştiinţifică cu un înalt grad de autonomie,şi o bună documentare în domeniu.
3. Demonstrarea capacităţilor analitice privitoare la diversitatea problemelor
ridicate de către ştiinţa istorică.
4. Realizarea diagnozelor bazate pe cercetare în vederea rezolvării problemelor
prin integrarea cunoştinţelor noi din domeniul istoriei precum şi a celor
interdisciplinare.
5. Demonstrarea autonomiei în procesul de învăţare precum şi nivelul înalt deînţelegere a proceselor de învăţare în domeniul istorie.
6. Demonstrarea inovaţiei în contextul lucrului cu materialul documentar şi
bibliografic.
7. Utilizarea modalităţilor eficiente de formare a unor concepte, definiţii sau detratare a anumitor probleme.
8. Selectarea metodelor eficiente de luare a unor decizii.
9. Estimarea cunoştinţelor obţinute înainte de a le utiliza într-un scop anumit.
10. Identificarea metodelor adecvate obiectivelor cercetării.
11. Promovarea concepţiilor noilor direcţii de cercetare în domeniul istoriei învederea realizării lucrărilor proprii

67B) Arheologie și istorie antică
• Competenţe specifice rezulate din realizarea programelor de master:
1.

Intensificarea modalităţilor de dobîndire a cunoştinţelor arheologice în
condiţiile extinderii ariei de cercetare şi a nivelului informaţional în domeniu.
2. Demonstrarea capacităţilor analitice şi aptitudinilor profesioniste în procesul
cercetărilor pe teren a obiectivelor arheologice.
3. Demonstrarea autonomiei în procesul de învăţare.
4. Demonstrarea competenţelor profesioniste în investigarea monumentelorarheologice şi valorificarea, la justa valoare, a vestigiilor şi materialelor
colectate.
5. Utilizarea modalităţilor eficiente de formare a unor concepte, definiţii sau detratare a anumitor probleme.
6. Demonstrarea capacităţilor de comunicare şi cunoaştere privind
implementarea noilor metode arheologice de cercetare în procesul studierii
monumentelor arheologice.
7. Utilizarea metodelor de analiză critică a tratatelor autorilor antici şi izvoarelor
epigrafice.
8. Utilizarea rezultatelor analizei surselor narative, epigrafice, etnografice,numismatice, datelor analizelor osteologice şi paleobotanice în cunoaşterea
adecvată a circumstanţelor funcţionării comunităţii ce a lăsat monumentul
arheologic respectiv.
9. Demonstrarea competenţelor în utilizarea informaţiilor surselor narative şi adatelor arheologice interpretîndu-le ca surse istorice în cercetare.
10. Demonstrarea competenţelor depline şi aptitudinilor necesare în coroborarea
surselor narative, epigrafice, etnografice, numismatice, glotonimice etc. cu
datele ce reies din analiza vestigiilor şi materialelor arheologice.
11. Utilizarea tehnologiilor contemporane în colaborarea profesională.

C) Istorie contemporană
• Competenţe specifice rezulate din realizarea programelor de master:
1.
2.
3.
4.
5.

Cunoaşterea şi înţelegerea aprofundată a noţiunilor, conceptelor, teoriilor a
istoriei contemporane universale şi a Românilor, care să asigure o abordare
originală în dezvoltarea sau aplicarea lor în contextul cercetării.
Aplicarea integrată a cunoştinţelor teoretice, a aparatului conceptual şi
metodologic, în condiţii de informare incompletă, pentru a rezolva problemece ţin de Istoria contemporană.
Demonstrarea capacităţilor analitice privitoare la diversitatea problemelor
ridicate de către ştiinţa istorică contemporană.
Diagnosticarea bazată pe cercetare în vederea rezolvării problemelor prin
integrarea cunoştinţelor noi din domeniul istoriei contemporane precum şi acelor interdisciplinare.
Demonstrarea autonomiei în procesul de învăţare precum şi un nivel înalt deînţelegere a proceselor de învăţare în domeniul istoriei.
68

6.
7.
8.
9.

Demonstrarea inovaţiilor în contextul lucrului cu materialul documentar
şi bibliografic.
Utilizarea modalităţilor eficiente de formare a unor concepte, definiţii sau detratare a anumitor probleme.
Realizarea proiectelor de cercetare ştiinţifică, demonstrînd un înalt gradde autonomie şi o bună documentare în domeniul istoriei contemporane.
Realizarea conexiunilor dintre faptele petrecute în istoria contemporană
cu realitatea politică din lume şi republică.

D) Istorie și civilizaţii sud – est europene• Competenţe specifice rezulate din realizarea programelor de master:
1.

Consolidarea şi amplificarea modalităţilor de dobîndire a cunoştinţelor pesegmentul istoriei sud-est europene în condiţiile extinderii ariei de cercetare
şi a nivelului informaţional în domeniu.
2. Realizarea proiectelor de cercetare ştiinţifică demonstrînd un înalt grad deautonomie şi o bună documentare în domeniu.
3. Demonstrarea capacităţilor şi aptitudinilor de a studia aspiraţiile diferitorgrupări etnice, locuitoare a spaţiului balcanic prezentînd viziunea proprie înprocesul de optimizare şi omogenizare a acestor aspiraţii.
4. Realizarea şi utilizarea celor mai optime norme şi standarde internaţionaleîn evidenţierea anumitor disensiuni de ordin etno–lingvistic şi religios înspaţiul civilizaţional sud-est european.
5. Demonstrarea capacităţilor analitice privitor la diversitatea de opinii la unulşi acelaşi subiect, propunînd propriul program de realizare a cercetării îndomeniu.
6. Utilizarea modalităţilor eficiente de formare a unor concepte, definiţii sau detratare a anumitor probleme legate de istoria ţărilor din Sud-estul Europei.
7. Demonstrarea cunoştinţelor fundamentale a istoriei comunităţilor
conlocuitoare pentru crearea anumitor seturi de recomandări de profilaxie aposibilelor disensiuni etno-lingvistice şi religioase din zona balcanică.
8. Stabilirea priorităţilor studiilor interdisciplinare în cercetările ştiinţifice a istoriei
şi civilizaţiei sud-est europene.
9. Selectarea şi identificarea metodelor eficiente şi adecvate obiectivelor cercetării.
10. Adaptarea problematicilor sociale, ştiinţifice şi etnice, care apar în muncă sau
studiu cu referire la zona balcanică.

Ciclul III – Studii superioare de doctorat• Competenţe generale
1.

Cunoaşterea şi înţelegerea aprofundată şi comprehensivă a noţiunilor,
conceptelor, teoriilor şi metodelor de bază şi conştientizarea critică acunoştinţelor din domeniul Istoriei, care asigură o abordare originală în
dezvoltarea sau aplicarea lor, în contextul cercetării ştiinţifice.
69

2.
3.
4.
5.

Adaptarea realizărilor ştiinţifice din domeniile conexe istoriei (sociologie,
filosofie, politologie, filologie etc.) la procesul de cercetare istoric.
Aplicarea integrată a cunoştinţelor teoretice, a aparatului conceptual şi ametodologiilor de cercetare, în condiţii de informare incompletă, avînd
caracter complex şi interdisciplinar, în domeniul Istoriei.
Elaborarea cercetărilor originale, gestionarea de proiecte profesionale şi/sau de cercetare, în mod autonom, care extind frontierele cunoaşterii prindezvoltarea de noi cunoştinţe substanţiale.
Promovarea în context academic şi profesional a rezultatelor ştiinţifice.

A) Istorie• Competenţe specifice1.

Identificarea şi evaluarea principalelor direcţii ale dezvoltării istoriei caştiinţă.
2. Analiza critică, interpretarea şi adaptarea teoriilor şi concepţiilor din
domeniul istoriei în vederea realizării lucrărilor ştiinţifice proprii.
3. Selectarea, aplicarea şi argumentarea metodelor adecvate de cercetare în
domeniul istoriei.
4. Identificarea, interpretarea, analiza critică şi utilizarea corectă a izvoarelor
istorice în cercetările de specialitate.
5. Stabilirea raportului de reciprocitate pragmatică între domeniile disciplinelor
adiacente şi complementare şi integrarea cunoştinţelor din domenii noi sau
interdisciplinare.
6. Elaborarea strategiilor de colaborare şi comunicare cu specialiştii domeniului.
7. Demonstrarea capacităţilor de a lua decizii orientate spre apropierea şi
consolidarea mediului istoric.
8. Elaborarea proiectelor de cercetare ştiinţifică în domeniul istoriei, demonstrînd
un înalt grad de autonomie.
9. Adaptarea şi comunicarea coerentă a informaţiilor şi a problemelor din
domeniul istoriei specialiştilor şi nespecialiştilor.
10. Manifestarea şi respectarea principiilor eticii profesionale şi a deontologiei
istorice în elaborarea lucrărilor ştiinţificeB) Arheologie• Competenţe specifice
1.
2.
3.
4.

Utilizarea cunoştinţelor de specializare pentru a analiza critic, a evalua şi asintetiza noi idei în domeniul arheologiei.
Identificarea metodelor adecvate de cercetare a obiectivelor arheologice.
Elaborarea metodelor/mecanismelor/proiectelor/politicilor competente deocrotire, păstrare şi valorificare a patrimoniului arheologic naţional.
Demonstrarea competenţelor profesioniste în procesul de investigaţie
arheologică, prin valorificarea diverselor materiale şi mostre din fondurile
existente, contribuind la dezvoltarea în ascensiune a ştiinţei arheologice.
70

5.

Implementarea standardelor internaţionale în activitatea de cercetare, în
fondarea şi conservarea patrimoniului arheologic naţional.
6. Utilizarea competenţelor analitice în procesul de studiere a problemelor decercetare în domeniul arheologiei.
7. Implementarea organică şi competentă a informaţiilor surselor.
8. Realizarea proiectelor de cercetare ştiinţifică, demonstrînd cel mai înalt grad deautonomie şi o bună documentare în domeniu.
9. Demonstrarea capacităţilor analitice în elaborarea conceptelor muzeale,conform direcţiilor instituţionale: muzee istorice, de artă, arheologice,etnografice, bisericeşti, etc.
10. Manifestarea şi respectarea principiilor eticii şi deontologiei ştiinţei în elaborarealucrărilor ştiinţifice.

3.3 Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie (angajatorii,
absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Specialitatea Istorie are o tradiţie de lungă durată aceasta fiind printre disciplinele
ce au stat la baza învăţămîntului universitar din Republica Moldova. Totodată, datorită
transformărilor din interiorul societăţii şi datorită cerinţelor internaţionale, Planurile de învăţămînt, realizate pentru domeniul Istorie sînt racordate cerinţelor procesuluide la Bologna şi au fost elaborate în conlucrare cu universităţi de prestigiu în domeniu din Europa.
În baza concepţiei de pregătire a specialiştilor în domeniul Istorie, ce se discută
în cadrul catedrelor de specialitate şi în dialogul ce are loc cu specialişti din acest
domeniu de la alte instituţii de învăţămînt superior, se fac propuneri pentru planulde studii. Aceste propuneri sînt discutate de către Comisiile metodice şi aprobate
în Consiliul profesoral al facultăţilor. În ultimă instanţă, cadrul instituţional, careaprobă schimbările din planul de învăţămînt este Senatul instituţiei. Deoarece studentul şi profesorul sînt cei doi actori ai procesului de învăţămînt, iar în condiţiile
actuale ale dezvoltării universităţilor se mizează pe accentuarea acestei colaborări, au
fost întreprinse măsuri de implicare a studenţilor în managementul calităţii studiilor, inclusiv şi în discutarea conţinutului planului de învăţămînt. De cele mai multeori, însă, funcţionalitatea studiilor este sporită prin introducerea noilor discipline,
inclusiv în categoria celor opţionale, care contribuie considerabil la elaborarea unuidemers didactic individual pentru studenţi.
În scopul prevenirii anacronismului în educaţie la nivel de catedre se promovează iniţiativele constructive orientate spre îmbunătăţirea, perfecţionarea disciplinelor
din planul de învăţămînt. În acest scop se produce reeşalonarea lor sau renovarea
propriu-zisă, în funcţie de cerinţele pieţei muncii.

71

4. Volumul de muncă şi ECTS
4.1 Volumul de muncă pentru programele tipice de formare, exprimat
în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

180 credite
120 credite
180 credite

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului

4.2 Orientări și diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul dat.
Predarea şi pregătirea specialiştilor în domeniul Istoriei se efectuează în toate ţările lumii, acest domeniu fiind oferit la noi la fel ca şi în alte ţări europene. În acest sensputem să afirmăm ca prin intermediul cursurilor de istorie universală fie a Ţărilor
Europei şi Americii, fie a Ţărilor Asiei şi Africii se creează un tablou unic al evoluţiei
general umane, subliniindu-se specificul anumitor regiuni sau fenomene. Înţelegereacomplexităţii proceselor social – politice şi economice ce s-au repercutat pe mapamond de asemenea este sporită şi prin intermediul cursurilor speciale şi generaleaşa cum ar fi de exemplu Politologia sau Civilizaţii şi relaţii interculturale în Europa
centrală şi de Est.
Totodată este evident faptul că fiecare ţară în parte îşi are specificul său în dezvoltarea sa istorică, Republica Moldova în acest sens nefiind o excepţie. Specificitatea
evoluţiei naţionale din punct de vedere a diacronismului istoric este obiectul discuţiilor din cadrul cursurilor de Istorie a Românilor, în cadrul cărora o parte din material
este consacrat spaţiului pruto-nistrean.
În acelaşi timp, datorită faptului că planurile de studiu au fost racordate cerinţelor
europene în domeniu, vom accentua că sistemul de competenţe dezvoltat la primul
ciclu este practic similar celor europene, diferenţele constituindu-se în baza specificului ţării noastre.

5. Învăţarea, predarea şi evaluareaÎnvăţămîntul la specialitatea Istorie este organizat în două forme de bază:1.

2.

Învăţămîntul cu frecvenţă de zi se desfăşoară în conformitate cu planurile
de studii şi se realizează în formă de prelegeri, în cadrul cărora profesorii
aplică diverse metode şi tehnici, precum şi diverse forme a seminarului. La
Catedre se organizează consultaţii individuale pentru studenţii care însuşesc
mai dificil materialul cursurilor şi necesită o explicare suplimentară, pentru
studenţii care lucrează la elaborarea tezelor de an şi de licenţă, participă
la conferinţe. Fiecare profesor are un plan individual în care sînt fixate şi
obiectivele activităţii individuale cu studenţii.
O altă formă de organizare a învăţămîntului o reprezintă instruirea la secţia
cu frecvenţă redusă la specialitatea Istorie, care se realizează prin intermediul atrei sesiuni anuale şi suplimentar o sesiune de reper pentru studenţii anului I.
72

Predarea disciplinelor academice se efectuează ţinîndu-se cont de normele academice existente. Toate disciplinele incluse în planul de învăţămînt sînt asigurate
integral cu curriculum disciplinar în conformitate cu cerinţele actuale.
Disciplinele prevăzute în planurile de învăţămînt la specialitatea istorie sînt asigurate, de asemenea, în măsură suficientă, cu materiale didactico-metodice, manuale,
manuscrise, texte de lecţii, multiplicări de lucrări, bibliotecă electronică etc.
Asigurarea controlului calităţii procesului de învăţămînt se efectuează prin diverse modalităţi:Evaluarea randamentului academic
Evaluarea
Evaluarea profesor - profesor
Evaluarea student
profesor - student-profesor
evaluarea în cadrul discutarea în cadrul şedinţelor Catedrei a
Evaluarea cadrelor
seminarelor;
Planurilor de studii şi a curriculum-urilor
didactice de către
lucrări de control; disciplinare;studenţi în baza
referate;
discutarea în cadrul Catedrei a textelor de lecţii chestionarelor
programe deşi a altor materiale didactice elaborate de către validate în mod
cercetare;profesori;experienţial şidări de seamă;discutarea formelor de ajutor metodic a
experimental
colocvii; tezetinerilor specialişti;de an; examene
frecventarea de către şeful Catedrei şi decanulsemestriale;
Facultăţii a prelegerilor şi orelor practice ale
examene deprofesorilor, urmată de analiza lor în cadrul
licenţă;şedinţelor catedrei şi Consiliului facultăţii,teze de licenţă.
inclusiv a lecţiilor predate de profesorii de laalte catedre;frecventarea reciprocă de către cadrele
didactice ale Catedrei a cursurilor teoretice şipractice;organizarea prelegerilor şi seminarelor
demonstrative;
discutarea realizărilor procesului de instruirela Şedinţele catedrei şi în cadrul Consiliului
profesoral al facultăţii;atestarea profesorilor;
controlul din partea rectoratului şi decanatului
etc;
discutarea problemelor ce ţin de perfectarea
procesului de instruire în cadrul comisiilor şi
consiliilor metodice, Senatului U.S.M.

73

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

225 Antropologie

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVACOORDONAREA PROIECTULUII. Instituţii de învăţămînt care asigură pregătirea în domeniu/ membrii
grupului de lucru

Coordonator elaborare:

Eudochia Saharneanu, dr. hab., prof.univ.;
Angela Popa, lector superior;Angela Spinei, dr., conf. univ.

1.
Prezentarea domeniului de formare profesională/specialitate
1.1. Descriere generală a domeniului
Antropologia contemporană abordează studiul omului cu metode şi concepte
proprii ştiinţelor naturii şi socio-umanistice. Pregătirea în cadrul domeniului Antropologie este menită să asigure unicitatea unei ştiinţe, prin care omul este studiat
din perspective multidisciplinare, generînd o viziune teoretică şi praxiologică amplă
asupra fiinţei umane.
Interesul pentru problematica antropologică este deosebit din cauza multitudinii de grupuri rasiale, etnice, religioase, culturale, care au stiluri de viaţă diferite,
ce trebuie să coexiste într-o lume aflată în continuă schimbare. Realitatea socială a
Republicii Moldova demonstrează necesitatea specialiştilor calificaţi, capabili să realizeze o analiză comparată a culturilor de orice tip. Specificul domeniului de formare
constă în aplicabilitatea teoriilor antropologiei la contextul socio-cultural al spaţiului
autohton şi furnizarea pe piaţa muncii a specialiştilor de înaltă calificare în domeniul
antropologiei contemporane. Antropologia, prin esenţa ei, asigură apelul la cadrulinterdisciplinar de pregătire.
Planurile de învăţămînt elaborate pentru ciclul I Licenţă, ciclul II Master cuprind
un set de discipline fundamentale prevăzute pentru această specialitate, precum şialte discipline (de specialitate) menite să completeze pregătirea generală a viitorilor
specialişti în Antropologie. Astfel programul de formare profesională este fundamentat pe baza unui plan de învăţămînt, care cuprinde următoarele categorii de module:a) Module care asigură o pregătire generală în ştiinţe socio-umanistice precum
filosofie, sociologie, istorie, politologie, logică, psihologie şi care sînt menite
să formeze competenţe sistemice, aplicabile atît domeniului cît şi vieţii sociale ale absolventului;b) Module care asigură pregătirea teoretică de specialitate, poziţionate în anii
I şi II Licenţă (Antropologie psihologică, Antropologie socială, Antropologie economică, Antropologia sănătăţii, Antropologie rurală, Antropologie
urbană, Antropologia religiei, Antropologie politică), care au ca obiectiv
formarea competenţelor specifice domeniului; c) Module cu caracter practic-operaţional şi de aplicabilitate curentă, distribuite în anii II şi III Licenţă
(cu discipline: Comunicare interculturală, Creare de imagine, Semiotică gestuală, Psihologie transculturală, Relaţii publice, Procese civilizaţionale contemporane, Minorităţi etnice şi naţionale) care vin să formeze competenţe ceţin de aplicare a cunoştinţelor obţinute.
Studenţii şi masteranzii sînt organizaţi astfel încît pregătirea teoretică şi practică
să fie cît mai eficientă şi legată de cerinţele pieţei muncii. Obţinerea competenţelor
este concepută prin două modalităţi: una obligatorie, care vine să asigure pregătirea
teoretică de specialitate şi alta practică, opţională determinată de libera alegere a studenţilor în funcţie de interesele specifice. Potenţialul didactico-ştiinţific al instituţiei
prevăzut pentru a acoperi cursurile permite în mare măsură să asigure pregătirea
specialiştilor în domeniul Antropologiei.
761.2. Caracteristici:
NivelulDuratastudiilor

Licenţă (ciclul I)

Master (Ciclul II)

Doctorat (Ciclul III)

3 ani

2 ani

3 ani (4 ani)

Credite destudiu ECTS

180 credite

120 credite

180 credite

Forma deorganizareînvăţământ de ziînvăţământ de ziînvăţământ de zi cu
frecvenţă redusă

Diploma de BAC,
Diplomă de studii
medii de specialitate,
Diploma de colegiu,
Diploma de studii
superioare;
Diplomă de licenţă

Diplomă de licenţă
diplomă de master
diplomă echivalentă

Diploma de master
Diplomă echivalentă

Realizarea finalităţilor
învăţământului
preuniversitar

Realizarea finalităţilor
învăţământului
superior (Licenţă,Ciclul I - 180 credite);
Achiziţionarea
prerechizitului
necesar pentru
realizarea finalităţilor
programului demaster;Susţinerea examenelorde admitere la master;Realizarea finalităţilor
învăţământului
superior (Ciclul I,
Licenţă şi Ciclul II,
Master);Susţinerea examenelorde admitere ladoctorat;

Condiţii deacces

Precondiţii

Stagii depractică

Reguli deexaminare şi
evaluarecu titlu obligatoriu (15 cu titlu obligatoriu (20 nu se realizează
-20 credite)credite)Evaluarea pe parcursul 1. Evaluarea iniţială
1. Evaluarea
studiilor la Ciclul I,- diagnostică;este centrată
Licenţă se realizează
curentă - formativă;pe produsele
prin câteva modalităţi:finală - sumativă
cercetării;1. Evaluarea iniţia¬lăsunt obligatorii;
2. Evaluarea curentă
- diagnostică;2. Evaluarea curent- formativă
curentă - formativă;- formativă
se realizează
finală - sumativă
se realizează
prin susținereasînt obligatorii;
prin seminare,referatelor a
2. Evaluarea curentălaboratoare,rapoartelor anuale,
formativă seautoevaluare şia examenelor din
realizează prinevaluarea lucrului
cadrul programului
participarea la seindividual;
de doctorat;
minare, laboratoare,
3. Evaluarea finală
efectuarea
se realizează prinlucrărilor desusținerea tezei decontrol, elaborarea
doctor.
77

Reguli deexaminare şi
evaluareproiectelor
individuale ladiferite disciplineîn scopul evaluării
compe-tenţelor
specifice şiinstrumentale sauinterpersonale;
4. Metodologia
evalu¬ării
finale - sumativeeste orientată
spre evaluarea
rezultate¬lorînvăţării exprimate în termeni decompetenţe.

1. Examen ladiscipli¬nafundamentală
2. Examen ladiscipli¬na de
Modalitate despecializare
evaluare finală 3. Susţinerea tezei
de licenţă, caretrebuie să conţină
obligato¬riu unstudiu practic altemei abordate

3. Metodologia
1. Evaluarea
evalu¬ăriieste cen¬trată
final - sumative
pe produsele
este orientată
cercetării;spre evaluare
2. Evaluarea curent
rezultatelor- formativă seînvăţării
realizează prin
exprima¬tesus¬ţinerea
în termeni dereferatelor acompetenţe formate
rapoartelor anuale,
preponderent prina examenelor din
lucru individual.
cadrul programuluide doctorat;
3. Evaluarea finală
se realizează prinsusţinerea tezei dedoctor.
Susţinerea tezei demasterSusţinerea tezei dedoctorCertificare

Diploma de licenţă înştiinţe umanisticediploma de master înştiinţe umanisticediploma de doctor în
antropologie

Titlu acordat

Licenţiat în ştiinţe
umanistice

Master în ştiinţe
umanisticeDoctor în
antropologie

•

•

•

Drepturipentruabsolvenţi

••a aplica pentru
programe demaster;a aplica pentru
programe deformare continuă;a se angaja încîmpul muncii;

•
•
•

Organ
responsabil
pentruautorizarea
programelor

Ministerul EducațieiANACIPa aplica pentru
programe demaster;a aplica pentru
programe dedoctorat;
a aplica pentru
programe deformare continuă;angajarea încîmpul muncii

Ministerul EducațieiANACIP78••

a aplica pentru
programe
postdoctorat;a aplica pentru
programe deformare;a se angaja încîmpul muncii

ANACIP2. TITLURI (CALIFICĂRI) ȘI OCUPAȚII
2.1. Descrierea calificării
Nivelul dereferinţă European
Qualification
Framework (EQF)

CiclulTitluri acordate/ componente specifice

CiclulI – Studii
superioarede licență

Licenţiat în ştiinţe umanistice.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Cunoştinţe avansate în domeniul antropologiei
care implică înţelegerea critică a teoriilor şi
principiilor;• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie,necesare pentru a rezolva probleme complexe şi
imprevizibile în domeniul antropologic;• Gestionarea de activităţi sau proiecte profesionale,prin asumarea responsabilităţii pentru luarea
deciziilor în situaţii de muncă sau de studiu
imprevizibile;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea
dezvoltării profesionale a indivizilor şi grupurilor;

6

Ciclul II– Studiisuperioarede master

Master în ştiinţe umanistice.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7:• Cunoştinţe specializate, unele dintre ele situânduse în avangarda nivelului de cunoştinţe dindomeniu antropologic, ca bază a unei gândiri şi/
sau cercetări originale;• Conştientizare critică a cunoştinţelor din
domeniu antropologic şi a cunoştinţelor aflate la
graniţa dintre diferite domenii;• Abilităţi specializate pentru rezolvarea
problemelor în materie de cercetare şi/sau
inovaţie, pentru dezvoltarea de noi cunoştinţe şi
proceduri şi pentru integrarea cunoştinţelor dindiferite domenii;• Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă
sau de studiu care sânt complexe, imprevizibile şinecesită noi abordări strategice;• Asumarea responsabilităţii pentru a contribuila cunoştinţele şi practicile profesionale şi/sau pentru revizuirea performanţei strategice aechipelor;779

Ciclul III Doctor în antropologie.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:– Studiisuperioare • Cunoştinţe la cel mai avansat nivel în domeniul
antropologic şi cunoştinţe aflate la graniţa dintre
de doctorat
diferite domenii;• Abilităţi şi tehnici avansate şi specializate, inclusiv
abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară pentru
rezolvarea problemelor critice de cercetare şi/sau
inovaţie şi pentru extinderea• şi redefinirea cunoştinţelor existente sau apracticilor profesionale;• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate,
inovaţie, autonomie, de integritate ştiinţifică şi
profesională şi a unui angajament susţinut pentru
dezvoltarea de noi idei sau procese aflate înavangarda unei situaţii de muncă sau de studiu,
inclusiv cercetarea.

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul dat(nomenclatorul profesiilor/clasificatorul ocupaţiilor)
Nivelulcalificării

Specialitatea

CiclulI – Studii
superioarede licenţă

Antropologie

Nivelulcalificării

Program demaster

Ocupaţii tipice
•
•
•
•
•
•
•

antropolog
specialist serviciul personal
agent reclamă publicitară
animator culturalconsilier local
consilier de imagine
consilier etic
Ocupaţii tipice•••

cadru didactic în învăţământul preuniversitar și
universitar
cercetător în ştiinţele umanisticeconducător de asociaţii, uniuni, federaţii, filiale şiorganizaţii obşteşti
conducător de organizaţii umanitare şi alteorganizaţii similare
consilier organizaţie politică
consultant
manager (în serviciile de informaţii şi reclamă)CiclulII – Studii
superioarede master

Antropologie(master decercetare,master deprofesionalizare)

Nivelulcalificării

Specialitatea

Ocupaţii tipiceCiclul III– Studiisuperioare
de doctorat•
Filosofie socială,antropologie
filosofică,•filosofia culturii; •Antropologie ••cercetător ştiinţific în filosofie socială, antropologie
filosofică, istoria culturii; etnologie, antropologie
culturală şi istorică
cadru didactic în învăţământul universitar
consilier în instituţii de stat
consultant
manager organizaţii

•
•
•
•

80

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
Prin specificul său interdisciplinar şi aplicaţiile asupra stării societăţilor contemporane domeniul Antropologie ar putea contribui la formarea competenţelor în majoritatea domeniilor sociale şi umanistice. Spre exemplu, domeniile Ştiinţe Politice,
Drept, Limbi moderne necesită un curs special de Antropologie socială şi Comunicare interculturală. Drept componentă umanistă, la domeniul Ştiinţe Sociale, cursul deAntropologie culturală ar contribui la formarea competenţelor de tip interpersonal,
spre ex. aprecierea diversităţii şi a multiculturalităţii, abilitatea de a lucra în context
internaţional şi intercultural sau înţelegerea culturilor şi a tradiţiilor altor culturi.
Disciplina Comunicare interculturală, având statutul de disciplină generală va contribui la dezvoltarea unor competenţe sistemice la Domeniul Ştiinţe Economice sau
Drept. Specialitatea Jurnalism necesită cursuri de Antropologia comunicării sau Antropologia audio-vizualului, cu statut de disciplină specială pentru formarea unor
competenţe instrumentale şi interpersonale.

3.

Finalităţi de studiu şi competenţe

3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă:• Competenţe generale
1.

Cunoaşterea şi aplicarea cunoştinţelor teoretice la studiul fenomenelorsocio-culturale;
Analizarea şi sintetizarea datelor provenite din diverse culturi sau dindisciplini ramurale;
Dezvoltarea abilităţilor de autoinstruire;
Utilizarea cel puţin a unei limbi de circulaţie internaţională în studiu şi
cercetare şi în activitatea profesională, precum şi utilizarea tehnologiilor
informaţionale de comunicare;Ordonarea activităţii profesionale şi de cercetare atât independent, cât şi în
echipă, în funcţie de cerinţele de moment;

2.
3.
4.
5.
•
1.
2.
3.
4.
5.

Competenţe specifice
Cunoaşterea, înţelegerea şi interpretarea evoluţiei conceptelor, teoriilor,
metodelor, tehnicilor antropologice;Analizarea şi sintetizarea teoriilor interdisciplinare;
Planificarea şi realizarea analizei comparative a societăţilor umane
contemporane;
Culegerea, extragerea, analizarea şi evaluarea datelor cantitative şi calitative
utilizând metodologia proprie antropologiei;
Estimarea situaţiei sociale aplicând teoriile, metodele studiate asupra unei
situaţii/sistem social, cultural, politic sau economic;

81

6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.

Evaluarea comparativă a ideilor şi argumentelor unor teorii antropologice şi
identificarea meritelor şi limitelor acestora;
Identificarea obiectivelor profesionale, formularea şi aplicarea ipotezelor
referitoare la acţiunile umane;
Aplicarea tehnicilor de management al informaţiei;Utilizarea şi interpretarea stilurilor lingvistice, a formelor non-lingvisticede comunicare, a diferitelor tipuri de putere şi a tendinţelor sociale
contemporane;
Demonstrarea capacităţilor de a lua decizii la nivelurile operaţional şi tactic;
Planificarea campaniei de comunicare şi adaptarea mesajului profesionist
grupului-ţintă;Furnizarea/transmiterea problemelor antropologice atât specialiştilor cît şi
non-specialiştilor;
Elaborarea/proiectarea metodologiilor de realizare a activităţii profesionaleîn teren;
Prognozarea evoluţiei societăţii contemporane şi a tendinţelor actuale;

Corelaţia „unitate de curs/finalităţi de studiu scontate” pentru Ciclul I –studii superioare de licenţă
Unitate de cursNr(modul) / Finalităţile Cod credite 1 2 3 4
de studiu
ECTS
Istoria culturii şiF
6++civilizaţiei
Antropologie socioF
6+ + + +
culturală
Antropologie
economică
F
6+ + +Antropologie
instituţională
Antropologie
F
4
+ + +
psihologică
Etnoistorie
S
6
+ + +
Antropologia rurală,
F
3
+ + +
Antropologia urbană
Minorităţi etnice şiS2++naţionale
Metode de analiză
calitativă în ştiinţele
S
5++socialeMetode avansate în
S
4
+ +
+
cercetările sociale
ComunicareS
4interculturală

82

5 6 7 8 9 10 11 12 13 14
+

+

+ + +

+

+

+

+ + + + + +

+

+

+ + +

+ +

+

+

+ + +

+

+

+

+

+ +

+

+

+

+

+ +
+ + +

+
+

+ + +

+
+

+

+

+

• Competenţe specifice:1.

Identificarea și definirea problememelor din domeniul antropologiei careurmează a fi cercetate;
Proiectarea obiectivelor cercetării și formularea ipotezelor în vederea
realizării unui studiu de specialitate;
Selectarea, aplicarea și aprecierea metodelor pentru investigarea problemelorinterumane și interculturale;
Elaborarea strategiilor de dezvoltare a științelor ramurale;
Proiectarea, implementarea și evaluarea proiectelor sociale precum șisoluționarea problmelor de ordin social;
Evaluarea sistemelor sociale prin prisma științei conemporane;
Interpretarea tendințelor contemporane de ordin social, politic, cultural și
evaluarea dinamicii sociale a unui stat.
Predicția principalelor direcții ale evoluției antropologiei ca știință.

2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

3.2. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul II – Studii superioare de master
•
1.
2.
3.
4.
5.

Competenţe generale:
Cunoaşterea, analizarea şi adaptarea teoriilor antropologice la situaţiile
activităţii practice;
Implementarea/elaborarea principiilor unei comunicări interculturale,interumane eficiente;
Luarea deciziilor la nivel organizaţional;
Identificarea metodelor adecvate în activitatea profesională şi în cercetare;
Utilizarea tehnologiilor contemporane şi a limbilor de circulaţie
internaţională în colaborarea profesională;Program de master Antropologie• Competenţe specifice:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.

Identificarea, interpretarea şi respectarea valorilor, cutumelor, opiniilor,
nevoilor altor culturi, minorităţi naţionale, etnice, sociale, religioase;
Analizarea şi ierarhizarea relaţiilor sociale în baza cunoştinţelor din
domeniul antropologiei;Interpretarea şi aplicarea analizei comparative asupra simbolurilor, tradiţiilor,
ritualurilor din diverse culturi;
Identificarea relaţiilor de putere în cadrul diverselor organizaţii, instituţii,partide şi prognozarea evoluţiei structurilor de putere în cadrul acestora;
Elaborarea proiectelor, metodelor, mecanismelor pentru perfectarea imaginii
unei personalităţi, partid, organizaţii,Gestionarea crizelor de imagine, a conflictelor de ordin inter/intra organizaţional;
Influențarea opiniei publice în vederea obţinerii rezultatului scontat înconstruirea unei imagini de succes a organizaţiilor, personalităţilor;83

8.

Cunoaşterea şi interpretarea normelor sociale din punct de vedere al ştiinţei
antropologice;9. Contextualizarea simbolurilor, ritualurilor, valorilor în practica
antropologică;10. Analizarea acţiunii comunicative în contexte sociale diferite;
11. Interpretarea şi evaluarea mecanismelor de formare a riturilor politice,organizaţionale, culturale, a reprezentărilor şi stereotipurilor sociale;

3.3

Descrierea finalităților de studiu și a competențelor
Ciclul III –Studii superioare de doctorat• Competențe generale:
1.
2.
3.
4.
5.

Abilități de autoinstruire în vederea realizării unui studiu original;
Abilitatea de adaptare a realizărilor științifice din alte domenii la investigațiile
antropologice;
Selectarea metodelor eficiente de luare a unei decizii profesionale;
Utilizarea tehnologiilor contemporane în colaborarea profesională;Abilitatea de a lucra într-o echipă multidisciplinară de experți în domeniul
antropologiei;• Competențe specifice:1.
2.

Aplicarea metodelor antropologice în realizarea proiectului de cercetare;
Realizarea proiectelor de cercetare științifice aplicând cunoștințe dindisciplinele adiacente;
3. Racordarea concepțiilor antropologice la realitățile sociale contemporane;
4. Adaptarea realizărilor științifice din alte domenii la investigațiile
antropologice;5. Demonstrarea unui nivel ridicat de autonomie în luarea deciziilor
profesionale;
6. Aplicarea tehnicilor avansate în prezentarea cercetărilor elaborate;
7. Abordarea critică și sistemică a societății;8. Elaborarea și administrarea proiectelor sociale;
9. Respectarea principiilor deontologice și etice în procesul elaborării cercetării;10. Comunicarea rezultatelor obținute atât specialiștilor din domeniu, cât și
nonspecialiștilor.

3.4. Procese de consultare cu persoanele și instituțiile cheie(angajatorii, absolvenții, tinerii specialiști etc.)
Specialitatea Antropologie are o istorie relativ recentă în Republica Moldova.
Acesta este unul dintre motivele pentru care Planurile de învățământ, realizate pentru
Domeniul Antropologie sânt racordate cerinţelor procesului de la Bologna şi au fostelaborate în conlucrare cu universităţi de prestigiu în domeniu din Europa, Canada şi
SUA. În acelaşi timp, pentru specialiştii formatori ai specialităţii, parteneriatul interneste foarte important. Pentru ca specialitatea să poată funcţiona şi fi viabilă pe piaţa
muncii, specialiştii au determinat necesitatea ei şi deci deschiderea spre piaţa muncii.
84În baza concepţiei de pregătire a specialiştilor în domeniul Antropologiei, ce se discută
în cadrul catedrei de specialitate şi a Consiliului de calitate din cadrul Facultăţii se fac
propuneri pentru planul de studii. Aceste propuneri sânt discutate de către Comisiile
metodice şi aprobate în Consiliul profesoral al facultăţilor. În ultimă instanţă, cadrul
instituţional, care aprobă schimbările din planul de învăţământ este Senatul instituţiei. Deoarece studentul şi profesorul sânt cei doi actanţi ai procesului de învăţământ,iar în condiţiile actuale ale dezvoltării universităţilor se mizează pe accentuarea acestei colaborări, au fost întreprinse măsuri de implicare a studenţilor în managementul
calităţii studiilor, inclusiv şi în discutarea conţinutului planului de învăţământ. De
cele mai multe ori, însă, funcţionalitatea studiilor este sporită prin introducerea noilor discipline, inclusiv în categoria celor opţionale sau liber alese, care contribuie
considerabil la elaborarea unui demers didactic individual pentru studenţi.
În scopul prevenirii anacronismului în educaţie la nivel de catedră se promovează iniţiativele constructive orientate spre îmbunătăţirea, perfecţionarea disciplinelor
din planul de învăţământ. În acest scop se produce reeşalonarea lor sau renovarea
propriu-zisă, în funcţie de cerinţele pieţei muncii.

4.

VOLUMUL DE MUNCĂ ŞI ECTS

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 credite
120 credite
180 credite

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţământului
Superior în domeniul dat
Diferenţele majore în spaţiul european în ceea ce priveşte formarea profesională
iniţială în domeniul antropologiei ţin mai degrabă de prioritatea acordată unei sau
altei antropologii ramurale mai degrabă decât de diferenţe strategice de formare. În
Republica Moldova, ramura pe care o dezvoltăm, atât la nivel de domeniu de formare
profesională, cât şi ca domeniu de cercetare este dictată de necesităţile economice şisociale ale societăţii contemporane autohtone. Criza comunicării culturilor, pe de oparte, şi integrarea europeană pe de altă parte furnizează o adevărată piaţă de desfacere pentru specialiştii din domeniul antropologiei contemporane. Antropologia
istorică este privită în context naţional mai degrabă ca o disciplină sau modul îninteriorul planului de studiu, desemnat să formeze un anumit tip de competenţe şi
nicidecum o calificare în domeniul antropologiei. În facultăţile de Antropologie dinalte ţări (cum ar fi SUA sau Canada) se întâmplă altfel, din cauza cerinţelor societăţii
de a stabili contextul cultural şi comunicaţional al statului. Totodată, datorită faptului
că planurile de studiu au fost racordate cerinţelor europene în domeniu, vom accentua că sistemul de competenţe dezvoltat la primul ciclu este similar celor europene,85

diferenţele constituindu-se în baza specificul ţării noastre. Absolvenţii specialităţii
Antropologie lucrează în prezent în domenii diferite precum management cultural,marketing, publicitate, dezvoltare locală şi regională, formatori de imagine, etc.

5.

ÎNVĂȚAREA, PREDAREA ȘI EVALUAREA

Misiunea şi obiectivele catedrei responsabile de formarea profesională în domeniul antropologiei se reflectă în standardul educaţional/profesional care exprimă ansamblul de competenţe pe care le deţine specialistul format în cadrul domeniului(fapt demonstrat prin evaluările randamentului academic). Aprecierea standardului
educaţional/profesional ca finalitate a procesului de formare profesională iniţială nepermite să stabilim nişte criterii de evaluare clare şi creează un mecanism funcţional
prin care sânt corelate eficient toate elementele procesului de învăţământ - învăţarea,
predarea şi evaluarea. Promovarea dimensiunii europene prin învăţământ antrenează
o serie de consecinţe în tehnicile de predare - învăţare - evaluare. Accentuarea gradului de implicare al studentului în procesul didactic (prin volumul de muncă pretins
şi corelaţia dintre prezenţa în sălile de curs şi studiul individual, transpusă în credite
academice) necesită o revizuire a strategiei de evaluare şi de predare. Elaborarea
proiectelor individuale la diferite discipline, în cadrul Ciclului I, în scopul evaluării
competenţelor specifice şi instrumentale sau interpersonale sînt utilizate în cadrul
diferitor discipline nu numai ca instrument de evaluare, ci şi de învăţare, în realizarea acestuia fiind direct implicaţi cei doi parteneri ai actului educaţional: studentul
şi profesorul.
Proiectul individual se elaborează în cadrul cursului predat la un anumit nivel al
Ciclului I Licenţă sau Ciclul II Master (diferenţa de nivel este asigurată de complexitatea sarcinii de realizat şi volumul de lucru autonom pe care îl depune studentul şideci a competenţelor obţinute). Studentul îşi va alege un subiect de cercetare din conţinutul cursului sau studenţii unui grup academic vor lucra asupra diferitor aspecte
ale aceleiaşi teme. Realizarea proiectului individual are loc în trei etape, pe parcursulîntregului semestru. Primele două etape sânt dirijate de către responsabilul de cursşi constau în pregătirea teoretică a subiectului de cercetare, alegerea bibliografiei, a
metodelor de cercetare, a tehnicii de interpretare a datelor teoretice. A treia etapă este
una individuală şi permite studentului manifestarea creativităţii în aplicarea teoriei
studiate înainte. Astfel, împreună cu tutorele vor discuta planul de testare al ipotezelor şi îl vor pune în aplicare de sine stătător. Finalmente, proiectul individual va fi
prezentat în faţa grupului, care îi va oferi un feedback, legat de prezentarea acestuia.
Feedback-ul academic va fi oferit de către tutore la primul an de studii şi cu implicarea colegilor la anii următori. Evaluarea finală a proiectului constă din evaluarea
sumativă a muncii depuse la cele trei etape de realizare a proiectului, a capacităţii deanaliză şi sinteză a studentului, a creativităţii utilizate în determinarea experimentului. Nota obţinută la proiectul individual are pondere în formarea notei de semestru,
care constituie la rândul ei 60% din nota finală acordată.

86

Observaţie: pentru studiile la Ciclul II Master, tehnica proiectelor individuale
poate fi centrată pe probleme socio-economice şi situate pe orizontală, adică în spectrul interdisciplinar sau inter-modular.

Evaluarea randamentului academic
Evaluare profesor student
evaluarea în cadrul
seminarelor; lucrări
de control; referate;
programe de cercetare;dări de seamă; colocvii;
proiecte de an; examene
semestriale; examene delicenţă; teze de licenţă.

•

•

•
•

•

•
•

•
•

Evaluare profesor - profesor

Evaluare student - profesor

discutarea în cadrulşedinţelor Catedrei a
Planurilor de studii şia curriculum-urilor
disciplinare;discutarea în cadrul
Catedrei a textelor delecţii şi a altor materiale
didactice elaborate de către
profesori;discutarea formelor deajutor metodic a tinerilor
specialişti;frecventarea de către
şeful Catedrei şi decanul
Facultăţii a prelegerilor
şi orelor practice ale
profesorilor, urmată
de analiza lor în cadrulşedinţelor catedrei şiConsiliului facultăţii,inclusiv a lecţiilor predate
de profesorii de la altecatedre;frecventarea reciprocă decătre cadrele didacticeale Catedrei a cursurilor
teoretice şi practice;organizarea prelegerilor şi
seminarelor demonstrative;
acesului de instruirela Şedinţele catedrei şiîn cadrul Consiliului
profesoral al facultăţii;atestarea profesorilor;
discutarea problemelorce ţin de perfectarea
procesului de instruireîn cadrul comisiilor şi
consiliilor metodice,
Senatului U.S.M.

evaluarea cadrelor didacticede către studenţi în bazachestionarelor validate
în mod experienţial şi
experimental

87

6.

SPORIREA CALITĂȚII

Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea profesională inițială în domeniul Antropologie este de a realiza o formare profesională de calitate, de a forma
specialişti în antropologia socială , care vor fi competitivi pe piaţa muncii din ţarăşi de peste hotarele ei. Aderarea la procesul de la Bologna presupune o transformarea învățământului din unul informativ în unul formativ şi centrat pe student. Societatea contemporană impune cerinţe, care pot fi satisfăcute de către instituţiile deînvățământ numai printr-un sistem viabil de asigurare al calităţii. În acest sens, una
din direcţiile prioritare a procesului de învățămînt realizat în cadrul domeniului Antropologie o constituie asigurarea calităţii. Evaluarea calităţii se realizează în bazacîtorva indicatori de bază, care la rândul lor determină criterii pentru evaluarea altor
elemente ale procesului de învățământ: Evaluarea randamentului academic. Acest indicator presupune prezenţa unui întreg sistem de proceduri de evaluare ce are drept
scop constatarea calităţii produsului, competenţelor viitorilor specialişti. Evaluarea
resurselor şi condiţiilor didactico-metodice de realizare a procesului de învățămînt, evaluarea calităţii învățămîntului prin evaluarea activităţii profesorilor de către studenţi.
Această procedură are drept scop determinarea eficienţei studiilor prin prisma aprecierii făcute de către cei care beneficiază de serviciile oferite de către cadrele noastre
didactice.
Componenţa formativă se axează pe formare de competenţe şi nu pe transmiterede informaţii. Astfel curriculum-urile pentru cursuri sânt elaborate în corespondenţă
cu standardul socio-profesional şi adaptat la cerinţele pieţei muncii prin procesul deconsultanţă cu angajatorii. Totodată, instrumentul prin care este asigurată transparenţa studiilor este ECTS, implementat cu succes în Universitatea de Stat din Moldova. Creditele academice transferabile asigură accesul studentului la un cadru transparent al calificărilor şi mobilitate academică şi deschide perspective pentru instruirea
pe parcursul vieţii.
În cadrul facultăţii activează Comisia de Calitate care are sarcina de a superviza
activitatea cadrelor didactice şi realizarea eficientă a activităţii didactice în conformitate cu noile cerinţe şi standarde educaţionale, totodată una din sarcinile Comisiei decalitate ar fi explicarea şi implementarea noilor obiective educaţionale şi respectarea
acestora.

88

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior
DOMENIUL GENERAL DE STUDIU

31 ȘTIINȚE POLITICECADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

311 Şiinţe Politice

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVACOORDONAREA PROIECTULUIInstituţia/Funcţia/ titlu/grad
Organizaţia /PersoanaSemnătura
Dataştiinţific/ didactic
structura
Instituţii de învăţămînt care asigură pregătirea în domeniu / membri ai grupului de
lucru
USM
Solcan A.
Decan FRIŞPA/1.
doctor/conferenţiar
universitarMoşneaga V. Şef-catedră Ştiinţe
2.
Politice/doctor hab./prof. univ.
Universitatea de Laiu N.
Prorector/dr.,conf.
Studii Politiceuniv
3.
şi Economice
Europene
Pareteneri sociali
Partidul Liberal- Filat V.,
Democrat dinpreşedinte
Moldovaal Partidului
1.
LiberalDemocrat din
MoldovaN/o2.

Institutul deAnaliză şi
Consultanţă
Politică
,,POLITICON’’Ţăranu A.

Director/dr.,conf.
univ.

Coordonator elaborare:Moşneaga Valeriu, dr. hab. prof. univ.
Saca Victor, dr. hab., prof. univ.
Stan Valentina, dr., conf. univ.
Rotaru Liliana, dr., conf. univ.
Colaţchi Angela, dr., conf. univ.

1.
INTRODUCERE ÎN DOMENIUL DE FORMARE
PROFESIONAIĂ.
1.1. Descrierea generală a domeniului Ştiinţe Politice.
Ştiinţa politică studiază toate procesele şi fenomenele politice, legităţile şi tendinţele acestora, impactul lor asupra societăţii. Politica, fiind un subsistem al sistemuluisocial global, joacă un rol deosebit în funcţionarea acestuia, datorită influienţei asupra altor subsisteme. Ştiinţa politică se axează pe studierea modului de organizare
şi de conducere a societăţii, de acţionare în vederea realizării intereselor, obţinerii,
distribuirii şi realizării puterii politice. Ea cuprinde problematica cu privire la formarea şi funcţionarea sistemului politic şi regimului politic, mecanismele realizării
puterii politice, activitatea partidelor politice, grupurilor de interes şi de presiune,rolul societăţii civile, formarea culturii politice, participarea politică şi influenţarea
proceselor politice.
Scopul general de pregătire a specialiştilor în domeniu se axează pe studierea
teoriilor politice, analiza proceselor şi fenomenelor politice din lume şi Republica
Moldova, generînd o viziune teoretică şi praxiologică amplă asupra domeniului politic contemporan. Obiectivul general al pregătirii specialiştilor în domeniul ştiinţelor
politice rezidă în necesitatea unor cadre calificate, capabile să evalueze în mod adecvat realitatea politică, să elaboreze propuneri privind perfecţionarea şi optimizarea
fenomenelor şi proceselor politice contemporane. Specificul domeniului de formare
constă în aplicabilitatea teoriilor politice la contextul socio-cultural al spaţiului autohton şi furnizarea pe piaţa muncii a specialiştilor de înaltă calificare în domeniulştiinţei politice. Ştiinţele politice, prin esenţa lor, asigură un apel la cadru interdisciplinar de pregătire.
Programul de formare profesională este fundamentat pe baza unui plan de învăţămînt, care cuprinde următoarele categorii de module: a) Module care asigură opregătire generală în domeniile politologice, sociologice, istorice, logice, psihologice,pedagogice, module menite să formeze competenţe sistemice, aplicabile atît domeniului, cît şi vieţii sociale ale absolventului; b) Module care asigură pregătirea teoretică
de specialitate, poziţionate în anii I şi II (Metateoria politică, Etnopolitologie, Elitologie), ce au ca obiectiv formarea competenţelor specifice domeniului; c) Module cu
caracter practic-operaţional şi de aplicabilitate curentă, distribuite în anii II şi III (cudiscipline: Comunicare politică, Interese şi Relaţii politice, Imagologie, Marketing
politic, Psihologie politică, Relaţii publice, Procese migraţionale, Minorităţi etnice şinaţionale) care vin să formeze competenţe ce ţin de aplicarea cunoştinţelor obţinute.
Planul de învăţămînt cuprinde disciplinele fundamentale prevăzute pentru această specialitate, precum şi alte discipline menite să completeze pregătirea generală saude specialitate a viitorilor specialişti în Ştiinţe Politice. Pregătirea teoretică şi practică a studenţilor este organizată în conformitate cu cerinţele pieţei muncii. Obţinerea competenţelor este concepută prin două modalităţi: obligatorie, care vine să
asigure pregătirea teoretică de specialitate şi practică, opţională determinată de libera
alegere a studenţilor în funcţie de interesele specifice. Potenţialul didactico-ştiinţi92

fic al instituţiei prevăzut pentru a acoperi cursurile respective permite în mare măsură să asigure pregătirea specialiştilor în domeniul ştiinţelor politice. Totodată, în
procesul formarii specialiştilor în domeniul politic, prin intermediul colaborărilor,
este implicat cadrul didactico-ştiinţific a unor instituţii din SUA, Franţa, Germania,
ceea ce permite coordonarea programelor educaţionale în domeniul dat în scopulîmbunătăţirii acestora.
1.2

Caracteristici-cheie

NivelulDuratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare

Condiţii deacces

Precondiţii

Stagii depractică

Licenţă (ciclul I)

Master (Ciclul II)

Doctorat

3 ani

2 ani

3 ani (4 ani)

180 credite

120 credite

180 credite–– Învăţămînt cu
frecvenţa la zi–– - Învăţămînt cu
frecvenţa la zi–– Diploma de BAC;–– Diploma destudii medii despecialitate;–– Diploma de licenţă
–– Achiziţionarea
prerechizitului aînvăţămîntului
preuniversitar
necesarpentru realizarea
finalităţilor
programului destudii la ciclul I
al învăţămîntului
superior.

–– Învăţămînt la zi;–– Învăţămînt
cu frecvenţă
redusă (4 ani)–– Diploma de master;–– Diploma
echivalentă

–– - Diploma delicenţă;–– - Diploma
echivalentă;–– - Diploma de master–– Achiziţionarea–– Achiziţionarea
prerechizitului
prerechizitului
necesar pentru
necesar pentru
realizarea
realizarea
finalităţilor
finalităţilor
programului deprogramului destudii la ciclul II
studii la ciclul III
al învăţămîntului
al învăţămîntului
superior
superior;–– Capacităţi de
Aptitudini dea transpune în
cercetare;activitatea practică –– Examen decele studiate laadmitere.
nivelul exigenţelor
performante;–– Examen deadmitere.
Cu titlu obligatoriu (15- Cu titlu obligatoriu (10 nu se realizează
20 credite)credite)93

Evaluarea pe parcursul Evaluarea pe parcursul Evaluarea se efectuează
studiilor la ciclul I se
studiilor la ciclul II se
prin:realizează prin:realizează prin:
1. Susţinerea
1. Evaluarea iniţială1. Evaluarea iniţială
examenelor la
diagnostică care
care se efectuează lalimba străină şi
se efectuează laînceputul derulării
informatică;începutul derulării
fiecărui curs pentru 2. Susţinerea afiecărui curs pentru
a stabili gradul
2 examene laa stabili gradulde cunoştinţe
specialitate;cunoştinţelor şişi competenţe
3. Susţinerea a 3
competenţelor
profesionale ale
referate ştiinţifice lastudenţilor;masteranzilor
tema cercetării (cîte2. Evaluarea curentăformate la ciclul I deun referat ştiinţific
formativă realizată
studii.
pe
prin participarea la 2. valuarea curentăan)seminare, efectuarea
formativă realizată
lucrărilor deprin participarea laReguli decontrol, elaborarea
seminare, efectuarea
examinare şi
proiectelorlucrărilor deevaluareindividuale la diferite
control, elaborarea
discipline, evaluarea
proiectelorlucrului individual alindividuale la diferite
studenţilor conformdiscipline, evaluarea
cerinţelor curriculare
lucrului individual
la fiecare disciplină;al masteranzilor
3. Evaluarea finalăconform cerinţelor
sumativă, carecurriculare la fiecare
evaluează realizarea
disciplină.
finalităţilor la fiecare 3. Evaluarea finalăunitate de curs;sumaţivă, care
4. Evaluarea stagiilor
evaluează realizarea
de practică,finalităţilor la fiecare
menite să dezvolteunitate de curs;
competenţele
4. Evaluarea stagiului
sistemice.
de practică amasteranzilor.
1. Examen de licenţă:Susţinerea tezei deSusţinerea tezei de–– la disciplina
master.
doctor.
fundamentală;Modalitate–– la disciplina dede evaluare
specialitate;
finală
2. Susţinerea tezei delicenţă.
Certificare

Diploma de licenţiat înştiinţe politice.

Diploma de master înştiinţe politice.

94

Diploma de doctor înştiinţe politice

Licenţiat în ştiinţe
Titlu acordat politice

Drepturipentruabsolvenţi

Autorizarea
programelor,
Organul
responsabil

Master în ştiinţe
politice–– A aplica pentru–– A aplica pentru
programe de master;
programe de–– A aplica pentru
doctorat;
programe de–– A aplica pentru
formare continuă;programe de–– A se angaja în
formare continuă;cîmpul muncii.
–– A se angaja încîmpul muncii.

–– A aplica pentru
programe depostdoctorat;–– A aplica pentru
programe deformare continuă;–– A se angaja încîmpul muncii.

Ministerul EducaţieiANACIPANACIP

Ministerul EducaţieiANACIP

2.

TITLURI (CALIFICĂRI) ŞI OCUPAŢII

2.1

Descrierea calificării

CiclulDoctor în ştiinţe
politice

Titluri acordate/ componente specifice

Licenţiat în ştiinţe politice. Rezultatele corespunzătoare
nivelului 6:–– Cunoştinţe avansate în domeniu ştiinţelor politice,
implementarea lor în activitatea politică;–– Abilităţi avansate de control şi inovaţie,Ciclulnecesare pentru a rezolva probleme complexe
I - Studii
şi imprevizibile în domeniu ştiinţelor politice;superioare –– Posedarea metodologiei planificării
activităţii politice;de licenţă–– Elaborarea, discutarea, adoptarea deciziilor
privind activitatea politică şi asumarea
responsabilităţii pentru decizii luate;–– Formularea soluţiilor de eficientizare
a activităţii politice.

95

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework(EQF)

6

Master în Ştiinţe Politice. Rezultatele corespunzătoare
nivelului 7:–– Cunoştinţe avansate specializate în
domeniu ştiinţelor politice care implică
înţelegerea critică a teoriilor şi principiilor
a fenomenelor şi proceselor politice;––
Stabilirea priorităţii studiilor interdisciplinare în
Ciclulcercetările ştiinţifice din domeniul teoriei politice;
II - Studii–– Abilităţi de rezolvarea problemelor de cercetaresuperioare
şi inovaţie în domeniul ştiinţelor politice;de master –– Gestionarea proceselor politice cenecesită noi abordări strategice;–– Asumarea responsabilităţii pentru
finalităţile proceselor politice gestionate,revizuirea performanţelor gestionării;–– Prognozarea evoluţiei procesului politic;–– Generalizarea activităţii practice a actorilor politici.

7

Doctor în Ştiinţe Politice. Rezultatele corespunzătoare
nivelului 8:–– Cunoştinţe la cel mai avansat nivel
in domeniu ştiinţelor politice;
Ciclul III––
Abilităţile cele mai avansate în domeniu- Studiiştiinţelor politice, inclusiv abilitatea de sinteză şisuperioare
evaluare a proceselor şi fenomenelor politice;de doctorat –– Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate,
inovaţie, autonomie, de integritate ştiinţifică şi
profesională şi a unui angajament susţinut pentru
dezvoltarea de noi idei de tip social-politic.

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul ştiinţelor politice(clasificatorul unic al funcţiilor publice, nomenclatorul profesiilor /clasificatorul ocupaţiilor)
NivelulCiclul
I - Studii
superioarede licenţă

Domeniulde formare
profesională

Ştiinţe
politice

Specialitatea

Politologie

96

Ocupaţii tipice–– formator în domeniulştiinţelor politice;–– coordonator de programe;–– consultant în ONG-uri;–– funcționar public în APC și APL;–– funcționar de partid;–– asistent al deputatului;–– secretar-referent;–– personal didactic în învăţămîntul
preuniversitar gimnazial

CiclulII - Studii
superioarede masterCiclul III- Studiisuperioare
de doctoratŞtiinţe
politiceŞtiinţe
politice

Programede master în
problematica:
1. Sisteme
politice
2. Instuții
politice
3. Procese
politice
4. Culturii
politicii
5. Conștiinței
și ideologiei
politice
6. Gestionării
proceselor
politice–– politolog;–– analist politic–– cercetător-stagiar în ştiinţe politice;–– consultant;–– funcționar public în APC și APL;–– funcționar de partid;–– asistent al deputatului–– colaborator la diferite niveluri
in formaţiuni politice sisociale, ONG-uri;–– cercetător în ştiinţele politic;–– conducător de organizaţii
neguvernamentale şi umanitareşi alte organizaţii similare;–– consilier organizaţie politică;–– consilier în instituții de stat–– manager (în serviciile de informaţii şi
reclamă politică);–– asistent universitar

Politologie–– expert în managementul
politic, marketing politic;–– consultant manager de partid;–– colaboratori ştiinţifici în politologie;–– conferenţiar universitar;–– consilier de stat;–– conducător in structurile de stat;–– profesor universitar;–– conducător în instituţiile deînvăţămînt superior;–– cadru didactico-științific.

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare

Prin specificul său interdisciplinar şi influenţa asupra stării societăţii contemporane, domeniul ştiinţelor politice contribuie la formarea competenţelor în majoritatea
domeniilor sociale şi umanistice, cum ar fi: dreptul, management politic, asistenţa
socială şi a alte domenii. Drept componentă umanistă la domeniile respective ar putea servi cursurile: Teoria politică; Democraţia: teoria şi practica; Istoria gîndirii politice; Antropologia şi Filosofia politică; Managementul politic, şi altele. Disciplinele
nominalizate contribuie la formarea competenţelor privind aprecierea fenomenelor
politice şi instrumentele de participare la procesele politice; la dezvoltarea unor competenţe pentru sfera conducerii bazate pe cunoaşterea şi aplicarea normelor de dreptşi tehnicilor moderne de conducere.

97

3. FINALITĂŢI DE STUDIU ŞI COMPETENŢE
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă:• Competenţe generale :
1.
2.
3.
4.
5.

Abilitatea de a prezenta şi argumenta utilitatea teoriilor politice pentru
activitatea actuală practică;Posedarea noilor tehnologii informaţionale în sfera politică şi implementarealor în practica;
Argumentarea propriei poziţii în luarea unei decizii profesionale;
Abilitatea de a se adapta noilor situaţii sociale şi circumstanţelor cerute deevoluţia activităţii politice;
Cultivarea sentimentului demnităţii în stabilirea relaţiilor interpersonale lanivelul colectivului profesional sau comunităţii naţionale.
• Competenţe specifice:

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.

Identificarea mecanismelor de implementare a cunoştinţelor în activitatea
politică;Planificarea şi prognozarea activităţii politice;
Identificarea soluţiilor de eficientizare a activităţii politice;
Abilităţile de pregătire, discutare şi adoptare a deciziilor privind activitatea
politică;Organizarea controlului privind procesul politic;
Utilizarea stilurilor eficiente de conducere;Elaborarea proiectelor de cercetare în domeniul politic;
Evaluarea activităţii politice în contextul exigenţelor contemporane;Conştientizarea necesităţii instruirii profesionale continuie;
Utilizarea metodelor adecvate cercetării fenomenului politic;
Aplicarea formelor şi metodelor eficiente de control a proceselor politice;
Formularea metodelor de influenţare a procesului politic;
Utilizarea diverselor modalităţi de perfecţionare profesională;Abilităţi de utilizare a limbajului politic şi perfecţionarea lui;Cunoaşterea şi înţelegerea particularităţilor realităţii politice;

98

99

4
6
6

F
F
S
S

5
4
4
6
4
6
5
2
3

F
S
S
F
S
S
S
S
S

5

6

S

6

5

F

F

6

F

Istoria gîndirii politice
Teoria politică
Tehnologii de formare a imaginii şi PR politic
Democraţia:teoria şi practica
Integrarea europeană
Stasiologia
Conflictologia
Sociologia politică
Metateoria politică
Etnopolitologia
Elitologia
Marketing politic
Drept constituţional şi instituţii politiceSocializarea politică
Interese şi relaţii politice
Sisteme electorale contemporane
Societatea civilă
Etica profesională
F

6

Comnponenta
modululuiNr.
credite
ECTS

+

+

2

+

+

+
+ +

+
+ +

+

+
+

+
+ +
+

+

1

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

3
+

5

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+
+
+

+
+
+
+

+

+ +
+
+
+

+
+

+ +

+
+
+
+ +
+

+

+

+

9 10 11 12 13 14 15

+
+ +

+

+ +

+

+

8

+ +

7

+ +
+
+
+ +
+
+

+
+
+

+
+
+
+
+

+

6

+
+ + +

+

+ +

+

4

Corelaţia „finalităţi de studiu şi competenţe - curriculum” pentru Ciclul I Licenţă

Modulul/Finalităţile de studiu

3.2

Ciclul II – Studii superioare de master:• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.

Capacitatea de analiză şi sinteză a informaţiei ce vizează fenomenul politic;
Capacitatea de a planifica activitatea de gestionare profesională în domeniul
politic;
Abilităţi de a integra cunoştinţele în funcție de complexitatea sistemelor și
proceselor politice;
Abilitatea de a lucra într-o echipă multidisciplinară de experţi în domeniul
vizat;
Spirit de iniţiativă şi creativitate în activitatea profesională de consiliere în
domeniul politic;
Capacitatea de implementare a instrumentului de cercetare a cîmpului politic• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
problematica:––

Sistemelor politice• Identificarea factorilor ce influențează funcționalitatea sistemelor
politice;• Analiza și compararea capacităților de dezvoltare și consolidare asistemelor politice;• Evaluarea eficienței funcționării sistemelor politice;• Prognosticarea dinamicii sistemelor politice.

––

Instituțiilor politice• Determinarea particularităților funcționării instituțiilor politicecontemporane;• Analiza dimensinilor conceptuale și structurale ale instituțiilor politice;• Elaborarea și adaptarea strategiilor de eficientizare a funcționării
instituțiilor politice;• Planificarea activității instituțiilor politice.

––

Proceselor politice• Cercetarea dinamicii proceselor politice;• Aplicarea diverselor metode și tehnici de analiză a proceselor politice;• Formularea propunerilor și recomandărilor privind eficientizarea
proceselor politice;• Proiectarea tendințelor și scenariilor de evoluție a proceselor politice;––

Culturii politice• Determinarea specificului culturii politice autohtone;• Analiza corelației dinter componentele structurii culturii politice;• Elaborarea de politici pentru creșterea nivelului de cultură politică îndiferite segmente sociale;• Elaborarea propunerilor și recomandărilor pentru sporirea gradului decultură politică a actorilor politici.
100

––

Conștiinței și ideologiei politice• Identificarea factorilor ce determină nivelurile conștiinței politice;• Aplicarea diverselor metode de analiză și evaluare a conștiinței politiceîn condițiile societății în schimbare;• Utilizarea criteriilor științifico-practice pentru evaluarea cîmpului
ideologic a partidelor politice;• Adaptarea și raționalizarea programelor politice în concordanță cu
cerințele și necesitățile dezvoltării societății.

––Gestionării proceselor politice• Determinarea provocărilor și riscurilor proceselor politice actuale;• Elaborarea și utilizarea modalităților eficiente de gestionare a proceselor
politice;• Formularea și coordonarea unor planuri de acțiuni în sfera politică;• Utilizarea metodelor performante în formularea politicii de persoane în
domeniul politic.

Capacitatea de implementare a instrumentului de cercetare a cîmpului politic.
1.

Implementarea în practica a mecanismelor de planificare şi gestionare aactivităţii politice;
2. Evaluarea critică a muncii prestate în managementul politic;
3. Identificarea factorilor care influenţează eficienţa activităţii politice;
4. Aplicarea diverselor forme de comunicare în activitatea politică;5. Adaptarea strategiilor de bună guvernare la condiţiile schimbătoare arealităţii politice;
6. Elaborarea strategiilor de soluţionare a problemelor politice;
7. Elaborarea criteriilor de evaluare a activităţii şi riscurilor politice;
8. Utilizarea metodelor performante în promovarea politicii de personal însfera politică;9. Formularea propunerilor şi recomandărilor privind eficientizarea activităţii
politice;
10. Adaptarea formelor de comunicare la circumstanţe concrete în lucrul cu
cadrele din domeniul politic;

Ciclul III – Studii superioare de doctorat:• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.

Posedarea competenţelor ciclului II;
Utilizarea abilităţilor de a realiza independent o cercetare;
Posedarea abilităţilor de a comunica cu experţi din alte domenii;
Demonstrarea abilităţilor de activitate în cadrul instituţiilor internaţionale;
Posedarea capacităţii de a lua decizii strategice într-un mediu complex.

101• Competenţe specifice:
1.
2.
3.
4.
5.
6.

Cercetarea independentă a fenomenelor şi proceselor politice;
Selectarea metodelor eficiente de cercetare a fenomenului politic;
Aplicarea gîndirii critice şi ştiinţifice în cercetarea proceselor politice;
Implementarea proiectelor care prezintă inovaţii ştiinţifice;Responsabilitatea pentru calitatea lucrului efectuat;
Utilizarea celor mai avansate cunoştinţe teoretice şi practice în domeniulştiinţelor politice;
7. Utilizarea formelor de comunicare adecvate prin adaptarea lor la diversitatea
circumstanţelor concrete;
8. Posedarea capacităţii de stabilire a noilor metodelor de cercetare ştiinţifică;9. Utilizarea metodologiei moderne de cercetare în domeniul politic;
10. Aplicarea cunoştinţelor şi trecerea de la teorie la practică;3.3. Proces de consultare cu persoanele si instituţiile cheie (angajatorii,
absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
În procesul elaborării, CNC a fost consultat cu persoanele şi instituţiile cheie,
implicate nemijlocit în activitatea din domeniul politic. Procesul de consultare s-aefectuat în următoarele direcţii:–– Consultarea în mediul academic intern. În scopul perfecţionării dispoziţiilor
CNC, s-a efectuat discutarea lui în cadrul şedinţelor de catedră, consiliilor
facultăţii;–– Consultarea în mediul academic extern. Conlucrarea cu instituţiile şi organizaţiile de profil din alte ţării a permis schimbul de experienţă în domeniul dat;–– Consultarea în mediul studenţilor, cît noi înmatriculaţi, atît şi a absolvenţilor.
Prin intermediul sondajelor s-a efectuat cercetări în ceea ce priveşte aşteptările
studenţilor şi realizarea lor;–– Consultarea în mediul angajatorilor. În scopul oferirii posibilităţii absolvenţilor
de a deveni competitivi pe piaţa muncii şi de a se angaja ulterior în cele maidiverse instituţii de profil, private şi de stat, s-a efectuat elaborarea şi perfecţionarea programelor de studii în concordanţă cu cerinţele înaintate de angajatori.
Persoanele şi instituţiile nominalizate au apreciat Cadrul calificărilor ca fiind unulbinevenit şi necesar nu numai pentru instituţiile de învăţămînt superior, care pregătesc specialişti în domeniul politic, dar şi pentru instituţiile angajatori, care vor folosi
exigenţele expuse faţă de pregătirea profesională a angajaţilor în procesul de evaluare
a activităţii lor practice.

102

4.

Volume de muncă si ECTS

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat in credite ECTS:
CiclulI credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului

I- Licenţa

180 credite

II - Master120 credite

III - Doctorat

180 credite

4.2 Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul politic
Sistemului european al învăţămîntului superior în domeniul politic îi este proprieo anumită omogenitate condiţionată de rigorile regimului democratic de organizareşi funcţionare a sistemului politic. Studenţii au posibilitate să beneficieze atît de cursuri obligatorii, cît de un larg spectru de cursuri opţionale care derivă din necesitateaformării anumitor competenţe la viitorii specialişti. O atenţie deosebită se acordă
stagiilor de practică în instituţiile politice, în cadrul cărora studenţii practicanţi exercită funcţii concrete şi sînt implicaţi nemijlocit în activitatea politică. În organizarea
stagiilor de practică un rol deosebit le revine angajatorilor care în colaborare cu instituţiile de învăţămînt planifică şi realizează stagiile. În scopul elaborării planului deinstruire la specialitatea Politologie au fost consultate curricule şi planuri de instruire
la universităţile din mai multe state ale lumii (SUA, România, Estonia, Franţa, Polonia, Rusia şi Ucraina). Planurile de instruire la specialitate din domeniul politic ale
universităţilor din Cluj „Babeş Bolyai”, din Sibiu „Lucian Blaga”, Şcoala Naţională
de Studii Politice şi Administrative din Bucureşti au avut un impact mare asupra
suportului teoretic şi didactic. Însă, a fost creat un plan original de studii care reflectă
specificul şi tradiţia naţională a Republicii Moldova.
Unele aspecte ale pregătirii specialiştilor pentru domeniul politic în Republica
Moldova cer o convergenţă mai strînsă cu practicile Europene. În acest context, instituţiile de învăţămînt superior preocupate de pregătirea cadrelor în domeniu urmează
să stabilească unele cerinţe comune faţă de pregătirea profesională a specialiştilor
pentru domeniul politic, funcţie care îi revine Cadrului Naţional al Calificărilor.

5.

Învăţarea, predarea şi evaluarea

Proiectarea conţinutului programului de formare profesională inţiată la specialitatea Politologia se face din perspectiva finalităţilor studiilor şi prevede atît pregătirea teoretică a specialistului, precum şi cultivarea aptitudinilor practice. Conţinutul
competenţelor proiectate constituie rezultatul colaborării dintre instituţia de învăţămînt superior cu angajatori, care reprezintă expresia conexiunii funcţionale dintre
cererea şi oferta de pregătire a cadrelor şi condiţia integrării ulterioare a specialistuluiîn activitatea politică.

103

Formele de organizare a procesului de învăţămînt la specialitatea Politologia sînttradiţionale studiilor universitare (cursul şi seminarul, stagiile de practică), dar formarea profesională în domeniul politic presupune deschidere înnoirilor şi receptivitate atît la evoluţia tehnologiilor educaţionale, cît şi la inovaţiile din practica politică.
Conţinutul se va selecta din perspectiva realizării finalităţilor şi se va realiza prinunităţi de curs şi module.
Aprecierea standardelor educaţionale / profesionale ca finalitate a procesului deformare profesională iniţială, permite stabilirea unor criterii de evaluare clare şi creează un mecanism funcţional în care sînt corelate eficient toate elementele procesuluide studii: învăţarea, predarea şi evaluarea. Promovarea dimensiunii europene prin învăţămînt antrenează o serie de consecinţe în tehnicile de predare - învăţare - evaluare.
Accentuarea gradului de implicare al studentului în procesul didactic, prin volumul
de muncă pretins şi corelaţia dintre prezenţa în sălile de curs şi studiul individual,transpusă în credite academice, necesită o revizuire a strategiei de predare şi evaluare.
Ea se realizează prin elaborarea proiectelor individuale la diferite discipline, în cadrul Ciclului I şi Ciclului II. În scopul formării competenţelor specifice şi instrumentale se utilizează diferite discipline, în procesul fiind direct implicaţi doi parteneri ai
actului educaţional: studentul şi profesorul. Competenţe dezvoltate: a) capacitatea deanaliză şi sinteză; b) capacitatea de aplicare a cunoştinţelor obţinute; c) capacitatea
de adaptare a metodelor de cercetare tipului de studiu în domeniul politic; d) capacitatea de a învăţa.
Pentru a determina măsura în care obiectivele procesului de formare a specialistului în domeniul politic au fost atinse, precum şi eficienţa metodelor de predare-învăţare la nivelul instituţiei de învăţămînt se aplică următoarele strategii de evaluare:evaluarea iniţială, evaluarea formativă şi evaluarea finală.
Evaluarea iniţială se face la începutul unei etape de instruire cu scopul stabilirii
nivelului de pregătire anterior al studenţilor. Se identifică nivelul achiziţiilor iniţiale ale studenţilor în termeni de cunoştinţe, competenţe şi abilităţi, se efectuează în
scopul asigurării premiselor realizării obiectivelor propuse pentru etapa următoare.
Evaluarea curentă / formativă realizează o diagnoză asupra rezultatelor unei perioade încheiate de învăţare, cercetează măsura în care studenţii încorporează şi aplică
informaţiile transmise. Este axată pe proces, ce se face pe parcursul învăţării, la finele
unei unităţi de conţinut.
Evaluarea finală se realizează la sfîrşitul perioadei de formare şi analizează cunoştinţele pe care studenţii şi le-au însuşit în acea perioadă. Stabileşte gradul în care au
fost atinse finalităţi generale propuse. Se concentrează asupra aplicării unor cunoştinţe de bază, ale demonstrării unor abilităţi importante dobîndite de studenţi într-o
perioadă mai lungă de instruire. Evaluarea finală se realizează în sesiuni programate
semestriale.

104

6.

Sporirea calităţii

Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea profesională iniţială în domeniul politic este de a realiza o formare profesională de calitate, de a forma specialişti
performanţi pentru sfera politică, care vor fi competitivi pe piaţa muncii din ţară şide peste hotarele ei. Aderarea la procesul de la Bologna presupune o transformare aînvăţămîntului din unul informativ în unul formativ şi centrat pe studentul înzestrat
cu o calificare compatibilă şi competenţe adecvate atît pentru sporirea gradului deangajare a absolvenţilor, cît şi pentru crearea posibilităţii de a reveni în cadrul universitar pentru aşi continua studiile. Societatea contemporană impune cerinţe, carepot fi satisfăcute de către instituţiile de învăţămînt numai printr-un sistem viabil deasigurare a calităţii. În acest sens, una din direcţiile prioritare a procesului de învăţămînt realizat în domeniul politic o constituie asigurarea calităţii.
Evaluarea calităţii se realizeazăde către Comisia de asigurarea a calităţii în bazacîtorva indicatori de bază, care la rîndul lor determină criterii pentru evaluarea altor
elemente ale procesului de învăţămînt, cum ar fi: evaluarea randamentului academic, indicator care presupune prezenţa unui întreg sistem de proceduri ce au drept
scop determinarea calităţii produsului, competenţelor viitorilor specialişti; asigurarea funcţionării achiziţiilor academice; evaluarea resurselor şi condiţiilor didacticometodice de realizare a procesului de învăţămînt, calitatea curriculei universitare prinmonitorizarea sistematică şi autoevaluare care presupune aprecierea performanţelor didactice şi condiţiilor de realizare a procesului didactic; evaluarea calităţii învăţămîntului prin aprecierea activităţii profesorilor în cadrul catedrei şi de către studenţi,procedură care are drept scop determinarea eficienţei studiilor prin prisma aprecierii
făcute de către cei care beneficiază de serviciile oferite de către cadrele didactice. Procesul ridicării nivelului prestaţiei academice este unul participativ, complex, dinamic,
antrenînd investiţia intelectuală a decanilor, şefilor de catedră. A comisiei de calitateşi a profesorilor notorii. Schimbul de experienţă, asistările reciproce, cursurile deinstruire a cadrelor axate pe aspecte inovatoare în proiectarea didactică, organizarea
eficientă a actului de instruire, fac parte din politica de ridicare a calităţii predării.
Componenta formativă generează o altă viziune şi asupra curriculei universitare, care se axează înainte de toate pe formarea conceptualizarea disciplinei prin
imbunătăţirea interdisciplinarităţii şi trans-disciplinarităţii, concetrarea pe domenii
complexe sau conexe, formarea de competenţe şi nu pe transmiterea de informaţii.
Implicarea partenerilor sociali în elaborarea curriculei pe specialităţi face parte dindomeniul relaţiilor dintre instituţiile de învăţămînt şi societate şi reprezintă reformarea şi restructurarea procesului actual de studii prin simbioza dintre cercetare si experienţă. Astfel, curriculum-urile pentru cursuri sînt elaborate în corespundere cu
standardele socio-profesionale şi adaptate la cerinţele pieţei muncii prin procesul deconsultanţă cu angajatorii. Totodată, instrumentul prin care este asigurată transparenţa studiilor este ECTS. Calitatea evaluării este ajustată modernizărilor curriculare,
adaptată obiectivităţii, imparţialităţii şi corectitudinii în evaluare. Creditele academice transferabile asigură accesul studentului la un cadru transparent al calificărilor
prin mobilitatea academică şi deschide perspective pentru instruirea continuă peparcursul vieţii,cooperarea şi flexibilizarea studiiloir superioare.
105

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul IiI – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

312 Relaţii internaţionale

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonator elaborare:

Teosa V.,
doctor habilitat,
profesor universitar.

1.

Introducere în domeniul de formare profesională

1.1. Domeniul de formare profesională Relaţiile Internaţionale
1.1. Domeniul de formare profesională Relaţiile Internaţionale care face parte dindomeniul general de studiu Ştiinţe Politice, vizează interacţiunea dintre actorii dreptului internaţional – statele, utilizînd metode şi concepte proprii ştiinţelor sociale,
economice şi dreptului. Pregătirea în cadrul domeniului Relaţiilor Internaţionale este
menită să asigure unicitatea unei ştiinţe prin care interacţiunea dintre state este studiată din perspective multidisciplinare, generînd o viziune teoretică şi praxiologică
asupra sistemului internaţional.
Interesul pentru conceptul de „relaţii internaţionale” este deosebit pentru Republica Moldova ţinînd cont de faptul că statul nostru face eforturi pentru a se afirma
pe arena internaţională. În acest context, misiunea domeniului de formare profesională Relaţii Internaţionale constă în pregătirea unor specialişti calificaţi, capabili săefectueze practic munca diplomatică de reprezentare şi promovare a intereselor statului, precum şi realizarea unei analize a relaţiilor interstatale. Specificul domeniuluide formare constă în aplicarea teoriilor relaţiior internaţionale la condiţiile istorice,
geografice, politice ale Republicii Moldova, astfel încît specialiştii să cunoască foartebine realităţile din ţara lor. Domeniul Relaţiilor Internaţionale, prin esenţa sa, asigură
apelul la cadrul interdisciplinar de pregătire.
Scopul general al domeniului de formare profesională Relaţiile Internaţionale constă în pregătirea viitorilor specialişti în domeniul relaţiilor internaţionale. Obiectivele
generale ale domeniului sunt: pregătirea universitară şi postuniversitară în sfera relaţiilor internaţionale; formarea profesională care îmbină aspecte sociale, culturale,civice necesare pentru a răspunde adecvat, prompt şi instantaneu la necesităţile realizării practice a politicii externe a Republicii Moldova în condiţii contemporane, laprovocările şi cerinţele lumii globale şi ale proceselor europene de integrare. Realizarea acestor obiective sînt legate de necesităţile statului nostru, luînd în consideraţie
faptul că Republica Moldova depune eforturi pentru a se afirma pe arena internaţională. Programul are ca finalitate pregătirea specialiştilor în domeniul relaţiilor internaţionale, care posedă cunoştinţe teoretice, capacităţi de analiză şi explicare a relaţiilor internaţionale, abilităţi teoretico-practice din domeniul serviciului diplomatic şi
activităţii în cadrul organizaţiilor internaţionale.
Direcţiile prioritare de pregătire ale specialiştilor sunt: teoria relaţiilor internaţionale, studii regionale, procese globale, studii diplomatice, studii europene şi politică
externă. Obţinerea cunoştinţelor în aceste domenii are loc prin intermediul studiilor
pe cicluri: ciclul I - licenţă, ciclul II - master, ciclul III – doctorat.
Ciclul I - licenţă constituie arealul de angajare al absolvenţilor în calitate de: agent
consular, specialist ]n cadrul structurilor statale de profil, asistent comentator politic,
asistent expert analist, asistent consultant în direcția relații externe, asistent proiecte
în cadrul programelor internaționale, responsabil sector protocol în cadrul companiilor străine.

108

Programul de formare profesională este fundamentat pe baza unui plan de învăţămînt care cuprinde următoarele categorii de module: a) Module care asigură opregătire generală în domeniile politologie, istorie, sociologie, comunicare şi sîntmenite să formeze competenţe sistemice aplicabile atît domeniului, cît şi activităţii
practice profesionale a absolventului; b) Module care asigură pregătirea teoretică despecialitate poziţionate în anii I şi II (Teoria relaţiilor internaţionale, Teoria şi istoria
diplomaţiei, Istoria relaţiilor internaţionale, Actualitatea internaţională), care au ca
obiectiv formarea competenţelor specifice domeniului; c) Module cu caracter practic-operaţional şi de aplicabilitate curentă distribuite în anii II şi III (cu disciplinele:
Politica externă a Republicii Moldova, Organizaţii internaţionale, Aspecte practiceîn cercetarea relaţiilor internaţionale, Relaţii economice internaţionale, Geopolitica,
Protocol, ceremonial şi etică diplomatică, Probleme actuale ale Uniuni Europene,
Cultura şi civilizaţia europeană, Globalistica, Teoria şi practica comunicării în relaţiile internaţionale), care vin să formeze competenţe ce ţin de aplicarea cunoştinţelor
obţinute.
Planul de învăţămînt elaborat pentru ciclul I Licenţă cuprinde toate disciplinele
care constituie un minim prevăzut pentru această specialitate, precum şi alte discipline menite să completeze pregătirea generală sau de specialitate a viitorilor specialişti
în Relaţiile Internaţionale. Studenţii sînt organizaţi astfel, încît pregătirea teoretică şi
practică să fie cît mai eficientă şi legată de cerinţele pieţii muncii, provocărilor globalizării şi procesului de integrare europeană, bazîndu-se pe studiile teoretico-analitice,analiza experienţei internaţionale şi standardelor europene.
Programul de învăţămînt, elaborat pentru ciclul II, cuprinde discipline fundamentale, de specializare, practica de specialitate şi teza de master care contribuie ladezvoltarea competenţelor de cercetare şi celor profesional-didactice. Accentul se
pune pe capacitatea masteranzilor de a prognoza evoluţia relaţiilor internaţionale,de a evalua situaţia Republicii Moldova în contextul internaţional.

1.2. Caracteristici cheie
NivelulDuratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces
Precondiţii

Licenţă (ciclul I)
3 ani/4 ani

Master (Ciclul II)
2 ani

Doctorat (Ciclul III)3 (4 ani)

180 credite

120 credite

180 crediteÎnvăţămînt de zi;
cu frecvenţă redusă
Diplomă de BAC
Diplomă de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitarÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt de zi;
cu frecvenţă redusă
Diplomă de master
Diplomă echivalentă

Diplomă de licenţă
Diplomă echivalentă
Diplomă de master
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
superior (Licenţă,Ciclul I - (180 credite)
Examen de admitere

109

Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
superior (Ciclul I,
Licenţă şi Ciclul II,
Master)Examen de admitereStagii depractică
Reguli deexaminare şi
evaluareCu titlul obligatoriu(18 credite)–– Evaluarea iniţială
– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sunt obligatorii;–– Evaluarea
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;–– Metodologia
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe.

Cu titlul obligatoriu(10 credite)–– Evaluarea iniţială
– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sunt obligatorii;–– Evaluarea
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;–– Metodologia
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe formate
preponderent prinlucru individual.
Susţinerea tezei demaster.

Nu se realizează
–– Evaluarea este
centrată pe
produsele cercetării;–– Evaluarea
curentă-formativă
se realizează
prin susţinerea
referatelor ştiinţifice,a rapoartelor anuale,a examenelor din
cadrul programuluide doctorat;–– Evaluarea finală
se realizează prinsusţinerea tezei
de doctor.

Modalitate de Examen de licenţă:Susţinerea tezei deevaluare finală 1. 1. Examen
doctor.
la disciplina
fundamentală:Ştiinţa politică: teoria
şi istoria
2. Examen ladisciplina despecialitate: Teoriaşi practica relaţiilor
internaţionale
3. Susţinerea tezei delicenţă.
Certificare
Diploma de licenţă
Diploma de master
Diplomă de doctor
Titlu acordat Licenţiat în ştiinţe
Master în ştiinţe politice Doctor în Ştiinţe
politice
Politice, la specialitatea
Teoria şi metodologiarelaţiilor internaţionaleşi diplomației;Istoria relațiilor
internaționale și politiceexterne;110

Certificare

Diploma de licenţă

Diploma de master

Drepturipentruabsolvenţi

–– Aplicarea pentru
programe demaster;–– Aplicarea pentru
programe deformare continuă;–– Angajarea încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP–– Aplicarea pentru
programe dedoctorat;–– Aplicarea pentru
programe deformare continuă;–– Angajarea încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

Organ
responsabil
pentruautorizarea
programelor

2.

Diplomă de doctor
Probleme și strategii ale
dezvoltării globale și
regionale;eoria integrării
europene, instituții,procese și politici
europene–– Aplicarea pentru
programe
postdoctorat;–– Aplicarea pentru
programe deformare continuă;–– Angajarea încîmpul muncii.
ANACIP

Titluri (calificări) şi ocupaţii

2.1. Descrierea calificării

CiclulTitlul acordat/Competenţe specifice

Licenţiat în ştiinţe politice.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:
Titlul acordat confirmă că absolventul deţine cunoştinţe
avansate în domeniul relaţiilor internaţionale care
implică înţelegerea critică a teoriilor şi principiilor,dezvoltate prin intermediul cursurilor fundamentale.
Cursurile speciale dezvoltă abilităţi avansate, caredenotă control şi inovaţie, necesare pentru a rezolva
Ciclulprobleme complexe şi imprevizibile în domeniul
I - Studiirelaţiilor internaţionale. Specificul interdisciplinar şisuperioaresocial al domeniului presupune formarea implicită,de licenţă
printr-un cluster al cursurilor speciale şi generale,a competenţelor interpersonale de comunicare care
contribuie la gestionarea de activităţi sau proiecte tehnicesau profesionale complexe, prin asumarea responsabilităţii
pentru luarea deciziilor în situaţii de muncă sau de studiu
imprevizibile. Obţinerea competenţelor contribuie laasumarea responsabilităţii pentru gestionarea dezvoltării
profesionale atît individual, cît şi în echipă.
111

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework(EQF)

6

Master în ştiinţe politice.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7–– Cunoştinţe specializate, unele dintre ele situînduse în avangarda nivelului de cunoştinţe dindomeniul relaţiilor internaţionale, ca bază aunei gîndiri şi/sau cercetări originale;–– Conştientizare critică a cunoştinţelor din
domeniul relaţiilor internaţionale şi acunoştinţelor care rezultă din caracterulinterdisciplinar al relaţiilor internaţionale;
Ciclul–– Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor
II - Studii
în materie de cercetare, analiză şi/sau inovaţie,superioare
pentru dezvoltarea de noi cunoştinţe şi proceduri
şi pentru integrarea cunoştinţelor din diferitede masterdomenii în activitatea profesională;–– Gestionarea şi transformarea situaţiilor demuncă sau de studiu care sînt complexe,
imprevizibile din domeniul relaţiilor internaţionaleşi necesită noi abordări strategice;–– Asumarea responsabilităţii pentru a contribuila cunoştinţele şi practicile profesionale
din domeniul relaţiilor internaţionale şi/sau pentru revizuirea performanţei strategicea angajaţilor din acest domeniu.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8–– Cunoştinţe la cel mai avansat nivel din domeniulştiinţelor politice, inclusiv ştiinţelor relaţiilor
internaţionale şi cunoştinţe interdisciplinare
aflate la intersecţia dintre diferite domenii;–– Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
Ciclul III
inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară
- Studiipentru rezolvarea problemelor critice de cercetare
şi/sau inovaţie şi pentru extinderea şi redefinirea
superioarecunoştinţelor existente sau a practicilor profesionalede doctorat
din domeniul relaţiilor internaţionale;–– Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate,
inovaţie, autonomie, de integritate ştiinţifică şi
profesională şi a unui angajament susţinut pentru
dezvoltarea de noi idei din sfera proceselor
politice şi a relaţiilor internaţionale.

112

7

8

2.2 Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul Relaţii
internaţionale(nomenclatorul profesiilor/clasificatorul ocupaţiilor )Nivelul calificării

Ciclul I – Studii
superioare delicenţă

Nivelul calificării

SpecialitateaRelaţii
internaţionale

Programe demaster în

Teoria și practicarelaţiilor
internaţionale

Studii superioare
Ciclul II – MasterOcupaţii tipice–– agent consular–– specialist îm cadrul structurilor
statale de profil–– asistent comentator politic–– asistent expert analist–– asistent consultant în direcţia relaţii externe–– asistent consultant proiecte în cadrul
programelor internaționale–– responsabil sector protocol în
cadrul companiilor străine
Ocupaţii tipice–– cercetător științific
–– colaborator ştiinţific
–– specialist-coordonator–– expert analist–– consultant în probleme de politică
externă şi relaţii internaţionale–– funcţionar public în posturi diplomatice–– ataşat/secretar în instituțiile
servicului diplomatic
Istoria și teoria–– specialist-coordonatordiplomației
–– consilier diplomatic–– consultant în organizaţiile internaţionaleși serviciului–– consultant în misiunile diplomaticediplomatic–– cercetător științific
–– colaborator ştiinţific
–– cadru didactic în învăţămîntul universitar–– specialist-coordonator–– ataşat/secretar îm instituțiile
serviciului diplomatic
Studii regionale:–– funcționar public
instituții, procese și–– consultant în structurile statale de profil
politici–– consultant în organizaţiile internaţionale–– asistent de programe şi proiecte
europene şi internaţionale.

113

Nivelul calificării

Ciclul III – Studii
superioare dedoctorat–– expert analist–– consultant în probleme de politică
externă și studii regionale–– specialist în structurile și instituțiile
europene din țară și peste hotare
Studii regionale:–– consultant în structurile statale de profil
instituții, procese și–– cercetător științific
politici–– colaborator ştiinţific
–– cadru didactic în învăţămîntul universitar–– specialist-coordonator mass-media–– coordonator al activității
fundațiilor culturale–– coordonator al activității internaționale în
cadrul organizațiilor nonguvernamentale–– administrator de asociații, uniuni,
federații, filiale și organizații obștești
––funcționari în organizațiile socioTeorii și strategii
umanitare și alte organizații similare
ale dezvoltării
–– coordonator în reprezentanțele
globale și regionale
organizațiilor internaționale–– consultant în structurile statale de profil–– cercetător ştiinţific
–– colaborator ştiinţific
–– cadru didactic în învăţămîntul universitar
Specialitatea
Ocupaţii tipice
Teoria şi–– specialist în științe politice
metodologia–– cadru didactico-științifică înrelaţiilorînvățămîntul universitar
internaţionale şi a–– cercetărot științific
diplomației
–– consultant superior în
Aparatul Parlamentului–– consultant guvernamental
superior, principal–– consultant prezidențial
–– purtător de cuvînt al Președintelui RM–– expert analist independent
Probleme și–– specialist în structurile și instituțiile
strategii ale
europene din țară și peste hotare
dezvoltării globale–– funcționar public în posturi diplomaticeși regionale–– funcționar public în instituțiile
serviciului diplomatic
Teoria integrării
–– consultant în misiunile diplomaticeeuropene, instituții, –– coordonator în reprezentanțele
procese și politici
organizațiilor internaționale
europene
Istoria relațiilor
internaționale șipolitici externe

1142.3. Rolul domeniului Relaţii Internaţionale în alte programe deformareDomeniul Relaţiilor Internaţionale deţine un rol deosebit în cadrul altor programe de formare profesională în baza unui spectru larg de direcţii cum sînt: Ştiinţe
Politice, Administrare Publică, Drept, Drept Internaţional, Ştiinţe ale Comunicării,Public Relations. Toate acestea contribuie la formarea unor competenţe de tip instrumental, interpersonal şi sistemic. La rîndul său, Relaţiile Internaţionale sînt bazate pe
contribuţia diferitor ştiinţe: Economie, Istorie, Limbi Străine etc.

3.

Finalităţi de studiu şi competenţe

3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul I –Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.

Aplicarea cunoştinţelor teoretice şi a abilităţilor, a unor principii şi metodede bază pentru rezolvarea de situaţii-problemă din domeniul relaţiilor
internaţionale, în condiţii de asistenţă calificată.
Comunicarea orală, scrisă şi cu suport electronic, în limba programuluide studii şi într-o limbă de circulaţie internaţională, a cunoştinţelor despecialitate.
Cultivarea sentimentului demnităţii în stabilirea relaţiilor interpersonale lanivelul colectivului profesional, comunităţii naţionale sau internaţionale.
Argumentarea propriei poziţii în luarea unei decizii profesionale ce ţine dedomeniul relaţiilor internaţionale.
Identificarea şi utilizarea unor metode şi tehnici eficiente de învăţare şiconştientizarea motivaţiilor extrinseci si intrinseci ale învăţării continue.
• Competenţe specifice:

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

Cunoaşterea şi înţelegerea noţiunilor, conceptelor, teoriilor şi metodelor debază ale relaţiilor internaţionale.
Utilizarea corectă a terminologiei, conceptelor, teoriilor, reglementărilor şi
legislaţiei din domeniul relaţiilor internaţionale în activitatea şi comunicarea
profesională şi de cercetare.
Interpretarea, elaborarea şi utilizarea teoriilor relaţiilor internaţionale
contemporane.
Explicarea legităţilor, proceselor şi fenomenelor relaţiilor internaţionale lanivel local, regional şi global.
Identificarea şi argumentarea relaţiilor cauzale dintre componente, proceseşi fenomene ale relaţiilor internaţionale.
Planificarea şi susţinerea argumentelor în vederea soluţionării unor probleme
practice în domeniul relaţiilor internaţionale
Evaluarea şi pronosticarea perspectivelor dezvoltării relaţiilor internaţionaleîn diferite regiuni ale planetei.
Accesarea, selectarea şi sistematizarea informaţiilor cu privire la relaţiile
internaţionale prin intermediul sistemelor informaţionale de comunicaţii.
115

9.
10.
11.
12.
13.

Elaborarea proiectelor, propunerilor, metodelor, mecanismelor de realizare apoliticii externe a Republicii Moldova.
Demonstrarea capacităţilor de a lua decizii la nivele operaţionale şi tactice.
Elaborarea, planificarea, realizarea şi evaluarea proiectelor, metodelor şi
mecanismelor de aplanare a conflictelor internaţionale şi locale.
Comunicarea informaţiilor, ideilor, problemelor şi soluţiilor cu privire larelaţiile internaţionale şi problemelor contemporane ale specialiştilor şi nonspecialiştilor.
Identificarea necesităţilor de studiu în dependenţă de finalităţile activităţii
profesionale.

3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
3.1.2.

Studii superioare, Ciclul II - Master:• Competenţe generale. Master de cercetare
1.
2.

3.
4.
5.

Cunoaşterea profundă şi explicarea fenomenelor relaţiilor internaţionale
contemporane.
Utilizarea integrată a aparatului conceptual şi metodologic al ştiinţei relaţiilor
internaţionale pentru rezolvarea problemelor ce ţin de domeniul Relaţiilor
Internaţionale, pentru dezvoltarea de noi cunoştinţe şi pentru integrareacunoştinţelor din diferite domenii.
Identificarea, interpretarea şi utilizarea eficientă a materialului documentar
şi bibliografic, a metodelor adecvate obiectivelor cercetării în domeniulRelaţiilor Internaţionale.
Determinarea tendinţelor şi pronosticarea evoluţiei relaţiilor internaţionale.
Aplicarea tehnologiilor informaţionale, a unei sau mai multe limbi străine,a tehnicilor de management al informaţiei, pentru a comunica accesibil
informaţii din domeniul relaţiilor internaţionale şi în procesul de cercetareştiinţifică.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înTeoria și practica relațiilor internaționale:

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.

Abordarea analitică în procesul de cercetare a problematicii din domeniul
teoriei și practicii relațiilor internaționale și dezvoltării contemporane prinprisma interesului național al Republicii Moldova.
Utilizarea metodei comparative în analiza sistemului politic din Republica
Moldova și alte state.
Elaborarea proiectelor de activitate profesională în domeniul de cercetare ateoriei și practicii relațiilor internaționale.
Prognozarea evoluției relațiilor internaționale în contextul dezvoltării socialeconomice, politice și culturale a Republicii Moldova la etapa de tranziție șipost tranziție.
Argumentarea opțiunilor de dezvoltare a relațiilor internaționale și a politicii
mondiale.
Monitorizarea, proiectarea și coordonarea activității profesionale ainstituțiilor de profil în domeniul relațiilor internaționale.
Adaptarea realizărilor științifice din alte domenii la investigațiile dindomeniul relațiilor internaționale.
116

8.

Evaluarea conflictelor internaționale și propunerea soluțiilor de reglare aacestora.
9. Abordarea sistematică a societății și relațiilor internaționale.
10. Utilizarea limbajului specializat în funcție de publicul țintă.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Istoria și teoria diplomației și serviciului diplomatic:
1.

Abordarea analitică în procesul de cercetare a problematicii din domeniul
diplomației și serviciului diplomatic.
2. Utilizarea metodei comparative în analiza practicii diplomatice șiprocedurilor internaționale din Republica Moldova și alte state.
3. Elaborarea programelor de activitate profesională în domeniul istoriei și
teoriei diplomației și serviciului diplomatic.
4. Prognozarea evoluției relațiilor diplomatice în contextul dezvoltării socialeconomice, politice și culturale a Republicii Moldova la etapa contemporană.
5. Argumentarea posibilelor direcții de dezvoltare a serviciului diplomatic șirelațiilor diplomatice.
6. Generalizarea activității practice a funcționarilor diplomatici.
7. Evaluarea acțiunilor de ameliorare a relațiilor diplomatice ale Republicii
moldova cu alte state din perspectiva interesului național.
8. Stabilirea priorităților studiilor interdisciplinare în cercetările științifice dindomeniul istoriei și teoriei diplomației și serviciului diplomatic.
9. Aplicarea mecanismelor și instrumentelor internaționale în procesul desoluționare a conflictelor și gestionare a negocierilor.
10. Monitorizarea, proiectarea și implementarea proiectelor de colaborareinternațională utile pentru republica Moldova.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înStudii regionale: instituții, procese și politici:
1.

Abordarea analitică în procesul de cercetare a problematicii din domeniul
studiilor regionale.
2. Utilizarea metodei comparative în cadrul analizei practicii din domeniul
studiilor regionale și procedurilor internaționale din diferite state.
3. Elaborarea proiectelor de activitate profesională în domeniul studiilor
regionale.
4. Prognozarea evoluției proceselor integraționiste la etapa contemporană.
5. Elaborarea strategiilor de democratizare a Republicii Moldova în baza
experienței altor state.
6. Aplicarea metodei comparative în analiza sistemelor politice, juridice,economice și comunicaționale din Republica moldova și diferite state.
7. Abordarea sistematică a impactului proceselor integraționiste asuprasocietăților contemmporane.
8. Monitorizarea politicilor europene în diferite domenii și determinarea
perspectivelor de europenizare pentru Republica Moldova.
9. Elaborarea acțiunilor de ameliorare a relațiilor politico-economice dintre
Republica Moldova și alte state.
10. Proiectarea perspectivelor de colaborare a Republicii Moldova în contextul
dezvoltării social-economice, politice și culturale regionale.
117• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înTeorii și strategii ale dezvoltării globale și regionale:
1.

Abordarea analitică în procesul de cercetare a problematicii din domeniul
teoriilor și strategiilor dezvoltării globale și regionale.
2. Aplicarea metodelor contemporane în analiza problemelor actuale ale
teoriilor și strategiilor dezvoltării globale și regionale.
3. Elaborarea proiectelor de activitate profesională în domeniul strategiilor
dezvoltării globale și regionale.
4. Evaluarea dezvoltării relațiilor bilaterale și multilaterale ale Republicii
Moldova la etapa contemporană.
5. Modelarea diferitor strategii de dezvoltare a Republicii Moldova din
perspectiva europenizării și globalizării.
6. Proiectarea acțiunilor strate Moldova și organizațiile internaționale.
7. Argumentarea posibilelor acțiuni de dezvoltare a politicii mondiale.
8. Generalizarea activității strategice de dezvoltare a actorilor internaționali și
adaptarea acesteia la contextul Republicii Moldovii.
9. Investigarea politicilor social-umanitare de dezvoltare în diferite state și
determinarea sscopurilor pentru Republica Moldova.
10. Monitorizarea sistematică a problemelor și strategiilor dezvoltării globale
contemporane prin prisma interesului național al Republcii Moldova.

3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
3.1.2.

Ciclul III – Studii superioare de doctorat• Competenţe generale
1.
2.
3.
4.
5.

Aplicarea şi folosirea 1-2 limbi străine în activitatea profesională şi decercetare.
Utilizarea tehnologiilor informaţionale moderne în activitatea de cercetare.
Utilizarea abilităţilor de a realiza independent o cercetare.
Demonstrarea aptitudinilor de aplicare a metodelor teoretice şi empirice decercetare.
Posedarea abilităţilor de a comunica cu experţi din alte domenii.
• Competenţe specifice:

1.
2.
3.
4.

Identificarea impactului diferitor probleme şi fenomene din domeniulrelaţiilor internaţionale asupra procesului de integrare a Republicii Moldova
în spaţiul Uniunii Europene.
Aplicarea conceptelor fundamentale din teoria şi metodologia relaţiilor
internaţionale, şi diplomaţiei în cercetarea evoluţiei fenomenelor
contemporane din domeniul relaţiilor internaţionale.
Utilizarea celor mai avansate cunoştinţe teoretice şi practice în domeniulrelaţiilor internaţionale pentru indentificarea problemelor şi strategiilor
dezvoltării globale şi regionale.
Implementarea metodelor contemporane de cercetare ştiinţifică îninvestigarea istoriei relaţiilor internaţionale şi politicii externe.
118

5.

Posedarea capacităţii de sinteză şi generalizare a rezultatelor obţinute în
domeniul relaţiilor internaţionale.
6. Elaborarea, evaluarea proiectelor ştiinţifice şi implementarea propriilor
rezultate ştiinţifice în domeniul relaţiilor internaţionale în baza cercetării
problemelor teoretice şi practice noi la nivel naţional şi mondial.
7. Demonstrarea aplicabilităţii rezultatelor obţinute în relaţiile internaţionale şipractica diplomatică contemporană.
8. Propunerea recomandărilor pentru soluţionarea problemelor ştiinţificeşi luarea deciziilor strategice în contextul teoriei integrării europene,
instituţiilor, proceselor şi politicilor europene.
9. Determinarea, proiectarea şi implementarea strategiilor şi politicilor pentru
dezvoltarea politicii externe a Republicii Moldova prin prisma practicilor
din relaţiile internaţionale contemporane.
10. Elaborarea metodologiei studiului analitico-aplicativ în cercetarea problemeiştiinţifice.

119

120

18.

17.

15.
16.

14.

13.

12.

8.
9.
10.
11.

7.

5.
6.

4.

3.

1.
2.

Teoria și istoria diplomației
Teoria politică
Istoria Relațiilor
Internaționale
Istoria Relațiilor
Internaționale
Actualitatea internațională
Globalistica
Negocierile și protocolul
diplomatic
Dreptul internațional
Dreptul comunitar european
Politica mondială
Organizații internaționale
Teoria și practica
comunicării în relațiile
internaționale
Aspecte practice în
cercetarea relațiilor
internaționale
Politica externă a Republicii
Moldova
Geoeconomia
Securitatea internațională
Serviciul diplomatic și
consular
Limba străină

Modulul/Finalitățile de studiu

S

S

S
S

S

S

S

S
S
F
F

F

S
F

F

F

30

3

4
6

4

6

4

4
4
4
4

5

4
4

5

4

+

+

+

+

+

+

+
+

+

+
+

+

+

+

+

+

+
+

+
+

+
+

+

+

+

+

+

+
+

+

+

+

+

4

+
+

3

+

2

+

Componenta Nr.
disciplinei/ credite 1
modului
ECTS
F
4
+
F
6

+

+

+

+

+

+
+

+

+

+

+

5

+

+

+
+

+

+
+
+

+

+
+

+

+

6

+

+

+

+

+
+
+
+

+

+

+

+

+
+

7

+

+

+
+
+
+

+

+

8

+

+

+

+
+

+

+
+

+

+

9

+

+

+

+

+
+

+
+

+

+

+

+
+
+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+

+

+

+
+
+
+

+

+

+
+

+

+

+

+
+

10 11 12 13 14 15 16 17 18

3.3. Corelația „Finalități de studiu și competențe – curriculum” Ciclul I – Licență

3.3. Procesul de consultare cu persoanele şi instituţiile – cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti, etc.)
Evoluţia specialităţii Relaţii Internaţionale este relativ recentă în Republica Moldova. Anume faptul vizat a constituit unul din motivele pentru care Planurile de învăţămînt, realizate pentru specialitatea Relaţii Internaţionale sînt racordate cerinţelor
procesului de la Bologna. Întru elaborarea şi determinarea ratingului în funcţie deimportanţa competenţelor generice şi specifice în domeniul Relațiilor Internaționale,
au fost consultaţi deţinătorii de grade didactice şi ştiinţifice în domeniul Relațiilor
Internaționale, angajații instituţiilor şi organizaţiilor de profil, absolvenții, studenții.
Opiniile studenţilor au fost exprimate și evaluate în Chestionarul cu privire la evaluarea cadrelor didactice şi a procesului de învăţămînt. Anchetarea care a fost realizată
şi convorbirile care au fost întreţinute au demonstrat elocvent că planurile de învăţămînt corespund necesităților și realităților învățămîntului superior din Republica
Moldova și sînt adaptate la schimbările din învăţămînt. La ciclul I şi II procesul deconsultare are loc în cadrul elaborării şi perfecţionării programelor de studii, în cadrul organizării practicii de producţie şi de licenţă, în timpul susţinerii examenelor
şi a tezei de licenţă.
Totodată, pentru specialiştii formatori ai specialităţii parteneriatul a fost dezvoltat
nu numai la nivel internaţional, dar un accent aparte s-a pus asupra instaurării dezvoltării acestuia şi la nivel intern, fapt care se dovedeşte important pentru pregătirea
multiaspectuală a specialistului. Pentru ca specialitatea să poată funcţiona şi să fie
viabilă pe piaţa muncii, specialiştii au determinat necesitatea ei şi deci deschidereaspre piaţa muncii. În baza concepţiei de pregătire a specialiştilor în domeniul Relaţii
Internaţionale care se discută în cadrul catedrei de specialitate, se fac propuneri pentru planul de studii. Aceste propuneri sînt discutate de către Comisiile metodice şiaprobate în Consiliul profesoral al facultăţilor. În ultimă instanţă, cadrul instituţional,
care aprobă schimbările din planul de învăţămînt este Senatul instituţiei.
În cadrul elaborării planurilor de învăţămînt au fost detaliat studiate planurile deînvăţămînt ale instituțiilor de stat și celor private (Institutul de Stat de Relaţii Internaţionale din Moldova, ULIM, Universitatea „Perspectiva”, Academia de Administrare
Publică de pe lîngă Preşedintele Republicii Moldova) responsabile de pregătirea cadrelor din domeniul relațiilor internaționale.
Totodată, elaborarea şi perfecţionarea programelor de studii este în concordanţă
cu cerinţele înaintate de agenţii economici.
O metodă eficientă de conlucrare cu angajatorii ar fi și evaluarea competenţelor
practice ale absolvenţilor ciclului II în baza metodei „assessment center” – a soluţionării situaţiilor de caz propuse absolvenţilor de către angajatori.
La ciclul III consultant important devine Academia de Ştiinţe a Moldovei, careelaborează Direcţiile strategice ale sferei ştiinţei şi inovaţiei pe termen mediu şi lung.
Se mențin relații de colaborare cu instituţiile şi organizaţiile financiare, precum şi
cu agenţii economici în vederea organizării Tîrgului locurilor de muncă şi antrenarea
studenţilor, absolvenţilor, tinerilor specialişti în activitatea profesională prin intermediul Incubatorului de Afaceri ASEM.
Este efectuată conlucrarea eficientă cu instituţiile şi organizaţiile de profil ca Parlamentul Republicii Moldova, Ministerul Afacerilor Externe şi Integrării Europene,
121Ministerul Apărării, Ambasada SUA, Centrul de Informare şi Documentare NATOdin Republica Moldova în vederea organizării şi elaborării unor cursuri pentru dezvoltarea la studenţi a aptitudinilor (în vederea dezvoltării potenţialului strategic alcomprehensiunii adecvate a întregului complex de relaţii internaţionale, formării
unui sistem decizional eficient în politicile externe şi internaţionale; instituţionalizării unui mecanism de compensare a diminuatelor potenţiale militar şi economic
ale Republicii Moldova.) care le-ar oferi posibilitatea de a deveni competitivi pe piaţa
muncii şi de a se angaja ulterior în cele mai diverse instituţii de profil private şi de stat.
Procesul de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie este realizat prin intermediul încadrării reprezentanţilor sectorului real al economiei în evaluarea cunoştinţelor şi abilităţilor absolvenţilor în timpul susţinerii examenelor şi a tezei de licenţă.
Elaborarea programului a implicat consultări regulate cu o gamă variată de parteneri locali şi regionali, pentru a oferi acestora şansa de a contribui la procesul deprogramare a planurilor de învățămînt. Participanţii la aceste întîlniri au avut oportunitatea de a comenta strategia propusă.
Drept exemplu al acestui proces de consultare, poate servi seminarul ce a avut loc
în cadrul Centrului Moldo-Austriac „Iniţiative de Pace, Schimbări democratice şisoluţionarea conflictelor” în colaborare cu Universitatea „Perspectiva”.

4.

Volumul de muncă şi ECTS

4.1. Volumul de muncă pentru programul de formare în domeniulRelaţiilor Internaţionale
CiclulI (Licenţa)II (Master)III (Doctorat)

1 credit ECTS= 30 ore de lucru al studentului
De regulă 180 ECTS, durata 3 ani
120 ECTS, durata 2 ani
180 ECTS

4.2. Orientări şi diferenţe în spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul Relaţii Internaţionale
Un aspect important al Integrării Europene la etapa actuală o constituie intenţia
de formare a unui spaţiu unic de învăţămînt superior european, realizarea obiectivelor căruia ar constitui răspunsul la provocările adresate sistemelor de învăţămînt
europene în contextul noilor realităţi internaţionale. Formarea profesională iniţială
în domeniul Relaţii Internaţionale în cadrul spaţiului de învăţămînt european este
caracterizată de un şir de diferenţe determinate de factori, începînd cu deosebirileorganizării sistemelor de învăţămînt şi finisînd cu factorii ce ţin de nivelul dezvoltării
social-economice. În Republica Moldova, necesitatea ramurii pe care o dezvoltăm
este dictată de necesităţile economice şi sociale ale societăţii contemporane, precumşi de un şir de provocări specifice la adresa tînărului stat.
În acest sens, ramura vizată este dezvoltată atît la nivel de domeniu de formare
profesională, cît şi ca domeniu de cercetare. Totodată, datorită faptului că planurile
de studiu au fost racordate cerinţelor europene în domeniu vom accentua că sistemul
de competenţe dezvoltat la primul ciclu este similar celor europene, diferenţele constituindu-se în baza specificului ţării noastre.
122

De exemplu, noi am efectuat o analiză comparativă a programului de pregătire a
specialiştilor în domeniul relaţiilor internaţionale elaborat de catedra de Relaţii Internaţionale a facultăţii Relaţii Internaţionale Ştiinţe Politice şi Administrative a Universităţii de Stat din Moldova, pe baza abordării competitive, cu programele elaborate la
Universitatea”Al. I. Cuza” din România, Universtatea Tartu din Estonia şi catedra deProcese Politice Mondiale a MGIMO din Federaţia Rusă.
În ceea ce priveşte Universitatea din Iaşi, am supus examinării programul „Masterul în Studii Europene” şi am ajuns la concluzia că diferenţele principiale se conţin
în caracterul interdisciplinar. Programul elaborat de Universitatea din Iaşi include aşaştiinţe ca: economia, bussinesul internaţional, administraţia publică, ştiinţele politice,
dreptul, pe cînd cel elaborat de către catedra de Relaţii Internaţionale cuprinde sferaştiinţelor politice, specialitatea Relaţii Internaţionale, specializarea Studii Europene.
Această abordare are dreptul la existenţă, deoarece corespunde cerinţelor de dezvoltare a proceselor politice naţionale şi regionale.
Examinînd programul de master de la Universtatea Tartu din Estonia ce ţine destudiile europene ajungem la concluzia că la baza elaborării acestui program stă abordarea problematică, în corespundere cu cerinţele actuale ale relaţiilor internaţionale,
regionale. Acest fapt prezintă un interes deosebit pentru Republica Moldova, deoarece răspunde la una din cele mai importante provocări ale politicii regionale contemporane – UE şi formarea politicii de bună vecinătate.
Planul de învăţămînt, atît din Universitatea de Stat din Moldova, cît şi cel din
MGIMO Federaţia Rusă, este elaborat după principiul interdisciplinar. Un rol esenţial
i se acordă componentei politicii externe. În final, subliniem că în pofida existenţei
sferelor diverse de ştiinţă, programele europene, de regulă, se construiesc pe abordarea interdisciplinară, complexă şi problematică. Anume, prin dominarea acestui
component se manifestă particularităţile programului de învăţămînt. Comun pentru
toate programele este caracterul aplicativ, orientarea spre soluţionarea problemelor
actuale ale relaţiilor regionale, dezvoltării regionale, securităţii regionale.

5.

Învăţarea, predarea şi evaluarea

Misiunea şi obiectivele catedrei responsabile de formarea profesională iniţială în
domeniul Relaţiilor Internaţionale se reflectă în standardul educaţional profesionalcare exprimă ansamblul de competenţe pe care le deţine specialistul format în cadrul
domeniului. Aprecierea standardului educaţional/profesional ca finalitate a procesului de formare profesională iniţială ne permite să stabilim nişte criterii de evaluareclare şi creează un mecanism funcţional prin care sînt corelate eficient toate elementele procesului de învăţămînt – învăţarea, predarea şi evaluarea.
La ciclul I (licenţa) predarea se efectuează, preponderent, prin intermediul prelegerilor, care permit expunerea şi explicarea conceptelor fundamentale şi operaţionale incluse în programele universitare. În procesul de studii la ciclu I, în special, se
pune accent pe metode activ-participative în vederea sporirii potenţialului intelectual
al studenţilor prin angajarea unui efort personal în cadrul instruirii şi pregătirii lor
pentru o activitate profesională activă şi creativă. Prelegerile permit expunerea şi explicarea conceptelor fundamentale şi operaţionale incluse în programele universitare.
123În cadrul predării şi evaluării, se vor îmbina metode şi procedee cum ar fi: studiu decaz, dezbateri, brainstorming, investigaţia, proiecte, argumentarea şi contraargumentarea şi studiul individual. Se utilizează forme de organizare flexibile şi diversificate,specifice activităţii cu studenţi care asigură o instruire formativă, operaţională, dedezvoltare, axate pe formarea de capacităţi, deprinderi, atitudini, convingeri, valori,idealuri şi aspiraţii, schimbări de mentalităţi. Prelegerile sînt susţinute de seminare,orientate spre abilităţile de comunicare şi cele de lucru în grup, precum şi de lucrări
practice, orientate spre studiul situaţiilor tipice şi studierea mediului de afaceri.
Învăţarea se efectuează prin cercetarea surselor bibliografice obligatorii şi suplimentare, prin îndeplinirea temelor pe acasă (întrebări de reflecţie, probleme, teste),prin realizarea lucrărilor scrise (referate, eseuri), prin colectarea, analiza şi sintetizarea datelor ce ţin de activitatea unităţilor economice.
Cunoştinţele, competenţele şi aptitudinile sînt evaluate prin mixul testărilor, examenelor curente şi finale, a lucrului individual, a rezultatelor practicii de producţie şide licenţă, a tezei de licenţă.

La ciclul II (Master)
EVALUAREA DISCIPLINEI
În contextul evaluării curriculare vor fi aplicate toate tipurile de evaluare: iniţială,formativă, curentă şi sumativă/finală. Evaluarea nivelului de cunoştinţe acumulate destudenţi în cadrul cursului şi a gradului de accesibilitate şi actualitate a conţinutului
cursului se va face în două etape: evaluarea curentă (la sfîrşitul fiecărei lecţii/ seminar) şi evaluarea finală (la sfîrşitul semestrului).
Evaluarea curentă: Evaluarea curentă se va efectua la sfîrşitul fiecărui seminar, înmod obligatoriu, în baza participării active la lecţie a studenţilor în timpul seminarului în lucrul efectuat în grupuri.
Evaluarea finală: Evaluarea finală se face în baza punctajului obţinut de studenţi
pe parcurs în baza următoarelor criterii:• Frecventarea lecţiilor şi seminariilor – 15%• Activitatea la seminare – 15%––––

Comunicatul pe temă (pe baza prezentării vizuale – 10 min.)Realizarea şi prezentarea publică a referatului (pînă la 10 pag., inclusiv
anexe sau prezentarea PP )• Lucrări de control (note) – 30%• Examenul în forma scrisă – 40%• Capacitatea de a învăţa.
Proiectele de investigaţie se elaborează în cadrul cursului la un anumit nivel al Ciclului I sau II (deosebirile constau în gradul de complexitate a sarcinilor în procesul
de investigaţie). În acest sens, studentul îşi va alege un subiect de cercetare controversat din conţinutul cursului sau un grup de studenţi vor lucra asupra diferitelor aspecte ale aceleiaşi teme. Realizarea proiectului de investigaţie presupune parcurgerea
mai multor etape. Astfel primele etape, determinate în dependenţă de fiecare ciclu
constau în pregătirea teoretică a subiectului de cercetare, selectarea bibliografiei, a124metodelor de cercetare, a tehnicii de interpretare a datelor teoretice. Următoarea etapă este una individuală şi permite studentului manifestarea creativităţii în aplicareacunoştinţelor teoretice.
Astfel, studentul împreună cu conducătorul ştiinţific elaborează strategiile de verificare a ipotezelor şi acţionare a acestor strategii. În final, proiectul de investigaţie
se prezintă în grup cu ajutorul tehnicilor necesare, fapt ce permite realizarea avantajelor feedback-ului. Evaluarea finală a proiectului de investigaţie va cumula munca
depusă pe parcursul fiecărei etape, a capacităţii de analiză şi sinteză, a creativităţii şioriginalităţii. Nota obţinută la aceste proiecte de investigaţie are o pondere deosebită
la formarea notei de semestru, care constituie, la rîndul ei, procentul determinat din
nota finală acordată. Pentru studiile la Ciclul II Master, tehnica proiectelor individuale este centrată pe problemele socio-economice şi politice şi este situată pe orizontală
în spectrul interdisciplinar sau intermodular.

6.

Sporirea calităţii

Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea profesională iniţială în domeniul specialităţii Relaţii Internaţionale este de a realiza o formare profesională de calitate, de a forma specialişti care vor fi competitivi în domeniul dat şi se vor încadrape piaţa muncii din ţară şi de peste hotarele ei. Aderarea la procesul de la Bologna
presupune o transformare a învăţămîntului din unul informativ în unul formativ şicentrat pe student. Societatea contemporană, procesele politice care au loc în prezentîn ţară şi în lume, specificul şi particularităţile relaţiilor internaţionale contemporane
impune cerinţe, care pot fi satisfăcute de către instituţiile de învăţămînt numai printrun sistem viabil de asigurare a calităţii. Din aceste considerente, una din direcţiile
prioritare ale procesului de învăţămînt realizat în cadrul domeniului specialităţii
Relaţii Internaţionale o constituie asigurarea calităţii.
La nivel de facultate, managementul Calităţii este asigurat de către Consiliul
Calităţii. Acesta este un organism de lucru, care desfăşoară strategia, politica, obiectivele şi priorităţile universităţii în domeniul calităţii, urmărind cunoaşterea şi aplicarea în facultate atît a aspectelor generale (adaptarea continuă a calității la cerinţele
învățămîntului superior al Republicii Moldova la cel european), cît şi a celor specifice
Universității. Ea este coordonată de decan și de responsabilul de asigurare calității lafacultate. La nivel de catedră, managementul Calităţii este asigurat de către Comisia
de Calitate, formată din şeful de catedră şi comisia metodică de la catedră.
Atribuţiile responsabilului cu asigurarea calităţii sunt: planificarea anuală a activităţilor de evaluare; elaborarea unui plan de evaluare a specializărilor şi cercetării
ştiinţifice din cadrul facultăţii; realizarea studiilor şi cercetărilor consacrate creşterii
calităţii procesului de învăţămînt (ancheta privind satisfacţia studenţilor, studiul cerinţelor de pe piaţa muncii).
Asigurarea şi sporirea calităţii procesului de învăţămînt se efectuează în concordanţa cu standardele educaţionale şi se va realiza prin: identificarea şi soluţionarea
problemelor legate de nevoile de instruire a studenţilor; evaluarea calităţii procesuluide instruire care se va efectua atît în auditoriu, cît şi în afara orelor de către personalul
didactic de înaltă calificare; monitorizarea competenţelor studenţilor la etapele de125

pregătire şi cele finale; flexibilizarea modalităţilor de participare la formarea profesională, prin orare flexibile şi introducerea învăţămîntului la distanţă; evaluarea calităţii
instruirii prin aprecierea activităţii profesorilor de către studenţi (efectuarea sondajelor în rîndurile studenţilor, privind calitatea procesului de studii şi profesionalismul
cadrelor didactice; dezvoltarea resurselor umane şi materiale pentru asigurarea un
mediu educaţional favorabil, creativ şi eficient.
Evaluarea calităţii formării profesionale în acest domeniu se realizează în bazacîtorva indicatori de bază care, la rîndul lor, determină criteriile pentru evaluarea altor elemente ale procesului de învăţămînt: Evaluarea randamentului academic. Acest
indicator presupune prezenţa unui întreg sistem de proceduri de evaluare ce are
drept scop constatarea calităţii pregătirii studenţilor, competenţelor viitorilor specialişti. Evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico-metodice de realizare a procesului deînvăţămînt, evaluarea calităţii învăţămîntului prin evaluarea activităţii profesorilor decătre studenţi. Această procedură are drept scop determinarea eficienţei studiilor prinprisma aprecierii făcute de către studenţi, adică de cei care beneficiază de serviciile
oferite de către cadrele noastre didactice.
Evaluarea randamentului academic se caracterizează prin:a) calitatea standardelor de formare profesională, elaborate pentru specialitateaRelaţii Internaţionale;b) adaptarea curriculum-urilor pentru cursurile în domeniul Relaţiilor Internaţionale, în corespundere cu cerinţele actuale ale practicii social-politiceinterne şi internaţionale;c) reuşita curentă şi finală a studenţilor;d) ponderea absolvenţilor în numărul celor înmatriculaţi;e) ponderea absolvenţilor încadraţi în cîmpul muncii în primul an după finisarea studiilor;f) evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico-metodice de realizare a procesului de învăţămînt, efectuată prin auditul intern (care include vizite reciproceale profesorilor la orele de cursuri şi seminare în scopul preluării experienţei
şi obţinerii unei viziuni mai clare în ceea ce priveşte metodica predării) şi cel
extern.
Instrumentul principal prin care este asigurată transparenţa studiilor este ECTS
(Sistemul European de Credite Transferabile), implementat cu succes în Universitatea de Stat din Moldova. Creditele academice transferabile asigură atît accesul studentului la un cadru transparent al calificărilor, cît şi mobilitatea academică, acestea
deschizînd perspective pentru instruirea continuă pe parcursul viitoarelor activităţi
după absolvirea studiilor.

126

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

313 Administraţie publică

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectuluiFuncţia/
titlu/
N/o
PersoanaSemnătura Data
grad ştiinţific/
didactic
I. Instituţii de învăţămînt care asigură pregătirea în domeniu / membri ai grupului delucru
Instituţia/Organizaţia/Structura

1.

USM

A. Sîmboteanu

2.

ASEM

D. Vaculovschi

3.

US din Cahul

S. Cornea

Academia deAdministrare
Publică
II. Parteneri sociali
Direcţia
Politica de Cadre
1.
a Cancelariei deStat
4.

A. GrozaŞef catedră
Ştiinţe administrative,
dr., conf. univ.
Decanul facultăţii
Economie Generală şi
Drept,
dr., conf. univ.
Prorector,
dr., conferenţiar
universitar.
Şef catedră
Ştiinţa administraţiei,dr., conf. univ

T. Gheorghiţă

Şef Direcţie Politica
de Cadre2.

Federaţia
Sindicatelor
Angajaţilor din
Serviciul Public

V. Canțîr

Preşedinte
al Federaţiei
Sindicatelor
Angajaţilor din
Serviciul Public

3.

Primăria mun.
Chişinău

A. Moţpan

Şef Direcţie
Administraţie Publică

4.

Asociaţia Obştească
Institutul de Ştiinţe
M. Orlov
Administrative din
MoldovaPreşedinteal AO ISAM,
dr., conf. univ

Coordonatori elaborare:

Aurel SÎMBOTEANU, dr. conf. univ.;
Igor BUCĂTARU, dr. conf. univ.;
Vladimir BORȘ, dr. conf. univ.;

1.
INTRODUCERE ÎN DOMENIUL DE FORMARE
PROFESIONALĂ/SPECIALITATE
1.1. Descrierea generală a domeniului Administraţie publică
Domeniul de formare profesională 313. Administraţie publică se încadrează în
domeniul general de studiu 31. Ştiinţe publice şi include specialitatea 313.1 Administraţie publică.
Administraţia publică reprezintă ansamblul instituţiilor şi proceselor administrative aflate în permanentă evoluţie sub influenţa transformărilor democratice şi complexitatea problemelor cu care se confruntă la etapa actuală societatea moldovenească
aflată în proces de modernizare. Afirmarea tot mai activă a aspiraţiilor proeuropene
a Republicii Moldova, mutaţiile ce au loc în conştiinţa socială drept consecinţă aacestor schimbări, presupun şi o nouă viziune asupra problemei pregătirii cadrelor
pentru administraţia publică.
Scopul domeniului de formare profesională Administraţie publică este de a pregăti
cadre pentru administraţia publică, capabile să susţină procesele transformatoare dinsocietate şi să implementeze tehnologiile moderne de administrare.
Programul de formare profesională este fundamentat pe baza unui plan de învăţămînt ce cuprinde discipline din următoarele componente: a) fundamentale, careformează competenţe de bază la specialitate, ce permit abordarea ştiinţifică a domeniului (Teoria politică, Teoria şi istoria administraţiei publice, Drept constituţional şi instituţii politice, Drept administrativ, ş.a.); b) de formare a abilităţilor şi
competenţelor generale (Limbi străine, Tehnologii informaţionale); c) de orientare
socio-umanistică (Economics, Integrare Europeană, ş.a.), ambele componente fiind
menite să formeze competenţe de cultură generală, aplicabile atît domeniului, cît şivieţii sociale a absolventului; d) de orientare spre specialitate (Administraţia publică centrală, Administrația publică locală, Drept civil, Dreptul muncii și protecției
sociale, Contenciosul administrativ, Drept penal, Managementul resurselor umane, Managementul serviciilor publice, Urbanism şi amenajarea teritoriului, Culturaorganizaţională în sectorul public ş.a.), care au ca obiectiv formarea competenţelor
specifice domeniului; e) de orientare către alt domeniu (Marketingul social, Teoriisociologice, Logistica, Organizarea socială, Achiziţii publice, Metode de cercetare afenomenelor sociale etc.)
Elaborarea Cadrului calificărilor pentru Domeniul de formare profesională Administraţie publică este condiţionată de necesitatea sincronizării procesului de formare a
specialiştilor pentru domeniul administraţiei publice cu exigenţele faţă de pregătirea
profesională a angajaţilor din administraţia publică, care derivă din statutul juridic
al funcţionarului public şi din exigenţele faţă de pregătirea lui profesională. Cadrul
calificărilor este menit să asigure pregătirea profesională a specialiştilor în conformitate cu exigenţele expuse în statutul juridic al funcţionarului public, ţinînd seamă deevoluţia administraţiei publice în aspect instituţional şi funcţional.
Conştientizînd necesitatea diversităţii şi recunoscînd dreptul la autonomia universitară în domeniul planificării şi desfăşurării procesului de pregătire a specialiştilor pentru administraţia publică, în corespundere cu specificul fiecărei instituţii de129învăţămînt preocupată de această activitate, se consideră, în acelaşi timp oportună,stabilirea unor exigenţe comune faţă de formarea specialiştilor pentru acest domeniu.
Cele menţionate se referă îndeosebi la evaluarea competenţelor profesionale ale acestora, reieşind din solicitarea practicii administrative şi avînd ca scop îmbunătăţirea
calităţii pregătirii personalului. Aceasta se justifică şi prin faptul că administraţia publică, în calitate de sistem, cu caracteristicile sale proprii, în general, şi în domeniul
resurselor umane, în particular, necesită şi un sistem unic de pregătire a specialiştilor
pentru acest domeniu, activitate care are ca temei prevederile Clasificatorului unic
al funcţiilor publice. Avînd ca punct de pornire structura autorităţilor administraţiei
publice centrale şi locale, Clasificatorul nominalizat specifică funcţiile publice pasibile de exercitat în sistemul administraţiei publice iar Cadrul Naţional al Calificărilor are menirea să determine competenţele profesionale necesare pentru ocuparea şi
exercitarea funcţiei publice.

1.2. Caracteristici-cheie:
NivelulLicenţă (ciclul I)
Durata3 ani
studiilor
Credite de 180 credite
studiu ECTS
Forma de Învăţămînt de zi;organizare cu frecvenţă redusă

Master (Ciclul II)
2 ani

Doctorat (Ciclul III)
3 ani (4 ani)

120 credite

180 crediteÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt de zi;
cu frecvenţă redusă

Diplomă de licenţă
Diplomă echivalentă
Diplomă de master
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului superior(Licenţă, Ciclul I - (180Precondiţii
credite)Susţinerea examenuluide admitere
Stagii de
Cu titlu obligatoriu (15- Cu titlu obligatoriu
practică
20 credite)(10 credite)–– Evaluarea iniţială
–– Evaluarea iniţială
Reguli de– diagnostică;– diagnostică;examinare şi
curentă-formativă;curentă-formativă;finală –sumativă
finală –sumativă
evaluaresînt obligatorii;sînt obligatorii;
Condiţii de
acces

Diplomă de BAC
Diplomă de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar

130

Diplomă de master
Diplomă echivalentă
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului superior(Ciclul I, Licenţă şi
Ciclul II, Master)Susţinerea examenuluide admitere
Nu se realizează
–– Evaluarea este
centrată pe
produsele cercetării;–– Evaluarea
curent-formativă
se realizează
prin seminare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;
Reguli de–– Metodologia
examinare şi
evaluării finalăevaluare
sumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe
Examen de licenţă:1. un examen
la disciplina
Modalitate
fundamentală
de evaluare 2. un examen la
finală
disciplina despecialitate
3. susţinerea tezei delicenţă
Diplomă de licenţăîn ştiinţe politice
Certificate–– Evaluarea
curent-formativă
se realizează
prin seminare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;–– Metodologia
evaluării finalăsumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe
Susţinerea tezei demaster–– Evaluarea
curentă-formativă
se realizează
prin susţinerea
referatelor ştiinţifice,• a rapoartelor
anuale,• a examenelor
din cadrul
programului dedoctorat;–– Evaluarea finală
se realizează
prin susţinerea
tezei de doctor

Diplomă de masterîn ştiinţe politice

Licenţiat în ştiinţe
Titlu acordat politice

Master în ştiinţe
politice–– Diplomă dedoctor în științe
administrative;–– Diplomă de doctorîn ştiinţe politice–– Doctor în științe
administrative;–– Doctor în ştiinţe
politice–– A aplica pentru
programe
postdoctorat;–– A aplica pentru
programe deformare continuă;–– A se angaja încîmpul muncii
ANACIP–– A aplica pentru–– A aplica pentru
programe de master;
programe de––Aaplicapentrudoctorat;
Drepturiprograme de–– A aplica pentru
pentruformare continuă;programe deabsolvenţi –– A se angaja în
formare continuă;cîmpul muncii–– A se angaja încîmpul muncii
Organ
Ministerul Educaţiei
Ministerul Educaţiei
responsabil ANACIP
ANACIPdeautorizarea
programelor131Susţinerea tezei dedoctor

2.

TITLURI (CALIFICĂRI) ŞI OCUPAŢII

2.1. Descrierea calificării
CiclulTitlul acordat/Competenţe specifice

Licenţiat în ştiinţe politice
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Cunoştinţe în domeniul administraţiei publice care
implică înţelegerea critică a teoriilor şi principiilorştiinţei administraţiei şi managementului public;• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie,necesare pentru a rezolva probleme complexe şi
Ciclulimprevizibile în domeniul administraţiei publice
I – Studii
centrale şi locale, precum şi serviciilor publice
superioare
sectoriale de diferite niveluri;
de licenţă • Gestionarea de activităţi şi proiecte tehnice sau
profesionale complexe din domeniul administraţiei
publice, prin asumarea responsabilităţii pentru
luarea deciziilor în situaţii de muncă sau de studiu
imprevizibile;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea
dezvoltării profesionale a angajaţilor din Serviciul
public.
Master în ştiinţe politice
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7• Cunoştinţe specializate, unele dintre ele situîndu-seîn avangarda nivelului de cunoştinţe din domeniul
administraţiei publice, ca bază a unei gîndiri şi/sau
cercetări originale;• Conştientizare critică a cunoştinţelor din domeniul
administraţiei publice şi a cunoştinţelor carerezultă din caracterul interdisciplinar al ştiinţei
administraţiei;Ciclul II • Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor– Studiiîn materie de cercetare, analiză şi/sau inovaţie, pentru
superioare
dezvoltarea de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru
integrarea cunoştinţelor din diferite domenii înde master
activitatea administrativă;• Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă
sau de studiu care sînt complexe, imprevizibile dindomeniul administraţiei publice şi necesită noi
abordări strategice;• Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile profesionale din domeniul
administraţiei publice şi/sau pentru revizuirea
performanţei strategice a angajaţilor din Serviciul
public.
132

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework

6

7

Doctor în științe administrative; Doctor în ştiinţe
politiceRezultatele corespunzătoare nivelului 8–– Cunoştinţe la cel mai avansat nivel din
domeniul ştiinţelor politice, ştiinţelor
administrative şi cunoştinţe interdisciplinare
aflate la intersecţia dintre diferite domenii;
Ciclul III––
Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,– Studiiinclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară
superioare
pentru rezolvarea problemelor critice de cercetarede deşi/sau inovaţie şi pentru extinderea şi redefinirea
doctoratcunoştinţelor existente sau a practicilor profesionale
din domeniul ştiinţelor politice şi administrative;–– Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate,
inovaţie, autonomie, de integritate ştiinţifică
şi profesională şi a unui angajament susţinut
pentru dezvoltarea de noi idei din sfera
proceselor politice şi administrative.

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul administraţiei
publice (clasificatorul unic al funcţiilor publice, nomenclatorul
profesiilor/clasificatorul ocupaţiilor)
Nivelul calificării Specialitatea••

Ciclul I – Studii
superioare delicenţă

Nivelul calificării

••Administraţie •publică

Programe deMaster în

•
•
•
•
•

Ocupaţii tipicefuncționar public în funcții de execuție;specialist în domeniul organizării activității
administrative;
specialist în domeniul resurselor umane;
specialist în domeniul relațiilor publice;
specialist în domeniul organizării și prestării
serviciilor publice;
specialist în domeniul documentării
administrative;
manager de proiecte în administrația publică;consilier în administrația publică;referent în probleme administrative;
expert în domeniul administrației publice.
Ocupaţii tipice••

Teoria și•
Ciclul II – Studii
metodologia
superioare deadministrației •masterpublice•••funcționar public în funcții de execuție și deconducere;specialist în domeniul planificării și asigurării
metodologice a activității administrative;
specialist în domeniul organizării activității
științifice în instituțiile de cercetare;cadru didactic în instituțiile superioare deînvățămînt;expert în domeniul administrației publice;referent în probleme administrative;
cercetător științific în domeniul științei
administrației.
133

•
•
•
Resurseumane•şi politici depersonal
•
•
•
•
•
•
Politici şiservicii
publice

•
•
•
•
•
•

Relaţii
publice•••••funcționar public în funcții de execuție și deconducere;specialist principal, consultant în domeniul
planificării, recrutării, selectării, şi angajării
personalului în organele administraţiei publice;
specialist principal, consultant în organizarea
evaluării activității funcționarilor publici;
specialist principal, consultant în organizarea şidesfăşurarea instruirii continue a angajaţilor din
administraţia publică;specialist principal, consultant în documentarea
activităţii personalului din administraţia publică;expert în domeniul resurselor umane dinadministrația publică;referent în probleme activității resurselor umane
din administrația publică.
funcționar public în funcții de execuție și deconducere;specialist principal, consultant în probleme demarketing a serviciilor prestate către populaţie;specialist principal, consultant în domeniulorganizării serviciilor publice;
specialist principal, consultant în domeniul
evidenţei şi monitorizării activităţilor de prestare aserviciilor publice;
specialist principal, consultant pentru evaluarea
calităţii serviciilor prestate către populaţie îndiferite servicii sectoriale;
expert în domeniul organizării și prestării
serviciilor publice;referent în problemele elaborării politicilor
publice.
funcționar public în funcții de execuție și deconducere;specialist principal, consultant în domeniul
planificării și realizării politicilor de imagine aorganelor administrației publice;
specialist principal, consultant în studierea opiniei
publice, organizării audierilor publice;
specialist principal, consultant în organizarea
lucrului cu petiţiile şi desfăşurarea audienţelor;specialist principal, consultant în relaţiile organelor
administraţiei publice cu mass media;
expert în domeniul relațiilor publice;referent în probleme de imagine a autorităților
publice.

134

Nivelul calificării Specialitatea••
Ciclul III – Studii
Administrație
superioare depublică
•doctorat

Ocupații tipice
cadru didactico-științifice în instituţiile superioarede învăţămînt;cercetător ştiinţific în instituţiile de cercetare dindomeniul administraţiei publice;funcţionar în funcții de conducerre în autorităţile
administraţiei publice centrale şi locale.

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare

Prin specificul său interdisciplinar şi influenţei asupra stării societăţii contemporane domeniul ştiinţelor administrative poate contribui la formarea competenţelor în
majoritatea domeniilor sociale şi umanistice, cum ar fi: ştiinţele politice, dreptul, managementul public, asistenţa socială, marketingul serviciilor publice şi a alte domenii.
Drept componentă umanistă la domeniile respective ar putea servi cursurile: Teoria
administraţiei publice; Drept constituţional şi instituţii politice; Drept administrativ;
Managementul administraţiei publice, şi altele. Disciplinele nominalizate ar contribui la formarea competenţelor privind aprecierea politicilor publice şi instrumentele
de realizare a lor, la dezvoltarea unor competenţe pentru sfera conducerii bazate pecunoaşterea şi aplicarea normelor de drept şi tehnicilor moderne de administrare.

3.

FINALITĂŢI DE STUDIU ŞI COMPETENŢE

3.1. Descrierea finalităților de studiu și a competențelor
3.1.1

Ciclul I – Studii superioare de licenţă

• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.

5.

Cunoaşterea şi înţelegerea noţiunilor, conceptelor, teoriilor şi metodelorde bază ale ştiinţei administraţiei şi utilizarea lor adecvată în activitatea
profesională.
Îndeplinirea la termen, în mod riguros, eficient şi responsabil, a sarcinilor
profesionale, cu respectarea principiilor etice şi a deontologiei profesionale.
Utilizarea tehnologiilor informaţionale şi a unei limbi străine, pentru acomunica informaţii, idei, probleme şi soluţii în domeniul administraţiei
publice.
Aplicarea tehnicilor de relaţionare în grup, deprinderea şi exercitarea
rolurilor specifice în munca de echipă, prin dezvoltarea abilităţilor decomunicare interpersonală şi prin asumarea responsabilităţii pentru luarea
deciziilor.
Autoevaluarea nevoii de formare profesională şi identificarea resurselor şi
modalităţilor de formare şi dezvoltare personală şi profesională, în scopul
inserţiei şi adaptării la cerinţele pieţei muncii.

135• Competenţe specifice:1.

Identificarea, analizarea şi rezolvarea problemelor din administraţia publică,în mod cooperant, flexibil şi eficient.
2. Utilizarea conceptelor şi principiilor fundamentale, a mecanismelor deorganizare şi funcţionare a structurilor administrative pentru inserţia
profesională în instituţii publice şi/sau private.
3. Identificarea şi aplicarea prevederilor legale cu privire la sistemul
administrativ, inclusiv iniţierea, și elaborarea proiectelor de acte normative
privind activitatea administrativă.
4. Planificarea activităţii profesionale curente, pe termeni medii şi deperspectivă.
5. Managementul resurselor umane în administraţia publică.
6. Elaborarea, examinarea şi adoptarea deciziilor privind activitatea
administrativă.
7. Aplicarea diverselor forme şi metode eficiente de control a activităţii
administrative.
8. Utilizarea tehnologiilor moderne de evaluare a activităţii administrative şiformularea soluţiilor de eficientizare a acesteia.
9. Aplicarea instrumentelor strategice pentru dezvoltarea instituţională.
10. Administrarea activităţilor specifice din domeniu, cu respectarea eticii şideontologiei profesionale.
11. Comunicarea orală şi scrisă, în limba programului de studii şi într-o limbă decirculaţie internaţională, a unor mesaje structurate referitoare la domeniul
administraţiei publice.

3.2. Corelaţia „finalităţi de studiu şi competenţe – curriculum”
3.2.1.

Ciclul I – Studii superioare de licenţă

Modulul/Disciplina
1.
2.
3.
4.
5.
6.

Teoria generală astatului şi dreptului
Drept
constituţional şi
instituţii politice
Teoria politică
Teoria şi istoria
administraţiei
publiceDrept
administrativ
Istoria gîndirii
politice

Componenta Nr.
disciplinei/ credite 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11
modului
ECTS
F

5

F

6

F

6

F

6

F

6

F

5

136

+ + +

+ +

+ + + +

+

+ + +
+ +
+ +
+ +

+
+

+
+

+
+ + +

+ +

+

7.

8.

9.

10.
11.
12.
13.
14.
15.

16.
17.
18.
19.

Pluripartitism
şi dezvoltareasocietăţii
democratice
Dreptul instituţiilor
comunităţii
Europene
Instituţii şi
mecanismede protecţie adrepturilor omului
Culturaorganizaţională în
sectorul public
Drept civil
Administraţie
publică centrală
Administraţia
publică locală
Contenciosul
administrativ
Procesul decizional
în administraţia
publică
Managementul
resurselor umaneîn administraţia
publică
Dreptul muncii şiprotecţiei sociale
Administrarea
finanţelor publice
Negocieri sociale
şi gestionarea
situaţiilor de criză

F

6

+ + +

F

5

+ +

S

5

S

4

S

5

S

5

+ +

+

+ +

S

4

+ +

+

+ +

S

5

+

S

4

S

4

S

5

S

3

S

5

137

+ +

+ +

+

+ +

+ +

+

+ +

+ +
+

+

+

+ + +

+ +
+

+ +

+ +
+ +

+

+

+

+

+

+ +

+

+ +

+ +
+ +

+

+
+ +

+ +
+

+
+

+

3.1.2.

Ciclul II – Studii superioare de master:• Competenţe generale.
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.
16.

Analiza şi sinteza informaţiei privind fenomenul administrativ.
Selectarea metodelor eficiente de cercetare a instituțiilor și proceselor
administrative.
Abilităţi de a învăţa care permit studiul individual aprofundat al proceselorşi fenomenelor administrative.
Identificarea, interpretarea şi utilizarea eficientă a materialului documentar
şi bibliografic.
Aplicarea tehnologiilor informaţionale în procesul de cercetare ştiinţifică.
Aplicarea integrată a cunoştinţelor teoretice, aparatului conceptual
şi metodologic pentru a rezolva probleme practice noi din domeniul
administraţiei publice.
Elaborarea şi gestionarea proiectelor profesionale, în mod autonom, utilizînd
inovativ un spectru variat de principii şi metode în domeniul administraţiei
publice.
Comunicarea orală şi scrisă, în limba programului de studii şi într-o limbă
de circulaţie internaţională cu specialiştii în domeniu/beneficiarii serviciilor
prestate.
Planificarea activităţilor profesionale în managementul resurselor umane.
Abilitatea de a lucra în echipă multidisciplinară de experţi din domeniu.
Proiectarea şi aprecierea periodică a performanţelor profesionale.
Selectarea metodelor eficiente de adoptare a deciziilor în problemeleorganizării serviciilor publice.
Planificarea activităţilor profesionale în domeniul elaborării politicilor şi
organizării prestării serviciilor publice.
Adaptarea serviciilor publice la necesităţile beneficiarilor în dependenţă decircumstanţele de timp şi spaţiu.
Acumularea continuă a inovaţiilor în domeniul elaborării politicilor publiceşi prestării serviciilor publice către populaţie.
Aplicarea tehnologiilor informaţionale în organizarea și realzarea relațiilor
publice.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de masterîn:Teoria şi metodologia administraţiei publice

1.
2.
3.
4.
5.

Utilizarea metodelor eficiente de cercetare a instituțiilor și proceselor
administrative în activitatea investigaţională.
Identificarea domeniilor prioritare de cercetare a administraţiei publicereieşind din evoluţia administraţiei publice.
Determinarea legăturilor dintre cercetarea ştiinţifică şi posibilităţile deimplementare în practica administrativă a rezultatelor obţinute.
Aplicarea metodelor de evaluare a activităţii ştiinţifice şi didactice dindomeniul administraţiei publice în activitatea practică.
Abilităţi de cercetare multidimensională a activităţii administrative dinperspectiva interdisciplinarităţii ştiinţei administraţiei.
138

6.
7.
8.

Identificarea şi aplicarea prevederilor legale cu privire la sistemul
administrativ, inclusiv elaborarea proiectelor de acte normative privind
activitatea administrativă.
Elaborarea proiectelor/mecanismelor de expertizare/implementare arezultatelor cerectărilor ştiinţifice în practica administrativă.
Administrarea activităţilor specifice din domeniu, cu respectarea eticii şideontologiei profesionale.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în:
Resurse umane şi politici de personal

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

Implementarea metodologiei de planificre strategică a resurselor umane şi
mecanismelor de utilizare în practica administrativă.
Identificarea factorilor care influenţează eficienţa activităţii personalului din
administraţia publică şi crearea condițiilor favorabile de implementare aacestora.
Stabilirea criteriilor de evaluare a activităţii administrative şi a metodelor de
implementare. ,Elaborarea metodelor, mecanismelor, de participare a personalului laprocesul decisional și de sporire a eficienței activităţii administrative.
Selectarea metodelor eficiente de control în dependenţă de obiectivele dinsfera activității resurselor umane.
Utilizarea metodelor performante în promovarea politicii de personal în
administrația publică.
Adaptarea formelor de comunicare la circumstanţe concrete în lucrul cu
cadrele din administraţia publică.
Permanentizarea instruirii continuie a personalului din administrația
publică în scopul amplificării performanțelor profesionale.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în:
Politici şi servicii publice

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

Implementarea planificării strategice prin utilizarea metodologiei moderneîn domeniul elaborării politicilor publice.
Utilizarea metodologiei analizei calităţii serviciilor publice din perspectiva
factorilor care o determină.
Identificarea posibilităţilor pieţei serviciilor publice pentru diversificarea
nomenclatorului şi îmbunătăţirii calităţii lor.
Diversificarea formelor de comunicare în dependenţă de circumstanţele
concrete a mediului de prestări servicii.
Folosească metodelor performante în activitatea de implementare apoliticilor publice pentru beneficiarii de servicii publice.
Adaptarea activităţii decizionale pornind de la necesităţile pieţii serviciilor
publice şi intereselor beneficiarilor de servicii.
Stabilirea criteriilor de evaluare a activităţii prestatorilor de servicii publice.
Selectarea metodelor eficiente de control în dependenţă de obiectivele
controlului şi interesele beneficiarilor de servicii prestate către populație.

139

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în:Relaţii publice
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

Identificarea diferitor categorii de factori influențabili asupra imaginii
instituţiei administrative.
Utilizarea mecanismelor eficiente de organizare a relaţiilor cu publicul.
Selectarea pîrghiilor organizatorice privind efectuarea controlului asupra
executării la timp şi într-o manieră calitativă a deciziilor adoptate în
domeniul relațiilor cu publicul.
Adaptarea metodelor de analiză a activității realizate şi studierea permanentă
a eficienţei activităţilor desfăşurate în relaţiile cu publicul.
Diversificarea mecanismelor de perfecţionare a activităţilor ce vizează
organizarea şi desfăşurarea relaţiilor cu publicul în organele administrației
publice.
6. Utilizarea metodologiei analizei calităţii relațiilor publice din perspectiva
factorilor care le determină.
Aplicarea diferenţiată în dependenţă de circumstanţe concrete a metodeloradecvate pentru eficientizarea activităţilor ce vizează relaţiile cu publicul ainstituțiilor administrative.
Adaptarea formelor de comunicare la circumstanţele concrete ale procesuluide organizare şi desfăşurarea a relaţiilor cu publicul.

3.1.3.

Ciclul III - Studii superioare de doctorat:• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.

Implementarea metodologiei de cercetare științifică, în general, și în
domeniul administrației publice, în particular.
Selectarea metodelor eficiente de cercetare a instituțiilor și proceselor
administrative.
Identificarea scopurilor și obiectivelor investigațiilor științifice în domeniulștiințelor politice.
Identificarea, interpretarea şi utilizarea eficientă a materialului documentar
şi bibliografic.
Aplicarea tehnologiilor informaţionale în procesul de cercetare ştiinţifică.
• Competenţe specifice:

1.
2.
3.
4.

Identificarea domeniilor prioritare de cercetare a instituțiilor și proceselor
administrative reieşind din evoluţia administraţiei publice și solicitările
sociale.
Formularea scopurilor și obiectivelor investigațiilor științifice în domeniul
administrației publice.
Abilităţi de cercetare multidimensională a instituțiilor și proceselor
administrative din perspectiva interdisciplinarităţii ştiinţei administraţiei.
Administrarea activităţilor specifice procesului investigațional, cu respectarea
eticii şi deontologiei profesionale a cercetătorilor științifici.
140

5.
6.
7.

Aplicarea metodelor de evaluare a activităţii ştiinţifice şi didactice dindomeniul administraţiei publice în activitatea practică.
Elaborarea mecanismelor de expertizare a rezultatelor cerectărilor ştiinţifice.
Determinarea legăturilor dintre cercetarea ştiinţifică şi posibilităţile deimplementare în practica administrativă a rezultatelor obţinute.

3.3. Proces de consultare cu persoanele si instituţiile cheie (angajatorii,
absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
În scopul studierii opiniei mediului academic încadrat în procesul de pregătire acadrelor pentru administraţia publică, Cadrul Naţional al Calificărilor la specialitatea Administraţie publică a fost consultat la şedinţele catedrelor de profil, consiliilor
facultăţilor respective de la Universitatea de Stat din Moldova, Academia de Studii
Economice din Moldova, Universitatea de Stat „Bogdan Petriceicu Hasdeu” din Cahul, Academia de Administrare Publică.
Conţinutul Cadrului Naţional al Calificărilor a mai fost consultat în Direcţia pentru Politica de Cadre a Cancelariei de Stat, Federaţia Sindicatelor Angajaţilor din
Serviciul public, Direcţia Administraţie Publică Locală a Primăriei mun. Chişinău,Asociaţia Obştească: Institutul de Ştiinţe Administrative din Republica Moldova.

4.

VOLUME DE MUNCĂ SI ECTS

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat in credite ECTS:
CiclulI - Licenta
II - MasterIII - Doctorat

I credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 credite
120 credite
180 credite

4.2. Orientări şi diferenţe in Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul administraţiei publice
Pentru sistemul european al învăţămîntului superior în domeniul administraţiei
publice este proprie o anumită omogenitate condiţionată de rigorile sistemului democratic de organizare şi funcţionare a sistemului de administraţie publică. Avîndu-şi începuturile în sistemul francez al învăţămîntului administrativ, sistemul deînvăţămînt european în domeniul administraţiei publice se bazează pe o pregătire
teoretică fundamentală a viitorilor specialişti, precum şi pe cultivarea unor aptitudini practice necesare pentru exercitarea funcţiilor publice din cadrul instituţiilor
administrative. Studenţii au posibilitate să beneficieze atît de cursuri obligatorii, cîtde un larg spectru de cursuri opţionale care derivă din necesitatea formării anumitor
competenţe la viitorii specialişti. O atenţie deosebită se acordă stagiilor de practică în
organele administraţiei publice în cadrul cărora studenţii practicanţi exercită funcţii
concrete şi sînt antrenaţi nemijlocit în activitatea administrativă. În organizarea stagiilor de practică un rol deosebit le revine angajatorilor care în colaborare cu instituţiile de învăţămînt planifică şi desfăşoară stagiile.
141

Diferenţele existente in spaţiul european in ceea ce priveşte formarea profesională
iniţială în domeniul administraţiei publice ţin, în primul rînd, de diversitatea sistemelor de administraţie şi de particularităţile funcţionării acestora.
Unele aspecte ale pregătirii specialiştilor pentru administraţia publică în Republica Moldova cer o convergenţă mai strînsă cu practicile europene. În acest context,
instituţiile superioare de învăţămînt preocupate de pregătirea cadrelor pentru administraţia publică urmează să stabilească unele cerinţe comune faţă de pregătirea profesională a specialiştilor pentru administraţia publică, funcţie care îi revine CadruluiNaţional al Calificărilor.

5.

ÎNVĂŢAREA, PREDAREA ŞI EVALUAREA

Proiectarea conţinutului programului de formare profesională iniţială la specialitatea Administraţie publică se face din perspectiva finalităţilor studiilor şi prevedeatît pregătirea teoretică a specialistului, precum şi cultivarea aptitudinilor practice.
Conţinutul competenţelor proiectate constituie rezultatul colaborării dintre instituţia
de învăţămînt superior şi angajatori în persoana organelor administraţiei publice,
care reprezintă expresia conexiunii funcţionale dintre cererea şi oferta de pregătire acadrelor şi condiţia integrării ulterioare a specialistului în activitatea administrativă.
Formele de organizare a procesului de învăţămînt la specialitatea Administraţie
publică sînt tradiţionale studiilor universitare (cursul şi seminarul, stagiile de practică), dar formarea profesională în domeniul administraţiei publice presupune deschidere înnoirilor şi receptivitate atît la evoluţia tehnologiilor educaţionale, cît şi lainovaţiile din practica administrativă. Conţinutul se va selecta din perspectiva realizării finalităţilor şi se va realiza prin unităţi de curs şi module.
Aprecierea standardelor educaţionale / profesionale ca finalitate a procesului deformare profesională iniţială ne permite să stabilim nişte criterii de evaluare clare şi
creează un mecanism funcţional în care sînt corelate eficient toate elementele procesului de studii: învăţarea, predarea şi evaluarea. Promovarea dimensiunii europene prin învăţămînt antrenează o serie de consecinţe în tehnicile de predare-îvăţare-evaluare. Accentuarea gradului de implicare al studentului în procesul didactic,prin volumul de muncă pretins şi corelaţia dintre prezenţa în sălile de curs şi studiul
individual, transpusă în credite academice, necesită o revizuire a strategiei de predareşi evaluare.
Ea se realizează prin elaborarea proiectelor individuale la diferite discipline, încadrul Ciclului I, Licenţă şi Ciclului II, Master. În scopul evaluării competentelor
specifice şi instrumentale sau interpersonale ele sînt utilizate în cadrul diferitor discipline ca instrument de evaluare în realizarea acestuia fiind direct implicaţi cei doi
parteneri ai actului educaţional: studentul şi profesoru1.
Competenţe dezvoltate: a) capacitatea de analiză şi sinteză; b) capacitatea de aplicare a cunoştinţelor obţinute; c) capacitatea de adaptare a metodelor de cercetare
tipului de studiu în administraţia publică; d) capacitatea de a învăţa.
Pentru a determina măsura în care obiectivele procesului de formare a specialistului în domeniul administraţiei publice au fost atinse, precum şi eficienţa metodelor142

de predare-învăţare la nivelul instituţiei de învăţămînt se aplică următoarele strategii
de evaluare: evaluarea iniţială, evaluarea formativă şi evaluarea finală.
Evaluarea iniţială se face la începutul unei etape de instruire şi stabileşte nivelul depregătire anterior al studenţilor. Identifică nivelul achiziţiilor iniţiale ale studenţilor
în termeni de cunoştinţe, competenţe şi abilităţi, în scopul asigurării premiselor realizării obiectivelor propuse pentru etapa următoare.
Evaluarea continuă/formativă realizează o diagnoză asupra rezultatelor unei perioade încheiate de învăţare, cercetează măsura în care studenţii încorporează şi aplică
informaţiile transmise, se face pe parcursul învăţării, la finele unei unităţi de conţinut.
Evaluarea finală se realizează la sfîrşitul perioadei de formare şi analizează cunoştinţele pe care studenţii şi le-au însuşit în acea perioadă. Stabileşte gradul în care au
fost atinse finalităţi generale propuse. Se concentrează asupra aplicării unor cunoştinţe de bază, ale demonstrării unor abilităţi importante dobîndite de studenţi într-o
perioadă mai lungă de instruire. Evaluarea finală se realizează în sesiuni programate
semestrial.

6.

SPORIREA CALITĂŢII

Misiunea cadrelor didactice angajate in formarea profesională iniţială în domeniul administraţiei publice este de a realiza o formare profesională de calitate, de aforma specialişti performanţi pentru administraţia publica, care vor fi competitivi pepiaţa muncii din ţară şi de peste hotarele ei. Aderarea la procesul Bologna presupuneo transformare a învăţămîntului din unul informativ în unul formativ şi centrat pestudent. Societatea contemporană impune cerinţe, care pot fi satisfăcute de către instituţiile de învăţămînt numai printr-un sistem viabil de asigurare a calităţii. In acest
sens, una din direcţiile prioritare a procesului de învăţămînt realizat în domeniul
administraţiei publice o constituie asigurarea calităţii.
Evaluarea calităţii se realizează în baza cîtorva indicatori de bază, care la rîndul
lor determină criterii pentru evaluarea altor elemente ale procesului de învăţămînt,cum ar fi: evaluarea randamentului academic, indicator care presupune prezenţa unuiîntreg sistem de proceduri ce au drept scop determinarea calităţii produsului, competenţelor viitorilor specialişti; evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico-metodice derealizare a procesului de învăţămînt, care presupune aprecierea performanţelor didactice şi condiţiilor de realizare a procesului didactic; evaluarea calităţii învăţămîntului
prin aprecierea activităţii profesorilor de către studenţi, procedură care are drept scop
determinarea eficientei studiilor prin prisma aprecierii făcute de către cei care beneficiază de serviciile oferite de către cadrele didactice.
Componenta formativă generează o altă viziune şi asupra curriculei universitare, care se axează înainte de toate pe formarea de competenţe şi nu pe transmiterede informaţii. Astfel curriculum-urile pentru cursuri sînt elaborate in corespundere
cu standardele socio-profesional şi adaptate la cerinţele pieţei muncii prin procesul
de consultanţă cu angajatorii. Totodată, instrumentul prin care este asigurată transparenţa studiilor este ECTS. Creditele academice transferabile asigură accesul studentului la un cadru transparent al calificărilor, mobilitatea academică şi deschide
perspective pentru instruirea continuă pe parcursul vieţii.
143

7.
MODALITĂŢILE DE ELABORARE, RENOVARE ŞI
ADAPTARE CONTINUĂ A CADRULUI NAŢIONAL AL
CALIFICĂRILOR
Modul de elaborare, aprobare şi aplicare a Cadrului Naţional al Calificărilor este
stabilit de Ministerul Educaţiei al Republicii Moldova. Elaborarea nemijlocită a luieste pusă în sarcina facultăţilor şi catedrelor de specialitate ale instituţiilor superioarede învăţămînt, prestatoare de servicii în domeniul pregătirii cadrelor pentru sistemul
administraţiei publice.
Renovarea şi adaptarea continuă a Cadrului Naţional al Calificărilor este condiţionată de evoluţia socială, schimbările din sistemul de învăţămînt, modernizarea
continuă a administraţiei publice. Iniţiativa de renovare poate aparţine atît instituţiilor de învăţămînt, cît şi ministerelor de resort sau reprezentanţilor angajatorului.
Necesitatea actualizării şi adaptării lui la noile condiţii poate să intervină în rezultatul
acreditării specialităţii „Administraţie publică”, procesului de atestare a funcţionarilor publici, precum şi dinamicii pieţei muncii.

7.1. MONITORIZAREA IMPLEMENTĂRII CADRULUINAŢIONAL AL CALIFICĂRILOR
Monitorizarea implementării Cadrului Naţional al Calificărilor presupune testarea calităţii prevederilor lui pentru determinarea gradului de competenţă a specialistului în devenire pentru domeniul administraţiei publice, evaluării calităţii procesului de instruire şi corespunderea rezultatelor procesului de pregătire a cadrelor
exigenţelor practicii administrative. Monitorizarea presupune un proces complexînfăptuit prin diverse procedee.
Monitorizarea internă este înfăptuită de catedra de specialitate, Consiliul facultăţii, după necesitate de o comisie formată din reprezentanţi ai corpului profesoral,
reprezentanţi ai studenţilor şi ai angajatorului, care face rapoarte periodice (semestriale, anuale) despre calitatea educaţiei şi corespunderea criteriilor de performanţă
stabilite de Cadrul Naţional al Calificărilor.
Monitorizarea externă este înfăptuită de Ministerul Educaţiei împreună cu ministerele de resort care au în subordine instituţii de învăţămînt. Aceasta se realizează
atît de comisiile specializate, instituite de Ministerul Educaţiei în cadrul acreditării
specialităţii „Administraţie publică”, precum şi de comisii curente ale ministerelor
respective în scopul adaptării şi actualizării Cadrului Naţional al Calificărilor. Monitorizarea externă poate fi înfăptuită şi de către organisme şi experţi independenţi, atîtnaţionali precum şi intenţionali.

Dispoziţii finale
Prevederile prezentului Cadru Naţional al Calificărilor pentru specialitatea Administraţie publică se vor implementa în instituţiile superioare de învăţămînt prestatoare de servicii în domeniul pregătirii cadrelor pentru administraţia publică într-ostrînsă conexiune cu cadrul legislativ şi normativ existent şi luîndu-se în vedere dreptul instituţiilor de învăţămînt la autonomie universitară.
144

Prevederile Cadrului Naţional al Calificărilor pentru specialistul cu studii superioare în domeniul administraţiei publice pot servi drept sursă de referinţă pentru
conducătorii autorităţilor administraţiei publice şi serviciilor de resurse umane dinadministraţia publică centrală şi locală în activităţile de evaluare a muncii funcţionarilor publici, atestării profesionale a acestora şi acordării gradelor de calificare.

145

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior
DOMENIUL GENERAL DE STUDIU

32. ŞTIINŢE SOCIALECADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior
Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

321 Sociologie

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonatori elaborare:

Maria Bulgaru,
doctor habilitat, profesor universitar
Oceretnâi Anastasia,
doctor conferențiar universitar.

1. Prezentarea domeniului de formare profesională /specialitate
1.1. Descrierea generală a domeniului
Transformările contradictorii din perioada contemporană înaintează cu acuitate
necesitatea cunoaşterii profunde a teoriei sociale, elaborării de noi concepte, paradigme prin care se poate pătrunde în esenţa proceselor sociale. În acest context, Sociologia reprezintă specialitatea care oferă o viziune de ansamblu asupra vieţii
sociale, cunoştinţe teoretice şi practice cu privire la mecanismele de funcţionare
şi transformare a societăţii, relaţiile dintre indivizi şi societate, prin reliefarea
consecinţelor directe sau indirecte ale proceselor sociale.
Misiunea sociologiei este de a prezenta tabloul real al vieţii sociale, acesta rezultând din acţiunea elementelor structurale ale societăţii. Sociologia se sprijină pe
o puternică bază experimentală, servind, la rândul său, în calitate de fundament teoretic al practicii sociale. Astăzi, profesia de sociolog a devenit o componentă inalienabilă a vieţii sociale din toate statele civilizate, or, activitatea specialiştilor deacest gen este integrată în procesul de elaborare şi promovare a politicilor de stat,în realizarea programelor economice şi sociale. Sociologii participă la soluţionarea
optimă a problemelor sociale de o mare complexitate, activând în calitate de experţi
la elaborarea legislaţiei, la luarea deciziilor de către organele administraţiei publice,
la cercetarea complexă a pieţei şi a nevoilor de consum, la prognozarea evoluţiei fenomenelor economice, politice şi sociale, la argumentarea activităţilor organizaţiilor
neguvernamentale etc. Pentru orice societate, care este interesată de viitorul său, este
importantă susţinerea şi promovarea sociologiei ca domeniu de specializare universitară, deoarece sociologul este capabil să studieze, în baza metodelor ştiinţifice, fenomenele şi procesele realităţii sociale; să stabilească diagnoza problemelor socialeşi să propună soluţii practice; să evalueze eficienţa diferitor activităţi şi să realizeze opronosticare a dinamicii sistemelor sociale.

1.2. Caracteristici-cheie:
NivelulDuratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces
Precondiţii

Licenţă (ciclul I)
3 ani

Master (ciclul II)
2 ani

3/4 ani

180 credite

120 credite

180 crediteÎnvăţământ de ziÎnvăţământ de zi

Diplomă de BAC,
Diplomă de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţământului
preuniversitarÎnvăţământ de zi, cu
frecvenţă redusă
Diplomă de master
Diplomă echivalentă

Diplomă de licenţă
Diplomă echivalentă
Diplomă de master
Realizarea finalităţilor Realizarea finalităţilor
învăţământului superior învăţământului superior(Licenţă, Ciclul I – 180 (Ciclul I, Licenţă şi
credite)Ciclul II, Master)
149

Doctorat

Nivelul
Licenţă (ciclul I)
Master (ciclul II)
Doctorat
Stagii de
Cu titlul obligatoriu
Cu titlul obligatoriu
Nu se realizează
practică
(12 credite)(10 credite)
Reguli de• Evaluarea iniţială – • Evaluarea iniţială – • Evaluarea este
examinare şi
diagnostică; curentădiagnostică; curentăcentrată pe produsele
evaluareformativă; finală
formativă; finală
cercetării;–sumativă sunt–sumativă sunt
• Evaluarea curentăobligatorii;
obligatorii;
formativă se• Evaluarea• Evaluarea
realizează princurentă-formativă
curentă-formativă
susţinerea referatelor
se realizează
se realizează
ştiinţifice, aprin seminare,prin seminare,rapoartelor anuale,laboratoare,laboratoare,a examenelor dinautoevaluare şi
autoevaluare şi
cadrul programului
evaluarea lucrului
evaluarea lucrului
de doctorat;
individual;
individual;• Evaluarea finală
• Metodologia• Metodologia
se realizează prinevaluării finaleevaluării finalesusţinerea tezei desumative este
sumative este
doctor.
orientată spreorientată spre
evaluarea
evaluarea rezultatelor
rezultatelor învăţării
învăţării exprimate
exprimate în termeni
în termeni dede competenţe.
competenţe formate
preponderent prinlucru individual.
Modalitate
Examen de licenţă:Susţinerea tezei deSusţinerea tezei dede evaluare 1. Sociologie generală master.
doctor.
finală
2. Metodologia
cercetării
siociologice
3. Susţinerea tezei delicenţă
Certificare
Diplomă de licenţă în
Diploma de master în
Diplomă de doctor înştiinţe socialeştiinţe socialesociologie
Titlu acordat Licenţiat în ştiinţe
Master în ştiinţe sociale Doctor în sociologiesocialeDrepturi• A aplica pentru• A aplica pentru• A aplica pentru
pentruprograme de master;
programe deprogrameabsolvenţi
• A aplica pentru
doctorat;
postdoctorat;
programe de formare • A aplica pentru• A aplica pentru
continuă;programe de formare
programe de formare• A se angaja încontinuă;continuă;cîmpul muncii.
• A se angaja în• A se angaja încîmpul muncii.
cîmpul muncii.
Organ
Ministerul Educaţiei al Ministerul Educaţiei al ANACIP
responsabil Republicii Moldova
Republicii Moldova
pentruANACIPANACIP
autorizarea
programelor1502. Titluri (calificări) şi ocupaţii
2.1. Descrierea calificării

CiclulStudiisuperioare
Ciclul I Licenţă

Studiisuperioare
Ciclul II Master

Studiisuperioare
Ciclul III Doctorat

Titlul acordat/Competenţe specifice

Licenţiat în ştiinţe sociale
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Deţinerea de cunoştinţe care implică înţelegerea teoriilor şia principiilor de cercetare sociologică;• Utilizarea eficientă a surselor informaţionale şi a resurselorde comunicare şi formare profesională (aplicare softwarede specialitate, baze de date etc.);• Cercetarea problemelor sociale prin metode de investigare
sociologică;• Identificarea, analiza şi oferirea de soluţii cu privire la
rezolvarea conflictelor sociale în organizaţii şi comunităţi;• Proiectarea şi desfăşurarea de studii sociale şi înaintarea derecomandări factorilor de decizie.
Master în ştiinţe sociale
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7• Deţinerea de cunoştinţe avansate în domeniul proiectării
şi realizării de cercetări sociale (culegere, prelucrare şi
analiză de date sociale) în organizaţii şi comunităţi, studiide piaţă etc.;• Diagnoza problemelor sociale şi dezvoltarea de politici
sociale;• Integrarea cunoştinţelor din domeniile: economie, politici
sociale, antropologie, psihologie etc. în cercetarea vieţii
sociale;• Asumarea responsabilităţii pentru înaintarea unor
recomandări în vederea ameliorării/soluţionării
problemelor sociale;• Gestionarea unui centru de cercetare a problemelorsociale.
Doctor în sociologie
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8• Deţinerea de cunoştinţe avansate în domeniul sociologiei,
prin integrarea cunoştinţelor obţinute din domeniile
adiacente;• Transpunerea/utilizarea integrată a teoriilor din diverse
domenii în cercetarea fenomenelor şi proceselor sociale;• Evaluarea cercetărilor din domeniul social;• Demonstrarea prin comportamentul profesional a unuinivel ridicat de autoritate şi a unui angajament valoric
pentru dezvoltarea ştiinţei sociologice.
151

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework
(EQF)

6

7

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul dat (nomenclatorul
profesiilor/ clasificatorul ocupaţiilor) pe cicluri
Nivelulcalificării

Specialitatea

Studiisuperioare
Sociologie
Ciclul I - Licenţă

Nivelulcalificării

Studiisuperioare
Ciclul II MasterNivelulcalificării
Studiisuperioare
Ciclul III Doctorat

Program demaster

Ocupaţii tipice
Sociolog,
specialist serviciul personal,
specialist în relaţii cu publicul,
specialist în statistica socială,agent reclamă publicitară,consilier local,
marketolog,
consilier de imagine,
consultant în organizaţii neguvernamentale,etc.
Ocupaţii tipice

Metodologia
cercetării sociale

Sociolog,
cercetător în ştiinţele sociale,
coordonator de proiecte de cercetare socială,conducător de instituţii de cercetare socială,conducător de asociaţii, uniuni, federaţii, filiale şiorganizaţii obşteşti,conducător de organizaţii umanitare şi alteorganizaţii similare,
consilier diplomatic,
expert, consultant,analist pe probleme de dezvoltare economicosociale, politice şi culturale,
specialist în elaborarea, monitorizarea şi evaluarea
politicilor şi strategiilor sociale,
specialist în mass-media,
specialist al administraţiei publice locale,marketolog,
manager (în serviciile de informaţii şi reclamă),cadru didactic în învăţământul preuniversitar şi
universitar etc.

Specialitatea

Ocupaţii tipice

Sociolog,
colaborator ştiinţific,
Teoria și
conducător de instituţie,metodologia
consilier de stat,sociologiei
cadru didactic universitar,
Structură, instituţii
coordonator de proiecte în domeniul social,şi procese sociale
manager în serviciile de statistică,expert etc.

152

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
Prin specificul său interdisciplinar şi aplicaţiile asupra stării societăţilor contemporane, domeniul Sociologiei ar putea contribui la formarea competenţelor în majoritatea domeniilor sociale. Spre exemplu, domeniile Ştiinţe Politice, Ştiinţe Economice, Administraţie Publică, Drept, Istorie, Jurnalism, Psihologie, Limbi moderne,Ştiinţe educaţionale, Sănătate publică, Culturologie necesită un curs special de Sociologie generală şi Metodologia cercetării sociologice. Aceste cursuri i-ar asigura unuieconomist, jurist, politolog, funcţionar public etc. abilităţi de cunoaştere a structurii
societăţii, etapelor de dezvoltare, a legităţilor sociale, relaţiilor sociale dintre grupuri,comunităţi, care şi determină evoluţia schimbărilor şi proceselor politice, economice,
culturale, juridice etc.

3. Finalităţi de studiu şi competenţe
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Studii superioare, Ciclul I - LICENŢĂ
• Competenţe generale-cheie:
1.
2.
3.
4.
5.

cunoaşterea şi înţelegerea noţiunilor, conceptelor, teoriilor şi metodelor debază ale sociologiei şi utilizarea lor adecvată în comunicarea profesională.
utilizarea tehnologiilor informaţionale, a programelor de prelucrare şi
prezentare a informaţiei (SPSS, Excel, Power Point);
comunicarea scrisă şi orală în limba maternă şi într-o limbă de circulaţie
internaţională pentru a comunica informaţii, idei, probleme şi soluţii îndomeniul sociologiei;
aplicarea tehnicilor de relaţionare în grup, a capacităţilor empatice decomunicare interpersonală și de asumare de roluri specifice în cadrul muncii
în echipă;dezvoltarea abilităţilor de învăţare necesare studiului modern în domeniulsociologiei, cu un grad ridicat de autonomie, prin asumarea responsabilităţii
pentru luarea deciziilor.
• Competenţe specifice-cheie:

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

diagnoza şi cercetarea problemelor sociale;elaborarea proiectelor de cercetare în domeniul social;elaborarea instrumentelor de cercetare sociologică;aplicarea metodelor, tehnicilor şi procedeelor de cercetare sociologică îninvestigarea problemelor sociale;
prelucrarea şi analiza datelor cercetărilor sociologice;formularea recomandărilor determinate de rezultatele cercetărilorsociologice;cooperarea în cadrul echipelor de cercetare;respectarea principiilor deontologiei sociologice;
153

9.

responsabilizarea pentru calitatea datelor colectate în teren şi a recomandărilor
formulate;
10. adaptarea la situaţii imprevizibile pe parcursul desfăşurării cercetărilorsociologice.

3.2. Corelaţia „finalităţi de studiu şi competenţe – curriculum”

Modulul/Finalităţile de studiu
Sociologie (Sociologie generală;
Deontologie sociologică)Istoria sociologiei (Fenomene şiprocese sociale; Istoria sociologiei)
Metodologia cercetării sociologice(Orientări metodologice; Metodologia
cercetării sociologice)
Metode de investigare sociologică
(Măsurarea în ştiinţele sociale;
Metode cantitative de investigare afenomenelor sociale)
Metode de cercetare a fenomenelorsociale (Metode calitative de cercetarea fenomenelor sociale; Metode decercetare în marketing)
Teorii sociologice (Teoriisociologice contemporane; Teorii
antidiscriminatorii)
Strategii antisărăcie
Statistica economică şi socială
Abordări feministe în sociologia
contemporană (Abordări feministe;
Negocierea conflictelor)
Bazele demografiei
Sociologia populaţiei
Paradigme sociologice contemporane
Devianţă şi control social (Sociologia
devianţei; Teoria şi practica justiţiei
restaurative)
Domenii sociologice (Sociologia
familiei; Sociologia culturii)
Stagii de practică

Componenta
modulului
Nr. credite
ECTS

LICENŢĂ

1

2

3

4

5

6

7

8

9 10

F

6

+

+ + +

F

6

+ +

+ + +

F

4

+ + + + + + + + +F

6+ + + + + + + + +

+

S

2

+ + + + + + + + +

+

S

6

+ + +

S
S

4
4

+
+

S

6

+ + + + +

+ +

S
S
S

4
4
4

+
+

+

M

6

+ + + ++ +M

6

+ + + +

+ +

S

15

+ + + + + + + + + +

154

+ + +

+

+ + +

+ + +
+ +

+ +
+ +
+

+
+

+ +
+ +

Studii superioare, ciclul II - Master (de cercetare)• Competenţe generale-cheie:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.

analiza şi sinteza direcţiilor de evoluţie a sistemelor sociale, economice,
culturale în vederea sesizării complexităţii acestora;
aplicarea paradigmelor sociologice în explicarea fenomenelor şi proceselorsociale;utilizarea de soft-uri specializate în prelucrarea şi analiza datelor;elaborarea proiectelor, propunerilor, recomandărilor în scopul îmbunătăţirii
situaţiei social-economice;
dezvoltarea abilităţilor de analiză, evaluare, comunicare şi coordonare;
redactarea materialelor ştiinţifice în limba maternă şi într-o limbă străină;comunicarea şi relaţionarea cu cercetători din ţară şi de peste hotare.
• Competenţe specifice-cheie:

1.

analiza sistemică a vieţii sociale, prin relevarea tendinţelor de evoluţie aacesteia;
2. desfăşurarea cercetărilor fundamentale şi aplicative, în scopul identificării
problemelor sociale, metodelor şi tehnicilor de cercetare şi elaborării depropuneri pentru soluţionarea lor;
3. dezvoltarea şi coordonarea proiectelor de cercetare socială (individuale sau
în echipă), prin delimitarea planului calendaristic, a strategiilor de cercetareşi stabilirea resurselor umane şi materiale necesare studiului;
4. evaluarea metodelor şi a instrumentelor de cercetare socială, prin propunerea
de noi standarde metodologice;5. determinarea şi calcularea indicatorilor sociali relevanţi utilizaţi în elaborarea
politicilor sociale;
6. analiza şi interpretarea datelor empirice obţinute în urma desfăşurării
cercetărilor cantitative şi calitative, şi a altor informaţii relevante pentru
elaborarea de teorii sociologice;7. explicarea şi prognozarea evoluţiei sistemelor sociale;
8. stabilirea criteriilor de evaluare şi verificare a rezultatelor cercetărilor socialeîn vederea dezvoltării metodologiei de cercetare a domeniului dat;
9. aplicarea managementului social în coordonarea organizaţiilor de cercetare;
10. pregătirea de rapoarte ştiinţifice, publicaţii, recomandări cu scopul
optimizării proceselor sociale şi dezvoltării parteneriatelor sociale;
11. promovarea neutralităţii axiologice în cercetarea ştiinţifică.

155

Nr. credite
ECTS

Modulul/Finalităţile destudiuComponenta
modulului

MASTER
1

2

Modulul Metodologia cercetării sociale
Paradigme metodologice înS
5+sociologia contemporană
Cercetarea politicilor publiceF
10 + +
Aplicaţii statistice înS
5+ +cercetarea socială
Interpretarea datelor calitativeF
5+
Dezvoltare comunitarăS5+ +Modulul Metode şi tehnici în managementul social
Managementul resurselor
S
10
+
umane
Dezvoltare durabilă
S
5+
Metodologia indicatorilor şi aF
10 + +
rapoartelor sociale
Interpretarea studiilor de caz
S5+şi a testamentelor personale
Modulul Cercetarea sociologică ramurală
Sociologia religiei/Sociologia
F5+ +migraţiei
Stratificare socială şi stiluri de
F
5
+ +
viaţă
Relaţii publice/DimensiuniS5+sociologice ale electoratului
Elaborarea metodelor pentru
F5+ +proiectul final

3

4

5

+
+
+
+
+

+
+

6

7

+
+

+

+

+

9 10 11

+

+

+

+

+

+
+

+
+

8

+

+

+
+

+
+

+

+

+

+
+
+

+

+

+

+

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+

+
+

+

+

+

+

+

+
+

+

DOCTORAT• Competenţe generale-cheie:
1.
2.
3.
4.

elaborarea unor modele inovative de cercetare a fenomenelor sociale înorganizaţii şi comunităţi prin utilizarea metodelor, tehnicilor şi procedeelorde cercetare sociologică;aplicarea strategiilor de muncă riguroasă, eficientă, de punctualitate şirăspundere personală faţă de rezultat, pe baza principiilor, normelor şi avalorilor de etică profesională;executarea responsabilă a sarcinilor profesionale în condiţii de autonomie
restrânsă şi asistenţă calificată;utilizarea eficientă a surselor informaţionale şi a resurselor de comunicare şi
formare profesională asistată (aplicaţii software de specialitate, baze de dateetc.), atât în limba română, cât şi într-o limbă de circulaţie internaţională.
156

• Competenţe specifice-cheie:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

elaborarea proiectelor de cercetare în baza teoriilor şi paradigmelorsociologice prin respectarea principiilor ştiinţifice;elaborarea de noi metodologii de măsurare a fenomenelor şi proceselorsociale;evaluarea politicilor publice prin intermediul metodelor de cercetare socială;analiza datelor empirice şi evaluarea critică şi constructivă a propriului
demers de cercetare;dezvoltarea unor modele explicative în vederea studierii fenomenelor şi
proceselor la nivel micro şi macrosocial;elaborarea de propuneri argumentate în baza cercetărilor realizate pentru
diferite niveluri ale administraţiei publice şi actori sociali interesaţi;gestionarea de proiecte naţionale şi internaţionale în vederea dezvoltării
şi optimizării tehnologiilor ştiinţifice de cercetare a parteneriatului social,activităţii organizaţiilor social-economice, culturale, politice etc.;
coordonarea echipelor de cercetare multidisciplinare şi prezentarea publică
a rezultatelor studiilor desfăşurate.

3.3 Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Specialitatea Sociologie are o istorie relativ recentă în Republica Moldova: în septembrie 1993 la Universitatea de Stat din Moldova, în cadrul Facultăţii de Filosofie
şi Psihologie (actualmente Facultatea Sociologie şi Asistenţă Socială), a început înmatricularea studenţilor la specialitatea Sociologie. La elaborarea planului de studii la specialitatea Sociologie se ţine cont de standardele naţionale şi internaţionalede pregătire a specialiştilor, de opţiunile absolvenţilor (angajaţi în câmpul muncii în
proporţie de 85% conform specialităţii obţinute), precum şi de solicitările angajatorilor. Planul a fost elaborat în conformitate cu exigenţele Planului Cadru şi a Sistemuluide Credite Academice Transferabile, fiind racordat la planurile de învăţământ de la
Universităţile din Bucureşti, Cluj-Napoca, Iaşi, Timişoara (România), Universitatea
din Cumbria (Marea Britanie), Universitatea de Ştiinţe Aplicative din Merseburg(Germania), Universitatea Socială de Stat (Federaţia Rusă).

4. Volumul de muncă şi ECTS
4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare, exprimat
în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

180 credite
120 credite
180 credite

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului157

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţământului
Superior în domeniul dat
Concepţia de pregătire profesională a sociologului în Republica Moldova nu se
dosebeşte de cea de pregătire a acestor specialişti în ţările europene. Există unele
mici diferenţe în programul de studii ce ţin de unele cursuri de aplicabilitate curentă
specifice realităţii sociale din diferite ţări.
Procesul de reformare a învăţământului axat pe principiile Procesului de la Bologna şi orientat spre crearea spaţiului unic european în domeniul învăţământului estede neconceput fără cooperarea şi colaborarea cu instituţiile de profil naţionale şi internaţionale. Pe parcursul anilor, Catedra Sociologie (USM) şi-a dezvoltat relaţiile decolaborare cu multiple instituţii cu tradiţii în domeniul sociologiei de peste hotareleţării, printre care: Universitatea din Bucureşti (Facultatea Sociologie şi Asistenţă Socială), Universitatea din Cluj-Napoca (Catedrele de Sociologie şi Asistenţă Socială),Universitatea de Vest din Timişoara (Catedrele de Asistenţă Socială şi Sociologie),
Universitatea „A.I.Cuza” din Iaşi (Catedrele de Asistenţă Socială şi Sociologie), Institutul de Sociologie al Academiei Române, Institutul Calităţii Vieţii al Academiei
Române, Universitatea Merseburg (Facultatea de Ştiinţe Aplicative, Germania), Universitatea Socială de Stat (Federaţia Rusă) şi altele. Aceasta a permis să se coordoneze planurile de studii, care au obţinut o apreciere înaltă din partea reprezentanţilor
instituţiilor de profil.
Diferenţele care există în spaţiul european în ceea ce priveşte formarea profesională iniţială în domeniul sociologiei, ţin mai degrabă de gradul de înţelegere decătre administraţia publică centrală şi locală a importanţei specialiştilor sociologi îndiagnosticarea problemelor sociale şi elaborarea strategiilor de soluţionare a acestora;de prioritatea acordată unei sau altei sociologii ramurale, decît de diferenţele conceptuale de formare, precum şi de posibilităţile diversificate de dezvoltare a sociologiei,ţinând cont de mecanismele economice puternice din aceste ţări. Vom menţiona faptul că graţie racordării planurilor de studii la cerinţele europene de pregătire a specialistului în domeniul sociologiei, sistemul de competenţe dezvoltat la primul ciclu
este similar celor europene, diferenţele ţinând de specificul problemelor ţării noastre.

5. Învăţarea, predarea şi evaluarea
Misiunea şi obiectivele catedrei responsabile de formarea profesională iniţială în
domeniul sociologiei revine Catedrei Sociologie (USM) care se reflectă în standardul
educaţional/profesional, ce exprimă ansamblul de competenţe pe care le deţine specialistul format în cadrul domeniului (fapt demonstrat prin evaluările randamentului
academic). Aprecierea standardului educaţional/profesional ca finalitate a procesuluide formare profesională iniţială ne permite să stabilim nişte criterii de evaluare clareşi creează un mecanism funcţional prin care sunt corelate eficient toate elementele
procesului de învăţământ – învăţarea, predarea şi evaluarea.
Promovarea dimensiunii europene prin învăţământ antrenează o serie de consecinţe în tehnicile de predare - învăţare – evaluare. Accentuarea gradului de implicare
al studentului în procesul didactic (prin volumul de muncă pretins şi corelaţia dintre prezenţa în sălile de curs şi studiul individual, transpusă în credite academice)necesită o revizuire a strategiei de evaluare şi de predare. Elaborarea proiectelor de158cercetare la diferite discipline în cadrul Ciclului I şi II, în scopul evaluării competenţelor specifice şi instrumentale sunt utilizate în cadrul diferitor discipline nu numai
ca instrument de evaluare, ci şi de învăţare, în realizarea acestuia fiind direct implicaţi cei doi parteneri ai procesului educaţional: studentul şi profesorul. Proiectele decercetare sunt elaborate, ţinându-se cont de tipul de problemă socială (diferenţa denivel este asigurată de complexitatea sarcinii de realizat şi volumul de lucru autonom
pe care îl depune studentul şi deci a competenţelor obţinute). Studentul îşi va alege
un subiect de cercetare din conţinutul cursului, iar elaborarea acestuia este dirijată
de profesorul-responsabil de curs. Nota obţinută la proiectul de cercetare are o pondere considerabilă în formarea notei semestriale, care constituie 60% din nota finală
acordată.
Competenţele urmărite prin activităţile desfăşurate sunt dezvoltarea capacităţii
de analiză şi sinteză; a capacităţii de aplicare a cunoştinţelor obţinute; a capacităţii deadaptare a metodelor de cercetare tipului de studiu şi ramurii sociologice; a capacităţii de a desfăşura studii sociologice şi a interpreta rezultatele, precum şi a capacităţii
de a învăţa.

6. Sporirea calităţii
Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea profesională iniţială în domeniul
Sociologiei este de a realiza o formare de calitate, de a pregăti specialişti performanţi,care vor fi competitivi pe piaţa muncii din ţară şi de peste hotarele ei. Aderarea la Procesul de la Bologna presupune o transformare a învăţământului din unul informativ
în unul formativ şi centrat pe student. Societatea contemporană impune cerinţe, carepot fi satisfăcute de către instituţiile de învăţământ numai printr-un sistem viabil
de asigurare al calităţii. În acest sens, una din direcţiile prioritare aду procesului deînvăţământ realizat în cadrul domeniului Sociologie o constituie asigurarea calităţii.
Evaluarea calităţii se realizează în baza câtorva indicatori de bază, care, la rândul
lor determină criterii pentru evaluarea altor elemente ale procesului de învăţământ:evaluarea randamentului academic (presupunând prezenţa unui întreg sistem de proceduri de evaluare ce are drept scop constatarea calităţii produsului, competenţelor
viitorilor specialişti); evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico-metodice de realizare
a procesului de învăţământ; evaluarea calităţii învăţământului prin evaluarea activităţii profesorilor de către studenţi. De asemenea, participarea profesorilor la şcoli devară, seminare teoretico-practice (cu implicarea practicienilor din diverse instituţii sociologice), activitatea în cadrul atelierelor de lucru de la Conferinţe ştiinţificopractice, precum şi utilizarea rezultatelor practicii sociologice în elaborarea tezelor
de licenţă, de ьфыеук şi de doctor, denotă tendinţa de stabilire a unei corelaţii durabile dintre rezultatele evaluării şi proiectarea activităţii profesionale.

159

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul IШI – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

322 Psihologie

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonator elaborare:

Platon C., dr. hab., prof. univ.
Dandara O., dr. conf.univ.

1.
Introducere în domeniul de formare profesională /specialitate
1.1. Descrierea generală a domeniului și caracteristicile-cheie ale
acestuia
Din domeniul de formare profesională Psihologie fac parte specialităţi care se aează pe activitatea psihică vitală, legităţile funcţionării şi dezvoltării ei.
Obiectivul major al domeniul de formare profesională Psihologie este pregătirea
cadrelor de înaltă calificare, competitive în plan naţional şi internaţional.
Psihologia – specialitate multiaspectuală – include diverse specializări, cele debază fiind:• psihologia clinică, preocupată de sănătatea şi armonia persoanei, cu
componentele esenţiale: psihologie somatică şi a sănătăţi, psihodiagnostic,
psihoterapie, psihopatologie comportamentală etc.;• psihologia socială‚ preocupată de problemele individului şi grupului în contextul
social, cu componentele de bază: psihologie economică, organizaţională, amuncii, militară, juridică, politică‚ culturală şi transculturală‚ a sportului etc.;• psihologia educaţională, preocupată de procesul formării personalităţii
prin in-struire, de problemele adaptării şi motivaţiei şcolare, de dezvoltarea
personalităţii în conformitate cu criteriile de vîrstă, de rezolvarea dificultăţilor
în triada elev-profesor-părinte etc.
Pregătirea specialiştilor-psihologi ţine cont de caracterul aplicativ şi multidisciplinar, orientarea umanistă a specialităţii. Procesul formativ are drept scop pregătirea
teoretică fundamentală, formarea competenţelor de cercetare şi orientarea spre specializare. Formarea profesională se realizează prin explorarea de către studenţi a douăoportunităţi: pregătirea obligatorie, prin care se acumulează cunoştinţele şi abilităţile
general-profesionale şi opţională, la liberă alegere, prin valorificarea propriilor interese.

1.2. Caracteristici-cheie:
Nivelulcalificării
Duratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces

Licenţă (ciclul I)

Master (Ciclul II)

Doctorat

3 ani

2 ani

3/4 ani

180 credite

120 credite

180 crediteÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt de zi

Diplomă de BAC
Diplomă de studii
medii de specialitate

Diplomă de licenţă
Diplomă echivalentă

162–– Învăţămînt de zi–– Învăţămînt cu
frecvenţă redusă
Diplomă de master
Diplomă echivalentă

•Realizarea
Realizarea finalităţilor
finalităţilor
învăţămîntului superiorînvăţămîntului(Ciclul I – Licenţă, 180
preunuversitar
credite);• Aptitudini specifice Susţinerea examenului
profesiei dede admitere
Precondiţii
psiholog (inteligenţă
generală, inteligenţă
emoţională,empatie,comunicabilitate
etc.)
Stagii de
Cu titlu obligatoriu (15- Cu titlu obligatoriu (10practică
20 credite)credite)• Evaluarea iniţială• Evaluarea iniţialădiagnostică;diagnostică;curentă-formativă;curentă-formativă;finală-sumativă sîntfinală-sumativă sîntobligatorii;
obligatorii;• Evaluarea• Evaluarea
curentă-formativă
curentă-formativă
se realizează
se realizează
prin seminare,prin seminare,laboratoare,laboratoare,autoevaluare şi
autoevaluare şi
Reguli deevaluarea lucrului
evaluarea lucrului
examinare și
individual;
individual;
evaluare• Metodologia• Metodologia
evaluării finaleevaluării finalesumative este
sumative esteorientată spreorientată spre
evaluarea
evaluarea
rezultatelor
rezultatelorînvăţării exprimateînvăţării exprimate
în termeni deîn termeni decompetenţe.
competenţe formate
preponderent prinlucru individual.
Examenul de licenţă:Susţinerea tezei de
1. Examen la
masterdisciplinele
Modalitate
fundamentale
de evaluare 2. Examen la
finală
disciplinele despecialitate
3. Susţinerea tezei delicenţă
Diplomă de licenţă în
Diplomă de master în
Certificareştiinţe socialeştiinţe sociale

163

Realizarea finalităţilor
învăţămîntului superior(Ciclul I, Licenţă şi
Ciclul II, Master);Susţinerea examenuluide admitere)Nu se realizează
•••Evaluarea este
centrată pe
produsele cercetării;Evaluarea
curentă-formativă
se realizează
prin susţinerea
referatelor ştiinţifice,a rapoartelor anuale,a examenelor din
cadrul programuluide doctorat;
Evaluarea finală
se realizează prinsusţinerea tezei dedoctor.

Susţinerea tezei dedoctor

Diplomă de doctor în
psihologie

Titlulacordat

Drepturipentruabsolvenţi

Licenţiat în ştiinţe
sociale• A aplica pentru
programe demaster;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.

Organ
responsabil
pentruMinisterul Educaţiei
autorizarea ANACIP
programelor

Master în ştiinţe sociale Doctor în psihologie•••

A aplica pentru
programe dedoctorat;
A aplica pentru
programe deformare continuă;A se angaja încîmpul muncii.

Ministerul EducaţieiANACIP•••A aplica pentru
programe
postdoctorat;
A aplica pentru
programe deformare continuă;A se angaja încîmpul muncii.

ANACIP

2. Titluri (calificări) şi ocupaţii
2.1. Descrierea calificării

Ciclu

CiclulI – Studii
superioarede licenţă

Ciclul II– Studiisuperioarede masterTitluri acordate / competenţe specifice

Licenţiat în ştiinţe sociale• Cunoştinţe avansate un domeniul ştiinţelor fundamentale(Psihologia generală, Istoria psihologiei, Psihologia
personalităţii, Psihologia cognitivă, Anatomia şi fiziologia
SNC, Psihologia dezvoltării etc.) care implică înţelegerea
critică a teoriilor, legităţilor, principiilor.
• Cunoştinţe avansate în domeniul ştiinţelor aplicativede specializare (Psihologia copilului, Psihologia
adolescentului şi adultului, Psihodiagnostic, Statistica
aplicată, Psihologia sănătăţii, Psihologia şcolară, Serviciul
psihologic şcolar, Psihologia comportamentului deviant.
etc.) care dezvoltă componenta aplicativ-instrumentală.
• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie, necesare
pentru a rezolva probleme complexe şi imprevizibile îndomeniul psihologiei.
• Gestionarea de activităţi sau proiecte profesionale
complexe în domeniul psihologiei.
Master în ştiinţe sociale• Cunoştinţe specializate în unul din domeniile: psihologie
clinică, psihologie socială, psihologie educaţională.
• Conştientizarea critică a cunoştinţelor dintr-un domeniu
al psihologiei şi a cunoştinţelor aflate la graniţa dintre
diferite domenii.
164

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework(EQF)

6

Master în ştiinţe sociale• Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor în
Ciclul II
materie de cercetare şi/sau inovaţie în psihologie, pentru– Studiidezvoltarea de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru
superioare
integrarea cunoştinţelor din diferite domenii.
de master • Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile psihologice profesionale şi/sau
pentru revizuirea performanţei strategice a echipelor.
Doctor în psihologie.
• Cunoştinţe la cel mai avansat nivel dintr-un domeniu al
psihologiei şi cunoştinţe aflate la graniţa dintre diferite
domenii.
• Abilităţi şi tehnici avansate şi specializate, inclusiv
Ciclul III
abilitatea de analiză, sinteză şi evaluare, necesară pentru– Studiirezolvarea problemelor critice de cercetare şi/sau inovaţie
superioare
şi pentru extinderea şi redefinirea cunoştinţelor existente
de doctorat
sau a practicilor profesionale.
• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională în
domeniul psihologiei şi a unui angajament susţinut pentru
dezvoltare dea de noi idei sau procese aflate în avangarda
cercetării.

7

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţi
Nivelulcalificării

Specialitatea

Ciclul I – Studii
superioare delicenţă

Psihologie
Psihologie
clinică

Ciclul II– Studiisuperioare demasterPsihologiesocială
Psihologie
educaţională

Ciclul III– Studiisuperioare dedoctorat

Psihologie

Ocupaţii tipice
Psiholog;
Psiholog şcolar;
Consilier educaţional;
Educator;
Psiholog clinician; Psihoterapeut; Psihodiagnostician;Asistent universitar;
Cercetător ştiinţific.
Conducător de întreprindere; Specialist în serviciul
de personal; Psiholog/consilier organizațional;
Psihodiagnostician;Asistent universitar; Cercetător ştiinţific.
Psiholog şcolar; Consilier educaţional;
Manager în instituţiile de învăţămînt;Psihodiagnostician;Asistent universitar; Cercetător ştiinţific.
Cercetător ştiinţific;
Cadru didactico-științific universitar; Conducător
întreprindere; Consilier.

165

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
Rolul psihologiei în pregătirea specialiştilor pentru alte domenii este considerabil.
Psihologia vizează pregătirea profesională, inclusiv în domeniile înrudite. Ea precizează specificul aplicării cunoştinţelor psihologice în domeniile vizate, centrînduse pe aspectele ei aplicative. De exemplu, în domeniul muncii şi cel organizaţionalcunoştinţele psihologice contribuie la selectarea personalului, la măsurarea performanţei individuale a angajaţilor, la evaluarea eficienţei programelor de training etc.
În domeniul educaţional, psihologia contribuie la luarea deciziilor de notare, la diagnoză, consiliere şi profilaxie, ghidarea în carieră etc. În domeniul clinic, cunoştinţele
psihologice contribuie la evaluarea şi intervievarea clinică, la emiterea diagnozei, laplanificarea intervenţiilor psihoterapeutice.
Astfel, următoarele discipline psihologice contribuie la formarea specialiştilor din
diverse domenii:
Ştiinţe ale educaţiei – Psihologia generală, Psihologia vîrstelor, Psihologia educaţională, Psihologia familiei, Psihologia devianţei, Psihologia comunicării, Psihologia
excelenţei.
Sociologie şi asistenţă socială – Psihologia socială, Psihologia relaţiilor interculturale, Dinamica grupului social, Psihologia influenţei sociale, Psihologia vîrstelor
Psihologia devianţei, Psihologia delincvenţei şi crimei, Psihologia familiei, Consiliere
psihologică.
Medicină – Psihologia sănătăţii, Psihologia clinică, Psihodiagnostic, Psihoterapia,
Consilierea psihologică, Psihologia comunicării.
Economie – Psihologia economică, Psihologie managerială, Psihologia organizaţională, Psihologia reclamei, Psihologia influenţei sociale.
Drept – Psihologia juridică, Psihologia devianţei, Psihologia comunicării, Psihologia delincvenţei şi crimei, Expertiza psihologico-judiciară, Psihologia relaţiilor interculturale.
Ştiinţe politice – Psihologie politică, Psihologia comunicării, Dinamica grupuluisocial, Psihologia influenţei sociale, Psihologia relaţiilor interetnice, Psihologia interculturală.
Ştiinţe tehnice, inginerie – Psihologia muncii, Psihologia organizaţională, Psihologia excelenţei, Psihologia managementului.

166

3.

Finalităţi de studiu /competenţe

3.1. Descrierea finalităţilor de studiu și a competenţelor
3.1.1.
Nr./o
1
2
3
4
5
6

Ciclul I – Studii superioare de licenţă

Competenţe generale
Analiza şi procesarea informaţiei din diverse surse, atît în limba maternă, cît şi în
limba străină în scopul realizării funcţiilor profesionale şi autoinstruirii.
Asumarea responsabilităţii etice în contextul relaţiilor interpersonale şi civice cu
impact profesional.
Evaluarea diverselor situaţii profesionale, elaborarea soluţiilor şi argumentarea
deciziilor.
Autoevaluarea performanţelor profesionale.
Identificarea problemelor de interacțiune în echipă în vederea dezvoltării
profesionale continue.
Utilizarea tehnologiilor moderne cu scopul valorificării realizărilor ştiinţifice îndomeniul profesional şi rezolvării funcţiilor profesionale.

• Competenţe specifice
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.

Cunoaşterea bazelor teoretice ale psihologiei ca ştiinţă;Cunoaşterea mecanismelor psihologice de autocunoaştere şi reflexie, apărare
psihologică, autoreglare a comportamentului uman;
Cunoaşterea Codului Deontologic Profesional;
Abordarea prognostică a procesului dezvoltării psihice, formării
personalităţii;Determinarea direcţiilor de bază a evoluţiei activităţii diagnostice, depsihocorecţie, de consiliere, de psihoprofilaxie;
Eficientizarea procesului instructiv-educativ prin introducerea realizărilor
inovatorii din domeniul psihologiei;
Elaborarea strategiilor şi tacticii activităţii educaţionale, instructive, demuncă etc., din perspectiva activităţii profesionale psihologice;
Determinarea modalităţilor de rezolvare a situaţiilor de problemă
prin concesii/colaborare în baza aplicării cunoştinţelor psihologice şideprinderilor practice;
Realizarea principiului comunicării eficiente în realizarea strategiilor,
scopurilor, obiectivelor procesului instructiv-educativ;
Identificarea problemelor de cercetare în domeniul psihologiei,
psihopedagogiei;
Realizarea programelor şi proiectelor de cercetare;
Autoformarea continuă în conformitate cu evoluţia permanentă a teoriei şipracticii psihologice;
Determinarea direcţiilor prioritare de autoformare profesională continuă.

167

3.1.2.
Nr./o
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10

Ciclul II – Studii superioare de master

Competenţe generale
Studierea proceselor mentale şi a comportamentului uman.
Soluţionarea individuală şi în echipă a problemelor psihologice din domeniile
educaţiei, medicinii şi economiei.
Cercetarea şi implementarea în activitatea profesională a investigaţiilor
psihologice cu rezonanţă socială.
Desfăşurarea activităţilor de psihodiagnostic, psihoterapie şi prevenire atulburărilor emoţionale şi de personalitate, precum şi a fenomenelor deinadaptare la mediul social şi profesional.
Elaborarea şi aplicarea diverselor tehnici pentru examinarea inteligenţei,abilităţilor, aptitudinilor şi a altor caracteristici umane, interpretarea datelorobţinute şi elaborarea recomandărilor necesare.
Interpretarea originală a abordărilor teoretice din domeniul psihologiei.
Realizarea conexiunilor funcţionale între reperele teoretice ale psihologiei cu
domeniile înrudite în scopul soluţionării obiectivelor profesionale.
Adaptarea mesajului/comunicării la diverse contexte profesionale, ţinînd contde particularităţile subiecţilor implicaţi.
Elaborarea stagiilor de activitate profesională în baza abordărilor conceptuale,reflecţiilor proprii.
Luarea deciziilor şi monitorizarea activităţii în echipă.

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master la
Psihologia clinică
1.

Cunoaşterea, aplicarea şi integrarea cunoştinţelor teoretice ale psihologiei
clinice;
2. Aplicarea metodelor de psihodiagnostic, psihocorecţie, psihoterapie,
consiliere psihologică; de stimulare a dezvoltării personalităţii şi de sporire aresurselor psihice în stările de sănătate şi boală;3. Soluţionarea problemelor privind consilierea, intervenţia preventivă şi
tratarea problemelor de adaptare psihologică;4. Elaborarea/adaptarea metodelor şi tehnicilor de diagnosticare în stările desănătate şi boală;5. Elaborarea programelor de evaluare a reuşitei copiilor cu dizabilităţi dediferite vîrste;
6. Realizarea activităţilor de evaluare clinică a tulburărilor psihice, psihosomaticeşi a factorilor psihologici implicaţi în tulburările psihosomatice;
7. Realizarea programelor şi proiectelor de dezvoltare a instituţiei de orientare
clinică;8. Realizarea proiectelor de implementare a concepţiilor noi şi eficiente dindomeniul clinic;
9. Utilizarea rezultatelor investigaţiilor ştiinţifice din domenii înrudite;
10. Utilizarea modalităţilor de dezvoltare eficientă a competenţelor din domeniul
psihologiei clinice.
168

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master la
Psihologia socială
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.

Utilizarea strategiilor de proiectare şi evaluare a performanţelor profesionale;
Investigarea impactului stilului de comunicare și interacțiune asupra
performanţei individuale și colective;
Cunoaşterea şi utilizarea strategiilor de motivare a angajaţilor;
Realizarea consultanţei organizaţionale;
Diagnosticarea diferitor aspecte psihologice ale comportamentului
individului în cîmpul muncii;
Realizarea selecţiei profesionale şi a evaluării personalului;Elaborarea sistemelor de evaluare specifice fiecărei organizaţii;Aplicarea metodelor de animare şi monitorizare a activităţilor în echipă;Identificarea şi monitorizarea situaţiilor de criză şi conflict în organizaţii.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master la
Psihologia educațională

1.
2.

Cunoaşterea bazelor teoretice ale psihologiei educaţionale;
Aplicarea metodelor valide de psihodiagnostic, psihocorecţie, consiliere
psihologică; de stimulare a dezvoltării personalităţii şi de sporire a resurselor
psihice;
3. Proiectarea activităţii psihologice la nivel de instituţie de învăţămînt, colectiv,
grup;
4. Elaborarea criteriilor, metodelor şi tehnicilor de evaluare a activităţii
colectivelor, instituţiilor de învăţămînt;5. Optimizarea abilităţilor de comunicare în instituţiile de învăţămînt, prinpropagarea atitudinilor şi comportamentului empatic;
6. Realizarea de programe şi proiecte de dezvoltare instituţională;7. Realizarea de proiecte de implementare a concepţiilor noi şi eficiente;
8. Capacitatea de a dirija un proces şi de a lua decizii;
9. Utilizarea în activitate a rezultatelor investigaţiilor ştiinţifice din domeniiînrudite;
10. Manifestarea flexibilităţii la schimbările, inovaţiile în domeniul profesional.

3.1.3.
Nr/o
1
2
3
4
5

Ciclul III – Studii superioare de doctorat

Competenţe generale
Identificarea problemelor de cercetare în domeniu.
Demonstrarea abilităţilor de gîndire critică şi autocritică.
Utilizarea tehnologiilor informaţionale moderne în procesul de cercetare.
Generarea de idei noi în domeniul ştiinţei şi practicii psihologice
Propunerea noilor direcţii de cercetare în domeniul psihologiei

169• Competenţe specifice
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.

Cunoaşterea metodologiei cercetării în domeniul psihologiei.
Aplicarea metodologiei valide de cercetare.
Realizarea experimentelor psihologice.
Prelucrarea cantitativă şi calitativă a rezultatelor obţinute.
Interpretarea rezultatelor obţinute.
Realizarea individuală a cercetărilor originale în domeniul psihologiei.
Promovarea noutăţii ştiinţifice în mediul profesional.
Lansarea ideilor originale cu privire la realitatea ştiinţifică şi socială.
Identificarea principalelor direcţii ale evoluţiei ştiinţelor psihologice.

3.2. Corelaţia „unitate de curs / finalităţi de studiu scontate”

Modul / Finalităţi destudiuIstoria psihologiei
Psihologia proceselor
cognitive
Psihologia
afectivităţii şi
proceselor reglatorii
Psihologia însuşirilorde personalitate
Metodologia
cercetării
Psihologia vîrstelor
Psihologia socială
Psihodiagnostic
Statistica aplicată în
psihologie
Bazele psihoterapiei,
consilierii /profilaxiei / corecţiei
psihologice
Introducere în
psihopatologie

Componenta
modulului
Nr. credite
ECTS

Ciclul I – Studii superioare de licenţă

1

2

3

4

5

6

7

+

8

9 10 11 12 13

+

+

F

6

+

F

6

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

F

6

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

F

6

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

F

6

+

+

+

+

S
S
S

6
4
4

+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+
+

S

4

+

+

+

+

+

+

S

4

+

+

+

+

+

+

+

S

4

+

+

+

+

+

+

+

+
+

+
+

+

+

+

+

+
+

+
+

+
+

170

+

+

+

3.3. Proces de consultare cu persoanele și instituţiile-cheie 			(angajatori, absolvenţi, tinerii specialiști etc.)
Procesul de consultare cu angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti, comunităţile
profesionale (asociaţiile psihologilor, pedagogilor etc.) constituie una din condiţiile
importante ale asigurării calităţii studiilor şi creării posibilităţilor optime de angajare
a absolvenţilor in cimpul muncii. În scopul eficientizării acestui proces pot fi aplicate
diverse strategii şi realizate diverse activităţi.
• Mese rotunde, discuţii cu directorii de instituţii de invăţămînt, conducătorii
diverselor centre de consiliere psihologică, patroni de firme etc., în scopul
acumulării informaţiei cu privire la identificarea necesităţilor în specialişti –psihologi.
• Sondaje de opinie ale absolvenţilor cu referire la studierea necesităţilor acestora,conştientizarea de către ei a posibilităţilor de angajare în cîmpul muncii.
• Corespondenţă prin poşta electronică cu absolvenţii facultăţilor de
psihologie cu privire la identificarea cerinţelor pieţii muncii vizînd conţinutul
competentelor profesionale ale tinerilor specialişti.
• Vizite la locul de muncă al absolvenţilor şi identificarea problemelor în raport
cu pregătirea lor profesională în cadrul facultăţii.
• Atragerea absolvenţilor si tinerilor specialişti în proiectarea sistemului decompetenţe necesare viitorului specialist în psihologie pentru a fi competitiv
pe piaţa muncii.
Activităţile şi strategiile aplicate permit sincronizarea planului de invăţămînt pentru diferite specialităţi din domeniul psihologiei, identificarea setului de discipline
fundamentale, speciale, opţionale şi facultative, raportarea finalităţilor programuluide formare profesională a psihologilor la necesităţile pieţii muncii.

4. Volumul de muncă şi ECTS
4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulLicenţă (ciclul I)
Master (ciclul II)
Doctorat (ciclul III)

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 credite
120 credite
180 credite

4.2. Orientări în Spaţiul European al Învăţămîntului Superior în
domeniul dat.
Analiza comparativă a învăţămîntului superior psihologic din Republica Moldova
şi din alte ţări, ce formează Spaţiul European al Învăţămîntului Superior, a permis
să se constate unele aspecte comune. Aceste aspecte vizează următoarele elemente
ale sistemului de formare a psihologilor: 1) conceperea şi realizarea procesului deformare profesională a psihologilor în baza creditelor transferabile europene; 2) eşa171

lonarea acestui proces în 3 cicluri: licenţă, master, doctorat; 3) formula de distribuţie
a creditelor transferabile: 180 credite pentru licenţa, 120 credite pentru master; 4)
configuraţia generală a curriculumului de formare a psihologilor care cuprinde componentele: discipline generale (G), discipline umanistice (U), discipline fundamentale (F), discipline de specialitate (S); 5) formularea obiectivelor de formare în termenii
descriptorilor de la Dublin. Diferenţele relevate ţin de conţinutul concret al fiecărei componente curriculare. De exemplu, astfel de discipline ca Psihologia socială,Psihologia educaţională, Psihologia clinică şi alte discipline psihologice, ce reprezintă
diferite ramuri ale psihologiei, în unele ţări fac parte din seria disciplinelor fundamentale, în timp ce în alte ţări ele sînt raportate la componenta disciplinelor de specialitate. O altă diferenţă înregistrată vizează repartizarea creditelor pe unităţi de curs.
În unele ţări, suma creditelor acordate psihologiei generale este mai mare în raport cu
celelalte discipline fundamentale, în timp ce în alte ţări psihologiei generale îi revine
un număr de credite mai modest. Se mai constată o diferenţă în distribuţia creditelorşi a timpului academic pentru stagiile de practică, precum şi în titulatura acestora.
Compararea modului în care au fost ordonate după criteriul priorităţii unităţile decurs a condus de asemenea la evidenţierea unor diferenţe privind locul unei sau alteiunităţi de curs în ansamblul curriculumului de formare profesională a psihologului.

5.

Predarea, învăţarea, evaluarea

Promovarea dimensiunii europene prin învăţămînt antrenează o serie de consecinţe în tehnicile de predare – învăţare – evaluare. Accentuarea gradului de implicare
a studentului în procesul didactic, prin volumul de muncă pretins şi corelaţia dintre
prezenţa în sălile de curs şi studiul individual, transpusă în credite academice, necesită o revizuire a strategiei de predare, învăţare, evaluare.
În învaţămîntul superior, atît în predare, cît şi în învăţare, accentul se plasează pe
strategiile euristice problematizate, ce dispun de mari resurse privind activizarea studenţilor în realizarea cu succes a unui învăţămînt cu prioritate formativ, contribuind
la dezvoltarea creativităţii în formele ei cele mai productive: descoperire, intenţie,creaţie. În viziunea didacticii moderne, aceste strategii reprezintă un principiu metodologic fundamental, cu rol extrem de important în activităţile centrate pe student,
în cadrul procesului de predare – învăţare.
În învăţămîntul universitar strategiile euristice (problematizate) pot fi utilizate în
predare-învăţare atît la ciclul I – licenţă, cît şi la ciclul II – master, în scopul formării
tuturor tipurilor de competenţe: generale (instrumentale, interpersonale, sistemice)şi specifice (cunoaştere şi înţelegere, aplicarea cunoştinţelor în practică, abilităţi analitice şi predictive, abilităţi de comunicare, abilităţi de învăţare). Prin aceste strategii
studenţii masteranzii însuşesc ştiinţa ca proces. Învăţarea prin descoperire (a ştiinţei)de către subiecţii procesului, îi pune în situaţia de a formula întrebări, de a identifica
probleme, de a enunţa ipoteze etc.
În contextul modernizării învăţămîntul universitar, evaluarea presupune utilizarea, pe lîngă metodele tradiţionale, şi metode complementare ca: investigaţia, proiectul, portofoliul, autoevaluarea, observarea sistematică a comportamentului studentului.
172

6.

Sporirea calităţii

Calitatea pregătirii profesionale a studentului-psiholog va fi determinată în bazaurmătorilor indicatori:• Pregătirea studentului la nivelul standardelor europene ce va permite
respectarea principiului mobilităţii;• Corespunderea pregătirii cerinţelor şi necesităţilor pieţii muncii;• Aptitudinea de autoperfecţionare continuă.
Calitatea pregătirii profesionale se asigură prin:–– Planul de învăţămînt, bazat pe sistemul de credite transferabile, conceput înconcordanţă cu cele mai recente achiziţii pe plan mondial în ştiinţele psihologice, cu o structură complexă bazată pe succesiunea logică a disciplinelor
ce include 3 categorii de materii: fundamentale (de suport interdisciplinar
şi de profil), de specialitate (obligatorii şi opţionale) şi complementare (opţionale şi facultative), care îmbină cultura generală cu cea de specialitate,pregătirea fundamentală cu cea aplicativă.
–– Prezenţa în planul de învăţămînt a activităţii de cercetare şi a stagiilor depractică psihologică, esenţiale pentru aplicarea şi integrarea în practică acunoştinţelor dobîndite.
–– Respectarea în elaborarea programelor a principiilor complexităţii, consecutivităţii şi complementarităţii conţinuturilor materiei de studiu; integrarea conţinuturilor teoretice şi practice, valorificarea învăţămîntului formativ-dezvoltativ, continuitatea programelor de formare profesională la toate
ciclurile învăţămîntului superior.
–– Structurarea programelor de studii conform obiectivelor de cunoaştere,aplicare şi integrare.
–– Elaborarea conţinuturilor programelor de studii în conformitate cu evoluţia permanentă a teoriei şi practicii psihologice şi ajustarea lor la exigenţele
pieţei muncii.
–– Utilizarea metodelor interactive în procesul instructiv-educativ.
–– Evaluarea iniţială, curentă şi finală pe tot parcursul studiilor.

173

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

331 Asistenţă Socială

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonatori elaborare:

Maria Bulgaru,
doctor habilitat,
profesor universitar
Stela Milicenco
doctor, conferențiar universitar

1.
PREZENTAREA DOMENIULUI DE FORMARE
PROFESIONALĂ/SPECIALITATE
1.1. Descrierea generală a domeniului
Asistenţa socială constituie o componentă de importanţă majoră a protecţiei sociale şi include un ansamblu de servicii specializate de protecţie a persoanelor, familiilor, grupurilor, comunităţilor aflate în dificultate, care din motive de natură economică, socială, biologică sau psihologică nu au posibilitate de a realiza prin efort propriu
un mod decent de viaţă. Misiunea Asistenţei Sociale este de a consolida solidaritatea inter- şi intrageneraţională, intervenind în favoarea persoanelor defavorizate, marginalizate sau cu risc de excluziune socială prin oferirea de sprijin pentruobţinerea condiţiilor unei vieţi decente şi prin susţinerea dezvoltării propriilor
capacităţi şi competenţe în vederea integrării sociale corespunzătoare.
Republica Moldova a făcut primii paşi pe calea instituţionalizării asistenţei socialeîn anul 1998, cînd la USM a fost înmatriculată prima grupă de studenţi la această
specialitate concomitent cu includerea profesiei de asistent social în „Nomenclatorul
specialităţilor Republicii Moldova”. Programul de formare profesională a asistentuluisocial este fundamentat pe baza unui plan de învăţămînt, care cuprinde discipline
fundamentale, de specialitate, opţionale şi facultative, prevăzute pentru obţinerea
competenţelor şi abilităţilor profesionale, racordate la cerinţele pieţei muncii din Republica Moldova. Diversele activităţi (didactice, metodice, ştiinţifice, de impelementare a proiectelor, ş.a.) desfăşurate în cadrul Facultăţii de Sociologie şi Asistenţă Socială,USM, sînt orientate spre modernizarea curriculară şi asigurarea unui învăţămînt decalitate în domeniul asistenţei sociale. Începînd cu anul 2009 Facultatea de Sociologie şi Asistenţă Socială, USM, a început pregătirea asistenţilor sociali în cadrul a trei
specializări/opţiuni noi: „Asistenţa socială a familiei şi copilului în situaţie de risc”
şi „Asistenţa socială a persoanelor în vîrstă” – la nivel de Licenţă; „Managementul
serviciilor sociale” – la nivel de Master. Aceste specializări/opţiuni au fost iniţiate în
cadrul proiectului Tempus ETF-JP-00471-2008 „Profesionalizarea învăţămîntului înasistenţa socială”, implementat la facultate, scopul căruia s-a axat pe satisfacera necesităţii Republicii Moldova în asistenţi sociali calificaţi, în conformitate cu politicile
educaţionale naţionale şi europene.

1.2. Caracteristici-cheie:
NivelulDuratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare

Licenţă (ciclul I)
3 ani (4 ani)

Master (ciclul II)
2 ani

Doctorat (ciclul IШI)
3 ani (4 ani)

180 credite

120 credite

180 crediteÎnvăţămînt de zi,învăţămînt cu
frecvenţă redusă

Învăţămînt de ziÎnvăţămînt de zi,învăţămînt cu
frecvenţă redusă

176

Diploma de licenţă
Diplomă de master
Diplomă echivalentă
Diplomă echivalentă
Diplomă de master
Realizarea finalităţilor Realizarea finalităţilor
învăţămîntuluiînvăţămîntului
Precondiţii
superior
superior (Licență,(Licență, Ciclul I – 180 Ciclul I și Master,credite)Ciclul II)
Stagii de
Cu titlul obligatoriu
Cu titlul obligatoriu
Nu se realizează
practică
(18 credite)(10 credite)• Evaluarea iniţială
• Evaluarea iniţială
• Evaluarea este
– diagnostică;– diagnostică;centrată pe
curentă – formativă
curentă – formativă
produsele cercetării;– finală: sumativă,– finală: sumativă,• Evaluarea curentă
sînt obligatorii;sînt obligatorii;–formativă
• Evaluarea curentă
• Evaluarea
se realizează
– formativă
curent-formativă
prin susţinerea
se realizează
se realizează
referatelor ştiinţifice,prin seminare,prin seminare,a rapoartelor anuale,laboratoare,autoevaluare şia examenelor din
Reguli deautoevaluare şi
evaluarea lucrului
cadrul programului
examinare şi
evaluarea lucrului
individual;
de doctorat;
evaluareindividual;• Metodologia• Evaluarea finală
• Metodologia
evaluării finalese realizează prinevaluării finalesumative estesusţinerea tezei desumative esteorientată spre
doctor.
orientată spre
evaluarea
evaluarea
rezultatelor
rezultatelorînvăţării exprimateînvăţării exprimate
în termeni deîn termeni decompetenţe formatecompetenţe.
preponderent prinlucrul individual.
Examen de licenţă:Susţinerea tezei deSusţinerea tezei de
1. Concepte
masterdoctorfundamentale ale
Modalitate deasistenţei sociale
evaluare finală
2. Politici sociale
3. Susţinerea tezei delicenţă
Diploma de licenţă în Diploma de master în Diploma de doctor în
Certificare
Asistenţă Socială
Asistenţă Socială
Sociologie
Licenţiat în Asistenţă Master în Asistenţă
Doctor în Sociologie
Titlul acordat
Socială
Socială
Condiţii de
acces

Diplomă de BAC
Diplomă de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar

177

•
Drepturipentruabsolvenţi

Organ
responsabil
pentruautorizarea
programelor

2.

A aplica pentru
programe demaster;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul Educaţiei al
Republicii Moldova
ANACIP•A aplica pentru
programe dedoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul Educaţiei al
Republicii Moldova
ANACIP•A aplica pentru
programe
postdoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
ANACIPTITLURI (CALIFICĂRI) ŞI OCUPAŢII

2.1. Descrierea calificării

CiclulTitlul acordat/Competenţe specifice

Ciclul I– Studiisuperioarede licenţă

Licenţiat în Asistenţă Socială
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Cunoştinţe avansate în domeniul teoriei şi practicii
asistenţei sociale, care implică înţelegerea metodologiei
de investigare şi intervenţie asistenţială;• Identificarea, culegerea şi înregistrarea datelor sociale;• Analiză, evaluare şi intervenţii specifice pentru
diminuarea problemelor/riscurilor sociale la nivel
individual, familial, comunitar şi societal;• Aplicarea metodelor de intervenţie specializată în
mediul familial sau instituţional (reţeaua serviciilorsociale adresate diverselor categorii de persoane în
dificultate, instituţii specializate de asistenţă socială,instituţii de învăţămînt, instituţii medicale, penitenciare,ş.a.), cu respectarea valorilor şi principiilor specificeasistenţei sociale;• Comunicare şi relationare profesională cu beneficiari şialţi actori sociali implicaţi;• Analiza comparativă a sistemelor de protecţie socială
pe plan internaţional;• Elaborarea recomandărilor pentru perfectarea
politicilor sociale;• Evaluarea şi autoevaluarea obiectivă a nevoii deformare profesională şi identificare a resurselor si
modalitatilor de adaptare la cerinţele pieţei muncii.

178

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework(EQF)

6

Ciclul II– Studiisuperioarede masterCiclul III– Studiisuperioare
de doctorat

Master în Asistenţă Socială
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7:• Cunoştinţe specializate în domeniul protecţiei
drepturilor familiei şi copilului, a politicilor sociale,a modelelor de intervenţie specializată în situaţii devulnerabilitate socială, a managementului serviciilorsociale, ş.a.;• Integrarea cunoştinţelor din domeniile de asistenţă
socială, sociologie, drept, psihologie, medicină socială,economie, ş.a.;• Analiza ştiinţifică a factorilor de risc, care afectează
bunăstarea populaţiei;• Estimarea costurilor sociale ale politicilor sociale;• Elaborarea, implementarea şi evaluarea programelorsi proiectelor sociale pentru diferite categorii depopulaţie;• Consultanţă în accesarea fondurilor şi a resurselor
comunitare pentru persoanele şi grupurile sociale
marginalizate sau excluse social;• Aplicarea modelelor de lucru în echipă pe diverse
paliere ierahice;• Analiza fezabilităţii politice, administrative şi
economice a politicilor sociale;• Prognozarea unor tendinţe în evoluţia problemelor şi
riscurilor sociale;• Asumarea responsabilităţii de revizuire a performanţei
personale şi a echipei de lucru în corespundere cu
cerinţele pieţei muncii.
Doctor în Sociologie
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:• Cunoştinţe avansate în domeniile de sociologie şi
asistenţă socială; cunoştinţe în domeniile: politici
sociale, psihologie, drept, ştiinţe ale educaţiei, ş.a.;• Abilităţi specializate de aplicare integrată ametodologiei de cercetare socială în cunoaşterea vieţii
societăţii la nivel micro şi macrosocial, de studiere afenomenelor şi proceselor sociale, de diagnosticareşi prognozare a problemelor sociale, de evaluare a
metodelor şi tehnicilor de cercetare, de elaborare aconcluziilor şi recomandărilor în scopul ameliorării
situaţiei din societatea contemporană;• Demonstrarea unui nivel ridicat de autonomie,
inovaţie şi a unui angajament susţinut pentru
dezvoltarea de noi idei sau procese în contextul vieţii
sociale.

179

7

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul dat(nomenclatorul profesiilor/clasificatorul ocupaţiilor) pe cicluri
NivelulSpecialitatea

CiclulI – Studii
superioarede licenţă

Asistenţă
Socială

NivelulSpecialitatea

Studii ale
copilăriei şi
drepturile
copilului

Ciclul II– Studiisuperioarede masterManagementul
serviciilorsocialeOcupaţii tipice
Asistent social,
Asistent social comunitar (în cadrul primăriei),
Expert social,
Asistent social supervizor,
Specialist în probleme sociale,
Consultant/executor în instituţii prestatoare de servicii deasistenţă socială,Consilier local,
Consultant în organizaţii neguvernamentale,
Specialist în serviciul personal,
Specialist în relaţii cu publicul,
Consilier de imagine etc.
Ocupaţii tipice
Asistent social,
Expert social,
Asistent social supervizor,
Conducător de departamente de asistenţă socială,Manager proiecte de dezvoltare socială şi protecţie afamiliei şi copilului,
Coordonator de proiecte cu problematica socială,Analist pe probleme de dezvoltare socială,Specialist în elaborarea, monitorizarea şi evaluarea
politicilor şi strategiilor sociale,
Cadru didactic în sistemul de învăţămînt etc.
Asistent social,
Expert social,
Asistent social supervizor,
Conducător de departamente de asistenţă socială,Conducător de asociaţii, uniuni, federaţii, filiale şiorganizaţii din domeniul social,
Manager proiecte de dezvoltare socială şi protecţie afamiliei şi copilului,
Coordonator de proiecte cu problematica socială,Analist pe probleme de dezvoltare socială,Specialist în elaborarea, monitorizarea şi evaluarea
politicilor şi strategiilor sociale,
Consilier diplomatic,
Consultant în probleme de evaluare şi monitorizare,
Cadru didactic în sistemul de învăţămînt etc.

180Politici sociale
centrate pefamilie
Ciclul II– Studiisuperioarede master

Administrarea
justiţiei încomunitate

Structură
Socială,instituţii şi
procese sociale

Ciclul II– Studiisuperioare
Teoria șide doctorat
metodologia
sociologiei

Asistent social,
Expert social,
Asistent social supervizor,
Specialist în elaborarea, monitorizarea şi evaluarea
politicilor şi strategiilor sociale,
Consultant în probleme de evaluare şi monitorizare,
Conducător de departamente de asistenţă socială,Coordonator de proiecte cu problematica socială,Conducător de asociaţii, uniuni, federaţii, filiale şiorganizaţii din domeniul social,
Manager proiecte de dezvoltare socială şi protecţie afamiliei şi copilului,
Analist pe probleme de dezvoltare economico-sociale,
politice şi culturale,
Consilier diplomatic,
Cadru didactic în sistemul de învăţămînt etc.
Asistent social,
Expert social,
Conducător de departamente de asistenţă socială,Manager proiecte de resocializare a persoanelor în conflictcu legea,
Coordonator de proiecte cu problematica socială,Consultant în probleme de evaluare şi monitorizare,Mediator şi consilier de probaţiune;
Manager/asistent în Oficiului Central de probaţiune,
Cadru didactic în sistemul de învăţămînt etc.
Colaborator ştiinţific,
Expert social,
Expert-consultant în politici publice şi sociale,
Consilier de stat,
Cadru didactic universitar,
Manager/coordonator de programe sociale,
Manager proiecte de cercetare socială,Conducător de direcţii/secţii raionale de asistenţă socială şi
protecţie a familiei,
Conducători de instituţii de stat şi neguvernamentale
ofertante de servicii sociale etc.

181

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
Prin specificul său interdisciplinar şi aplicaţiile profunde asupra diferitor aspecte ale sistemului social contemporan, domeniul de Asistenţă Socială contribuie laformarea competenţelor de diagnosticare a problemelor sociale, de relaţionare
dintre membrii comunităţii, de intervenţie în situaţii de risc şi de referire către
instanţele abilitate. Respectiv, domeniile de Ştiinţe Politice, Ştiinţe Economice, Administraţie Publică, Drept, Jurnalism, Psihologie, Ştiinţe ale Educaţiei, Sănătate Publică, necesită un curs special de „Teorie şi practică în asistenţă socială”. Cursul ar
asigura abilităţi de cunoaştere a caracterului complex al asistenţei sociale ca fenomensocial (ştiinţă, gen de activitate, profesie, instituţie a dreptului securităţii sociale etc.),
a fundamentelor teoretice şi practice ale asistenţei sociale, a domeniilor şi tipurilorde activităţi asistenţiale, a politicilor sociale, a managementului serviciilor sociale,a modelelor de intervenţie specializată în situaţii de risc, extrem de diversificate încontextul Republicii Moldova.

3.

FINALITĂŢI DE STUDIU ŞI COMPETENŢE

3.1. Descrierea finalităților de studiu și a competențelor
3.1.1.

Ciclul I – Studii superioare de licenţă

• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.

Analiza şi sinteza principalelor teorii şi modele aplicate în asistenţa socială;Comunicare şi relaţionare profesionistă cu diverse categorii de beneficiari ai
sistemului de asistenţă socială;Argumentarea propriei poziţii în luarea unei decizii profesionale;
Comunicare scrisă şi orală în limba maternă şi într-o limbă străină;Utilizarea noilor tehnologii informaţionale, a programelor de prelucrare şi
prezentare a informaţiei (SPSS, Excel, Power Point);• Competenţe specifice:

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

Cunoaşterea fundamentelor teoretico-metodologice ale asistenţei sociale;
Respectarea principiilor deontologiei asistenței sociale;
Identificarea criteriilor de atribuire unei persoane a statutului de beneficiar
al asistenţei sociale;
Stabilirea diagnozei sociale şi identificarea nivelului de vulnerabilitate socială
a beneficiarului sistemului de asistenţă socială;Evaluarea situaţiei beneficiarului prin valorificarea datelor sociale;
Aplicarea metodelor şi tehnicilor asistenţiale în corespundere cu specificul
problemelor beneficiarilor;
Elaborarea planului de intervenţie asistenţială în corespundere cu nevoile
beneficiarilor;
Elaborarea recomandărilor pentru administraţia publică locală în vederea
perfectării programelor sociale;
182

9. Adaptarea la situaţii imprevizibile pe parcursul activităţii asistenţiale;
10. Conştientizarea necesităţii de perfecţionare a competenţelor funcţionale aasistenţilor sociali.

3.1.2.

Corelaţia „finalităţi de studiu şi competenţe – curriculum”

		

LICENŢĂ

Modul/Finalităţile de studiu

Comp.
modul.

Nr.
credite 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10
ECTS
6
+ + + + + +
+ + +
4
+
+

Bazele asistenţei sociale
Sociologie generală
Teoria și practica asistenţei sociale

F
F
F

6

+ + + + + +Metodologia cercetării sociale
Drepturile familiei şi copilului
Metode şi tehnici în asistenţă
socială
Metode de cercetare calitativă în
asistenţa socială
Sociologia familiei (Particularităţi
de dezvoltare a familiei
contemporane; Asistenţa socială afamiliei şi copilului/Gerontologiesocială)Procese demografice în societatea
contemporană
Asistenţa socială individualizată
Politici sociale
Comunicarea în asistenţă socială/Psihologia comunicării
Asistenţa socială a grupurilor
marginalizate social
Forme de protecţie a grupurilor depopulaţie în dificultate
Managementul serviciilor deasistenţă socială/Sisteme deacţiune socială)

F
S

6
4

+

F

4

+ + + + + + + + + +F

4+ + + + + + + + + +S

6+ + + + + + + + + +

S

4

S
S

4
4

S

6

S

6

+ + + + + + + + + +S

5+ + + + + + + + + +

S

3

183

+ + +

+ + +
+ + +
+
+ + + +

+ +++ + + + + + + + + ++ + + + + + + + + +
+ +

+ +

+

+

+ +

+ + +

3.2. Ciclul II – Studii superioare de master (de profesionalizare)• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.

Analiza şi sinteza direcţiilor de evoluţie a sistemelor de protecţie socială învederea identificării complexităţii acestora;
Cercetarea principalelor transformări ale comportamentelor demografice însocietatea contemporană;Cunoaşterea fundamentelor teoretice ale politicilor sociale din domeniul
populaţiei şi familiei;
Planificarea şi elaborarea proiectelor de intervenţie socială centrate pe
diverse categorii de populaţie;Oferirea consultanţei specializate pe probleme sociale la nivel local şi
regional;
Dezvoltarea abilităţilor de analiză, evaluare, comunicare, management.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înStudii ale copilăriei și drepturile copilăriei:

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.

Utilizarea teoriilor şi metodologiilor de cercetare adecvate cercetării
fenomenului de copilărie;Realizarea diagnozei sociale privind situaţia în domeniul respectării
drepturilor copiilor, oferirii unor servicii de calitate, ş.a.;
Determinarea riscurilor sociale, ale tendinţelor negative în evoluţia
comportamentelor familiale;
Monitorizezarea şi evaluarea programelor sociale de protecţie a familiei şi
copilului;Dezvoltarea abilităţilor de cooperare cu subiecţii implicaţi (segmente-ţintă
de audienţă, organizaţii partenere etc.) în soluţionarea problemelor familiei
şi copilului la nivel local;
Coordonarea procesului de prestare a serviciilor sociale;
Implementarea mecanismelor de mediere, negociere şi supervizare
profesională în situaţiile problemă;Aplicarea metodelor şi tehnicilor de comunicare, negociere şi sensibilizare a
opiniei publice privind problemele sociale ale familiei şi copilului;Elaborarea recomandărilor în vederea soluţionării problemelor sociale şiîmbunătăţirii protecţiei sociale din Republica Moldova.

1843.2.1.

Corelaţia „finalităţi de studiu şi competenţe – curriculum”

Modulul/Finalităţile de studiu
Metodologia studierii copilăriei
Strategii de protecţie socială a copiilor
Protecţia socială a categoriilor
dezavantajate
Practica socială orientată pe drepturile
copiilor
Evoluţii ale comportamentelorfamiliale în societatea contemporană

Nr.
Cred.

1 2 3 4 5 6 7 8 9

F

10

+ +

S

5

+ + + + + +

+ +

S

5

+ + + + + +

+ +

S

5

+ + + ++ +S

5

+ + + + + + + + +Comp.
Modul.

ECTS

+

+ +

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programului de master înManagementul serviciilor sociale:
1.

Utilizarea teoriilor şi metodologiilor de cercetare adecvate explorării
mediului social şi a domeniului de management;
2. Realizarea diagnozei sociale privind situaţia în domeniul oferirii unor
servicii de calitate, managementului instituţional, ş.a.;3. Determinarea riscurilor sociale, ale tendinţelor negative în evoluţia
comportamentelor familiale;
4. Monitorizarea şi evaluarea programelor sociale;
5. Evaluarea fezabilităţii politicilor sociale în domeniul populaţiei şi familiei;
6. Aplicarea managementului social în coordonarea activităţilor organizaţiei;7. Dezvoltarea abilităţilor de cooperare cu subiecţii implicaţi (segmente-ţintă deaudienţă, organizaţii partenere etc.) în soluţionarea problemelor la nivel local;
8. Coordonarea procesului de prestare a serviciilor sociale;
9. Implementarea mecanismelor de mediere, negociere şi supervizare
profesională în situaţiile problemă;10. Aplicarea metodelor şi tehnicilor de comunicare, negociere şi sensibilizare a
opiniei publice privind problemele sociale ale familiei şi copilului;
11. Elaborarea recomandărilor în vederea perfecţionării managementului
serviciilor sociale din Republica Moldova.

185

Corelaţia „Finalităţi de studiu şi competenţe – curriculum”
Modulul/Finalităţile destudiuFundamentele
managementului
Sociologia organizaţională
Metode avansate în cercetareasocială
Planificarea şi organizarea
serviciilor sociale
Evaluarea şi controlul în
serviciile sociale
Evoluţia comportamentelorfamiliale în societatea
contemporană
Supervizarea în asistenţa
socială

Comp.
modul.

Nr.
Cred.
ECTS

F

10

+

+

+ +

+

+

F

5

+

+ +

+ +

+

+

S

5

+ + + +

+ + +

+

S

5

+ + + +

+ +

+

+

S

5

+ + + +

+ +

+

+

S

5

+ + +

+ + +

+ +

+

S

5

+ + +

+ +

+ +

+

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11• Competenţe specifice rezultate din realizarea programului de master înAdministrarea justiției în comunitate
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.

Utilizarea teoriilor şi metodologiilor de cercetare adecvate domeniului
devianţei sociale;
Realizarea diagnozei sociale privind situaţia în domeniul oferirii unor
servicii de calitate persoanelor în conflict cu legea;
Determinarea riscurilor sociale, ale tendinţelor negative în evoluţia
comportamentelor familiale;
Monitorizarea şi evaluarea programelor sociale de protecţie a familiei şi
copilului, de resocializare a minorilor delinvenţi, de integrare socială, ş.a.;
Identificarea particularităţilor practicilor justiţiei restaurative;
Dezvoltarea abilităţilor de cooperare cu subiecţii implicaţi (segmente-ţintă
de audienţă, organizaţii partenere etc.) în soluţionarea problemelor la nivel
local;
Implementarea mecanismelor de mediere şi negociere profesională în
situaţiile problemă;Aplicarea metodelor şi tehnicilor de comunicare, negociere şi sensibilizare
a opiniei publice privind problemele sociale ale persoanelor în conflict cu
legea;
Elaborarea recomandărilor în vederea soluţionării problemelor persoanelorîn conflict cu legea.

186

Corelaţia „Finalităţi de studiu şi competenţe – curriculum”
Modulul/Finalităţile de studiu
Organele de ocrotire a normelor de
dreptInterpretarea datelor
Asistenţa socială în penitenciar
Managementul program.sociale
Forme ale justiţiei restaurative
Evoluţia comportamentelor familiale
în societatea contemporană
Protecţia socială a persoanelor în
conflict cu legeaComp.
modul.

Nr.
Cred.
ECTS

S

10

S
S
F
F

5
5
5
10

+ +
+
+
+ +

S

5

+ + + +

S

5

+ + + + + + + + +1 2 3 4 5 6 7 8 9+ + + + + + + +++ ++ + + + + + +
+ + +
+ + +
+ + + + + + ++ + + +• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Politici sociale centrate pe familie:
1.

Utilizarea teoriilor şi metodologiilor de cercetare adecvate explorării
mediului social și familial;
2. Identificarea şi analiza problemelor cu care se confruntă familiile la nivel
local şi regional, pe baza metodelor de analiză socială;3. Prognozarea evoluţiei comportamentelor familiale;
4. Monitorizarea politicilor sociale;
5. Stabilirea costului social al politicilor sociale;
6. Evaluarea impactului politicilor sociale asupra calităţii vieţii populaţiei;7. Însuşirea modalităţilor de conlucrare cu diverse instituţii guvernamentale şi
neguvernamentale în vederea dezvoltării de politici sociale coerente pentrusoluţionarea problemelor familiei;
8. Cunoaşterea tehnicilor de accesare a fondurilor europene în vederea
implementării de politici sociale centrate pe familie;
9. Gestionarea serviciilor sociale adresate familiei şi copilului;
10. Elaborarea recomandărilor pentru eficientizarea politicilor centrate pefamilie.

Corelaţia „Finalităţi de studiu şi competenţe – curriculum”
Programul odulul/
Finalităţile de studiu
Familia contemporană:schimbări de modele şi
comportamente
Politici de protecţie afamiliei în context naţionalşi europeanComp.
modul.

Nr.
Cred.
ECTS

1

2

3

4

F

5

+

+

+

+

F

10

+

+

+

+

187

5

+

6

7

8

9 10

+

+

+

+

+

+

Comunicare familială şirelaţii interpersonale
Metode de elaborareşi evaluare a politicilorsocialePolitici de incluziune
socială
Sănătatea familiei
Familia cu persoane
dependente

F

5

+

+

+

+

S

5

+

+

+

+

S

5

+

+

+

+

S

5

+

+

+

+

+

+

+

S

5

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+

+

3.3. Ciclul III – Studii superioare de doctorat• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.

Elaborarea unor modele inovative de cercetare a fenomenelor şi proceselorsociale prin utilizarea metodologiei de cercetare sociologică;Realizarea activităţii ştiinţifice în corespundere cu principiile, normele şivalorile eticii profesionale;Desfăşurarea cercetărilor în condiţii de autonomie restrînsă şi asistenţă
calificată;Utilizarea eficientă a surselor informaţionale şi a resurselor de comunicare
profesională asistată (aplicaţii software de specialitate, baze de date etc.), în
limba română şi într-o limbă de circulaţie internaţională.
• Competenţe specifice:

1.
2.
3.
4.
5.
6.

Dezvoltarea unor modele explicative în vederea studierii fenomenelor şi
proceselor sociale la nivel micro şi macrosocial;
Elaborarea proiectelor de cercetare socială cu respectarea rigorilor unei
cercetări ştiinţifice;Elaborarea şi aplicarea metodologiei de măsurare a fenomenelor şi proceselorsociale;Analiza datelor teoretice şi empirice în demersul de realizare a cercetării
sociale;Elaborarea propunerilor de ameliorare a problemelor sociale şi prezentare îndiferite instituţii, structuri sociale;
Coordonarea activităţii echipelor de cercetare multidisciplinară.

3.4. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
În procesul de elaborare a planului de studii la specialitatea Asistenţă Socială seţine cont de standardele naţionale şi internaţionale de pregătire a specialiştilor, deopţiunuile absolvenţilor (angajaţi în cîmpul muncii în proporţie 90 la sută conform
specialităţii obţinute), precum şi de solicitările angajatorilor. Planul de studii este elaborat în conformitate cu exigenţele Planului Cadru şi a sistemului de Credite Academice Transferabile, fiind, de asemenea, coordonat cu programele de studii ale institu-

188ţiilor de profil din ţările cu o bogată experienţă în domeniu: România (Universităţile
din Bucureşti, Iaşi, Cluj-Napoca), Marea Britanie (Universitatea de Est din Norwich,
Universitatea din Plymouth), Franţa (Academia din Grenoble), Suedia (Universitatea
din Stokholm), Italia (Universitatea Catholică del Sacro Core din Milan, Universitatea din Aquila), Germania (Universitatea de Ştiinţe Aplicate din Merseburg, Universitatea Liberă din Berlin, Institutul European de Asistenţă Socială) etc., ceea ce
asigură condiţii favorabile pentru mobilitatea academică a studenţilor.
Un model reuşit de colaborare dintre universitate şi comunitate, care s-a soldat cu
racordarea planului şi a programelor de studii la specialitatea Asistenţă Socială la exigenţele pieţei muncii din Republica Moldova, a fost realizat de Facultatea Sociologieşi Asistenţă Socială a Universităţii de Stat din Moldova prin intermediul proiectului
Tempus ETF-JP-00471-2008 „Profesionalizarea învăţămîntului în asistenţa socială”.
Prin acest proiect a fost desfăşurată o cercetare sociologică la nivel naţional, carea avut drept scop să stabilească un dignostic al situaţiei reale în domeniul asistenţei sociale profesioniste, să identifice dificultăţile întîlnite de către asistenţii sociali
pe parcursul exercitări activităţii lor profesionale, să stabilească noile specializări în
domeniul asistenţei sociale cerute de piaţa muncii, precum şi competenţele necesare
pentru exercitarea acestor specializări. În cadrul cercetării au fost studiate opiniile
funcţionarilor, managerilor şi specialiştilor din domeniul asistenţei sociale, a profesorilor din instituţiile de învăţămînt de profil. Drept urmare, au fost identificate
trei specializări-cheie actuale pentru Republica Moldova şi necesar a fi dezvoltate în
instituţiile de învăţămînt superior la nivel de licenţă („Asistenţa socială a familiei şi
copilului în situaţie de risc”; „Asistenţa socială a persoanelor în vîrstă”) şi la nivel demaster („Managementul serviciilor sociale”). Pentru specializările/opţiunile nominalizate echipa pedagogică din universităţile implicate în realizarea proiectului, împreună cu practicienii din serviciile sociale, au elaborat fişele de profesii, cu descriereaamănunţită a activităţilor pe care trebuie să le îndeplinească asistenţii sociali din celetrei domenii, a cunoştinţelor şi competenţelor pe care aceştia trebuie să le posede. În
conformitate cu acestea au fost renovate esenţial planurile de studii. Noua curriculă
de pregătire a asistenţilor sociali la nivel de universitate a fost validată de Ministerul
Educaţiei şi de către experţii europeni.
Planurile de studii şi programele analitice la toate diciplinele normative şi opţionale sunt incluse în lucrarea metodico-didactică „Asistenţa Socială: ghid de studii”(coordonatori M.Bulgaru, S.Milicenco). –Chişinău, 2010, 10,5 c.a.

4.

VOLUMUL DE MUNCĂ ŞI ECTS

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

180 credite
120 credite
180 credite

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului

189

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul dat
Procesul de reformare a învăţămîntului superior, axat pe principiile Procesului dela Bologna şi orientat spre crearea spaţiului unic european în domeniul învăţămîntului, este de neconceput fără cooperarea şi colaborarea cu instituţiile de profil naţionale şi internaţionale. Pe parcursul anilor, Catedra Asistenţă Socială (USM) şi-a diversificat relaţiile de colaborare cu multiple instituţii cu tradiţii în domeniul asistenţei
sociale de peste hotarele ţării, printre care vom menţiona: Universitatea din Bucureşti
(Facultatea Sociologie şi Asistenţă Socială), Universitatea din Cluj-Napoca (Catedrade Asistenţă Socială), Universitatea „A.I.Cuza” din Iaşi (Catedrele de Asistenţă Socială şi Sociologie), Universitatea Liberă din Berlin, Universitatea din Merseburg, Facultatea de Ştiinţe Aplicative (Germania), Academia din Grenoble (Franţa), Universitatea Catholică del Sacro Core din Milan şi Universitatea din Aquila (Italia), Institutulde Tehnologii Educaţionale din Atena (Grecia), Universitatea din Sofia (Bulgaria),
Universitatea din Plymouth (Marea Britanie), şi altele. Aceasta a permis dezvoltarearelaţiilor de parteneriat, desfăşurarea proiectelor şi coordonarea planurile de studii,
care au obţinut o apreciere înaltă din partea reprezentanţilor instituţiilor de profil.
Diferenţele care există în spaţiul european în ceea ce priveşte formarea
profesională iniţială în domeniul asistenţei sociale ţin, în special, de specificul
problemelor sociale diagnosticate în cadrul societăţilor, de gradul de percepţie
a necesităţii dezvoltării unui sistem diversificat de asistenţă socială, şi, nicidecum, de diferenţele conceptuale de formare a asistentului social. Acest lucru a fostconfirmat de experţii europeni din cadrul proiectelor implementate la Facultatea deSociologie şi Asistenţă Socială, USM.
Unele diferenţe se atestă în ceea ce priveşte direcţiile de cercetare şi instruire în
domeniul asistenţei sociale. De exemplu, Universitatea „Al.I.Cuza” din Iaşi, România, se centrează în pregătirea specialiştilor în domeniul asistenţei sociale pe direcţia
sociologizantă, Universitatea din Bucureşti – pe cea psihologizantă, iar USM îmbină
cele două perspective.
De asemenea, evidenţiem că mai multe instituţii de învăţămînt din Europa de
Vest pun accentul în pregătirea asistenţilor sociali specializaţi în anumite domenii. Oprimă experienţă de trecere de la abordarea generalistă a pregătirii asistenţilor sociali
la pregătirea specializată pe domenii în conformitate cu cerinţele pieţii muncii este
realizată în Republica Moldova de Facultatea Sociologie şi Asistenţă Socială, USM.
Vom concluziona faptul, că graţie racordării planurilor de studii la cerinţele europene de pregătire a specialistului în domeniul asistenţei sociale, sistemul de competenţe dezvoltat la primul ciclu este similar cu cele europene, diferenţele ţinînd despecificul problemelor ţării noastre.

5.

ÎNVĂŢAREA, PREDAREA ŞI EVALUAREA

Misiunea şi obiectivele Catedrei Asistenţă Socială, USM, care este responsabilă
de formarea profesională în domeniul asistenţei sociale, sînt reflectate în standardul educaţional/profesional, care exprimă ansamblul de competenţe pe care le deţine
190

specialistul în cadrul domeniului. Aprecierea standardului educaţional/profesionalca finalitate a procesului de formare profesională iniţială permite să fie stabilite criterii de evaluare clare, ce creează un mecanism funcţional prin care sînt corelate eficient toate elementele procesului de învăţămînt – învăţarea, predarea şi evaluarea.
Promovarea dimensiunii europene în învăţămînt antrenează o serie de consecinţe în
tehnicile de predare/învăţare/evaluare. Gradul de implicare al studentului în procesul
didactic (prin volumul de muncă pretins şi corelaţia dintre prezenţa în sălile de curs
şi studiul individual, transpusă în credite academice) este în concordanţă cu contextul strategiei de predare şi evaluare.
Elaborarea proiectelor de investigare şi intervenţie la diferite discipline în cadrul
Ciclului I, în scopul evaluării competenţelor specifice şi instrumentale sînt utilizate la diferite discipline nu numai ca instrument de evaluare, ci şi de învăţare. Princompetenţe se urmăreşte dezvoltarea capacităţii de analiză şi sinteză, a capacităţii deaplicare a cunoştinţelor obţinute, a capacităţii de adaptare a metodelor de cercetare
tipului de studiu şi ramurii asistenţiale, precum şi capacitatea de a învăţa. Învăţarea serealizează, în special, prin studierea surselor bibliografice obligatorii şi suplimentare,prin îndeplinirea temelor pentru acasă (subiecte de reflecţie, studii de caz, situaţii
problematizate, teste); prin realizarea lucrărilor scrise (referate, eseuri), prin colectarea informaţiei primare de pe teren, analiza, sintetizarea şi elaborarea de concluzii şirecomandări în domeniile investigate. Cunoştinţele, competenţele şi aptitudinile sîntevaluate prin intermediul evaluărilor curente şi finale, a lucrului individual, a rezultatelor practicii de specialitate şi de stat, a tezei de licenţă.
În cadrul Ciclului II procesul de predare/învăţare devine mai complex, fiind
asigurată trecerea la comunicarea problematizată a conţinutului. Pe lîngă metodele
tradiţionale se aplică pe larg dezbateri inter şi trans-disciplinare, studii de caz,brainstorming, activităţi pe ateliere de lucru, realizarea de proiecte de cercetare şiintervenţie. Se recomandă participarea masteranzilor la activităţile desfăşurate în
cadrul organizaţiilor sociale. Cunoştinţele, competenţele şi aptitudinile la ciclul IIsînt evaluate prin intermediul evaluărilor curente şi finale, a lucrului individual, arezultatelor stagiului de practică, a tezei de master.
Vom menţiona, că structura şi complexitatea proiectelor de investigare şi intervenţie socială elaborate de studenţi şi masteranzi, se diferenţiează în dependenţă denivelul de studii – ciclul I sau ciclul II. Diferenţa de nivel este asigurată de complexitatea sarcinii de realizat şi volumul de lucru autonom pe care îl depune studentul/
masterandul, respectiv, a competenţelor obţinute.
Cu referire la tehnologiiile de evaluare, menţionăm, că cele mai frecvente formede evaluare utilizate de profesorii facultăţii sînt:–– evaluarea iniţială, în cadrul căreia se stabileşte nivelul de pregătire al studenţilor
la începutul unei noi discipline de studiu;–– evaluarea continuă sau formativă, care urmăreşte să furnizeze profesorului şi
studentului un feed-back despre cunoaşterea materiei şi eventualele dificultăţi,realizîndu-se prin următoarele forme: referate, dezbateri, elaborări de proiecte
de cercetare, studii de caz, lucrări de control, teste etc.;–– evaluarea sumativă sau finală, care urmăreşte să furnizeze informaţii cu privire
la nivelul de pregătire generală şi profesională a studentului (lucrări de control191

– obiectivele: controlul frontal la începutul cursului (permite verificarea nivelului şi volumului iniţial de cunoştinţe pentru a se decide asupra caracterului delucru auditorial şi individual cu studenţii pe tot parcursul predării cursului încauză), controlul curent la temă – obiective: evaluarea curentă a studenţilor; atestarea – obiective: stabilirea gradului de pregătire precum şi antrenarea studentului în pregătirea către examen, atestarea este organizată de 1-2 ori în semestru
şi presupune introducerea datelor în registrul grupei); teze anuale – obiective:
antrenarea studentului în activitatea de cercetare, evaluarea aptitudinilor de cercetare; examene de promovare sau de licenţă în formă scrisă, ş.a.)Tehnologiile şi metodele de evaluare sînt adaptate la cerinţele cursurilor pe care lesusţin profesorii. Studenţii sînt evaluaţi în formă scrisă, prin utilizarea testelor, caresolicită de la student gîndire creativă, incluzînd, în acelaşi timp, un răspuns laconic,
de sinteză, comparativ cu întrebările care cer reproducerea materialului factologic.

6.

SPORIREA CALITĂŢII

Rolul cadrelor didactice angajate în formarea profesională îniţială în domeniul
Asistenţei Sociale este de a pregăti specialişti performanţi, care vor fi competitivi
pe piaţa muncii din ţară şi de peste hotarele ei. Ţinînd cont de standardele europene, inclusiv cerinţele Procesului de la Bologna, Catedra Asistenţă Socială, USM,
ţine în vizor permanent transformarea procesului de instruire din unul informativ înunul formativ, asigurarea unei înalte calităţi, ceea ce ar permite formarea la studenţi
a competenţelor funcţionale. Evaluarea calităţii procesului de instruire se realizează
în baza unor indicatori esenţiali:–– evaluarea randamentului academic, care presupune aplicarea unui întreg sistem
de proceduri de evaluare cu scopul constatării calităţii produsului şi a competenţelor viitorilor specialişti;–– evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico-metodice de realizare a procesului deînvăţămînt;–– evaluarea activităţii profesorilor de către studenţi;–– organizarea şi participarea cadrelor didactice la diverse activităţi extracurriculare(Şcoli de Vară, Conferinţe şi Seminare teoretico-practice, proiecte care au impact asupra procesul de instruire etc.);–– elaborarea lucrărilor ştiinţifice şi metodice, elaborarea tezelor de doctor;–– realizarea de studii de investigare şi intevenţie în teren etc.
Cele menţionate denotă tendinţa de stabilire a unei corelaţii durabile dintre proiectarea activităţii profesionale şi evaluarea rezultaleloe acestor activităţi.

192

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior
DOMENIUL GENERAL DE STUDIU

34. ŞTIINŢE ALE COMUNICĂRIICADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

341 JURNALISMINSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonator elaborare:

Gerogeta STEPANOV,
doctor,conferențiar universitar.

1.

Introducere în domeniul de formare profesională

1.1. Descrierea generală a domeniului:
Jurnalismul a apărut, s-a dezvoltat şi continuă să se afirme ca un domeniu definitoriu pentru comunitatea umană. El constituie o importantă sferă de activitatesocială şi politică, un mijloc de informare şi de comunicare, un instrument ideal deformare şi de studiere a opiniei publice.
Parte componentă a ştiinţelor comunicării, Jurnalismul, ca domeniu general destudiu, identifică o activitate în sectorul mediatic-comunicaţional: presă tipărită,agenţii de presă, posturi de radio şi televiziune, edituri, jurnalism on-line, agenţii
de publicitate, servicii de presă. Scopul formării specialistului în cadrul domeniului
Jurnalism este de a asigura suficiente cunoştinţe teoretico-practice şi de a cultiva deprinderi şi aptitudini de realizare a produselor mediatice întru satisfacerea necesităţilor informaţionale ale societăţii; asigurarea dreptului fiecărui cetăţean la informaţie;promovarea pluralismului de opinii; circulaţia nestingherită a ideilor, concepţiilor,
teoriilor; crearea unui mediu favorabil pentru controlul din partea comunităţii a activităţii autorităţilor publice, etc., stimulînd astfel procesele de dezvoltare continuă aprincipiilor democratice de convieţuire social-politică. Jurnalismul pune în valoare
fenomenele şi procesele ce se produc în sectorul comunicaţional-mediatic şi are ca
obiectiv principal examinarea unor concepte, paradigme şi mecanisme specifice diverselor instituţii media, transpunerea experienţei unor indivizi sau a unor colective
de creaţie jurnalistică în termeni intelectuali, integrarea acesteia într-un sistem coerent, care trebuie să fie raţional.
Obiectivul general al domeniului de studiu Jurnalism rezidă în examinarea, prin
mijloacele ştiinţei, a cîmpului mediatic în vederea optimizării modului lui de organizare şi funcţionare; în formarea complexă şi integrală a viitorilor specialişti în
domeniul mass-media, potenţialul intelectual şi profesional al cărora ar fi suficientpentru acţiuni conştientizate, corecte şi echidistante din partea jurnaliştilor în folosul
societăţii. Obiectivul general al formării specialistului în domeniul mediatic se aflăîn corelaţie directă şi răspunde cerinţelor în ascensiune ale persoanei şi societăţii înansamblu, de a deţine informaţie veridică, actuală, completă şi obiectivă privind faptele, evenimentele şi fenomenele sociale din sfera locală, naţională şi internaţională.
Starea actuală a mass-media din Republica Moldova reafirmă necesitatea perfecţionării domeniului de formare jurnalistică în virtutea afirmării valorilor democratice,a apariţiei unor noi instituţii media şi de comunicare, a extinderii în diferite sfere alepieţei de muncă a cererii pentru această profesie.
Astfel, pregătirea teoretică şi practică reprezintă un complex de competenţe carecorespund cerinţelor pieţii de muncă.

196

1.2. Caracteristici-cheie:
NivelulLicenţă (ciclul I)
Durata studiilor 3 ani
Credite de studiu
180 credite
ECTSÎnvăţămînt de zi
Forma deÎnvăţămînt cu
organizare
frecvenţă redusă
Diplomă de BAC
Condiţii de acces Diplomă de studii
medii de specialitate
1. Realizarea
finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar.
Precondiţii
2. Proba de aptitudini

Master (Ciclul II)
2 ani

Doctorat (Ciclul III)
3 ani (4 ani)

120 credite

180 crediteÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt dezi, învăţămînt cu
frecvenţă redusă
Diplomă de master
Diplomă echivalentă

Diplomă de licenţă
Diplomă echivalentă
Diplomă de master
1. Realizarea
finalităţilor
învăţămîntului
superior (Licenţă,Ciclul I – 180
credite.
2. Examen deadmiterecu titlu obligatoriu – cu titlu obligatoriu –Stagii de practică
15-20 credite
10 credite• Evaluarea iniţială
• diagnostică;– diagnostică;formativă; finală
curentă - formativă;– sumativă sîntfinală – sumativă
obligatorii;sînt obligatorii;• Evaluarea• Evaluarea
formativă seformativă serealizează
realizează
prin seminare,prin seminare,laboratoare,laboratoare,autoevaluare şi
autoevaluare şi
evaluarea lucrului
Reguli deevaluarea lucrului
individual;
examinare şi
individual;• Metodologia
evaluare• Metodologia
evaluării finale
evaluării finalesumative este
sumative esteorientată spreorientată spre
evaluarea
evaluarea
rezultatelor
rezultatelorînvăţării exprimateînvăţării exprimate
în termeni deîn termeni decompetenţe
competenţe.
formatepreponderent prinlucru individual.

197

1. Realizarea
finalităţilor
învăţămîntului
superior (Ciclul I,
Licenţă şi Ciclul II,
Master)
2. Examen deadmiterenu se realizează
• Evaluarea
este centrată
pe produsele
cercetării;• Evaluarea curentă
- formativă
se realizează
prin susţinerea
referatelorştiinţifice, a
rapoartelor anuale,a examenelor din
cadrul programuluide doctorat;• Evaluarea finală
se realizează prinsusţinerea tezei dedoctor.

Examen de licenţă:1. un examen
la disciplina
fundamentală.
Modalitate de
2. un examen laevaluare finală
disciplina despecialitate
3. susţinerea tezei delicenţă
Certificare
Diploma de licenţă
Licenţiat în Ştiinţe ale
Titlu acordat
comunicării
• A aplica pentru
programe demaster;Drepturi pentru • A aplica pentru
absolvenţi
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Organ
Ministerul Educaţiei
responsabil
ANACIP
pentruautorizarea
programelor2.

Susţinerea tezei demasterSusţinerea tezei dedoctor

Diploma de master
Master în Ştiinţe ale
comunicării
• A aplica pentru
programe dedoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

Diploma de doctor
Doctor în ştiinţe
• A aplica pentru
programe
postdoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
ANACIP

Titluri (calificări) şi ocupaţii

2.1. Descrierea calificării
Licenţiat în Ştiinţe ale Comunicării, specialitatea Jurnalism. Titlul prevede un sistem întreg de competenţe, obţinute în baza programului de studii, incluzînd discipline fundamentale şi specializate, combinate cu cele generale şi opţionale, presupunînd
realizarea calitativă a stagiilor de practică. Examenele de licenţă şi teza de licenţă
trebuie să demonstreze însuşirea capacităţilor de observare, selectare, analiză, interpretare şi redare în mass-media a faptelor, evenimentelor, fenomenelor din realitatea
social-politică imediată.

198

CiclulTitlul acordat/Competenţe specifice

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework(EQF)

Licenţiat în Ştiinţe ale Comunicării, specialitatea
Jurnalism
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Cunoştinţe avansate în domeniul ştiinţelor comunicării
care implică înţelegerea critică a teoriilor şi principiilor
de dezvoltare a fenomenului mediatic, de producere şi decirculaţie a produsului mediatic;
Ciclul I • Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie, necesare- Studiipentru a rezolva probleme complexe şi imprevizibile însuperioare
jurnalism;de licenţă • Gestionarea de activităţi sau proiecte mediatice complexe,prin asumarea responsabilităţii pentru luarea deciziilor în
situaţii de muncă sau imprevizibile pe teren şi în redacţii;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea dezvoltării
profesionale a jurnaliştilor, departamentelor redacţionale,
publicaţiilor periodice, posturilor radio TV, agenţiilor deştiri, etc.

6

Master în Ştiinţe ale Comunicării
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7• Cunoştinţe specializate în domeniul ştiinţelor comunicării,care formează bază activităţii şi gîndirii profesionale,
necesară realizării cercetărilor originale a jurnalismuluianalitic, managementului instituţiilor media, jurnalismului
european, mediologiei jurnalismului audioviziual,jurbalismului ON-LINE;• Conştientizare critică a cunoştinţelor din domeniul
jurnalismului şi a cunoştinţelor aflate la graniţa dintre
jurnalism şi diferite domenii de activitate socială: politic,
Ciclul II
social; economic, cultural, etc;
- Studii • Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor în
superioarematerie de cercetare şi/sau inovaţie în jurnalism, pentru
de master
dezvoltarea de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru
integrarea cunoştinţelor din diferite domenii, careformează obiectul de cercetare în jurnalism;• Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă în
instituţiile mass media sau în instituţiile de formare
profesională care sînt complexe, imprevizibile şi necesită
noi abordări strategice;• Asumarea responsabilităţii pentru a contribui la
optimizarea cunoştinţelor şi practicilor profesionale în
jurnalism şi/sau pentru revizuirea performanţei strategicea jurnaliştilor, departamentelor redacţionale, instituţiilor
mass media.

7199

Doctor în Știinţe ale comunicării
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8• Cunoştinţe la cel mai avansat nivel în domeniul ştiinţelor
comunicării şi cunoştinţe aflate la graniţa dintre jurnalism
şi diferite domenii: filologie, sociologie, istorie, politologie;• Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare a situaţiilor,
Ciclul III
tendinţelor, fenomenelor social-politice şi economice,- Studiinecesară pentru rezolvarea problemelor critice desuperioare
cercetare şi/sau inovaţie şi pentru extinderea şi redefinirea
de doctoratcunoştinţelor existente sau a practicilor profesionale în
jurnalism;• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională şi aunui angajament susţinut pentru dezvoltarea de noi idei
sau procese aflate în avangarda unei situaţii de muncă sau
de studiu, inclusiv cercetarea.

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii domeniului dat(nomenclatorul profesiilor /clasificatorul ocupaţiilor) pe cicluri
Nivelulcalificării

Specialitatea

Ocupaţii tipiceCiclul I- Studiisuperioare delicenţă

341.1 Jurnalism

Nivelulcalificării

Programe demasterjurnalist;
redactor-prezentator radio şi TV;
moderator radio şi TV;
crainic radio şi TV;
corespondent titular în mass media;
reporter mass media;
fotoreporter mass media;
colaborator literar;
redactor presă scrisă, radio, TV.

Mediologie

Ciclul II- Studiisuperioare demasterManagementul
instituţiilor
mediatice

Jurnalism
internațional

Ocupaţii tipice

cercetător în ştiinţele sociale;asistent universitar;
cadru didactic;
secretar al CCA;
manager mass media;
director programe (radio- televiziune);
director agenţie de ştiri, publicaţie periodică, post deradio şi TV;
sef-direcţie analiză şi prognoză.
comentator politic;
comentator probleme economice;
sef-direcţie analiză şi prognoză;conducător de asociaţii, uniuni, federaţii, organizaţii
obşteşti.
200

Ciclul II- Studiisuperioare demasterNivelulcalificării

Ciclul III- Studiisuperioare dedoctoratPresă tipărită

redactor-şef (editură, redacţie, ziare şi reviste);secretar responsabil;
comentator politic;
comentator probleme economice;
sef-direcţie analiză şi prognoză.

Jurnalism
ON-LINE și
televiziune

jurnalist;
scenarist;
redactor de filme televizate;
producător de filme televizate;
expert în arta documentară;critic de artă documentară.

Jurnalism și
televiziune

producător talk-show;jurnalist;
redactor-prezentator radio şi TV;
moderator radio şi TV;
crainic radio şi TV.

Specialitatea

Ocupaţii tipicecolaborator ştiinţific (în învăţămînt);conducător (preşedinte, secretar general etc.) deorganizaţii umanitare şi altele similare;
consultant editură, redacţie ziare şi reviste;
Jurnalism şi
consultant radioTV;
procese mediaticecadru didactico-științific,
consilier de stat,
consultant administraţie publică;cercetător în ştiinţele sociale.

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
Jurnalismul poate contribui la formarea competenţelor în multiple domenii sociale şi umanistice, în discipline ce reflectă diversele fenomene ale societăţii contemporane. Astfel, modulele Introducere în studiul jurnalismului şi Jurnalismul politic pot
contribui la înţelegerea mai profundă de către studenţii de la istorie şi ştiinţe politicea corelaţiei cîmpului politic şi cel mediatic sau la formarea competenţelor de tip interpersonal în cadrul campaniilor electorale.
Pentru domeniile Limbi şi literaturi şi Drept ar putea servi ca material integrat
disciplina de studii Legislaţia şi deontologia comunicării. Jurnalismul social ar putea
contribui la formarea de concepte şi practici în domeniile pedagogie socială şi sociologie.

201

3.

Finalităţi de studiu şi competenţe

3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

comunicarea informaţiilor, ideilor, problemelor şi soluţiilor din domeniul
profesional;
utilizarea şi aplicarea cunoştinţelor şi a metodologiilor de explicare a lumiiînconjurătoare;rezolvarea situaţilor profesionale uzuale, în vederea soluţionării eficiente şi
deontologice a acestora;
aplicarea cunoştinţelor teoretice în efectuarea activităţilor aplicative;
aplicarea codurilor de conduită şi a obiceiurilor din diferite medii în care
activează persoanele;însuşirea conceptelor şi a structurilor sociale şi politice;însuşirea tehnicilor de muncă în echipă multidisciplinară, cu îndeplinirea
anumitor sarcini pe paliere ierarhice privind colectarea, interpretarea şianaliza informaţiilor social-politice, economice, culturale etc.;
posedarea abilităţilor de comunicare scrisă şi orală în limba maternă şi într-olimbă de circulaţie internaţională.
• Competenţe specifice:1.
2.

cunoaşterea obligaţiilor profesionale ale reporterului;cunoaşterea cadrului legislativ şi aplicarea normelor de etică profesională ajurnalistului;
3. cunoaşterea principiilor şi normelor de organizare şi de funcţionare a
instituţiei mediatice;
4. aplicarea tehnicilor fundamentale de documentare şi de redactare a textelor
jurnalistice cu caracter informativ;
5. utilizarea tehnologiilor informaţionale în procesele de colectare, triere,tratare, validare şi difuzare a mesajelor jurnalistice informative scrise, audio,
video, multimedia;
6. comunicarea în mod profesionist cu publicul instituţional;
7. utilizarea abilităţilor iniţiale de concepere, design şi editare a presei scrise, deprogramare şi realizare a emisiunilor informative radio, TV, de practicare ajurnalismului on-line;
8. aplicarea principiilor şi tehnicilor de organizare a campaniilor de presă şi aactivităţilor de monitorizare a efectelor instituţiei mediatice;
9. cunoaşterea modalităţilor de analiză şi de evaluare a fenomenelor mediaticeşi a publicului/audienţei mass media;
10. realizarea cercetărilor aplicative în domeniul comunicării mediatice, înscopul monitorizării efectelor activităţii profesionale executate;
11. autoevaluarea propriilor activităţi din perspectiva atribuţiilor de funcţie.
202

3.2. Corelaţia „Finalităţi de studiu şi competenţe - curriculum”

Unitate de curs (modul) /Finalităţile de studiu

Cod

Nr. credite
ECTS

Ciclul I – Studii superioare de licență

Introducere în studiul jurnalismuluiF

6

Introducere în ştiinţele comunicării

F

6

Presa tipărită
Jurnalismul de informare
Design-ul presei
Legislaţia mass media

S
F
S
F

5
5
4
5

+
+

+
+
+ + +
+ + + +
+ +
+
+ + +
+ + +
+

+
+

Deontologia jurnalistului

F

5

+ + +

+

Teoria şi tehnica redactării
Tehnica vorbirii şi stilistica
Jurnalismul radio

F
F
S

4
6
6

+ +
+ +
+ + + + + + +

+
+
+ +

Jurnalismul de agenţie

S

5+ + + + + + ++ +Jurnalismul TVS

6+ + + + + + ++ +Jurnalismul de opinie şi comentativF5+ + + + +

+

+ +

S

4

+ + + + + + +

+ +

S

4

+ + + + + + +

+ +

S

4

+ + + + + + +

+ +

F

5

S

4

+ + + + + + +

+ +

+

S

4

+ + + + + + +

+ +

+

S

4

+ + + + + + ++ ++Jurnalism politic: ştirea/ Jurnalism
economic: ştirea/ Jurnalism social:ştirea/ Jurnalism cultural: ştirea
Jurnalism politic: interviul/
Jurnalism economic: interviul/
Jurnalism social: interviul/
Jurnalism cultural: interviul
Jurnalism politic: reportajul/
Jurnalism economic: reportajul/
Jurnalism social: reportajul/
Jurnalism cultural: reportajul
Platforme mediatice digitale
Conceperea şi producerea preseitipărite
Conceperea şi producerea
materialelor radio
Conceperea şi producerea
materialelor TV203

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11

+

+

+

+ + +

+

+ + +

+

+ +

+

+

+

3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul II – Studii superioare de master• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

demonstrarea capacităţilor de a însuşi domenii conexe prin studiul
individual, autoevaluarea nevoii de formare profesională, în scopul inserţiei
şi adaptării la cerinţele pieţei;dezvoltarea competenţelor de argumentare şi convingere întru evaluarea
situaţiilor profesionale;
comunicarea şi distribuirea către audienţa specializată, dar şi nespecializată
a ideilor, soluţiilor, fenomenelor, problemelor din domeniul: economic,
politic, social, cultural, etc.;
dezvoltarea abilităţilor de mediere şi înţelegere interculturală;aprecierea importanţei expresiei culturale a ideilor, a experienţelor şi aemoţiilor oamenilor printr-o serie de canale mediatice;demonstrarea capacităţii de a transforma ideile în acţiune într-un mod
creative şi inovativ;
demonstrarea capacităţilor de a munci în cadrul unei echipe interdisciplinare;
posedarea competenţelor de cercetare.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înMetodologie

1.
2.

elaborarea şi gestionarea proiectelor de cercetare şi de activitate profesională;organizarea şi gestionarea activităţii în instituţiile de formare profesională şi
munca ştiinţifică;3. definirea strategiilor întru punerea în valoare a potenţialului ştiinţific şi decreaţie al membrilor colectivelor de muncă;4. posedarea abilităţilor pentru rezolvarea problemelor în materie de cercetare
şi/sau inovaţie în jurnalism, pentru dezvoltarea de noi cunoştinţe, proceduri
şi pentru integrarea cunoştinţelor din diferite domenii, care formează
obiectul de cercetare în jurnalism;
5. posedarea competenţelor care formează bază activităţii şi gîndirii
profesionale, necesară realizării cercetărilor originale în domeniul mass
media;
6. valorificarea tehnicilor de redactare a genurilor analitice, a căilor şi
modalităţilor de promovare a mesajului publicistic;
7. aplicarea tehnicilor de optimizare a cunoştinţelor şi practicilor profesionaleîn jurnalism şi/sau pentru revizuirea performanţei strategice a jurnaliştilor,
departamentelor redacţionale, instituţiilor mass media;
8. valorificarea căilor de implementare a noilor metode, tehnologii şi practici
eficiente în sectorul de producţie mediatic;
9. diagnosticarea critică a cunoştinţelor din domeniul jurnalismului şi acunoştinţelor aflate la graniţa dintre jurnalism şi diferite domenii de activitatesocială: politic, social; economic, cultural etc.;
10. analiza cantitativă şi calitativă a fenomenelor economice, politice, sociale,culturale etc. şi introducerea lor în circuitul informaţional.
204

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master pedimensiunea Presei tipărite
1.
2.

elaborarea şi realizarea proiectelor de investigaţie jurnalistică;posedarea competenţelor, care formează bază activităţii şi gîndirii
profesionale, necesară realizării produsului mediatic finit;
3. diagnosticarea critică a fenomenelor mediatice şi a celor din diferite domeniide activitate socială: politic, social; economic, cultural etc.;
4. posedarea abilităţilor de argumentare a mesajelor publicistice analitice;
5. posedarea competenţelor de a concepe şi a realiza noi proiecte mediatice;
6. valorificarea tehnicilor de redactare a genurilor analitice, a căilor şi
modalităţilor de promovare a mesajului publicistic;
7. aplicarea designului grafic modern, a elementelor şi metodelor ce conduc lavalorificarea optimă a mesajului de presă;8. valorificarea căilor, metodelor, tehnologiilor şi practicilor eficiente depromovare a mesajului publicistic;
9. diagnosticarea mediului extramediatic al instituţiilor de presă, a tipurilor deaudienţă/public implicate în comunicare şi a necesităţilor informaţionale ale
acestora;
10. analiza cantitativă şi calitativă a fenomenelor economice, politice, sociale,culturale etc. şi introducerea lor în circuitul informaţional.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Jurnalismul internațional
1.

elaborarea şi gestionarea proiectelor de cercetare a fenomenelor mediaticenaţionale şi internaţionale;
2. organizarea şi gestionarea activităţilor de monitorizare a presei europene;
3. definirea strategiilor europene de marketing a instituţiei mediatice întru
punerea în valoare a potenţialului de creaţie al membrilor echipelor
redacţionale;
4. posedarea abilităţilor manageriale de soluţionare a problemelor din
domeniu, de implementare a metodelor şi practicilor europene de optimizare
a funcţionării instituţiei mediatice;
5. posedarea competenţelor de a concepe şi a realiza proiecte mediatice deajustare a mass media naţionale la standardele europene;
6. valorificarea tehnicilor de redactare a genurilor analitice, a căilor şi
modalităţilor de promovare a mesajului european în mass media;
7. aplicarea designului grafic modern, a elementelor şi metodelor ce conduc lavalorificarea optimă a mesajului de presă;8. valorificarea căilor de implementare a metodelor, tehnologiilor şi practicilor
europene în sectorul naţional de producţie mediatică;9. diagnosticarea mediului extramediatic al instituţiilor de presă, a tipurilor deaudienţă/public implicate în comunicare şi a necesităţilor informaţionale ale
acestora;
10. analiza cantitativă şi calitativă a fenomenelor şi valorilor europene şi
introducerea lor în circuitul informaţional.
205

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înManagementul instituţiei media
1.
2.

elaborarea şi gestionarea proiectelor de activitate profesională;organizarea şi gestionarea activităţii instituţiei mediatice şi a muncii
colectivelor redacţionale;
3. definirea strategiilor de marketing a instituţiei mediatice întru punerea învaloare a potenţialului de creaţie al membrilor echipelor redacţionale;
4. posedarea abilităţilor manageriale de soluţionare a problemelor din domeniu,
de implementare a noilor metode şi practici de optimizare a funcţionării
instituţiei mediatice;
5. posedarea competenţelor de a concepe şi a organiza instituţii profesionale şiorganizaţii neguvernamentale din domeniul mass media;
6. valorificarea tehnicilor de redactare a genurilor analitice, a căilor şi
modalităţilor de promovare a mesajului publicistic;
7. aplicarea designului grafic modern, a elementelor şi metodelor ce conduc lavalorificarea optimă a mesajului de presă;8. valorificarea căilor de implementare a noilor metode, tehnologii şi practici
eficiente în sectorul de producţie mediatic;
9. diagnosticarea mediului extramediatic al instituţiilor de presă, a tipurilor deaudienţă/public implicate în comunicare şi a necesităţilor informaţionale ale
acestora;
10. analiza cantitativă şi calitativă a fenomenelor şi tendinţelor de dezvoltare apieţii de desfacere a produselor mediatice.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Jurnalismul radio și de televiziune
1.
2.

elaborarea şi gestionarea proiectelor analitice audiovizuale;organizarea şi gestionarea dezbaterilor radio şi TV şi a muncii colectivelor
redacţionale;
3. definirea strategiilor de investigaţie în audiovizual;
4. posedarea abilităţilor de moderare a talk-show-urilor radiotelevizate;
5. posedarea competenţelor de montare audio şi video a emisiunilor complexe;
6. valorificarea tehnicilor de redactare a genurilor analitice, a căilor şi
modalităţilor de promovare a mesajului publicistic;
7. aplicarea scenariilor moderne şi a elementelor de scenografie ce conduc lavalorificarea optimă a mesajului publicistic;
8. valorificarea căilor de implementare a noilor metode, tehnologii şi practici
de regie în emisiunile de divertisment;
9. diagnosticarea mediului extramediatic al instituţiilor de presă, a tipurilor deaudienţă/public implicate în comunicare şi a necesităţilor informaţionale ale
acestora;
10. analiza cantitativă şi calitativă a fenomenelor economice, politice, sociale,culturale etc. şi introducerea lor în circuitul informaţional.

206

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Jurnalismul ON-LINE și de televiziune
1.

organizarea şi gestionarea procesului de producţie a documentarului deteleviziune;
2. valorificarea tehnicilor de lecturare;
3. elaborarea scenariilor de filme documentare;
4. definirea strategiilor de documentare în audiovizual;
5. posedarea abilităţilor de filmare în spaţii închise şi deschise;
6. posedarea competenţelor de implementare a noilor metode şi practici deoptimizare a procesului de producţie a documentarului de televiziune;
7. posedarea competenţelor de montare;
8. aplicarea dramaturgiei, a elementelor şi metodelor ce conduc la valorificarea
optimă a mesajului de audiovizual;
9. valorificarea căilor de implementare a noilor metode, tehnologii şi practici
de regie în emisiunile de divertisment;
10. analiza şi argumentarea fenomenelor economice, politice, sociale, culturale
etc. şi introducerea lor în circuitul informaţional.

3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul III – Studii superioare de doctorat• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

realizarea cercetărilor şi stabilirea raportului de reciprocitate pragmatică
între domeniile disciplinelor adiacente şi complementare;posedarea capacităţii de a lua decizii strategice într-un mediu complex;
posedarea abilităţii de a comunica cu experţi din alte domenii;
analiza, sinteza, evaluarea investigaţiilor ştiinţifice din domeniul mediatic şi
a manifestărilor de interculturalitate ale mass-media;
demonstrarea abilităţilor de activitate în cadrul instituţiilor naţionale şiinternaţionale;conceperea, planificarea şi gestionarea proiectelor în vederea atingerii
obiectivelor;demonstrarea cunoştinţelor şi a metodologiilor de explicare a lumiiînconjurătoare prin prisma înţelegerii schimbărilor cauzate de activitateaumană;
posedarea capacităţii de exprimare şi interpretare a conceptelor, faptelor şi
opiniilor într-un mod adecvat şi creativ într-o serie completă de contexte
culturale şi sociale.

207

• Competenţe specifice:1.

utilizarea celor mai avansate cunoştinţe teoretice şi practice în domeniul
mediatic;
2. definirea principalelor direcţii de cercetare în mediologia contemporană;3. demonstrarea caracterului inovator în abordarea diverselor probleme ale
jurnalismului şi ştiinţelor comunicării;4. adaptarea realizărilor ştiinţifice din domeniile conexe jurnalismului(sociologie, istorie, politologie, filologie etc.) la procesul de cercetare
mediologică;5. utilizarea creativă a strategiilor de organizare şi administrare a instituţiilor
media;
6. integrarea în comunitatea ştiinţifică autohtonă şi internaţională princomunicări, articole, eseuri în reviste şi alte publicaţii ştiinţifice;7. integrarea cunoştinţelor din diverse domenii noi sau interdisciplinare,
pentru a realiza diagnosticul problemelor din sfera jurnalismului şi ştiinţelor
comunicării;8. aplicarea metodelor de cercetare ştiinţifică specifice domeniului;
9. implementarea proiectelor care prezintă inovaţii ştiinţifice şi de creaţie;10. elaborarea publicaţiilor ştiinţifice şi a proiectelor profesionale.

3.3. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie 			(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Planurile de învăţămînt pentru ambele cicluri (licenţă şi master) sînt elaborate în
conformitate cu prevederile Procesului de la Bologna, pornind de la experienţa acumulată de facultăţile de profil ale instituţiilor universitare europene şi, desigur, ţinînd
cont de doleanţele specialiştilor din piaţa muncii. Oferta de program în mare măsură
este constituită în baza cererilor şi necesităţilor cîmpului muncii, fiind sistematic modificată în contextul schimbărilor care au loc în domeniul mediatic – comunicaţional. Departamentele se consultă permanent cu conducătorii şi specialiştii instituţiilor
media nu numai sub aspectul conceptual–identic al programului, dar şi al formelorşi modalităţilor de organizare şi evaluare a procesului de creaţie, de sporire a profesionalismului viitorilor specialişti. Propunerile şi sugestiile sînt discutate la Consiliul
profesoral al FJŞC şi Comisia metodică.
Un aspect deosebit în procesul continuu de modernizare a concepţiei şi planurilor
de studii îl constituie relaţiile de parteneriat profesor-student. În urma sondajelororganizate de comunitatea studenţească, a contactelor interpersonale profesor–student, al analizei cursurilor la şedinţele Departamentelor, a concluziilor şi totalizărilor conferinţelor ştiinţifice studenţeşti şi întîlnirilor extracurriculare cu studenţii
şi absolvenţii facultăţii are loc îmbunătăţirea conţinutului planului de învăţămînt,cît şi apariţia unor noi module la liberă alegere, opţionale ca rezultat al sugestiilor şi
propunerilor studenţilor. O sursă de idei pentru îmbunătăţirea procesului de învăţămînt este analiza rezultatelor practicii de producere a studenţilor şi propunerilor
parvenite din multiplele instituţii şi organizaţii media.
208

La ciclul I şi II procesul de consultare are loc în cadrul elaborării şi perfecţionării
programelor de studii (forma expertizei), în cadrul organizării practicii de producţie
şi de licenţă (forma acordurilor corespunzătoare), în timpul susţinerii examenelor şia tezei de licenţă (forma participativă).
Procesul de consultare cuprinde următoarele direcţii:• elaborarea şi perfecţionarea programelor de studii în concordanţă cu cerinţele
pieţii informaţionale din Republica Moldova;• încadrarea reprezentanţilor instituţiilor mass media: directori ai agenţiilorde ştiri şi publicaţiilor periodice, manageri ai posturilor de radio, TV,
organizaţiilor neguvernamentale de profil, în evaluarea cunoştinţelor şi
abilităţilor absolvenţilor în timpul susţinerii examenului de licenţă şi a tezeide master;• coordonarea rezultatelor cercetărilor ştiinţifice cu instituţiile şi organizaţiile deprofil jurnalistic şi obţinerea certificatelor de implementare.

4.

Volumul de muncă şi ECTS

4.1 Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 ECTS, durata 3 ani
120 ECTS, durata 2 ani
180 ECTS, 3-4 ani.

4.2 Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul datÎn linii mari planul de învăţămînt în domeniul jurnalismului este corelat cu practica de formare a specialiştilor în domeniu în spaţiu european. În acest sens putem
constata o mulţime de afinităţi cu Şcoala Superioară de Jurnalism din Lille, Franţa,Facultatea Jurnalism din Missouri, Columbia, SUA cu care USM a întreţinut contacte
şi continuă să colaboreze şi în prezent. Pentru şcolile de jurnalism din Europa este
caracteristică aşa numita „convergenţă” care este stimulată şi mai mult după reformele Procesului de la Bologna. Fenomenul convergenţei este legat de interdisciplinaritatea planurilor de învăţămînt care includ managementul informaţional, tehnologiile
informaţionale, studiul arhivelor, mass-media, studiul comunicării etc.
Sistemul de competenţe în primul ciclu (Licenţă) corespunde pe deplin standardelor europene cu excepţia că instituţiile de învăţămînt în domeniu din statele Europei posedă o mai bună bază material tehnică, ceea ce permite realizarea completă
şi integrală a procesului de producere a publicaţiilor, emisiunilor radio şi televiziunepe parcursul anilor de studii. În contextul diferenţelor putem spune că în Europa
normele didactice de profesor sînt simţitor mai mici, se practică nu numai lecţiile delaborator, dar şi seminarele în grupă de pînă la 10 persoane. De regulă, la cursurile despecialitate, în special, lecţiile de laborator, sînt invitaţi profesionişti cu autoritate dindomeniul practic (ziare, radio, televiziune, agenţii), care în contextul unei remunerări
bune pregătesc viitorii specialişti.
209

Orientarea spre profesie, ori munca ştiinţifică are loc în mare măsură în cadrul
Ciclului I (Licenţă).
Ansamblul de competenţe dezvoltat la primul ciclu este în mare parte similar celui
european, diferenţele provenind din specificul contextului sociocultural indigen.

5.

Învăţarea, predarea şi evaluarea

Orientarea procesului de învăţămînt în domeniul Jurnalismului la standardele
europene implică modificări de principiu în componentele de bază ale acestuia – învăţare, predare şi evaluare. Prevederile Planului-cadru necesită anumite specificări
şi acordări la disciplina concretă pentru a corela la un nivel optimal cele trei componente. Odată cu implicarea tot mai extinsă a studentului în munca individuală,dat fiind faptul schimbării coraportului dintre prezenţa la curs şi studiul individualse cere şi perfecţionarea strategiei de predare şi evaluare a cunoştinţelor studenţilor.
Reieşind din specificul creativ al specialităţii, accentul în activitatea individuală sepune pe formarea competenţelor profesionale, apropierea maximă a pregătirii lui decerinţele pieţii muncii. În cadrul Ciclului I se practică elaborarea unor lucrări individuale de analiză a stării şi fenomenului mediatic la o etapă concret istorică, care
fortifică aptitudinile de pregătire şi editare a materialului jurnalistic. Compararea cu
unele modele din jurnalismul autohton şi străin, realizarea propriilor materiale în cadrul unor anumite module constituie atît instrumente de evaluare, cît şi instrumentede învăţare.
Competenţe dezvoltate: capacitatea de analiză şi sinteză, capacitatea de aplicare
a cunoştinţelor obţinute, capacitatea de adaptare a metodelor de cercetare tipului destudiu şi ramurii antropologiei, capacitatea de a învăţa.
Departamentul acordă atenţie lecţiilor de laborator la toate modulele, care trebuiesă conţină finalităţi practice pentru fiecare student. Aceste finalităţi sînt ulterior consolidate de stagiile de practică.
Aplicarea la examene de licenţă a compartimentului Competenţe profesionale
prin executarea de sine stătător a unui şir de misiuni de creaţie: realizarea ştirilor, interviurilor, reportajelor, editorialelor şi comentariilor sau pregătirea în echipă a unuiziar, a unor emisiuni radio, televiziune, agenţie etc., scrierea tezei de licenţă de creaţie
pe lîngă studiul analitic obligatoriu, dă posibilitatea ca studenţii să îşi manifeste pe
deplin capacităţile profesionale. Prin selectarea minuţioasă a temelor tezelor de an şide licenţă se realizează apropierea intereselor de cercetare ale studenţilor de direcţiile
prioritare ştiinţifice şi metodico-didactice ale corpului profesoral. Reieşind din experienţa acumulată la evaluarea practicii de producţie, cînd studentul susţine în mod
public activităţile elaborate, în mod individual, coordonate cu responsabilii de practică şi aprobate prin caietul de sarcini de Departament, este binevenită elaborarea decătre fiecare student a unui plan individual, academic şi de creaţie, care este supusuşor evaluării de către profesor.
La Ciclul II (Master) accentul se pune cu preponderenţă asupra muncii individuale a studentului cu o pronunţată orientare spre cercetare şi studiere profundă aspecialităţii.
210

Cunoştinţele, competenţele şi aptitudinile la ciclul II sînt evaluate prin examene,prezentări a unor situaţii practice concrete, rezultatele stagiului de practică şi a tezeide master.
În procesul de formare se utilizează următoarele tipuri de evaluare:
Evaluare iniţială, care se realizează la începutul cursului, în scopul stabilirii nivelului de pregătire a masteranzilor pentru studierea în cadrul programului de master.
Se realizează prin intermediul testării şi conversaţiei.
Evaluarea formativă presupune verificări sistematice şi se efectuează prin următoarele activităţi: controlul curent la temă, se realizează la fiecare seminar în formă
scrisă sau orală şi prin prezentarea referatelor la temă şi testări.
Evaluarea finală sau sumativă este mai complexă. Controlul gradului de însuşire amateriei predate, în faza finală, se efectuează prin verificări şi examene, care sînt desfăşurate în conformitate cu regulamentele în vigoare. Evaluarea generală se face prinponderarea rezultatelor obţinute la evaluarea curentă, testări şi examen. Ponderea
evaluării sumative periodice constituie 60% din nota finală.
La ciclul II pentru o unitate de credit studenţii vor avea 1 oră de contact direct cu
profesorul şi 2 ore de activitate individuală.
Evaluarea finală la ciclul II se va realiza prin teza de master. În cadrul masteruluide cercetare se va realiza Teza de cercetare, iar în cadrul masterului profesional tezaeste prevăzută în forma unui Proiect profesional sau Teză de cercetare, în scopul
evaluării competenţelor generale, specifice şi instrumentale sau interpersonale.

6.

Sporirea calităţii

Procesul de la Bologna orientează studiile, inclusiv la Jurnalism, spre creativitate
şi calitate. De la compartimentele informative şi reproductive accentul tot mai mult
se deplasează spre cele productive şi creative. În eforturile de asigurare şi menţinere
a unei calităţi competitive de studii Departamentul se orientează spre două elementede bază ale procesului de învăţămînt. Primul semnifică evaluarea randamentului academic, ceea ce presupune un sistem complet de proceduri şi metode, etape şi formede evaluare a cunoştinţelor studenţilor şi capacităţilor lor practice ca viitori specialişti. Cel de al doilea element rezidă în evaluarea resurselor şi condiţiilor didacticometodice de realizare a procesului de învăţămînt, evaluarea calităţii învăţămîntului
prin aprecierea calităţii activităţii profesorilor de către Comisia de asigurare a calităţii
de la Facultate şi de către studenţi. Astfel, acest element denotă o evaluare, considerată mai obiectivă a calităţii studiilor din partea beneficiarilor. Spre realizarea acestordouă elemente de bază sînt orientate curriculum-urile, modulele şi conţinutul lor.
Asigurarea şi sporirea calităţii procesului de învăţămînt se efectuează în concordanţa
cu standardele educaţionale şi se va realiza prin:• identificarea şi soluţionarea problemelor legate de nevoile de instruire astudenţilor;• evaluarea calităţii procesului de instruire care se va realiza atît în auditoriu, cîtşi în afara orelor de către personalul didactic de înaltă calificare;• monitorizarea competenţelor studenţilor şi masteranzilor la etapele de211

pregătire şi cele finale;• flexibilizarea modalităţilor de participare la formarea profesională, prin orare
flexibile şi introducerea învăţămîntului la distanţă;• evaluarea calităţii instruirii prin aprecierea activităţii profesorilor de către
studenţi (efectuarea sondajelor în rîndurile studenţilor privind calitatea
procesului de studii şi profesionalismul cadrelor didactice;• evaluarea stagiilor de practică prin completarea a trei chestionare care permit
evaluarea bazei de practică, a conducătorului de practică şi de a autoevalua
activitatea studentului în perioada stagiului de practică;• dezvoltarea resurselor umane şi materiale pentru a asigura un mediu
educaţional favorabil, creativ şi eficient.
Evaluarea randamentului academic se caracterizează prin:a) calitatea standardelor de formare profesională;b) reuşita curentă şi finală a studenţilor;c) ponderea absolvenţilor încadraţi în cîmpul muncii în primul an după finalizarea studiilor;d) evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico-metodice de realizare a procesului de învăţămînt efectuată prin auditul intern (care include vizite reciproceale profesorilor la orele de cursuri și seminare în scopul preluării experienţei
si obţinerii unei viziuni mai clare în ceea ce priveşte metodica predării) şi cel
extern.
Sistemul ECTS permite nu numai alinierea noastră la standardele europene deînvăţămînt, dar şi la deschiderea unor noi posibilităţi pentru jurnalişti de a-şi asigura
continuitatea procesului de instruire.

212

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

342 Ştiinţe ale comunicării

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonatori elaborare:

Valentin DOROGAN, dr., conf.univ.
Constantin MARIN, dr.hab., prof.univ.

1.
PREZENTAREA DOMENIULUI DE FORMARE
PROFESIONALĂ / SPECIALITATE
1.1. Descrierea generală a domeniului
Specialitatea Ştiinţe ale Comunicării a fost creată pentru a răspunde unor noi
provocări ale timpului. Societatea contemporană, axată pe valorizarea potenţialului
creativ al omului, revendică punerea pe rol a acţiunii comunicative. Comunicarea seafirmă tot mai mult în calitate de liant social, care conferă ţesutului societal nu doartrăinicie, ci şi vivacitate, iar părţilor lui constitutive instituţionalizate şi cetăţenilor conştiinţa rostului lor în societate.
Fenomenele recente de pe piaţa social-politică şi economică din Republica Moldova denotă interesul crescînd al instituţionalizării faţă de acest sector. De aceea înprezent există o necesitate stringentă de a pregăti specialişti în domeniul ştiinţelor
comunicării, mai ales în asemenea branşe cum ar fi relaţiile publice şi publicitatea.
Ştiinţele comunicării abordează multiple aspecte ale comunicării ca fenomen global. Pregătirea în cadrul domeniului Ştiinţe ale Comunicării se efectuează în special
pe traiectul comunicării publice. Comunicarea publică reprezintă un fenomen comunicativ social complex şi pluridimensional. Ca acţiune comunicativă a actorilor sociali şi a publicului, comunicarea publică generează o gamă largă de fluxuri informative interactive. Între acestea se înscrie comunicarea instituţională dezvoltată de orice
tip de instituţie în scopul validării sale sociale prin cultivarea unei imagini adecvate
identităţii sale instituţionale; comunicarea societală a cărei iniţiator este autoritatea
publică intenţionată să comunice cu cetăţenii; comunicarea mediatică realizată prinintermediul mass-media. În totalitatea ei, comunicarea publică asigură audibilitatea
şi vizibilitatea socială. Astfel, comunicarea publică este un factor şi un atribut imanent al societăţii civile. De aceea nu este deloc întîmplător faptul că în prezent comunicarea publică constituie sfera de aplicare a resurselor intelectuale şi financiare ale
majorităţii entităţilor din societatea moldovenească.
Obţinerea competenţelor este concepută prin două modalităţi: una obligatorie,
care urmează să asigure pregătirea teoretică de specialitate, şi alta practică, opţională,determinată de libera alegere a studenţilor în funcţie de interesele specifice. Potenţialul didactico-ştiinţific al instituţiei, prevăzut pentru a acoperi cursurile, permiteîn mare măsură asigurarea pregătirii specialiştilor în domeniul vizat. Concomitent,
în formarea specialiştilor în ştiinţele comunicării sînt implicaţi, prin intermediul diferitelor tipuri de colaborări, specialişti din sfera practică, ceea ce permite corelarea
programelor educaţionale în domeniu la necesităţile pieţei de muncă.

215

1.2. Caracteristici-cheie:
NivelulDurata studiilor
Credite de studiu
ECTS

Licenţă (ciclul I)
3 ani

Master (Ciclul II)
2 ani

Doctorat (Ciclul III)
3 ani (4 ani)

180 credite

120 credite

180 crediteÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt cu
frecvenţă redusă
Diploma de BAC
Condiţii de acces Diploma de studii
medii de specialitate
1. Realizarea
finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar;
Precondiţii
2. Proba de aptitudini
Forma deorganizareÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt cu
frecvenţă redusă
Diploma de master
Diploma echivalentă

Diploma de licenţă
Diploma echivalentă
Diploma de master
1. Realizarea
1. Realizarea
finalităţilor
finalităţilor
învăţămîntuluiînvăţămîntului
superior (Ciclului
superior (Ciclului I,
I, Licenţă – 180 deLicenţă şi Ciclului
credite);II, Master);
2. Examen de
2. Examen deadmitereadmiterecu titlu obligatoriu
cu titlu obligatoriu
Stagii de practică
nu se realizează
(18 credite)(10 credite)
Evaluarea pe parcursul Accentul în evaluarea • Evaluarea
studiilor la Ciclul I se la Ciclul II se puneeste centrată
realizează prin cîteva pe aprecierea
pe produsele
modalităţi:competenţelor decercetării;• Evaluarea iniţială – cercetare, de predicţie, • Evaluarea formativă
diagnostică;de lucru autonom
se realizează
• formativă;şi creativ, realizarea
prin susţinerea• finală –sumativă.
proiectelor în
referatelorSînt obligatorii;
domeniul comunicării
ştiinţifice, aReguli depublice, relaţiilor
rapoartelor anuale,
examinare şi
publice şi publicităţii.
a examenelor dinevaluareEvaluarea pe parcursul
cadrul programuluistudiilor la Ciclul II sede doctorat;
realizează prin cîteva • Evaluarea finală
modalităţi:se realizează prin
• Evaluarea iniţială –susţinerea tezei dediagnostică;doctor.
• curentă-formativă;• finală –sumativă.
Sînt obligatorii;

216

Reguli deexaminare şi
evaluareModalitate deevaluare finală

Certificare
Titlu acordat• Evaluarea• Evaluarea
curentă-formativă
curent-formativă
se realizează
se realizează
prin seminare,prin seminare,laboratoare,laboratoare,autoevaluare şi
autoevaluare şi
evaluarea lucrului
evaluarea lucrului
individual;
individual;• Metodologia• Metodologia
evaluării finaleevaluării finalesumative este
sumative esteorientată spreorientată spre
evaluarea
evaluarea
rezultatelor
rezultatelorînvăţării exprimateînvăţării exprimate
în termeni deîn termeni decompetenţe.
competenţe
formatepreponderent prinlucru individual.
1. Examen laSusţinerea tezei dedisciplina
master.
fundamentală
2. Examen ladisciplina despecializare
3. Susţinerea tezei delicenţă.
Diploma de licenţă
Diploma de master
Licenţiat în Ştiinţe ale Master în Ştiinţe ale
Comunicării
Comunicării

• A aplica pentru
programe demaster;Drepturi pentru • A aplica pentru
absolvenţi
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Organ
Ministerul Educaţiei
responsabil
ANACIP
pentruautorizarea
programelor• A aplica pentru
programe dedoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

217

Susţinerea tezei dedoctor.

Diploma de doctor
Doctor în Științe
ale Comunicării
la specialitatea
Comunicare și relații
publice• A aplica pentru
programe
postdoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
ANACIP2.

TITLURI (CALIFICĂRI) ŞI OCUPAŢII

2.1. Descrierea calificării

Ciclu

Ciclul I– Studiisuperioarede licenţă

Ciclul II– Studiisuperioarede masterTitlul acordat / Competenţe specifice

Licenţiat în Ştiinţe ale Comunicării
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6• Cunoştinţe avansate în domeniul ştiinţelor comunicării
care implică înţelegerea critică a teoriilor şi principiilor dedezvoltare a fenomenului comunicaţional / mediatic;• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie, necesare
pentru a rezolva probleme complexe şi imprevizibile îndomeniul ştiinţelor comunicării;• Gestionarea activităţii şi a proiectelor profesionale
complexe în domeniul comunicării publice, prinasumarea responsabilităţii pentru luarea deciziilor în
situaţii de muncă;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea dezvoltării
profesionale a indivizilor şi grupurilor în structurile decomunicare etc.
Master în Ştiinţe ale Comunicării
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7• Cunoştinţe specializate în domeniul ştiinţelor
comunicării, care formează baza activităţii şi gîndirii
profesionale, necesară realizării cercetărilor originale îndomeniul relaţiilor publice şi publicităţii;• Cunoştinţe specializate în domeniul de formare
profesională care ar servi drept bază a unei gîndiri sau
cercetări originale;• Analiză / atitudine critică faţă de cunoştinţele dindomeniul ştiinţelor comunicării şi faţă de cunoştinţele dindiferite domenii adiacente;• Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor în
materie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru dezvoltarea
de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru integrareacunoştinţelor din domeniul ştiinţelor comunicării;• Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă dininstituţiile comunicaţional-mediatice care pot fi complexe,
imprevizibile şi necesită noi abordări strategice;• Asumarea responsabilităţii pentru a contribui la însuşirea
cunoştinţelor şi practicilor profesionale şi/sau pentru a
revizui performanţele strategice ale specialiştilor.

218

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framwork
(EQF)

6

7

Doctor în Științe ale Comunicării; la specialitatea
Comunicare și relații publice
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8• Cunoştinţe de nivel superior în domeniul jurnalismuluişi ştiinţelor comunicării, inclusiv în domenii adiacente:
politologie, sociologie, istorie şi filologie;
Ciclul III– Studii • Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară
superioare
pentru soluţionarea problemelor critice de cercetare şi/de doctorat
sau inovaţie, precum şi pentru extinderea / redefinireacunoştinţelor existente sau a practicilor profesionale;• Nivel ridicat de autoritate, de autonomie, de integritateştiinţifică şi profesională; demonstrarea unui angajamentsusţinut pentru dezvoltarea unor noi idei benefice îndiferite situaţii de muncă / de studiu şi cercetare.

8

2.2 . Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul dat(nomenclatorul profesiilor / clasificatorul ocupaţiilor)
Nivelul calificării

Specialitatea

Ciclul I– Studiisuperioare delicenţă

Ştiinţe ale Comunicării

Nivelul calificării

Programe de masterCiclul II– Studiisuperioare demasterComunicare publică

Ciclul II– Studiisuperioare demasterRelaţii publice şipublicitate219

Ocupaţii tipice–– agent reclamă publicitară;–– specialist în relaţii publice;–– lucrător al serviciului de presă;–– lucrător al serviciului decomunicare şi imagine;–– creator de imagine;–– purtător de cuvînt la instituţiile
publice de nivel mediu şi inferior;–– referent.
Ocupaţii tipice–– manager (în serviciile deinformaţie şi reclamă);–– purtător de cuvînt;–– creator de imagine;–– referent;–– asistent universitar;–– consultant în serviciul de comunicare;–– specialist al serviciului de presă.
–– specialişti în comunicare publică,inclusiv: a) în relaţii publice;b) în activitate publicitară; c)în marketing publicitar;–– manager (în serviciile deinformaţie şi reclamă);–– purtător de cuvînt;–– asistent universitar;–– referent;–– specialist al serviciului de presă;–– specialist agenţie reclamă publicitară;–– şef secţie (informaţie şi reclamă);–– consultant în serviciul de comunicare.
–– creator de imagine;–– relaţionist;–– șef serviciu relaţii cu publicul.

Nivelul calificării
Ciclul III– Studiisuperioare dedoctorat

2.3

Specialitatea

Ocupaţii tipice–– cercetător în Științe ale Comunicării;–– colaborator ştiinţific;–– cadru didactico-științific universitar;

Doctor în Științe

Rolul domeniului în alte programe de formareŞtiinţele comunicării pot contribui la formarea competenţelor în multiple domenii sociale şi umanistice, în discipline ce reflectă diversele fenomene ale societăţii
contemporane. Astfel, modulele / disciplinele Introducere în ştiinţele comunicării,Comunicarea instituţională, Comunicarea socială, Comunicarea politică ar putea contribui la o înţelegere mai profundă de către studenţii de la facultăţile de Istorie şi
Filozofie; Relaţii Internaţionale, Ştiinţe Politice şi Administrative a corelaţiei cîmpului comunicaţional-mediatic şi politic, precum şi la formarea unor competenţe deacţiune comunicativă în cadrul campaniilor sociale, electorale etc.
Pentru programele de formare profesională din domeniile Limbi şi Literaturi,
Drept, Ştiinţe ale Educaţiei o serie de module / discipline, cum ar fi: Retorica şi stilistica, Tehnica vorbirii, Legislaţia şi deontologia comunicării, Psihologia comunicării arputea contribui la dezvoltarea unor competenţe sistemice ce ţin de domeniul social
şi umanistic.
De asemenea, cunoştinţele şi competenţele privind cultura comunicării vor ajuta
studenţii de la difere specialităţi în aspiraţiile lor de acumulare şi perfecţionare, de cultivare a deprinderilor şi abilităţilor, cunoştinţelor şi valorilor, necesare pentru instruirea pe parcursul întregii vieţi.

3.
FINALITĂŢI DE STUDIU ŞI COMPETENŢE –DESCRIPTORI DE NIVEL PE CICLURI
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Nr. d/oCiclul I – Studii superioare de licenţă
Competenţe generale
cunoaşte conceptele fundamentale din domeniul ştiinţelor comunicării, modelele,tipurile şi structurile de comunicare publică
rezolvă situaţii profesionale uzuale, în vederea soluţionării eficiente şi
deontologice a acestoraînsuşeşte domenii conexe prin studiul individual, cu scopul inserţiei şi adaptării
la cerinţele pieţei muncii
aplică tehnicile de muncă în echipă multidisciplinară
comunică informaţii, idei, probleme şi soluţii din domeniul profesional în limba
maternă şi într-o limbă de circulaţie internaţională

220

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.

Competenţe specificecunoaşte obligaţiile funcţionale ale specialiştilor în relaţii publice şi publicitate
cunoaşte cadrul legislativ şi deontologic în domeniul comunicării publice
cunoaşte principiile de organizare, normele şi principiile de funcţionare a
instituţiei de comunicare
elaborează politici de comunicare
planifică şi realizează campanii de informare, de comunicare, publicitare,promoţionale
concepe şi elaborează mesaje tip relaţii publice şi mesaje publicitareelaborează texte destinate publicării în corespundere cu normele şi exigenţele în
vigoareorganizează conferinţe de presă, briefing-uri, întocmeşte dosare, comunicate şifişiere de presă
comunică în mod profesionist cu mass-media şi publicul instituţional
utilizează tehnologii informaţionale în procesele de colectare, triere, tratare,validare şi difuzare a mesajelor instituţionale scrise, audio, video, multimedia
realizează cercetări aplicative în domeniul comunicării publice
monitorizează efectele activităţii profesionale executate
promovează cultura şi identitatea instituţională
autoevaluează propriile activităţi din perspectiva sarcinilor fixate în fişa de post

Notă: Avînd un caracter transdisciplinar, competenţele generale se formează prin intermediul tuturor disciplinelor de studiu.

3.2. Corelaţia „Finalităţi de studiu şi competenţe - curriculum”

Unitate de curs (modul) /Finalităţile de studiu
Introducere în ştiinţele
comunicării
Sociologia comunicării
Studiul comunicării
publice
Comunicarea
instituţională
Istoria comunicării
Retorica şi stilistica
Legislaţia şi deontologia
comunicării
Psihologia comunicării
Teoria şi tehnici deredactareCod
Nr. credite
ECTS

Ciclul I – Studii superioare de licenţă
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14

F

6

+

F

6

S

6

S

5

F
F

4
6

F

5

+ +

F

4

+

F

5

+

+

+
+ +

+
+

+ +

+
+

+
+

+

+

+

+
+
+

+

221

+

+

+ + +
+

+

+

+
+ + +

+

+

Teorii şi tehnici relaţii
publice
Comunicarea socială
Publicitatea în sectorulsocialTeoria și tehnici ale
publicității
Campania publicitară
Platforme mediaticedigitaleCreativitatea în publicitate
Comunicarea societalăCreativitate în relaţii
publice
Lobby şi Advocacy
Comunicarea politică:cîmpuri de aplicare

S

5

+ +

+

+ + +

S

4

+ +

+ + +

S

4

+ +

+ + +

S

4

+ +

+ + +

S

4

+ +

F

5

+

S
S

6
5

+ + +
+ + +
+ + + + + +

S

6

+ +

S

4

S

6

+

+ + + +
+

+
+

+

+

+
+
+

+ + + +

+ + +
+ +

+

+

+
+

+

+ + +

+

+

3.3. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Nr. d/o

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.

Ciclul II – Studii superioare de master
Competenţe generale
comunicarea ideilor, problemelor şi soluţiilor atît audienţei specializate, cît şi celei
nespecializate
demonstrarea capacității de a munci în cadrul unei echipe interdisciplinare
evaluarea critică a situaţiilor profesionale, principiilor şi metodelor de concepereşi organizare/creare a unei instituţii de comunicare;demonstrarea capacității de adaptare la schimbări
posedarea competenţelor de cercetare
Competenţe specificerezultate din realizarea programelor de master în domeniul
Comunicare publică (CM)defineşte strategia de marketing a instituţiei de comunicare
utilizează noile tehnologii şi instrumente de comunicare publică
elaborează, pune în aplicare şi evaluează critic proiectele de cercetare în domeniul
comunicării publice
aplică principiile de organizare eficientă a proceselor de muncă
posedă competenţe de a conduce grupuri de lucru şi acţionează independent şicreativ în abordarea şi soluţionarea problemelor profesionale
identifică legităţile de funcţionare a socium-ului, a structurilor sociale
valorifică vocaţia socială a activităţii profesionale
diagnostifică necesităţile sociale şi instituţionale de comunicare
elaborează şi implementează strategiile de relaţii publice şi publicitate
aplică metode de cercetare a efectelor comunicării publice

222

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10
Nr. d/o

1.
2.
3.
4.
5.
6.

Competenţe specificerezultate din realizarea programelor de master în domeniulRelaţii Publice şi Publicitate
defineşte strategia de marketing a instituţiei de comunicare
utilizează noile tehnologii de relaţii publice şi publicitate
elaborează, pune în aplicare şi evaluează critic proiecte profesionale în domeniulrelaţiilor publice şi al publicităţii
aplică principiile de organizare eficientă a proceselor de muncă
posedă competenţe de a conduce grupuri de lucru şi acţionează independent şicreativ în abordarea şi soluţionarea problemelor profesionale
identifică legităţile de funcţionare a departamentelor de relaţii publice şiagenţiilor de publicitate
valorifică vocaţia socială a activităţii profesionale
diagnostifică necesităţile sociale şi instituţionale de comunicare
elaborează şi implementează strategiile de relaţii publice şi publicitate
aplică metode de cercetare a efectelor publicităţii asupra consumatorilor
Ciclul III – Studii superioare de doctorat
Competenţe generale
realizarea independentă a cercetării
demonstrarea aptitudinilor de creativitate
posedarea abilităților de comunicare cu experţi din alte domenii
demonstrarea abilităţilor de activitate în cadrul instituţiilor naţionale şiinternaţionale
posedarea capacității de a lua decizii strategice într-un mediu complex
Competenţe specificeutilizarea celor mai avansate cunoştinţe teoretice şi practice în domeniul
comunicării publice
integrarea cunoştinţelor din domenii noi sau interdisciplinare pentru a realiza
diagnosticul problemelor din sfera comunicării publice
aplicarea metodelor de cercetare ştiinţifică specifice domeniului
implementarea proiectelor care prezintă inovaţii ştiinţificeexpertizarea activităților practice și a lucrărilor științifice în domeniul științelor
comunicării
elaborarea publicaţiilor ştiinţifice originale

3.4. Procesul de consultare cu persoanele şi instituţiile – cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Specialitatea Ştiinţe ale Comunicării a fost inaugurată în anul 2005 drept consecinţă a necesităţilor pieţei comunicării publice care se conturează în ultimii ani înRepublica Moldova. Planurile de studii au fost concepute ca o reacţie academică lanecesităţile respective. Sugestiile angajatorilor, ale angajaţilor din cîmpul comunicării
publice au fost colectate la multiplele seminare, conferinţe, simpozioane organizate
în Republica Moldova.

223

Procesul de consultare cuprinde următoarele direcţii:• elaborarea şi perfecţionarea programelor de studii în concordanţă cu cerinţele
înaintate de Asociaţia Agenţiilor de Publicitate din Moldova şi de Asociaţia
Specialiştilor în Relaţii Publice şi Comunicare;• încadrarea reprezentanţilor instituţiilor de comunicare, de exemplu a
directorilor agenţiilor de publicitate şi a departamentelor de relaţii publice,în evaluarea cunoştinţelor şi abilităţilor absolvenţilor în timpul susţinerii
examenului de licenţă şi a tezei de master;• coordonarea rezultatelor cercetărilor ştiinţifice cu instituţiile şi organizaţiile
de profil din sfera comunicaţional-mediatică şi obţinerea certificatelor de
implementare.
S-a ţinut cont, de asemenea, de unele opinii şi sugestii pe care le-au oferit ONGurile care activează în cîmpul comunicaţional-mediatic. Planurile de studii iau în
calcul şi doleanţele studenţilor, absolvenţilor, doleanţe recoltate în baza anchetărilor,sondajelor de opinii etc.

4.

VOLUMUL DE MUNCĂ şi ECTS

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 ECTS, durata 3 ani
120 ECTS, durata 2 ani
180 ECTS, 3-4 ani

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul dat
Planul de învăţămînt la specialitatea Ştiinţe ale Comunicării este racordat la cerinţele procesului da la Bologna şi a fost elaborat ţinîndu-se cont de experienţa universităţilor de prestigiu în domeniu - în special „La Sapienza” din Roma şi „Complutense”
din Madrid, unde cadrele didactice ale Catedrei Comunicare, USM au efectuat stagiiîn cîteva rînduri. Aceste stagii s-au soldat cu elaborarea concepţiei formative în domeniul comunicării publice şi a programului de specializare în domeniul dat, în maremăsură graţie numeroaselor consultaţii cu specialiştii notorii de la universităţile susnumite. De asemenea, la elaborarea planurilor de studii s-a ţinut cont de propunerile şi sugestiile expuse în proiectul “The Curriculum Development in Communication
Sciences” (Dezvoltarea Curriculară în Ştiinţele Comunicării), susţinut de Comisia
Europeană în anul 2009.
La fel ca şi în alte centre universitare pregătirea specialiştilor de profil se efectuează în temeiul ştiinţelor comunicării, ştiinţelor politice şi ştiinţelor sociale. De
asemenea, în eforturile noastre de implementare a noului sector formativ am contat
pe cooperarea cu centrele universitare din România, cu Şcoala de Jurnalism şi Comunicare din Marseille (Franţa), cu Şcoala Superioară de Jurnalism din Lille, precum224şi pe antrenarea în munca didactică a experţilor în materie şi a profesorilor vizitatori
din SUA, Olanda, Cehia cu care am stabilit legăturile necesare.
Diferenţele la nivel european în formarea profesională iniţială în domeniul ştiinţelor comunicării ţin de orientarea către marketingul şi managementul comunicării
şi managementul cunoştinţelor. În acelaşi timp, graţie faptului că planurile de învăţămînt au fost ajustate la cerinţele europene în domeniu, vom sublinia că ansamblul
de competenţe dezvoltat la primul ciclu este în mare parte similar celui european,diferenţele provenind din specificul contextului sociocultural indigen.

5.

ÎNVĂŢAREA, PREDAREA ŞI EVALUAREA

Promovarea dimensiunii europene prin învăţămînt antrenează o serie de consecinţe în tehnicile de predare - învăţare - evaluare. Accentuarea gradului de implicare
a studentului în procesul didactic (prin volumul de muncă pretins şi corelaţia dintre
prezenţa în sălile de curs şi studiul individual, transpusă în credite academice) necesită o revizuire a strategiei de evaluare şi de predare.
La ciclul I pentru o unitate de credit studenţii au 2 ore de contact direct cu profesorul şi 1 oră de activitate individuală. La ciclul I se folosesc diverse metode deevaluare sumativă periodică: realizarea studiilor de caz, proiect, sarcini de tip creativ
şi productiv, referate, testări etc. Ponderea evaluărilor sumative periodice constituie
60 % din nota finală. Pentru evaluarea sumativă finală se folosesc teste pe itemi careconţin sarcini de trei niveluri: cunoaştere, aplicare şi integrare.
Proiectul se elaborează în cadrul cursului (modulului) predat la Ciclul II. Studentul va alege un subiect de cercetare din conţinutul cursului sau toţi studenţii unei
grupe academice vor lucra asupra diferitelor aspecte ale aceleiaşi teme. Realizarea
proiectului individual are loc în trei etape, pe parcursul întregului semestru. Primeledouă etape sînt dirijate de către responsabilul de curs şi rezidă în pregătirea teoretică
a subiectului de cercetare, selectarea bibliografiei, a metodelor de cercetare, a tehnicilor de interpretare a conceptelor teoretice. A treia etapă este una individuală şi
permite studentului de a-şi manifesta spiritul de creaţie în aplicarea teoriei studiate
anterior. În final, proiectul individual va fi susţinut public în faţa grupei. Evaluarea finală a proiectului constă din evaluarea sumativă a muncii depuse la cele trei etape derealizare a proiectului, a capacităţii de analiză şi sinteză a studentului, a creativităţii
utilizate în efectuarea experimentului.
Cunoştinţele, competenţele şi aptitudinile la ciclul II sînt evaluate prin examene,prezentări a unor situaţii practice concrete, rezultatele stagiului de practică şi a tezeide master.
În procesul de formare se vor utiliza următoarele tipuri de evaluare:
Evaluarea iniţială care se realizează la începutul cursului cu scopul stabilirii nivelului de pregătire a masteranzilor pentru studierea în cadrul programului de master.
Se face prin intermediul testării şi conversaţiei.
Evaluarea formativă presupune verificări sistematice şi se efectuează prin următoarele activităţi: controlul curent la temă, în cadrul fiecărui seminar, în formă scrisă
sau orală şi prin prezentarea referatelor la temă şi testări.

225

Evaluarea finală sau sumativă este mai complexă. Controlul gradului de însuşire amateriei predate, în faza finală, se efectuează prin verificări şi examene, care sînt desfăşurate în conformitate cu regulamentele în vigoare. Evaluarea generală se face prinponderarea rezultatelor obţinute la evaluarea curentă, testări şi examen. Ponderea
evaluării sumative periodice constituie 50% din nota finală.
La ciclul II pentru o unitate de credit studenţii vor avea 1 oră de contact direct cu
profesorul şi 2 ore de activitate individuală.
Evaluarea finală la ciclul II se va realiza prin teza de master. În cadrul masteruluide cercetare se va realiza Teza de cercetare, iar în cadrul masterului profesional tezaeste prevăzută în forma unui Proiect profesional, cu scopul evaluării competenţelor
generale, specifice şi instrumentale sau interpersonale.

6.

SPORIREA CALITĂŢII

Asigurarea calităţii în domeniul ştiinţelor comunicării este axată pe dezvoltarea
competenţelor integrativ-profesionale. Aspectele principale ale acestui proces includ
mobilitatea, angajarea în serviciu şi instruirea pe întreg parcursul vieţii. De aceea, acţiunile încadrate în planul de activităţi privind sporirea calităţii pregătirii specialiştilor în domeniul la care ne referim urmăresc scopul de a atinge următoarelor finalităţi:• să încurajeze cadrele didactice implicate în procesul instructiv-educaţional
pentru a contribui la cunoaşterea, înţelegerea şi îmbunătăţirea întregului
proces de educaţie şi formare profesională a studenţilor printr-o comunicare
eficientă şi formarea adecvată a competenţelor profesionale;• să asigure, în măsura posibilităţilor, motivarea şi perfecţionarea personalului
didactic;• să menţină în colectiv un climat de muncă bazat pe implicare, responsabilitate
şi respect reciproc, astfel încît fiecare participant la proces să-şi poată valorifica
pe deplin potenţialul profesional şi intelectual.
Întru realizarea acestui scop, se organizează seminare instructiv-metodice pentru
cadrele didactice, în special pentru cadrele didactice tinere; se oferă consultaţii studenţilor în vederea depăşirii unor dificultăţi în procesul de instruire; se procedează
la modalitatea de asistări reciproce la orele ţinute de cadrele didactice; se monitorizează activitatea fiecărui colaborator în vederea depistării eventualelor lacune; seorganizează conferinţe de totalizare şi evaluare a rezultatelor. Un rol important îndesfăşurarea acestor activităţi îl are Biroul facultăţii şi Comisia de calitate a facultăţii.
Pentru sporirea gradului de profesionalism şi a caracterului aplicativ al procesuluide studii au fost operate o serie de schimbări în ceea ce priveşte modalităţile de realizare a stagiilor de practică. Totodată, în vederea sporirii calităţii învăţămîntului în
cadrul facultăţii, dar şi în cadrul USM, periodic sînt organizate ateliere de lucru ce auîn vizor însuşirea şi aplicarea noilor metode şi tehnici de predare, învăţare şi evaluare,la care participă toate cadrele didactice.

226

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

343 Activitate editorială

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVACOORDONAREA PROIECTULUICoordonator elaborare:

Georgeta STEPANOV, dr. conf. univ.
Mihai LESCU, dr. conf. univ.

1.
INTRODUCEREA ÎN DOMENIUL DE FORMARE
PROFESIONALĂ
1.1. Descrierea generală a domeniului:Specialitatea Activitate editorială este concepută drept parte componentă a secto­
rului mediatic-comunicaţional contemporan. Ca domeniu distinct de formare profe­
sională specialitarea este chemată să răspundă necesităţilor reale de pregătire a unor
cadre califcate în munca de redactare şi pregătire pentru multiplicare a divereselor
genuri de tipărituri: de la carte pînă la materiale publicitare/ de reclamă. Prin im­
plementarea ei în învăţămîntul universitar, se răspunde, totodată, imperativelor dealiniere la practicile europene într-un domeniu care, în ultimele decenii, a cunoscutîn ţara noastră un salt enorm sub aspect tehnologic-informativ.
Particularităţile şi trăsăturile defnitorii ale califcării în domeniul editologiei n-a
ocolit nici una din etapele de elaborare şi multiplicare (tipărire) a publicaţiilor scrise.
Apariţia sistemelor editoriale şi poligrafice digitale a schimbat radical toate proceselecare ţin de editare şi multiplicare. Sistemele poligrafice devin mai compacte şi, im­plicit, mai complexe. Procesele de elaborare a originalului se automatizează şi ele.
Devine tot mai simţită necesitatea de specialişti califcaţi în domeniu.
Specialitatea Activitate editorială vine să acopere necesitatea de cadre califcate, apte
să combine elementele clasice cu inovaţiile şi tehnologiile moderne în procesul deorganizare şi desfăşurare a activităţii editorial-poligrafce. Absolvenţii vor avea posibilitatea să activeze în calitate de redactori, corectori, tehnoredactori, designeri în
cadrul editurilor şi tipografilor moderne, dotate cu utilaj digital.
Pregătirea la specialitatea Activitate editorială se distinge printr-o relaţie organică
atît cu celelalte domenii de formare profesională (ştiinţe ale comunicării, jurnalism,
biblioteconomie, asistenţă informaţională şi arhivistică) ale ştiinţelor comunicării ca
domeniu general de studiu, cît şi cu alte domenii ale ştiinţelor sociale, economice şidrept. De aici şi caracterul echilibrat, fundamentat al Programului de formare pro­fesională în Activitate editorială: planul de învăţămînt pentru primele două cicluri
universitare: Licenţă – trei ani de studii şi Master – doi ani.
Pregătirea teoretică şi practică la specialitatea Activitate editorială reprezintă uncomplex de competenţe care corespund cerinţelor pieţii de muncă din ţară.

1.2. Caracteristici-cheie:
NivelulLicenţă (ciclul I)
Durata studiilor 3 ani
Credite de studiu 180 credite
ECTSÎnvăţămînt de zi
Forma deorganizare

Master (Ciclul II)
2 ani
120 credite

Doctorat (Ciclul III)
3 ani (4 ani)
180 crediteÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt de zi,învăţămînt cu
frecvenţă redusă

229

Diplomă de BAC
Diplomă de studii
Condiţii de acces medii de specialitate
Participare laconcursul de admitere
Realizarea fnalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar
Precondiţii

Stagii de practică

Reguli deexaminare și
evaluareModalitate deevaluare finală

Certifcare

cu titlu obligatoriu –15-20 credite• Evaluarea iniţială
- diagnostică;curentă-formativă;finală -sumativă
sînt obligatorii;• Evaluarea
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;• Metodologia
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe.
Examen de licenţă:1. un examen
la disciplina
fundamentală.
2. un examen ladisciplina despecialitate
3. susţinerea tezei delicenţă
Diploma de licenţă înȘtiințele comunicării

Diplomă de licenţă
Diplomă echivalentă
Diplomă de master
Participare laconcursul de admitere
1. Realizarea fnalităţilor învăţă­mîntului superior(Licenţă, Ciclul I– 180 credite.
2. Examen de admi­
tere

Diplomă de master
Diplomă echivalentă
Participare laconcursul de admitere

cu titlu obligatoriu –10 credite• Diagnostică;curentă-formativă;finală -sumativă
sînt obligatorii;• Evaluarea
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;• Metodologia
evaluării
fnale- sumativeeste orientată
spre evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe
formatepreponderent prinlucru individual.
Susţinerea tezei demasternu se realizează

Diplomă de mster înȘtiințele comunicării

Diplomă de doctor înȘtiințele comunicării

230

1. Realizarea
fnalităţilor
învăţămîntului
superior (Ciclul I,
Licenţă şi Ciclul II,
Master)
2. Examen deadmitere•••

Evaluarea
este centrată
pe produsele
cercetării;Evaluarea curentăformativă serealizează
prin susţinerea
referatelorştiinţifce, a
rapoartelor anuale,a examenelor din
cadrulprogramuluide doctorat;
Evaluarea fnală
se realizează prinsusţinerea tezei dedoctor.

Susţinerea tezei dedoctorTitlu acordat

Licenţiat în Ştiinţe ale
comunicării

Master în Ştiinţe ale
comunicării

••A aplica pentru
programe demaster;Drepturi pentru • A aplica pentru
programe deabsolvenţi
formare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Organ
Ministerul Educaţiei
responsabil
ANACIP
pentruautorizarea
programelor

2.

A aplica pentru
programe dedoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

Doctor în Ştiinţe
ale comunicării laspecialitatea 57.2.01„Procese și metodologii
în activități editoriale”• A aplica pentru
programe
postdoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
ANACIPTITLURI (CALIFICĂRI) ȘI OCUPAȚII

2.1. Descrierea califcării

CiclulTitlul acordat/Competenţe specifice

Ciclul I– Studiisuperioarede licenţă

Licenţiat în Ştiinţe
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Cunoştinţe avansate în domeniul ştiinţelor comunicării
care implică înţelegerea critică a teoriilor şi principiilor
de dezvoltare a activităţii editorial-poligrafce şi politicii
de distribuţie a producţiei tipărite;• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie,necesare pentru a se încadra activ în domeniul
profesional, a continua studiile de specializare şi,
sufciente pentru a rezolva probleme complexe dinsectorul editorial.
• Gestionarea de activităţi sau proiecte profesionale, prinasumarea responsabilităţii pentru luarea deciziilor în
situaţii de muncă sau situaţii de criză din domeniu;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea
dezvoltării profesionale şi perfecţionare în domeniul
editorial prin însuşirea specialităţilor conexe dinsistemul editorial-poligrafc şi de difuzare a producţiei decarte etc .

231

Nivelul dereferinţă
European
Qualifcation
Framework(EQF)

6

Ciclul II –Studiisuperioarede master

Master în Ştiinţe ale Comunicării
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7:Cunoştinţe specializate în domeniul logisticii activităţii
editoriale, tehnoredactării și design-ului cărții, care formează
bază activităţii şi gîndirii profesionale, necesară realizării
cercetărilor originale în segmente concrete din sistemul
editorial şi de difuzare a cărţii;• Conştientizare critică a cunoştinţelor din domeniul
editologiei şi a cunoştinţelor aflate la graniţa dintre
sistemul editorial şi diferite domenii cărora le sîntconsacrate cele mai multe tipărituri: politic, social,economic, cultural, etc;
• Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor în
materie de cercetare şi/sau inovaţie în editologie, pentru
dezvoltarea de noi colaborări între segmentele sistemului
mass-media şi alte domenii, care formează obiectulde cercetare în activitatea editorială şi de difuzare atipăriturilor;• Gestionarea studiilor la specialitate în corespundere
cu cerinţele legate de implementarea noilor tehnologii
informaţionale şi a strategiilor de marketing editorial lalocul de muncă;• Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile profesionale în activitatea
editorială şi/sau pentru revizuirea performanţei
strategice a redacţiilor editurii şi a colectivelor
redacţionale din sistemul mass-media.
Ciclul III Doctor în Ştiinţe ale comunicării la specialitatea 57.2.01– Studii„Procese și metodologii în activități editoriale”
superioare Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:
de doctorat • Cunoştinţe la cel mai avansat nivel în domeniulştiinţelor comunicării şi cunoştinţe aflate la graniţa
dintre activitatea editorială şi diferite domenii:
filologie,sociologie, istorie, politologie;• Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare a situaţiilor,
tendinţelor, fenomenelor social-politice şi economice,necesară pentru rezolvarea problemelor criticede cercetare şi/sau inovaţie şi pentru extinderea şiredefinirea cunoştinţelor existente sau a practicilor din
domeniul activităţii editoriale;• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională şi aunui angajament susţinut pentru generarea de noi idei
sau procese afate în avangarda unei situaţii de muncă sau
de studiu, inclusiv cercetarea în domeniul comunicării.

232

7

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul dat(nomenclatorul profesiilor / clasificatorul ocupaţiilor)
Nivelul calificării

Specialitatea

Ocupaţii tipice

Redactor
agent literar; de reclamă, publicitate;colaborator literar;
corector (clasifcare media);corespondent editură, redacţie ziare şi reviste;
Studii superioare
343 Activitate editorială grafcian operator, lucrări cu programa
Ciclul I - Licenţă
”redactor” şi programe similare;
pictor, prezentare grafcă (califcare medie);
responsabil de ediţie;tehnoredactor.
Nivelul califcării

Programe de masterCiclul II – Studii
superioare demaster

Logistica activităţii
editoriale
Tehnoredactare și
Design-ul cărții

Ciclul III – Studii
superioare dedoctorat

Activitate editorială

Ocupaţii tipicelogistician
manager (editură, centru editorial, servicii deinformaţii şi reclamă)membru colegiu redacţional (editură,redacţie, ziare şi reviste)designer proiectant
redactor (editură, redacţie, ziare şi reviste)
cadru didactic în învăţămîntul superior
cercetător în ştiinţele sociale
colaborator ştiinţifc;conducător (preşedinte, secretar general etc.)de organizaţii umanitare şi altele similare;
consultant editură, redacţie ziare şi reviste; cadru
didactico-științific în învăţămîntul universitar;consultant administraţie publică; cercetător înştiinţele sociale; responsabil de ediţie);2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare

Activitatea editorială prin specifcul său interdisciplinar va contribui la formareacompetenţelor profesionale în multe domenii sociale şi umanistice. Spre exemplu,
modulul Legislaţia şi deontologia activităţii editoriale poate f de real folos pentru studenţii de la drept în înţelegerea problematicii legate de dreptul editorial şi libertatea
de exprimare, iar modulele Bazele editologiei și Sistemul-editorial poligrafic, ce includ disciplinele Introducere în activitatea editorială, Istoria cărții naționale pot ajuta studenților de la istorie la înțelegerea mai profundă a evoluției culturii scrisului.
Modulele Teoria și tehnica redactării și Redactare: conținut, structură, limbaj ar putea
servi un suport real și pentru studenții de la litere.
Un element important al erei informaţionale este pregătirea/orientarea oamenilor
pentru a învăţa continuu în cadrul societăţii care e mereu în schimbare şi necesită oactualizare sistemică a deprinderilor şi cunoştinţelor. În mare parte domeniului deorientare în lumea tipăriturilor îi sînt consacrate modulele : Cartea științifică, Cartea
didactică, Beletristica, Cartea pentru copii, Ediții în format electronic etc.
233

3.

FINALITĂȚI DE STUDIU ȘI COMPETENȚE

3.1. Descrierea fnalităţilor de studiu și a competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.

aplicarea cunoştinţelor teoretice în efectuarea activităţilor aplicative;
rezolvarea efcientă şi deontologică a situaţiilor profesionale uzuale;comunicarea informaţiilor, ideilor, problemelor şi soluţiilor din domeniul
profesional;
aplicarea tehnicilor de muncă în echipă multidisciplinară, cu îndeplinirea
anumitor sarcini pe paliere ierarhice privind politicile editoriale moderne;
comunicarea scrisă şi orală în limba maternă şi într-o limbă de circulaţie
internaţională.
• Competenţe specifice:1.

cunoaşterea şi înţelegerea noţiunilor, conceptelor, teoriilor din domeniul
activităţii editoriale, care să asigure o abordare originală în exercitareafuncţiei de corector/redactor/redactor-coordonator (editură, redacţie
publicaţie periodică);2. utilizarea noilor tehnologii informaţionale de comunicare în activitatea
editorială;3. colectarea, interpretarea şi analizarea datelor relevante din domeniul
activităţii editoriale;
4. aplicarea cunoştinţelor din alte domenii conexe pentru studiu individual.
5. cunoaşterea şi aplicarea în activitatea practică a legislaţiei şi principiilor eticii
profesionale din domeniul activităţii editoriale;
6. implementarea principiilor de organizare, a normelor şi principiilor defuncţionare a instituţiei editoriale;
7. utilizarea tehnologiilor informaţionale în procesele de redactare şi
tehnoredactare a manuscriselor;
8. comunicarea cu publicul instituţional;
9. conceperea, designul şi editarea textelor;
10. autoevaluarea propriilor activităţi din perspectiva obligaţiunilor de funcţie;11. aplicarea noilor metodologii privind efectuarea cercetărilor cantitative şi
calitative în ştiinţele comunicării, utilizînd rezultatele obţinute în testareapieţii informaţionale şi în elaborarea politicilor editoriale curente şi deperspectivă.

234

3.2. Corelaţia „Finalităţi de studii și competenţe - curriculum”
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
Modulul / Finalităţile de studii
Introducere în ştiinţele comunicării
Bazele editologiei
Sociologia comunicării
Instituţia editorială şi cartea
Procesul editorial
Legislaţia şi deontologia comunicării
Organizarea activităţii editoriale
Design-ul cărţii
Cartea științifică
Psihologia comunicării
Tehnologia operaţiunilor pre -press
Tehnici de scriere şi ştilizare
Cartea didactică
Ediţii în format electronic
Redactarea: conţinut, structură, limbaj
Elemente de bază D.T.P.
Tehnologii de promovare a cărţii
Beletristica
Conceperea, producerea şi difuzareacărţii

F
F
F
S
S
F
S
S
S
F
S
F
S
S
S
S
S
S
S

6
6
5
4
6
5
5
5
4
4
4
5
4
4
4
6
4
5
5

1 2 3
+
+
+
+
+
+
+ +
+
+ + +
+ +
+
+
+
+ + +
+ +
+
+
+ +

4 5 6 7 8
+
+
+ + +
+
+
+
+
+
+
+ + +
+
+
+ + + + +
+ +
+
+ +
+
+
+
+
+
+ +
+
+ +
+
+
+ + +
+
+ +
+ +
+
+ +
+
+ + + ++

9 10 11
+
+
+
+
+
+
+ +
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+

+

+

3.1. Descrierea finalităţilor de studiu și a competenţelor
Ciclul II – Studii superioare de master• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.

cunoaşterea şi înţelegerea noţiunilor, conceptelor, teoriilor din domeniul
activităţii editoriale, care să asigure o abordare originală în dezvoltarea sau
aplicarea lor în activitatea profesională şi activitatea ştiinţifcă.
aplicarea cunoştinţelor, metodologiilor şi procedeelor în activitatea practică şi
cercetarea ştiinţifică;identifcarea fenomenelor şi tendinţelor de dezvoltare ale domeniului deformare profesională;autoevaluarea şi elaborarea autonomă a proiectelor de formare profesională
continuă în scopul inserţiei şi adaptării la cerinţele pieţei;exprimarea scrisă şi orală, în limba română şi una sau mai multe limbi decirculaţie internaţională folosind terminologia juridică.

235

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Logistica activității editoriale, Tehnoredactarea și design-ul cărții
1.

aplicarea principiilor de concepere şi organizare a activităţii instituţiei
editoriale.
2. defnirea strategiilor de marketing a instituţiei mediatice întru punerea
în valoare a potenţialului de creaţie al membrilor colectivelor editoriale şi
redacţionale;
3. identifcarea şi soluţionarea problemelor de cercetare în domeniul editorial
şi comunicaţional;
4. elaborarea, realizarea şi evaluarea critică a proiectele de editare şi dedistribuţie a producţiei tipărite;
5. implementarea a noi metode şi practici efciente de optimizare a funcţionării
instituţiei editoriale;
6. aplicarea designului grafc modern, a tehnicilor şi metodelor avansate deredactare şi corectare a textelor;
7. valorifcarea căilor de implementare a noilor metode şi tehnologii efciente în
activitatea editorială;8. identifcarea tipurilor de public-ţintă pentru producţia editorială şi
preferinţele informaţionale şi culturale ale acestora;
9. organizarea procesului de creaţie în colectivele redacţionale şi soluţionarea
problemelor profesionale;
10. soluţionarea problemelor strategice din domeniu distribuţiei produsului
editorial.

2.3. Descrierea fnalităţilor de studiu și a competenţelor
Ciclul III – Studii superioare de doctorat• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.

identifcarea problemelor unei cercetări independente în domeniul activităţii
editoriale;
analizarea, sintetizarea, evaluarea investigaţiilor ştiinţifce din domeniul
comunicaţional-editorial şi de promovare a producţiei de carte şi a altortipărituri;
proiectarea, realizarea şi evaluarea în comun cu experţii din alte domenii
conexe (sociologie, istorie, flologie, mass-media, politologie) a proiectelor decercetare ştiinţifcă;aplicarea cunoştinţelor şi abilităţilor profesionale în cadrul instituţiilornaţionale şi internaţionale de profl;
asumarea responsabilităţii pentru adoptarea unor decizii strategice întrun mediu complex şi comunicarea cu experţi din alte domenii privind
problematica editorială şi comunicaţională.

236

• Competenţe specifice:1.

implementarea celor mai avansate cunoştinţe teoretice şi practice îndomeniul editorial-poligrafc;
2. utilizarea metodologiei de cercetare în domeniul editorial şi comunicaţional;
3. demonstrarea capacităţilor novatorii în abordarea diverselor probleme ale
activităţii editoriale şi ştiinţelor comunicării;4. identifcarea şi cercetarea independentă a problemelor din domeniul
activităţii profesionale;
5. aplicarea în mod creativ a celor mai importante cercetări naţionale şiinternaţionale în domeniul activităţii editoriale;
6. aplicarea cunoştinţelor din domenii noi sau interdisciplinare pentru a
determina diagnosticul problemelor din domeniul editorial şi cel al ştiinţelor
comunicării;7. proiectarea, implementarea şi expertizarea activităţii editoriale şi depromovare a cărţii prin aplicarea realizărilor ştiinţifce proprii şi străine,specifce domeniului comunicaţional şi editorial;
8. elaborarea lucrărilor ştiinţifce originale cu argumentarea poziţiei adoptate în
domeniul discursului profesional;
9. comunicarea în limba programului de studiu şi/sau în mai multe limbistrăine cu comunitatea ştiinţifcă naţională şi internaţională;10. gestionarea efcientă a resurselor materiale, umane şi fnanciare destinate
cercetării.

III.3. Proces de consultare cu persoanele și instituţiile-cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialiti etc.)
Planurile de învăţămînt pentru ambele cicluri ( licenţă şi master) sînt elaborate
în corespundere cu cerinţele Procesului de la Bologna, pornind de la experienţa
acumulată de univesităţile europene şi, ţinînd cont de doleanţele specialiştilor dinpiaţa muncii. Oferta de program în mare măsură este constituită în baza cererilor şi
necesităţilor cîmpului muncii, find modifcată în contextul schimbărilor care au loc însistemul editorial şi de comercializare a cărţii. Aceasta le dă posibilitate specialiştilorpracticieni să împărtăşească experienţa de muncă studenţilor, să vină cu propuneri
concrete privind restructurarea procesului de studii. Propunerile şi sugestiile specialiştilor-formatori sînt mereu în centrul atenţiei colectivului catedrei şi al facultăţii,find discutate la şedinţele Consiliului profesoral.
O sursă de idei pentru îmbunătăţirea procesului de învăţămînt este analiza rezul­
tatelor practicii de producere a studenţilor şi a propunerilor parvenite din multiple­
le instituţii editoriale. De asemenea specialiştii formatori se consultă permanent cu
conducătorii şi practicienii instituţiilor editoriale nu numai sub aspect conceptual al
programului, dar şi al formelor şi modalităţilor de organizare şi evaluare a procesuluide creaţie, de sporire a profesionalismului viitorilor editori. În această ordine de idei
instituţia are strînse legături de colaborare cu editurile Universul, Prut Internaţional şi
ARC din Chişinău.

237

4.

VOLUMUL DE MUNCĂ ȘI ECTS

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare, exprimat
în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 ECTS, durata 3 ani
120 ECTS, durata 2 ani
180 ECTS, 3-4 ani

4.2. Orientări și diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul datÎn linii mari planul de învăţămînt în domeniul Activităţii editoriale este corelat cu
practica de formare a specialiştilor în domeniu în spaţiu european. În acest sens pu­
tem constata o mulţime de afnităţi cu Şcoala Superioară de Jurnalism din Lille, Fran­ţa,
cu care USM a legat colaborare şi continuă să colaboreze şi în prezent, cît şi cu instituţiile din România, Ucraina, Rusia. Sistemul de competenţe în primul Ciclu (Li­cenţă)corespunde pe deplin standardelor europene cu excepţia că instituţiile de învă­ţămînt îndomeniu din statele Europei posedă o mai bună bază materială tehnică, ceea ce permite realizarea completă şi integrală a procesului de producere a tipăriturilor şi lansarealor în lumină. În contextul diferenţelor putem spune că în Europa normele didacticede profesor sînt simţitor mai mici, se practică nu numai lecţiile de laborator, dar şi seminarele în grupă de pînă la 10 persoane pentru însuşirea tuturor operaţiilor prepress.
De regulă, la cursurile de specialitate, în special, lecţiile de laborator, sînt in­vitaţi înalţi
profesionişti din domeniul practic (edituri, ziare, reviste), care în contextul unei remunerări bune transmit experienţa profesională viitorilor specialişti.

5.

ÎNVĂȚAREA, PREDAREA ȘI EVALUAREA

Promovarea dimensiunii europene prin învăţămînt antrenează o serie de conse­cinţe în tehnicile de predare – învăţare – evaluare. Accentuarea gradului de implicare
al studentului în procesul didactic (prin volumul de muncă pretins şi corelaţia dintre
prezenţa în sălile de curs şi studiul individual, transpusă în credite academice) nece­sită o revizuire periodică a strategiei de evaluare şi de predare.
Reieşind din specifcul creativ al specialităţii, accentul în activitatea individuală sepune pe formarea competenţelor profesionale, apropierea maximă a pregătirii lui decerinţele pieţii muncii. În cadrul Ciclului I se practică elaborarea unor lucrări indivi­
duale de analiză a stării reale privind domeniul editorial. Pentru evaluarea sumativă
finală se folosesc teste bazate pe itemi care conţin sarcini de trei niveluri:cunoaştereşi înţelegere, aplicare şi integrare.
La Ciclul I de studii urmărim dezvoltarea următoarelor competenţe: capacitatea deanaliză şi sinteză, capacitatea de aplicare a cunoştinţelor obţinute, capacitatea de adaptare
a metodelor de cercetare tipului de studiu şi ramurii antropologiei, capacitatea de a învăţa.
Catedra acordă atenţie lecţiilor de laborator la toate modulele, care trebuie să conţină fnalităţi practice pentru fecare student. Aceste fnalităţi sînt ulterior conso­lidate de stagiile depractică.
238

Aplicarea la examene de licenţă a compartimentului Competenţe profesionale prinexecutarea de sine stătător a unui şir de misiuni de creaţie (culegerea computeriza­tă a unui
text,redactarea şi paginarea lui la un format anume de carte, cu respectarea parametrilor
standard, inclusiv elaborarea copertei şi a casetei tehnice a ediţiei, care fnalizează cu întocmirea machetei cărţii şi a două-trei exemplare-semnal), scrierea tezei de licenţă de creaţie
pe lîngă studiul analitic obligatoriu, dă posibilitatea ca stu­denţii să îşi manifeste pe deplin
capacităţile profesionale. Prin selectarea minuţioasă a temelor tezelor de an şi de licenţă serealizează apropierea intereselor de cercetare ale studenţilor de direcţiile prioritare ştiinţifce
şi metodico-didactice ale corpului profeso­ral. Lucrările practice, practica de producţie îşigăsesc refectare în Caietul de sarcini practice a studentului, supus evaluării de către profesorul- coordonator al acestor acti­vităţi.
La Ciclul II (Master) accentul se pune cu preponderenţă asupra muncii indivi­duale amasterandului cu o pronunţată orientare spre cercetare şi studiere profundă a specialităţii.
Cunoştinţele, competenţele şi aptitudinile la Ciclul II sînt evaluate prin examene,prezentări a unor situaţii practice concrete, rezultatele stagiului de practică şi a tezeide master.
În procesul de formare se utilizează următoarele tipuri de evaluare:evaluare iniţială, care se realizează la începutul cursului, în scopul stabilirii nive­luluide pregătire a masteranzilor pentru studierea în cadrul programului de master. Se
realizează prin intermediul testării şi conversaţiei;evaluarea formativă, care presupune verifcări sistematice şi se efectuează prin următoarele activităţi: controlul curent la temă, la fecare seminar în formă scrisă sauorală şi prin prezentarea referatelor la temă şi testări.
Evaluarea fnală sau sumativă este mai complexă. Controlul gradului de însuşire
a materiei predate, în faza fnală, se efectuează prin verifcări şi examene, care sîntdesfăşurate în conformitate cu regulamentele în vigoare. Evaluarea generală se faceprin ponderarea rezultatelor obţinute la evaluarea curentă, testări şi examen. Ponde­
rea evaluării sumative periodice constituie 60% din nota fnală.
La ciclul II pentru o unitate de credit studenţii vor avea 1 oră de contact direct cu
profesorul şi 2 ore de activitate individuală.
Evaluarea fnală la Ciclul II se realizează prin teza de master. În cadrul masterului decercetare se va realiza Teza de cercetare, iar în cadrul masterului profesional teza esteprevăzută în forma unui Proiect profesional sau Teză de cercetare, în scopul evaluării
competen­ţelor generale, specifce şi instrumentale sau interpersonale.

6.

SPORIREA CALITĂȚII

Procesul de la Bologna orientează studiile, inclusiv la Activitate editorială, spre creativitate şi calitate. De la compartimentele informative şi reproductive accentul tot mai
mult se deplasează spre cele productive şi creative. În eforturile de asigurare şi menţinere a unei calităţi competitive de studii Catedra se orientează spre două elementede bază ale procesului de învăţămînt. Primul semnifcă evaluarea randa­mentului academic, ceea ce presupune un sistem complet de proceduri şi metode, etape şi formede evaluare a cunoştinţelor studenţilor şi capacităţilor lor practice ca viitori specialişti.
Cel de al doilea element rezidă în evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico-metodice239

de realizare a procesului de învăţămînt, evaluarea calităţii învăţămîntului prin aprecierea activităţii profesorilor de către Comisia de asigurare a calităţii de la Facultate şide către studenţi. Astfel, acest element denotă o evaluare, considerată mai obiectivă
a calităţii studiilor din partea benefciarilor. Spre realizarea acestor două elemente debază sînt orientate curriculum-urile, modulele şi conţinutul lor. Asigurarea şi sporirea
calităţii procesului de învăţămînt se efectuează în concordanţa cu standardele educaţionale şi se va realiza prin:• identifcarea şi soluţionarea problemelor legate de nevoile de instruire astudenţilor;• evaluarea calităţii procesului de instruire care se va realiza atît în auditoriu, cît şiîn afara orelor de către personalul didactic de înaltă califcare;• monitorizarea competenţelor studenţilor şi masteranzilor la etapele de pregătire
şi cele finale;• dezvoltarea modalităţilor de participare la formarea profesională, prin orare
flexibile şi introducerea învăţămîntului la distanţă;• evaluarea calităţii instruirii prin aprecierea activităţii profesorilor de către
studenţi (efectuarea sondajelor în rîndurile studenţilor, privind calitatea
procesului de studii şi profesionalismul cadrelor didactice;• evaluarea stagiilor de practică prin completarea a trei chestionare care permit
evaluarea bazei de practică, a conducătorului de practică şi de a evalua
activitatea studentului în perioada stagiului de practică;• dezvoltarea resurselor umane şi materiale pentru a asigura un mediu educaţionalfavorabil, creativ şi eficient.
Evaluarea randamentului academic se caracterizează prin:
1.
2.
3.

calitatea standardelor de formare profesională;reuşita curentă şi finală a studenţilor;
ponderea absolvenţilor încadraţi în cîmpul muncii în primul an dupăfinalizarea studiilor;
4. evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico-metodice de realizare aprocesului de învăţămînt efectuată prin auditul intern (care include vizite
reciproce ale profesorilor la orele de cursuri si seminare în scopul preluării
experienţei si obţinerii unei viziuni mai clare în ceea ce priveşte metodicapredării) şi cel extern.
Sistemul ECTS permite nu numai alinierea noastră la standardele europene deînvăţămînt, dar şi la deschiderea unor noi posibilităţi pentru specialiştii în domeniul
Activităţii editoriale de a-şi asigura continuitatea procesului de instruire.

240

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

344 Ştiinţe ale informării

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVACOORDONAREA PROIECTULUICoordonator elaborare:

Nelly ȚURCAN, dr. hab., conf. univ.
Natalia GOAIN, dr. conf. univ.

1.
PREZENTAREA DOMENIULUI DE FORMARE
PROFESIONALĂ /SPECIALITATE
1.1. Descriere generală a domeniului
Domeniul de formare profesională Ştiinţe ale informării a fost creat pentru a răspunde necesităţilor reale de pregătire a specialiştilor în domeniul infodocumentar.
Prin această formă de pregătire universitară, Republica Moldova se aliniază structurilor europene în domeniu, participînd, de pe o poziţie calificată şi modernă, laorganizarea naţională şi internaţională a transferului de informaţii şi documente.
Bibliotecarul este un actor important în evoluţia unei societăţi, favorizînd accesul,
schimbul şi partajarea informaţiei. În secolul XXI, profesia se impune şi mai mult,datorită evoluţiei şi dezvoltării noilor Tehnologii de Informare şi Comunicare şi arolului pe care informaţia îl are în luarea deciziilor.
Perspectivele acestei forme de învăţămînt din Moldova sînt legate de necesitateareală de specialişti într-un număr mare de structuri distribuite la scară naţională. În
condiţiile dezvoltării transferului de informaţii prin noile tehnologii şi a constituirii
unor reţele şi sisteme documentare, specializarea în domeniul Ştiinţelor informării seînscrie printre cîmpurile de formaţie superioară cu mari perspective de plasament,atît în sectorul de stat, cît şi în cel privat. Absolvenţii specialităţilor din cadrul domeniului de formare profesională Ştiinţe ale informării vor putea lucra ca specialişti înştiinţa informării, ca experţi în transferul de informaţii, ca organizatori şi manageri
de structuri şi sisteme infodocumentare, profesori documentarişti, bibliotecari, documentarişti, bibliografi etc.
Piaţa tehnologiei digitale a documentelor adaugă noi complexităţi; arhivarea şi
documentarea sînt tot mai apropiate. Astfel apar meserii noi care nu mai fac parte din
tradiţionalul lanţ documentar, punînd accent pe dimensiunea sistematică a documentării, de exemplu: expert în supravegherea tehnologică, informaţională, inginerie
documentară, gestionari de sisteme de informaţie şi produse multimedia sau hipermedia, gestionari ai unei documentări structurate, specialişti în arhivare electronică.
Domeniul de formare profesională 344 Ştiinţe ale informării include specialităţile:344.1 Biblioteconomie, asistenţă informaţională şi arhivistică; 344.2 Tehnologia comunicării în domeniul infodocumentar; 344.3 Servicii informaţionale şi socioculturale.

2431.2. Caracteristici-cheie:
NivelulDuratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces

Precondiţii

Stagii depractică

Reguli deexaminare şi
evaluareLicenţă (ciclul I)

Master (Ciclul II)

Doctorat (Ciclul III)

3 ani

2 ani

3 ani (4 ani)

180 credite

120 credite

180 crediteÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt cu
frecvenţă redusă
Diplomă de BAC
Diplomă de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitarÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt cu
frecvenţă redusă
Diplomă de master
Diplomă echivalentă

Diplomă de licenţă
Diplomă echivalentă
Diplomă de master
1. Realizarea
1. Realizarea
finalităţilor
finalităţilor
învăţămîntuluiînvăţămîntului
superior (Ciclului
superior (Ciclului I,
I, Licenţă – 180 deLicenţă şi Ciclului
credite)II, Master)
2. Examen de admitere 2. Examen de admitere
cu titlu obligatoriu
cu titlu obligatoriu
nu se realizează
(18 credite)(10 credite)
Evaluarea pe parcursul Accentul în evaluarea Evaluarea este centrată
studiilor la ciclul I sela ciclul II se pune
pe produsele cercetării;• Evaluarea
realizează prin cîteva
pe aprecierea
curentă-formativă
modalităţi:competenţelor
se realizează
• Evaluarea iniţială
de cercetare, deprin susţinerea– diagnostică;predicţie, de lucru
referatelor
curentă-formativă; autonom şi creativ,ştiinţifice, a
finală –sumativă
realizarea proiectelor
rapoartelor anuale,sînt obligatorii;
în domeniul
a examenelor din• Evaluarea
managementului
cadrul programului
curent-formativă
instituţiei
de doctorat;
se realizează
infodocumentare,• Evaluarea finală
prin seminare,biblioteconomiei şise realizează prinlaboratoare,susţinerea tezei deştiinţei informării.
autoevaluare şi
doctor.
evaluarea lucrului Evaluarea pe parcursul
individual;
studiilor la ciclul II se• Metodologia
realizează prin cîteva
evaluării finalemodalităţi:sumative este
• Evaluarea iniţială
orientată spre– diagnostică;evaluarea
curentă-formativă;rezultatelor
finală –sumativă
învăţării exprimatesînt obligatorii;
în termeni decompetenţe.

244

•

Evaluarea
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;•
Metodologia
Reguli deevaluării finaleexaminare şi
sumative este
evaluareorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe
formatepreponderent prinlucru individual.
1. Examen la disciplina Susţinerea tezei defundamentală
master
2. Examen la
Modalitate dedisciplina deevaluare finală
specializare
3. Susţinerea tezei delicenţă.
Certificare
Diploma de licenţă
Diploma de master
Licenţiat în Ştiinţe ale Master în Ştiinţe ale
Comunicării
Comunicării
Titlu acordat•
Drepturipentruabsolvenţi

Organ
responsabil
pentruautorizarea
programelor

A aplica pentru
programe demaster;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP•A aplica pentru
programe dedoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

245

Susţinerea tezei dedoctor

Diploma de doctor
Doctor în Știinţe
ale Comunicării
la specialitatea
Infodocumentare;biblioteconomie şiştiinţa informării
• A aplica pentru
programe
postdoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
ANACIP2.

TITLURI (CALIFICĂRI) ŞI OCUPAŢII

2.1. Descrierea calificării

Ciclu

Titlul acordat / Competenţe specifice

Licenţiat în Ştiinţe ale Comunicării
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6• Cunoştinţe avansate în domeniul ştiinţelor comunicării
care implică înţelegerea critică a teoriilor şi principiilor
de dezvoltare a domeniului infodocumentar;• Aplicarea corectă a metodelor şi tehnicilor de analiză,organizare şi evaluare a conţinuturilor infodocumentare
precum şi explicarea fluxului cunoaşterii şi informaţiei
Ciclul I
caracteristice structurilor infodocumentare;– Studii• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie,superioare
necesare pentru a rezolva probleme complexe înde licenţă
domeniul infodocumentar;• Gestionarea activităţii şi a proiectelor profesionale
complexe în domeniul infodocumentar, prin asumarea
responsabilităţii pentru luarea deciziilor în situaţii demuncă;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea dezvoltării
profesionale a indivizilor şi grupurilor în structurile
infodocumentare.
Master în Ştiinţe ale Comunicării.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7• Cunoştinţe specializate în domeniul ştiinţelor
comunicării, care formează bază activităţii şi gîndirii
profesionale, necesară realizării cercetărilor originale îndomeniul infodocumentar;• Cunoştinţe specializate din domeniul de formare
profesională care ar servi drept bază a unei gîndiri sau
cercetări originale;•
Analiză / atitudine critică faţă de cunoştinţele din
Ciclul II
domeniul infodocumentar şi faţă de cunoştinţele din– Studiidiferite domenii adiacente;
superioare• Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor înde mastermaterie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru dezvoltarea••

de noi cunoştinţe şi proceduri, precum şi pentru
integrarea cunoştinţelor din domeniul infodocumentar;
Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă
din instituţiile infodocumentare care pot fi complexe,
imprevizibile şi necesită noi abordări strategice;
Asumarea responsabilităţii pentru a contribui la însuşirea
cunoştinţelor şi practicilor profesionale şi/sau pentru
a revizui performanţele strategice ale specialiştilor din
domeniul infodocumentar.
246

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framwork
(EQF)

6

7

Doctor ştiinţe ale comunicării la specialitatea
Infodocumentare; biblioteconomie şi ştiinţa informării
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8• Cunoştinţe de nivel superior în domeniul
infodocumentare, biblioteconomie şi ştiinţa informării,inclusiv în domenii adiacente: ştiinţe ale comunicării,Ciclul III
sociologie, pedagogie, istorie, informatică;– Studii•
Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
superioare
inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară pentru
desoluţionarea, rezolvarea problemelor critice de cercetaredoctorat
şi/sau inovaţie, precum şi pentru extinderea / redefinireacunoştinţelor existente sau a practicilor profesionale;• Nivel ridicat de autoritate, de autonomie, de integritateştiinţifică şi profesională; demonstrarea unui angajamentsusţinut pentru dezvoltarea unor noi idei benefice îndiferite situaţii de muncă / de studiu şi cercetare.

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul dat 			(nomenclatorul profesiilor/clasificatorul ocupaţiilor)
NivelulDomeniulde formare
profesională

Specialitatea

Ocupaţii tipice
•
•
•
•
•
•

Bibliograf
Bibliotecar
Referent
Referent activitate de bazăArhivarAdministrator de sisteme
informaţionale şi produse multimedia
Specialist în cercetarea informaţiei

Ciclul I –StudiiŞtiinţe ale
superioare Informării
de licenţă

Biblioteconomie,
asistenţă
informaţională şi
arhivistică

Ciclul I –StudiiŞtiinţe ale
superioare Informării
de licenţă

Tehnologia
comunicării
în domeniul
infodocumentar

Ciclul I –StudiiŞtiinţe ale
superioare Informării
de licenţă

Servicii• Bibliograf
informaţionale • Bibliotecarşi socioculturale • Animator cultural247•• Bibliograf• Bibliotecar••••

Referent
Referent activitate de bazăAdministrator de servicii deinformaţii publice
Coordonator de proiecte comunitare•••

Gestionar de servicii de informare
Referent
Referent activitate de bază

•
•
•
•
•
•
•
Ciclul II –StudiiŞtiinţe ale
superioare Informării
de master•Managementul•
instituţiilor•
infodocumentare •
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•

Ciclul II –StudiiŞtiinţe ale
superioare Informării
de master

Biblioteconomieşi ştiinţa
informării

•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•

248

Specialist în ocrotirea informaţiei
Profesor în învăţămîntul secundar(profesional)
Cercetător în ştiinţele sociale
Director de bibliotecă
Director birou (oficiu)
Conducător de asociaţii, uniuni,
federaţii, filiale şi organizaţii obşteşti
Conducător de organizaţii umanitareşi alte organizaţii similareŞef birou (specializat)
Şef centru (în alte ramuri)Şef oficiu (în alte ramuri)
Şef serviciu (în alte ramuri)
Şef fonduri de informaţie
Manager (în alte compartimente[servicii] funcţionale)Şef bibliotecă tehnico-ştiinţifică
Gestionar al circuitului documentar
Profesor documentarist
Formator în informare şi
documentare
Gestionar al documentelor unei instituţii
Specialist în cercetarea informaţiei
Asistent universitar
Documentarist
Specialist ocrotirea informaţiei
Secretar al organizaţiilor umanitare şi
alte organizaţii similare
Bibliograf principal
Bibliotecar principal
Şef birou (specializat)Şef oficiu (în alte ramuri)
Şef serviciu (în alte ramuri)
Şef fonduri de informaţie
Manager (în alte compartimente[servicii] funcţionale)
Gestionar al circuitului documentar
Administrator al serviciului electronic
de informaţie
Analist-indexator
Profesor documentarist
Formator în informare şi
documentare
Gestionar al documentelor unei instituţii
Specialist în cercetarea informaţiei
Asistent universitar

•
•
•
•
•
•
Ciclul II –StudiiŞtiinţe ale
superioare Informării
de master•
Biblioteci•
digitale şi servicii•
informaţionale
•
•
•
•
•
•
•
•

Ciclul III –Ştiinţe ale
Studiiinformării şisuperioare
documentării
de doctorat

2.3

Infodocumentare;biblioteconomie ••şi ştiinţa
informării
•••Asistent universitar
Inginer informaţie tehnico-ştiinţifică
Specialist ocrotirea informaţiei
Cercetător în ştiinţele sociale
Administrator de reţele
informaţionale (în bibliotecă)Administrator de resurse
informaţionale
Gestionar al documentelor unei
instituţii
Specialist în cercetarea informaţiei
Expert în supravegherea tehnologica,
informaţionala şi inginerie
documentara
Specialist în arhivare electronica
Specialist în transferului informativ şicognitiv
Gestionar al circuitului documentar
Administrator al serviciului electronic
de informaţie
Gestionar de date
Gestionar al limbajelor documentare
Conducători ai autorităţilor publice
Conducători de unităţi socio-economice
mari şi a compartimentelor lor
structurale
Specialist în sfera învăţămîntului
Specialist în ştiinţe sociale şi
umanisticeColaborator ştiinţific
Cadru didactico-științific universitar
Cercetător în ştiinţele sociale

Rolul domeniului în alte programe de formareŞtiinţele comunicării şi informării pot contribui la formarea competenţelor în
multiple domenii sociale şi umanistice, în discipline ce reflectă diversele fenomene
ale societăţii contemporane. Astfel, prin specificul său interdisciplinar domeniul Ştiinţe ale informării ar putea contribui la formarea competenţelor în toate domeniile
de formare profesională. Studiul universitar nu presupune doar asimilarea unor cunoştinţe, ci dezvoltarea deprinderilor de căutare, stocare, analizare, sintetizare, evaluare a informaţiei şi a surselor informaţionale. În acest cadru, cultura informaţiei
presupune formarea acestor deprinderi. Un element important este studierea continuă care pregăteşte oamenii să înveţe în cadrul societăţii care e mereu în schimbare şi
necesită o actualizare sistematică a deprinderilor şi cunoştinţelor.
Competenţele informaţionale constituie factorul cheie în educaţia pe parcursulîntregii vieţi. Acestea sînt primul pas pe calea realizării scopurilor educaţionale. Cetăţenii trebuie să-şi dezvolte competenţele lor informaţionale de-a lungul întregiivieţi, dar mai ales, în anii de studii şi disciplinele din domeniul Ştiinţelor informării
bibliotecarii ar trebuie să ofere cunoştinţe şi competenţe instrumentale prind regăsirea, validarea informaţiei. Cunoştinţele şi competenţele privind cultura informaţiei
vor ajuta studenţii de la difere specialităţi în aspiraţiile lor de acumulare şi perfecţionare, de cultivare a deprinderilor şi abilităţilor, cunoştinţelor şi valorilor, necesare
pentru a continua studierea pe parcursul întregii vieţi.
249

3.
FINALITĂŢI DE STUDIU ŞI COMPETENŢE –DESCRIPTORI DE NIVEL PE CICLURI
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale
1.
2.
3.
4.
5.

cunoaşterea conceptelor fundamentale din domeniul ştiinţelor comunicării,modelelor, tipurilor şi structurilor de comunicare publică;rezolvarea situaţiilor profesionale uzuale, în vederea soluţionării eficiente şi
deontologice a acestora;însuşirea domeniilor conexe prin studiul individual, în scopul inserţiei şiadaptării la cerinţele pieţei muncii;
aplicarea tehnicilor de muncă în echipă multidisciplinară;comunicarea informaţiilor, ideilor, problemelor şi soluţiilor din domeniul
profesional în limba maternă şi într-o limbă de circulaţie internaţională.
• Competenţe specificeSpecialitatea: Biblioteconomie, asistenţă informaţională şi arhivistică
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.

cunoaşterea cadrului legislativ şi deontologic, al obligaţiilor funcţionale ale
specialiştilor din domeniul biblioteconomiei şi ştiinţei informării;aplicarea tehnicilor de studiere ale necesităţilor de informare ale utilizatorilor;
conceperea, elaborarea, realizarea şi evaluarea produselor informaţionale;
prestarea calitativă a serviciilor informaţionale;gestionarea colecţiilor şi fondurilor documentare, completarea şi dezvoltarea
colecţiilor şi fondurilor de documente, prelucrarea documentelor;organizarea, structurarea şi administrarea resurselor documentare;aplicarea strategiilor şi tehnicilor de căutare, de colectare, triere, validare şi
difuzare a informaţiei;cunoaşterea tehnicilor de promovare a culturii informaţiei;utilizarea soft-urilor pentru implementarea, dezvoltarea şi exploatarea
sistemelor de informare şi documentare;utilizarea Internetului şi a tehnologiilor informaţionale în activitatea deinformare şi documentare;administrarea bazelor de date documentare;autoevaluarea activităţi din perspectiva funcţiilor de serviciu ocupat în
domeniul profesional;
aplicarea cunoştinţelor teoretice în efectuarea activităţilor aplicative;
realizarea cercetărilor aplicative în domeniul studierii utilizatorilor, anecesităţilor informaţionale şi de lectură ale acestora.

250

3.2. Corelaţia „Finalităţi de studiu şi competenţe - curriculum”

Unitate de curs (modul) /Finalităţile de studiu
Introducere în ştiinţele
comunicării
Introducere în
biblioteconomie şi ştiinţa
informării
Organizarea informaţiei şitaxonomia cunoaşterii
Dezvoltarea colecţiilor
Legislaţia şi deontologia
comunicării
Stilistica şi tehnica vorbirii
Teoria şi tehnica redactării
Prelucrarea informaţiei
Introducere în teoria,
organizarea şi metodologia
bibliografiei
Bibliografia naţională
Resurse informaţionale
Utilizatorii de informaţie
Platforme mediaticedigitaleTehnologii informaţionaleîn structuri
infodocumentare
Managementul instituţiei
de comunicare
Arhivistica
Sisteme şi reţele deinformareRelaţiile publice alebibliotecii
Servicii de referinţe şi
servicii informaţionale
Managementul animaţiilor
culturale în bibliotecă
Incluziunea socială abibliotecii

Cod
Nr. credite
ECTS

Ciclul I – Studii superioare de licenţă
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14

F

6

+

F

5

F

6

F

4

+ +

F

5

+

F
F
F

6
4
5

F

6

+ + + +

S
S
F

4
4
4

+ + +
+
+
+

F

5

F

6

F

6

+

S

4

+

S

4

+ +

S

4

+

S

5

+

+

+ + +

S

4

+

+

+

S

4

+

+

+
+

+

+

+

+

+

+ +

+ +

+

+ +

+ +

+
+

+ +

+ +

+

+

+

+

+

+
+
+

+
+

+

+

+

+

+

+

+ +
+ + +

+

+
+ +
+

+ +

+
+
+ +

+

+ +

+

+
+

+

+

+ + +

+

+ +

+

+

+

+

251

+ +

+
+
+

+
+

+

• Competenţe specificeSpecialitatea Tehnologia comunicării în domeniul infodocumentar
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.

cunoaşterea cadrului legislativ şi deontologic, al obligaţiilor funcţionale ale
specialiştilor din domeniul ştiinţelor informării;aplicarea tehnicilor de studiere a necesităţilor de informare ale clienţilor de
informaţie;conceperea, elaborarea, realizarea şi evaluarea produselor şi serviciilor
informaţionale;
prestarea calitativă a serviciilor informaţionale;gestionarea, organizarea şi prelucrarea informaţiilor;
administrarea resurselor documentare;prelucrarea, stocarea şi transmiterea informaţiilor;
aplicarea strategiilor şi tehnicilor de căutare, colectare, triere, validare şi
difuzare a informaţiei;utilizarea soft-urilor pentru implementarea, dezvoltarea şi exploatarea
sistemelor de informare;utilizarea tehnologiilor informaţionale în activitatea de gestionare a
informaţiilor;
administrarea bazelor de date documentare;evaluarea activităţi din perspectiva funcţiilor de serviciu ocupat în domeniul
profesional;
realizarea cercetărilor aplicative în domeniul studierii clienţilor de informaţii
şi a necesităţilor informaţionale ale acestora;
aplicarea cunoştinţelor teoretice în efectuarea activităţilor aplicative.

3.2. Corelaţia „Finalităţi de studiu şi competenţe - curriculum”

Unitate de curs (modul) /Finalităţile de studiu
Introducere în ştiinţele
comunicării
Introducere în ştiinţe ale
informării
Organizarea informaţiei şitaxonomia cunoaşterii
Prelucrarea informaţiei
Resurse informaţionale
Stilistica şi tehnica vorbirii

Cod
Nr. credite
ECTS

Ciclul I – Studii superioare de licenţa
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14

F

6

+

F

5

F

5

+

F
S
F

5
4
6

+
+ +
+ + + + +

+
+ +

+

+

+

+

+

+ +

+

+ +
+ +

+
+

252

+

Legislaţia şi deontologia
comunicării
Tehnologia produselorşi serviciilor
infodocumentare
Clienţii serviciilor
infodocumentare
Teoria şi tehnica redactării
Comportamentul
clienţilor instituţiilor
infodocumentare
Prelucrarea analiticosintetică a documentelor
Platforme mediaticedigitale
Metode şi tehnici deprestare a serviciilor
infodocumentare
Sisteme şi reţele deinformareSisteme de management al
documentelor
Colecţii şi biblioteci
digitale
Arhivarea electronică

F

5

+

+

F

6

+ + +

F

4

+

F

4

S

4

S

5

F

5

F

6

+ +

S

4

+ +

+ +

+ +

S

5

+ + + + +

+ +

S

5

S

4

+ + + + +

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+

+
+

+

+
+ +

+ +
+ +

+

+ + + +

+

+ +

+

+ +

+ +

+

+ +

+
+

+

+

• Competenţe specifice-cheie

Specialitatea Servicii informaţionale şi socioculturale
1.

cunoaşterea cadrului legislativ şi deontologic, al obligaţiilor funcţionale ale
specialiştilor din domeniul ştiinţelor informării;2. aplicarea tehnicilor de studiere a necesităţilor de informare ale utilizatorilor
de servicii informaţionale şi socioculturale;
3. conceperea, elaborarea, realizarea şi evaluarea produselor informaţionale;
4. prestarea calitativă a serviciilor informaţionale şi socioculturale;
5. gestionarea colecţiilor şi fondurilor documentare, completarea şi dezvoltarea
colecţiilor şi fondurilor de documente, prelucrarea documentelor;
6. organizarea, redactarea şi comunicarea informaţiilor;
7. aplicarea strategiilor şi tehnicilor de căutare, colectare, triere, validare şi
difuzare a informaţiei;8. cunoaşterea tehnicilor de promovare a culturii informaţiei;9. elaborarea şi coordonarea proiectelor informaţionale şi culturale;
10. utilizarea tehnologiilor informaţionale în prestarea serviciilor informaţionaleşi socioculturale;
11. conceperea, organizarea creativă a activităţilor socioculturale;25312. evaluarea activităţi din perspectiva funcţiilor de serviciu ocupat în domeniul
profesional;
13. aplicarea cunoştinţelor teoretice în efectuarea activităţilor aplicative;
14. realizarea cercetărilor aplicative în domeniul studierii utilizatorilor, anecesităţilor informaţionale şi de lectură ale acestora.

3.2. Corelaţia „Finalităţi de studiu şi competenţe - curriculum”

Introducere în ştiinţele
comunicării
Introducere în ştiinţe ale
informării
Organizarea informaţiei şitaxonomia cunoaşterii
Prelucrarea informaţiei
Dezvoltarea colecţiilor
Resurse informaţionale
Stilistica şi tehnica
vorbirii
Legislaţia şi deontologia
comunicării
Tehnologia produselor şi
serviciilor informaţionaleşi socioculturale
Utilizatorii serviciilor
informaţionale şi
socioculturale
Teoria şi tehnica
redactării
Incluziunea
socială a instituţiei
infodocumentare
Managementul instituţiei
de comunicare
Managementul
activităţilor socioculturale
Platforme mediaticedigitaleNr. credite
ECTS

Unitate de curs (modul)/ Finalităţile de studiu

Cod

Ciclul I – Studii superioare de licenţa

F

6

F

5

F

5

F
F
S

5
5
4

F

6

F

5

+

F

6

+ + + +

F

4

F

4

S

4

+

S

5

+

S

4

+

F

5

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+ +

+ +

+

+

+ +
+ +
+

+
+

+
+

+
+ +

+

+ +
+ +
+ + + + +
+

+

+
+

+

+ + +

+

+

+

+
+

+

+

+ + +

+ +

+

+

254

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+

+
+

+

+

+ +

+
+

+

+

Tehnologii informaţionaleîn structuri
F
infodocumentare
Sisteme şi reţele deS
informareRelaţiile publice
ale instituţiei
S
infodocumentare
Management cultural

S

6

+ +

+ +

+

+

4

+ +

+ +

+

+

5

+

5

+

+
+

+

+

+

+

+

+

+

Ciclul II – Studii superioare de master• Competenţe generale
1.
2.
3.
4.
5.

comunicarea ideilor, problemelor şi soluţiilor atît audienţei specializate, cîtşi celei nespecializate;
demonstrarea capacităţii de a munci în cadrul unei echipe interdisciplinare;evaluarea critică a situaţiilor profesionale, principiilor şi metodelor deconcepere şi organizare/creare a unei instituţii infodocumentare;demonstrarea capacităţii de adaptare la schimbări;cercetarea problemelor în domeniul ştiinţelor informării.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înManagementul instituţiei infodocumentare

1.
2.

organizarea şi gestionarea activităţii instituţiei infodocumentare;proiectarea, realizarea şi evaluarea strategiei de marketing a instituţiei
infodocumentare;
3. valorificarea noilor tehnologii, instrumente şi servicii de informare
tradiţională şi digitală;4. elaborarea proiectelor, metodelor şi mecanismelor de optimizare a resurselor
financiare ale organizaţiei infodocumentare;
5. elaborarea şi gestionarea proiectelor pentru instituţia infodocumentară;6. asumarea deciziilor strategice şi evaluarea critică a situaţiilor de problemă;7. diagnosticarea mediului intern al instituţiilor din sistemul infodocumentar;
8. aplicarea abilităţilor manageriale de soluţionare a problemelor specificedomeniului de formare profesională;9. dezvoltarea tehnicilor electronice de informare şi tehnologii Web;
10. crearea, stocarea şi arhivarea fondurilor documentare digitale.

255

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înBiblioteconomie şi Știinţa informării
1.

cunoaşterea cadrului legislativ şi deontologic, al obligaţiilor funcţionale ale
specialiştilor din domeniul biblioteconomiei şi ştiinţei informării;2. aplicarea tehnicilor de studiere ale necesităţilor de informare ale utilizatorilor;
3. valorificarea noilor tehnologii, instrumente şi servicii de informare
tradiţională şi digitală;4. elaborarea proiectelor, metodelor şi mecanismelor de optimizare a resurselor
financiare ale organizaţiei infodocumentare;
5. aplicarea strategiilor şi tehnicilor de căutare, de colectare, triere, validare şi
difuzare a informaţiei;6. asumarea deciziilor strategice şi evaluarea critică a situaţiilor de problemă;7. organizarea, structurarea şi administrarea resurselor documentare;
8. aplicarea abilităţilor manageriale de soluţionare a problemelor specificedomeniului de formare profesională;9. dezvoltarea tehnicilor electronice de informare şi tehnologii Web;
10. crearea, stocarea şi arhivarea fondurilor documentare digitale.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înBiblioteci digitale şi Servicii informaţionale
1.

organizarea şi gestionarea activităţii instituţiei infodocumentare în mediul
digital;2. proiectarea, realizarea şi evaluarea strategiei de marketing a bibliotecilor
digitale;
3. valorificarea noilor tehnologii, instrumente şi servicii de informare digitală;4. elaborarea proiectelor, metodelor şi mecanismelor de optimizare a serviciilor
bibliotecilor digitale;
5. elaborarea şi gestionarea proiectelor pentru bibliotecile digitale;
6. asumarea deciziilor strategice şi evaluarea critică a situaţiilor de problemă;7. definirea şi înţelegerea unei politici de gestiune a informaţiei în interiorul
unei instituţii;8. aplicarea abilităţilor manageriale de soluţionare a problemelor specificedomeniului de formare profesională;9. dezvoltarea tehnicilor electronice de informare şi tehnologii Web;
10. crearea, stocarea şi arhivarea fondurilor documentare digitale.

256

Ciclul III – Studii superioare de doctorat• Competenţe generale
1.
2.
3.
4.
5.

realizarea unei cercetări în mod independent;
expertizarea activităţii practice şi lucrărilor ştiinţifice în domeniul ştiinţelor
informării;comunicarea cu experţi din alte domenii;
demonstrarea abilităţilor de activitate în cadrul instituţiilor naţionale şiinternaţionale;asumarea unor decizii strategice într-un mediu complex.
• Competenţe specifice

1.
2.
3.
4.
5.
6.

utilizarea celor mai avansate cunoştinţe teoretice şi practice în domeniulştiinţelor informării;integrarea cunoştinţelor din domenii noi sau interdisciplinare pentru a
realiza diagnosticul problemelor din domeniul ştiinţelor informării;aplicarea metodelor de cercetare ştiinţifică specifice domeniului;elaborarea, implementarea şi evaluarea proiectelor care prezintă inovaţii
ştiinţifice;elaborarea publicaţiilor ştiinţifice originale;realizarea expertizei în domeniul ştiinţelor informării.

3.3. Procesul de consultare cu persoanele şi instituţiile – cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti, etc.)
Revista de specialitate Managing Information a publicat o clasificare a principalelor atribuţii ce revin specialiştilor în informare şi documentare. Din ele 39% se referă
la priceperea de a lucra cu tehnicile noi de organizare a informaţiei, pe cînd aptitudinilor comunicaţionale şi de relaţii interpersonale le revin 50%, urmate de entuziasm
şi motivaţie, de disponibilitatea de a lucra sub presiunea timpului, cărora le revine
11%. Viziunea angajatorilor autohtoni privind competenţele profesionale ale absolvenţilor corespund opiniilor specialiştilor străini.
Pentru a răspunde solicitărilor angajatorilor planul de învăţămînt la specialităţile
din cadrul domeniului de formare profesională Ştiinţe ale informării a fost racordat
cerinţelor procesului de la Bologna şi a fost elaborat în concordanţă cu experienţa
universităţilor de prestigiu în domeniu din Europa, Canada şi SUA. În acelaşi timp,
pentru specialiştii formatori ai specialităţii, parteneriatul intern este foarte important.
Pentru ca domeniul Ştiinţelor Informării să poată funcţiona şi fi viabil pe piaţa muncii, specialiştii au determinat necesitatea lui şi deci deschiderea spre piaţa muncii.
La ciclul I şi II procesul de consultare are loc în cadrul elaborării şi perfecţionării
programelor de studii (forma expertizei), în cadrul organizării practicii de producţie
şi de licenţă (forma acordurilor corespunzătoare), în timpul susţinerii examenelor şia tezei de licenţă (forma participativă).

257

Procesul de consultare cuprinde următoarele direcţii:• elaborarea şi perfecţionarea programelor de studii în concordanţă cu cerinţele
înaintate de Asociaţia Bibliotecarilor din Republica Moldova;• încadrarea reprezentanţilor instituţiilor infodocumentare, de exemplu a
directorilor bibliotecilor de nivel naţional, în evaluarea cunoştinţelor şi
abilităţilor absolvenţilor în timpul susţinerii examenului de licenţă şi a tezeide master;• coordonarea rezultatelor cercetărilor ştiinţifice cu instituţiile şi organizaţiile deprofil infodocumentar şi obţinerea certificatelor de implementare.
În baza concepţiei de pregătire a specialiştilor în domeniul Ştiinţelor Informării, ce se discută în cadrul catedrei de specialitate, se fac propuneri pentru planulde studii. În acelaşi timp catedra de specialitate înaintează planurile de învăţămînt
specialiştilor practicieni pentru expertiza externă, de exemplu la Comisia de profila Asociaţiei Bibliotecarilor din Republica Moldova. Toate propunerile sînt discutate
de către Comisia pentru calitate şi aprobate de către Consiliul profesoral al facultăţii.
În ultimă instanţă, cadrul instituţional, care aprobă schimbările din planul de învăţămînt este Senatul USM.

4.

VOLUMUL DE MUNCĂ ŞI ECTS

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 ECTS, durata 3 ani
120 ECTS, durata 2 ani
180 ECTS, Durata studiilor constituie 3-4 ani.

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul dat.
În ultimii ani Şcolile de Biblioteconomie şi Ştiinţa Informării din Europa au întreprins mai multe acţiuni pentru apropierea curriculară a programelor de studii. Cu
acest scop Asociaţia Europeană pentru Instruire şi Cercetare în Biblioteconomie şiŞtiinţa Informării (EUCLID) a organizat o serie de conferinţe şi seminare internaţionale privind dezvoltarea curriculară în domeniul Biblioteconomiei şi Ştiinţei Informării. După conferinţa din august 2005 de la Copenhagen a fost elaborat “European
Curriculum Reflections on Library and Information Science Education” (Curriculumul European în Biblioteconomie şi Ştiinţa Informării).
În calitate de instrument pentru definirea competenţelor profesionale pentru absolvenţii studiilor de la Ciclul I şi II la domeniul de formare profesională Ştiinţe ale
Informării se aplică „Euroreferenţialul privind competenţele profesioniştilor europeni
în domeniul informării şi documentării” (2004, ediţia a 2-a), care este o operă colectivă a Consiliului European al Asociaţiilor din Informare-Documentare (ECIA).

258

Pentru şcolile biblioteconomice din Europa este caracteristică aşa numita „convergenţă” care este stimulată şi mai mult după reformele Procesului de la Bologna.
Fenomenul convergenţei este legat de interdisciplinaritatea planurilor de învăţămînt
care includ managementul informaţional, tehnologiile informaţionale, studiul arhivelor, mass-media, studiul comunicării etc.
În perioada 1998-2012 facultatea a participat la diverse proiecte europene şi internaţionale care au permis studierea curriculum-ului academic de specialitate din
Italia, Spania, Suedia şi SUA.
Diferenţele la nivelul european în formarea profesională iniţială în domeniul biblioteconomiei şi ştiinţei informării ţin de orientarea către managementul informaţiei şi managementul cunoştinţelor. Totodată, datorită faptului că planurile de studiu
au fost racordate cerinţelor europene în domeniu, vom accentua că sistemul de competenţe dezvoltat la primul ciclu este similar celor europene.

5.

ÎNVĂŢAREA, PREDAREA ŞI EVALUAREA

Promovarea dimensiunii europene prin învăţămînt antrenează o serie de consecinţe în tehnicile de predare – învăţare – evaluare. Accentuarea gradului de implicare
al studentului în procesul didactic (prin volumul de muncă pretins şi corelaţia dintre
prezenţa în sălile de curs şi studiul individual, transpusă în credite academice) necesită o revizuire a strategiei de evaluare şi de predare.
La ciclul I (licenţa) predarea se efectuează, preponderent, prin intermediul prelegerilor, care permit expunerea şi explicarea conceptelor fundamentale şi operaţionale
incluse în programele universitare. În procesul de studii la ciclu I, preponderent, sepune accent pe metode activ-participative în vederea sporirii potenţialului intelectual al studenţilor prin angajarea unui efort personal în cadrul instruirii şi pregătirii
lor pentru o activitate profesională activă şi creativă. În cadrul predării şi evaluării,în mod special, se vor îmbina metode şi procedee cum ar fi: studiu de caz, dezbateri,brainstorming, investigaţia, proiecte, argumentarea şi contraargumentarea şi studiul
individual. Prelegerile sînt susţinute de seminare, orientate spre abilităţile de comunicare şi cele de lucru în grup, precum şi de lucrări practice, orientate spre studiul
situaţiilor tipice şi studierea activităţii instituţiilor infodocumentare.
Învăţarea se efectuează prin studierea surselor bibliografice obligatorii şi suplimentare, prin îndeplinirea însărcinărilor individuale şi de echipă, prin îndeplinirealucrărilor scrise (referate, eseuri), prin colectarea, analiza şi sintetizarea datelor ce ţinde activitatea instituţiilor infodocumentare.
La ciclul I pentru o unitate de credit studenţii au 2 ore de contact direct cu profesorul şi 1 oră de activitate individuală. La ciclul I se folosesc diverse metode de evaluare sumativă periodică: realizarea studiilor de caz, proiect, sarcini de tip creativ şi
productiv, referate, testări etc. Ponderea evaluării sumative periodice constituie 60%
din nota finală.
Pentru evaluarea sumativă finală se folosesc teste bazate pe itemi care conţin sarcini de trei niveluri: cunoaştere şi înţelegere, aplicare şi integrare.
La ciclul II (Master) procesul predării este mai complex, fiind efectuată trecerea
de la transmiterea la comunicarea interactivă şi problematizată a conţinutului modulelor studiate. Pe lîngă metodele tradiţionale de predare se aplică pe larg dezbateri
259

inter- şi transdisciplinare, studii de caz, joc de roluri, brainstorming. La master, procesul de predare şi evaluare se bazează pe activitatea individuală, de studiere în grupşi în cadrul atelierelor de lucru, unde se analizează şi se sintetizează informaţia relevantă din domeniul ştiinţelor informării. Se recomandă participarea masteranzilor
la cercetările efectuate în cadrul laboratoarelor ştiinţifice a instituţiei de învăţămînt
superior şi a instituţiilor infodocumentare abilitate cu funcţii de cercetare.
Cunoştinţele, competenţele şi aptitudinile la ciclul II sînt evaluate prin examene,prezentări a unor situaţii practice concrete, rezultatele stagiului de practică şi a tezeide master.
În procesul de formare se vor utiliza următoarele tipuri de evaluare:
Evaluare iniţială, care se realizează la începutul cursului, în scopul stabilirii nivelului de pregătire a masteranzilor pentru studierea în cadrul programului de master.
Se realizează prin intermediul testării şi conversaţiei.
Evaluarea formativă presupune verificări sistematice şi se efectuează prin următoarele activităţi: controlul curent la temă, se realizează la fiecare seminar în formă
scrisă sau orală şi prin prezentarea referatelor la temă şi testări.
Evaluarea finală sau sumativă este mai complexă. Controlul gradului de însuşire amateriei predate, în faza finală, se efectuează prin verificări şi examene, care sînt desfăşurate în conformitate cu regulamentele în vigoare. Evaluarea generală se face prinponderarea rezultatelor obţinute la evaluarea curentă, testări şi examen. Ponderea
evaluării sumative periodice constituie 60% din nota finală.
La ciclul II pentru o unitate de credit studenţii vor avea 1 oră de contact direct cu
profesorul şi 2 ore de activitate individuală.
Evaluarea finală la ciclul II se va realiza prin teza de master care este prevăzută în
forma unui Proiect profesional, în scopul evaluării competenţelor generale, specificeşi instrumentale sau interpersonale.

6.

SPORIREA CALITĂŢII

Asigurarea calităţii în domeniul ştiinţelor comunicării şi informării este axată pe
dezvoltarea competenţelor integrativ-profesionale. Aspectele principale ale acestui
proces includ mobilitatea, angajarea în serviciu şi instruirea pe întreg parcursul vieţii. De aceea, acţiunile încadrate în planul de activităţi privind sporirea calităţii pregătirii specialiştilor în domeniul la care ne referim urmăresc atingerea următoarelor
finalităţi:• să încurajeze cadrele didactice implicate în procesul instructiv-educaţional
pentru a contribui la cunoaşterea, înţelegerea şi îmbunătăţirea întregului
proces de educaţie şi formare profesională a studenţilor printr-o comunicare
eficace şi formare adecvată a competenţelor profesionale;• să asigure, în măsura posibilităţilor, motivarea şi perfecţionarea personalului
didactic;• să menţină în colectiv un climat de muncă bazat pe implicare, responsabilitate
şi respect reciproc, astfel încît fiecare participant la proces să-şi poată valorifica
pe deplin potenţialul profesional şi intelectual.
260În acest scop, se organizează seminare instructiv-metodice pentru cadrele didactice, în special pentru cadrele didactice tinere; se oferă consultaţii studenţilor în vederea depăşirii unor dificultăţi în procesul de instruire; se procedează la modalitatea
de asistări reciproce la orele ţinute de cadrele didactice; se monitorizează activitateafiecărui colaborator în vederea depistării eventualelor lacune; se organizează conferinţe de totalizare şi evaluare a rezultatelor. Un rol important în desfăşurarea acestor
activităţi îl are Biroul facultăţii şi Comisia de calitate a facultăţii.
Pentru sporirea gradului de profesionalism şi a caracterului aplicativ al procesuluide studii au fost operate o serie de schimbări în ceea ce priveşte modalităţile de realizare a stagiilor de practică. Totodată, în vederea sporirii calităţii învăţămîntului în
cadrul facultăţii, dar şi în cadrul USM, periodic sînt organizate ateliere de lucru ce auîn vizor însuşirea şi aplicarea noilor metode şi tehnici de predare, învăţare şi evaluare,la care participă toate cadrele didactice.

261

CADRUL NAŢIONAL AL
CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul IiI – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONAL

381 DREPT

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Grup de lucru:
1. Mariana Grama, dr. conf. univ.;
2. Vlad Vlaicu, dr. conf. univ.;
3. Sergiu Cobăneanu, dr. conf univ.

1. Prezentarea domeniului de formare profesională/specialitate
1.1. Descrierea generală a domeniului:
Dreptul cuprinde ansamblul normelor juridice care fixează cadrul juridic de organizare a societăţii şi care reglementează cele mai importante relaţii sociale, stabilind căile şi mijloacele de apărare, consolidare şi dezvoltare a ordinii şi a raporturilorsociale.
Misiunea specialităţii drept este de a realiza o formare profesională eficientă în
domeniu, creînd premize sigure de integrare socio-profesională de succes a persoanelor specializate în drept în contextul sistemului de drept din Republica Moldova,
precum şi posibilitatea realizării profesionale peste hotarele ţării. În acest context,
specialitatea Drept urmăreşte realizarea următoarelor obiective:
1.

Formarea competenţelor profesionale ale absolventului în baza pregătirii
teoretice şi practice în domeniul dreptului.
2. Formarea abilităţilor de cercetare în domeniul jurisprudenţei în baza
componentei şţiinţifice. În acest sens se urmăreşte pregătirea specialistuluiîn scopul investigării problemelor contradictorii din jurisprudenţă.
3. Asigurarea condiţiilor de dezvoltare multilaterală a viitorului specialist,
formarea poziţiei civice şi dimensiunii etice a personalităţii.
Realizarea acestor obiective se face prin intermediul studiilor pe cicluri (Ciclul
I-licenţă, Ciclul II- master, doctorat).
Specialitatea Drept formează specialişti în domeniul jurisprudenţei, oferind o viziune de ansamblu, cunoştinţe teoretice despre mecanismele funcţionării dreptului
şi abilităţi practice în aplicarea acestora. Programul de formare profesională iniţială
pentru Ciclul I este fundamentat de planul de învăţămînt, care cuprinde următoarele
componente: a) Discipline care dezvoltă competenţe generale instrumentale, interpersonale şi sistemice prin studierea disciplinelor socioumanistice, codificate prin G şi U
în planul de învăţămînt: Istoria dreptului românesc; Filosofia dreptului; Tehnologii
informaţionale de comunicaţie; Limba străină; Cultura fizică etc. Discipline care asigură pregătirea teoretică fundamentală, codificate prin F: Teoria generală a dreptului,
Drept privat roman, Drept civil, Drept penal, Drept procesual penal, Drept procesual
civil, Drept constituţional; b) Discipline care asigură pregătirea de specialitate, codificare prin S: Drept administrativ, Drept internaţional public, Drept vamal, Drept
internaţional privat, Dreptul afacerilor, Drept fiscal, Criminalistica, Criminologia,
Dreptul comerţului internaţional, Dreptul proprietăţii intelectuale, Dreptul muncii
etc.
Studiile superioare de master, Ciclul II, sînt organizate prin programe de masterde 90 şi 120 credite, care presupun specializarea în diferite sfere ale jurisprudenţei şicare sînt adaptate cerinţelor pieţei muncii.

2641.2. Caracteristici-cheie:
NivelulDuratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces

Licenţă (ciclul I)
4 ani/5 ani

Master (ciclul II)
1,5 ani/2 ani

Doctorat (ciclul III)
3 ani/4 ani

240 credite

90/120 credite(pentru
alte specialităţi cu
lecenţa 180 credite)Învăţămînt de zi

180 crediteÎnvăţămînt de zi;
cu frecvenţă redusă
Diplomă de BAC
Diplomă de studii
medii de specialitate
Diplomă de studii
superioare de licenţă
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar

Precondiţii

Stagii depractică

Cu titlul obligatoriu(20 credite)

Diplomă de licenţă
Diplomă echivalentă
Diplomă de master
Diplomă de studii
superioare de licenţă
–– Realizarea
finalităţilor
Ciclului I destudii în domeniulde formare
profesională 381;
diplomă de licenţă
în alt domeniu
de formare
profesională. În
cazul masterelorde profesionalizare
nu este necesar
un prerechizit. Încazul masterelorde cercetare
este necesar un
prerechizit de30 credite.
–– Susţinerea
examenului deadmitere.
Cu titlul obligatoriu(10 credite)265Învăţămînt de zi;
cu frecvenţă redusă
Diplomă de master
Diplomă echivalentă
Dplomă de studii
superioare de licenţă–– Deţinerea diplomei
de master sau delicenţă cu media
generală nu maimică de 8,0 şi
nota la examenulde specialitate nu
mai mică de 9,0(inclusiv deţinătorii
diplomelor eliberatepînă în anul 1995).
–– Susţinerea
examenului deadmitere.

Nu se realizează

••Reguli deexaminare şi
evaluare•Evaluarea iniţială
– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sînt obligatorii;
Evaluarea
curentă-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;
Metodologia
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe.

Examen de licenţă:1. un examen
la disciplina
Modalitate
fundamentală.
de evaluare 2. un examen la
finală
disciplina despecialitate
3. susţinerea tezei delicenţă
diplomă de licenţă în
Certificare
drept
Titlu acordat licenţiat în drept• A aplica pentru
programe demaster;Drepturi• A aplica pentru
pentruprograme deabsolvenţi
formare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Organ
Ministerul Educaţiei
responsabil ANACIP
deautorizarea
programelor•

Evaluarea iniţială
– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sînt obligatorii;• Evaluarea curentăformativă serealizează prinseminare,•laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;• Metodologia
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe formate
preponderent prinlucru individual.
Susţinerea tezei demaster•diplomă de master în
dreptmaster în drept• A aplica pentru
programe dedoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

diplomă de doctor în
drept
doctor în drept• A aplica pentru
programe
postdoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
ANACIP

266••

Evaluarea este
centrată pe
produsele cercetării;Evaluarea
curentă-formativă
se realizează
prin susţinerea
referatelorştiinţifice, a
rapoartelor anuale,a examenelor din
cadrul programuluide doctorat;
Evaluarea finală
se realizează prinsusţinerea tezei dedoctor.

Susţinerea tezei dedoctor2.

Titluri (calificări) şi ocupaţii

2.1. Descrierea calificării

Ciclul

Ciclul I –Studiisuperioarede licenţă

Ciclul II –Studiisuperioarede masterTitlul acordat/Competenţe specifice

Licenţiat în drept
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Cunoştinţe avansate în domeniul deptului care implică
înţelegerea critică a teoriilor şi principiilor carcteristicediverselor ramuri ale dreptului;• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie,necesare pentru a rezolva probleme complexe şi
imprevizibile în domeniul dreptului;• Gestionarea de activităţi sau proiecte tehnice sau
profesionale complexe, prin asumarea responsabilităţii
pentru luarea deciziilor în situaţii de muncă sau destudiu imprevizibile, caracteristice domeniului dreptului;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea
dezvoltării profesionale a indivizilor şi grupurilor,dintoate sferele jurisprudenţei.
Master în drept
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7• Cunoştinţe foarte specializate, unele dintre ele situînduse în avangarda nivelului de cunoştinţe dintr-un
domeniu de muncă sau de studiu, ca bază a unei gîndiri
şi/sau cercetări originale,caracteristice domeniului
dreptului;• Conştientizare critică a cunoştinţelor din domeniul
dreptului şi a cunoştinţelor aflate la graniţa dintre
diferite domenii;• Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor în
materie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru dezvoltarea
de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru integrareacunoştinţelor din sfera jurisprudenţei;• Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă sau destudiu care sînt complexe, imprevizibile şi necesită noi
abordări strategice;• Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile juridice şi/sau pentru revizuirea
performanţei strategice a echipelor.

267

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework
(EQF)

6

7

Doctor în drept
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8• Cunoştinţe la cel mai avansat nivel în domeniul
dreptului şi cunoştinţe aflate la graniţa dintre diferite
domenii;• Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
Ciclul II –inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară pentru
Studiirezolvarea problemelor critice de cercetare şi/sau
superioare
inovaţie şi pentru extinderea şi redefinirea cunoştinţelor
existente sau a practicilor profesionale din sfera
de doctorat
dreptului;• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională şi aunui angajament susţinut pentru dezvoltarea de noi idei
sau procese aflate în avangarda unei situaţii de muncă
sau de studiu din sfera dreptului, inclusiv cercetarea.

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii domeniului dat(nomenclatorul profesiilor /clasificatorul ocupaţiilor) pe cicluri
Nivelulcalificării

Specialitatea

Studiisuperioare
Ciclul I Licenţă

Drept

Programe de master(90 credite și 120 credite)în:
1. Drept penal
2. Drept procesual penalStudii3. Drept civil
superioare 4. Drept procesual civil
Ciclul II - 5. Drept constituțional
Master
6. Dreptul muncii
7. Drept internaţional
8. Drept vamal

Ocupaţii tipice–– jurist;–– grefier;–– inspector fiscal de stat;–– inspector vamal;–– jurisconsult;–– ofiţer de urmărire penală ;–– expert judiciar;–– registrator;

Nivelulcalificării

Ocupaţii tipice–– judecător –asistent al Curţii
Constituţionale;–– procuror;–– avocat;–– avocat parlamentar;–– notar;–– registrator;–– executor judecătoresc.

268

8

Studii
superioare
Ciclul III Doctorat

Drept–– pedagog în cadrul instanţelor de judecată ;–– mediator;–– consilier de probaţiune;–– asistent social;–– manager în instituţii de statşi neguvernamentale;–– coordonator de proiecte;–– specialist resurse umane;–– specialist în autorităţile publice centrale(Ministere, departamente, agenţii
de stat, agenţii naţionale, Camera deComerţ şi Industrie, Comisia Naţională
a Pieţei Financiare etc.) şi locale;–– pedagogi în instituţiile deînvăţămînt cu profil nejuridic;–– diferite categorii de specialişti în
cadrul persoanelor juridice dedrept privat(societăţi comerciale,organizaţii necomerciale).
–– cadru didactic în învăţămîntul superior(lector universitar; conferenţiar
universitar; profesor universitar)–– cercetător ştiinţific;–– formator Institutul Naţional al Justiţiei.

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
În societatea contemporană, cunoştinţele şi abilităţile dezvoltate de unităţile decurs provenite din domeniul de formare profesională Drept sînt vitale. Disciplina
Bazele dreptului are scopul să dezvolte competenţe generale, instrumentale şi sistemice proprii Ciclului I şi deschide perspectiva pentru formarea competenţelor specifice pentru anumite domenii. Astfel, în domeniul Asistenţă Socială, se predau următoarele discipline fundamentale şi de specialitate: devianţa şi controlul social; dreptul
familiei şi al copilului; legislaţia muncii şi protecţiei sociale. În domeniul Sociologie
este studiată sociologia juridică. În domeniul Jurnalism şi Ştiinţe ale comunicării sepredau următoarele discipline fundamentale şi de specialitate avînd conexiune cu
domeniul dreptului: dreptul umanitar internaţional şi mass-media; legislaţia massmedia; deontologia jurnalistului şi etica jurnalistului. În domeniul Ştiinţelor Politice se predau următoarele discipline fundamentale şi de specialitate: introducerea înteoria dreptului; dreptul muncii şi asigurării sociale; dreptul administrativ; dreptul
penal; dreptul constituţional; dreptul internaţional privat; dreptul proprietăţii intelectuale; sistemul organelor de drept în Republica Moldova; dreptul administraţiei
locale; drepturile şi libertăţile omului; dreptul organizaţiilor internaţionale; dreptul
bancar; dreptul comercial; dreptul funciar şi ecologic; dreptul familiei; dreptul fiscal;
dreptul comercial internaţional; dreptul comunitar; dreptul vamal. În domeniile Inginerie şi managementul calităţii, Administraţie publică, Educaţie civică este studiată
disciplina dreptul muncii. În domeniul Psihologie şi cel de Ştiinţe ale educaţiei este
predată Psihologia juridică.
269

Absolvenţii tuturor domeniilor au nevoie de cunoaşterea dreptului muncii, dreptului asistenţei sociale, dreptului proprietăţii intelectuale, etc.

3.
Finalităţi de studiu şi competenţe – descriptori denivel pe cicluri
3.1. Descrierea finalităţilor de studii şi a competenţelor
Ciclul I –Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale:1.

aplicarea tehnicilor de relaţionare în grup şi de muncă eficientă în echipă, cu
asumarea de roluri diverse;îndeplinirea la termen, riguroasă şi responsabilă, în condiţii de eficienţă
şi eficacitate, a sarcinilor profesionale, cu respectarea principiilor eticii
activităţii ştiinţifice, aplicarea riguroasă a regulilor de citare şi respingerea
plagiatului;căutarea, identificarea şi utilizarea unor metode şi tehnici eficiente deînvăţare; conştientizarea motivaţiilor extrinseci şi intrinseci ale învăţării
continue
utilizarea eficientă a resurselor de comunicare şi a surselor de informare,asurselor de formare profesională asistată, atît în limba română, cît şi într-olimbă de circulaţie internaţională.

2.

3.
4.

•

Competenţe specifice:1.
2.

clasificarea problemele juridice în funcţie de ramurile dreptului;
utilizarea metodelor specifice domeniului în culegerea datelor şi informaţiilor
referitoare la o problemă concretă de drept;
3. aplicarea tehnicilor şi instrumentelor specifice din domeniul juridic îninterpretarea actelor normative şi soluţionarea unor probleme de ordin
practic;
4. interpretarea şi aplicarea principiilor generale de drept şi a sistemului
juridic;
5. exprimarea viziunilor proprii faţă de coliziuni sau reglementări de drept;
6. aplicarea legislaţiei RM, europene şi internaţionale şi a celorlalte instrumente
juridice în activitatea profesională;7. utilizarea unei game variate de tehnici în vederea enunţării soluţiilor
interpretative ale actelor normative;
8. elaborarea judecăţilor bazate pe cunoaşterea problemelor de drept;
9. analiza cadrului legal naţional şi propunerea soluţiilor pentru ajustarea
acestuia cu cel internaţional;
10. identificarea lacunelor şi problemelor/contradicţiilor în legislaţia naţională
şi formularea iniţiativelor în vederea perfecţionării cadrului legal existent.

270

3.2. Corelaţia „Finalităţi de studiu şi competenţe – curriculum”
Ciclul I (Licenţă)
Unitatea decurs(modul)/
Finalităţi de studiu
Drept privat roman
Teoria generală adreptului

Drept constituţional
Drept civil, partea
generală

Drept administrativ
Drept civil (drepturi
reale)
Dreptul penal. Partea
generală (I)Dreptul muncii
Dreptul internaţional
publicDrept contravenţional
Drept civil (teoria
generală a obligaţiilor)
Drept penal. Partea
generală (II)Dreptul familiei şiprotecţiei sociale
Drept vamal
Drept civil. Contracte.
Drept penal. Partea
specială (I)Drept procesual penal(partea generală)Drept procesual civil(partea generală)Drept financiar
Drept civil.
Răspunderea delictuală
şi succesiuni.
Drept penal. Partea
specială ( II)Drept procesual penal(partea specială)Drept procesual civil(partea specială)Drept fiscal

Cod C 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15
F.

5 +

F.

6 +

F.

6

F.

6 + +

+ + +

F.

5 + +

+

F.

5 + +

+ + +

+ +

+ +

F.

5 + +

+ + +

+ +

+ +

S.

6 + + + +

S.

6 + +

+ +

+

S.

4 + +

+ +

+

F.

6 + +

+ + +

+ + +

F.

6 + +

+ +

+ + +

S.

5 +

S.
F.

4 + +
5 + +

+ + +

+ + +

+ +
+ +

F.

5 + +

+ + +

+ + +

+ +

F.

5 + +

+ + +

+ + +

+ +

F.

5 + +

+ + +

+ + +

+ +

S.

4 +

F.

5 + +

F.

+

+ +

+

+

+ + + +

+ +

+ +

+

+ +

+ + +

+ + +

+

+

+

+

+

+
+

+

+

+ +
+ +

+ +

+

+

+

+ +

+

+

+

+ +

5 + +

+

+

+

+ +

F.

5 + +

+

+

+

+ +

F.

5 + +

+

+

+

+ +

+

S.

5 +

+

+ +

+

+

271

+

+

+

+

Drept internaţional
privatDreptul afacerilor

Criminalistica

Criminologia
Dreptul ecologic/
funciar
Dreptul comerţului
internaţional
Dreptul proprietăţii
intelectuale
Deontologia juridică

S.

6 + +

+

S.

6 + +

+ +
+ +
+ +

S.
S.

6
4

S.

5 +

S.

2 +

S.

S.

+

+ +

+
+
+
+

+

+

+

+ +
+ + +
+ + +

+ +

+

3 + +

+ +

+ +

2

+ +

+ +

+

+

+

+ +
+

+ +
+ +

3.3. Descrierea finalităţilor de studii şi a competenţelor
Ciclul II –Studii superioare de master• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.

cunoaşterea şi înţelegerea noţiunilor, conceptelor, teoriilor din domeniul
jurisprudenţei, care să asigure o abordare originală în dezvoltarea sau
aplicarea lor în contextul cercetării.
aplicarea cunoştinţelor, metodologiilor şi procedeelor în activitatea practică
şi cercetarea ştiinţifică;elaborarea judecăţilor pe baza informaţiilor incomplete şi a cadrului
legislativ limitat şi demonstrarea inovaţiei în contextul de muncă şi de studii
imprevizibile;
perfecţionarea abilităţilor de comunicare în dependenţă de schimbările dindomeniul dreptului;luarea motivată a deciziilor juridice;
exprimarea scrisă şi orală, în limba română şi una sau mai multe limbi decirculaţie internaţională folosind terminologia juridică;elaborarea proiectelor de studiu independent şi de activitate profesională
autonomă în domeniul dreptului;• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Drept penal

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.

cunoaşterea şi înţelegerea noţiunilor, conceptelor, teoriilor şi situaţiilor decoliziune şi carenţă ale domeniului dreptului penal;
utilizarea celor mai avansate şi recente elaborări şi interpretări ale raporturilor
şi normelor de drept penal;
demonstrarea capacităţilor de analiză şi sinteză ale informaţiei achiziţionate ;elaborarea soluţiilor pentru problemele de drept penal prin utilizarea noilorcunoştinţe;identificarea problemelor de cercetare în domeniul dreptului penal;
utilizarea modalităţilor eficiente de formare a conştiinţei şi a culturii juridice
a comunităţii;interpretarea normelor de drept penal;
272

8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.

proiectarea activităţii practice autonome în domeniul dreptului penal;
adaptarea experienţei sistemelor de drept de peste hotare la condiţiile
mediului intern de funcţionare;
prognozarea evoluţiei dreptului penal în contextul dezvoltării economice,politice, sociale, culturale a societăţii;demonstrarea inovaţiei în contextul de muncă şi de studii imprevizibile;elaborarea judecăţilor pe baza informaţiilor incomplete şi a cadrului legislativ
limitat;perfecţionarea abilităţilor de comunicare în dependenţă de schimbările dindomeniul dreptului penal;acţionarea în vederea îmbunătăţirii calităţii normelor de drept penal şi arelaţiilor interpersonale;
determinarea lacunelor în dreptul penal şi formularea iniţiativelor în vederea
adoptării noilor norme de drept penal.

Descrierea finalităţilor de studii şi a competenţelor
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Drept procesual penal
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.

cunoaşterea situaţiilor de coliziune şi carenţă ale domeniului dreptului deprocedură penală;utilizarea celor mai avansate şi recente elaborări şi interpretări din domeniul
criminalisticii;
demonstrarea capacităţilor de analiză şi sinteză ale informaţiei achiziţionate
din domeniul dreptului de procedură penală şi criminalistică;elaborarea soluţiilor pentru problemele de drept de procedură penală prinutilizarea noilor cunoştinţe;identificarea problemelor de cercetare în domeniul dreptului de procedură
penală si al criminalisticii;
utilizarea modalităţilor eficiente de formare a conştiinţei şi a culturii juridice
a comunităţii;interpretarea normelor de drept de procedură penală;proiectarea de activităţi practice autonome în domeniul dreptului deprocedură penală şi cel al criminalisticii;
adaptarea experienţei sistemelor de drept de peste hotare la condiţiile
mediului intern de funcţionare;
prognozarea evoluţiei dreptului de procedură penală şi a criminalisticii încontextul dezvoltării economice, politice, sociale, culturale a societăţii;demonstrarea inovaţiei în contextul de muncă şi de studii imprevizibile;elaborarea judecăţilor pe baza informaţiilor incomplete şi a cadrului legislativ
limitat din domeniul dreptului de procedură penală;perfecţionarea abilităţilor de comunicare în dependenţă de schimbările dindomeniul dreptului de procedură penală;acţionarea în vederea îmbunătăţirii calităţii normelor de drept de procedură
penală şi a relaţiilor interpersonale;
determinarea lacunelor şi formularea iniţiativelor în vederea adoptării noilor
norme de drept de procedură penală.
273

Descrierea finalităţilor de studii şi a competenţelor
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Drept civil
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.

cunoaşterea situaţiilor de coliziune şi carenţă ale domeniului dreptului civil;
utilizarea celor mai avansate şi recente elaborări şi interpretări ale raporturilor
şi normelor de drept civil ;demonstrarea capacităţilor de analiză şi sinteză ale informaţiei achiziţionate
în domeniul dreptului civil;
elaborarea soluţiilor pentru problemele de drept civil prin utilizarea noilorcunoştinţe;identificarea problemelor de cercetare în domeniul dreptului civil;
utilizarea modalităţilor eficiente de formare a conştiinţei şi a culturii juridice
a comunităţii;interpretarea normelor de drept civil;
proiectarea activităţii practice autonome în domeniul dreptului civil;
adaptarea experienţei sistemelor de drept de peste hotare la condiţiile
mediului intern de funcţionare;
prognozarea evoluţiei dreptultui civil ca ramură de drept şi ca ştiinţă în
contextul dezvoltării economice, politice, sociale, culturale a societăţii;demonstrarea inovaţiei în contextul de muncă şi de studii imprevizibile;elaborarea judecăţilor pe baza informaţiilor incomplete şi a cadrului legislativ
limitat;perfecţionarea abilităţilor de comunicare în dependenţă de schimbările dindomeniul dreptului civil;acţionarea în vederea îmbunătăţirii calităţii normelor de drept civil şi arelaţiilor interpersonale;
determinarea lacunelor în drept şi formularea iniţiativelor în vederea
adoptării noilor norme de drept civil.

Descrierea finalităţilor de studii şi a competenţelor
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Drept procesual civil
1.
2.
3.
4.
5.
6.

cunoaşterea situaţiilor de coliziune şi carenţă ale domeniului dreptului deprocedură civilă
utilizarea celor mai avansate şi recente elaborări şi interpretări ale raporturilor
şi normelor de drept de procedură civilă;demonstrarea capacităţilor de analiză şi sinteză ale informaţiei achiziţionate ;elaborarea soluţiilor pentru problemele de drept de procedură civilă prinutilizarea noilor cunoştinţe;identificarea problemelor de cercetare în domeniul procedurilor judiciare
civile;utilizarea modalităţilor eficiente de formare a conştiinţei şi a culturii juridice
a comunităţii;
274

7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.

interpretarea normelor de drept de procedură civilă;proiectarea de activităţi practice autonome în domeniul procedurilor
judiciare civile;
adaptarea experienţei sistemelor de drept de peste hotare la condiţiile
mediului intern de funcţionare;
prognozarea evoluţiei dreptului de procedură civilă în contextul dezvoltării
economice, politice, sociale, culturale a societăţii;demonstrarea inovaţiei în contextul de muncă şi de studii imprevizibile;elaborarea judecăţilor pe baza informaţiilor incomplete şi a cadrului legislativ
limitat;perfecţionarea abilităţilor de comunicare în dependenţă de schimbările dindomeniul dreptului de procedură civilă;acţionarea în vederea îmbunătăţirii calităţii normelor de drept de procedură
civilă şi a relaţiilor interpersonale;
determinarea lacunelor în drept şi formularea iniţiativelor în vederea
adoptării noilor norme de drept de procedură civilă.

Descrierea finalităţilor de studii şi a competenţelor
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Drept constituțional
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.

cunoaşterea situaţiilor de coliziune şi carenţă ale domeniului dreptului
constituțional;
utilizarea celor mai avansate şi recente elaborări şi interpretări ale raporturilor
şi normelor de drept constituțional;
demonstrarea capacităţilor de analiză şi sinteză ale informaţiei achiziţionate ;elaborarea soluţiilor pentru problemele de drept constituțional prin utilizarea
noilor cunoştinţe;identificarea problemelor de cercetare în domeniul dreptului constituțional;
utilizarea modalităţilor eficiente de formare a conştiinţei şi a culturii juridice
a comunităţii;interpretarea normelor de drept constituțional;
proiectarea activităţi practice autonome în domeniul dreptului constituțional;
adaptarea experienţei sistemelor de drept de peste hotare la condiţiile
mediului intern de funcţionare;
prognozarea evoluţiei instituţiilor de drept constituțional în contextul
dezvoltării economice, politice, sociale, culturale a societăţii;demonstrarea inovaţiei în contextul de muncă şi de studii imprevizibile;elaborarea judecăţilor pe baza informaţiilor incomplete şi a cadrului legislativ
limitat;perfecţionarea abilităţilor de comunicare în dependenţă de schimbările dindomeniul dreptului constituțional;acţionarea în vederea îmbunătăţirii calităţii normelor de drept public şi arelaţiilor interpersonale;
formularea iniţiativelor în vederea adoptării noilor norme de drept public.
275

Descrierea finalităţilor de studii şi a competenţelor
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Dreptul muncii
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.

cunoaşterea fundamentală a normelor şi instituţiilor din domeniul dreptului
muncii;utilizarea celor mai recente elaborări şi interpretări ale raporturilor şi
normelor din domeniul dreptului muncii;
demonstrarea capacităţilor de analiză şi sinteză ale informaţiei achiziţionate ;elaborarea soluţiilor pentru problemele de dreptul muncii prin utilizarea
noilor cunoştinţe;identificarea problemelor de cercetare în domeniul dreptului muncii;
utilizarea modalităţilor eficiente de formare a conştiinţei şi a culturii juridice
a comunităţii;interpretarea normelor de dreptul muncii ;proiectarea de activităţi practice autonome în domeniul dreptului muncii;
adaptarea experienţei sistemelor de drept de peste hotare la condiţiile
mediului intern de funcţionare;
prognozarea evoluţiei jurisprudenţei în contextul dezvoltării economice,politice, sociale, culturale a societăţii;demonstrarea inovaţiei în contextul de muncă şi de studii imprevizibile;elaborarea judecăţilor pe baza informaţiilor incomplete şi a cadrului legislativ
limitat;perfecţionarea abilităţilor de comunicare în dependenţă de schimbările dindomeniul dreptului muncii;acţionarea în vederea îmbunătăţirii calităţii normelor de dreptul muncii şi arelaţiilor interpersonale;
determinarea lacunelor în drept şi formularea iniţiativelor în vederea
adoptării noilor norme de dreptul muncii .

Descrierea finalităţilor de studii şi a competenţelor
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Dreptul internaţional
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.

cunoaşterea situaţiilor de coliziune şi carenţă ale domeniului dreptuluiinternaţional;
utilizarea celor mai avansate şi recente elaborări şi interpretări ale normelor
şi instituţiilor de drept internaţional;
demonstrarea capacităţilor de analiză şi sinteză ale informaţiei achiziţionate ;elaborarea soluţiilor pentru problemele de drept internaţional prin utilizarea
noilor cunoştinţe;identificarea problemelor de cercetare în domeniul dreptului internaţional;
utilizarea modalităţilor eficiente de formare a conştiinţei şi a culturii juridice
a comunităţii;interpretarea normelor de drept internaţional;
276

8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.

proiectarea de activităţi practice autonome în domeniul dreptuluiinternaţional;
adaptarea experienţei sistemelor de drept de peste hotare la condiţiile
mediului intern de funcţionare;
prognozarea evoluţiei jurisprudenţei internaţionale în contextul dezvoltării
economice, politice, sociale, culturale a societăţii;demonstrarea inovaţiei în contextul de muncă şi de studii imprevizibile;elaborarea judecăţilor pe baza informaţiilor incomplete şi a cadrului legislativ
limitat;perfecţionarea abilităţilor de comunicare în dependenţă de schimbările dindomeniul dreptului internaţional;acţionarea în vederea îmbunătăţirii calităţii instituţiilor de drept internaţional;
determinarea lacunelor în drept şi formularea iniţiativelor în vederea
adoptării noilor norme de drept internaţional.

Descrierea finalităţilor de studii şi a competenţelor
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Drept şi activitate vamală
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.

cunoaşterea situaţiilor de coliziune şi carenţă ale domeniului dreptului şiactivităţii vamale;utilizarea celor mai avansate şi recente elaborări şi interpretări ale raporturilor
şi normelor de drept vamal;
demonstrarea capacităţilor de analiză şi sinteză ale informaţiei achiziţionate
în domeniul dreptului şi activităţii vamale;elaborarea soluţiilor pentru problemele de drept vamal prin utilizarea noilorcunoştinţe;identificarea problemelor de cercetare în domeniul dreptului şi activităţii
vamale;utilizarea modalităţilor eficiente de formare a conştiinţei şi a culturii juridice
a comunităţii;interpretarea normelor de drept vamal ;proiectarea de activităţi practice autonome în domeniul dreptului vamal;
adaptarea experienţei sistemelor de drept de peste hotare la condiţiile
mediului intern de funcţionare;
prognozarea evoluţiei dreptului şi activităţii vamale în contextul dezvoltării
economice, politice, sociale, culturale a societăţii;demonstrarea inovaţiei în contextul de muncă şi de studii imprevizibile;elaborarea judecăţilor pe baza informaţiilor incomplete şi a cadrului legislativ
limitat;perfecţionarea abilităţilor de comunicare în dependenţă de schimbările dindomeniul dreptului şi activităţii vamale;acţionarea în vederea îmbunătăţirii calităţii normelor de drept vamal şi arelaţiilor interpersonale;
determinarea lacunelor în domeniul activităţii vamale şi formulareainiţiativelor în vederea adoptării noilor norme de drept vamal .
277

Descrierea finalităţilor de studii şi a competenţelor Ciclul III, Doctorat• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.

realizarea independentă a cercetării ştiinţifice;demonstrarea aptitudinilor de creativitate;
comunicarea cu cercetători din alte domenii;
luarea deciziilor strategice într-un mediu complex;
elaborarea cercetărilor originale, care extind frontierele cunoaşterii prindezvoltarea de noi cunoştinţe substanţiale;
promovarea în context academic şi profesional a progresului tehnicoştiinţific în vederea noilor implementări juridice;gestionarea eficientă a resurselor materiale, umane şi financiare destinate
cercetării.
• Competenţe specifice:1.

utilizarea cunoştinţelor de specializare pentru a analiza critic, a evalua şi asintetiza noi idei în domeniul dreptului;
2. evaluarea jurisprudenţei naţionale şi internaţionale pe specializări de drept;
3. elaborarea strategiilor de colaborare între factorii implicaţi în realizarea
normelor de drept;
4. luarea deciziilor orientate spre perfecţionarea sistemului de drept existent;
5. analiza critică a noilor concepte din sistemul de drept naţional şi cel
internaţional;
6. aplicarea metodelor specifice de cercetare ştiinţifică;7. integrarea cunoştinţelor din domenii noi sau interdisciplinare pentru a
realiza diagnosticul problemelor din sfera jurisprudenţei;8. implementarea proiectelor care prezintă noutate ştiinţifică;9. elaborarea publicaţiilor ştiinţifice originale;
10. comunicarea rezultatelor cercetărilor, atît unui auditoriu de specialişti, cît şi
nespecialişti, într-un mod clar şi concis;
11. manifestarea respectării principiilor eticii ştiinţei în elaborarea lucrărilorştiinţifice;12. promovarea, în context profesional şi în afara lui, a celor mai noi realizări
ştiinţifice în domeniul dreptului.

3.1. Procesul de consultare cu persoanele şi instituţiile–cheie 		(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti; etc.)
Procesul de consultare cu angajatorul cuprinde următoarele direcţii:–– elaborarea şi perfecţionarea programelor de studii în concordanţă cu cerinţele
înaintate de angajator;–– încheierea acordurilor cu instituţii şi organizaţii din domeniul dreptului privindpregătirea specialiştilor cu indicarea cerinţelor faţă de abilităţile profesionale ale
studenţilor;278

–– încadrarea reprezentanţilor organelor de drept în evaluarea cunoştinţelor şi
abilităţilor absolvenţilor în timpul susţinerii examenelor şi a tezei de licenţă sau
master;–– coordonarea rezultatelor cercetărilor ştiinţifice cu instituţiile şi organizaţiile deprofil şi obţinerea avizelor;–– onlucrarea în vederea organizării stagiilor de practică la Studii superioare delicenţă, Ciclul I şi Studii superioare de master, Ciclul II.
Pentru a răspunde solicitărilor angajatorilor şi în general a pieţii muncii Planulde învăţămînt la specialitatea „Drept” a fost racordat cerinţelor Procesului de la
Bologna şi a fost elaborat ţinîndu-se cont de experienţa universităţilor de prestigiu
în domeniu din Europa şi SUA. În acelaşi timp, parteneriatul intern este foarte important.
La Studii superioare de licenţă, Ciclul I şi Studii superioare de master, Ciclul IIprocesul de consultare are loc în cadrul elaborării şi perfecţionării programelor destudii (forma expertizei), în cadrul organizării practicii de iniţiere, de specialitate şide licenţă (forma acordurilor corespunzătoare), în timpul susţinerii examenelor delicenţă şi a tezei de licenţă
(forma participativă) şi elaborarea unor programe de studii cu destinaţie specială
la solicitarea angajatorilor.
Pentru studiile de doctorat, consultant important devine Academia de Ştiinţe a
Moldovei, care elaborează Direcţiile strategice ale dezvoltării ştiinţei.

4.

Volumul de muncă

4.1 Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS 30 ore de lucru al studentului
240 credite, durata 4 ani
90 credite, durata 1,5 ani/120 credite, 2 ani
180 credite, durata studiilor constituie 3-4 ani

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul dat.
În anumite aspecte, domeniul dreptului este perceput/oferit la fel ca în alte ţări europene. Ne referim la învăţarea/predarea următoarelor discipline: dreptul penal comparat; dreptul internaţional public; dreptul internaţional privat; dreptul comerţului
internaţional; arbitrajul comercial internaţional; dreptul internaţional economic;
protecţia internaţională a drepturilor omului; mari sisteme de drept contemporanetc. Pe de altă parte, datorită specificului naţional al fiecărui sistem de drept dintr-o ţară sau alta, învăţarea/predarea celorlalte discipline juridice prezintă diferenţe
relevante. Aceasta se referă la: dreptul penal; dreptul procesual penal; dreptul civil;
dreptul procesual civil; dreptul muncii; dreptul funciar; dreptul bancar; dreptul constituţional; dreptul administrativ; dreptul vamal etc. Totodată chiar în cazul acestor
discipline, reglementarea raporturilor juridice cu elemente de extraneitate se supune
regulilor general acceptate ale dreptului internaţional privat. Este cazul dreptului ci279

vil, dreptului familiei, dreptului procesual civil etc. De asemenea, problemele asistenţei juridice internaţionale în diverse domenii (penal, civil, contravenţional etc.) sîntpercepute ţinîndu-se cont de particularităţile diferitor sisteme de drept. Cît priveşte
orientările mai noi, pe fondul unificării şi consolidării legislaţiei europene, se prefigurează tendinţa de studiere în ţările care aspiră să adere la Uniunea Europeană
(inclusiv Republica Moldova) a disciplinelor cu o pronunţată convergenţă general
europeană: dreptul penal european; dreptul vamal european; dreptul concurenţial
european; dreptul muncii european; dreptul economic european; dreptul Uniunii
Europene şi integrare europeană etc.

5.

Învăţarea, predarea şi evaluarea

Exigenţele procesului actual de învăţămînt cu necesitate implică şi modificări în
tehnicele de predare-învăţare-evaluare. Accentuarea gradului de implicare personală
şi autoperfecţionare permanentă atît a studentului, cît şi a profesorului, necesită orevizuire a strategiei de predare şi de evaluare.
Predarea se efectuează, preponderent, prin intermediului prelegerilor, care permit
expunerea şi explicarea conceptelor fundamentale şi operaţionale ale dreptului incluse în programele universitare. În procesul de studii la Studii superioare de licenţă, Ciclul I, se pune accent pe metode activ-participative în vederea sporirii potenţialului
intelectual al studenţilor prin angajarea unui efort personal pe parcursul instruirii şipregătirii lor pentru o activitate profesională activă şi creativă. În cadrul predării sîntîn mod special îmbinate următoarele metode cum ar fi : dezbaterea, studiul de caz,lucrul individual şi în grup, expunerea argumentată, rezumatul, analiza datelor statistice, analiza practicii judiciare. Prelegerile sînt susţinute de orele practice petrecutesub forma seminarelor şi orelor de laborator, orientate spre abilităţile de comunicareşi cele de lucru în grup, precum şi de lucrări practice, orientate spre studiul situaţiilor
tipice şi a activităţii organelor de drept.
Învăţarea se efectuează prin studierea surselor bibliografice obligatorii şi suplimentare prin îndeplinirea însărcinărilor individuale şi în grup, prin îndeplinirea lucrărilor scrise (referate,teze), prin colectarea, analiza şi sintetizarea datelor ce ţin deactivitatea instituţiilor de drept şi a unor situaţii din practica judiciară.
Înafara orelor teoretice şi practice obligatorii studenţii au şi ore de lucru individual, în care sînt ghidaţi de profesori prin intermediul consultaţiilor. În cadrul orelorde lucru individual studenţii pot lucra în biblioteci, laboratorul criminalistic, clinica
juridică, săli de calculator, cercuri ştiinţifice.
La Ciclul I se folosesc diverse metode de evaluare sumativă periodică: realizarea
studiilor de caz, proiectul, referatul, testul, soluţionarea speţelor practice, participarea la conferinţe ştiinţifice studenţeşti, elaborarea articolelor, elaborarea tezelor de an,
etc. Ponderea evaluării sumative periodice constituie 60% din nota finală.
Pentru evaluarea sumativă finală se folosesc teste bazate pe itemi ce conţin sarcini
pe trei nivele:cunoaştere şi înţelegere; aplicare; integrare. În afară de aceasta se ţinecont şi de rezultatele lucrului individual, rezultatele practicii de iniţiere, de specialitate şi de licenţă, de rezultatele obţinute la susţinerea tezei de licenţă.
La Ciclul II (Master) procesul de pregătire este mai complex, fiind efectuată trecerea de la transmitere de informaţie, de la cunoaştere şi înţelegere la comunicarea interactivă şi problematizată a conţinutului disciplinelor studiate. În cadrul Ciclului II
280

accentul se pune pe nivelul de aplicare a cunoştinţelor obţinute pe parcursul CicluluiI, aprofundarea într-un domeniul ştiinţific de specializare, perfecţionarea abilităţilor
practice. Pentru predare se aplică pe lîngă metodele tradiţionale şi metode ce permit
abordarea subiectelor la nivel interdisciplinar. Sînt utilizate astfel de metode cum arfi: lucrul individual şi în grup, asaltul de idei, discuţia, dezbaterea, studiul de caz, jocul pe roluri, participarea reprezentaţilor organelor de drept, atelierele de lucru. Este
acceptată şi susţinută participarea masteranzilor la cercetările ştiinţifice din cadrul
laboratoarelor ştiinţifice şi a proiectelor atît în cadrul instituţiilor de învăţămînt deorigine, cît şi din afara lor.
Cunoştinţele, competenţele şi aptitudinile la Ciclul II sînt evaluate prin examene,
rezultatele stagiului de practică şi susţinerea tezei de master.
În procesul de formare sînt utilizate următoarele tipuri de evaluare :1.

Evaluarea iniţială, se realizează la începutul cursului cu scopul stabilirii
nivelului de pregătire a masteranzilor pentru studierea în cadrul programuluide master. Se realizează prin intermediul conversaţiei şi testării.
Evaluarea formativă presupune verificări sistematice şi se efectuează prinurmătoarele activităţi: lucrări de control ( clasice sau în formă de test,
referate, proiecte, portofoliu, studii de caz, ect).
Evaluarea finală este mai complexă. Controlul gradului de însuşire a materiei
predate, în faza finală, se efectuează prin examene, care sînt desfăşurate în
conformitate cu Regulamentul cu privire la organizarea studiilor superioarede master, Ciclul II aprobat prin Hotărîrea Guvernului nr. 1455 din 24
decembrie 2007. Evaluarea generală se face prin ponderea rezultatelorobţinute la evaluările curente, lucru individual şi examen. Ponderea evaluării
sumative constituie 60% din nota finală.

2.
3.

Evaluarea finală la Ciclul II se realizează prin susţinerea stagiului de practică şi atezei de master, ce trebuie să reprezinte o lucrare originală, fundamentată ştiinţific,
care conţine rezultate teoretice şi practice.
La doctorat procesul de învăţare, predare şi evaluare este unul specific a cărui
finalitate este dezvoltarea cunoaşterii prin cercetare ştiinţifică, care se organizează
în scopul pregătirii cadrelor ştiinţifice necesare pentru asigurarea progresului tehnico-ştiinţific şi social-economic al ţării. Desfăşurarea doctoratului se efectuează în
conformitate cu Regulamentul privind organizarea şi desfăşurarea doctoratului şi
postdoctoratului adoptat prin Hotărîrea Guvernului nr. 173 din 18 februarie 2008.

6.

Sporirea calităţii

Asigurarea calităţii procesului de formare a specialiştilor de înaltă calificare în
domeniul dreptului este centrată pe dezvoltarea la studenţi şi masteranzi a competenţelor integrativ-profesionale.
În acest sens, de ex. asigurarea calităţii în cadrul facultăţii de drept a USM esteorientată pe cîteva direcţii importante:1.
2.

Calitatea procesului de învăţare –predare – evaluare;
Evaluarea randamentului academic;
281

3.
4.
5.
1.

Evaluarea cadrelor didactice;
Evaluarea suportului curricular;
Evaluarea colaborării naţionale şi internaţionale.
Calitatea procesului de învăţare –predare – evaluare este asigurată prin:a) organizarea procesului de elaborare a planurilor, curriculelor. Catedrele propun documentele normativ – reglatorii Comisiei de Asigurare a Calităţii,care după o evaluare complexă, sînt aprobate de către Consiliul Ştiinţific alfacultăţii. Pentru asigurarea procesului de învăţare care are drept finalitate
formarea specialistului în domeniul dreptului, Comisia de Asigurare a Calităţii monitorizează piaţa muncii prin organizarea unor seminare la careparticipă atît studenţi, cît şi lucrători practici, prin organizarea periodică aunor chestionare (sondaje) la care participă doar lucrători practici (de regulă, conducătorii ai organelor de drept sau a unor subdiviziuni a acestora) careîşi expun opinia referitor la necesităţile şi exigenţele pieţii muncii, referitor
la competenţele şi aptitudinile pe care trebuie să le posede specialistul dinorganul sau domeniul respectiv;b) întocmirea orarului lecţiilor în colaborare cu catedrele, după care este afişat;c) acordarea posibilităţii studenţilor de a-şi alege propriul traseu educaţional prindisciplinele opţionale propuse de catedre şi incluse în Planul de învăţămînt.
Această posibilitate este caracterizată şi prin transparenţă, deoarece fişele disciplinelor atît fundamentale, cît şi cele opţionale sînt plasate pe site-ul facultăţii.
2.

Evaluarea randamentului academic este o direcţie de activitate foarte
importantă întrucît exprimă esenţa studiilor superioare universitare.
În acest sens, elaborarea curriculelor noi (în locul programelor analitice), la fiecare din disciplinele învăţate/predate, este axată pe student sau masterand. Tocmai
asupra acestui obiectiv, au insistat Comisia de Asigurare a Calităţii şi catedrele despecialitate în cursul structurării, predării, monitorizării şi perfecţionării noilor programe de studii. De menţionat, că în elaborarea şi aprobarea programelor/planurilor
pentru specialitatea „Drept”, au participat practicienii de la Ministerul Justiţiei, Curtea Supremă de Justiţie, Procuratura Generală, Baroul Avocaţilor etc.
De asemenea, în vederea sporirii profesionalizării şi aplicativităţii procesului educaţional, s-a produs o schimbare în abordarea stagiilor de practică la care participă studenţii şi masteranzii. Astfel, aceştia sînt încadraţi în procesul realizării misiunii instituţiei
în care-şi desfăşoară activitatea practică. Această încadrare se desfăşoară prin dialogul„student (masterand) -practician”, dialog avînd ca pivot o relaţie de tip „feedback”.
Aceleaşi finalităţi – profesionalizarea continuă a procesului educaţional – îi este
dedicată elaborarea de proiecte/planuri didactice pentru prelegeri şi seminare. Înacest context, în faţa studenţilor şi masteranzilor sînt trasate obiective concrete, sîntrecomandate sursele bibliografice de referinţă, sînt punctate tezele principale, sîntabordate probleme care depăşesc cadrul curricular dar pot constitui sfera de interes
al unor studenţi sau masteranzi sînt formulate sarcini specifice la nivel de cunoaştere/comprehensiune, aplicare şi integrare. Scopul proiectelor/planurilor menţionate rezidă în: stabilirea performanţelor fiecărui student sau masterand, soluţionarea situaţiilor de problemă; luarea deciziilor în vederea eficientizării şi aprofundării pregătirii
profesionale.
282

Schimbările în metodica de evaluare a disciplinelor sînt menite să sporească calitatea activităţii profesionale continue. Evaluările semnificative periodice şi evaluarea
sumativă finală au drept finalitate ridicarea responsabilităţii şi valorificarea eficientă
a factorului uman. Datorită unui sistem predictibil şi transparent de evaluare a rezultatelor, precum şi datorită analizei minuţioase a carenţelor admise, se stăruie asupra
realizării unor relaţii „student-profesor” bazate pe atitudinea deschisă şi comportament empatic, asupra stabilirii unui parteneriat între toţi factorii procesului educaţional.
Activitatea în atelierele de lucru din cadrul conferinţelor ştiinţifico-practice, precum şi utilizarea rezultatelor practicii judiciare în elaborarea tezelor de licenţă şi atezelor de magistru, denotă tendinţa de stabilire a unei corelaţii durabile dintre rezultatele evaluării şi proiectarea activităţii profesionale;3.

Evaluarea cadrelor didactice se face periodic în timp ce fiecare cadru didactic
participă la concurs pentru suplinirea postului respectiv ( de regulă în lunanoiembrie a anului de studii) şi la fel de importantă este evaluarea cadrelor
didactice prin sondajul anual „ Profesorul în viziunea studentului” întreprinsde către Comisia de Asigurare a Calităţii a Facultăţii de Drept la finele anului
de studii. Rezultatele acestui sondaj sînt aduse la cunoştinţa şefilor de catedră
şi a Consiliului Ştiinţific al facultăţii, la care sînt făcute anumite generalizări,concluzii şi recomandări, în caz de necesitate;

4.

Evaluarea suportului curricular se efectuază prin evaluarea permanentă decătre Comisia de Asigurare a Calităţii a curriculelor disciplinelor predate la
Ciclul I (licenţă) şi Ciclul II (master), a proiectelor didactice utilizate de către
profesori în cadrul orelor teoretice şi practice, evaluarea diferitor suporturi
metodice (de exemplu, pentru întocmirea tezei de licenţă, master, etc.), a
articolelor ştiinţifice propuse spre publicare ş.a;5.

Activitatea de colaborare naţională şi internaţională a facultăţii este realizată
prin organizarea şi participarea la olimpiade ştiinţifice a studenţilor,
conferinţe naţionale şi internaţionale, concursuri naţionale şi internaţionale,proiecte etc.

283

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior
DOMENIUL GENERAL DE STUDIU

42. ȘTIINȚE ALE NATURIICADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

421 Biologie

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVACOORDONAREA PROIECTULUICoordonatori elaborare:
1. Bîrsan Ana, dr. conf. univ., șef departament
2. 2. Crivoi Aurelia, dr. hab., prof. universitar

1.
INTRODUCERE ÎN DOMENIUL DE FORMARE
PROFESIONALĂ
1.1. Descriere generală a domeniului
Domeniul de formare profesională 421. Biologie se încadrează în domeniul general 42. Ştiinţe ale naturii şi include următoarele specialităţi:1.1. Biologie;
1.2. Biologie moleculară;1.3. Bioinginerie aplicată.
Biologia contemporană abordează studiul viului cu metode şi concepte propriiştiinţelor naturii. Pregătirea în cadrul domeniului Biologie este menită să asigure integritatea ştiinţei, prin care viaţa este studiată multilateral, generînd o viziune teoretică şi practica amplă asupra proceselor biologice. Biologia, prin esenţa ei, asigură
apelul la cadrul interdisciplinar de pregătire.
Specialitatea Biologie – are drept scop formarea specialiştilor calificaţi cu o pregătire biologică de bază, largă şi modernă, completată de achiziţii practice profunde
pentru a oferi posibilitatea absolvenţilor de a se angaja în cîmpul muncii. Specificul
domeniului de formare constă în aplicabilitatea teoriilor şi realizărilor ştiinţifice îndomeniile biologiei contemporane şi economiei naţionale.
Specialitatea Biologie Moleculară - reprezintă o direcţie nouă, modernă menită
să formeze specialişti competenţi, cu o pregătire fundamentală, amplă şi complexă în
domeniul Biologiei Moleculare. Formarea specialiştilor in domeniul Biologiei Moleculare are ca scop asigurarea pieţei muncii cu cadre capabile de a transfera şi utilizacunoştinţele teoretice fundamentale în practica agricolă, tehnologică, medicală datorită obţinerii unor abilităţi de investigare a mecanismelor moleculare, de dirijarea proceselor vitale cu ajutorul tehnicilor speciale şi metodelor moderne, specialişti
competenţi să cerceteze fenomenele şi procesele la nivel macromolecular, molecularşi submolecular.
Specialitatea Bioinginerie aplicată – prevede pregătirea specialiştilor ce vor activa în unităţi de producţie şi instituţii de cercetare ştiinţifică în scopul implementării
realizărilor biologice în diverse domenii: agricultură, medicină, industrie etc.
Programul de formare profesională este fundamentat pe baza unui plan de învăţămînt, care cuprinde următoarele categorii de module: a) Module care asigură opregătire generală, menite să formeze competenţe sistemice, aplicabile atît în domeniul Biologiei, cît şi în diverse sfere ale vieţii sociale; b) Module care asigură pregătirea teoretică de specialitate, poziţionate în anii I şi II, care au ca obiectiv formareacompetenţelor specifice domeniului; c) Module cu caracter practic-operaţional şi deaplicabilitate curentă, distribuite în anii II şi III care vin să formeze competenţe ce ţinde aplicarea cunoştinţelor obţinute.
Absolvenţii ciclului I pot să-şi continue studiile la ciclul II de master, urmat dedoctorat sau să se încadreze în diverse structuri şi organizaţii ce ţin de specialităţile
respective. Deţinătorii titlului de licenţiat în domeniul dat pot activa în calitate de287

specialişti şi cercetători ştiinţifici stagiari în laboratoarele de cercetare şi de diagnoză
moleculară, cît şi în domeniul educaţional - profesor de biologie în gimnazii (în cazulurmării integrale a modulului psihopedagogic).
Programul de studiu la ciclul II (Master) include discipline fundamentale, opţionale şi la libera alegere, menite să formeze competenţe gnoseologice, de comunicare,analitice şi predictive, de cercetare, aplicabile atît în domeniul de formare a absolventului, cît şi în viaţa socială. Modulele fundamentale şi cele opţionale de la ciclul
II derivă din disciplinele de bază: Genetică, Biochimie, Fiziologie umană şi animală,Fiziologie vegetală, Microbiologie, fiind axate pe Biologie moleculară şi sînt selectate
astfel, încît să asigure pregătirea teoretică, de bază în specialitate, avînd ca obiectiv
formarea competenţelor specifice domeniului. Deţinătorii titlului de licenţiat în domeniul dat pot activa în calitate de specialişti şi cercetători ştiinţifici în laboratoarelede cercetare şi de diagnoză moleculară, cît şi în domeniul educaţional - profesor debiologie în gimnazii, licee, colegii, universităţi (în cazul urmării integrale a modulului psihopedagogic).
Obţinerea competenţelor este concepută prin două modalităţi: una obligatorie,
care vine să asigure pregătirea teoretică şi practică de specialitate şi alta opţională, determinată de libera alegere a studenţilor în funcţie de interesele specifice, în special,în domeniul educaţional.

1.2. Caracteristici-cheie:
NivelulDuratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces

Precondiţii

Stagii depractică

Licenţă (ciclul I)

Master (Ciclul II)

Doctorat

3 ani

2 ani

3 ani

180 credite

120 credite

180 crediteînvăţămînt de ziînvăţămînt de zi

diploma de BAC,
diplomă de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar

diploma de licenţă,diplomă echivalentă
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
superior (Ciclul I,
Licenţă – 180 credite);Susţinerea examenuluide admitere.

cu titlu obligatoriu 15- cu titlu obligatoriu 10
20 credite
credite288învăţămînt de zi;învăţămînt cu
frecvenţă redusă
diploma de master,
diplomă echivalentă
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
superior (Ciclul I,
Licenţă – 180 credite şi
Ciclul II, Master – 120
credite)Susţinerea examenuluide admitere.

••Reguli deexaminare şi
evaluare•Evaluarea iniţială
•– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sînt obligatorii;
Evaluarea•
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;
Metodologia•
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe.

Examen la disciplina
fundamentală
Modalitate de Examen la disciplina
evaluare finală de specialitateSusţinerea tezei delicenţă.
Certificare

Titlu acordat

Drepturipentruabsolvenţi
Organ
responsabil
pentruautorizarea
programelor

Evaluarea iniţială
•– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sînt obligatorii;•
Evaluarea
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;
Metodologia
evaluării finale•sumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe
formatepreponderent prinlucru individual.

Susţinerea tezei demaster

Diploma de licenţă înŞtiinţe ale Naturii

Diploma de master înŞtiinţe ale Naturii

Licenţiat în ştiinţe alenaturii–– a aplica pentru
programe demaster;–– a aplica pentru
programe deformare continuă;–– a se angaja încîmpul muncii.

Master în ştiinţe alenaturii–– a aplica pentru
programe dedoctorat;–– a aplica pentru
programe deformare continuă;–– a se angaja încîmpul muncii.

Ministerul EducaţieiANACIP

Ministerul EducaţieiANACIP

289

Evaluarea
este centrată
pe produsele
cercetării;Evaluarea
curentă-formativă
se realizează
prin susţinerea
referatelorştiinţifice, a
rapoartelor anuale,a examenelor din
cadrul programuluide doctorat;
Evaluarea finală
se realizează prinsusţinerea tezei dedoctor.

Susţinerea tezei dedoctor

Diploma de doctor
în Biologie în
conformitate cu
profilul ştiinţific şi
specialitatea
Doctor în biologie–– a aplica pentru
programe
postdoctorat;–– a aplica pentru
programe deformare continuă ;–– a se angaja încîmpul muncii.
ANACIP2.1. Descrierea calificării

CiclulTitlul acordat/Competenţe specifice

Licenţiat în Ştiinţe ale naturii
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:–– Cunoştinţe avansate în domeniul Ştiinţe ale naturii care
implică înţelegerea critică a teoriilor şi principiilor Biologiei;
Ciclul I – –– Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie,Studiinecesare pentru a rezolva probleme complexe
superioare
şi imprevizibile în domeniul Biologiei;
de licenţă –– Gestionarea de activităţi sau proiecte profesionale complexe,prin asumarea responsabilităţii la luarea deciziilor în situaţii
imprevizibile de muncă sau de studiu ce ţin de Biologie;–– Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea dezvoltării
profesionale a indivizilor şi grupurilor în domeniul Biologiei.
Master în Ştiinţe ale naturii
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7:–– Cunoştinţe avansate, profund specializate în
Biologie, necesare pentru realizarea unor cercetări
originale în domeniul de muncă sau de studiu;–– Conştientizare critică a cunoştinţelor interdisciplinare
Ciclul II –aplicabile în domeniul Biologiei;
Studii –– Abilităţi specializate de integrare a cunoştinţelor
superioare
din diferite domenii pentru rezolvarea
problemelor de cercetare şi inovare.
de master–– Gestionarea şi transformarea situaţiilor complexeşi imprevizibile de muncă prin noi abordări
strategice ce ţin de domeniul Biologiei;–– Asumarea responsabilităţii pentru reactualizareacunoştinţelor şi perfecţionarea practicilor profesionaleîn asigurarea performanţei strategice a echipelor.
Doctor în Biologie
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:–– Cunoştinţe interdisciplinare avansate
aplicabile în domeniul Biologiei;–– Abilităţi de sinteză şi evaluare necesare extinderii şi
Ciclulredefinirii cunoştinţelor existente sau a practicilor
III –profesionale din domeniul Biologiei;
Studii –– Abilităţi specializate necesare pentru rezolvarea
superioare
eficientă, creativă şi originală a problemelor
critice de cercetare şi inovare;dedoctorat –– Demonstrarea unui nivel ridicat de profesionalism, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională;–– Prezentarea unui angajament susţinut pentru
dezvoltarea de noi idei sau procese aflate înavangarda unei situaţii de muncă sau de studiu,
inclusiv de cercetare în domeniul Biologiei.
290

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework
(EQF)

6

7

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul dat:
Ciclul I - Licenţă
NivelulSpecialitatea

Biologie

Ciclul I -–Studiisuperioarede licenţă

Biologiemoleculară

Ocupaţii tipice20362. Biolog;
20447. Cercetător stagiar (în biologie);
20448. Cercetător stagiar (în bacteriologie şi
farmacologie);
20450. Cercetător stagiar (în învăţământ)
20252. Asistent universitar;
13900. Laborant-microbiolog;
13861. Laborant la analiza chimică;22844. Laborant cercetător (în biologie);
24069. Profesor de biologie în învăţământul secundar(gimnazial);
25762. Tehnician în bacteriologie
25764. Tehnician în biologie
25764. Tehnician în biochimie.
20362. Biolog;
20447. Cercetător stagiar (în biologie moleculară);20448. Cercetător stagiar (în bacteriologie şi
farmacologie);
20450. Cercetător stagiar (în învăţământ)
20252. Asistent universitar;
13900. Laborant-microbiolog;
22844. Laborant cercetător (biologie moleculară);24069. Profesor de biologie în învăţământul secundar(gimnazial);
25762. Tehnician în bacteriologie 25764. Tehnician în
biologie 25764. Tehnician în biochimie.

Ciclul II - MasterNivelulSpecialitatea

Ciclul II –StudiiBiologie umană şisuperioare animală
de masterOcupaţii tipice20362. Biolog;
20342. Bacteriolog;
20356. Biochimist;
20360. Biofizician;25996. Zoolog;
21453. Entofitopatolog;
21456. Entomolog;
21570. Fiziolog;
21740. Herpetolog;
21744. Hidrobiolog;
21788. Ihtiolog;
23886. Piscicultor;
22072. Inginer microbiolog;
23384. Micolog;
23387. Microbiolog;
291

20494. Colaborator ştiinţific/ cercetător (în biologie);
20496. Colaborator ştiinţific/cercetător (în bacteriologie
şi farmacologie);
20500. Colaborator ştiinţific (în învăţământ)
24069. Profesor de biologie în învăţământul secundar(gimnazial, liceal, profesional);
24472. Specialist în aparatele centrale ale ministerelor şi
departamentelor pe lângă Guvern
20362. Biolog;
20342. Bacteriolog;
20356. Biochimist;
20360. Biofizician;20361. Biotehnolog;
21453. Entofitopatolog;
21570. Fiziolog;
21744. Hidrobiolog;
22072. Inginer microbiolog;
23384. Micolog;
Biologie vegetală
23387. Microbiolog;
20494. Colaborator ştiinţific / cercetător (în biologie);
20496. Colaborator ştiinţific / cercetător (înStudiibacteriologie şi farmacologie);superioare
20500. Colaborator ştiinţific (în învăţământ)Ciclul II 24069. Profesor de biologie în învăţământul secundar
Master(gimnazial, liceal, profesional);
22864. Lector universitar;
24472. Specialist în aparatele centrale ale ministerelor şi
departamentelor pe lângă Guvern
20362. Biolog;
20342. Bacteriolog;
20356. Biochimist;
20360. Biofizician;203 61. Biotehnolog;
25996. Zoolog;
21453. Entofitopatolog;
21456. Entomolog;
Biologie moleculară 21490. Expert ecolog;
21570. Fiziolog;
21740. Herpetolog;
21744. Hidrobiolog;
21788. Ihtiolog;
21912. Inginer ecolog;
22072. Inginer microbiolog;
23384. Micolog;
23387. Microbiolog;

292

20494. Colaborator ştiinţific/ cercetător ( în biologie
moleculară);20496. Colaborator ştiinţific/cercetător (în bacteriologic
şi farmacologie);
20500. Colaborator ştiinţific (în învăţământ)
24069. Profesor de biologie în învăţământul secundar(gimnazial, liceal, profesional);
22864. Lector universitar;
24472. Specialist în aparatele centrale ale ministerelor şi
departamentelor pe lângă Guvern

Ciclul III - Doctorat
NivelulSpecialitatea
03.00.01 - Radiologie;
03.00.02 - Biofizică;03.00.03 - Biologie
moleculară;03.00.04 - Biochimie;
03.00.05 - Botanică;03.00.06 -Virusologie;
03.00.07 - Microbiologie;
03.00.08 -Zoologie;
03.00.09 -Entomologie;
03.00.11-Histologie,
citologie, biologia
Ciclul III –dezvoltării;Studii03.00.12-Fiziologie
superioare devegetală;doctorat
03.00.13-Fiziologia
omului şi animalelor;
03.00.15 -Genetică;03.00.16-Ecologie;
03.00.18 - Hidrobiologie,
ihtiologie;
03.00.19-Parazitologie,
helmintologie;
03.00.23 - Biotehnologie.
în conformitate cu
nomenclatorul CNAA din
2013

Ocupaţii tipice
20500. Colaborator ştiinţific în învățămînt;23122. Manager (în instituţii deînvăţământ);24496. Specialist principal (biologie);
22867. Lector superior universitar;
20612. Conferenţiar universitar;
24078. Profesor universitar.
25170. Şef laborator de cercetări ştiinţifice25164. Şef laborator (in diverse ramuri
biologice)24938. Şef direcţie (în agricultură,vânătoare, silviculturi, gospodăria piscicolă,medicină etc.);
25157. Şef laborator (în agricultură,vânătoare, silviculturi, gospodăria piscicolă,medicină etc.);
21040 Director (şef laborator/
departament);
21462 Director rezervaţie naturală;20986 Director Gradină Botanică;20988 Director Grădină Zoologică, etc.

293

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
Domeniul Biologie, prin specificul său interdisciplinar şi aplicativ poate contribui la formarea competenţelor în majoritatea domeniilor ştiinţelor reale şi a celor
umanistice. În cadrul Ştiinţelor naturii în domeniile Ştiinţe ale solului, Ecologie,
Silvicultură, Geografie sînt necesare cursuri speciale de Hidrobiologie, Entomologie, Ihtiologie, Fiziologia şi biochimia plantelor, Protecţia mediului, Ecofiziologie şiadaptabilitatea organismelor, Biotehnologii agricole, Genetica şi ameliorare plantelor
şi animalelor, Biologia solului, Biosecuritate, Sisteme de reglare la plante şi animale,
Bazele pedologiei şi fitotehniei cu statut de discipline de orientare spre specializare;în domeniul Geografie sînt necesare cursurile de Biogeografie, Landşaftologie (Peisajistică); în domeniul Chimie şi Fizică sînt necesare cursurile de Biochimie generală,Bioinformatică, Biofizică, Chimie ecologică, Biologie moleculară, Enzimologie, Farmaceutică cu statut de discipline de orientare spre specializare. Aceste discipline dindomeniul Biologiei ar contribui la formarea competenţelor transdisciplinare.
În cadrul Ştiinţelor umanistice în domeniile Relaţii internaţionale, Psihologie sîntnecesare cursuri speciale de Biologie generală, Biotehnologie, Biodiversitatea lumii
vii, Imunologie, Biosecuritate, Organisme modificate genetic cu statut de disciplinede orientare spre specializare; în domeniile Istorie, Ştiinţe politice, Jurnalism şi Ştiinţe ale comunicării sînt necesare cursurile de Biologie umană, Biosecuritate, Antropogeneza, Originea şi evoluţia lumii vegetale şi animale, Organisme modificate genetic,
Interrelaţii în lumea vie, Genetica populaţiilor şi protecţia genofondului, cu statut dediscipline de orientare spre specializare, care ar contribui la formarea competenţelor
transdisciplinare: formarea unei viziuni spaţiale asupra societăţii umane, a activităţilor economice, a proceselor şi fenomenelor sociale, abilitatea de a aborda sistemic şi
polivalent diverse probleme sociale, care ar facilita cunoaşterea şi înţelegerea diversităţii lumii vii.

3.
FINALITĂŢI DE STUDIU ŞI COMPETENŢE – DESCRIPTORIDE NIVEL PE CICLURI
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi competenţelor
Studii superioare, Ciclul I, Licenţă
• Competenţe generale
1.
2.
3.

Utilizarea unor tehnici eficiente clasice şi interactive de analiză, sinteză,memorare şi valorificare a informaţiei din domeniul biologiei în corelare cu
informaţia din alte domenii;
Comunicarea logică, coerentă, ştiinţific-argumentată a informaţiei biologicereferitor la mecanismele proceselor şi legitățile fenomenelor biologice înlimba de stat şi alte limbi în diverse medii social-economice;
Aplicarea tehnologiilor informaţionale în cercetarea proceselor şi
fenomenelor biologice;

294

4.
5.

6.

Colaborarea eficientă, tolerantă, respectuoasă cu semenii în cadrul grupului/echipei într-un context naţional şi internaţional;
Aplicarea cunoştinţelor teoretice din diferite domenii ale biologiei pentrusoluţionarea eficientă şi creativă a unor situaţii ce ţin de sănătatea proprieşi de mediul ambiant, în dependenţă de necesităţile practice proprii, ale
economiei naţionale, pentru îmbunătăţirea calităţii vieţii personale şi sociale;
Evaluarea riscurilor şi beneficiilor unor realizări ale biologiei moderne pentru
existenţa organismelor vii, activitatea practică, pentru mediul înconjurător şi
economia naţională.
• Competenţe specifice – la finalizarea ciclului I, licenţă specialitatea
BIOLOGIE:

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.
16.

Interpretarea teoriilor de bază ale biologiei şi ale disciplinelor înrudite;
Utilizarea teoriilor, principiilor, legităţilor biologice în explicarea
mecanismelor moleculare ale proceselor şi fenomenelor biologice;
Identificarea direcţiilor prioritare de cercetare în domeniul biologiei;
Analiza datelor experimentale proprii în concordanţă cu datele din literaturade specialitate;
Identificarea domeniilor de utilizare a cunoştinţelor şi datelor biologiei;
Argumentarea necesităţii investigaţiilor moleculare în domeniul biologiei ca
un sistem de ştiinţe preocupate de cercetarea complexă a mediului;Stabilirea interdependenţelor structură-funcţie, cauză-efect şi interpretarea
concepţiilor biologice în vederea realizării lucrărilor proprii;
Identificarea problemelor de cercetare ştiinţifică în domeniul biologiei;
Elaborarea proiectelor de cercetare în domeniul biologiei;
Aplicarea teoriilor studiate asupra unui sistem natural sau social;
Evaluarea critică a situaţiilor problemă, ce ţin de domeniul biologiei, în bazacunoştinţelor obţinute;Sinteza, analiza şi evaluarea datelor cantitative şi calitative, utilizînd
metodologia proprie biologiei;
Monitorizarea unor situaţii problemă cu ajutorul metodelor şi tehnicilor debiologie;
Cercetarea proceselor şi fenomenelor biologice cu ajutorul metodelor şi
tehnicilor de biologie moleculară;Comunicarea informaţiei, problemelor, datelor experimentale din domeniul
biologiei atît specialiştilor cît şi non-specialiştilor;
Utilizarea metodelor şi tehnicilor de memorare, sinteză, generalizare şi
comunicare a informaţiei din domeniul Biologiei.

295

Corelaţia „unitate de curs/finalităţi de studiu scontate” pentru Ciclul I,
Licenţă specialitatea BIOLOGIE
Finalităţi de studiu
Modulul/Finalităţile deCrediteCodstudiuECTS 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16
BotanicaF
11+ + + +
+ + + + +++ZoologiaF
11+ + + +
+ + + + +++ChimiaF
4++ + + +
+ + + +
+ +Tehnologii
informaţionale de
G
4
+ + +
+ + + + + + + + +comunicare
Limba străină
G
4
+
+ +
+ +
Ecologia şi protecţia
F
6+ + + + + + + + + + ++mediuluiBiochimia
S
4++ + + + + + + + + + + + + +Filozofia
U4+ +++ + + +
Fiziologia vegetală
F
6++ + + + + + + + + + ++Fiziologia umană
F
5++ + + + + + + + + + ++ +Biologia celulară şiS
5+ + + + + + + + + + + + + + +Histologie
BiofizicaS
5+ + + + + + + + + + + + + + + +Microbiologia
F
4++ + + + + + + + + + + + +Genetica şi bazeleF
4+ + + + + + + + + + + + + + + +ameliorării
BiotehnologiaS
5++ + + + + + + + + + + + +Fitopatologie şi
S
4
+ + +
+ + + + + + +entomologie
Sisteme şi mecanismede reglare şi adaptare aS5+ + + + + + + + + + + + + +organismelor vii
Biologia dezvoltării
individuale animale şiS
5+ + + +
+ + + + + + ++ +vegetale
Virusologia
S
3++ + + + + + + + + + + + +Genetica umană
S
5+ + + + + + + + + + + + + + + +ImunologiaS
2++ + + + ++ + + + + + +Competenţe specifice – la finalizarea ciclului I, licenţă specialitatea
BIOLOGIE MOLECULARĂ:
1.
2.
3.

Utilizarea metodelor şi tehnicilor de memorare, sinteză şi generalizare a
informaţiei în vederea explicării mecanismelor moleculare ale proceselor
biologice;Interpretarea teoriilor şi concepţiilor de bază ale biologiei moleculare şi ale
disciplinelor înrudite în vederea realizării lucrărilor proprii;
Identificarea problemelor şi direcţiilor prioritare de cercetare în domeniul
biologiei moleculare;
296

4.

Planificarea şi realizarea experimentelor în domeniul biologiei, bazate pe
cercetarea moleculară;5. Analiza datelor experimentale proprii în concordanţă cu datele din literaturade specialitate;
6. Identificarea domeniilor de utilizare a cunoştinţelor şi datelor biologiei
moleculare;
7. Argumentarea necesităţii investigaţiilor moleculare în domeniul biologiei ca
un sistem de ştiinţe preocupate de cercetarea complexă a mediului;
8. Aplicarea teoriilor studiate asupra unui sistem natural sau social;
9. Cercetarea şi monitorizarea proceselor şi fenomenelor biologice cu ajutorul
metodelor şi tehnicilor de biologie moleculară;10. Comunicarea informaţiei, problemelor, datelor experimentale din domeniul
biologiei moleculare atît specialiştilor, cît şi non-specialiştilor;
11. Evaluarea corectă şi soluţionarea creativă a situaţiilor problemă, ce ţin dedomeniul biologiei, în baza cunoştinţelor de biologie moleculară.

Corelaţia „unitate de curs/finalităţi de studiu scontate” pentru Ciclul I,
Licenţă, specialitatea BIOLOGIE MOLECULARĂ
Modulul/Finalităţile de studiu

Cod

Botanica
Zoologia
ChimiaTehnologii informaţionale decomunicare
Limba străină
Ecologia şi protecţia mediului
Biochimia
Fiziologia vegetală
Fiziologia umană
Biologia celulară şi Histologie
Biofizica
Microbiologia
Biologie moleculară
Genetica şi bazele ameliorării
Biotehnologia
Biosecuritatea
Enzimologia
Virusologia
Organisme modificate genetic
Genetica umană
Imunologia

F
FF

CrediteECTS 1
11
+
11
+
4
+

G

4

G
F
S
F
F
S
S
F
S
F
S
U
S
S
U
S
S

4
6
5
6
5
5
5
4
6
4
5
2
2
2
4
5
2
297

2
+
+
+

Finalităţi de studiu
3 4 5 6 7 8 9
+ +
+ + +
+ +
+ + +
+
+ +
+

10
+
+
+

11
+
+
+

+

+

+ +
+
+ + + +
+
+ + +
+ +
+ +
+
+ +
+
+
+ +
+
+
+
+
+ + +
+ +
+ + +
+ +
+ +
+ +
+ + +
+
+
+ +
+ +
+ +
+ + + + + +
+ +
+ +
+
+ +

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+ + +
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+

Studii superioare, ciclul II Master• Competente generale• Analiza, sinteza, interpretarea critică a informaţiei din domeniul Biologiei;• Utilizarea metodelor tradiţionale şi moderne de cercetare în domeniul Biologie;• Identificarea problemelor ce ţin de biodiversitatea lumii vii şi propunerea desoluţii pentru conservarea ei;• Argumentarea scopurilor, obiectivelor şi rezultatelor investigaţiilor proprii;• Explicarea mecanismelor moleculare şi
legităţilor fundamentale ale
proceselor şi fenomenelor biologice;• Valorificarea cunoştinţelor teoretice şi aplicarea diverselor metode decercetare la soluţionarea problemelor practice;• Aplicarea cunoştinţelor teoretice şi a unor procedee eficiente la studiul şi
dirijarea proceselor biologice, la soluţionarea eficientă şi creativă a problemelor
practice;• Proiectarea activităţii de cercetare şi realizarea eficientă a activităţii profesionaleîn domeniul biologiei şi cel educaţional;• Evaluarea rezultatelor obţinute în cadrul investigaţiilor biologice şipronosticarea posibilităţii utilizării acestora.
• Utilizarea metodelor şi tehnicilor de memorare, sinteză şi generalizare
a informaţiei, cât şifolosirea tehnologiilor contemporane în activitatea
profesională.
• Aplicarea diferitor modalităţi de autoinstruire şi autoperfecţionare în domeniul
profesional.
• Abilitatea de a lucra într-o echipă multidisciplinară în domeniul ştiinţelor
naturii.
• Competente specifice la finalizarea ciclului II, master în domeniul„Biologie umană şi animală”
1. Evidenţierea direcţiilor, tendinţelor principale de dezvoltare a biologiei
umane şi animale;
2. Dezvoltarea abilităţilor de cercetare în domeniul biologiei umane şi animale;
3. Selectarea metodelor eficiente de analiză a sistemelor funcţionale de reglareşi adaptare;
4. Aplicarea tehnicilor interactive de acumulare, reprezentare şi comunicare a
informaţiei referitoare la diverse sisteme de organe la om/animale şi afecţiuni
ale acestora;
5. Modelarea anumitor stări funcţionale ale organismului pe animalele
experimentale, analizând starea funcţională a lor;
6. Adaptarea cunoştinţelor teoretice şi practice la rezolvarea problemelor
fiziologiei umane şi animale
7. Investigarea mecanismelor funcţionării organismului sub influenţa
factorilor de mediu prin intermediul metodelor specifice studiate’
8. Implicarea în activităţi de menţinere a sănătăţii organismului şi animalelorîn diferite stări patologice.
298

9.
10.
11.
12.
13.

14.

Argumentarea logică a informaţiei pentru sensibilizarea opiniei publice învederea obţinerii rezultatului ştiinţific scontat
Aplicarea realizărilor ştiinţifice din domeniul biologiei umane şi animale şi
altor discipline înrudite în activitatea profesională
Propunerea modalităţilor de normalizare a stării funcţionale a organismuluiîn situaţii stresorice
Analiza indicilor biologici de apreciere a stărilor funcţionale a organismului
Rezolvarea situaţiilor-problemă din domeniul biologiei umane şi animale
în scopul menţinerii propriei sănătăţi şi a celor din jur în caz de: avitaminoze,
alimentarea neraţională a organismului, insuficienţa de iod, alcoolism,tabacismul, narcomanie etc
Pronosticarea efectelor economice şi sociale ale realizărilor Biologiei umaneşi animale în diverse domenii ale industriei.

• Competente specifice Ia finalizarea ciclului II, maşter în domeniul„Biologie vegetală”
1. Identificarea problemelor actuale ce ţin de domeniul Biologiei vegetale şi
aplicarea ideilor de soluţionare eficientă a acestora.
2. Identificarea, argumentarea şi utilizarea metodelor adecvate de cercetare aorganismelor vegetale şi a celor asociate acestora în concordanţă cu obiectivele
cercetării biologice;,
3. Aplicarea cunoştinţelor şi capacităţilor de înţelegere, de soluţionare a
problemelor atât în domeniul Biologiei vegetale, cât şi în împrejurări noi
sau necunoscute, în contexte înrudite sau multidisciplinare
4. Realizarea unor cercetări autonome în baza abilităţilor formate de analiză
şi sinteză a literaturii de specialitate, de selectare şi utilizare a metodelor decercetare, de colectare şi interpretare a datelor ştiinţifice
5. Investigarea mecanismelor funcţionării reglării activităţii organismelor vii (plante,
fungi, microorganisme) şi analiza complexă a viului în raport cu mediul de viaţă.
6. Evaluarea rezultatelor obţinute în cadrul investigaţiilor biologice din domeniul
Biologiei vegetale şi pronosticarea posibilităţii utilizării acestora.
7. Dirijarea proceselor şi fenomenelor biologice în scopul conservării
biodiversităţii, ameliorării organismelor vii, sănătăţii omului şi a mediului deviaţă.
8. Argumentarea logică a informaţiei din domeniul Biologiei pentru sensibilizarea
opiniei publice şi formarea conştiinţei sociale în vederea obţinerii rezultatului
scontat.
9. Evaluarea riscului şi gestionarea situaţiilor de criză în domeniul mediului cu
ajutorul realizărilor Biologiei plantelor, fungilor, microorganismelor etc.;
10. Abordarea sistemică a mediului natural şi social.
11. Aplicarea rezultatelor proprii şi ale realizărilor ştiinţifice din domeniul biologiei
moleculare, microbiologiei, biochimici, agrochimiei, geneticii în practica
agricolă, industrie alimentară, medicină, farmacologie etc. şi pronosticarea
efectelor economice şi sociale ale realizărilor din domeniul Biologiei.
12. Argumentarea propriilor opinii în luarea unei decizii profesionale.
299

• Competente specifice la finalizarea ciclului II, maşter în domeniul„Biologie moleculară”
1. Argumentarea utilizării unei anumite metode şi tehnici moleculare în studiul
fenomenelor biologice;
2. Realizarea proiectelor de cercetare ştiinţifică în domeniul Biologiei cu aplicarea
metodelor de Biologie moleculară, demonstrând un înalt grad de autonomie;
3. Stabilirea priorităţilor investigaţiilor moleculare în cercetările ştiinţificeinterdisciplinare;
4. Evidenţierea direcţiilor, tendinţelor principale de dezvoltare a biologiei
moderne;
5. Adaptarea realizărilor ştiinţifice din alte domenii la investigaţiile biologice;
6. Aplicarea realizărilor ştiinţifice din domeniul biologiei moleculare şi altor
discipline înrudite în activitatea profesională;7. Argumentarea logică a informaţiei din domeniul Biologiei moleculare pentru
sensibilizarea opiniei publice şi formarea conştiinţei sociale în vedereaobţinerii rezultatului ştiinţific scontat;
8. Evaluarea riscului şi gestionarea situaţiilor de criză în domeniul mediului
cu ajutorul realizărilor Biologiei moleculare în contextul abordării
sistemice a mediului natural şi social.
9. Ameliorarea organismelor vii, majorarea productivităţii plantelor şi
animalelor, ameliorarea calităţii mediului, conservarea biodiversităţii cu
ajutorul realizărilor Biologiei moleculare.
10. Pronosticarea efectelor economice şi sociale ca rezultat al utilizării realizărilor
din domeniul Biologiei moleculare.

DOCTORAT
Descrierea competenţelor
• Competenţe generale• Selectarea metodologiilor de cercetare, aplicarea cunoştinţelor teoreticeşi practice bazate pe principiile complexităţii şi interdisciplinarităţii în
investigarea ştiinţifică autonomă;• Utilizarea metodelor biologice, biofizice, biochimice, matematice pentru
dirijarea proceselor fundamentale ale naturii, soluţionarea eficientă şi creativă
a problemelor complexe legate de natura vie;
• Elaborarea şi implementarea proiectelor de cercetare ştiinţifică în domeniul
biologiei;• Gestionarea cunoştinţelor, mijloacelor tehnice şi financiare în cadrul
proiectelor de investigare ştiinţifică şi în activitatea profesională;• Pronosticarea efectelor economice şi sociale ale realizărilor proprii şi dindomeniul Biologiei.
• Competenţe specifice1.
2.

Identificarea principalelor direcţii de cercetare profesională;Interpretarea legităţilor, proceselor, fenomenelor biologice, teoriilor şiconcepţiilor din domeniul biologiei în vederea extinderii diapazonului decunoştinţe şi a practicilor profesionale;
300

3.

Selectarea, argumentarea şi aplicarea anumitor metode din diverse domeniiîn realizarea investigaţiilor ştiinţifice proprii;
4. Identificarea şi aplicarea realizărilor ştiinţifice din domeniul biologiei şi aştiinţelor înrudite în activitatea profesională;5. Selectarea şi utilizarea creativă a materialului biologic în cercetările ştiinţifice,elaborarea de noi metode şi tehnici necesare pentru studiul proceselor şi
fenomenelor naturale;
6. Evaluarea corectă a situaţiilor-problemă din domeniul biologiei şi propunerea
unor soluţii eficiente şi originale de rezolvare;
7. Dirijarea creativă, autonomă şi în echipă a proceselor biologice, prinabordarea sistemică şi complexă a fenomenelor naturii;
8. Comunicarea coerentă a informaţiilor, a problemelor şi soluţiilor referitor
la anumite situaţii de criză din domeniul mediului specialiştilor şi
nespecialiştilor;
9. Argumentarea logică şi ştiinţific-argumentată a deciziilor luate în diverse
situaţii ce ţin de activitatea profesională.
10. Pronosticarea efectelor şi a posibilităţii utilizării rezultatelor ştiinţifice
proprii pentru dezvoltarea durabilă a mediului.

3.2. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Biologia este unul dintre domeniile fundamentale, a cărei importanţă şi actualitate a sporit considerabil în perioada contemporană în statele dezvoltate ale lumii.
În acest sens, ştiinţa biologică din Republica Moldova se orientează la realizările recente din domeniu, iar planurile de învăţămînt pentru specialităţile Biologie şi Biologie moleculară sînt racordate cerinţelor procesului de la Bologna, fiind corelate cu
planurile similare din universităţi de prestigiu din Europa (România, Franţa, Belgia,
Italia). Pentru ca specialitatea să fie funcţională şi competitivă, specialiştii au determinat necesitatea şi deschiderea acesteia spre piaţa muncii. Din aceste considerente,
tradiţional, la elaborarea planurilor de studii se realizează consultanţă profesionistă
cu specialiştii instituţiilor de profil (Institutele Academiei de Ştiinţe a Moldovei: Institutul de Fiziologie şi Sanocreatologie, Institutul de Genetică, Fiziologie şi Protecţia
a Plantelor, Institutul de Microbiologie şi Biotehnologie, Institutul de Zoologie, Institutul (Grădina) de Botanică, Institutul de Cercetări Ştiinţifice - Centrul Mamei şi a
Copilului, Universitatea de Stat de Medicină şi Farmacie „N. Testemiţeanu”, Universitatea de Stat din Tiraspol, Universitatea Agrară de Stat din Moldova).
În scopul mobilităţii şi a transferului inovaţional în educaţie, la nivel de departament, se promovează iniţiativele constructive orientate spre îmbunătăţirea, perfecţionarea disciplinelor din planul de învăţămînt în funcţie de cerinţele pieţei muncii.
Procesul de consultare frecventă are loc în cadrul departamentului de specialitate şi
vizează elaborarea şi perfecţionarea programelor de studii, practicilor de specialitate
şi de licenţă în baza cărora sînt înaintate propuneri de optimizare a planului de studii. Actualmente procesul educaţional universitar este centrat pe colaborarea dintre
student şi profesor, de aceea studen’ii sunt implica’i activ în managementul calităţii
301

studiilor, inclusiv şi în discutarea conţinutului planului de învăţămînt. Funcţionalitatea studiilor este sporită prin introducerea de noi discipline, inclusiv în categoria
celor opţionale sau liber alese, care contribuie considerabil la pregătirea specialiştilorde înaltă calificare.
Aceste propuneri ulterior sînt discutate de către Comisiile metodice şi aprobatede Consiliul Profesoral al facultăţii. Implementarea, coordonarea şi monitorizarea
eficientă a procesului educaţional este realizat[ de Secţia Managementul Calităţii a
USM. Cadrul instituţional, care aprobă schimbările din planul de învăţămînt este
Senatul USM.
Componenta formativă generează o altă viziune asupra curriculum-ului universitar, care se axează înainte de toate pe formare de competenţe şi nu pe transmiterede informaţii. Astfel curriculum-urile pentru cursuri sînt elaborate în corespondenţă
cu standardul profesional şi sunt adaptate la cerinţele pieţei muncii prin procesul deconsultanţă cu angajatorii.
Totodată, în formarea specialiştilor biologi sînt implicaţi, prin intermediul consultanţei şi colaborărilor, specialişti biologi din SUA, Canada, Belgia, Franţa, România, Federaţia Rusă, Suedia, Norvegia etc., ceea ce permite coordonarea programelor
educaţionale în domeniul dat.

4.

VOLUMUL DE MUNCĂ ŞI ECTS

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 credite
120 credite
180 credite, durata studiilor constituie 3-4 ani.

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul dat
Diferenţele majore în spaţiul european în ceea ce priveşte formarea profesională iniţială în domeniul Biologiei ţin în special de prioritatea acordată unei sau altei
direcţii de cercetare. În Republica Moldova, dezvoltarea biologiei cu accentul pe cunoaşterea şi utilizarea tehnicilor moleculare în rezolvare problemelor teoretice şi cu
aplicabilitate practică în ameliorare, biotehnologii agricole, diagnostic, atît la nivel
de formare profesională, cît şi ca domeniu de cercetare este dictată de necesităţile
economice şi sociale ale societăţii contemporane autohtone. Integrarea europeană
furnizează o adevărată piaţă de desfacere pentru specialiştii din domeniul biologiei
contemporane. Datorită faptului că planurile de studiu au fost racordate cerinţelor
europene în domeniu, vom accentua că sistemul de competenţe dezvoltat la primul
ciclu este similar celor europene, diferenţele datorîndu-se specificului ţării noastre.

302

5.

ÎNVĂŢAREA, PREDAREA ŞI EVALUAREA

Misiunea şi obiectivele catedrelor responsabile de formarea profesională iniţială în domeniul biologiei se reflectă în standardul educaţional / profesional care
exprimă ansamblul de competenţe pe care le deţine specialistul format în cadrul
domeniului (fapt demonstrat prin evaluările randamentului academic). Aprecierea
standardului educaţional / profesional ca finalitate a procesului de formare profesională iniţială ne permite să stabilim nişte criterii de evaluare clare şi creează un
mecanism funcţional prin care sînt corelate eficient toate elementele procesului deînvăţămînt – învăţarea, predarea şi evaluarea. Promovarea dimensiunii europene
prin învăţămînt antrenează o serie de consecinţe în tehnicile de predare–învăţare–evaluare. Accentuarea gradului de implicare al studentului în procesul didactic(prin volumul de muncă pretins şi corelaţia dintre prezenţa în sălile de curs şi studiul individual, transpusă în credite academice) necesită o revizuire a strategiei deevaluare şi de predare. Elaborarea proiectelor individuale la diferite discipline, încadrul Ciclului I, în scopul evaluării competenţelor specifice şi instrumentale sîntutilizate în cadrul diferitor discipline nu numai ca instrument de evaluare, ci şide învăţare, în realizarea acestuia fiind direct implicaţi cei doi parteneri ai actului
educaţional: studentul şi profesorul.
Proiectul se elaborează în cadrul cursului predat la un anumit nivel al Ciclului I sau II (diferenţa de nivel este asigurată de complexitatea sarcinii de realizat
şi volumul de lucru autonom pe care îl depune studentul şi deci a competenţelor
obţinute). Studentul îşi va alege un subiect de cercetare controversat din conţinutul
cursului sau toţi studenţii unui grup academic vor lucra asupra diferitor aspecte aleaceleiaşi teme. Realizarea proiectului individual are loc în trei etape, pe parcursulîntregului semestru. Primele două etape sînt dirijate de către responsabilul de cursşi constau în pregătirea teoretică a subiectului de cercetare, alegerea bibliografiei, a
metodelor de cercetare, a tehnicii de interpretare a datelor teoretice. A treia etapă
este una individuală şi permite studentului manifestarea creativităţii în aplicarea
practică a cunoştinţelor. Astfel, împreună cu tutorele vor discuta planul de testare al
ipotezelor şi îl vor pune în aplicare de sine stătător. Finalmente, proiectul individualva fi prezentat în faţa grupului, care îi va oferi un feedback, legat de prezentarea
acestuia. Feedback-ul academic va fi oferit de către tutore la primul an de studii şi
cu implicarea colegilor la anii următori. Evaluarea finală a proiectului constă dinevaluarea sumativă a muncii depuse la cele trei etape de realizare a proiectului, acapacităţii de analiză şi sinteză a studentului, a creativităţii utilizate în determinarea
experimentului. Nota obţinută la proiectul individual are pondere în formarea notei de semestru, care constituie la rîndul ei 60% din nota finală acordată.
În procesul de formare se utilizează evaluare iniţială, care se realizează la începutul cursului, în scopul stabilirii nivelului de pregătire a studenţilor/masteranzilor
pentru studierea acestei discipline, formativă bazată pe verificări sistematice şi cea
finală, sumativă.

303

Evaluarea formativă presupune următoarele activităţi:• controlul curent la temă, se realizează la fiecare seminar în formă scrisă sauorală şi prin prezentarea referatelor la temă;• testări – pentru cursurile care se finalizează cu examen se efectuează douătestări în termenele stabilite de decanat, iar pentru cursurile ce se finalizează
cu colocviu se realizează o testare.
Evaluarea finală sau sumativă este mai complexă. Controlul gradului de însuşire amateriei predate, în faza finală, se efectuează prin verificări şi examene, care sînt desfăşurate în conformitate cu regulamentele în vigoare. Evaluarea generală se face prinponderarea rezultatelor obţinute la evaluarea curentă, testări şi examen.

6.

SPORIREA CALITĂŢII

Aderarea la procesul de la Bologna presupune o transformare a învăţămîntului
din unul informativ în unul formativ şi centrat pe student. Societatea contemporană
impune cerinţe, care pot fi satisfăcute de către instituţiile de învăţămînt numai printr-un sistem viabil de asigurare al calităţii. În acest sens, una din direcţiile prioritarea procesului de învăţămînt realizat în cadrul domeniului Biologiei o constituie asigurarea calităţii. Evaluarea calităţii se realizează în baza cîtorva indicatori de bază,care la rîndul lor determină criterii pentru evaluarea altor elemente ale procesului deînvăţămînt:1. Evaluarea randamentului academic.
Acest indicator presupune prezenţa unui întreg sistem de proceduri de evaluare
ce are drept scop constatarea calităţii produsului, competenţelor viitorilor specialişti.
Evaluarea randamentului academic se caracterizează prin:• calitatea standardelor de formare profesională;• reuşita curentă şi finală a studenţilor;• ponderea absolvenţilor în numărul celor înmatriculaţi;• ponderea absolvenţilor încadraţi în cîmpul muncii în primul an după finisarea
studiilor.
1.

Evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico-metodice de realizare aprocesului de învăţămînt.
2. Evaluarea calităţii învăţămîntului prin evaluarea activităţii profesorilorde către studenţi.
Această procedură are drept scop determinarea eficienţei studiilor prin prisma
aprecierii făcute de către cei care beneficiază de serviciile oferite de către cadrele
noastre didactice.
Instrumentul prin care este asigurată transparenţa studiilor este ECTS, implementat cu succes în Universitatea de Stat din Moldova. Creditele academice transferabile asigură accesul studentului la un cadru transparent al calificărilor şi mobilitate
academică şi deschide perspective pentru instruirea pe parcursul vieţii.

304

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

422 Ştiinţele solului

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonator elaborare:Jigău Gh., dr., conf. univ.;
Nagacevschi Tatiana, dr., conf. univ.

1. Prezentarea domeniului de formare profesională/specialitate
1.1. Descriere generală a domeniului
Domeniul de formare profesională 422. Ştiinţele solului se încadrează în domeniul general de studiu 42. Ştiinţe ale naturi şi include specialitatea 422.1 Ştiinţele
solului.
Specialitatea Ştiinţele solului are misiunea de a pregăti specialişti în cercetare(cercetător ştiinţific în instituţiile din domeniul ştiinţelor naturii), în domeniul mediului (specialist în întreprinderi de stat şi firme comerciale de profil agricol, funciar,
ecologic). Pentru utilizarea raţională a solurilor, sporirea fertilităţii lor, este necesară
pregătirea specialiştilor în domeniul Ştiinţelor Solului, capabili să elaboreze măsuri
de gestionare durabilă a resurselor de sol. Această disciplină fundamentală biosferologică este înrudită cu geologia, biologia, ecologia, agricultura.
Programul de formare profesională este fundamentat pe baza unui plan de învăţămînt menit să formeze competenţe de cultură generală, aplicabile atît domeniului,cît şi vieţii sociale a absolventului, să asigure pregătirea teoretică de bază la specialitate şi formarea competenţelor specifice domeniului, care cuprinde următoarele
categorii de module:
I - Modulul disciplinelor de cultură generală (Limbi străine, Tehnologii informaţionale (GIS));II - Modulul socio-umanist (Filozofia, Istoria şi metodologia ştiinţelor solului),ambele module fiind menite să formeze competenţe de cultură generală, aplicabileatît domeniului cît şi vieţii sociale ale absolventului;
III - Modulul disciplinelor fundamentale, care asigură pregătirea teoretică de bazăla specialitate (Chimia, Geologia generală, Pedologia generală, Agrochimia, Fizica
aplicată, Teoria pedogenezei, Tipologia şi taxonomia solurilor, Fiziologia şi biochimia plantelor);
IV - Modulul disciplinelor de specialitate (Chimia solului, Metode chimice deanaliză a solului, Pedogeografia, Solurile R. Moldova, Fizica solului, Biologia solului,
Cartarea solului, Ameliorarea solurilor, Bonitarea solurilor, Managementul resurselor de sol, Norme şi regulamente în pedologie, Agricultura generală şi fitotehnia,
Agricultura ecologică, care au ca obiectiv formarea competenţelor specifice domeniului;
Ciclul I Licenţă cuprinde spectrul de discipline necesar pentru formarea profesională la specialitate, precum şi alte discipline menite să completeze pregătirea generală
sau de specialitate a viitorilor specialişti în domeniul Ştiinţele solului. Studenţii sîntorganizaţi astfel încît pregătirea teoretică şi practică să fie cît mai eficientă şi legată
de cerinţele pieţei muncii. Astfel, specificul domeniului Ştiinţele solului impune realizarea unor aplicaţii practice pe teren, pentru care sînt prevăzute 7 stagii de practică.
Obţinerea competenţelor este concepută prin două modalităţi: una obligatorie, carevine să asigure pregătirea teoretică de specialitate şi alta opţională - determinată delibera alegere a studenţilor în funcţie de interesele specifice. În acest sens, sînt prevă307

zute discipline opţionale (Agrofizica, Îmbunătăţiri funciare, Valorificarea resurselor
funciare, Expertiza ecologică de stat şi altele) şi discipline la libera alegere (Biosferologia, Agricultura durabilă şi altele). Potenţialul didactico-ştiinţific al instituţiei,prevăzut pentru a acoperi cursurile, dispune de bază material-tehnică necesară, fiind
apreciată de comisia de acreditare cu nota „nouă” şi permite în mare măsură asigurarea pregătirii specialiştilor în domeniul Ştiinţelor solului. În cadrul specialităţii seefectuează specializarea în pedologie şi agrochimie.
Absolvenţii care promovează aceste cursuri pot opta pentru angajarea pe piaţa
muncii ca specialişti în întreprinderi de stat şi firme comerciale de profil agricol,
funciar şi ecologic sau după finalizarea studiilor la ciclul II, în învăţămînt superior şi
specialişti în cercetare în instituţiile din domeniul ştiinţelor naturii.
Aşa cum specialitatea Ştiinţele solului este solicitată pe piaţa mucii pentru pregătirea specialiştilor în domeniul de cercetare a solului în instituţiile din domeniulştiinţelor naturii, privind problemele protecţiei, ameliorării, sporirii fertilităţii, utilizării durabile a învelişului de sol, evident ciclul II de instruire necesită planuri deînvăţămînt cu discipline ce corespund solicitărilor contemporane de gestionare durabilă a resurselor de sol şi protecţia mediului. Programul de master Managementul
mediului este dictat de domeniul de identificare şi clasificare a resurselor de sol şielaborarea tehnologiilor de producţie agricolă durabilă, în condiţiile în care Republica Moldova este o ţară cu economie agrară evidentă, ponderea căreia se bazează pe
exploatarea resurselor funciare (de sol). Avînd în vedere că în prezent calitatea învelişului de sol al Republicii pe majoritatea terenurilor agricole este nesatisfăcătoare, iar
pe o parte de terenuri-critică, pentru a rezolva acestei probleme ce ţine de economiaţării, masteranzii trebuie să rezolve problemele actuale prin elaborarea măsurilor deconservare şi creştere a fertilităţii solului.
Pentru a asigura o pregătire fundamentală consacrată protecţiei, ameliorării şi utilizării durabile a resurselor de sol, majoritatea disciplinelor cuprind toate formele deinstruire: cursuri, seminarii, lucrări practice şi de laborator, teze şi proiecte anuale.
Facultatea dispune de cadre profesorale cu experienţă teoretică şi practică, laboratoare performante, bază tehnico-materială, materiale didactico-metodice, spaţii auditoriale.

1.2. Caracteristici-cheie:
NivelulDuratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces

Licenţă (ciclul I)

Master (Ciclul II)

Doctorat (Ciclul III)

3 ani

2 ani

3 ani / 4 ani*

180 credite

120 credite

180 crediteÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt de zi

Diploma de BAC
Diplomă de studii
medii de specialitate

Diploma de licenţă,Diplomă echivalentă

308

Învăţămînt de zi;Învăţămînt cu frecvenţă
redusă
Diploma de master,
Diplomă echivalentă

Precondiţii

Stagii depractică

Reguli deexaminare şi
evaluareModalitate
de evaluare
finală

Certificare

Titlu acordat

Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar

Realizarea finalităţilor Realizarea finalităţilor
învăţămîntului superior învăţămîntului
Licenţă Ciclu I-( 180superior (Ciclul I,
credite), Susţinerea
Licenţă şi Ciclul II,
examenului deMaster), Susţinerea
admitereexamenenului deadmitereCu titlu obligatoriu
Cu titlu obligatoriu (10–(15-20 credite)credite)• Evaluarea iniţială
• Evaluarea iniţială
• Evaluarea este
– diagnostică;– diagnostică;centrată pe
curentă-formativă;curentă-formativă;produsele cercetării;finală –sumativă sîntfinală –sumativă sînt • Evaluarea curentăobligatorii;
obligatorii;
formativă se• Evaluarea• Evaluarea
realizează princurent-formativă
curent-formativă
susţinerea referatelor
se realizează
se realizează
ştiinţifice, aprin seminare,prin seminare,rapoartelor anuale,laboratoare,laboratoare,a examenelor dinautoevaluare şi
autoevaluare şi
cadrul programului
evaluarea lucrului
evaluarea lucrului
de doctorat;
individual;
individual;• Evaluarea finală
• Metodologia• Metodologia
se realizează prinevaluării finaleevaluării finalesusţinerea tezei desumative este
sumative este
doctor.
orientată spreorientată spre
evaluarea
evaluarea
rezultatelor
rezultatelorînvăţării exprimateînvăţării exprimate
în termeni deîn termeni decompetenţe.
competenţe formate
preponderent prinlucru individual.
Examen de licenţă:Susţinerea tezei deSusţinerea tezei de
1. Examen la disciplina masterdoctorfundamentală
2. Examen la disciplinade specialitate
3. Susţinerea tezei delicenţă
Diploma de licenţă în Diploma de master
Diploma de doctor înŞtiinţe ale naturiiîn Ştiinţe ale naturii
biologie,
Diploma de doctor în
agricultură
Licenţiat în
Master în Ştiinţe ale
Doctor în biologieŞtiinţe ale naturii
naturii
Doctor în agricultură

309

Drepturi
pentruabsolvenţi

Organ
responsabil
pentruautorizarea
programelor• A aplica pentru• A aplica pentru
programe de master;
programe de• A aplica pentru
doctorat;
programe de• A aplica pentru
formare continuă;programe de• A se angaja în
formare continuă;cîmpul muncii.
• A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul Educaţiei
Ministerul EducaţieiANACIPANACIP• A aplica pentru
programe
postdoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
ANACIP

2. Titluri (calificări) şi ocupaţii
2.1 Descrierea calificării

CiclulTitlul acordat / Competenţe specifice

Licenţiat în Ştiinţe ale naturii.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Cunoştinţe avansate în domeniul Ştiinţelor solului care
implică înţelegerea critică a conceptelor, factorilor,
proceselor, teoriilor, principiilor de formare şi evoluţie.
• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie în
Ciclul II rezolvarea rezolva probleme complexe şi imprevizibile
Studiiîn rezolvarea unor situaţii – problemă din domeniul
superioareştiinţelor solului ;de licenţă
• Gestionarea de activităţi sau proiecte tehnice sau
profesionale complexe, prin asumarea responsabilităţii
pentru luarea deciziilor în situaţii de muncă sau de studiu
imprevizibile;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea dezvoltării
profesionale a indivizilor şi grupurilor.

310

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework(EQF)

6

Master în Ştiinţe ale naturii.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7:• Cunoştinţe foarte specializate, unele dintre ele situîndu-seîn avangarda nivelului de cunoştinţe din diferite domeniiale ştiinţei solului, ca bază a unei gîndiri şi/sau cercetări
originale;• Conştientizare critică a cunoştinţelor din domeniulȘtiinţei solului şi a cunoştinţelor aflate la graniţa dintre
pedologie, geologie, geografie, fizică, chimie, biologie,
ecologie;
Ciclul II –• Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor în
Studiimaterie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru dezvoltarea
superioare
de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru integrarea
de mastercunoştinţelor din diferite domenii;• Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă sau destudiu care sînt complexe, imprevizibile şi necesită noi
abordări strategice;• Elaborarea proiectelor de sinteză şi cercetare a solurilor
degradate şi elaborarea tehnologiilor de producţie
agricolă durabilă.
• Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile profesionale şi/sau pentru
revizuirea performanţei strategice a echipelor.
Doctor în biologie sau Doctor în agricultură.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:• Cunoştinţe la cel mai avansat nivel din domeniul Ştiinţei
solului şi cunoştinţe aflate la graniţa dintre pedologie,
geologie,geografie, fizică, chimie, biologie, ecologie;• Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară pentru
Ciclul III
rezolvarea problemelor critice de cercetare şi/sau inovaţie
- Studiişi pentru extinderea şi redefinirea cunoştinţelor existente
superioare
sau a practicilor profesionale;de• Operarea cu utilaj şi aparatură, echipamente specifice
doctoratde cercetare a solului în decursul activităţilor teoretice şiexperimentale.
• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională şi aunui angajament susţinut pentru dezvoltarea de noi idei
sau procese aflate în avangarda unei situaţii de muncă sau
de studiu, inclusiv cercetarea.

311

7

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul Ştiinţele solului(nomenclatorul profesiilor / clasificatorul ocupaţiilor)
Nivelulcalificării

Specialitatea

Ocupaţii tipiceCiclul I Studii
superioarede licenţă

Ştiinţele Solului

Nivelulcalificării

Programe demaster în:

221. Specialişti în biologie, agronomie şi ştiinţe ale vieţii;23780. Pedolog; Consilier pedolog; Expert Pedolog;
Inspector de specialitate Pedolog;
20081 Agrochimist;
21820 Inginer ameliorator.

Ciclul II Studii
superioarede master

Pedologie
calificată

Ciclul III Studii
superioare
de doctorat

Biologie;
Agricultură;Geografie;
Ecologie şiprotecţia
mediuluiOcupaţii tipice1237 Conducători ai compartimentelor de dezvoltare
tehnico-ştiinţifică;25864. Tehnician protecţia mediului (tehnician ecolog);
20450. Cercetător - stagiar (în învăţămînt);20500. Colaborator ştiinţific (în învăţămînt);20252. Asistent universitar;
22864. Lector universitar.
20500. Colaborator ştiinţific;
23122. Manager (în instituţii de învăţămînt);22867. Lector superior universitar;
20612. Conferenţiar universitar;
24078. Profesor universitar.

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare

Prin specificul său interdisciplinar între ştiinţele fundamentale (fizică, chimie,
biochimie, matematică, informatică) şi ştiinţele naturii (geologie, geomorfologie, climatologie, hidrologie, biologie), iar pe altă parte şi ştiinţele aplicate (agrotehnică,agrochimie, silvicultură) sau ameliorative ( îmbunătăţiri funciare, protecţia mediului,etc.). Ştiinţele solului contribuie la formarea competenţelor în domeniul agriculturii,
ecologiei, silviculturii şi geografiei. La specialităţile agricole este obligatoriu cursul deagropedologie, îmbunătăţiri funciare, la silvicultură - pedologia forestieră la ecologie- ecopedologia, la geografie - geografia solului cu bazele pedologiei, la meteorologieşi hidrologie - pedologia cu bazele termofizicii şi hidrologiei solului.

3.
Finalităţi de studiu şi competenţe – descriptori denivel pe cicluri
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale:• Cunoaşterea şi înţelegerea noţiunilor, conceptelor, analiza, sinteza şi
comunicarea informaţiilor cu caracter ştiinţific din domeniul Ştiinţelor solului;• Aplicarea cunoştinţelor teoretice la identificarea şi clasificarea resurselor de sol;312• Utilizarea eficientă a surselor informaţionale şi a resurselor de comunicare şi
formare profesională;• Aplicarea cunoştinţelor teoretice şi metodelor speciale de analiză a solurilor şi
recoltei;• Argumentarea propriei poziţii în luarea unei decizii profesionale;• Acordarea de consiliere profesională în domeniul Ştiinţelor solului.
• Generarea ideilor noi şi soluţiilor creative în rezolvarea situaţiilor de problemă.
• Competenţe specifice la specialitatea Ştiinţele solului
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.

Descrierea noţiunilor, conceptelor , teoriilor şi metodelor de bază din
domeniul Ştiinţelor solului.
Interpretarea cunoştinţelor teoretice în urma sintezei şi evaluării datelor din
domeniul Ştiinţelor solului.
Analiza diverselor ramuri ale ştiinţei solului: pedologie, pedogeneză, fizica
solului, chimia solului.
Generalizarea cunoştinţelor Ştiinţelor solului, ca fiind o disciplină preocupată
de cercetarea învelişului de sol şi protecţia lui.
Aplicarea metodologiilor moderne de cercetare în domeniul pedologiei,
fizicii solului, chimii solului şi cartării solului.
Analiza metodologii moderne de cercetare în domeniul ştiinţelor solului.
Planificarea activităţilor pe teren, evaluarea hărţilor de soluri şi agrochimice
ale gospodăriilor.
Evaluarea întregului complex de factori naturali şi antropogeni.
Aplicarea metodelor de analiză fizico-chimică în activitatea profesională
Utilizarea metodelor şi tehnicilor în analiza sinteza şi interpretarea grafică
a informaţiilor.
Posedarea abilităţii de a prezenta oral sau în scris teorii şi practici pedologiceşi agrochimice în limba de stat.
Efectuarea prospecţiunilor în scopuri pedoameliorative şi evaluareamăsurilor de gestionare durabilă a resurselor de sol.
Manifestarea capacităţii de comunicare cu persoanele din alte domenii deactivitate.
Identificarea situaţiilor problematice a solurilor agricole în contextul noilor
tehnologii de producţie şi al strategiilor de protecţie a mediului.
Adaptarea mesajului profesional la diverse medii socio-economice.

313

314

F
F
F
G
F
S
S
S
S
S
S

Categoria
modulului
4
6
6
4
6
6
4
5
3
5
5

Număr
credite
ECTS

+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+

2

+
+
+

1

+
+
+
+
+
+
+

+

3

+
+
+

+
+

+

+
+

4

+
+
+

+
+
+
+
+

+

5

+
+
+
+
+
+
+
+

+

6

+

+
+
+

+
+

7
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

8

+
+
+

+
+
+
+

+

+
+
+
+
+
+
+

+

+
+
+
+
+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+

9 10 11 12 13 14 15

Finalităţi de studiu / Competenţe specificeNotă: Din schema de mai sus, se poate observa că ştiinţele solului se axează pe formarea competenţelor pedologice şi diversele domenii ale
acesteia. La realizarea acestui obiectiv contribuie disciplinele fundamentale: pedologia generală, tipologia şi taxonomia solurilor şi disciplinelede specialitate: fizica solului, chimia solului, cartarea solului, standarde de calitate a solului, lucrări agropedoameliorative, solurile R. Moldova.
Domeniul pe lîngă competenţele generale sistemice şi specifice de învăţare şi de cercetare asigură formarea profesională pentru condiţiile
economiei de piaţă, pregătind traseul pentru Ciclul II.

Pedologie generală
Geologie generală
ChimiaTehnologii informaţionale
Tipologia şi taxonomia solurilor
Metode chimice și agrochimice de analiză a solului
Chimia solului
Fizica solului
Cartarea solurilorLucrări agropedoameliorative
Solurile R. Moldova

Unitate de curs / Modulul

3.2. Corelaţia „unitate de curs / finalităţi de studiu scontate” pentru Ciclul I, Licenţă specialitatea ŞTIINŢELESOLULUI

Ciclul II – Studii superioare de master• Competenţe generale:• Cunoaşterea şi înţelegerea aprofundată a noţiunilor, conceptelor, teoriilor
şi metodelor de bază şi conştientizarea critică a cunoştinţelor din domeniulştiinţelor naturi, care asigură o abordare originală în dezvoltarea sau aplicarealor, în contextul cercetării sau cel aplicativ;• Aplicarea integrată a cunoştinţelor teoretice, aparatului conceptual şi
metodologic, în condiţii de informare incompletă, pentru a rezolva probleme
teoretice şi practice noi din domeniul ştiinţelor naturii;• Utilizarea de criterii şi metode de evaluare, pentru a formula judecăţi devaloare pe baza unor date incomplete şi a fundamenta decizii constructive, îndomeniul ştiinţelor naturii;• Aplicarea tehnologiilor informaţionale, a unei limbi străine, a tehnicilor demanagement al informaţiei, pentru a comunica concluzii şi a esenţializacunoştinţele în domeniul ştiinţelor naturii;• Elaborarea şi gestionarea de proiecte profesionale şi/sau de cercetare, înmod autonom, utilizînd inovativ un spectru variat de principii şi metode despecialitate, în domeniul ştiinţelor naturii.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înPedologie aplicată
1.

Utilizarea terminologiei din domeniul pedologiei şi interpretarea teoriilor
contemporane pedologiei, în vederea realizării lucrărilor proprii.
2. Observarea, perceperea şi explicarea componentelor, proceselor, fenomenelorşi legităţilor pedologiei şi a relaţiilor cauzale dintre ele, la nivel local, regional
şi global.
3. Selectarea, aplicarea şi argumentarea metodelor de cercetare în domeniul
pedologiei.
4. Măsurarea, calcularea şi determinarea parametrilor cantitativi în studierea
şi cercetarea solului.
5. Interpretarea, elaborarea şi utilizarea materialelor grafice şi cartograficereferitoare la solului.
6. Planificarea, realizarea şi evaluarea rezultatelor unor aplicaţii practice delaborator sau pe teren în domeniul pedologiei, efectuate în mod autonom.
7. Elaborarea şi implementarea proiectelor de cercetare ştiinţifică în domeniul
pedologiei, demonstrînd un înalt grad de autonomie.
8. Evaluarea corectă şi gestionarea situaţiilor-problemă din domeniul
pedologiei şi propunerea unor soluţii de rezolvare.
9. Adaptarea şi comunicarea coerentă a informaţiilor şi a problemelor din
domeniul solului specialiştilor şi nespecialiştilor.
10. Selectarea şi sistematizarea informaţiilor din domeniul pedologiei prinintermediul sistemelor informaţionale de comunicaţii.

315

3.2. Corelaţia „unitate de curs / finalităţi de studiu scontate”
Doctorat
•

•
•
•
•

• Competenţe generale:
Abilităţi de înţelegere a noţiunilor, conceptelor, teoriilor şi metodelor de bazăşi conştientizarea critică a cunoştinţelor din domeniul Ştiinţelor solului, careasigură o abordare originală în dezvoltarea sau aplicarea lor, în contextul
cercetării ştiinţifice.
Aplicarea integrată a cunoştinţelor teoretice, a aparatului conceptual şi ametodologiilor de cercetare, avînd caracter complex şi interdisciplinar, îndomeniul Ştiinţelor solului.
Evaluarea şi aplicarea criteriilor şi metodelor de cercetare, pentru a formula
judecăţi de valoare pe baza unor date incomplete şi a fundamenta decizii
constructive, în domeniul Ştiinţelor solului .
Utilizarea tehnologiilor informaţionale, a unor limbi străine, a tehnicilor demanagement al informaţiei, pentru a argumenta rezultate ştiinţifice, concluzii
şi a esenţializa cunoştinţele în domeniul Ştiinţelor naturii.
Abilităţi de studiu individual aprofundat, utilizînd inovativ un spectru variat
de principii şi metode de specialitate, în domeniul Ştiinţelor solului.
• Competenţe specifice:1.
2.

Identificarea şi evaluarea principalelor direcţii ale evoluţiei Pedologiei.
Interpretarea şi adaptarea teoriilor şi concepţiilor din domeniul Ştiinţelor
solului în vederea realizării lucrărilor ştiinţifice proprii.
3. Selectarea, aplicarea şi argumentarea metodelor de cercetare în domeniulŞtiinţelor solului.
4. Identificarea şi aplicarea realizărilor ştiinţifice din domeniul Ştiinţelor soluluişi a ştiinţelor înrudite în activitatea profesională.
5. Interpretarea, elaborarea şi utilizarea materialelor grafice şi cartografice în
cercetările Ştiinţelor solului, prin aplicarea sistemelor informaţionale decomunicaţii.
6. Planificarea şi realizarea unor aplicaţii practice pe teren, a unor experimentede laborator, în domeniul Ştiinţelor solului.
7. Elaborarea şi implementarea proiectelor de cercetare ştiinţifică în domeniulŞtiinţelor solului, demonstrînd un înalt grad de autonomie.
8. Evaluarea corectă şi gestionarea situaţiilor-problemă din domeniul Ştiinţelor
solului, propunerea, argumentarea şi aplicarea unor soluţii de rezolvare.
9. Adaptarea şi comunicarea coerentă a informaţiilor şi a problemelor din
domeniul Ştiinţelor solului specialiştilor şi nespecialiştilor.
10. Studierea şi evaluarea legităţilor, proceselor pedogenetice în vederea
efectuării unui studiu autonom în pedologie.

316

3.3. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie 			(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Specialitatea Ştiinţele Solului în contextul specificului Republicii Moldova are oimportanţă deosebită, dat fiind că solul este bogăţia naturală principală a republicii,
dar şi componentul de bază în producerea agricolă. Actualmente produsele agricole
din R. Moldova sînt solicitate pe piaţa Europeană. În acelaşi timp toate activităţile
agricole se ajustează la Codul de bune practici agricole şi Directiva CE vizînd protecţia şi conservarea solurilor. Acesta este unul dintre motivele pentru care Planurile deînvăţămînt, realizate pentru Domeniul specificat sînt racordate cerinţelor procesuluide la Bologna şi au fost elaborate în conlucrare cu universităţi de prestigiu în domeniu din România, Ucraina, Rusia, Turcia ş.a. Totodată s-a ţinut cont şi de principiile
consiliului CE în utilizarea durabilă a resurselor de sol . În acelaşi timp, pentru specialiştii formatori ai specialităţii, parteneriatul intern este foarte important. Pentru ca
specialitatea să poată funcţiona şi a fi viabilă pe piaţa muncii, conceptul pregătirii
acestora este orientat spre solicitările pieţii muncii. Curriculum Vitae şi planurile destudii au fost consultate cu Instituţiile Ştiinţifice şi Aplicative din Republica Moldova:
Centru Republican de Pedologie Aplicată, Institutul de Pedologie, Agrochimie şiProtecţie a Solului „Nicolae Dimo”, Laboratorul de geografie şi evoluţie a solurilor al
Institutului de Geografie dar şi cu Ministerul Mediului şi Ministerul Agriculturii . Înbaza concepţiei de pregătire a specialiştilor în domeniul Ştiinţei solului în cadrul catedrei de specialitate, se fac propuneri pentru planul de studii. Aceste propuneri sîntdiscutate de către Comisia metodică şi aprobate în Consiliul profesoral al facultăţii.
În ultimă instanţă, cadrul instituţional, care aprobă schimbările din planul de învăţămînt este Senatul USM. Deoarece studentul şi profesorul sînt cei doi participanţi debază a procesului de învăţămînt, iar în condiţiile actuale ale dezvoltării universităţii
se mizează pe accentuarea acestei colaborări, au fost întreprinse măsuri de implicare
a studenţilor în managementul calităţii studiilor, inclusiv şi în discutarea conţinutului planului de învăţămînt. De cele mai multe ori, însă, funcţionalitatea studiilor este
sporită prin introducerea noilor discipline, inclusiv în categoria celor opţionale sau
liber alese, care contribuie considerabil la elaborarea unui demers didactic individual
pentru studenţi.
În scopul prevenirii anacronismului în educaţie la nivel de catedră se promovează
iniţiativele constructive orientate spre îmbunătăţirea şi perfecţionarea disciplinelor
din planul de învăţămînt. În acest scop se produce reeşalonarea lor sau renovarea
propriu-zisă, în funcţie de cerinţele pieţei muncii.

317

4. Volumul de muncă şi ECTS
4.1 Volumul de muncă pentru programele tipice de formare, exprimat
în credite ECTS:• Ciclul I (180)• Ciclul II (120)• Ciclul III (180)
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

180 credite
120 credite
180 credite

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul dat
Diferenţele majore în spaţiul european în ceea ce priveşte formarea profesională
iniţială în domeniul ştiinţei solului ţin mai degrabă de prioritatea acordată unui sau
altui compartiment ramural mai degrabă decît de diferenţe strategice de formare. În
Republica Moldova, ramura pe care o dezvoltăm, atît la nivel de domeniu de formare
profesională, cît şi ca domeniu de cercetare este dictată de necesităţile economice şisociale ale societăţii contemporane autohtone. Criza în agricultură şi degradarea
vertiginoasă a solurilor, pe de o parte, şi integrarea europeană pe de alta furnizează oadevărată piaţă de desfacere pentru specialiştii din domeniul ştiinţei solului. Ştiinţa
solului este privită în context naţional mai degrabă ca un domeniu aparte cu plan destudiu specific desemnat să formeze un anumit tip de competenţe capabile să se conformeze la necesitatea societăţii. Totodată, datorită faptului că planurile de studiu au
fost racordate cerinţelor europene în domeniu, vom accentua că sistemul de competenţe dezvoltat la primul ciclu este similar celor europene, diferenţele constituindu-seîn baza specificul spaţiului Carpato-Danubiano-Pontic.
În România specialităţii în domeniu sînt pregătiţi la ciclul II Master Ştiinţa solului., Planul de Studii prevede 120 de credite. În Turcia specialitatea Pedologie areplan aparte de pregătire la ciclurile I şi II. Planul de Studii prevede 30 de credite semestrial. În ţările care au aderat la Procesul de la Bologna, durata studiilor la ciclul I(licenţă) este de 3 ani şi la ciclul II master este de 2 ani (de ex. România), iar în cazul
celor care nu au aderat la procesul menţionat este de 5 ani la I ciclu şi 1-1,5 ani în(Belarus, Rusia şi Ucraina).

318

5. Învăţarea, predarea şi evaluarea
Misiunea şi obiectivele catedrei responsabile de formarea profesională iniţială în
domeniul ştiinţelor solului se reflectă în standardul educaţional / profesional care
exprimă ansamblul de competenţe pe care le deţine specialistul format în cadrul
domeniului (fapt demonstrat prin evaluările randamentului academic). Aprecierea
standardului educaţional / profesional ca finalitate a procesului de formare profesională iniţială ne permite să stabilim nişte criterii de evaluare clare şi creează un
mecanism funcţional prin care sînt corelate eficient toate elementele procesului deînvăţămînt – învăţarea, predarea şi evaluarea. Promovarea dimensiunii europene
prin învăţămînt antrenează o serie de consecinţe în tehnicile de predare - învăţare –evaluare. Accentuarea gradului de implicare al studentului în procesul didactic (prinvolumul de muncă pretins şi corelaţia dintre prezenţa în sălile de curs,laboratoare şi
studiul individual, transpusă în credite academice) necesită o revizuire a strategiei
de evaluare şi de predare. Elaborarea proiectelor individuale la diferite discipline,în cadrul Ciclului I, în scopul evaluării competenţelor specifice şi instrumentale sauinterpersonale sînt utilizate în cadrul diferitor discipline nu numai ca instrument deevaluare, ci şi de învăţare, în realizarea acestuia fiind direct implicaţi cei doi parteneri ai actului educaţional: studentul şi profesorul.
Proiectul se elaborează în cadrul cursului predat la un anumit nivel al Ciclului I
sau II(diferenţa de nivel este asigurată de complexitatea sarcinii de realizat şi volumul de lucru autonom pe care îl depune studentul şi deci a competenţelor obţinute).
Studentul îşi va alege un subiect de cercetare controversat din conţinutul cursului
sau toţi studenţii unui grup academic vor lucra asupra diferitor aspecte ale aceleiaşi
teme. Realizarea proiectului individual are loc în trei etape, pe parcursul întregului
semestru. Primele două etape sînt dirijate de către responsabilul de curs şi constauîn pregătirea teoretică a subiectului de cercetare, alegerea bibliografiei, a metodelorde cercetare, a tehnicii de interpretare a datelor teoretice. A treia etapă este una individuală şi permite studentului manifestarea creativităţii în aplicarea teoriei studiateînainte. Astfel, împreună cu moderatorul vor discuta planul de testare al ipotezelor şiîl vor pune în aplicare de sine stătător. Finalmente, proiectul individual va fi prezentat
în faţa grupului, care îi va oferi un feedback, legat de prezentarea acestuia. Feedbackul academic va fi oferit de către moderator la primul an de studii şi cu implicarea colegilor la anii următori. Evaluarea finală a proiectului constă din evaluarea sumativă
a muncii depuse la cele trei etape de realizare a proiectului, a capacităţii de analiză
şi sinteză a studentului, a creativităţii utilizate în determinarea experimentului. Notaobţinută la proiectul individual are pondere în formarea notei de semestru, care constituie la rîndul ei 60% din nota finală acordată.

319

6. Sporirea calităţii
Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea profesională iniţială în domeniul Ştiinţei solului este de a realiza o formare profesională de calitate, de a forma
specialişti în ştiinţele solului, care vor fi competitivi pe piaţa muncii din Republică
şi de peste hotarele ei. Aderarea la procesul de la Bologna presupune o transformarea învăţămîntului din unul informativ în unul formativ şi centrat pe student. Societatea contemporană impune cerinţe, care pot fi satisfăcute de către instituţiile deînvăţămînt numai printr-un sistem viabil de asigurare al calităţii. În acest sens, una
din direcţiile prioritare a procesului de învăţămînt realizat în cadrul domeniului Ştiinţei solului o constituie asigurarea calităţii. Structurile care asigură/monitorizarea
calitatea procesului de studii sînt, în primul rînd. Secţia Managementul Calităţii şi
Consiliul de Asigurare a Calităţii la nivel universitar şi Comisiile de Calitate, la nivel
de facultăţi. Evaluarea calităţii se realizează în baza cîtorva indicatori de bază, care larîndul lor determină criterii pentru evaluarea altor elemente ale procesului de învăţămînt: Evaluarea randamentului academic. Acest indicator presupune prezenţa unuiîntreg sistem de proceduri de evaluare ce are drept scop constatarea calităţii produsului, competenţelor viitorilor specialişti. Evaluarea resurselor şi condiţiilor didacticometodice de realizare a procesului de învăţămînt, evaluarea calităţii învăţămîntului
prin evaluarea activităţii profesorilor de către studenţi. Această procedură are drept
scop determinarea eficienţei studiilor prin prisma aprecierii făcute de către cei carebeneficiază de serviciile oferite de către cadrele noastre didactice.
Componenta formativă generează o altă viziune asupra curriculei universitare,care se axează înainte de toate pe formare de competenţe şi nu pe transmitere de
informaţii. Astfel curriculum-urile pentru cursuri sînt elaborate în corespondenţă
cu standardul socio-profesional şi adaptat la cerinţele pieţei muncii prin procesul deconsultanţă cu angajatorii. Totodată, instrumentul prin care este asigurată transparenţa studiilor este ECTS, implementat cu succes în Universitatea de Stat din Moldova. Creditele academice transferabile asigură accesul studentului la un cadru transparent al calificărilor şi mobilitate academică şi deschide perspective pentru instruirea
pe parcursul vieţii.

320

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

423 Geologie

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonatori elaborare:

Ciobotaru V., dr., conf. univ.;
Popuiac A., drd. lect univ.;Hămuraru M., dr., conf.univ.

1.
Prezentarea domeniului de formare profesională/specialitate
1.1. Descriere generală a domeniului
Domeniul de formare profesională 423 Geologie se încadrează în domeniul general de studiu Ştiinţe ale Naturii şi include specialitatea 423.1 Geologie.
Geologia prezintă o ştiinţă complexă care studiază Pămîntul şi formaţiunile Crustei Terestre sub raport spaţial, geocronolgic, dinamic şi sistemic. Fiind situată la interferenţa ştiinţelor naturii şi a celor reale Geologia formează o viziune multilaterală
asupra proceselor geologice, structurilor crustei terestre şi distribuţia zăcămintelorminerale utile în spaţiul subsolului.
Scopul general în domeniul de formare profesională Geologie constă în formarea
specialiştiilor geologi care sînt necesari atît în domeniul ştiinţific, cît şi în domeniul
aplicativ, contribuind la prospecţiunile, explorările şi evaluările resurselor şi rezervelor de minerale utile din Republica Moldova.
Programul de formare profesională este fundamentat pe baza unui plan de învăţămînt, care cuprinde următoarele categorii de module: a) Modulul disciplinelor decultură generală (Limbi străine, Tehnologii informaţionale GIS); b) Modulul socioumanist (Filozofia, Legislaţia mediului, etc.) are scop formarea competenţelor de cultură generală, aplicabile atît domeniului geologic cît şi vieţii sociale ale absolventului;c) Modulul disciplinelor fundamentale, care asigură pregătirea teoretică de bază laspecialitate (Chimia, Fizică aplicată, Geologia generală, Mineralogie şi Petrografie,
Geotectonică, etc.); d) Modulul disciplinelor de specializare (Geologie structurală,
Cartarea geologică, Prospecţiunile şi explorările geologie, Geofizica şi prospecţiunile
geofizice, Geochimia şi prospecţiunile geochimice, Geologia zăcămintelor minerale
utile, etc.)
Planurile de învăţămînt în prezent sînt elaborate pentru ambele cicluri Licenţă(I) şi Master (II) cuprind întregul spectru de discipline necesare pentru formarea
profesională la specialitate, precum şi alte discipline menite să completeze pregătirea
generală şi de specialitate a viitorilor specialişti în domeniul Geologiei. Studenţii sîntorganizaţi astfel încît pregătirea teoretică şi practică să fie cît mai eficientă şi legată
de cerinţele pieţei muncii. Astfel, specificul domeniului Geologie impune realizarea
unor aplicaţii practice pe teren, pentru care sînt prevăzute 5 stagii de practică. Obţinerea competenţelor este concepută prin două modalităţi: una obligatorie, care va
asigura pregătirea teoretică de specialitate şi alta opţională determinată de libera alegere a studenţilor în funcţie de interesele specifice impuse de specialitatea geologie.
În acest sens sînt prevăzute discipline opţionale (Stratigrafia, Formaţiunile geologiceale Interfluviului Nistru-Prut, Exploatarea zăcămintelor minerale utile din Republica Moldova şi altele) şi discipline la libera alegere. Potenţialul didactico-ştiinţific alinstituţiei prevăzut pentru a acoperi cursurile permite în mare măsură să asigurepregătirea specialiştilor în domeniul dat.

323

1.2. Caracteristici-cheie:
NivelulDuratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces
Precondiţii

Stagii depractică
Reguli deexaminare şi
evaluareLicenţă (ciclul I)

Master (ciclul II)

Doctorat (ciclul III)

3 ani

2 ani

3 ani / 4 ani*

180 credite

120 credite

180 crediteÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt de zi

diploma de BAC
diploma de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar

diploma de licenţă,diplomă echivalentă

Învăţămînt de zi;
cu frecvenţă redusă
diploma de master,
diploma echivalentă

Realizarea finalităţilor Realizarea finalităţilor
învăţăvîntului superior învăţăvîntului superior(Licenţă, Ciclul I;(Ciclul I Licenţă; Ciclul
180 credite);
II Master);Susţinerea examenului Susţinerea examenuluide admiterede admitere
Cu titlu obligatoriu
Cu titlu obligatoriu–(15-20 credite)(10 credite)• Evaluarea iniţială
• Evaluarea iniţială
• Evaluarea este
– diagnostică;– diagnostică;centrată pe
curentă-formativă;curentă-formativă;produsele cercetării;finală –sumativă sîntfinală –sumativă sînt • Evaluarea curentăobligatorii;
obligatorii;
formativă se• Evaluarea• Evaluarea
realizează princurent-formativă
curent-formativă
susţinerea referatelor
se realizează
se realizează
ştiinţifice, aprin seminare,prin seminare,rapoartelor anuale,laboratoare,laboratoare,a examenelor dinautoevaluare şi
autoevaluare şi
cadrul programului
evaluarea lucrului
evaluarea lucrului
de doctorat;
individual;
individual;• Evaluarea finală
• Metodologia• Metodologia
se realizează prinevaluării finaleevaluării finalesusţinerea tezei desumative este
sumative este
doctor.
orientată spreorientată spre
evaluarea
evaluarea
rezultatelor
rezultatelorînvăţării exprimateînvăţării exprimate
în termeni deîn termeni decompetenţe.
competenţe formate
preponderent prinlucru individual.

324

Modalitate
de evaluare
finală

Certificare
Titlu acordat
Drepturipentruabsolvenţi

Organ
responsabil
de autorizarea
programelor

Examen de licenţă:Susţinerea tezei de
1. Examen la disciplina master.
fundamentală.
2. Examen la disciplinade specialitate.
3. Susţinerea tezei delicenţă.
diplomă de licenţă în
diplomă de master înŞtiinţe ale naturii
Ştiinţe ale naturii
licenţiat în Ştiinţe alemaster în Ştiinţe alenaturii
naturii• A aplica pentru• A aplica pentru
programe de master;
programe de• A aplica pentru
doctorat;
programe de• A aplica pentru
formare continuă;programe de• A se angaja în
formare continuă;câmpul muncii.
• A se angaja în
câmpul muncii.
Ministerul Educaţiei
Ministerul EducaţieiANACIPANACIPSusţinerea tezei dedoctordiplomă de doctorîn ştiinţe geologomineralogice
doctor în ştiinţe
geologo-mineralogice• A aplica pentru
programe
postdoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Structura abilitată

2. Titluri (calificări) şi ocupaţii
2.1 Descrierea calificării

CiclulTitlul acordat / Competenţe specifice

Licenţiat în Ştiinţe ale naturii.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6.
• Cunoştinţe avansate în domeniul Geologiei
fundamentale şi prospecţiunilor geologice care implică
înţelegerea critică a conceptelor, factorilor, proceselor,teoriilor, principiilor de formare şi evoluţie a crustei
Ciclul I terestre sau a zăcămintelor minerale utile.
Studii• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie
superioareîn rezolvarea problemelor complexe din domeniul
de licenţă
geologiei fundamentale şi aplicate;• Gestionarea de activităţi sau proiecte tehnice sau
profesionale complexe, prin asumarea responsabilităţii
pentru luarea deciziilor în situaţii de muncă sau destudiu imprevizibile;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea
dezvoltării profesionale a indivizilor şi grupurilor.
325

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework(EQF)

6

Master în Ştiinţe ale naturii.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7.
• Cunoştinţe specializate în domeniul petrografiei,
geotectonicii, geologiei istorice, geologiei zăcămintelorminerale utile, cartărilor, prospecţiunilor şi explorărilor
geologice; ţinînd cont de interdependenţa disciplinelorgeologice studiul general este bazat nivelul decunoştinţe contemporane şi originale din diferite
domenii ale ştiinţelor geologice.
• Conştientizarea critică a cunoştinţelor din domeniul
geologiei şi a cunoştinţelor aflate la graniţa dintre
geologie, fizică, chimie, biologie, ecologie.
Ciclul II • Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor în
Studiimaterie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru dezvoltarea
superioare
de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru integrarea
de mastercunoştinţelor din diferite domenii geologice.
• Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă sau destudiu care sînt complexe, imprevizibile şi necesită noi
abordări strategice.
• Elaborarea proiectelor de sinteză şi cercetarea zăcămintelor minerale utile şi de prevenire afenomenelor geologice de risc.
• Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile profesionale şi/sau pentru
revizuirea performanţei strategice a echipelor carese ocupă cu cercetări geologice şi prospecţiuni alezăcămintelor minerale utile.
Doctor în Doctor ştiinţe geologo-mineralogice.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8.
• Cunoştinţe la cel mai avansat nivel din domeniul
geologiei şi cunoştinţe aflate la graniţa dintre geologie,
fizică, chimie, biologie, ecologie, inginerie, economie.
• Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară pentru
rezolvarea problemelor critice de cercetare şi/sau
Ciclul III inovaţie şi pentru extinderea şi redefinirea cunoştinţelor
Studiiexistente sau a practicilor geologice profesionale;
superioare• Operarea cu utilaj şi aparatură, echipamente specifice
de doctoratde cercetare a mineralelor, rocilor, fosileor, apelor
subterane şi minereurilor în decursul activităţilor
teoretice şi experimentale.
• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională.
• Dezvoltarea unor idei noi în rezolvarea problemelor ceţin de geologie inginerească sau de cercetare ştiinţifică adiferitor formaţuini din crusta terestră.

326

7

8

2.2 Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul dat(nomenclatorul profesiilor/clasificatorul ocupaţiilor)
NivelulCiclul I –Studiisuperioarede licenţă

NivelulSpecialitatea / Program demaster

Ocupaţii tipice20443 Cercetător-stagiar în geologie.
21706 Geolog.
21708 Geolog la carieră.
21712 Geolog prospecţiuni zăcăminte
de gaz şi ţiţei pentru forajul structural derecunoaştere.
21750 Hidrogeolog la carieră, mină deminereu, mină de cărbune.
23393 Mineralog.
23753 Paleontolog.

Geologie

Program de master2114 Geologi şi geofizicieni.
20486 Colaborator ştiinţific în geologie.
21682 Geochimist.
21748 Hidrogeolog.
23784 Petrograf.
20252 Asistent universitar.
22864 Lector universitar.
22867 Lector superior universitar.
Geotectonist.
Litolog.
Stratigraf.

Ciclul II Studii
superioarede master

Geologie aplicată

Ciclul III –Studiisuperioare
de doctorat

Geologie generală şi regională
Geochimie
20612 Conferenţiar universitar.
Geotectonică; geodinamică
24078 Profesor universitar.
Hidrogeologie
Conferenţiar cercetător.
Geologie inginerească
Cercetător ştiinţific.
Paleontologie şi StratigrafieŞef de laborator ştiinţific
Litologie, mineralogie,
Conducător de program ştiinţific
petrologie, cristalografie
Secretar ştiinţific
Cartare geologică, prospectarea
şi explorarea zăcămintelor.

327

2.3 Rolul domeniului în alte programe de formare
Geologia, prin specificul său interdisciplinar poate contribui la formarea competenţelor în diverse domenii ale ştiinţelor naturii, prospecţiuni şi exploatări ale zăcămintelor minerale utile.
Cunoştinţele cu conţinut geologic sînt necesare şi în alte programe de formare dindomeniul Ştiinţe ale naturii, precum Geografia fizică, Geomorfologia, Hidrologia,Ştiinţele solului, Ecologia, Mineritul ş. a.
Componentele Geologiei istorice sînt necesare pentru Geografie, îndeosebi Paleogeografiei. În diferite domenii tehnice sînt necesare cunoştinţe profunde din Mineralogie şi Cristalografie. Cunoştinţe aprofundate din Geologia structurală sînt necesare pentru industria exploatării zăcămintelor minerale utile şi evaluarea resurselor
naturale. Noţiuni din Geodinamică sînt studiate în scopul menţinerii echilibrului
ecologic şi pentru dezvoltarea durabilă a naturii. Datele geochimice şi hidrogeologicesînt importante în studiul ecologic.

3. Finalităţi de studiu şi competenţe – descriptori denivel pe cicluri
3.1 Descrierea finalităţilor de studiu şi competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale:• Cunoaşterea şi înţelegerea noţiunilor, conceptelor, teoriilor şi metodelor debază ale geologiei şi utilizarea lor adecvată în comunicarea profesională.
• Capacitatea de analiză şi sinteză a datelor geologice.
• Aplicarea cunoştinţelor teoretice la studiul mediului şi subsolului.
• Dezvoltarea abilităţilor de identificare a problemelor din domeniul geologic şi
propunerea soluţiilor de rezolvare şi asumarea responsabilităţii pentru luarea
deciziilor.
• Utilizarea tehnologiilor informaţionale şi a unei limbi străine, pentru acomunica informaţii, idei, probleme şi soluţii în domeniul geologiei.
• Capacitatea de a lucra atît independent, cît şi în echipă, în funcţie de cerinţele
de moment.
• Aprecierea proceselor şi fenomenelor geologice la nivel local, regional şi global.

328

• Competenţe specifice:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.
16.
17.
18.

Generalizarea cunoştinţelor din ştiinţele naturii.
Sintetizarea teoriilor geologice interdisciplinare.
Cunoaşterea concepţiilor geologice fundamentale şi evoluţia crustei terestre.
Descrierea formaţiunilor, proceselor şi fenomenelor geologice în condiţii deteren şi laborator.
Aplicarea cunoştinţelor teoretice şi deprinderilor practice formate înprocesul de instruire.
Aplicarea metodologiilor moderne de cercetare în domeniu.
Elaborarea reprezentărilor grafice şi cartografice (scheme, diagrame,
blocdiagrame, hărţi şi secţiuni geologice).
Aplicarea metodelor de analiză geologică în activitatea profesională.
Aplicarea metodelor de analiză fizico-chimică în activitatea profesională.
Evidenţierea diverselor concepţii despre mediu şi demonstrarea capacităţilor
de a lua decizii la nivele operaţional şi tactic.
Elaborarea proiectelor de cercetare geologică şi planificarea aplicaţiilor
practice pe teren.
Caracterizarea modelelor de prognoză cu privire la valorificarea rezervelorde zăcăminte minerale utile.
Explicarea teoriilor studiate asupra unui sistem geologic.
Identificarea şi argumentarea relaţiilor cauzale dintre componente, proceseşi fenomene geologice şi sociale.
Evaluarea corectă a situaţiilor-problemă din mediul geologic şi propunerea
unor soluţii de rezolvare.
Adaptarea şi comunicarea coerentă a informaţiilor şi a problemelor decaracter geologic specialiştilor şi nespecialiştilor în domeniu.
Accesarea, selectarea şi sistematizarea informaţiilor cu caracter geologic prinintermediul sistemelor informaţionale de comunicaţii.
Utilizarea metodelor şi tehnicilor în analiza, sinteza şi interpretarea grafică
a informaţiilor.

329

330

Geologia generală
Mineralogia
Paleontologia
Topografia
Geologia istorică
Petrografia
Geomorfologia
Geologia structurală
Cartarea geologică
Geochimia
Geofizica
Hidrogeologia
Geologia zăcămintelor minerale utile
Prospecţiuni şi exploatări geologice
Stratigrafia
Geologia Republicii Moldova

Unitate de curs / Modulul
F
F
F
S
F
F
S
S
S
S
S
S
S
S
S
S

Categoria
modulului
6
5
5
5
5
6
4
6
5
6
6
5
5
5
4
2
+

+
+
+
+

+
+
+

+
+
+

1
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

2

+
+

+
+

+
+
+
+

+

+

+

3

+

+
+
+
+

+
+
+

+
+
+

4
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

5
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

6

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+

+

7
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

8

+

+

+

+

+

+
+
+
+

+
+
+

+
+
+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+

+

+

+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+
+

+

+
+
+

+

+

+

+

+
+
+
+
+
+
+

+

+

+

+
+
+
+
+

+
+

+

+

+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

9 10 11 12 13 14 15 16 17 18

Finalităţi de studiu / Competenţe specifice

3.2. Corelaţia „unitate de curs / finalităţi de studiu scontate” pentru Ciclul I, Licenţă specialitatea GEOLOGIENumăr
crediteECTS

Ciclul II – Studii superioare de master
Programul de master: Prospecţiuni geologice
•

•
•
•
•
•
•

• Competenţe generale:
Cunoaşterea şi înţelegerea aprofundată a noţiunilor, conceptelor, teoriilor
şi metodelor de bază şi conştientizarea critică a cunoştinţelor din domeniul
Prospecţiunilor geologice, care asigură o abordare originală în dezvoltarea sau
aplicarea lor, în contextul cercetării sau cel aplicativ.
Capacitatea de analiză şi sinteză a datelor, proceselor şi fenomenelor din
domeniul geologiei.
Aplicarea tehnologiilor informaţionale, a unor limbi străine, a tehnicilorde management al informaţiei, pentru a comunica concluzii şi a esenţializacunoştinţele în domeniul Prospecţiuni geologice.
Abilitatea de studiu individual aprofundat al disciplinelor geologice.
Elaborarea şi gestionarea de proiecte profesionale şi/sau de cercetare, înmod autonom, utilizînd inovativ un spectru variat de principii şi metode despecialitate, în domeniul
Evaluarea problemelor din domeniul geologic şi propunerea soluţiilor derezolvare.
Evaluarea legităţilor, proceselor şi fenomenelor geologice la nivel local, regional
şi global• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Geologie aplicată

1.
2.

Utilizarea terminologiei din domeniul ştiinţelor geologice.
Interpretarea teoriilor geologice contemporane în vederea realizării lucrărilor
proprii.
3. Observarea şi perceperea componentelor, proceselor şi fenomenelorgeologice şi a relaţiilor dintre ele.
4. Selectarea, aplicarea şi argumentarea metodelor de cercetare geologică.
5. Măsurarea, calcularea şi determinarea parametrilor cantitativi în evaluareazăcămintelor minerale utile.
6. Interpretarea, elaborarea şi utilizarea materialelor grafice şi cartograficereferitoare la cartarea geologică.
7. Planificarea şi realizarea unor aplicaţii practice de laborator sau pe teren în
domeniul geologic.
8. Stabilirea priorităţilor studiilor interdisciplinare în cercetarea geologică
ştiinţifică.
9. Explicarea legităţilor, proceselor şi fenomenelor din domeniul geologiei lanivel local, regional şi global.
10. Elaborarea şi implementarea proiectelor de cercetare ştiinţifică în domeniul
geologic demonstrînd un înalt grad de autonomie.
11. Evaluarea corectă şi gestionarea situaţiilor-problemă din mediul geologic şi
propunerea unor soluţii de rezolvare.
331

12. Adaptarea şi comunicarea coerentă a informaţiilor şi a problemelor din
domeniul geologic specialiştilor şi nespecialiştilor.
13. Selectarea şi sistematizarea informaţiilor din domeniul geologic prinintermediul sistemelor informaţionale de comunicaţii.
14. Studierea şi evaluarea legităţilor, proceselor şi fenomenelor geologice învederea efectuării unui studiu autonom asupra formaţiunilor geologice.
15. Asigurarea asistenţei metodico-practică în elaborarea planurilor de diversă
durată în managementul resurselor de zăcăminte minerale utile.

Ciclul III – Studii superioare de doctorat
•

•
•
•
•

• Competenţe generale:
Cunoaşterea şi înţelegerea aprofundată şi comprehensivă a noţiunilor,
conceptelor, teoriilor şi metodelor de bază şi conştientizarea critică acunoştinţelor din domeniul Geologiei, care asigură o abordare originală în
dezvoltarea sau aplicarea lor, în contextul cercetării ştiinţifice.
Aplicarea integrată a cunoştinţelor teoretice, a aparatului conceptual şi ametodologiilor de cercetare, în condiţii de informare incompletă, avînd
caracter complex şi interdisciplinar, în domeniul Geologiei.
Evaluarea şi aplicarea criteriilor şi metodelor de cercetare, pentru a formula
judecăţi de valoare pe baza unor date incomplete şi a fundamenta decizii
constructive, în domeniul Geologiei.
Aplicarea tehnologiilor informaţionale, a unor limbi străine, a tehnicilor demanagement al informaţiei, pentru a argumenta rezultate ştiinţifice, concluzii
şi a esenţializa cunoştinţele în domeniul Geologiei.
Elaborarea unor lucrări ştiinţifice de valoare, gestionarea de proiecte
profesionale şi/sau de cercetare, în mod autonom, utilizînd inovativ un spectru
variat de principii şi metode de specialitate, în domeniul Geologiei.
• Competenţe specifice:

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

Identificarea principalelor direcţii ale evoluţiei geologiei ca ştiinţă
Interpretarea şi adaptarea teoriilor şi concepţiilor din domeniul geologiei
fundamentale în vederea realizării lucrărilor proprii
Selectarea, aplicarea şi argumentarea metodelor de cercetare în domeniul
geologiei
Identificarea şi aplicarea realizărilor ştiinţifice din domeniul geologieii şi aştiinţelor înrudite în activitatea profesională
Interpretarea, elaborarea şi utilizarea materialelor grafice şi cartografice în
cercetările geologice
Planificarea şi realizarea unor aplicaţii practice pe teren în domeniul geologiei
Elaborarea şi implementarea proiectelor de cercetare ştiinţifică în domeniul
geologiei demonstrînd un înalt grad de autonomie
Evaluarea corectă şi gestionarea situaţiilor-problemă din domeniul geologiei
şi propunerea unor soluţii de rezolvare
332

9.

Adaptarea şi comunicarea coerentă a informaţiilor şi a problemelor din
domeniul geologiei specialiştilor şi nespecialiştilor
10. Selectarea şi sistematizarea informaţiilor din domeniul geologiei prinintermediul sistemelor informaţionale de comunicaţii
11. Studierea şi evaluarea legităţilor, proceselor şi a fenomenelor geologice învederea efectuării unui studiu autonom asupra formaţiunilor crustei terestre

3.3. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Geologia este o ştiinţă ce se ocupă cu studierea compoziţiei şi structurii scoarţe terestre, cu analiza rocilor, mineralelor şi fosilelor pentru determinarea naturii şicronologiei diferitelor formaţiuni geologice. Din punct de vedere aplicativ, geologia
este preocupată cu asigurarea economiei naţionale cu zăcăminte minerale utilizate îndiferite domenii industriale. În acest sens, ştiinţa geologică din Republica Moldova se
racordează la realizările recente din domeniu, iar planurile de învăţămînt pentru specialitatea Geologie sînt racordate cerinţelor procesului de la Bologna, fiind corelate
cu planurile similare din universităţi de prestigiu din Rusia şi România.
Concepţia şi standardele de pregătire a specialiştilor în domeniul Geologiei au
fost puse la baza elaborării planurilor de studii. Propunerile sînt discutate de către
Catedra de specialitate, comisiile metodice şi aprobate în Consiliul profesoral al facultăţii. În ultimă instanţă, cadrul instituţional, care aprobă schimbările din planulde învăţămînt este Senatul USM. În condiţiile actuale ale dezvoltării universităţilor se
mizează pe accentuarea colaborării dintre profesor şi student, de aceea au fost întreprinse măsuri de implicare a studenţilor în managementul calităţii studiilor, inclusivşi în discutarea conţinutului planurilor de învăţămînt. De cele mai multe ori, însă,funcţionalitatea studiilor este sporită prin introducerea noilor discipline, inclusiv încategoria celor opţionale sau liber alese, care contribuie considerabil la elaborarea
unui demers didactic individual pentru studenţi.
În scopul optimizării planurilor de învăţămînt în funcţie de cerinţele pieţei muncii, s-au consultat partenerii sociali: Ministerul Mediului şi Institutul de Geologie şi
Seismologie al Academiei de Ştiinţe din Moldova.

4. Volumul de muncă şi ECTS
4.1 Volumul de muncă pentru programele tipice de formare, exprimat
în credite ECTS:
Ciclul1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului

I Licenţă

180 credite

II Master

120 credite

III Doctorat

180 credite3334.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul dat.
Domeniul de formare profesională “Geologie” se regăseşte în nomenclatorul specialităţilor din majoritatea ţărilor europene, De exemplu, în România la Universitatea
din Bucureşti, specialitatea „Geologie inginerească” se încadrează în Facultatea deGeologie şi Geofizică, iar în Rusia la Institutul de Mine din Sankt-Petersburg, specialitatea „Geologie” - la facultatea de Geologie.
Planurile de studiu în domeniul Geologiei au fost racordate, în ansamblu, la cerinţele europene în domeniu, cu anumite diferenţieri în funcţie de specificul Republicii Moldova. În Rusia la Institutul de Mine din Sankt-Petersburg, la facultatea deGeologie, specialitatea „Geologie” se studiază 4 ani la ciclul I (Licenţă) şi 1 an la ciclul
II (Master). Iar în România la Universitatea din Bucureşti, Facultatea de Geologie şiGeofizică, specialitatea „Geologie inginerească” se studiază 3 ani la ciclul I (Licenţă),conform procesului de la Bologna şi 2 ani la ciclul II (Master).
Diferenţele majore în spaţiul european, în ceea ce priveşte formarea profesională
iniţială în domeniul geologiei, se referă nu atît la disciplinele fundamentale şi cele despecializare care formează trunchiul de bază, cît la disciplinele geologice regionale. În
Republica Moldova disciplinele studiate permit o pregătire profesională la nivel european şi sînt dictate de necesităţile economice ale societăţii contemporane autohtone.

5.

Învăţarea, predarea şi evaluarea

Misiunea şi obiectivele departamentului responsabil de formarea profesională iniţială în domeniul geologiei se reflectă în standardul educaţional / profesional, care
exprimă ansamblul de competenţe pe care le deţine specialistul format în domeniu(fapt demonstrat prin evaluările randamentului academic). Aprecierea standardului
educaţional / profesional ca finalitate a procesului de formare profesională iniţială nepermite să stabilim nişte criterii de evaluare clare şi creează un mecanism funcţional
prin care sînt corelate eficient toate elementele procesului de învăţămînt – învăţarea /predarea / evaluarea. Promovarea dimensiunii europene prin învăţămînt antrenează
o serie de consecinţe în tehnicile de predare / învăţare / evaluare.
Accentuarea gradului de implicare al studentului în procesul didactic (prin volumul de muncă pretins şi corelaţia dintre prezenţa în sălile de curs şi studiul individual, transpusă în credite academice) necesită o revizuire a strategiei de evaluare şi depredare. Elaborarea proiectelor individuale la diferite discipline, în cadrul Ciclului I,în scopul evaluării competenţelor specifice sînt utilizate în cadrul diferitor disciplinenu numai ca instrument de evaluare, ci şi de învăţare, în realizarea acestuia fiind direct implicaţi cei doi parteneri ai actului educaţional: studentul şi profesorul.
Studentul îşi va alege un subiect de cercetare controversat din conţinutul cursului
sau toţi studenţii unui grup academic vor lucra asupra diferitor aspecte ale aceleiaşi
teme. Realizarea proiectului individual are loc în trei etape, pe parcursul întregului
semestru. Primele două etape sînt dirijate de către responsabilul de curs şi constauîn pregătirea teoretică a subiectului de cercetare, alegerea bibliografiei, a metodelorde cercetare, a tehnicii de interpretare a datelor teoretice. A treia etapă este una individuală şi permite studentului manifestarea creativităţii în aplicarea teoriei studiate334

înainte. Astfel, împreună cu coordonatorul vor discuta planul de testare al ipotezelor şi îl vor pune în aplicare de sine stătător. Finalmente, proiectul individual va fi
prezentat în faţa grupului care îi va oferi un feedback, legat de prezentarea acestuia.
Feedback-ul academic va fi oferit de către coordonator la primul an de studii şi cu implicarea colegilor la anii următori. Evaluarea finală a proiectului constă din evaluarea
sumativă a muncii depuse la cele trei etape de realizare a proiectului, a capacităţii deanaliză şi sinteză a studentului, a creativităţii utilizate în determinarea experimentului. Nota obţinută la proiectul individual are pondere în formarea notei de semestru,
care constituie la rîndul ei 60% din nota finală acordată.

6.

Sporirea calităţii

Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea profesională iniţială în domeniul
Geologie este de a realiza o formare profesională de calitate, de a forma specialişti în
domeniu care vor fi competitivi pe piaţa muncii din ţară şi de peste hotare. Aderarea
la procesul de la Bologna presupune o transformare a învăţămîntului din unul informativ în unul formativ şi centrat pe student. Societatea contemporană impune cerinţe, care pot fi satisfăcute de către instituţiile de învăţămînt numai printr-un sistem
viabil de asigurare al calităţii. În acest sens, una din direcţiile prioritare a procesuluide învăţămînt realizat în cadrul domeniul Geografiei o constituie asigurarea calităţii.
Structurile care asigură/monitorizează calitatea procesului de studii sînt, în primul
rînd, Secţia Managementul Calităţii şi Consiliul de Asigurare a Calităţii, la nivel universitar şi Comisiile de Calitate, la nivel de facultăţi. Evaluarea calităţii se realizează înbaza cîtorva indicatori de bază, care la rîndul lor determină criterii pentru evaluarea
altor elemente ale procesului de învăţămînt: evaluarea randamentului academic. Acest
indicator presupune prezenţa unui întreg sistem de proceduri de evaluare ce are drept
scop constatarea calităţii produsului, competenţelor viitorilor specialişti. Evaluarea
resurselor şi condiţiilor didactico-metodice de realizare a procesului de învăţămînt, evaluarea calităţii învăţămîntului prin evaluarea activităţii profesorilor de către studenţi.
Această procedură are drept scop determinarea eficienţei studiilor prin prisma aprecierii făcute de către cei care beneficiază de serviciile oferite de către cadrele didactice.
Componenta formativă generează o altă viziune asupra curriculei universitare, care seaxează înainte de toate pe formare de competenţe şi nu pe transmitere de informaţii.
Astfel curriculum-urile pentru cursuri sînt elaborate în corespondenţă cu standardul
socio-profesional şi adaptat la cerinţele pieţei muncii prin procesul de consultanţă cu
angajatorii. Totodată, instrumentul prin care este asigurată transparenţa studiilor este
ECTS, implementat cu succes în Universitatea de Stat din Moldova. Creditele academice transferabile asigură accesul studentului la un cadru transparent al calificărilor
şi mobilitate academică şi deschide perspective pentru instruirea pe parcursul vieţii.

335

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

424 Ecologie

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonator elaborare:Şalaru V.,
dr.hab., prof univ.;

1.
PREZENTAREA DOMENIULUI DE FORMARE
PROFESIONALĂ/SPECIALITATE
1.1. Descriere generală a domeniului
Domeniul de formare profesională 424 Ecologie face parte din domeniul generalde studiu 42 Ştiinţe ale naturii şi are Specialitatea 424.1. Ecologie.
Ecologia este o ştiinţă biologică de sinteză care studiază conexiunile ce apar între
organisme şi mediul lor de viată, alcătuit din ansamblul factorilor de mediu, precumşi structura, funcţia şi productivitatea sistemelor biologice supraindividuale (populaţii, biocenoze) şi a sistemelor mixte (ecosisteme). Protecţia mediului ca ramura a ecologiei aplicate are sarcina de a îndruma şi coordona totalitatea acţiunilor întreprinsede om asupra ecosferei în vederea menţinerii echilibrului ecologic şi a perenităţii
ecosistemelor, asigurînd astfel condiţii de viaţă tot mai bune generaţiilor actuale şi
viitoare.
Scopul general al domeniului de formare profesională 424 Ecologie este de a pregăti specialişti calificaţi în domeniul ecologiei, dezvoltînd competenţe pentru a activa
în domeniul educaţional, al cercetării şi cel aplicativ, contribuind la investigarea şi
gestionarea adecvată a mediului ambiant.
Odată cu dezvoltarea exponenţiala a progresului tehnico-ştiinţific şi a exploziei
demografice omenirea s-a trezit în pragul unei acţiuni distrugătoare asupra naturii,care influenţează negativ atît asupra mediului în care trăieşte omul, cît şi nemijlocit
asupra lui. Aceste acţiuni au devenit atît de puternice, încît este necesar să se ia masuri urgente în direcţia ocrotirii mediului ambiant şi a biosferei în ansamblu, de careşi se preocupă absolvenţii domeniului de formare profesională 424 Ecologie.
Ecologia, prin esenţa ei, asigură apelul la cadrul interdisciplinar de pregătire. Programul de formare profesională este fundamentat pe baza unui plan de învăţămînt
care cuprinde discipline din următoarele componente:a) fundamentală, care formează competenţe de bază la specialitate, ce permit
abordarea ştiinţifică a domeniului (Ecologia generală, Botanica plantelor inferioare,
Zoologia nevertebratelor, Botanica plantelor superioare, Zoologia vertebratelor, Fiziologia vegetală, Fiziologia umană, Genetica şi bazele ameliorării ş.a.); b) de formare
a abilităţilor şi competenţelor generale (Limbi străine, Tehnologii informaţionale decomunicaţie); c) de orientare socio-umanistică (Filozofia ş.a.), ambele componente
fiind menite să formeze competenţe de cultură generală, aplicabile atît domeniului,cît şi vieţii sociale a absolventului; d) de orientare spre specialitate (Climatologia,
Ingineria ambientală, Auditul ecologic, Agricultura ecologică, Expertiza ecologică destat, Procese şi fenomene de risc, Analiza calităţii apelor, Conservarea biodiversităţii, Ecotoxicologia, Estimarea riscului ecologic, Gestionarea deşeurilor ş.a.), care au
ca obiectiv formarea competenţelor specifice domeniului; e) de orientare către alt
domeniu de formare în ciclul II (master) (Ecologia generală, Auditul ecologic, Protecţia mediului ş.a.); f) modulul psiho-pedagogic (Psihologia generală, Pedagogia,
Didactica biologiei, Etica profesională), care formează competenţe în domeniul educaţional; studenţii pot opta pentru acest modul, iar după urmarea integrală a acestuia
338

absolvenţii pot activa în calitate de profesor de biologie în instituţiile de învăţămînt
preuniversitar.
Programul de master de profesionalizare „Biodiversitatea şi protecţia resurselor
naturale”, specialitatea Ecologie este preconizat pentru absolvenţii ciclului I al studiilor universitare, care sînt deţinătorii diplomelor de licenţă (conform procesului de la
Bologna) şi a diplomelor echivalente. Absolvenţii la acest program de studiu pot contribui la rezolvarea problemelor legate de structura, funcţionarea, productivitatea şi
succesiunile ecosistemelor naturale şi antropice din Moldova, impactul activităţii antropice asupra mediului ambiant al R. Moldova, organizarea monitoringului ecologic
integrat, elaborarea strategiilor privind instruirea şi educaţia ecologică, elaborarea
şi implementarea Programului Naţional de Acţiuni în domeniul protecţiei mediuluiînconjurător al R. Moldova, elaborarea tehnologiilor de utilizare a organismelor în
calitate de indicatori biologici etc.

1.2. Caracteristic:
NivelulDuratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces

Precondiţii

Stagii depractică

Reguli deexaminare şi
evaluareLicenţă (ciclul I)

Master (Ciclul II)

Doctorat

3 ani / 4 ani*

2 ani

3 ani / 4 ani*

180

120

180

Învăţămînt de zi;
cu frecvenţă redusă
Diplomă de BAC
Diplomă de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitarÎnvăţămînt de zi

Cu titlul obligatoriu(15-20 credite)• Evaluarea iniţială
– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sînt obligatorii;• Evaluarea
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;

Cu titlul obligatoriu(10 credite)• Evaluarea iniţială
– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sînt obligatorii;• Evaluarea
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;

Diplomă de licenţă
Diplomă echivalentă
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
superior (Licenţă,Ciclul I - (180 credite)Susţinerea examenuluide admitere339Învăţămînt de zi;
cu frecvenţă redusă
Diplomă de master
Diplomă echivalentă
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
superior (Ciclul I,
Licenţă şi Ciclul II,
Master)Susţinerea examenuluide admitere
Nu se realizează
••Evaluarea este
centrată pe
produsele cercetării;Evaluarea
curentă-formativă
se realizează
prin susţinerea
referatelorştiinţifice, a
rapoartelor anuale,a examenelor din
cadrul programuluide doctorat;•Reguli deexaminare şi
evaluare

Metodologia•
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe.

Examen de licenţă:1. un examen
la disciplina
fundamentală.
Modalitate de
2. un examen laevaluare finală
disciplina despecialitate
3. susţinerea tezei delicenţă
diplomă de licenţă înŞtiinţe ale naturii
Certificare

Titlu acordat

Drepturipentruabsolvenţi

Organ
responsabil
pentruautorizarea
programelor

licenţiat în Ştiinţe alenaturii–– A aplica pentru
programe demaster;–– A aplica pentru
programe deformare continuă;–– A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

Metodologia• Evaluarea finală
evaluării finalese realizează prinsumative estesusţinerea tezei deorientată spre
doctor.
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe
formatepreponderent prinlucru individual.
Susţinerea tezei deSusţinerea tezei demasterdoctordiplomă de master înŞtiinţe ale naturii

master în Ştiinţe alenaturii–– A aplica pentru
programe dedoctorat;–– A aplica pentru
programe deformare continuă;–– A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

diplomă de doctor
în Biologie în
conformitate cu
profilul ştiinţific şi
specialitatea
doctor în Biologie–– A aplica pentru
programe
postdoctorat;–– A aplica pentru
programe deformare continuă;–– A se angaja încîmpul muncii.
ANACIP
Structura abilitată

* Conform prevederilor regulamentare studiile cu frecvenţă redusă au durata cu un an mai
mult decît studiile cu frecvenţă la zi.

340

2.

TITLURI (CALIFICĂRI) ŞI OCUPAŢII

2.1. Descrierea calificării

Ciclul

Ciclul I Studii
superioarede licenţă

Ciclul II Studii
superioarede masterTitlul acordat/Competenţe specifice

Licenţiat Ştiinţe ale naturii
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Cunoştinţe avansate în domeniul ştiinţe ale naturii
care implică înţelegerea critică a teoriilor şi principiilor
naturii;• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie,necesare pentru a rezolva probleme complexe şi
imprevizibile în domeniul ştiinţe ale naturii;• Gestionarea de activităţi sau proiecte tehnice sau
profesionale complexe, prin asumarea responsabilităţii
pentru luarea deciziilor în situaţii de muncă sau destudiu imprevizibile;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea
dezvoltării profesionale a indivizilor şi grupurilor.
Master în Ştiinţe ale naturii
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7• Cunoştinţe foarte specializate, unele dintre elesituîndu-se în avangarda nivelului de cunoştinţe dindomeniul ştiinţe ale mediului, ca bază a unei gîndiri şi/
sau cercetări originale;• Conştientizare critică a cunoştinţelor din domeniulştiinţe ale naturii şi a cunoştinţelor aflate la graniţa
dintre diferite domenii;• Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor în
materie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru dezvoltarea
de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru integrareacunoştinţelor din diferite domenii;• Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă sau
de studiu care sînt complexe, imprevizibile şi necesită
noi abordări strategice;• Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile profesionale şi/sau pentru
revizuirea performanţei strategice a echipelor.

341

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework
(EQF)

6

7

Doctor în Biologie
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8• Cunoştinţe la cel mai avansat nivel în domeniul
biologiei sau de studiu şi cunoştinţe aflate la graniţa
dintre diferite domenii;
Ciclul III - • Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară
Studiipentru rezolvarea problemelor critice de cercetaresuperioare
şi/sau inovaţie şi pentru extinderea şi redefinirea
de doctoratcunoştinţelor existente sau a practicilor profesionale;• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională şia unui angajament susţinut pentru dezvoltarea de noi
idei sau procese aflate în avangarda unei situaţii demuncă sau de studiu, inclusiv cercetarea.

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii domeniului dat(nomenclatorul profesiilor /clasificatorul ocupaţiilor) pe cicluri
Nivelulcalificării

Ciclul I Studii
superioarede licenţă

Specialitatea/
program demasterEcologie

Ocupaţii tipice221. Specialişti în biologie, ecologie şi ştiinţe ale vieţii;20447. Cercetător stagiar (în biologie şi ecologie);
20450. Cercetător-stagiar (în învăţămînt) – în cazulsusţinerii modulului psiho-pedagogic;
22844. Laborant cercetător (în biologie şi ecologie);
13861. Laborant la analiză chimică;25864. Tehnician protecţia mediului (tehnician ecolog);
24069. Profesor în învăţămîntul secundar (gimnazial) –în cazul susţinerii modulului psiho-pedagogic;
Nivelulcalificării

Ciclul II Studii
superioarede masterCiclul III Studii
superioare
de doctorat

Program demaster20252. Asistent universitar;Ocupaţii tipice20494. Colaborator ştiinţific (în biologie şi ecologie);
20500. Colaborator ştiinţific (în învăţămînt) – în cazulsusţinerii modulului psiho-pedagogic;
21912. Inginer ecolog;
21490. Expert ecolog;
24069. Profesor în învăţămîntul secundar (gimnazial,
Ecologie și
liceal, profesional) – în cazul susţinerii modulului psihoprotecția mediului
pedagogic;
22864. Lector universitar;
1237. Conducători ai compartimentelor de dezvoltare
tehnico-ştiinţifică;24472. Specialişti în aparatele centrale ale ministerelor şi
departamentelor pe lîngă Guvern.
23122. Manager (în instituţii de învăţămînt) – în cazulsusţinerii modulului psiho-pedagogic;
Ecologie
21490. Expert ecolog;
20612. Conferenţiar universitar;
24078. Profesor universitar.
342

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
Prin specificul său interdisciplinar şi aplicaţiile asupra stării societăţilor contemporane domeniul Ecologie ar putea contribui la formarea competenţelor în majoritatea domeniilor sociale şi ştiinţelor exacte.
În cadrul Ştiinţelor naturii în domeniile Biologie, Geologie, Ştiinţe ale solului,Geografie, Silvicultură, sînt necesare cursuri speciale de Ecologie, Protecţia mediului, Economia mediului, Legislaţia ecologică cu statut de discipline fundamentale şide orientare spre specializare. Aceste discipline din domeniul ecologie ar contribuila formarea competenţelor de tip interdisciplinar, precum evaluarea rolului tuturor
componentelor de mediu în cadrul mediului înconjurător, abilitatea de a aborda
componentele mediului sub raport spaţial. De asemenea, domeniile Drept, Inginerieşi managementul calităţii, Fizică, Chimie, Ştiinţe ale educaţiei necesită un curs de
Ecologie. Specialitatea Jurnalism necesită cursuri de Ecologie, cu statut de disciplină
specială pentru formarea unor competenţe instrumentale şi profesionale. În cadrul
tuturor facultăţilor din cadrul Instituţiilor superioare de învăţămînt şi altele este necesar de introdus cursul „Educaţia ecologică”.

3.

FINALITĂŢI DE STUDIU ŞI COMPETENŢE

3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul I - Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale:–– Cunoaşterea bazelor teoretice şi practice ale ecologiei;–– Capacitatea de analiză şi sinteză a datelor, proceselor şi fenomenelor ecologice;–– Aplicarea cunoştinţelor teoretice în studiul mediului ambiant;–– Cunoaşterea şi aplicarea a cel puţin o limbă străină în studiul şi cercetarea ecologică;–– Aplicarea tehnologiilor informaţionale în domeniul ecologiei;–– Identificarea problemelor din domeniul mediului ambiant şi propunerea soluţiilor de rezolvare.
–– Aplicarea strategiilor de muncă eficientă şi responsabilă, de punctualitate, seriozitate şi răspundere personală, pe baza principiilor, normelor şi a valorilor
codului de etică profesională.
–– Aplicarea tehnicilor de muncă eficientă în echipă multidisciplinară pe diverse
paliere ierarhice.

343

• Competenţe specifice la specialitatea Ecologie:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.
16.
17.

Utilizarea terminologiei ecologice în prezentarea şi explicarea informaţiei
ecologice;
Generalizarea cunoştinţelor din ştiinţele ecologice şi cele complementare
ecologiei;Interpretarea teoriilor ecologice contemporane;
Observarea şi perceperea componentelor, proceselor şi fenomenelorecologice şi a relaţiilor dintre ele;
Aplicarea metodelor de cercetare în domeniul ecologiei;
Aplicarea unor elemente din alte ştiinţe (matematică, fizică, chimie, biologie,
istorie, economie ş.a.) în studierea şi cercetarea mediului ambiant;Măsurarea, calcularea şi determinarea parametrilor cantitativi în studierea şi
cercetarea mediului ambiant;Interpretarea, elaborarea şi utilizarea materialelor grafice şi referitoare lamediul ambiant;Planificarea şi realizarea unor aplicaţii practice de laborator sau pe teren în
domeniul ecologiei;
Aplicarea teoriilor studiate asupra unui sistem natural sau social;
Caracterizarea componentelor, proceselor şi fenomenelor naturale şi
antropice de caracter ecologic;
Explicarea legităţilor, proceselor şi fenomenelor ecologice la nivel local,
regional şi mondial;
Identificarea şi argumentarea relaţiilor cauzale dintre componente, proceseşi fenomene naturale şi sociale;
Evaluarea corectă a situaţiilor-problemă din mediul ambiant şi propunerea
unor soluţii de rezolvare;
Adaptarea şi comunicarea coerentă a informaţiilor şi a problemelor decaracter ecologic specialiştilor şi nespecialiştilor în domeniu;
Accesarea, selectarea şi sistematizarea informaţiilor cu caracter ecologic prinintermediul sistemelor informaţionale de comunicaţii;Studierea şi aprecierea legităţilor, proceselor şi fenomenelor ecologice la
nivel local, regional şi mondial.

344

345

F
F
F
F
G
G
U
U
U
S
S
S
S
S
S
S
S

Componenta
modululuiNumărcredite
ECTS
11
11
6
6
4
8
3
6
2
4
6
6
4
5
4
3
2
+
+
+
+
+ + + +
+
+
+ +
+
+
+ +
+ + + +
+ + + +
+
+
+
+
+ +
+ +
+ +
+ + +
+
+ +
+ +

+ +
+ +
+ +
+ +
+ + + + + +
+
+ +
+ +
+ +
+
+
+
+ + +
+
+ + +
+ +
+
+ +
+
+
+ +
+
+ +
+ +
+ +
+
+
+ + +
+ +
+ + +
+
+ +
+
+

+
+

+
+
+

+

+

+
+

+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+
+
+
+

+
+

+
+
+

+

+
+

+
+
+
+

+
+
+
+
+

+
+
+
+

+

+

+

+
+
+

+
+
+
+

+
+
+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+
+

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17

Finalităţi de studiu / Competenţe specificeNotă: domeniul Ecologie se axează pe formarea competenţelor în cele două ramuri mari ale ştiinţelor ecologice: Ecologie şi protecţia mediului. Stagiile depractică vin să formeze, pe lîngă competenţele generale sistemice şi competenţe specifice de învăţare şi de cercetare, pregătind traseul pentru Ciclul II.

Botanica
Zoologia
Ecologia generală
Fiziologia vegetală
Tehnologii informaţionale de comunicaţie
Limba străină
Filozofia
Managementul mediului
Legislaţia mediului
Pedologia generală
Ingineria ambientală
Auditul ecologic
Expertiza ecologică de stat
Analiza calităţii apelor
Conservarea biodiversităţii
Protecţia mediului
Gestionarea deşeurilor

Codul / Unitatea de curs (modulul) /Finalităţile de studiu

Corelaţia „finalităţi de studiu şi competenţe – curriculum”
Corelaţia „unitate de curs/finalităţi de studiu scontate” pentru Ciclul I Licenţă

Ciclul II - Studii superioare de master• Competenţe generale• Cunoaşterea şi înţelegerea fondată pe cunoştinţele obţinute la ciclul I (licenţă)în ecologie şi extinsă în dezvoltarea şi aplicarea ideilor în contextul de cercetare;• Capacitatea de analiză şi sinteză a datelor, proceselor şi fenomenelor din
domeniul mediului;• Aplicarea cunoştinţelor teoretice în cercetarea mediului;• Aplicarea tehnologiilor informaţionale în domeniul studierii şi cercetării
mediului;• Trierea informaţiei necesare pentru realizarea unui studiu ecologic complex;• Lansarea ideilor originale despre realitatea ecologică;• Stabilirea priorităţilor studiilor interdisciplinare în cercetările ştiinţifice;• Aplicarea diverselor modalităţi de autoinstruire şi autoperfecţionare în
domeniul ecologiei.
• Competențe specifice, rezultate din realizarea programelor de master în
Ecologie și protecția mediului:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.
16.
17.
18.
19.

Argumentarea utilizării unei anumite metodologii în studiul biodiversităţii
şi protecţiei resurselor naturale;
Stabilirea obiectivelor evoluţiei calităţii componentelor principale de mediu
în scopul evidenţierii şi impunerii măsurilor de protecţie, conservare şi
reconstrucţie;Analiza informaţiilor de mediu la nivel regional, continental sau global
pentru utilizarea lor în cadrul programelor naţionale,
Aprecierea şi evaluarea situaţiilor de risc în cazul poluării mediului;Gestionarea unei situaţii de criză în domeniul mediului;
Utilizarea metodelor de realizare a cercetărilor ştiinţifice în domeniul
monitoringului ecologic;
Elaborarea proiectelor de cercetare în domeniul monitoringului ecologic;
Aplicarea noilor tehnologii informaţionale în domeniul monitoringului
ecologic;
Aplicarea diverselor modalităţi de autoinstruire şi autoperfecţionare în
domeniul managementului și monitoringului ecologic;
Realizarea proiectelor de cercetare ştiinţifică demonstrînd un înalt grad deautonomie;Interpretarea concepţiilor ecologice în vederea realizării lucrărilor proprii;
Stabilirea priorităţilor studiilor interdisciplinare în cercetările ştiinţifice;
Adaptarea realizărilor ştiinţifice din alte domenii la investigaţiile ecologice;
Selectarea metodele eficiente de luare a unei decizii profesionale;
Utilizarea modalităţilor eficiente de formare a conştiinţei sociale;
Influenţarea opiniei publice în vederea obţinerii rezultatului ştiinţific scontat;
Estimarea cunoştinţelor obţinute înainte de a le utiliza într-un scop anumit;
Abordarea sistemică a mediului natural şi a societăţii;Administrarea proiectelor sociale;346

20. Identificarea metodelor adecvate obiectivelor cercetării biodiversităţii şiprotecţiei resurselor naturale;
21. Luarea deciziilor la nivel organizaţional;
22. Determinarea gradului de funcţionalitate a rezultatelor investigaţiilorştiinţifice în ecologie;
23. Cunoaşterea şi aplicarea realizărilor ştiinţifice din domeniul ecologiei şi altor
discipline înrudite în activitatea profesională;24. Utilizarea tehnologiilor contemporane în colaborarea profesională.

Ciclul III - Studii superioare de doctorat• Competenţe generale:–– Cunoaşterea şi înţelegerea la cel mai avansat nivel în specialitatea ecologie şi
extinsă în dezvoltarea şi aplicarea ideilor în contextul de cercetare;–– Capacitatea de analiză şi sinteză la cel mai avansat nivel a datelor, proceselor şi
fenomenelor din domeniul mediului;–– Aplicarea celor mai avansate tehnologii informaţionale în domeniul studierii şi
cercetării mediului;–– Aplicarea celor mai avansate şi specializate tehnici în domeniul cercetării ecologice–– Expunere unor concepte de înalt nivel, teoretic şi practic, în domeniul ecologiei.
–– Lansarea ideilor sau proceselor aflate în avangarda unei situaţii de muncă sau destudiu, inclusiv cercetarea.
• Competenţe specifice:1.

Argumentarea utilizării unei anumite metodologii în studiul aprofundatreferitor la tematica tezei de doctor;
2. Realizarea proiectelor de cercetare ştiinţifică demonstrînd cel mai înalt gradde autonomie;
3. Stabilirea priorităţilor studiilor interdisciplinare în cercetările ştiinţifice;
4. Selectarea celor mai eficiente metode de luare a unei decizii profesionale;
5. Utilizarea celor mai eficiente modalităţi de formare a conştiinţei sociale;
6. Identificarea celor mai adecvate metode în conformitate cu obiectivele
cercetării la tematica tezei de doctor;
7. Determinarea gradului de funcţionalitate a rezultatelor investigaţiilorştiinţifice în ecologie;
8. Cunoaşterea şi aplicarea realizărilor ştiinţifice din domeniul ecologiei şi altor
discipline înrudite în activitatea profesională;9. Modelarea efectelor factorilor de mediu şi identificarea soluţiilor necesare
diminuării degradării produse de către aceştia;10. Evaluarea unor strategii ce urmează a fi implementate pentru a rezolva
probleme specifice ecologiei.
11. Proiectarea, realizarea şi evaluarea activităţilor multidisciplinare de cercetareştiinţifică.
12. Utilizarea celor mai contemporane tehnologii în colaborarea profesională.
347

3.2. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Pentru ca specialitatea Ecologie să poată funcţiona şi fi viabilă pe piaţa muncii,
specialiştii ce pregătesc cadre în acest domeniu au determinat necesitatea ei şi deci
deschiderea spre piaţa muncii. În baza concepţiei de pregătire a specialiştilor în domeniul Ecologiei, ce se discută în cadrul catedrei de specialitate, se fac propuneri
pentru planul de studii. Aceste propuneri sînt discutate de către Comisiile metodiceşi aprobate în Consiliul profesoral al facultăţilor. În ultimă instanţă, cadrul instituţional, care aprobă schimbările din planul de învăţămînt este Senatul USM. Deoarece
studentul şi profesorul sînt cei doi actanţi ai procesului de învăţămînt, iar în condiţiile actuale ale dezvoltării universităţilor se mizează pe accentuarea acestei colaborări,au fost întreprinse măsuri de implicare a studenţilor în managementul calităţii studiilor, inclusiv şi în discutarea conţinutului planului de învăţămînt. De cele mai multeori, însă, funcţionalitatea studiilor este sporită prin introducerea noilor discipline,
inclusiv în categoria celor opţionale sau liber alese, care contribuie considerabil laelaborarea unui demers didactic individual pentru studenţi.
În scopul prevenirii anacronismului în educaţie la nivel de catedră se promovează
iniţiativele constructive orientate spre îmbunătăţirea, perfecţionarea disciplinelor din
planul de învăţămînt. În acest scop în funcţie de cerinţele pieţei muncii s-au consultat
instituţiile cheie: Ministerul Mediului, Institutul de Ecologie şi Geografie, Agenţia
„Apele Moldovei”, Agenţia pentru Geologie şi Resurse Minerale, Agenţia Naţională
de Reglementare a Activităţilor Nucleare şi Radiologice, Inspectoratului Ecologic deStat, Serviciului Hidrometeorologic de Stat, Serviciului Piscicol, Agenţia „Moldsilva”, Agenţia Relaţii Funciare şi Cadastru, Centrului Naţional Ştiinţifico-Practic de
Medicină Preventivă, Agenţia Sanitar-Veterinară şi pentru Siguranţa Produselor deOrigine Animală şi Inspectoratul General de Supraveghere Fitosanitară şi Control
Semincer, Institutului Naţional de Metrologie şi Standardizare din Republica Moldova. De asemenea au fost consultaţi reprezentanţii a aşa ONG-uri de mediu ca: “Rec
Moldova”, “Biotica”, “Eco-Tiras”.

4.

VOLUMUL DE MUNCĂ ŞI ECTS

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:• Ciclul I (180)• Ciclul II (120)• Ciclul III (180)
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 credite
120 credite
180 credite348

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul dat
Domeniul de formare profesională “Ecologie” se regăseşte în nomenclatorul specialităţilor din majoritatea ţărilor europene, cu aceeaşi denumire, fiind încadrat, deregulă, în cadrul facultăţii de Biologie: Universitatea din Bucureşti, România – specialitatea Ecologie şi protecţia mediului; Universitatea Alexandru Ioan Cuza, Iaşi, România – specialitatea Ecologie şi protecţia mediului; Universitatea Naţională Taurida„V. I. Vernadski”, Simferopol, Ucraina – specialitatea Ecologie şi protecţia mediului;
Universitatea de Stat din Belarus, Minsc – Ecologie generală; în cadrul facultăţii Apelor, Atmosferei şi Mediului, Universitatea Resurselor Naturale şi Ştiinţelor Aplicate
ale Vieţii, Viena, Austria – specialitatea Mediul şi managementul bioresurselor.
Diferenţele majore în spaţiul european în ceea ce priveşte formarea profesională
iniţială în domeniul ecologiei ţin mai degrabă de prioritatea acordată unei sau altei
ecologii ramurale mai degrabă decît de diferenţe strategice de formare. În Republica
Moldova, ramura pe care o dezvoltăm, atît la nivel de domeniu de formare profesională, cît şi ca domeniu de cercetare este dictată de necesităţile economice şi sociale
ale societăţii contemporane autohtone. Criza problemelor ecologice, pe de o parte,şi integrarea europeană pe de alta furnizează o adevărată piaţă de desfacere pentru
specialiştii din domeniul ecologiei contemporane. Totodată, datorită faptului că planurile de studiu au fost racordate cerinţelor europene în domeniu, vom accentua căsistemul de competenţe dezvoltat la primul ciclu este similar celor europene, diferenţele constituindu-se în baza specificul ţării noastre.
În ţările care au aderat la Procesul de la Bologna, durata studiilor la ciclul I (licenţă) este de 3 ani şi la ciclul II master este de 2 ani (de ex. România), iar în cazul
celor care nu au aderat la procesul menţionat este de 5 ani la I ciclu şi 1-1,5 ani în(Belarus, Ucraina). Planurile de învăţămînt la I ciclu la Universitatea din Bucureşti,România – Ecologie şi protecţia mediului şi Universitatea „Alexandru Ioan Cuza”,
Iaşi, România – Ecologie şi protecţia mediului au de asemenea 180 credite (cu durata
studiilor 3 ani).

5.

ÎNVĂŢAREA, PREDAREA ŞI EVALUAREA

Misiunea şi obiectivele catedrei responsabile de formarea profesională iniţială în
domeniul ecologiei se reflectă în standardul educaţional / profesional care exprimă
ansamblul de competenţe pe care le deţine specialistul format în cadrul domeniului(fapt demonstrat prin evaluările randamentului academic). Aprecierea standardului
educaţional / profesional ca finalitate a procesului de formare profesională iniţială nepermite să stabilim nişte criterii de evaluare clare şi creează un mecanism funcţional
prin care sînt corelate eficient toate elementele procesului de învăţămînt – învăţarea,
predarea şi evaluarea. Promovarea dimensiunii europene prin învăţămînt antrenează
o serie de consecinţe în tehnicile de predare–învăţare–evaluare. Aceasta cel mai binese reflectă prin efectuarea stagiilor de practică.

349

Un rol important în pregătirea specialiştilor ecologi o are practica de teren. Înprimul ciclu de învăţămînt se efectuează practica de teren la botanică şi zoologie în
scopul cunoaşterii biodiversităţii lumii vii a Republicii Moldova şi pentru a cunoaşte
speciile rare şi pe cale de dispariţie de plante şi animale, care au nevoie de un regim
special de ocrotire de către stat. Practica de iniţiere pe teren se efectuează în diverse
localităţi a R. Moldova, în special în or. Chişinău, Bădragii vechi (Edineţ), Rezervaţia
naturală Ştiinţifică „Plaiul Fagului” (Rădenii Vechi, r-nul Ungheni şi Rezervaţia naturală peisagistică „Trebujeni” şi Orheiul–Vechi (r-nul Orhei) pentru a avea posibilitatea de a studia biodiversitatea din diferite biotopuri caracteristice pentru republică,precum şi starea ecologică a factorilor ecologici abiotici şi biotici..
O altă practică desfăşurată tot în cadrul primului ciclu este practica de specializare efectuată în cadrul Ministerului Mediului, Inspectoratului Ecologic de Stat şi
subdiviziunilor acestuia (Agenţii ecologice, Inspecţii Ecologice), precum şi în cadrul
instituţiilor şi organizaţiilor afiliate Ministerului Ecologiei şi Resurselor Naturale ca:
Institutul de Ecologie şi Geografie, Agenţia de Stat pentru Geologie „AgeOm”, Serviciul de Stat „Hidrometeo” ş.a. În cadrul acestei practici studenţii fac cunoştinţă cu
cadrul instituţional, legislativ şi normativ ce stau la baza protecţiei mediului ambiant
şi dezvoltării durabile a resurselor naturale.
În ciclul doi (Master) se efectuează practica de specialitate la Biodiversitatea şiprotecţia resurselor naturale, în cadrul căreia sînt studiate şi cercetate principalele
obiective naturale prevăzute în curriculumurile la disciplinele din planul de învăţămînt şi a practicii şi anume: ecosistemele de baltă, luncile rîurilor, de stepă (rezervaţia peisagistică „Trebujeni”), silvice (Rezervaţia naturală ştiinţifică „Plaiul Fagului”), apele de suprafaţă (iazurile, lacurile, rîurile din raionul practicii), ecosistemele
antropice (livezi, cîmpuri cu diferite culturi agricole, parcurile din Chişinău (Parcul„Valea Morilor”, Dendrariul, Parcul „Ştefan cel Mare”), etc.). O atenţie deosebită seacordă stării ecologice ale acestora, gradului de poluare, principalilor poluanţi dinraionul practicii şi propunerea unor măsuri de ameliorare. În aceste scopuri sîntfolosite diferite instrumente şi aparataj de cîmp, luarea probelor de apă, sol, planteafectate etc., sînt fixate probele luate, caracterizate, analizate, fotografiate, precum şialte metode elementare de cercetare. Realizarea planului practicii se efectuează prinieşirea pe teren, notarea în zilnic a celor observate şi cercetate şi prelucrarea ulterioară ale materialelor culese.
De asemenea sînt propuse studenţilor teme ştiinţifice de grup aşa ca: „Apele desuprafaţă – starea ecologică şi ameliorarea ei”, „Apele de suprafaţă din or. Chişinău
– starea ecologică, amenajarea şi protecţia lor”, „Ecosistemele de stîncă –– aspectul
ecologic şi estetic, utilizarea în scopuri turistice (Orheiul–Vechi, Trebujeni)”, „Ecosistemele forestiere („Plaiul Fagului”)”, care servesc ca material de dare de seamă amasteranzilor şi participarea la conferinţele ştiinţifice. Un loc deosebit se acordă
fixării fotografice şi filmarea peisajelor naturale, materiale care servesc pentru panourile afişate la facultate pentru propagare şi educaţie ecologică şi material didactic în
cadrul orelor de curs.
În cadrul aceleiaşi practici se efectuează partea a doua a ei realizată în scopul
de a efectua cercetări ştiinţifice în conformitate cu tema tezei de magistru efectuată
350

desinestătător de fiecare masterand sub conducerea conducătorului ştiinţific. Aceste
practici se efectuează în dependenţă de tema tezei de magistru (laboratoarele ştiinţifice a USM şi a altor instituţii ştiinţifice a RM).
Practica de licenţă se efectuează de fiecare student după un plan individual conform temei tezei de licenţă sub conducerea conducătorului ştiinţific. Rezultateleobţinute servesc ca bază pentru teza de licenţă. Specificul acestor practici constă în
faptul că studenţii şi magistranzii însuşesc metode contemporane de studiere a componentelor mediului ambiant şi a diversităţii lumii vii. Obţin abilităţi practice carevor servi drept bază ştiinţifico-practică în domeniul profesional ecologic în care vor
activa după absolvire.

6.

Sporirea calităţii

Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea profesională iniţială în domeniul Ecologie este de a realiza o formare profesională de calitate, de a forma specialişti
în ecologie, care vor fi competitivi pe piaţa muncii din ţară şi de peste hotarele ei.
Una din direcţiile prioritare a procesului de învăţămînt realizat în cadrul domeniului Ecologie o constituie asigurarea calităţii. Evaluarea calităţii se realizează înbaza cîtorva indicatori de bază, care la rîndul lor determină criterii pentru evaluarea altor elemente ale procesului de învăţămînt: Evaluarea randamentului academic.
Acest indicator presupune prezenţa unui întreg sistem de proceduri de evaluare ceare drept scop constatarea calităţii produsului, competenţelor viitorilor specialişti.
Evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico-metodice de realizare a procesului de învăţămînt, evaluarea calităţii învăţămîntului prin evaluarea activităţii profesorilor decătre studenţi. Această procedură are drept scop determinarea eficienţei studiilor prinprisma aprecierii făcute de către cei care beneficiază de serviciile oferite de către cadrele noastre didactice.
Componenta formativă generează o altă viziune supra curriculei universitare,care se axează înainte de toate pe formare de competenţe şi nu pe transmitere de
informaţii. Astfel curriculum-urile pentru cursuri sînt elaborate în corespondenţă
cu standardul socio-profesional şi adaptat la cerinţele pieţei muncii prin procesul deconsultanţă cu angajatorii. Totodată, instrumentul prin care este asigurată transparenţa studiilor este ECTS, implementat cu succes în Universitatea de Stat din Moldova. Creditele academice transferabile asigură accesul studentului la un cadru transparent al calificărilor şi mobilitate academică şi deschide perspective pentru instruirea
pe parcursul vieţii.
Calitatea procesului de pregătire a specialiştilor în domeniul de formare profesională 424 Ecologie este asigurată în ordine ierarhică în următorul mod:1.
2.

Secţia managementul calităţii, care este în subordinea ierarhică a Prorectorului
responsabil cu calitatea la nivel de instituţie.
Consiliul de asigurare a calităţii ce se supune direct Rectorului instituţiei
şi constă din prorector responsabil pe calitate, şeful secţiei Managementul
calităţii, şeful departamentului cercetări, un membru al fiecărei facultăţi,reprezentanţi ai studenţilor, angajatorilor, absolvenţilor.
351

3.

Comisiile de asigurare a calităţii ce se subordonează Consiliului de asigurare
a calităţii şi secţiei Managementul calităţii. În cadrul facultăţii responsabile
de pregătirea specialiştilor în Ecologie, comisia respectivă are următoarea
componenţă: preşedintele Comisiei, decanul facultăţii, prodecanul facultăţii,şefii de catedră, reprezentanţi ai corpului profesoral şi ai studenţilor. La
nivel de catedră, responsabilul pentru asigurarea calităţii este şi membru al
Comisiei pentru asigurarea calităţii la facultate. El realizează activităţi deplanificare şi desfăşurare a auditului intern la nivel de catedră, realizează
evaluările individuale şi are ca obiectiv instruirea personalului, conlucrarea
cu comisia de asigurare a calităţii de la facultate, cu studenţii, absolvenţii
şi angajatorii în vederea îmbunătăţirii programelor de studii, curriculei
disciplinare, procesului de predare-învăţare-evaluare şi a altor servicii oferitede membrii catedrei.

352

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul IiI – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

425 Geografie

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonatori elaborare:

Sochircă V., dr., conf. univ.;Coşcodan M., dr., conf. univ.;Hămuraru M., dr., conf. univ.

1.

Introducere în domeniul de formare profesională

1.1. Descriere generală a domeniului
Domeniul de formare profesională 425. Geografia se încadrează în domeniul general de studiu 42. Ştiinţe ale naturii şi include specialitatea 425.1. Geografie.
Geografia contemporană este un sistem de ştiinţe care studiază mediul natural şi
cel antropic, sub raport spaţial, dinamic şi sistemic. Geografia este situată la interferenţa ştiinţelor naturii (prin ramura Geografie fizică) şi a celor sociale (prin ramura
Geografie umană). Pregătirea în domeniul Geografiei formează o viziune complexă
şi multidimensională asupra lumii înconjurătoare şi a problemelor cu care aceasta se
confruntă în perioada contemporană a globalizării.
Scopul general al domeniului de formare profesională „Geografia” este formarea
specialiştilor geografi, dezvoltînd competenţe pentru a activa în domeniile cercetării,aplicativ şi educaţional, contribuind la investigarea şi gestionarea adecvată a mediului natural şi a celui antropic.
Programul de formare profesională este fundamentat pe baza unui plan de învăţămînt ce cuprinde discipline din următoarele componente: a) fundamentală,care formează competenţe de bază la specialitate, ce permit abordarea ştiinţifică adomeniului (Geografia fizică generală, Geografia umană generală, Geologia generală, Topografia şi cartografia, Meteorologia şi climatologia, Geomorfologia ş.a.); b)de formare a abilităţilor şi competenţelor generale (Limbi străine, Tehnologii informaţionale–SIG); c) de orientare socio-umanistică (Filozofia, Geografia politică
ş.a.), componente menite să formeze competenţe de cultură generală, aplicabile atîtdomeniului, cît şi vieţii sociale a absolventului; d) de orientare spre specializare(Hidrologia, Geografia populaţiei, Geografia fizică a continentelor şi oceanelor, Geografia umană regională ş.a.), care au ca obiectiv formarea competenţelor specifice domeniului; e) de orientare către alt domeniu de formare în ciclul II (master)(Economia mediului, Geoecologia mediului, Geografia turismului ş.a.); f) modulul
psiho-pedagogic (Psihologia generală, Pedagogia, Didactica geografiei, Etica profesională ş.a.), care formează competenţe în domeniul educaţional; studenţii pot opta
pentru acest modul, iar după urmarea integrală a acestuia absolvenţii pot activa în
calitate de profesor de geografie în instituţiile de învăţămînt.
Planul de învăţămînt elaborat pentru ciclul I Licenţă cuprinde spectrul de discipline necesar formării profesionale la specialitatea Geografie. Studenţii sînt organizaţi astfel încît pregătirea teoretică şi cea practică să fie cît mai eficiente şi legate
de cerinţele pieţei muncii. Astfel, specificul domeniului Geografie impune realizarea
unor aplicaţii practice pe teren şi în instituţii specializate, pentru care sînt prevăzute
8 stagii de practică. Obţinerea competenţelor este concepută prin două modalităţi:una obligatorie, care vine să asigure pregătirea teoretică de specialitate şi alta opţională - determinată de libera alegere a studenţilor, în funcţie de interesele specifice. Înacest sens, sînt prevăzute discipline opţionale (Landşaftologia, Procese şi fenomene
de risc, Teoria şi metodologia geografiei ş.a.) şi discipline la libera alegere (Botanica
cu elemente de geobotanică, Demografia).

355

Domeniul de formare profesională “Geografie” se regăseşte în nomenclatorul specialităţilor din majoritatea ţărilor europene, cu aceeaşi denumire, fiind încadrat, deregulă, în facultăţi de Geografie sau în facultăţi de Ştiinţe ale Naturii, de Ştiinţe ale
Naturii şi Geografie, de Geografie şi Istorie etc.

1.2. Caracteristici-cheie:
NivelulDuratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces

Precondiţii

Stagii depractică

Licenţă (ciclul I)

Master (Ciclul II)

Doctorat (Ciclul III)

3 ani / 4 ani*

2 ani

3 ani / 4 ani*

180 credite

120 credite

180 crediteînvăţămînt de zi;Învăţămînt de zi;învăţămînt cu frecvenţă Învăţămînt de ziînvăţămînt cu frecvenţă
redusă
redusă
diplomă de BAC,
diplomă de licenţă,diplomă de master,
diplomă de studii
diplomă echivalentă
diplomă echivalentă
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor Realizarea finalităţilor
învățămîntului superior învățămîntului superior
Realizarea finalităţilor
(Ciclul I, Licenţă
(Ciclul I, Licenţă şiînvăţămîntului(180/240 credite);
Ciclul II, Master);preuniversitarSusţinerea examenului Susţinerea examenuluide admiterede admitere
cu titlu obligatoriu
cu titlu obligatoriu–(15-20 credite)(10 credite)356

Reguli deexaminare şi
evaluareModalitate
de evaluare
finală

Certificare
Titlu acordat

Drepturipentruabsolvenţi

Organ
responsabil
pentruautorizarea
programelor• Evaluarea iniţială
• Evaluarea iniţială –– diagnostică;diagnostică; curentă
curentă –formativă;–formativă; finală
finală –sumativă sînt– sumativă sîntobligatorii;
obligatorii;• Evaluarea curentă
• Evaluarea curentă
–formativă
–formativă
se realizează
se realizează
prin seminare,prin seminare,laboratoare,laboratoare,autoevaluare şi
autoevaluare şi
evaluarea lucrului
evaluarea lucrului
individual;
individual;• Metodologia• Metodologia
evaluării finale
evaluării finale– sumative– sumativeeste orientată
este orientată
spre evaluarea
spre evaluarea
rezultatelor
rezultatelorînvăţării exprimateînvăţării exprimate
în termeni deîn termeni decompetenţe.
competenţe formate
preponderent prinlucru individual.
Examen de licenţă:Susţinerea tezei de1. examen la disciplina masterfundamentală;2. examen la disciplinade specialitate;
3. susţinerea tezei delicenţă.
Diploma de licenţă în Diploma de master înştiinţe ale naturii
ştiinţe ale naturii
Licenţiat în ştiinţe ale Master în ştiinţe alenaturii
naturii• A aplica pentru• A aplica pentru
programe de master;
programe de• A aplica pentru
doctorat;
programe de• A aplica pentru
formare continuă;programe de• A se angaja în
formare continuă;cîmpul muncii.
• A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

Ministerul EducaţieiANACIP• Evaluarea este
centrată pe
produsele cercetării;• Evaluarea curentă
–formativă
se realizează
prin susţinerea
referatelor ştiinţifice,a rapoartelor anuale,a examenelor din
cadrul programuluide doctorat;• Evaluarea finală
se realizează prinsusţinerea tezei dedoctor.

Susţinerea tezei dedoctor

Diploma de doctor în
geografie
Doctor în geografie• A aplica pentru
programe
postdoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
ANACIP* Conform prevederilor regulamentare studiile cu frecvenţă redusă au durata cu un an mai
mult decît studiile cu frecvenţă de zi.
357

2.

Titluri (calificări) şi ocupaţii

2.1. Descrierea calificării

Ciclul

Ciclul I Studii
superioarede licenţă

Ciclul II Studii
superioarede masterTitlul acordat /Competenţe specifice
Licenţiat în ştiinţe ale naturii.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Cunoaşterea avansată şi înţelegerea critică a noţiunilor,
conceptelor, fenomenelor, proceselor, teoriilor şi
principiilor din domeniul geografiei;• Aplicarea cunoştinţelor avansate şi a abilităţilor formate
în rezolvarea unor situaţii-problemă din domeniul
geografiei;• Gestionarea de activităţi sau proiecte în domeniul
geografiei, prin asumarea responsabilităţii pentru
luarea deciziilor în situaţii de muncă sau de studiu
imprevizibile;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea
dezvoltării profesionale a indivizilor şi grupurilor în
domeniul geografiei.
Master în ştiinţe ale naturii.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7:• Cunoaşterea aprofundată a dezvoltărilor teoretice,
metodologice şi practice specifice domeniului despecializare/programului (Geografie aplicată etc.), cabază a unei gîndiri şi/sau cercetări originale;• Conştientizarea critică a cunoştinţelor din domeniulde specializare/program şi a cunoştinţelor aflate lainterferenţa cu domeniile înrudite şi utilizarea adecvată
a limbajului specific, a cunoştinţelor de specialitate
pentru explicarea şi interpretarea unor situaţii noi, în
contexte mai largi asociate domeniului;• Utilizarea integrată a aparatului conceptual şi
metodologic, pentru rezolvarea problemelor din mediul
geografic, pentru dezvoltarea de noi cunoştinţe şi
proceduri şi pentru integrarea cunoştinţelor din diferite
domenii;• Gestionarea şi transformarea situaţiilor din domeniul
geografiei, care sînt complexe, imprevizibile şi necesită
noi abordări strategice;• Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile din domeniul geografiei şi/sau
pentru revizuirea performanţei strategice.
358

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework
(EQF)

6

7

Doctor în geografie.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:• Cunoaşterea la cel mai avansat nivel a dezvoltărilor
teoretice, metodologice şi practice dintr-un domeniu
al ştiinţelor geografice şi/sau din cel aflat la interferenţa
dintre diferite domenii;
Ciclul III - • Demonstrarea abilităţilor şi tehnicilor celor mai avansate
şi specializate, inclusiv de sinteză şi evaluare, pentru
Studiisuperioare
rezolvarea problemelor critice de cercetare şi/sau
de doctorat
inovaţie şi pentru extinderea şi redefinirea cunoştinţelor
existente sau a practicilor în domeniul ştiinţelor
geografice;• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională şi aunui angajament susţinut pentru dezvoltarea de noi idei
sau procese aflate în avangarda ştiinţelor geografice.

8

2.2 Ocupaţii tipice pentru absolvenţii domeniului dat(nomenclatorul profesiilor/clasificatorul ocupaţiilor) pe cicluri
Nivelulcalificării

Specialitatea

Ocupaţii tipice21704. Geograf;
24069. Profesor de geografie înînvăţămîntul secundar (gimnazial,
profesional);
21717. Ghid turism intern.

Ciclul I Studii
Geografie
superioarede licenţă
Nivelulcalificării

Program de master în:

Ocupaţii tipice20450. Cercetător-stagiar (înînvăţămînt);20500. Colaborator ştiinţific (înînvăţămînt);25864. Tehnician protecţia
mediului (tehnician ecolog);
24496. Specialist principal(geografie);
23122. Manager (în turism);20252. Asistent universitar;
22864. Lector universitar.

Ciclul II 1. Geografie fizică
Studii2. Geografie umană
superioare
3. Geografie aplicată
de master359

• Geografie fizică, geofizica şi
20500. Colaborator ştiinţific;
geochimia landşafturilor;
23122. Manager (în instituţii de• Geografie economică, socială şiînvăţămînt);politică;22867. Lector superior universitar;• Geomorfologie şi geografie evolutivă; 20612. Conferenţiar universitar;• Biogeografie şi geografia solurilor;
24078. Profesor universitar.
Ciclul III • Hidrologie continentală, resurse
Studiiacvatice, hidrochimie;
superioare• Meteorologie, climatologie,
de doctorat
agrometeorologie;• Protecţia mediului ambiant şifolosirea raţională a resurselor
naturale;• Cartografie geografică şi
geoinformatică.

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
Domeniul geografie, prin specificul său interdisciplinar, poate contribui la formarea competenţelor în diverse domenii ale ştiinţelor naturii şi ale celor umanistice. În
cadrul Ştiinţelor naturii, la specialităţile Geologie, Ştiinţe ale solului, Ecologie, Silvicultură, sînt necesare cursuri speciale de Geomorfologie, Topografie şi Cartografie,
Hidrologie, Meteorologie şi Climatologie, Landşaftologie (Peisagistică), cu statut dediscipline fundamentale şi de orientare spre specializare. La specialitatea Meteorologie sînt necesare cursurile de Geografie fizică generală, Geomorfologie, Climatologie,
Hidrologie, cu statut de discipline fundamentale şi de orientare spre specializare. La
specialitatea Biologie este necesar cursul de Biogeografie, cu statut de disciplină deorientare spre specializare. Aceste discipline contribuie la dezvoltarea competenţelor de tip interdisciplinar, privind evaluarea rolului tuturor componentelor mediului
ambiant, sub raport spaţial şi sistemic etc.
În cadrul Ştiinţelor umanistice în domeniile Ştiinţe economice, Relaţii internaţionale sînt necesare cursuri speciale de Geografie economică, Geografie politică, cu
statut de discipline de orientare spre specializare; în domeniile Istorie, Ştiinţe politice, Jurnalism şi Ştiinţe ale comunicării sînt necesare cursurile de Geografie umană,Geografie politică/Geopolitică, cu statut de discipline de orientare spre specializare,care ar contribui la dezvoltarea competenţelor de tip interdisciplinar: formarea unei
viziuni spaţiale asupra societăţii umane, a activităţilor economice, a proceselor şi fenomenelor sociale, abilitatea de a aborda sistemic şi spaţial diverse probleme sociale,cunoaşterea şi înţelegerea diversităţii umanităţii, a regiunilor şi statelor.

3603. Finalităţi de studiu şi competenţe
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul I - Studii superioare de licenţă
•
•
•
•
•

• Competenţe generale:
Cunoaşterea şi înţelegerea noţiunilor, conceptelor, teoriilor şi metodelor debază ale geografiei şi utilizarea lor adecvată în comunicarea profesională.
Aplicarea cunoştinţelor teoretice şi a abilităţilor, a unor principii şi metodede bază, pentru rezolvarea de situaţii-problemă din domeniul geografiei, încondiţii de asistenţă calificată.
Utilizarea adecvată de criterii şi metode de evaluare, pentru a cumula şiinterpreta date relevante, a aprecia calitatea şi limitele unor concepte, procese,
fenomene, metode şi teorii din domeniul geografiei.
Utilizarea tehnologiilor informaţionale şi a unei limbi străine, pentru acomunica informaţii, idei, probleme şi soluţii în domeniul geografiei.
Dezvoltarea abilităţilor de învăţare necesare studiului modern în domeniul
geografiei, cu un grad ridicat de autonomie, prin asumarea responsabilităţii
pentru luarea deciziilor.
• Competenţe specifice:1.

Utilizarea terminologiei geografice în prezentarea şi explicarea informaţiei
geografice.
2. Generalizarea cunoştinţelor din ştiinţele geografice şi cele complementare
geografiei.
3. Observarea şi perceperea componentelor, proceselor şi fenomenelor
geografice şi a relaţiilor dintre ele.
4. Aplicarea metodelor de cercetare în domeniul geografiei.
5. Aplicarea unor elemente din alte ştiinţe (matematică, fizică, chimie, biologie,
istorie, economie ş.a.) în studierea şi cercetarea mediului geografic.
6. Măsurarea, calcularea şi determinarea parametrilor cantitativi în studierea şi
cercetarea mediului geografic.
7. Interpretarea, elaborarea şi utilizarea materialelor grafice şi cartograficereferitoare la mediul geografic.
8. Realizarea unor aplicaţii practice de laborator sau pe teren în domeniul
geografiei.
9. Aplicarea teoriilor studiate asupra unui sistem natural sau social.
10. Caracterizarea componentelor, proceselor şi fenomenelor naturale şi
antropice de caracter geografic.
11. Explicarea legităţilor, proceselor şi fenomenelor geografice la nivel local,
regional şi global.
12. Identificarea şi argumentarea relaţiilor cauzale dintre componente, proceseşi fenomene naturale şi sociale.
361

13. Evaluarea corectă a situaţiilor-problemă din mediul geografic, propunerea
unor soluţii adecvate, aplicarea şi implicarea în rezolvarea acestora.
14. Adaptarea şi comunicarea coerentă a informaţiilor şi a problemelor decaracter geografic specialiştilor şi nespecialiştilor în domeniu.
15. Accesarea, selectarea şi sistematizarea informaţiilor cu caracter geografic
prin intermediul sistemelor informaţionale de comunicaţii.
16. Evaluarea legităţilor, proceselor şi fenomenelor geografice la nivel local,
regional şi global.

3.2. Corelaţia „finalităţi de studiu şi competenţe – curriculum”
Ciclul I Licenţă
Unitate de curs
(modul)Geografia fizică
generală
Geografia umană
generală
Geologia generală
Topografia şi
cartografia
Meteorologia şi
climatologia
Geomorfologia
Tehnologii
informaţionale (SIG)
Geografia populaţiei
Hidrologia
Geografia fizică
a continentelor şi
oceanelor
Geografia umană
regională
Geografia fizică a R.
Moldova
Geografia umană a R.
Moldova

Cod

Finalităţi de studiu scontate / Competenţe
Număr
specificecredite
1
2
3
4
5
6
7
8
9 10 11 12 13 14 15 16
ECTS

F

5

+ + +

+ + +

+ + + +

+

+

F

4

+ + +

+ + +

+ + + + + +

+

F

6

+ +

F

5

+ + + + + + + +F

5+ + + + + + + ++ + + + ++F

6

+ + + + + + + + + + + + + +

+

G

4

+ + + + + + +

U
S

5
6

+ + + + + + ++ + + + + ++ + + + + + + + + + + + + +

+
+

S

11

+ + + + + + ++ + + + + +

+

S

10

+ + + + + + ++ + + + + +

+

S

4

+ + + + + + + + + + + + + +

+

S

4

+ + + + + + ++362+ + + + + +

+ +
+ +

+
+ + +

+ + + + + ++ + + + + +3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul II - Studii superioare de master• Competenţe generale:• Cunoaşterea şi înţelegerea aprofundată a noţiunilor, conceptelor, teoriilor
şi metodelor de bază şi conştientizarea critică a cunoştinţelor din domeniul
programului de master, care asigură o abordare originală în dezvoltarea sau
aplicarea lor, în contextul cercetării sau cel aplicativ.
• Aplicarea integrată a cunoştinţelor teoretice, aparatului conceptual şi
metodologic, în condiţii de informare incompletă, pentru a rezolva probleme
teoretice şi practice noi din domeniul programului de master.
• Utilizarea criteriilor şi a metodelor de evaluare, pentru a formula judecăţi devaloare, pe baza unor date incomplete şi a fundamenta decizii constructive, îndomeniul programului de master.
• Aplicarea tehnologiilor informaţionale, a unei limbi străine, a tehnicilor demanagement al informaţiei, pentru a comunica concluzii şi a esenţializacunoştinţele în domeniul programului de master.
• Elaborarea şi gestionarea de proiecte profesionale şi/sau de cercetare, înmod autonom, utilizînd inovativ un spectru variat de principii şi metode despecialitate, în domeniul programului de master.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în:
Geografie fizică, Geografie umană și Geografie aplicată:1. Utilizarea terminologiei din domeniul geografiei şi interpretarea teoriilor
contemporane geografiei, în vederea realizării lucrărilor proprii.
2. Observarea, perceperea şi explicarea componentelor, proceselor, fenomenelorşi legităţilor geografiei şi a relaţiilor cauzale dintre ele, la nivel local, regional
şi global.
3. Selectarea, aplicarea şi argumentarea metodelor de cercetare în domeniul
geografiei.
4. Măsurarea, calcularea şi determinarea parametrilor cantitativi în studierea şi
cercetarea geografică.
5. Interpretarea, elaborarea şi utilizarea materialelor grafice şi cartograficereferitoare la mediu.
6. Planificarea, realizarea şi evaluarea rezultatelor unor aplicaţii practice delaborator sau pe teren în domeniul mediului, efectuate în mod autonom.
7. Elaborarea şi implementarea proiectelor de cercetare ştiinţifică în domeniul
geografiei, demonstrînd un înalt grad de autonomie.
8. Evaluarea corectă şi gestionarea situaţiilor-problemă din mediul geografic şi
propunerea unor soluţii de rezolvare.
9. Adaptarea şi comunicarea coerentă a informaţiilor şi a problemelor din
domeniul geografiei specialiştilor şi nespecialiştilor.
10. Selectarea şi sistematizarea informaţiilor din domeniul geografiei prinintermediul sistemelor informaţionale de comunicaţii.
363

3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul III - Studii superioare de doctorat• Competenţe generale:• Cunoaşterea şi înţelegerea aprofundată şi comprehensivă a noţiunilor,
conceptelor, teoriilor şi metodelor de bază şi conştientizarea critică acunoştinţelor din domeniul Geografiei, care asigură o abordare originală în
dezvoltarea sau aplicarea lor, în contextul cercetării ştiinţifice.
• Aplicarea integrată a cunoştinţelor teoretice, a aparatului conceptual şi ametodologiilor de cercetare, în condiţii de informare incompletă, avînd
caracter complex şi interdisciplinar, în domeniul Geografiei.
• Evaluarea şi aplicarea criteriilor şi metodelor de cercetare, pentru a formula
judecăţi de valoare pe baza unor date incomplete şi a fundamenta decizii
constructive, în domeniul Geografiei.
• Aplicarea tehnologiilor informaţionale, a unor limbi străine, a tehnicilor demanagement al informaţiei, pentru a argumenta rezultate ştiinţifice, concluzii
şi a esenţializa cunoştinţele în domeniul Geografiei.
• Elaborarea unor lucrări ştiinţifice de valoare, gestionarea de proiecte
profesionale şi/sau de cercetare, în mod autonom, utilizînd inovativ un spectru
variat de principii şi metode de specialitate, în domeniul Geografiei.
• Competenţe specifice:1.

Identificarea şi evaluarea principalelor direcţii ale dezvoltării geografiei caştiinţă.
2. Interpretarea şi adaptarea teoriilor şi concepţiilor din domeniul geografiei învederea realizării lucrărilor ştiinţifice proprii.
3. Selectarea, aplicarea şi argumentarea metodelor de cercetare în domeniul
geografiei.
4. Identificarea şi aplicarea realizărilor ştiinţifice din domeniul geografiei şi aştiinţelor înrudite în activitatea profesională.
5. Interpretarea, elaborarea şi utilizarea materialelor grafice şi cartograficeîn cercetările geografice, prin aplicarea sistemelor informaţionale decomunicaţii.
6. Planificarea şi realizarea unor aplicaţii practice pe teren, a unor experimentede laborator sau efectuate în mediul social, în domeniul geografiei.
7. Elaborarea şi implementarea proiectelor de cercetare ştiinţifică în domeniul
geografiei, demonstrînd un înalt grad de autonomie.
8. Evaluarea corectă şi gestionarea situaţiilor-problemă din domeniul geografiei,
propunerea, argumentarea şi aplicarea unor soluţii de rezolvare.
9. Adaptarea şi comunicarea coerentă a informaţiilor şi a problemelor din
domeniul geografiei specialiştilor şi nespecialiştilor.
10. Investigarea şi evaluarea legităţilor, proceselor şi fenomenelor geografice, învederea efectuării unei cercetări ştiinţifice autonome.

364

3.3. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Geografia este una dintre cele mai „vîrstnice” ştiinţe, a cărei importanţă şi actualitate a sporit considerabil în perioada contemporană în statele dezvoltate ale lumii.
În acest sens, ştiinţa geografică din Republica Moldova se racordează la realizările
recente din domeniu, iar planurile de învăţămînt pentru specialitatea „Geografie” sîntracordate cerinţelor procesului de la Bologna, fiind corelate cu planurile similare dinuniversităţi de prestigiu din Europa, în special din România, Ucraina, Rusia.
Concepţia şi standardele de pregătire a specialiştilor în domeniul „Geografie” aufost puse la baza elaborării planurilor de studii, care urmăresc ca specialitatea să fiefuncţională şi competitivă pe piaţa muncii. Propunerile sînt discutate la Catedra despecialitate, comisiile metodice (de calitate) şi aprobate de Consiliul profesoral alfacultăţii şi Senatul universităţii. În condiţiile actuale ale dezvoltării universităţilor
se mizează pe accentuarea colaborării dintre profesor şi student, de aceea se impunmăsuri de implicare a studenţilor în managementul calităţii studiilor, inclusiv şi în
discutarea conţinutului planurilor de învăţămînt. Funcţionalitatea studiilor este sporită prin introducerea noilor discipline, inclusiv în categoria celor opţionale sau liber alese, care contribuie considerabil la elaborarea unui demers didactic individual
pentru studenţi. La nivel de catedră contează promovarea iniţiativelor constructive,
orientate spre optimizarea planurilor de învăţămînt, prin reeşalonarea şi renovarea
disciplinelor, în funcţie de cerinţele pieţei muncii.
În scopul optimizării planurilor de învăţămînt sînt consultaţi partenerii sociali:
Ministerul Mediului, Institutul de Ecologie şi Geografie al Academiei de Ştiinţe din
Moldova, Serviciul Hidrometeorologic de Stat, instituţiile de învăţămînt din ţară, încare activează absolvenţi ai specialităţii Geografie. O modalitate eficientă de discutare şi racordare a planurilor de învăţămînt şi a altor acte de profil, la cerinţele pieţei
muncii din domeniul educaţional, este şi consultarea reprezentanţilor abilitaţi de lalicee şi colegii din ţară, în care se desfăşoară practica pedagogică şi diverse seminareîn domeniu: Colegiul Ecologic din Chişinău, LT „Gh. Asachi”, LT „M. Eliade”, LT „M.
Eminescu”, LT „M. Berezovschi” din Chişinău ş.a.

4. Volumul de muncă şi ECTS
4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare, exprimat
în credite ECTS:
CiclulLicenţă (ciclul I)
Master (ciclul II)
Doctorat (ciclul III)

1 credit ECTS = 30 ore de lucru ale studentului
180 credite, durata 3 ani
120 credite, durata 2 ani
180 credite, durata studiilor constituie 3-4 ani

3654.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul dat
Planurile de învăţămînt în domeniul Geografiei sînt racordate, în ansamblu, cerinţelor europene în domeniu, cu anumite diferenţieri în funcţie de tradiţiile universitare şi specificul pieţei muncii din ţara noastră. Drept dovadă servesc similitudinile
planurilor de învăţămînt din universităţile autohtone cu cele ale universităţilor dinalte ţări europene: „Alexandru Ioan Cuza” din Iaşi, Bucureşti, „Babeș-Bolyai” dinCluj-Napoca, „Ştefan cel Mare” din Suceava (România), Central European University
din Budapesta (Ungaria), University of Natural Resources and Applied Life Sciences
din Viena (Austria), „V. Karazin” din Harkov (Ucraina) ş.a. Diferenţele majore în spaţiul european, în ceea ce priveşte formarea profesională iniţială în domeniul geografiei, se referă nu atît la disciplinele fundamentale şi de orientare spre specializare, careformează trunchiul de bază, cît la disciplinele speciale care ţin de geografia regională.
În Republica Moldova disciplinele studiate permit o pregătire profesională la nivel
european, drept dovadă fiind şi angajarea în domeniul geografiei a multor absolvenţi
ai instituţiilor autohtone în diferite ţări europene, şi sînt dictate de necesităţile economice şi sociale ale societăţii contemporane.
În Republica Moldova durata studiilor la ciclul I (licenţă) este de 3 ani în cazulmonospecialităţii „Geografia” din domeniul general de studiu 42. Ştiinţe ale naturii şide 4 ani în cazul specialităţilor duble, una dintre care este Geografia, făcînd parte, deregulă, din domeniul general de studiu 14. Ştiinţe ale educaţiei.

5. Învăţarea, predarea şi evaluarea
Misiunea şi obiectivele catedrelor responsabile de formarea profesională iniţială
în domeniul geografiei se reflectă în standardul educaţional/ profesional, care exprimă ansamblul de competenţe pe care le deţine specialistul format în domeniu (faptdemonstrat prin evaluările randamentului academic). Aprecierea standardului educaţional/ profesional ca finalitate a procesului de formare profesională iniţială permite stabilirea unor criterii de evaluare clare şi creează un mecanism funcţional decorelare eficientă a tuturor elementelor procesului de învăţămînt: învăţare/ predare/
evaluare. Promovarea dimensiunii europene în învăţămîntul universitar, antrenează
o varietate de tehnici de predare/ învăţare/ evaluare. Accentuarea gradului de implicare al studentului în procesul didactic (prin volumul de muncă pretins şi corelaţia
dintre prezenţa în sălile de curs şi studiul individual, transpusă în credite academice)necesită o revizuire a strategiei de evaluare şi de predare.
Procesul de evaluare a rezultatelor academice cuprinde 3 componente obligatorii:
evaluarea iniţială – diagnostică; evaluarea curentă – formativă (se realizează prin seminare, laboratoare, autoevaluare şi evaluarea lucrului individual) şi evaluarea finală – sumativă. Metodologia evaluării finale – sumative este orientată spre evaluarea
rezultatelor învăţării exprimate în termeni de competenţe. Nota finală acordată este
constituită din nota semestrială, cu o pondere de 60% din total şi nota de la examen,
cu o pondere de 40% din total.

366

Elaborarea proiectelor individuale la diferite discipline, în scopul evaluării competenţelor specifice, este utilizată atît ca instrument de evaluare, cît şi de învăţare,în realizarea acestora fiind implicaţi direct cei doi parteneri ai actului educaţional:
studentul şi profesorul. Proiectul se elaborează în cadrul cursului predat la un anumit
nivel al Ciclului I sau II (diferenţa de nivel este asigurată de complexitatea sarcinii derealizat şi volumul de lucru autonom pe care îl depune studentul şi deci a competenţelor obţinute). Studentul îşi alege un subiect de cercetare din conţinutul cursului sautoţi studenţii unui grup academic vor lucra asupra diferitor aspecte ale aceleiaşi teme.
Realizarea proiectului individual are loc în trei etape, pe parcursul întregului semestru. Primele două etape sînt dirijate de către responsabilul de curs şi constau în pregătirea teoretică a subiectului de cercetare, alegerea bibliografiei, a metodelor de cercetare, a tehnicii de interpretare a datelor teoretice. A treia etapă este una individuală
şi permite studentului manifestarea creativităţii în aplicarea teoriei studiate înainte.
Astfel, împreună cu coordonatorul vor discuta planul de testare al ipotezelor şi îl vor
pune în aplicare de sine stătător. Finalmente, proiectul individual va fi prezentat înfaţa grupului care îi va oferi un feedback, legat de prezentarea acestuia. Feedback-ul
academic va fi oferit de către coordonator la primul an de studii şi cu implicarea colegilor la anii următori. Evaluarea finală a proiectului constă din evaluarea sumativă
a muncii depuse la cele trei etape de realizare a proiectului, a capacităţii de analiză
şi sinteză a studentului, a creativităţii utilizate în determinarea experimentului. Notaobţinută la proiectul individual are pondere în formarea notei semestriale.

6. Sporirea calităţii
Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea profesională în domeniul „Geografie” este formarea profesională de calitate a specialiştilor competitivi pe piaţa
muncii din ţară şi de peste hotare. Aderarea la procesul de la Bologna presupuneo transformare a învăţămîntului din unul informativ în unul formativ şi centrat pestudent. Societatea contemporană impune cerinţe, care pot fi satisfăcute de către instituţiile de învăţămînt numai printr-un sistem viabil de asigurare al calităţii. În acest
sens, una din direcţiile prioritare ale procesului de învăţămînt o constituie asigurarea
calităţii.
Structurile care asigură/monitorizează calitatea procesului de studii sînt, în primul
rînd, Secţia Managementul Calităţii şi Consiliul de Asigurare a Calităţii, la nivel universitar şi Comisiile de Calitate, la nivel de facultăţi. Evaluarea calităţii se realizează
în baza cîtorva indicatori de bază, care la rîndul lor determină criterii pentru evaluarea altor elemente ale procesului de învăţămînt: evaluarea randamentului academic.
Acest indicator presupune prezenţa unui întreg sistem de proceduri de evaluare acompetenţelor viitorilor specialişti: evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico-metodice de realizare a procesului de învăţămînt; evaluarea calităţii învăţămîntului prinevaluarea activităţii profesorilor de către studenţi, care urmăreşte determinarea eficienţei studiilor prin prisma aprecierii făcute de către cei care beneficiază de serviciile
oferite de către cadrele didactice. Componenta formativă generează o viziune asupra
curriculei universitare, care se axează pe formarea şi dezvoltarea de competenţe şi nu367

pe transmiterea de informaţii. Astfel curriculum-urile pentru cursuri sînt elaborate
în corespondenţă cu standardul socio-profesional, adaptat la cerinţele pieţei muncii,
prin procesul de consultanţă cu angajatorii. Totodată, instrumentul prin care este asigurată transparenţa studiilor este ECTS, care asigură accesul studentului la un cadru
transparent al calificărilor, la mobilitate academică şi deschide perspective pentru
instruirea pe parcursul vieţii.

368

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul IiI – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

426 Meteorologie

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonator elaborare:

Lozovanu P., dr., conf. univ.;
Secrieru V., dr., conf. univ.;
Stan V., dr., conf. univ.

1.
INTRODUCERE ÎN DOMENIUL DE FORMARE
PROFESIONALĂ
1.1. Descrierea generală a domeniului.
Domeniul de formare profesională 426 „Meteorologie” se încadrează în domeniul
general de studii 42 „Ştiinţe ale naturii” şi include specialitatea 426.1 „Meteorologie”.
Misiunea specialităţii constă în pregătirea specialiştilor în domeniul meteorologiei cu finalităţi spre o carieră practică sau ştiinţifică capabili să-şi desfăşoare activitatea
în laboratoarele de cercetare, centrele meteorologice, elaborarea şi perfecţionarea teoriilor, conceptelor şi procedeelor ce ţin de compoziţia, structura şi dinamica atmosferei, în învăţămînt şi în diverse structuri ale Serviciului Hidrometeorologic de Statal Republicii Moldova (Centrul Naţional de Prognoze Meteorologice, Centrul Monitoring Meteo-Climatic, Centrul Monitoring Agrometeorologic, Secţia Prognoze
Hidrologice, Secţia Prognoze Hidrologice, Secţia Cadastru de Stat al Apelor, Grupa
Hidrografie).
Programul de formare profesională „Meteorologie” este fundamentat pe un plande învăţămînt ce cuprinde disciplinele din următoarele componente:
1.
2.
3.

Cultură generală – fizica, matematica, chimia, ecologia, cartografie cu
elemente topografice, informatica, limba străină, protecţia mediului etc.;Ştiinţe ale naturii – biologia, geografia, hidrologia, climatologia, fizicapămîntului, meteorologia dinamică, aeronautica etc.;Ştiinţe de specialitate – agrometeorologia, aerodinamica, clima RM, aerologie
şi meteorologie, prognoza meteorologică, regionarea climei, fenomene
climatice etc.

Planul de învăţămînt elaborat pentru Ciclul I Licenţă cuprinde spectrul de discipline necesar formării profesionale la specialitatea „Meteorologie”. Studenţii sînt organizaţi astfel încît pregătirea teoretică şi cea practică să fie eficientă şi racordată lacerinţele pieţei muncii.
Pentru a asigura o pregătire fundamentală în înţelegerea fenomenelor climatice ce
le guvernează atît din punct de vedere teoretic, cît şi practic, majoritatea disciplinelor
cuprind toate formele de instruire: cursuri, seminarii, lucrări practice şi de laborator, teze şi proiecte anuale, ceea ce permite absolvenţilor să acumuleze competenţe
experimentale temeinice necesare pentru angajarea în orice laborator de profil decercetare sau în centrele hidrometeorologice.
Spre deosebire de alte domenii de formare profesională, instruirea în domeniul
Meteorologiei are conotaţia sa condiţională; pregătirea specialistului meteorolog poate fi considerată de înaltă calificare doar în cazul în care instruirea practică se efectuează utilizînd metode de analiză a climei, metode de calcul, eficacitatea metodelorşi mijloacelor hidrometeorologice; analiza şi evaluarea metodelor contemporane decercetare a climei Republicii Moldova; evaluarea corectă a situaţiei de conflict tehnic; aplicarea metodelor de unificare, simplificare a şirurilor parametrice, elaborarea documentelor tehnico-normative meteorologice; învăţarea continuă prin stagii371

de formare, conferinţe, activităţi individuale; proiectarea şi realizarea cercetărilor în
domeniul meteorologiei; rezolvarea situaţiilor problemă în domeniul meteorologiei;
luarea de decizii în cadrul activităţii profesionale; demonstrarea iniţiativei şi promovarea inovaţiilor în domeniul meteorologiei; demonstrarea abilităţilor de conducere
a unei staţii sau centru meteorologic.

1.2. Caracteristici-cheie:
NivelulLicenţă (ciclul I)

Master (ciclul II)

Duratastudiilor

3 ani

2 ani

180 credite

120 credite

180 crediteînvăţămînt de zi,învăţămînt de ziînvăţămînt de zi

Diplomă de BAC
Diplomă de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar

Diplomă de licenţă
Diplomă echivalentă

Diplomă de master
Diplomă echivalentă

Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
superior (Licenţă,Ciclul I - (180-credite)Susţinerea examenuluide admitere

Cu titlul obligatoriu(15-20 credite)

Cu titlul obligatoriu(10 credite)Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
superior (Ciclul I,
Licenţă şi Ciclul II,
Master)Susţinerea examenuluide admitere
Nu se realizează

Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces

Precondiţii

Stagii depractică

372

Doctorat (ciclul III)
3 ani cu frecvenţă la zi
4 ani cu frecvenţă
redusă

••Reguli deexaminare şi
evaluare•Evaluarea iniţială
•– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sînt obligatorii;
Evaluarea•
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;
Metodologia•
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe.

Examen de licenţă:1. un examen
la disciplina
fundamentală.
Modalitate de
2. un examen laevaluare finală
disciplina despecialitate
3. Susţinerea tezei delicenţă
diplomă de licenţă în
Certificare„Ştiinţe ale naturii”
licenţiat în ştiinţe ale
Titlu acordat
naturii• A aplica pentru
programe demaster;Drepturi• A aplica pentru
pentruprograme deabsolvenţi
formare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Organ
responsabil de Ministerul Educaţiei
autorizarea
ANACIP
programelor

Evaluarea iniţială
– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sînt obligatorii;
Evaluarea
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;
Metodologia
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe
formatepreponderent prinlucru individual.
Susţinerea tezei demaster•diplomă de master în„Ştiinţe ale naturii”
master în ştiinţe alenaturii• A aplica pentru
programe dedoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.

diplomă de doctor în„Ştiinţe ale naturii”
doctor în ştiinţe alenaturii• A aplica pentru
programe
postdoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.

Ministerul EducaţieiANACIPANACIP

373••

Evaluarea
este centrată
pe produsele
cercetării;Evaluarea
curentă-formativă
se realizează
prin susţinerea
referatelorştiinţifice, a
rapoartelor anuale,a examenelor din
cadrul programuluide doctorat;
Evaluarea finală
se realizează prinsusţinerea tezei dedoctor.

Susţinerea tezei dedoctor2. (CALIFICĂRI) ŞI OCUPAŢII
2.1. Descrierea calificării

CiclulTitlul acordat/Competenţe specifice

Licenţiat în ştiinţe ale naturii.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:–– Cunoştinţe avansate în domeniul meteorologiei care
implică înţelegerea critică a conceptelor, teoriilor,
principiilor, metodelor cu privire la compoziţia,structura şi proprietăţile mediului atmosferic.
Ciclul I - –– Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie înrezolvarea problemelor complexe şi imprevizibile în
Studii
identificarea metodelor, tehnicilor, echipamentelorsuperioare
necesare pentru efectuarea unor experienţe de laborator.
de licenţă –– Gestionarea de activităţi sau proiecte tehnicesau profesionale complexe, prin asumarea
responsabilităţii pentru luarea deciziilor în
situaţii de muncă sau de studiu imprevizibile.
–– Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea
dezvoltării profesionale a indivizilor şi
grupurilor în domeniul meteorologiei.
Master în ştiinţe ale naturii
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7:–– Cunoştinţe specializate, situate în avangarda niveluluide cunoştinţe din diferite capitole ale meteorologiei,
ca bază a unei gîndiri şi/sau cercetări originale.
–– Conştientizare critică a cunoştinţelor din domeniul
meteorologiei şi a cunoştinţelor aflate la graniţa
dintre meteorologie, hidrologie şi fizică atmosferei.
Ciclul II - –– Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelorîn materie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru
Studiidezvoltarea de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru
superioare
integrarea cunoştinţelor din diferite domenii.
de master –– Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă

sau de studiu care sînt complexe, imprevizibileşi necesită noi abordări strategice.
–– Elaborarea proiectelor şi analiza proceselor
hidrometeorologice caracteristice republicii.
–– Evaluarea şi analiza critică a rezultatelor obţinute.
–– Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile din domeniul meteorologiei şi/
sau pentru revizuirea performanţei strategice a echipelor.

374

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework
(EQF)

6

7

Doctor în ştiinţe ale naturii
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:–– Cunoştinţe la cel mai avansat nivel din domeniul
meteorologiei şi cunoştinţe aflate la graniţa
dintre meteorologie, hidrologie, prognoza
timpului, biologie, ecologie, fizică.
–– Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară
Ciclul III pentru rezolvarea problemelor critice de cercetare
Studiişi/sau inovaţie şi pentru extinderea şi redefinirea
superioarecunoştinţelor existente sau a practicilor profesionale.
de–– Operarea cu utilaj şi aparatură, echipamente
doctorat
specifice automate şi inteligente de sinteză şi
control fizico-chimic al proceselor chimice îndecursul activităţilor teoretice şi experimentale.
–– Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională
şi a unui angajament susţinut pentru dezvoltarea denoi idei sau procese aflate în avangarda unei situaţii
de muncă sau de studiu, inclusiv cercetarea.

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii domeniului dat(nomenclatorul profesiilor /clasificatorul ocupaţiilor) pe cicluri
Nivelulcalificării

Specialitatea

Ocupaţii tipice20041 – Aerolog
20084 – Agrometeorolog
20037 – Aerochimist
22842 – laborant cercetător

Ciclul I - Studii
superioare delicenţă

Meteorologie

Nivelulcalificării

Program de MasterOcupaţii tipiceCiclul II - Studii
superioare demasterMeteorologie

23351 – Meteorolog
24430 – Sinoptician
20441 – cercetător stagiar în meteorologie;
20252 – asistent universitar
21978 – inginer influenţare activă asupraproceselor hidrometeorologice

Ciclul III - Studii
superioare dedoctorat

Meteorologie
Hidrologie
Aerodinamică
Fizica atmosferei

20482 – colaborator ştiinţific înmeteorologie
22867 – lector universitar
20612 – conferenţiar universitar
secretar ştiinţific învăţămînt, cercetare375

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
Domeniul „Meteorologie” prin specificul său interdisciplinar poate contribui laformarea competenţelor în diverse domenii ale ştiinţei ale naturii şi ale celor exacte. În cadrul ştiinţelor ale naturii, la specialităţile: ecologie, geografie, geologie, ştiinţele solului, silvicultură sînt necesare cursuri speciale de: cartografie cu elemente
topografice, geomorfologie şi bazele geologiei, agrometeorologie, aspecte de poluare
hidrologică, biogeografie etc. În cadrul ştiinţelor exacte la specialităţile: fizică, astronomie, chimie sînt necesare cursuri speciale de: fizica atmosferei, chimia straturilor
atmosferice inferioare, procese chimice de poluare a atmosferei, aerologie şi radiometrie etc. La specialităţile protecţia mediului, securitatea ecologică sînt necesare
cursuri speciale de: protecţia aerului atmosferic, activitatea fotosintetică a radiaţiei şiregionarea agroclimatică în RM, probleme contemporane ale meteorologiei sinopticeşi prognozarea vremii. Aceste discipline au drept scop formarea setului de cunoştinţe şi deprinderi necesare pentru înţelegerea legităţilor naturii, formarea concepţiilor
contemporane cu privire la tabloul ştiinţific al lumii, asigurarea pregătirii teoretice aviitorilor specialişti; contribuie la dezvoltarea competenţelor transversale.

3.

FINALITĂŢI DE STUDIU ŞI COMPETENŢE

3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale:–– analiza, sinteza şi comunicarea informaţiilor cu caracter ştiinţific din domeniul meteorologiei;–– utilizarea eficientă a surselor informaţionale şi a resurselor de comunicare şi
formare profesională;–– aplicarea cunoştinţelor teoretice despre compoziţia, structura şi proprietăţile
fenomenelor fizice şi chimice ce au loc în atmosferă în rezolvarea sarcinilor
practice;–– identificarea problemelor, formularea şi rezolvarea lor;–– generarea ideilor noi şi soluţiilor creative în rezolvarea situaţiilor de problemă;–– aplicarea strategiilor de muncă eficientă şi responsabilă, de punctualitate, seriozitate şi răspundere personală.
• Competenţe specifice-cheie la specialitatea „Meteorologie”:
1.
2.
3.

Utilizarea adecvată a teoriilor, principiilor, metodelor esenţiale legate dedomeniul meteorologiei.
Sintetiza, evaluarea şi interpretarea datelor din domeniul agrometeorologiei,
climatologiei, geomorfologiei, geologiei, hidrodinamicii.
Evidenţierea corelaţiei prognoză – informaţie – importanţa lor pentru viaţă
şi economie.
376

4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.

Monitorizarea observaţiilor meteorologice şi întocmirea avertismentului
referitor la fenomenele meteorologice periculoase.
Aplicarea cunoştinţelor teoretice la efectuarea monitoringului ecologic
sistematic asupra calităţii componentelor mediului.
Implementarea soluţiilor ştiinţifice şi practice la rezolvarea problemelor
experimentale.
Colectarea, evaluarea, interpretarea şi sintetizarea informaţiei şi a datelormeteorologice, rezolvarea problemelor teoretice şi practice noi.
Selectarea celor mai adecvate metode pentru rezolvarea problemelor
teoretice şi practice noi.
Utilizarea sigură a datelor meteorologice, luînd în consideraţie proprietăţile
lor fizice şi chimice, inclusiv orice risc intervenit la folosirea lor.
Ghidarea aparatelor din centrele hidrometeorologice şi utilizarea lor în
activitatea de zilnică şi studiu.
Utilizarea metodelor, instrumentelor, utilajului şi tehnologiilor adecvate
pentru activităţi de măsurare şi monitorizare.
Interpretarea datelor survenite din măsurările şi observaţiile din centrele
hidrometeorologice şi prelucrarea acestora.
Prezentarea orală şi în scris a materialul ştiinţific şi argumentarea justificată
a opiniei proprii.
Comunicarea informaţiei ştiinţifice specialiştilor şi publicului larg.

3.2. Corelaţia „finalităţi de studiu şi competenţe – curriculum”
Licenţă
Unitatea de curs
(modulul)/Finalităţile destudiuLista minimă obligatoriea unităţilor de curs
(modulelor)
Fizica atmosferei
Chimia organică şianorganică
Fizica moleculară
Bazele teoretice ale chimiei
analitice şi fizico-coloidale
Matematica superioară
Matematică aplicată
Matematică
computaţională
Fizica atmosferei
Metode statisticehidrometeorologiceNumărFinalităţi de studiu / Competenţe specificecredite1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14
ECTS

Cursuri fundamentale (F):
6
+ +
+ +

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

6

+ + + + + + + + ++6+ + + +

+ + + +

+

+

6

+ +

+ + +

+

+

+

+

+

+

+

Cursuri de specializare (S):6
+ ++ + + + + +

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

6
6
4

5

+ + + + + + +

+ +
377

+ +

+

+

Meteorologie şi
climatologie
Modul: Chimia straturilor
atmosferice inferioare/
Procese chimice de poluare
a atmosferei
Meteorologia sinoptică
Meteorologia dinamică şi
aeronautica
Cartografie cu elemente
topografice
Geomorfologie şi bazele
geologiei
Agrometeorologie
Hidrologie generală
Aspecte de poluare
hidrologică
Aerologie şi radiometrie
Prognoza meteorologicăClima Republicii Moldova
Colaborări europene
şi internaţionale în
hidrometeorologie
Metode de regionare aclimei
Biogeografie

6+ + + + + + +4+ + + +

4

+ + + + + +

5

+

+

+

+

+

+

+ +

+

+

+

+

+ + + + +

+ + +

+

+

+

+

4

+ +

+

+ +

+

+

+

+

5

+ +

+ + + + +

+

+

+

+

+

4

+ + + + +

+

+

+

+

+

+

6

+ + + + + +

+

+

+

+

+

+

5
5
3

+ + + +
+ +++ + + + + + ++ ++ ++ + + + + + +

+
+
+

+
+

+
+
+

+
+
+

3

+ +

+

+

+

+

+

5

+ +

+ + + + +

+

+

+

+

+

4

+ +

+

+

+

+

+

+

+ +

+ + +

+

+
+

Ciclul II – Studii superioare de master• Competenţe generale:–– aprofundarea, analiza, şi sinteza cunoştinţelor din domeniul meteorologiei;–– analiza datelor OMM;–– aplicarea cunoştinţelor teoretice din domeniul meteorologiei în rezolvarea
sarcinilor ştiinţifice practice;–– definirea unei subiect de cercetare din domeniul hidrometeorologiei şi elaborarea unui plan de realizare a obiectivelor propuse;–– argumentarea scopurilor, obiectivelor şi rezultatelor cercetărilor proprii;–– planificarea consecutivităţii cercetărilor teoretice şi practice proprii în dependenţă de obiectivele propuse;–– rezolvarea problemelor de cercetare prin identificarea şi folosirea tehnologiilor informaţionale şi tehnicilor de management al informaţiei;–– organizarea şi realizarea activităţii în grup în scopul derulării activităţii ştiinţifice de cercetare a proceselor hidrometeorologice;–– aplicarea strategiilor de muncă eficientă şi responsabilă, de punctualitate, seriozitate şi răspundere personală.

378

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Meteorologie:
1.

Aplicarea conceptelor, teoriilor, principiilor, metodelor şi modelelor
moderne ale hidrometeorologiei.
2. Operarea cu noţiunile despre studiul prognozelor fizice şi chimice ce au loc
în atmosferă.
3. Utilizarea informaţiei despre starea atmosferei şi timpului în interes
economic şi agricol.
4. Analiza critică a metodelor clasice aplicate pentru sinteza datelor despre
precizarea şi prognozarea timpului.
5. Selectarea şi interpretarea datelor hidrometeorologice şi cosmice în studiul
atmosferei.
6. Aplicarea creativă a metodelor aeronautice speciale şi cosmice în studierea
atmosferei.
7. Conceperea şi realizarea unor metode noi contemporane despre prelucrarea
statistică a datelor hidrometeo.
8. Aplicarea şi efectuarea monitoringului ecologic sistematic asupra calităţii
componentelor mediului.
9. Interpretarea şi demonstrarea capacităţii de a organiza un sondaj meteo
concret.
10. Analiza şi evaluarea datelor cantitative şi calitative a timpului utilizînd
metode hidrometeorologice contemporane.
11. Iniţierea şi dezvoltarea unei situaţii critice din perspectiva meteorologică.
12. Adaptarea metodelor din domeniile înrudite la cercetările în domeniul
meteorologiei.

Ciclul III – Studii superioare de doctorat• Competenţe generale:–– încadrarea în procesul de realizare a misiunii instituţiei la care activează;–– soluţionarea prin colaborare a problemelor didactice şi de cercetare;–– studiul critic şi analiza literaturii de specialitate;–– coordonarea şi administrarea echipelor de cercetători şi a proiectelor de cercetare;–– utilizarea rezultatelor evaluării profesionale în reglarea şi proiectarea activităţii ulterioare educaţionale, de cercetare şi control hidrometeorologic;–– identificarea necesităţilor de formare profesională continuă şi aplicarea diverselor strategii de formare continuă;–– stabilirea corelaţiei inter-, intra- şi trans-disciplinare în efectuarea
investigaţiilor;–– comunicarea în procesul de învăţămînt şi/sau de cercetare cu diferite categorii atît profesionale cît şi de vîrste;–– dezvoltarea direcţiei de cercetare proprii şi originale.

379

• Competenţe specifice:1.

Elaborarea şi realizarea planurilor de activitate practică în domeniul
meteorologiei;
2. Aplicarea metodologiei de cercetare ştiinţifică în activitatea profesională,stabilirea priorităţilor în cercetările ştiinţifice din domeniul meteorologiei şi
specificarea problemelor investigaţionale în meteorologie.
3. Implementarea proiectelor care prezintă inovaţii ştiinţifice în domeniul
meteorologiei.
4. Selectarea celor mai adecvate tehnici moderne pentru rezolvarea sarcinilor
teoretice şi practice propuse
5. Efectuarea unui studiu extins a literaturii de specialitate aferentă temei decercetare
6. Prognozarea finalităţilor în activitatea de cercetare, control şi analiza
meteorologică.
7. Identificarea şi analiza proceselor atmosferice, fenomenelor şi tendinţelor dedezvoltare a meteorologiei.
8. Elaborarea strategiilor de activitate în domeniul meteorologiei.
9. Operarea cu utilaj şi aparatură, echipamente specifice automate şi inteligentede analiză şi control fizico-chimic al proceselor atmosferice;
10. Stabilirea gradului de funcţionalitate a rezultatelor cercetărilor ştiinţifice,aplicarea rezultatelor ştiinţifice în procesul educaţional, în producere, în alte
cercetări ştiinţifice.

3.3. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile-cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Pentru a forma specialişti calificaţi în domeniul Meteorologie, la nivel de catedră
se promovează iniţiativele constructive orientate spre îmbunătăţirea, perfecţionarea
disciplinelor din planul de învăţămînt. În acest scop au fost elaborate chestionare în
care au fost descrise competenţele specifice necesare unui specialist meteorolog. Înbaza analizei rezultatelor obţinute au fost selectate competenţele specifice pe caretrebuie să le posede absolventul ciclului I, Licenţă la specialitate Meteorologie şi absolventul Ciclului II, Master la programul de master Studii şi analize meteorologice.
Pentru a pregăti absolvenţii către începerea unei cariere profesionale practice saude cercetare sînt încheiate acorduri de colaborare cu mai multe instituţii, care oferă
spaţiu, aparate şi utilaj, cadre didactico-ştiinţifice de înaltă calificare. Printre acestea
se evidenţiază Institutul de Geografie şi Ecologie al AŞM, Universitatea din Bucureşti, România; Universitatea Alexandru Ioan Cuza, Iaşi, România; Universitatea Vasile Alecsandri, Bacău, România; Serviciul Hidrometeorologic de Stat al Republicii
Moldova, Centrele meteorologice raionale şi regionale din Republica Moldova.

380

4.

VOLUMUL DE MUNCĂ ŞI ECTS

Procesul de învăţare este organizat în baza Sistemului European de Credite Transferabile (ECTS). Creditele au funcţie de transfer şi de acumulare. Creditul măsoară
volumul de muncă pretins studentului pentru a fi promovat la disciplina dată.

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 credite, durata 3 ani
120 credite, durata 2 ani
180 credite, durata studiilor constituie 3/4 ani.

4.2 Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul meteorologiei
Aderarea Republicii Moldova la Procesul de la Bologna presupune acceptarea
unui spaţiu unic de învăţămînt superior european. Formarea profesională în domeniul meteorologiei în cadrul spaţiului de învăţămînt european se caracterizează prin
identitatea principiilor ştiinţifice fundamentale ale domeniului, ceea ce presupunecompatibilitatea şi încadrarea eficientă a programelor de studiu în diferite ţări ale
Europei. Racordarea cerinţelor europene în acest domeniu la planurile de studiu,
analiza lor comparativă cu programele de pregătire a specialiştilor din diverse ţări şi
respectarea ideilor şi poziţiilor formulate în contextul principiilor de la Dublin, precum şi a proiectului Tuning a facilitat acomodarea sistemului de competenţe elaborat
la primul ciclu la cele europene.
În ţările care au aderat la Procesul de la Bologna, durata studiilor la ciclul I (licenţă) este de 3 ani şi la ciclul II master este de 2 ani (de ex. România), iar în cazul celor
care nu au aderat la procesul menţionat este de 5 ani la ciclu I şi 1-1,5 la ciclu II ani
în (Belarus, Ucraina).
În Republica Moldova durata studiilor la ciclul I este , ca şi în ţările care au aderat la procesul de la Bologna 3 ani (180 credite), iar la ciclul II – 2 ani (120 credite).
Analiza programelor de studiu din alte ţări arată, că la ştiinţele fundamentale (fizică,chimie) este esenţial micşorat numărul de ore practice (de laborator), dat fiind că
necesită dotaţii suplimentare.

5.

ÎNVĂŢAREA, PREDAREA ŞI EVALUAREA

Calitatea pregătirii specialistului meteorolog este în funcţie nu doar de structura
şi conţinutul planului de învăţămînt sau a programelor curriculare. Ea depinde înmare măsură şi de calitatea procesului de predare-învăţare, precum şi a celui de evaluare a cunoştinţelor şi competenţelor obţinute.
Metodele şi tehnicile de predare şi învăţare pentru disciplinele ce ţin de domeniul
Meteorologie sînt aplicate la cursurile teoretice şi orele practice, inclusiv lucrul îngrup, activităţi individuale, tehnici de asigurare a feed-back-ului (formarea comunităţii de instruire, brainstorming, managementul aşteptărilor, clustering, mozaic,
SINELG şi a.), cu folosirea diverselor mijloace de instruire (codoscop, calculator,
modele de aparate, etc.).
381

Evaluarea permite a aprecia nivelul de pregătire teoretică şi practică a studentului
la momentul dat. Evaluarea rezultatelor academice se realizează în conformitate cu
Planul de învăţămînt şi cu Standardele Educaţionale.
Pentru evaluările curente, sumative şi ale celor din cadrul atestărilor sau al examenelor, sînt folosite diverse teste, itemi, la elaborarea cărora se ţine cont de cele trei arii
curriculare (cunoaştere – aplicare - integrare), cu respectarea condiţiilor din Matricea
de specificare.
Pentru a motiva studentul să muncească suficient în timpul semestrului, la evaluarea finală din cadrul examenului respectiv se ţine cont şi de media semestrială.
Asemenea modalităţi de evaluare sînt utilizate în toate ciclurile de instruire.

6.

SPORIREA CALITĂŢII

Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea profesională iniţială în domeniul „ Meteorologie” este de a realiza o formare profesională de calitate, de a forma
specialişti în meteorologie, care vor fi competitivi pe piaţa muncii din ţară şi, posibil,
de peste hotarele ei. Aderarea la procesul de la Bologna presupune o transformare aînvăţămîntului din unul informativ în unul formativ, centrat pe student. Societatea
contemporană impune cerinţe care pot fi satisfăcute de către instituţiile de învăţămînt
numai printr-un sistem viabil de asigurare a calităţii. În acest sens, una din direcţiile
prioritare de învăţămînt realizat în cadrul domeniului meteorologie, o constituie
asigurarea calităţii. Evaluarea calităţii se realizează în baza mai multor indicatori debază, care la rîndul lor determină criteriile pentru alte elemente ale procesului deînvăţămînt; evaluarea randamentului academic. Acest indicator presupune prezenţa
unui întreg sistem de proceduri de evaluare şi are drept scop constatarea calităţii produsului, competenţei viitorilor specialişti.
Componenţa formativă generează o altă viziune asupra curriculei universitare,care se axează prioritar pe formarea competenţelor şi nu transmiterea informaţiei. Înaşa mod, curriculum-urile pentru cursuri sînt elaborate în conformitate cu standardul
socio-profesional şi adaptat la cerinţele pieţei muncii prin procesul de consultanţă cu
angajatorii. Totodată instrumentul prin care este asigurată transparenţa studiilor este
ETCS, implementat cu succes la Universitatea de Stat din Moldova. Creditele academice transferabile asigură accesul studentului la un cadru transparent al calificărilor
şi mobilitate academică, deschide perspective pentru instruirea pe parcursul vieţii.
Monitorizarea activităţii didactico-ştiinţifice în cadrul facultăţii este realizată decătre Comisia de Asigurare a calităţii alcătuită din decanul facultăţii, prodecanul facultăţii, şefii de catedre, reprezentaţi ai corpului profesoral şi reprezentanţi ai studenţilor. Activităţile pe care le desfăşoară Comisia sînt legate de atingerea obiectivelor
generale şi specifice privind calitatea la nivelul facultăţii:–– evaluarea calităţii procesului educaţional şi de cercetare în cadrul facultăţii;–– planificarea auditului intern la nivel de facultate;–– analiza periodică a SMC;–– propunerea de măsuri concrete şi preventive la ceea ce priveşte asigurarea şisporirea calităţii;–– întocmirea rapoartelor anuale şi monitorizarea realizării deciziilor Consiliuluide Asigurare a calităţii al USM căruia i se subordonează nemijlocit.
382

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior
DOMENIUL GENERAL DE STUDIU

44. Științe exacte

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul IiI – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

441 Fizică

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonatori elaborare:Gaşin P.., dr. hab, prof. univ.;
Nicorici V., dr., conf univ.;
Paladi F., dr. hab, prof.univ.

1.

Introducere în domeniul de formare profesională

1.1. Descrierea generală a domeniului.
Fizica - fiind definită ca ştiinţă a materiei şi energiei şi a modurilor lor de interacţiune ocupă un loc distinct în paleta ştiinţelor naturii, condiţionat de mai multe
aspecte unicale. Primul ţine de scara dimensională, temporală şi energetică a obiectelor şi proceselor studiate, care se extinde: de la dimensiunile cuantice pînă la dimensiunile universului; de la intervalele de timp de ordinul atosecundelor pînă la miliarde
de ani; de la energii infime pînă la energii gigantice. Al doilea considerent ţine demetodele şi instrumentariul de studiu, care este ulterior preluat şi de alte domeniide cercetare. Alt aspect cuprinde implementarea majoră în dezvoltarea majorităţii
tehnologiilor moderne. De asemenea, un atribut unic este şi integrarea la maximum
cu matematica, care, la rîndul ei, formează baza conceptuală a cunoaşterii şi a analizei
naturii.
Ştiinţele fizice sînt în permanentă dezvoltare şi joacă un rol important înprogresul tehnologic mondial, formînd noi paradigme ale cunoaşterii, dezvoltînd noi
metode şi instrumente de investigaţii, propunînd tehnologii moderne pentru economia şi societatea bazată pe cunoaştere. Fizica este o ştiinţă indispensabilă pentrudesfăşurarea cercetărilor biologice, chimice, ea stă la baza dezvoltării tehnologiilor.
Un rol deosebit joacă Fizica în dezvoltarea nanotehnologiilor, care constituie baza
dezvoltării ascendente a societăţii moderne. Din aceste considerente rezultă univoc
angajamentul societăţii pentru formarea specialiştilor în domeniul 441 Fizicii.
Domeniul 441 Fizica se încadrează în domeniul general 44 Ştiinţe exacte şi include specialitatea 441.1 Fizica.
Domeniul cuprinde o serie de cursuri de fizică clasică şi modernă, punîndu-se un
accent deosebit pe domeniile de perspectivă (ştiinţa materialelor, optoelectronică,fenomene fizice neliniare, fizica radiaţiilor ionizante, fizica mediului ambiant, fizica
sistemelor electronice de calcul).
Programul de formare profesională este bazat pe un plan de învăţămînt, care cuprinde următoarele categorii de module:a) module care asigură o pregătire generală în domeniile filozofie, sociologie, psihologie, etica profesională şi care sînt chemate să formeze
competenţe sistematice, aplicabile atît domeniului, cît şi vieţii sociale a absolventului;b) module care asigură pregătirea teoretică de specialitate, poziţionate în anii
I şi II (cu disciplinele: fizica generală, mecanica teoretică, metodele fizicii
matematice, electrodinamica, mecanica cuantică, termodinamica, bazele
microelectronicii);c) module cu caracter practic-operaţional şi de aplicabilitate curentă, distribuite în anii II şi III (cu disciplinele: tehnologii computaţionale în fizică, tehnologia materialelor semiconductoare şi tehnica vidului, bazele
spectroscopiei, înregistrarea şt prelucrarea informaţiei optice).

386

Pentru a asigura o pregătire fundamentală în înţelegerea fenomenelor fizice şia legilor ce le explică, atît din punct de vedere teoretic, cît şi practic, majoritatea
disciplinelor cuprind toate formele de instruire: cursuri, seminare, lucrări practiceşi de laborator, teze anuale, de licenţă, ceea ce permite absolvenţilor să acumuleze
competenţe experimentale temeinice necesare pentru angajarea în orice laborator deprofil de cercetare.
La nivel naţional a fost identificat necesarul societăţii de formare în domeniul
441 Fizica. Intrucît menirea fizicii, ca domeniu de pregătire a specialiştilor, este de a
asigura un anumit nivel de dezvoltare tehnologică a ţării ciclul II de instruire necesită
planuri de învăţămînt cu discipline racordate la solicitările actuale şi de viitor ale ţării. Facultatea dispune de resurse necesare (strictul necesar) pentru realizarea obiectivului major – pregătirea de tineri specialişti - fizicieni; cadre didactice, baza tehnico-materială, materiale didactico-metodice, spaţii de studii, de laborator şi baze depractică. Pentru o pregătire mai eficientă sînt încheiate acorduri de colaborare cu mai
multe instituţii, care oferă spaţiu, utilaj, cadre didactico-ştiinţifice de înaltă calificare.

1.2. Caracteristici - cheie:
NivelulDuratastudiilor
Credite destudii ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces

Precondiţii

Stagii depractică

Licenţă (ciclul I)

Master (ciclul II)

Doctorat

3 ani

2 ani

3 ani / 4 ani

180 credite

120 credite

180 crediteînvăţămînt de ziînvăţămînt de zi

diploma de BAC,
diploma de studii
medii de specialitate
realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar

diploma de licenţă
diplomă echivalentă

Cu titlul obligatoriu:
Practica de iniţiere
în specialitate (15-20
credite)Cu titlul obligatoriu:
Practica de specialitate.
(10 credite)realizarea finalităţilor
învăţămîntului
superior (Licenţă,Ciclul I- 180 credite);Susţinerea examenuluide admitere387învăţămînt de zi;
cu frecvenţă redusă
diploma de master,
diploma echivalentă
realizarea finalităţilor
învăţămîntului
superior (Ciclul I,
Licenţă ţi Ciclul II,
Master);Susţinerea examenuluide admitere
Nu se realizează

•

Evaluarea iniţială
•– diagnostică;curentă-formativă,finală-sumativă sîntobligatorii;
Evaluarea•
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoareautoevaluare şi•
evaluarea lucrului
individual;
Metodologia•
evaluării finalesumativeeste orientată
spre evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe.

Evaluarea iniţială
• Evaluarea– diagnostică;este centrată
curentă-formativă,pe produsele
finală-sumativă sîntcercetării;obligatorii;• Evaluarea•
Evaluarea
curentă-formativă
curent-formativă
se realizează
se realizează
prin susţinerea
prin seminare,referatelorlaboratoareştiinţifice, a•autoevaluare şi
rapoartelor anuale,
Reguli deevaluarea lucrului
a examenelor din
examinare şi
individual;
cadrul programului•
Metodologia
de doctorat;
evaluareevaluării finale• Evaluarea finală
sumativese realizează prineste orientată
susţinerea tezei despre evaluarea
doctor.
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe
formatepreponderent prinlucru individual.
Examenul de licenţă:Susţinerea tezei deSusţinerea tezei de1. examen la disciplina masterdoctorfundamentală;Modalitatea de
2. examen la disciplina
evaluare finală
de specialitate;
3. susţinerea tezei delicenţă
Diploma de licenţă în Diploma de master în Diploma de doctor
Certificareştiinţe exacteştiinţe exacteîn ştiinţe fizicomatematice
Licenţiat în ştiinţe
Master în ştiinţe exacte Doctor în ştiinţe fizicoTitlul acordat
exactematematice• A aplica pentru• A aplica pentru• A aplica pentru
programe deprograme deprogramemaster;doctorat;
postdoctorat;
Drepturi• A aplica pentru• A aplica pentru• A aplica pentru
pentruprograme deprograme deprograme deabsolvenţi
formare continuă;formare continuă;formare continuă;• A se angaja în• - A se angaja în• A se angaja încîmpul munciicîmpul munciicîmpul muncii
Organ
Ministerul Educaţiei
Ministerul EducaţieiANACIP
responsabil ANACIP
ANACIP
pentruautorizarea
programului
388

2.

Titluri (calificări) şi ocupaţii

2.1. Descrierea calificării

Ciclul

Ciclul I- Studiisuperioarede licenţă

Ciclul II- Studiisuperioarede masterTitlul acordat/Competenţe specifice

Licenţiat în ştiinţe exacte.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Cunoştinţe avansate în domeniul fizicii corpului solid,care implică înţelegerea critică a teoriilor şi principiilor
de funcţionare a dispozitivelor electronice, bazate pe
fenomene de transport în cîmpuri electromagnetice;• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie înrezolvarea problemelor complexe şi imprevizibile în
identificarea concepţiilor ştiinţifice de dezvoltare a
cercetărilor ce ţin de procesele în corpurile solide;• Gestionarea de activităţi sau proiecte tehnice sau
profesionale complexe, prin asumarea responsabilităţii
pentru luarea deciziilor în situaţii de muncă sau destudiu imprevizibile;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea dezvoltării
profesionale a indivizilor şi grupurilor.
Master în ştiinţe exacte.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7:• Cunoştinţe foarte specializate, unele dintre ele situînduse în avangarda nivelului de cunoştinţe din diferite
compartimente a fizicii corpului solid, ca bază a uneigîndiri şi/sau cercetări originale;• Conştientizarea critică a cunoştinţelor din domeniul
fizicii corpului solid şi a cunoştinţelor aflate la graniţa
dintre fizică, tehnologia materialelor, chimie;• Abilităţi speciale pentru realizarea problemelor în
materie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru dezvoltarea
de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru integrareacunoştinţelor din diferite domenii;• Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă sau destudiu care sînt complexe, imprevizibile şi necesită noi
abordări strategice;• Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile profesionale şi/sau pentru
revizuirea performanţei strategice a echipelor.

389

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework
(EQF)

6

7

Doctor în ştiinţe fizico-matematice.
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:• Cunoştinţe la cel mai avansat nivel în domeniul fizicii
şi cunoştinţe aflate la graniţa dintre fizică, tehnologia
materialelor, chimie;
Ciclul III • Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,- Studiiinclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară pentru
superioare
rezolvarea problemelor critice de cercetare şi/sau
inovaţie şi pentru extinderea şi redefinirea cunoştinţelor
de doctorat
existente sau a practicilor profesionale;• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională şi aunui angajament susţinut pentru dezvoltarea de noi idei
sau procese aflate în avangarda unei situaţii de muncă
sau de studiu, inclusiv cercetare.

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul dat(nomenclatorul profesiilor/clasificatorul ocupaţiilor)
Licenţa (ciclul I)
NivelulCiclul I

NivelulCiclul II

Specialitatea

FizicaOcupaţii tipice
211108 Fizician
22840 Laborant-cercetător în fizică
24069 Profesor în învăţămîntul secundar(gimnazial)
2027 Inginer laborantProgram de masterFizica teoretică;Fizica şi ingineria
semiconductorilor;

Procedee şi metode demăsurare în ingineria
mediului;Ocupaţii tipice24069 Profesor în învăţămîntul secundar (liceal)
20457 Cercetător în ştiinţe fizice
20440 Cercetător-stagiar (în fizică şi astronomie;
21981 Inginer informaţie tehnico-ştiinţifică
20252 Asistent universitar
233002 Profesor în învăţământul liceal,
postliceal
24069 Profesor în învăţămîntul secundar (liceal)
20457 Cercetător în ştiinţe fizice
20440 Cercetător-stagiar (în fizică şi astronomie)
22165 Inginer-radiofizic
21981 Inginer informaţie tehnico-ştiinţifică
20252 Asistent universitar
233002 Profesor în învăţământul liceal,
postliceal
22165 Inginer-radiofîzic
213303 Inginer ecolog
214302 Inginer protecţia mediului înconjurător

390

Tehnologii informaţio­nale în modelare

Ciclul III

Fizica teoretică şi
matematică;Fizica şi ingineria
semiconductorilor

216606 Designer grafică
Inginer de sistem software
Inginer pentru exploatarea sistemelor
informaţionale
Inginer-programator
Inginer de sistem în informatică
20480 Colaborator ştiinţific în fizică
24415 Secretar ştiinţific
22867 Lector superior universitar
20612 Conferenţiar universitar

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare

În instituţiile de învăţămînt universitar de profil real cursul de fizică este unul din
disciplinele fundamentale de studiu. Cursul de fizică are scopul de a forma setul decunoştinţe şi deprinderi necesar pentru înţelegerea legităţilor naturii, formarea concepţiilor contemporane la tabloul ştiinţific al lumii, asigurarea pregătirii teoretice aviitorilor specialişti, care va permite examinarea şi asimilarea informaţiei tehnicoştiinţifice. Se pune accentul pe importanţa studierii fizicii într-un şir de lucrări despecialitate ca: ştiinţa materialelor nanoelectronice, optoelectronica cuantică, fenomene fizice neliniare, fizica radiaţiilor ionizate, fizica sistemelor electronice de calcul
cuantic, nanomateriale şi nanotehnologii.

3.
Finalităţi de studiu şi competenţe - descriptori denivel pe cicluri
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor.
Studii superioare, Ciclul I – Licenţă
• Competenţe generale:–– demonstrarea cunoştinţelor fundamentale în domeniul fizicii şi subdomeniile acesteia;–– aplicarea cunoştinţelor teoretice în efectuarea activităţilor aplicative;–– colectarea, interpretarea şi analiza datelor relevante din domeniul fizicii;–– automatizarea activităţii profesionale;–– generarea ideilor noi şi soluţiilor creative în realizarea situaţiilor de problemă;–– utilizarea eficientă a sistemelor informaţionale şi a resurselor de comunicareşi formare profesională;–– prezentarea orală şi în scris a materialului ştiinţific şi argumentarea justificată a opinii proprii.
• Competenţe specifice:
1.
2.
3.

Formularea şi soluţionarea problemelor fizicii cu caracter de cercetare şide aplicare.
Utilizarea în activitatea profesională a bazelor teoretice ale ştiinţelor fizice.
Obţinerea şi interpretarea datelor specifice relevante din domeniul fizicii.
391

4.

Demonstrarea abilităţilor practice de rezolvare a problemelor specifice dindomeniul fizicii.
5. Aplicarea cunoştinţelor din domeniul fizicii teoretice la modelarea
matematică şi computaţională a proceselor fizice.
6. Identificarea concepţiilor ştiinţifice de dezvoltare a cercetărilor, ce ţin deprocesele electronice în semiconductori.
7. Elaborarea dispozitivelor electronice, bazate pe fenomene de transport încîmpurile electrice şi magnetice.
8. Interpretarea datelor obţinute din măsurările şi observaţiile de laborator şi
clasificarea lor;
9. Aplicarea procedeelor raţionale de studiere, alegere şi utilizarea informaţiei,crearea şi verificarea ei şi clasificarea surselor, orientarea în literaturaştiinţifică de fizică.
10. Utilizarea metodelor, instrumentelor, utilajului şui tehnologiilor moderne
pentru activităţi de măsurare şi monitorizare a caracteristicilor şiparametrilor dispozitivelor electronice.

Unitatea de curs (moduluI)/
Finalităţile de studiu
Lista minimă obligatoriea unităţilor de curs
(modulelor)
Cursuri fundamentale
Mecanica
Electricitatea şi magnetism
Fizica moleculară
OpticaFizica atomului şi nucleului
Analiza matematică
Algebra şi calculul vectorial(1. Algebra superioară
şi geometria analitică. 2.
BCVT)
Matematica aplicată
Astronomia generală
Limbaje de programare
Cursuri de specialitate
Fizica teoretică
(1. Mecanica teoretică. 2.
Met. Fizicii matematice)

CodNumăr credite
ECTS

3.2. Corelaţia „unitate de curs/finalităţi de studiu scontate”
Finalităţile de studiu / Competenţe specifice(I) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10)

F
F
F
F
F
F
F

6
6
6
4
5
5

+
+
+
+
+
+

F

6

+

F
F
F

5
4
5

+
+
+

S

4

+

+

+

+
+
+
+
+

+
+
+
+
+
+

+
+

+
+

392

+

+
+
+
+
+
+

+

+

+
+

+

+
+
+

+

+

+

+
+

+
+

+

+

+

+

+
+

+

+
+
+
+
+

+

+

Electrodinamica
Mecanica cuantică
Termodinamica şi fizica
statistică
Radioelectronica
Dispozitive pe baza corpului
solid
Bazele cristalografiei
Curs opţional la fizica
teoretică
Curs opţional la fizica
semiconductoarelor
Fizica corpului solid
Curs opţional la fizica
teoretică
Curs opţional la fizica
semiconductoarelor
Desen tehnic
Metode numerice în fizică
Curs opţional la fizica
teoretică
Curs opţional la fizica
semiconductoarelor
Curs opţional la fizica
teoretică
Curs opţional la fizica
semiconductoarelor
Curs opţional la fizica
teoretică
Curs opţional la fizica
semiconductoarelor
Curs opţional la fizica
teoretică
Curs opţional la fizica
semiconductoarelor
Curs opţional la fizica
teoretică
Curs opţional la fizica
semiconductoarelor
Curs opţional la fizica
teoretică
Curs opţional la fizica
semiconductoarelor
Curs opţional la fizica
teoretică
Curs opţional la fizica
semiconductoarelor

S
S
S

3
3

+
+

+

5

+

S

6

S

+
+

+
+

+
+

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

4

+

+

S

4

+

S

2

+

S

5

S

5

S

4

+

+

S

5

+

+

+

S

4

+

+

S

4

+

+

+

+

+

S

3

+

+

+

+

+

S

5

+

+

+

S

3

+

+

+

+

+

+

+

+

393

+

+

+

+

+

+

+
+

+

+

+

+

+

+

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

3.1. Ciclul II – Studii superioare de master• Competenţe generale:
––
––
––
––
––
––
––

Cunoştinţe profunde în domeniul fizicii, care completează formarea teoretică fundamentală obţinută la ciclul I;
Capacitatea de a aplica cunoştinţele teoretice la rezolvarea problemelor
practice;
Abilitatea de a lucra într-o echipă de cercetători în domeniul fizicii şi, respectiv, într-o echipă multidisciplinară de specialişti în domenii diferite;
Abilităţi de a studia independent diverse surse ce îi permit studiul individual aprofundat al fizicii;
Elaborarea şi utilizarea modelelor pentru descrierea şi prognosticarea diverselor fenomene, realizînd analiza calitativă a lor;
Capacitatea de a percepe complexitatea problemelor, de a integra cunoştinţele obţinute şi de a utiliza tehnologiile moderne de cercetare;
Formularea problemelor de cercetare şi elaborarea proiectelor de investigaţie în domeniul fizicii teoretice, demonstrînd un înalt grad de autonomie.

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Fizica teoretică:1.

Cunoaşterea, selectarea şi aplicarea metodelor de autoinstruire în domeniul
fizicii teoretice şi domeniilor aferente;
2. Identificarea direcţiilor principale de dezvoltare a fizicii teoretice;
3. Elaborarea şi aplicarea strategiilor, diverselor forme şi tehnici de evaluare aactivității de cercetare în domeniul fizicii teoretice;
4. Aplicarea cunoştinţelor acumulate la modelarea matematică şi
computaţională a proceselor fizice;
5. Elaborarea dispozitivelor electronice noi în baza circuitelor integrate;
6. Evaluarea, interpretarea şi sinteza informaţiei şi a datelor fizice pentru
rezolvarea problemelor teoretice şi practice noi;
7. Prezentarea rezultatelor măsurărilor proprietăţilor electrofizice a
semiconductorilor şi argumentarea justificată în baza teoriilor corpului solid;
8. Utilizarea principiilor de transformare a energiei solare în energie electrică
în baza celulelor solare;
9. Analiza tendinţelor de dezvoltare a tehnologiei computerelor cuantice
şi identificarea posibilităţilor de utilizare a lor în masă;10. Identificarea situaţiilor de aplicare în practică a cunoştinţelor din fizica
teoretică.

394

3.2. A. Corelaţia „unitate de curs/finalităţi de studiu scontate”
Unitatea de curs
(modulul)
Mecanica cuantică asistemelor compozite
Electrodinamica
mediilor continui
Analiza spectrală
Bazele optoelectronicii
cuantice şi opticii
neliniare
Modul:
Termodinamica
statistică
(Termodinamica
sistemelor compuse
Teoria statisticocuantică a cîmpurilor)
Microelectronica
Programarea în fizică
Modul: Proprietăţile
corpului solid.
(Teoria corpului solid
Luminescenţa
Fenomenele deneechilibru)
Fizicasemiconductorilor
neordonaţi
Analiza numerică şimodelarea proceselor
fiziceNanomateriale şi
nanotehnologii
Conversia fotovoltaică
a energiei solare
Conversia
termoelectrică aenergiei solare
Istoria şi metodologia
cercetării ştiinţelor
fiziceNumăr Finalităţile de studiu / Competenţe specifice
Cod credite
ECTS (I) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10)
F

5

+

+

F

5

+

+

F

10

F

5

F

5

+

+

S
S

10
5

+
+

+
+

S

10

+

S

5

+

S

5

S

F

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+

+
+

+
+

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

5

+

+

+

5

+

+

+

395

+

+

+

+

+

+

+

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Fizica şi ingineria semiconductorilor:
1.

Cunoaşterea, selectarea şi aplicarea metodelor de autoinstruire în domeniul
fizicii şi inginerii semiconductorilor;
2. Identificarea direcţiilor principale de dezvoltare a fizicii şi inginerii
semiconductorilor;
3. Elaborarea şi aplicarea strategiilor, diverselor forme şi tehnici de evaluare
a activităţii de cercetare în domeniul fizicii şi inginerii semiconductorilor;
4. Conceperea şi realizarea unor metode noi de fabricare şi analiză a unor
dispozitive electronice şi optoelectronice;
5. Prezentarea şi interpretarea rezultatelor măsurărilor proprietăţilor
electrofizice a semiconductorilor şi argumentarea justificată în baza teoriilor
corpului solid;
6. Elaborarea dispozitivelor electronice noi în baza circuitelor integrate;
7. Utilizarea principiilor de transformare a energiei solare în energie termică şielectrică în baza colectoarelor şi celulelor solare;
8. Utilizarea teoriilor şi metodelor spintronicii în elaborarea dispozitivelor
electronice;9. Măsurarea şi monitorizarea parametrilor dispozitivelor optoelectronice,utilizînd metodele, instrumentele, utilajul şi tehnologiile adecvate;
10. Implementarea rezultatelor obţinute din domeniul optoelectronicii îneficientizarea activităţilor economice.

396

3.2. B. Corelaţia „unitate de curs/finalităţi de studiu scontate”
Unitatea de curs
(modulul)
Criogenia şi
supraconductibilitatea
Spintronica
Bazele optoelectronicii
cuantice şi opticii
neliniare
Istoria şi metodologia
cercetării ştiinţelor
fiziceModelarea proceselor
fiziceGeneratori cuantici
Fizicasemiconductorilor
neordonaţi
Tehnologii de prepararea materialelor avansate
Programarea în fizică
Modul: Proprietăţile
corpului solid.
(Teoria corpului solid
Luminescenţa
Fenomenele deneechilibru)
Microelectronica
Nanomateriale şi
nanotehnologii
Conversia fotovoltaică
a energiei solare
Conversia
termoelectrică aenergiei solareNumăr Finalităţile de studiu / Competente specificecheie
Cod credite
ECTS (I) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10)
F

5

+

+

+

+

+

+

F

10

+

+

+

+

+

+

F

5

+

+

+

+

F

5

+

+

+

F

5

+

+

+

+

F

10

+

+

+

S

5

+

+

+

+

S

5

+

+

+

+

S

10

+

+

+

+

+

+

S

10

+

+

+

+

+

S

5

+

+

+

+

S

5

+

+

+

397

+

+
+
+

+

+

+

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+

+

+

+
+

+

+

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înProcedee şi metode de măsurare în ingineria mediului
1.
2.
3.
4.

5.
6.
7.

Implementarea metodelor fizice contemporane legate de modelarea şidirijarea proceselor din ingineria mediului, cu accent pe impactul producerii
şi utilizării energiei renovabile;
Aplicarea conceptelor, teoriilor şi metodelor de investigare fundamentale
din domeniu, pentru formularea de proiecte şi demersuri profesionale;
Sintetizarea şi interpretarea unui set de informaţii, de rezolvare a unor
probleme complexe, de evaluare a concluziilor posibile şi de comunicare arezultatelor proprii;
Selectarea metodelor eficiente de luare a unor decizii profesionale folosind
diverse metode fizice contemporane de analiză şi diagnosticare a calităţii
factorilor de mediu - metode de măsurare în domeniul radiaţiilor, metodeoptice de măsurare şi metode spectroscopice de analiză;Atenţionarea opiniei publice în vederea surselor şi factorilor de poluare
specifici pentru diferite medii industriale, a calităţii şi securităţii mediului;
Utilizarea sistemelor informatice geografice (GIS) pentru monitorizarea
factorilor de mediu, a altor procedee şi tehnici moderne de măsurare în
ingineria mediului şi a proiectării asistată la calculator;
Identificarea situaţiilor de aplicare în practică a cunoştinţelor din ingineria
mediului.

398

3.2. C. Corelaţia „unitate de curs / finalităţi de studiu scontate”
Unitatea de curs (modulul)
Bazele modelării şi simulării
proceselor industriale
Metode de măsurare în domeniul
radiaţiilor
Organizarea şi planificarea
activităţilor de cercetaredezvoltare
Valorificarea superioară aresurselor
Biotehnologii în protecţia
mediuluiPrelucrarea datelor experimentale
Metode optice de măsurare
Surse şi factori de poluare specifici
pentru diferite medii industriale
Metode de analiză şi diagnosticare
a calităţii factorilor de mediu
Principii ale măsurării. Tehnici delaborator
Cercetare ştiinţifică pentru
disertaţie
Metode spectroscopice de analiză
Calitatea şi securitatea mediului
Ingineria sistemelor de producţie
Utilizarea sistemelor informaticegeografice pentru monitorizarea
factorilor de mediu
Procedee şi tehnici moderne demăsurare în ingineria mediului
Proiectarea asistată la calculator

Finalităţile de studiu/ Competente specifice cheieNumăr
Cod credite
ECTS

(I)

(2)

(3)

(4)

F

5

+

+

+

+

F

10

+

+

+

F

10

+

+

+

+

S

10

+

+

+

S
S

5
5

+
+

+
+

+
+

+

S

5

+

+

S

5

+

+

+

+

S

5

+

+

+

+

+

+

S

5

+

+

+

+

+

S

5

+

+

S

5

+

S

5

+

399

+

(5)

+

+
+

+
+

+

+

+

+

+

+
+

+

+

(7)
+

+

+

(6)

+
+

+

+

+
+

• Competente specifice rezultate din realizarea programelor de master înTehnologii informaţionale în modelare:
8. Elaborarea, administrarea şi realizarea eficientă a proiectelor iniţiate în
domeniul tehnologiilor informaţionale şi modelării matematice a proceselor
fizice etc.;
9. Utilizarea soluţiilor originale;
10. Gestionarea managementului proceselor de industrializare a produselor
industriale;
11. Realizarea eficientă a inovaţiilor, transferului tehnologic interdisciplinar,
intersectorial şi îmbunătăţirea continuă a produselor, proceselor, sistemelor
tehnice, organizatorice, manageriale în situaţii „deosebite”;
12. Identificarea esenţei proceselor şi problemelor de complexitate sporită, cu
caracter interdisciplinar şi constituirea modelelor computaţionale de lucru;
13. Realizarea adecvată a simplificărilor, aproximaţiilor şi evaluarea numerică arezultatelor;
14. Capacitatea activării cu un grad avansat de autonomie, acceptarea
responsabilităţii la concepţia, planificarea, realizarea şi managementul
proiectelor inovaţionale;
15. Utilizarea metodelor ştiinţifice în modelarea proceselor, pentru soluţionarea
sarcinilor în cadrul tehnologiilor informaţionale;
16. Aplicarea tehnologiilor informaţionale contemporane în modelare;
17. Analiza şi aprecierea critică a rezultatelor obţinute.

400

3.2. D. Corelaţia „unitate de curs/finalităţi de studiu scontate”
Unitatea de curs
(modulul)
Metodologia
programării orientate
pe obiecte
Programarea peprocesoare graficeElaborarea aplicaţiilor
WEB
Modelarea
computaţională aproceselor fizice
Metodele numerice înmodelareModelarea sistemelor
complexe
Proiectarea şi crearea
portalelor Internet
Baze de date weborientate
Administrarea reţelelortransport date
Algoritmi de prelucrarea datelor
Bazele criptografiei
Programarea cipurilor
Sisteme de operare
Tehnologii Cloud
Programarea pentru SO
mobileProgramarea paralelă
pentru arhitectura PCNumăr Finalităţile de studiu / Competente specificecheie
Cod credite
ECTS (I) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10)
F

10

+

+

+

+

F

10

+

+

+

+

F

10

+

+

+

+

S

5

+

+

+

S

5

+

+

+

S

5

+

+

+

+

+

S

5

+

+

+

+

+

+

S

10

+

+

+

+

+

S

5

+

+

+

+

+

S

5

+

+

+

+

+

S

5

+

+

+

+

S

5

+

+

+

+

+

401

+

+

+

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+
+

+

+

+

+

+
+

+
+

+

+

+

+
+
+

Ciclul III - Studii superioare de doctorat• Competenţe generale:
––
––
––
––
––
––
––
––

încadrarea în procesul de realizare a misiunii instituţiei la care activează;stabilirea corelaţiei dintre condiţiile obiective şi factorul uman în activitatea profesională;soluţionarea prin colaborare a problemelor didactice şi de cercetare;utilizarea rezultatelor evaluării profesionale în reglementarea şi practicarea activităţii educaţionale şi de cercetare;identificarea necesităţilor şi aplicarea diverselor strategii de formare profesională continuă;studiul critic şi analiza literaturii de specialitate;
dezvoltarea direcţiei de cercetare proprii şi originale;
manifestarea deschiderii faţă de schimbările în domeniul de activitate.

• Competenţe specifice:
––
––
––
––
––
––
––
––
––
––
––

prognozarea finalităţilor în activitatea didactică şi de cercetare;identificarea şi analiza proceselor fizice, a fenomenelor şi a tendinţelor dedezvoltare a fizicii moderne;
selectarea şi operaţionalizarea cunoştinţelor teoretice adecvate specificului activităţii practice educaţionale şi din domeniul fizicii;
elaborarea şi realizarea planurilor de activitate în domeniul educaţiei şi
fizicii;
eficientizarea activităţii educaţionale în domeniul fizicii prin introducerea elementelor noi din aceste domenii;
elaborarea strategiei de activitate în domeniul fizicii corpului solid, electronicii;
aplicarea metodologiei de cercetare ştiinţifică în activitatea profesională;stabilirea proprietăţilor dispozitivelor în baza corpului solid în cercetările
ştiinţifice din domeniul fizicii;
determinarea problemelor investigaţionale în fizică;realizarea proiectelor de cercetare ştiinţifică în domeniul fizicii;
aplicarea rezultatelor ştiinţifice în procesul educaţional şi în producţie.

3.3. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Fizica este una dintre cele mai importante ramuri ale ştiinţelor naturii, ea lărgeşte
universul cunoaşterii, prezice fenomene noi. Planurile de învăţămînt pentru specialitatea Fizica sînt racordate cerinţelor procesului de la Bologna, fiind corelat cu planurile din universităţile de prestigiu din Europa, în special, din România, Ucraina,
Rusia etc.
Concepţia şi standardele de pregătire a specialiştilor la specialitatea Fizica au fost
puse la baza elaborării planurilor de studii, care au scopul ca specialitatea să fie competitivă pe piaţa muncii. Propunerile sînt analizate la catedrele de specializare, comi402

sia de calitate şi aprobate de Consiliul profesoral al facultăţii şi Senatul universităţii.
Eficienţa studiilor este sporită prin introducerea noilor discipline, inclusiv în categoria celor opţionale, care contribuie la elaborarea unui demers didactic individual
pentru studenţi, conlucrarea cu instituțiile cointeresate.
Printre acestea se evidenţiază Institutul de Fizică Aplicată al AŞM, Liceul Teoretic„V.Alecsandri”, Chişinău; Liceul „M.Eminescu”, Chişinău; Liceul „Titu Maiorescu”,Chişinău; Liceul „Gaudeamus”, Chişinău şi altele.

4.

Volumul de muncă şi ECTS

Procesul de învăţare este organizat în baza European de Credite Transferabile(ECTS). Creditele au funcţie de transfer şi de acumulare. Creditul măsoară volumul
de muncă pretins studentului pentru a fi promovat la disciplina dată.

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS =30 ore de lucru al studentului
180 credite, durata 3 ani
120 credite, durata 2 ani
180 credite, durata studiilor constituie 3/4 ani.

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul Fizicii.
Aderarea Republicii Moldova la Procesul de la Bologna presupune acceptarea
unui spaţiu unic de învăţămînt superior european. Formarea profesională în domeniul fizicii în cadrul spaţiului de învăţămînt european se caracterizează prin identitatea principiilor ştiinţifice fundamentale ale domeniului, ceea ce presupune compatibilitatea şi încadrarea eficientă a programelor de studiu în diferite ţări ale Europei.
Racordarea cerinţelor europene în acest domeniu la planurile de studiu, analiza lor
comparativă cu programele de pregătire ale specialiştilor din diferite ţări şi respectarea ideilor şi poziţiilor formulate în contextul principiilor de la Dublin, precum şi aproiectului Tuning a facilitat acomodarea sistemului de competenţe elaborate.
În ţările care au aderat la Procesul de la Bologna, durata studiilor la ciclul I (licenţă) este de 3 ani şi la ciclul II (master) este de 2 ani (de ex.: România, Franţa), iar în
cazul celor care nu au aderat la procesul menţionat este de 5 ani la ciclul I şi 1,0-1,5ani la ciclul II master (Belarus, Ucraina, Rusia). Planurile de învăţămînt la ciclul I la
Universitatea Alexandru Ioan Cuza, Iaşi şi Universitatea din Bucureşti, România –fizica are 180 de credite (cu durata studiilor de 3 ani).
Fizica este o disciplină bine-definită care, prin conceptul său, nu necesită implicarea aspectului naţional şi regional în curricula (la ciclul I). Prin urmare, nu artrebui să existe deosebiri esenţiale calitative (în conţinut) şi cantitative (nr. de ore)în programele de fizică al învăţămîntului superior din diferite ţări ale lumii. Studiul
programelor la fizică din ţările dezvoltate a demonstrat că deosebirea rezidă în raportul dintre „ore de curs şi ore practice”. Se observă o tendinţă de a reduce numărul
orelor practice.
403

5.

Învăţarea, predarea şi evaluarea

Misiunea şi obiectivele catedrelor de formare profesională iniţială în domeniul
fizicii se reflectă în standardul educaţional/profesional, care exprimă ansamblul decompetenţe pe care le deţine specialistul în domeniu (fapt demonstrat prin evaluările randamentului academic). Aprecierea standardului educaţional/profesional ca
finalitate a procesului de formare profesională iniţială permite stabilirea unor criteriide evaluare clare şi creează un mecanism funcţional de corelare eficientă a tuturor
elementelor procesului de învăţămînt: învăţare/ predare/ evaluare.
Metodele şi tehnicile de predare şi învăţare pentru disciplinele ce ţin de domeniul
Fizică sînt aplicate la cursurile teoretice şi orele practice, inclusiv lucrul în grup, activităţi individuale, tehnici de asigurare a feed-back-ului (formarea comunităţii de
instruire, brainstorming, managementul aşteptărilor, clustering, mozaic, S1NELG şia.), cu folosirea diverselor mijloace de instruire (codoscop, calculator, videomagnetofon, modele de dispozitive electronice şi a.). Accentuarea gradului de implicare al
studentului în procesul didactic (prin volumul de muncă pretins şi corelaţia dintre
prezenţa în sălile de curs şi studiul individual, transpusă în credite academice) necesită o revizuire a strategiei de evaluare şi de predare.
Evaluarea permite a aprecia nivelul de pregătire teoretică şi practică a studentului
la momentul dat. Evaluarea rezultatelor academice se realizează în conformitate cu
Planul de învăţămînt şi cu Standardele Educaţionale.
Procesul de evaluare a rezultatelor academice cuprinde 3 componente obligatorii:
evaluarea iniţială – diagnostică; evaluarea curentă – formativă (se realizează prin seminare, laboratoare, autoevaluare şi evaluarea lucrului individual) şi evaluarea finală – sumativă. Metodologia evaluării finale – sumative este orientată spre evaluarea
rezultatelor învăţării exprimate în termeni de competenţe. Nota finală acordată este
constituită din nota semestrială, cu o pondere de 60% din total şi nota de la examen,
cu o pondere de 40% din total.
Elaborarea proiectelor de cercetare la diferite discipline, în scopul evaluării competenţelor specifice, este utilizarea atît ca instrument de evaluare, cît şi de învăţare,în realizarea acestora fiind implicaţi direct cei doi parteneri ai actului educaţional:
studentul şi profesorul. Proiectul de cercetare se elaborează în cadrul cursului predat la un anumit nivel al Ciclului I sau II. Studentul îşi alege un subiect de cercetare
din conţinutul cursului, împreună cu coordonatorul vor discuta planul de testare al
ipotezei şi îl vor pune în aplicare de sine stătător. Finalmente, Proiectul de cercetare va fi prezentat în faţa grupului care îi va oferi un feedback, legat de prezentarea
acestuia. Evaluarea finală a proiectului de cercetare constă din evaluarea sumativă amuncii depuse la etapele de realizare a proiectului, a capacităţii de analiză şi sinteză astudentului, a creativităţii utilizate în determinarea experimentului. Nota obţinută laproiect are pondere în formarea notei semestriale.

404

6.

Sporirea calităţii

La sporirea calităţii în pregătirea tînărului specialist - fizician contribuie: monitorizarea (internă şi externă) a activităţilor din cadrul Facultăţii de Fizică; creşterea
ponderii cercetărilor ştiinţifice la catedre; evaluarea tuturor activităţilor studenţilor
şi ale cadrelor ştiinţifico-didactice; corelarea cu învăţămîntul preuniversitar; mobilitatea academică; autogestiunea (şi în aspect financiar); transparenţa; responsabilitatea faţă de consumator, angajator (societate).
Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea profesională iniţială în domeniul Fizica este de a realiza o formare profesională de calitate, de a forma specialişti
în fizică, care vor fi competitivi pe piaţa muncii din ţară şi de peste hotare. Specificpentru pregătirea specialiştilor în domeniul respectiv este de a preda-învăţa nu numai bazele teoretice ale ştiinţei respective, dar şi însuşirea abilităţilor practice.
Aderarea la procesul de la Bologna presupune o transformare a învăţămîntului
din unul informativ în unul formativ şi centrat pe student. Societatea contemporană
impune cerinţe, care pot fi satisfăcute de către instituţiile de învăţămînt numai printrun sistem viabil de asigurare a calităţii. În acest sens, una din direcţiile prioritare ale
procesului de învăţămînt realizat în cadrul domeniului Fizica o constituie asigurarea
calităţii. Evaluarea calităţii se realizează în baza cîtorva indicatori de bază, care larîndul lor determină criterii pentru evaluarea altor elemente ale procesului de învăţămînt: Evaluarea randamentului academic. Acest indicator presupune prezenţa unuiîntreg sistem de proceduri de evaluare ce are drept scop constatarea calităţii produsului, competenţelor viitorilor specialişti. Evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico-metodice de realizare a procesului de învăţămînt, evaluarea calităţii prin evaluarea
activităţii profesorilor de către studenţi. Această procedură are drept scop determinarea eficienţei studiilor prin prisma aprecierii făcute de către cei care beneficiază deserviciile oferite de către cadrele noastre didactice.
Componenta formativă generează o altă viziune asupra curricula universitare,care se axează înainte de toate pe formarea de competenţe şi nu pe transmiterea deinformaţii. Astfel, curricula pentru cursuri sînt elaborate în corespondenţă cu standardul socio-profesional şi adaptat la cerinţele pieţei muncii prin procesul de consultanţă cu angajatorii. Totodată, instrumentul prin care este asigurată transparenţa
studiilor este ECNS, implementat cu succes în Universitatea de Stat din Moldova.
Creditele academice transferabile asigură accesul la un cadru transparent al calificărilor şi mobilitate academică şi deschide perspective pentru instruirea pe parcursulîntregii vieţi.

405

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

442 Chimie

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVACOORDONAREA PROIECTULUICoordonatori elaborare:

Gladchi V., dr., conf. univ.
Cotovaia Aliona, dr., conf. univ.

1.
INTRODUCERE ÎN DOMENIUL DE FORMARE
PROFESIONALĂ
1.1. Descrierea generală a domeniului
Specialitatea 442.1 Chimie se include în domeniul de formare profesională 442
Chimie (domeniul general de studiu 44 Ştiinţe exacte). Misiunea specialităţii este dea pregăti specialişti în domeniul chimiei cu finalităţi spre o carieră profesională practică sau ştiinţifică capabili să-şi desfăşoare activitatea în laboratoare de cercetare, expertiză şi control chimic, în învăţămînt şi diverse structuri ale mediului economic.
Disciplinele, aferente specialităţii Chimie, care asigură aprofundarea, extinderea şimodernizarea ei, pot fi axate pe următoarele module:I – cultură generală – fizica, matematica, informatica, limba străină, protecţia mediului, filosofia, economia etc.;
II – ştiinţele naturii – biologia, geografia, geologia, mineralogia etc.;
III – psiho-pedagogic – psihologia, pedagogia, didactica chimiei etc. Absolvenţii
care promovează aceste cursuri pot opta pentru o carieră didactică în învăţămîntul
preuniversitar sau, după finalizarea studiilor la ciclul II, în învăţămîntul superior.
Întrucît menirea chimiei, ca domeniu de pregătire a specialiştilor, este de a asigura un anumit nivel de dezvoltare industrială a ţării şi anumite condiţii de protecţie a mediului ambiant, evident, ciclul II de instruire necesită planuri de învăţămînt
cu discipline racordate la solicitările actuale şi de viitor ale ţării. Necesitatea celordouă programe de master „Chimie coordinativă” şi „Chimia compuşilor naturali” este
dictată de domeniile de aplicare ale compuşilor coordinativi şi compuşilor naturali
în biotehnologii, medicină, agricultură etc. şi creşterea în permanenţă a cerinţelor
pentru forţă de muncă cu deprinderi cognitive de nivel înalt, induse de schimbările
sociale, economice şi tehnologice curente. În condiţiile în care Republica Moldova
nu are resurse minerale naturale, în schimb are soluri fertile, pe care există surse decompuşi naturali, devine actuală nu numai cunoaşterea structurii şi existenţei acestor
compuşi, extragerea şi utilizarea lor ca compuşi fiziologic activi în diverse domenii(industria alimentară, oenologică, a preparatelor medicinale, a coloranţilor etc.), precum şi sinteza unor combinaţii noi cu proprietăţi deosebite, analiza proprietăţilor
lor fizico-chimice şi biologice în scopul evidenţierii corelaţiei compoziţie – structură
– proprietăţi. Pentru a avea succes în societatea cunoaşterii, într-o economie a competiţiei crescute, masteranzii trebuie să înveţe să gîndească şi să raţioneze eficient,să rezolve probleme complexe, să lucreze cu date multidimensionale şi reprezentări
sofisticate, să formuleze judecăţi referitoare la explicarea proceselor şi fenomenelorstudiate, să colaboreze în diverse echipe şi să demonstreze o puternică automotivare.
Pentru a asigura o pregătire fundamentală în înţelegerea fenomenelor chimice şia legilor ce le guvernează atît din punct de vedere teoretic, cît şi practic, majoritatea
disciplinelor cuprind toate formele de instruire: cursuri, seminarii, lucrări practiceşi de laborator, teze şi proiecte anuale, ceea ce permite absolvenţilor să acumuleze
competenţe experimentale temeinice necesare pentru angajarea în orice laborator deprofil de cercetare sau din industrie.
408

Spre deosebire de alte domenii de formare profesională, instruirea în domeniul chimiei are conotaţia sa condiţională; pregătirea specialistului chimist poate fi
considerată de înaltă calificare doar în cazul în care instruirea practică se efectuează utilizînd veselă şi utilaj care nu depăşite, ci dimpotrivă, cu calificativul de ultimă
generaţie sau pentru ziua de mîine. Facultatea dispune de resursele necesare pentru
realizarea obiectivului major – pregătirea tinerilor specialişti-chimişti: cadre profesorale, baza tehnico-materială, materiale didactico-metodice, spaţii auditoriale, delaborator şi baze de practici.

1.2. Caracteristici-cheie:
Nivel
Caracteristici
Durata studiilor
Credite de studiu
ECTS
Forma deorganizare

Licenţă (ciclul I)

Master (Ciclul II)

Doctorat (Ciclul III)

3 ani

2 ani

3 ani / 4 ani

180 credite

120 credite

180 crediteÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt de zi

Diplomă de BAC
Condiţii de acces Diplomă de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar
Precondiţii

Stagii de practică 15-20 credite

Diplomă de licenţă
Diplomă echivalentă

Învăţămînt dezi, învăţămînt cu
frecvenţă redusă
Diplomă de master
Diplomă echivalentă

Realizarea finalităţilor Realizarea finalităţilor
învăţămîntuluiînvăţămîntului
superior (Licenţă,superior (Ciclul I,
Ciclul I - 180 credite); Licenţă şi Ciclul II,Susţinerea examenului Master);de admitereSusţinerea examenuluide admitere
10 credite
nu se realizează

409

•

•

Reguli deexaminare şi
evaluare•Evaluarea iniţială •– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sînt obligatorii;
Evaluarea•
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;
Metodologia•
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe.

Examen de licenţă:1. Un examen
la disciplina
fundamentală
Modalitate de
2. Un examen laevaluare finală
disciplina despecialitate
3. Susţinerea tezei delicenţă
Diplomă de licenţă în
Certificareştiinţe exacte
Licenţiat în ştiinţe
Titlu acordat
exacte• A aplica pentru
programe demaster;Drepturi pentru • A aplica pentru
programe deabsolvenţi
formare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Organ
Ministerul Educaţiei
responsabil de ANACIP
autorizarea
programelor

Evaluarea iniţială • Evaluarea– diagnostică;este centrată
curentă-formativă;pe produsele
finală –sumativă
cercetării;sînt obligatorii;• Evaluarea
Evaluarea
curentă-formativă
curent-formativă
se realizează
se realizează
prin susţinerea
prin seminare,referatelorlaboratoare,ştiinţifice, aautoevaluare şi
rapoartelor anuale,
evaluarea lucrului
a examenelor
individual;
din cadrul
Metodologia
programului deevaluării finaledoctorat;
sumative este
• Evaluarea finală
orientată spre
se realizează prinevaluareasusţinerea tezei derezultatelor
doctor.
învăţării exprimate
în termeni decompetenţe
formatepreponderent prinlucru individual.
Susţinerea tezei deSusţinerea tezei demasterdoctor

Diplomă de master în Diplomă de doctor înştiinţe exacte
chimieMaster în ştiinţe exacte Doctor în chimie•

A aplica pentru
programe dedoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

410•

A aplica pentru
programe
postdoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
ANACIP2.

TITLURI (CALIFICĂRI) ŞI OCUPAŢII

2.1. Descrierea calificării

CiclulTitlul acordat / Competenţe specifice

Calificarea ciclului I (licenţiat în ştiinţe exacte) este oferită
studenţilor absolvenţi, care s-au manifestat în evaluareaurmătoarelor competenţe:–– Cunoştinţe avansate în domeniul chimiei care
implică înţelegerea critică a conceptelor, teoriilor,
principiilor, metodelor cu privire la compoziţia,structura şi proprietăţile combinaţiilor chimice.
Ciclul I ––Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie în
Studiirezolvarea problemelor complexe şi imprevizibile, însuperioare
identificarea metodelor, tehnicilor, substanţelor şi utilajuluide licenţă
necesare pentru efectuarea unor experienţe de laborator.
–– Gestionarea de activităţi sau proiecte tehnicesau profesionale complexe, prin asumarea
responsabilităţii pentru luarea deciziilor în situaţii
de muncă sau de studiu imprevizibile.
–– Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea
dezvoltării profesionale a indivizilor şi grupurilor.
Calificarea ciclului II (master în ştiinţe exacte) este oferită
studenţilor care s-au manifestat în evaluarea următoarelor
competenţe:–– Cunoştinţe foarte specializate, unele dintre ele situîndu-seîn avangarda nivelului de cunoştinţe din diferite capitole
ale chimiei, ca bază a unei gîndiri şi/sau cercetări originale.
–– Conştientizare critică a cunoştinţelor din
domeniul chimiei şi a cunoştinţelor aflate la
graniţa dintre chimie, biologie şi fizică.
–– Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor
Ciclul II în materie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru
Studiidezvoltarea de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru
superioare
integrarea cunoştinţelor din diferite domenii.
de master –– Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă
sau de studiu care sînt complexe, imprevizibileşi necesită noi abordări strategice.
–– Elaborarea proiectelor de sinteză dirijată şi cercetare
a combinaţiilor chimice noi cu proprietăţi biologic
active, a nanomaterialelor noi, a precursorilor ai
conductorilor ionici în baza compuşilor coordinativi.
–– Evaluarea şi analiza critică a rezultatelor obţinute.
–– Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile profesionale şi/sau pentru
revizuirea performanţei strategice a echipelor.
411

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework
(EQF)

6

7

Gradul ştiinţific de doctor în chimie se conferă persoanelor,care deţin diplomă de licenţă sau / şi studii postuniversitare
specializate (rezidenţiat, master) de către consiliul ştiinţific
specializat în baza susţinerii publice a tezei de doctor în chimieşi care s-au manifestat în evaluarea următoarelor competenţe:–– Cunoştinţe la cel mai avansat nivel din domeniul
chimiei şi cunoştinţe aflate la graniţa dintre chimie,
tehnologie chimică biologie, ecologie, fizică.
Ciclul III - –– Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară
Studiipentru rezolvarea problemelor critice de cercetaresuperioare
şi/sau inovaţie şi pentru extinderea şi redefinireadecunoştinţelor existente sau a practicilor profesionale.
doctorat–– Operarea cu utilaj şi aparatură, echipamente
specifice automate şi inteligente de sinteză şi
control fizico-chimic al proceselor chimice îndecursul activităţilor teoretice şi experimentale.
–– Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională
şi a unui angajament susţinut pentru dezvoltarea denoi idei sau procese aflate în avangarda unei situaţii
de muncă sau de studiu, inclusiv cercetarea.

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul Chimie(nomenclatorul profesiilor / clasificatorul ocupaţiilor)
Nivelul calificării
Ciclul I - Studii
superioare delicenţă

Specialitatea /Program de master
ChimieChimie coordinativă
Ciclul II Studii superioarede master
Chimia compuşilor
naturaliOcupaţii tipice22849 – laborant-chimist
20462 – chimist
22842 – laborant cercetător în chimie
24069 – profesor în învăţămîntul
preuniversitar (gimnazial)
20442 – cercetător stagiar în chimie;
20252 – asistent universitar
22864 – lector universitar
24069 – profesor în învăţămîntul
preuniversitar (liceal, profesional)
consilier chimist în administraţia publică
20442 – cercetător stagiar în chimie;
20252 – asistent universitar
22864 – lector universitar
24069 – profesor în învăţămîntul secundar(liceal, profesional)
consilier chimist în administraţia publică

412

Chimie anorganică
Chimie organică
Chimie analitică
Chimie fizică
Ciclul III Chimie ecologică
Studii superioare
Chimia produselorde doctorat
speciale
Protecţia mediului şifolosirea raţională aresurselor naturale

Cadru didactico-științific universitar

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
În instituţiile de învăţămînt universitar de profil real cursul de chimie este unul
din disciplinele fundamentale de studiu. Predarea cursului de chimie are scopul de aforma setul de cunoştinţe şi deprinderi necesare pentru înţelegerea legităţilor naturii,
formarea concepţiilor contemporane cu privire la tabloul ştiinţific al lumii, asigurarea pregătirii teoretice a viitorilor specialişti, care va permite ulterior examinarea
şi asimilarea de sine stătătoare a informaţiei tehnico-ştiinţifice. Instruirea la chimieeste importantă în următoarele programe de studiu: biologia, biochimie, tehnologia
chimică, ingineria chimică, fizica, ingineria şi managementul calităţii, geologia, mineralogia, medicina, farmaceutica, tehnologia produselor cosmetice şi medicinale,tehnologie alimentară, merceologia, ingineria mecanică/electrică.

3.
FINALITĂŢI DE STUDIU ŞI COMPETENŢE –DESCRIPTORI DE NIVEL PE CICLURI
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale:
––
––
––
––
––
––

analiza, sinteza şi comunicarea informaţiilor cu caracter ştiinţific din domeniul chmiei;
utilizarea eficientă a surselor informaţionale şi a resurselor de comunicare şi formare profesională;aplicarea cunoştinţelor teoretice despre compoziţia, structura şi proprietăţile compuşilor chimici în rezolvarea sarcinilor practice;identificarea problemelor, formularea şi rezolvarea lor;
generarea ideilor noi şi soluţiilor creative în rezolvarea situaţiilor de problemă;aplicarea strategiilor de muncă eficientă şi responsabilă, de punctualitate,seriozitate şi răspundere personală.

413

Specialitatea Chimie• Competenţe specifice:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.

Utilizarea adecvată a teoriilor, principiilor, metodelor esenţiale legate dedomeniul chimiei.
Sinteza, evaluarea şi interpretarea datelor din domeniul chimiei anorganice,analitice, organice şi fizice.
Evidenţierea corelaţiei compoziţia – structura – proprietăţile combinaţiilor
chimice.
Monitorizarea proprietăţilor chimice şi a fenomenelor prin observare şimăsurare.
Aplicarea cunoştinţelor teoretice la soluţionarea problemelor calitative şi
cantitative practice şi din viaţa cotidiană.
Implementarea soluţiilor ştiinţifice şi practice la rezolvarea problemelor
experimentale.
Colectarea, evaluarea, interpretarea şi sintetizarea informaţiei şi a datelorchimice pentru a rezolva probleme teoretice şi practice noi.
Selectarea celor mai adecvate metode pentru rezolvarea problemelor
teoretice şi practice noi.
Utilizarea sigură a substanţelor chimice, luînd în consideraţie proprietăţile
lor fizice şi chimice, inclusiv orice risc intervenit la folosirea lor.
Ghidarea proceselor de laborator şi utilizarea aparatelor în activitatea desinteză şi studiu.
Utilizarea metodelor, instrumentelor, utilajului şi tehnologiilor adecvate
pentru activităţi de măsurare şi monitorizare.
Interpretarea datelor survenite din măsurările şi observaţiile de laborator şi
clasificarea acestora.
Prezintarea orală şi în scris a materialul ştiinţific şi argumentarea justificată
a opiniei proprii.
Comunicarea informaţiei ştiinţifice specialiştilor şi publicului larg.

414

3.2. Corelaţia „finalităţi de studiu şi competenţe-curriculum”
Unitatea deNumărcurs (modulul)/crediteFinalităţile de studiu ECTS
Lista minimă
obligatorie aunităţilor de curs
(modulelor)
Bazele teoretice alechimiei anorganice
Chimia compuşilor
coordinativi
Chimia metalelor
Bazele teoretice alechimiei analitice
Chimiahidrocarburilor şi
derivaţilor lor cu
halogen şi sulf
Chimia nemetalelor
Modul:
Cristalochimie.
Operaţii unitareşi tehnica
experimentului
Chimia analitică
calitativă
Bazele teoretice alechimiei organice
Analiza cantitativă
Compuşi organici cu
azot şi oxigen
Legiletermodinamicii
Termodinamica
aplicativă
Bazele cineticii
chimiceBazele electrochimiei
Chimia compuşilor
macromoleculari
Metode fizicochimice de analiză
Tehnologii chimice

Finalităţi de studiu / Competenţe specifice
1

2

4

5

6

7

8

9 10 11 12 13 14

Cursuri fundamentale (F):

6

+

+

5

+

+

6

+

+

5

+

+

5

+

+

6

3

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

5

+

+

5

+

5

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

Cursuri de specializare (S):+ ++ + + +

4

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

6

+

+

+

+

+

4

+

+

+

4

+

+

+

+

5

+

+

+

+

+

3

+

+

+

+

+

4

+

+

+

+

5

+

+

+

+

4

+

+

+
415

+

+

+

+

+

+

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+
+

+

+

+

+

+

+

+

+

Ciclul II – Studii superioare de master• Competenţe generale:–– aprofundarea, analiza şi sinteza cunoştinţelor din domeniul chimiei;–– analiza critică a literaturii ştiinţifice;–– aplicarea cunoştinţelor teoretice din domeniul chimiei în rezolvarea sarcinilor ştiinţifice practice;–– definirea unui subiect de cercetare din domeniul chimiei materialelor noi şielaborarea unui plan de realizare a obiectivelor propuse;–– argumentarea scopurilor, obiectivelor şi rezultatelor cercetărilor proprii;–– planificarea consecutivităţii cercetărilor teoretice şi practice proprii în dependenţă de obiectivele propuse;–– rezolvarea problemelor de cercetare prin identificarea şi folosirea tehnologiilor informaţionale;–– organizarea şi realizarea activităţii în grup în scopul derulării activităţii ştiinţifice de cercetare a proprietăţilor fizico-chimice a compuşilor chimici;–– aplicarea strategiilor de muncă eficientă şi responsabilă, de punctualitate, seriozitate şi răspundere personală.

Program de master „Chimie coordinativă”• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master îndomeniul Chimiei coordinative:
1.

Aplicarea conceptelor, teoriilor, principiilor, metodelor şi modelelor
moderne ale chimiei.
2. Operarea cu noţiuni de structură şi reactivitate a compuşilor coordinativi.
3. Evidenţierea corelaţiei structură – proprietăţi şi aplicarea ei în sinteza
compuşilor noi, ce posedă proprietăţile necesare.
4. Analiza critică a metodelor clasice aplicate pentru sinteza, determinarea
compoziţiei, structurii şi a proprietăţilor fizico-chimice ale unor compuşi
coordinativi.
5. Selectarea metodelor de analiză fizico-chimică adecvate compuşilor noiobţinuţi.
6. Aplicarea creativă a tehnicilor de analiză fizico-chimică a compuşilor noi
sintetizaţi.
7. Conceperea şi realizarea unor metode noi de sinteză şi analiză a diferitor
clase de liganzi şi compuşi complecşi.
8. Modernizarea procedeelor şi tehnicilor existente pentru sinteza şi analiza
substanţelor în funcţie de sarcinile propuse.
9. Interpretarea datelor practice obţinute prin aplicarea teoriilor moderne
cunoscute.
10. Folosirea raţională şi optimală a reagenţilor chimici şi a utilajului pentruobţinerea rezultatelor adecvate.
11. Iniţierea şi dezvoltarea inovatoare a proiectelor teoretice şi practice complexeîn domeniul chimiei materialelor noi.
12. Adaptarea metodelor din domeniile înrudite la cercetările în domeniul
chimiei coordinative.
416

• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master îndomeniul Chimia compuşilor naturali:
1.

Aplicarea conceptelor, teoriilor, principiilor, metodelor şi modelelor
moderne ale chimiei compuşilor naturali.
2. Operarea cu noţiuni de structură şi reactivitate a compuşilor organici.
3. Evidenţierea corelaţiei structură – proprietăţi şi aplicarea ei în sinteza
compuşilor noi, ce posedă proprietăţile necesare.
4. Analiza critică a metodelor clasice aplicate pentru sinteza, determinarea
compoziţiei, structurii şi a proprietăţilor fizico-chimice ale unor compuşi
chimici.
5. Selectarea metodelor de analiză fizico-chimică adecvate compuşilor noiobţinuţi.
6. Aplicarea creativă a tehnicilor de analiză fizico-chimică a compuşilor noi
sintetizaţi.
7. Conceperea şi realizarea unor metode noi de sinteză şi analiză a diferitor
clase de compuşi organici.
8. Modernizarea procedeelor şi tehnicilor existente pentru sinteza şi analiza
substanţelor în funcţie de sarcinile propuse.
9. Interpretarea datelor practice obţinute prin aplicarea teoriilor moderne
cunoscute.
10. Folosirea raţională şi optimală a reagenţilor chimici şi a utilajului pentruobţinerea rezultatelor adecvate.
11. Iniţierea şi dezvoltarea inovatoare a proiectelor teoretice şi practice complexeîn domeniul chimiei materialelor noi.
12. Adaptarea metodelor din domeniile înrudite la cercetările în domeniul
chimiei compuşilor naturali.

Ciclul III – Studii superioare la doctorat• Competenţe generale:–– încadrarea în procesul de realizare a misiunii instituţiei la care activiază;–– soluţionarea prin colaborare a problemelor didactice şi de cercetare;–– studiul critic şi analiza literaturii de specialitate;–– coordonarea şi administrarea echipelor de cercetători şi a proiectelor de cercetare;–– utilizarea rezultatelor evaluării profesionale în reglarea şi proiectarea activităţii ulterioare educaţionale, de cercetare şi control chimic;–– identificarea necesităţilor de formare profesională continuă şi aplicarea diverselor strategii de formare continuă;–– stabilirea corelaţiei inter-, intra- şi trans-disciplinare în efectuarea
investigaţiilor;–– comunicarea în procesul de învăţămînt şi/sau de cercetare cu diferite categorii atît profesionale cît şi de vîrste;–– dezvoltarea direcţiei de cercetare proprii şi originale.
417

• Competenţe specifice:1.
2.

Elaborarea şi realizarea planurilor de activitate practică în domeniul chimiei.
Aplicarea metodologiei de cercetare ştiinţifică în activitatea profesională,stabilirea priorităţilor în cercetările ştiinţifice din domeniul chimiei şi
specificarea problemelor investigaţionale în chimie.
3. Implementarea proiectelor care prezintă inovaţii ştiinţifice.
4. Selectarea celor mai adecvate tehnici moderne pentru rezolvarea sarcinilor
teoretice şi practice propuse.
5. Efectuarea unui studiu extins al literaturii de specialitate aferentă temei decercetare.
6. Prognozarea finalităţilor în activitatea de cercetare, control chimic, deproducere chimică.
7. Identificarea şi analiza proceselor chimice, fenomenelor şi tendinţelor dedezvoltare a chimiei moderne.
8. Elaborarea strategiilor de activitate în domeniul chimiei.
9. Operarea cu utilaj şi aparatură, echipamente specifice automate şi inteligentede sinteză şi control fizico-chimic al proceselor chimice.
10. Stabilirea gradului de funcţionalitate a rezultatelor cercetărilor ştiinţifice,aplicarea rezultatelor ştiinţifice în procesul educaţional, în producere, în alte
cercetări ştiinţifice.

3.3 Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile-cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Pentru a forma specialişti calificaţi în domeniul Chimie, la nivel de catedră se promovează iniţiativele constructive orientate spre îmbunătăţirea, perfecţionarea disciplinelor din planul de învăţămînt. În acest scop au fost elaborate chestionare în careau fost descrise competenţele specifice necesare unui tînăr specialist chimist. La sondaj au participat partenerii sociali: profesorii de chimie din instituţiile de învăţămînt
preuniversitar (liceele şi gimanziile din republică, în special liceul „M. Eliade”, liceul„Gh. Asachi”, liceul „M. Viteazul”, liceul „M. Sibirschi” (Chişinău), liceul Academieide Ştiinţe a Moldovei), Universitatea Academiei de Ştiinţe a Moldovei, Universitatea
de Stat din Tiraspol, Institutul de Chimie al AŞM, precum şi absolvenţii facultăţii.
În baza analizei rezultatelor obţinute au fost selectate competenţele specifice pe caretrebuie să le posede absolventul ciclului I, Licenţă la specialitate Chimie şi absolventul
Ciclului II, Master la programul de master Chimie coordinativă sau Chimia compuşilor naturali.
Pentru a pregăti absolvenţii către începerea unei cariere profesionale practice saude cercetare sînt încheiate acorduri de colaborare cu mai multe instituţii, care oferă
spaţiu, reactivi şi utilaj, cadre didactico-ştiinţifice de înaltă calificare. Printre acestea
se evidenţiază Institutul de Chimie al AŞM, Institutul de Fizică Aplicată, liceul Realal USM, liceele teoretice „V.Alecsandri”, „M.Eminescu”, „Gaudeamus” din Chişinău şi
altele. Pentru pregătirea eficientă a specialiştilor există o extinsă reţea de colaborareîn baza acordurilor internaţionale cu Universitatea „Politehnică” din Timişoara, Ro418

mânia; Universitatea „Blaise Pascal”, Clermont-Ferrand, Franţa; Institutul de Chimie
Fizică „I.G. Murgulescu” al Academiei Române; Universitatea „Babes Bolyai”, ClujNapoca, România, Facultatea de Chimie şi Inginerie Chimică, Universitatea „Laval”,
Quebec, Canada; Institutul Naţional de Ştiinţe Aplicative, Lion, Franţa; Institutul deChimie Macromoleculară „Petru Poni” al Academiei Române; Universitatea de Vest,
Timişoara, România; Facultatea de Chimie, Universitatea „M. V. Lomonosov”, Moscova, Rusia etc.

4.

VOLUMUL DE MUNCĂ ŞI ECTS

Procesul de învăţare este organizat în baza Sistemului European de Credite Transferabile (ECTS). Creditele au funcţie de transfer şi de acumulare. Creditul măsoară
volumul de muncă pretins studentului pentru a fi promovat la disciplina dată.

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 credite, durata 3 ani
120 credite, durata 2 ani
180 credite, durata studiilor constituie 3/4 ani.

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul chimiei
Aderarea Republicii Moldova la Procesul de la Bologna presupune acceptarea
unui spaţiu unic de învăţămînt superior european. Formarea profesională în domeniul chimiei în cadrul spaţiului de învăţămînt european se caracterizează prin identitatea principiilor ştiinţifice fundamentale ale domeniului, ceea ce presupune compatibilitatea şi incadrarea eficientă a programelor de studiu în diferite ţări ale Europei.
Racordarea cerinţelor europene în acest domeniu la planurile de studiu, analiza lor
comparativă cu programele de pregătire a specialiştilor din diverse ţări şi respectarea
ideilor şi poziţiilor formulate în contextul principiilor de la Dublin, precum şi a proiectului Tuning a facilitat acomodarea sistemului de competenţe elaborat la primul
ciclu la cele europene.
În ţările care au aderat la Procesul de la Bologna, durata studiilor la ciclul I (licenţă) este de 3 ani şi la ciclul II master este de 2 ani (de ex. România), iar în cazul celor
care nu au aderat la procesul menţionat este de 5 ani la I ciclu şi 1-1,5 ani la ciclul
II master (Belarus, Ucraina). Planurile de învăţămînt la I ciclu la Universitatea din
Bucureşti, România – Chimia şi la Universitatea Alexandru Ioan Cuza, Iaşi, România– Chimia au de asemenea 180 credite (cu durata studiilor 3 ani).
Chimia este o disciplină bine-definită care, prin conceptul său, nu necesită implicarea aspectului naţional şi regional în curriculumul ei fundamental (la ciclul I). Prinurmare, nu ar trebui să existe deosebiri esenţiale calitative (în conţinut) şi cantitative(nr. de ore) în programele de chimie ale învăţămîntului superior din diverse ţări ale
lumii. Studiul detaliat al programelor la chimie din ţările dezvoltate a demonstrat,419

că deosebirea rezidă mai mult în raportul „ore de curs : ore practice”. Se observă otendinţă de a reduce numărul orelor practice, dat fiind că dotarea laboratoarelor este
costisitoare şi necesită forţă de muncă suplimentară.

5.

ÎNVĂŢAREA, PREDAREA ŞI EVALUAREA

Calitatea pregătirii specialistului chimist este funcţie nu doar de structura şi conţinutul planului de învăţămînt sau a programelor curriculare. Ea depinde în maremăsură şi de calitatea procesului de predare-învăţare, precum şi a celui de evaluare acunoştinţelor şi competenţelor obţinute.
Metodele şi tehnicile de predare şi învăţare pentru disciplinele ce ţin de domeniul
Chimie sînt aplicate la cursurile teoretice şi orele practice, inclusiv lucrul în grup,
activităţi individuale, tehnici de asigurare a feed-back-ului (formarea comunităţii de
instruire, brainstorming, managementul aşteptărilor, clustering, mozaic, SINELG şia.), cu folosirea diverselor mijloace de instruire (codoscop, calculator, modele de molecule şi a.).
Evaluarea permite a aprecia nivelul de pregătire teoretică şi practică a studentului
la momentul dat. Evaluarea rezultatelor academice se realizează în conformitate cu
Planul de învăţămînt şi cu Standardele Educaţionale.
Pentru evaluările curente, sumative şi ale celor din cadrul atestărilor sau al examenelor, sînt folosite diverse teste, itemi, la elaborarea cărora se ţine cont de cele trei arii
curriculare (cunoaştere – aplicare - integrare), cu respectarea condiţiilor din Matricea
de specificare.
Pentru a motiva studentul să muncească suficient în timpul semestrului, la evaluarea finală din cadrul examenului respectiv se ţine cont şi de media semestrială.
Asemenea modalităţi de evaluare sînt utilizate în toate ciclurile de instruire.

6.

SPORIREA CALITĂŢII

La sporirea calităţii în pregătirea tînărului specialist – chimist contribuie:–– transparenţa;–– responsabilitatea faţă de consumator, angajator (societate);–– monitorizarea (internă şi externă) a activităţilor din cadrul Facultăţii de Chimie şi Tehnologie Chimică;–– creşterea ponderii cercetărilor ştiinţifice la catedre;–– autogestiunea (şi în aspect financiar);–– cultura academică;–– mobilitatea academică;–– corelarea cu învăţămîntul preuniversitar;–– evaluarea tuturor activităţilor studenţilor şi ale cadrelor ştiinţifico-didactice;–– remunerarea diferenţiată – funcţie de rezultatele activităţii fiecărui cadru didactic;–– europenizarea procesului de Evaluare, Acreditare.

420

Monitorizarea activităţii didactico-ştiinţifice în cadrul facultăţii este realizată decătre Comisia de Asigurare a calităţii formată din decanul facultăţii, prodecanul facultăţii, şefii de catedre, reprezentaţi ai corpului profesoral şi reprezentanţi ai studenţilor. Activităţile pe care le desfăşoară Comisia sînt legate de atingerea obiectivelor
generale şi specifice privind calitatea la nivelul facultăţii:–– evaluarea calităţii procesului educaţional şi de cercetare în cadrul facultăţii;–– planificarea auditului intern la nivel de facultate;–– analiza periodică a SMC;–– propunerea de măsuri concrete şi preventive pentru asigurarea şi sporirea
calităţii;–– întocmirea rapoartelor anuale şi monitorizarea realizării deciziilor Consiliului de Asigurare a calităţii al USM căruia i se subordonează nemijlocit.

421

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

443 Matematică

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVACOORDONAREA PROIECTULUICoordonatori elaborare:

Lungu Alexandru, dr. hab., prof. univ.

1.
INTRODUCERE ÎN DOMENIUL DE FORMARE
PROFESIONALĂ/SPECIALITATE
1.1. Descrierea generală a domeniului și caracteristicilor-cheie ale
acestuia.
Domeniul de formare profesională 443 - Matematică se include în domeniul deformare generală 44 - Științe exacte. Pregătirea profesională în domeniul Matematicii
se face prin instruirea viitorilor specialişti la două specialităţi:a) specialitatea 443.1 – Matematică,b) specialitatea 443.2 – Matematică Aplicată.
Rolul metodelor matematice la etapa actuală a crescut foarte mult atât în rezolvarea unor probleme practice, cât şi în efectuarea celor mai diferite cercetări teoretice.
Matematica este ştiinţa despre structuri logice speciale, numite structuri matematice,la care sânt descrise unele raporturi între elementele lor. Unele structuri matematicepot fi modele nemijlocite ale fenomenelor reale, pe când altele pot fi legate cu fenomenele reale numai prin intermediul unui lanţ de noţiuni şi structuri logice. Matematica prezintă în sine o reuniune armonioasă şi adîncă de cunoştinţe despre stucturile matematice cu problemele sale, cu căile sale de dezvoltare ce sînt condiţionate decauze şi probleme interne şi externe. Matematica prezintă un interes aparte ca totalitate de adevăruri obiective. Mai mult, matematica oferă prin intermediul modelelor
matematice metode comode şi fructuoase de descriere a celor mai diverse fenomene
reale ale lumii şi prin aceasta joacă rolul de limbaj comod şi adecvat. Abstractizarea şievidenţierea legăturilor esenţiale dintre obiecte în forma cea mai generală este scopul
spre care tinde matematica. Anume abstractizarea îi oferă matematicii putere, universalitate şi generalitate. Chiar dacă matematica este o ştiinţă abstractă, aplicaţiile
ei pot fi destul de concrete. Dar aceste aplicaţii nu pot fi studiate fără a studia însăşi
matematica.
Pre­gătirea în cadrul domeniului Matematică este menită să asigure unici­tatea
unei ştiinţe abstracte cu diferite domenii de aplicare: informatică, mecanică, fizică,chimie, biologie, geologie, economie, sociologie, lingvistică, medicină etc. Problemele rea­le din societatea contemporană subliniază necesitatea spe­cialiştilor calificaţi
în domeniul matematicii la specialităţile Matematică şi Matematică Aplicată, capabili
să contribuie la rezolvarea diverselor probleme. Specificul domeniului de formare
constă în aplicabilitatea teoriilor şi metodelor matematice în diverse domenii ale economiei naţionale şi furnizarea pe piaţa muncii a specialiştilor de înaltă calificare în
domeniul matematicii contemporane.
Pregătirea specialiştilor în cadrul specialităţii Matematică Aplicată este determinată de caracterul aplicativ al multor rezultate fundamentale din domeniul matematicii, precum şi de necesitatea soluţionării ştiinţifice a problemelor, ce apar în diverse
ramuri ale activităţii social-economice, argumentate prin utilizarea metodelor exacte
de cercetare în baza aparatului matematic. Instruirea în cadrul acestei specialităţi seface pornind de la prerogativa că matematica aplicată este ramura ştiinţei, bazată pe
cercetările fundamentale din domeniul matematicii şi aplicarea acestora în alte do424

menii de activitate. Metodele matematice, ca regulă, se folosesc la soluţionarea problemelor aplicative prin crearea şi analiza modelului matematic respectiv, precum şideterminarea soluţiei optime a problemei respective.
Programul de formare profesională atât la specialitatea Matematică, cît şi la specialitatea Matematică Aplicată cuprinde urmă­toarele ca­te­­gorii de module: a) Modulecare asigură pregătirea fundamentală teoretică, poziţionate majoritar în anul I, care
au ca obiectiv for­marea competenţelor generale specifice domeniului şi însumează
50-55 credite transferabile; b) Module care asigură pregătirea de specia­li­tate cu ca­
rac­ter teoretic şi practic-operaţional de aplicabilitate curentă, distri­buite în anii II
şi III, care vin să completeze pregătirea teoretică şi să formeze com­petenţe ce ţin deaplicare a cunoştinţelor obţinute (aproximativ 60-65 de credite); c) Module cu orientare diversă, care vor da posibilitatea de a urma studiile la master şi în unele domenii
aferente Matematicii, cum ar fi domeniul Informatică (20 de credite); d) Module careasigură o pregătire gene­rală în domeniile filosofie, management, etică profesională,limbi moderne aplicate, educaţie fizică şi care sânt menite să formeze competenţe
siste­mice, aplicabile atât domeniului, cât şi vieţii sociale ale absol­ven­tului – aproximativ 25-30 credite.

1.2. Caracteristici-cheie:
NivelulDuratastudiilor
Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces

Precondiţii

Stagii depractică

Licenţă (ciclul I)

Master (Ciclul II)

Doctorat

3 ani

2 ani

3 ani (4 ani)

180 de credite

120 de credite

180 de crediteînvăţământ de ziînvăţământ de zi

Diplomă de BAC,
Diplomă de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţământului
preuniversitar

Diplomă de licenţă,Diplomă echivalentă

învăţământ de zi,învăţământ cu
frecvenţă redusă
Diplomă de master,
Diplomă echivalentă

Realizarea finalităţilor
învăţământului
superior (Licenţă,Ciclul I – 180 decredite). Susținerea
examenului deadmiterecu titlu obligatoriu

Realizarea finalităţilor
învăţământului
superior (Ciclul I,
Licenţă şi Ciclul II,
Master). Susținerea
examenului deadmiterenu se realizează

cu titlu obliga­toriu

425

•

•

Reguli deexaminare şi
evaluare•Evaluarea iniţială– •diagnostică;curentă-formativă;finală-sumativă
sânt obligatorii;
Evaluarea•
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;
Metodologia•
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe.

Examen de licenţă:1. un examen
la disciplina
fundamentală
Modalitate de
2. un examen la dis­evaluare finală
ciplina de spe­cializare
3. susţinerea te­zei delicenţă.
Diplomă de licen­ţă în
CertificareŞtiinţe exacte
Titlul acordat

Drepturipentruabsolvenţi

Autorizarea
programelor

Licenţiat în ştiinţe
exacteA aplica pentru
programe de master;A aplica pentru
programe de formare
continuă;A se angaja în câmpul
muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

Evaluarea iniţială–diagnostică;curentă-formativă;finală-sumativă
sânt obligatorii;
Evaluarea
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;
Metodologia
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe
formatepreponderent prinlucrul individual.
Susţinerea tezei demaster

Diplomă de master înŞtiinţe exacte

•

•

•

Evaluarea
este centrată
pe produsele
cercetării;Evaluarea
curentă-formativă
se realizează
prin susţinerea
referatelorştiinţifice, a
rapoartelor anuale,a examenelor din
cadrul programuluide doctorat;
Evaluarea finală
se realizează prinsusţinerea tezei dedoctor.

Susţinerea tezei dedoctor

Diplomă de doctorîn ştiinţe fizicomatematice
Master în ştiinţe exacte Doctor în ştiinţe fizicomatematice
A aplica pentru
A aplica pentru
programe de doctorat; programe deA aplica pentru
postdoctorat;
programe de formare A aplica pentru
continuă;programe de formare
A se angaja în câmpul continuă;muncii.
A se angaja în câmpul
muncii.
Ministerul EducaţieiANACIPANACIP
426

2.

TITLURI (CALIFICĂRI) ȘI OCUPAȚII

2.1. Descrierea calificării

CiclulTitlul acordat/Competenţe specifice

Licenţiat în ştiinţe exacte
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:• Cunoştinţe avansate în domeniul matematicii elementareşi matematicii superioare, care implică înţelegerea critică ateoriilor şi principiilor;
Ciclul I - • Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie, necesare
Studiipentru a rezolva probleme complexe şi imprevizibile întrsuperioare
un domeniu de muncă sau de studiu specializat;
de licenţă • Gestionarea de activităţi sau proiecte tehnice sau
profesionale complexe, prin asumarea responsabilităţii
pentru luarea deciziilor în situaţii de muncă sau de studiu
imprevizibile;• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea dezvoltării
profesionale.
Master în ştiinţe exacte
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7:• Cunoştinţe specializate, unele dintre ele situîndu-seîn avangarda nivelului de cunoştinţe din domeniul
matematicii superioare contemporane, ca bază a unei
gândiri şi/sau cercetări originale;• Conştientizare critică a cunoştinţelor din domeniul
matematicii şi a cunoştinţelor aflate la graniţa dintre
Cicluldiferite domenii;
II - Studii• Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor în
superioarematerie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru dezvoltarea
de master
de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru integrarea••cunoştinţelor din diferite domenii;
Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă sau destudiu care sânt complexe, imprevizibile şi necesită noi
abordări strategice;
Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile profesionale şi/sau pentru
revizuirea performanţei strategice a echipelor.

427

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework
(EQF)

6

7

Doctor în ştiinţe fizico-matematice
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:• Cunoştinţe la cel mai avansat nivel din domeniul
matematicii teoretice şi cunoştinţe aflate la graniţa dintre
domeniile ce ţin de ştiinţele exacte;
Ciclul III - • Abilităţi şi tehnici din cele mai avansate şi specializate,
Studiiinclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară pentru
superioare
rezolvarea problemelor de cercetare şi/sau inovaţie şi
pentru extinderea şi redefinirea cunoştinţelor existente saudea practicilor profesionale din domeniul matematicii;
doctorat• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională şi aunui angajament susţinut pentru dezvoltarea de noi idei
sau procese aflate în avangarda unei situaţii de muncă sau
de studiu, inclusiv în cercetare.

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul dat
NivelulSpecialitatea

Ciclul I Studii
superioare delicenţă

Matematică

Ocupaţii tipice24069 – Profesor în învățământul secundar(gimnazial, profesional);
23375 – Metodist cabinet (centru) metodic, cabinet
metodic de studii, conducător cerc;
23143 – Matematician;24081 – Programator (matematician-programator);
23143 – Matematician;Ciclul I Studii
Matematică
superioare deaplicată
licenţă
NivelulProgram de masterOcupaţii tipiceCiclul II 20488 – Cercetător științific (în matematică);Structuri
Studii
24069 – Profesor în învățămîntul secundar (liceal);
Matematicesuperioare de20252 – Asistent universitar (colegii, universităţi);Fundamentale
master22490 – Inspector școli (gimnazii, licee).
20444 – Cercetător-stagiar (în matematica aplicată);24081 – Programator (matematician-programator).
23143 – Matematician;Ciclul II 20252 – Asistent universitar (colegii, universităţi);Matematică deStudii
20445 – Cercetător stagiar (în statistică).
Calcul şi Cercetări
superioare deAbsolvenţii vor putea activa în instituţii de cercetări
Operaţionale
masterştiinţifice, instituţii superioare de învăţământ,în diverse organizaţii şi întreprinderi, activitateacărora ţine de sistemele moderne de dirijare şi
proiectare.

428

Studii
superioare
Ciclul III Doctorat

1. Geometrie și
topologie; 2. Logică
matematică, algebră
și teoria numerelor;
3. Analiză
matematică;4. Ecuații
diferențiale

Studiisuperioare
Ciclul III Doctorat

Cibernetica
Matematică
şi Cercetări
Operaţionale

20488 – Colaborator științific (în matematică);20500 – Colaborator științific (în învățământ);23143 – Matematician;20252 - Asistent universitar;
22864 – Lector universitar;
22867 – Lector superior universitar;
20612 – Conferențiar universitar;
24078 – Profesor universitar;
20488 - Colaborator ştiinţific (în matematică);23143 - Matematician;20252 - Asistent universitar;
22864 - Lector universitar;
22867 - Lector superior universitar;
20612 - Conferenţiar universitar;
24078 - Profesor universitar.

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
Prin specificul său interdisciplinar şi aplicaţiile largi şi importante asupra cerinţelor societăţii contemporane domeniul Matematică contribuie la formarea competenţelor în toate domeniile ce ţin de ştiinţele naturale şi tehnice, informatică şi economie. În particular, învăţământul superior în domeniile de formare profesională
Informatică, Fizică, Chimie, Biologie, Ştiinţe economice şi Ştiinţe tehnice include însine mai multe cursuri de matematică superioară. Aceste cursuri, fiind de pregătire
teoretică generală, constau atât din compartimente fundamentale generale, cât şi dinunele capitole speciale. Ele asigură o bază teoretică solidă a tinerilor specialişti şi contribuie substanţial la formarea şi dezvoltarea unor competenţe sistemice în domeniile
respective. Menţionam că metodele de analiză şi sinteză a matematicii superioare
facilitează direct înţelegerea, argumentarea şi asimilarea cunoştinţelor de specialitate.

429

3.
FINALITĂȚI DE STUDIU ȘI COMPETENȚEDESCRIPTORI DE NIVEL PE CICLURI
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.

Cunoştinţe de bază în domeniul matematicii elementare şi a matematicii
superioare;
Capacitate de analiză şi sinteză a teoriilor, metodelor şi datelor provenite dindiverse compartimente ale matematicii sau din surse adiacente;
Capacitate de a aplica cunoştinţele teoretice la studiul problemelor practice;
Abilitate de a studia independent diverse surse şi capacitate de a continuastudiile cu un grad sporit de autoinstruire;
Capacitate de aplicare a tehnologiilor informaţionale şi a cel puţin unei limbistrăine în studiu şi cercetare;
Capacitatea de a lucra atât independent, cât și în echipă, în funcție decerințele de moment.
• Competenţe specifice la specialitatea Matematică:

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.

Cunoașterea bazelor teoretice ale diferitor compartimente din matematica
elementară și superioară în volumul necesar obiectivelor activității
profesionale;
Capacitatea de a analiza, interpreta adecvat și a sintetiza rezultatele și
recomandările teoriilor principale, atât ale diferitor discipline matematice,cât și ale teoriilor interdisciplinare principale;
Capacitatea de a aplica ideile, regulile, algoritmii sau metodele matematiceîn abordarea și rezolvarea unor probleme practice concrete;
Capacitatea de a aplica metode de analiză a rezolvării unei probleme, inclusiv
nematematice, din punct de vedere al corectitudinii, clarității și semnificației
rezultatelor;
Capacitatea de a analiza și justifica un rezultat sau demers, inclusiv cu aspect
nematematic, recurgând la argumentații;Abilitatea de a comunica informații, idei, probleme și soluții atât audiențelor
de specialiști, cât și de non-specialiști;Abilitatea de a lucra autonom și de a însuși noi domenii prin studiu individual;
Abilitatea de a recunoaște contextul în care diverse modele matematicedescriu adecvat situația reală;Capacitatea de a verifica dacă o problemă este sau nu determinată, de a căuta
toate soluțiile posibile ale ei sau de a stabili unicitatea soluției, de a analiza
rezultatele obținute;430

10. Capacitatea de a argumenta avantajele pe care le oferă matematica înabordarea, clasificarea și rezolvarea unor probleme profesionale;
11. Capacitatea de a însuși metode noi și mecanisme eficiente de soluționare a
problemelor din domeniul matematicii contemporane și de implementare arezultatelor teoretice în activitatea profesională.

3.2. Corelaţia „Unitate de curs/Finalităţi de studiu scontate” pentru
Ciclul I Licență Specialitatea Matematică
Modul/
Finali­tăţi destudiuAlgebră liniară
Logică şi teoriamulţimilor
Geometrie
analitică
Fundamentele
programării
Structuri algebrice
Analiză
matematică
Geometrie şi
topologie

Analiză
funcţională
Probabilitate şi
statistică
Ecuaţii
diferenţiale
Ecuaţii cu
derivate parţiale
Pachete opţionale(specializări
înguste)Metode deoptimizare

Nr
Componenta
creditemodul
ECTS

Finalități de studii/Competențe
specifice1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11F

6+ + + + + + +

+ +

F

4

+ + + +

+ +

+ +

F

6

+ + + + + + +

+ +

G

6

F

5

+ + +

F

+ + +

+

+

+ +

+ +

5

+ + + + + + +

+ +

F

4

+ + + +

+ +

+

F

6

+ + + +

+ +

+

F

6

+ + + +

+ +

+

S

4

+ + + +

+ +

+

+

S

5

+ + + +

+ +

+

+

S

42

+ + + +

+ +

+

+

M

4

+ + + + + + + + + +

+

+
+

+

+

+

Notă: Dat fiind faptul că competenţele generale au un caracter transdisciplinar, ele se formează peparcursul întregului program de studii. Dome­niul Matematică se axează pe formarea competenţelor în
Matematica superioară modernă. Au o importanţă mare atât disciplinile fundamentale, cât şi cele despecialitate. Stagiile de practică vin să formeze pe lângă competenţele generale siste­mice şi unele competenţe specifice de comunicare şi de învăţare, deschizând traseul pentru Ciclul II.

431

• Competenţe specifice la specialitatea Matematica aplicată:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.

Cunoașterea teoriilor principale ale matematicii superioare generale, alematematicii aplicate și istoria dezvoltării lor;
Capacitatea de a analiza, sintetiza și generaliza cunoștințele din diferite
discipline matematice;
Capacitatea de a analiza, interpreta adecvat și a sintetiza rezultatele și
recomandările teoriilor interdisciplinare principale;
Capacitatea de a aplica metode de analiză și sinteză în activitatea profesională;Capacitatea de a aplica cunoștințele teoretice obținute la rezolvarea unor
probleme matematice concrete;
Capacitatea de a cerceta diferite situații cu scopul de a le modela matematic;
Capacitatea de a recunoaște contextul în care diverse modele matematicedescriu situația reală;Abilitatea de a aplica teoriile studiate în rezolvarea unei probleme concrete;
Abilitatea de a munci independent și de a însuși noi domenii prin studiu
individual;
Abilitatea de a recunoaște contextul în care diverse modele matematicedescriu situația reală;Capacitatea de a planifica și a realiza un proiect de modelare matematică aunor situații reale;
Capacitatea să însușească și să implementeze operativ softuri noi pentrusoluționarea problemelor de teren;
Capacitatea să însușească metode noi de soluționare a problemelor din
domeniul matematicilor aplicate;
Capacitatea să însușească mecanismele eficiente de implementare a arezultatelor teoretice în practica de modelare matematică.

432

Corelaţia „Unitate de curs/Finalităţi de studiu scontate” pentru Ciclul
I Licență Specialitatea Matematică Aplicată
Modulul/Finali­tăţile
de studiu
Algebră liniară
Logică şi teoriamulţimilor
Geometrie analitică
Analiza funcţională şi
complexă
Probabilitate şi
statistică
Teoria grafurilor
Metode de optimizare
Modelare matematică
Pachete opţionale
Programare orientată
pe obiectReţele de calculatoare
Baze de date
Cercetări operaţionale
Teoria jocurilor

Nr. Finalități de studii/Competențe specifice
Componenta
creditemodulului
ECTS 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14
F
6
+
+
+ +
+ +
+ +
F

4

+ + +

+

+ +

+

F

6

+

+ + + + + + +

+

F

6

+

+

+ +

+

F

6

+ + + + +

+

S
S
S
S

4
4
4
44

+ +
+
+
+
+ +
+ + +
+
+ +
+
+
+ + + + + + ++ + + +
+ + + + + + + +

M

4

+

M
M
M
M

4
4
4
2

+

+ +

+

+

+ +

+

+

+ + + + ++ +++ + + +
+
+ +
+
+
+ +
+ + + + + + + ++ + + ++

Notă: Dat fiind faptul că competenţele generale au un caracter transdisciplinar, ele se formează pe parcursul întregului program de studii. Dome­niul Matematică se axează pe formarea competenţelor în matematica superioară modernă. Au o importanţă mare atât disciplinile fundamentale, cât şi cele de specialitate. Stagiile de practică, vin să formeze pe lângă
competenţele generale siste­mice şi unele competenţe specifice de comunicare şi de învăţare,deschizând traseul pentru Ciclul II.

433

Ciclul II – Studii superioare de master• Competenţe generale:
1. Cunoştinţe profunde în domeniul matematicii superioare contemporane,care completează formarea teoretică fundamentală obţinută la ciclul I;
2. Capacitate de a aplica cunoştinţele teoretice la rezolvarea problemelor
practice;
3. Abilitate de a lucra într-o echipă de cercetători în domeniul matematicii şi,
respectiv, într-o echipă multidisciplinară de specialişti în domenii diferite;
4. Abilitate de a studia independent diverse surse ce îi permit studiul indiviudal
aprofundat al matematicilor superioare speciale;
5. Capacitate de a percepe complexitatea problemelor, de a integra cunoştinţele
obţinute şi de a utiliza tehnologiile moderne de cercetare.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Matematici fundamentale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.

Capacitatea să argumenteze utili­
zarea unor anumite metode în studiul
matematicilor speciale (conform opţiunii);
Capacitatea să interpreteze con­cep­ţiile matematice moderne în vederea
realizării lucrărilor proprii;
Capacitatea să realizeze proiecte de cercetare ştiin­ţifică (conform opțiunii),demonstrând un înalt grad de autonomie;
Capacitatea să identifice metode adecvate de rezolvare a problemelor în
activitatea profesională;Capacitatea să selecteze metode eficiente de luare a unei decizii profesionaleşi să estimeze cunoş­tinţele obţinute înain­te de a le utiliza într-un scop anumit;
Capacitatea să adapteze realizările ştiinţifice din alte do­menii la investi­ga­ţiile
matematice proprii;
Capacitatea să utilizeze tehnologiile informaţionale ьщвукту şi metodespecifice de studiu în activitatea profesională.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Matematici aplicate:

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.

Capacitatea să argumenteze utilizarea unor anumite metode în studiul
matematicilor aplicate speciale (conform opțiunii);
Capacitatea să realizeze proiecte de cercetare științifică (conform opțiunii),demonstrând un înalt grad de autonomie;
Capacitatea să stabilească prioritățile studiilor interdisciplinare în cercetările
științifice;Capacitatea să adapteze realizările științifice din alte domenii la investigațiile
matematice proprii;
Capacitatea să selecteze metode eficiente de luare a unei decizii profesionale;
Capacitatea să ia decizii la nivel organizațional;
Capacitatea să cerceteze diferite situații ce apar în domeniul de activitate
sub aspectul posibilității aplicării unor metode matematice eficiente desoluționare;
434

8.

Capacitatea să utilizeze tehnologiile informaționale moderne în colaborarea
profesională;9. Capacitatea să determine variantele posibile de dezvoltare a unor idei cu
caracter teoretico-aplicativ;
10. Capacitatea să prognozeze evoluția unor domenii de cercetare cu caracter
teoretico-aplicativ;
11. Capacitatea să însușească în mod operativ cele mai recente rezultate științificeîn domeniul profesat.

Ciclul III - Studii superioare de doctorat• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.

Cunoştinţe profunde în domeniul matematicii, inclusiv moderne;
Abilităţi de aplicare a cunoştinţelor teoretice din domeniu la rezolvarea
diverselor probleme practice atât din domeniul matematicii, cât şi dindomenii adiacente;
Abilităţi de comunicare în limba de stat şi în limbi moderne străine;Abilitaţi de a studia independent diverse surse şi de a percepe complexitatea
problemelor, de a integra cunoştinţele obţinute;
Abilitaţi de utilizare a noilor tehnologii informaţionale şi de comunicare, dea lucra productiv într-o echipă de cercetători, de comunicare a informaţiilor,
ideilor, problemelor şi soluţiilor atât audienţelor de specialişti, cât şi de nonspecialişti.
• Competenţe specifice:

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.

Cunoaşterea profundă a fundamentelor teoretice ale matematicii superioare
şi conform specialității concrete;
Abilităţi de analiză a rezultatelor teoriilor principale ale diferitor ramuri alematematicii fundamentale și aplicate;
Capacitatea de a interpreta adecvat şi a sintetiza rezultatele şi recomandările
teoriilor principale diferite domenii ale matematicii moderne;
Abilităţi de analiză, interpretare adecvată şi de sinteză a rezultatelor şi
recomandărilor teoriilor interdisciplinare principale;
Capacitatea de a cerceta diferite situaţii cu scopul de a le modela matematic;
Capacitatea de a realiza proiecte de cercetare ştiin­ţifică în domenii actuale,demonstrând un înalt grad de autonomie;
Abilităţi de identificare a celor mai adecvate mijloace şi metode concordate
cu obiectivele cercetării.

435

3.3. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiilecheie (angajatori, absolvenţi, tineri specialişti etc.)
Planurile de învăţământ trebuie să fie racordate cerinţelor procesului de la Bologna şi să fie elaborate în concordanţă cu Planurile de studii în do­me­niu din universităţi
de prestigiu din alte ţări europene. Propunerile pentru planul de studii se iniţiază
în cadrul catedrelor de specializare, luând în consideraţie conceptul de pre­gă­­tire a
specialiştilor în domeniul Matematică. Aceste propuneri sânt discutate de către Co­
misiile me­­todice şi aprobate în Consiliul profesoral al facul­tă­­ţii. În ulti­­mă instanţă,cadrul instituţional, care aprobă schim­­bările din planul de învăţământ este Senatul.
Deoa­rece stu­den­tul şi profesorul sânt cei doi actanţi ai procesului de învă­ţă­mânt, iarîn condiţiile actuale ale dezvoltării univer­si­tă­ţi­lor se mizează pe accentuarea acestei
colaborări, se vor în­trep­rinde măsuri de implicare a studenţilor în managementul
calităţii stu­dii­lor, inclusiv şi în discutarea conţinutului planului de învă­ţă­mînt. De regulă, funcţionalitatea studiilor este sporită de introducerea noilor discipline care contribuie consi­derabil la elaborarea unui demers didactic individual pentru studenţi.
În scopul prevenirii anacronismului în educaţie la nivel de catedre se promovează
iniţiativele constructive orientate spre îmbu­nătăţire şi perfecţionare. În acest scop se
produce reeşalonarea disciplinelor sau renovarea propriu-zisă, în funcţie de cerinţele
pieţei muncii.

4.

Volumul de muncă şi ECTS

4.1 Volumul de muncă pentru programele tipice de formare, exprimat în
credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 de credite, durata 3 ani
120 de credite, durata 2 ani
180 de credite, durata studiilor constituie 3-4 ani.

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţământului
Superior în domeniul dat.
Diferenţele majore în spaţiul european în ceea ce priveşte formarea profesională
iniţială în domeniul matematicii ţin, mai degrabă, de prioritatea acordată unei sau
altei opţiuni decât de diferenţe strategice de formare. În Republica Moldova, ramura
pe care o dezvoltăm, atât la ni­vel de domeniu de formare profesională, cît şi ca domeniu de cer­­cetare, este determinată de necesităţile economice şi sociale ale so­cietăţii
contemporane autohtone. Criza comunicării culturi­lor, pe de o parte, şi integrarea
europeană, pe de altă parte, furnizează o adevărată piaţă de desfacere pentru specialiştii din domeniul matematicii contemporane. Totodată, datorită faptului că planurile de studiu au fost racordate cerinţelor europene în domeniu, vom accentua că sistemul de competenţe dezvoltat la primul ciclu este similar celor europene, diferenţele
constituindu-se în baza specificului şi tradiţiilor şcolilor ştiinţifice din ţara noastră.
436

5.

Învăţarea, predarea şi evaluarea

Misiunea şi obiectivele catedrelor responsabile de formarea pro­fesională iniţială în
domeniul matematicii se reflectă în stan­dardul educaţional/ profesional care exprimă
ansamblul de competenţe pe care le deţine specialistul format în cadrul do­me­niului(fapt demonstrat prin evaluările randamentului aca­de­mic). Aprecierea standardului
educaţional/ profesional, ca fina­litate a procesului de formare profesională iniţială, nepermite să stabilim nişte criterii de evaluare clare şi creează un me­ca­nism funcţional
pentru corelarea eficientă a tuturor ele­men­telor procesului de învăţământ – învăţarea, predarea şi eva­lua­rea. Promovarea dimensiunii europene prin învăţământ antre­­nează o serie de consecinţe în tehnicile de predare - învă­ţare – eva­luare. Accentuarea
gradului de implicare al studen­tului în pro­ce­sul didactic (prin volumul de muncă
pretins şi corelaţia dintre prezenţa în sălile de curs şi studiul individual, transpusă în
credite academice) necesită o revizuire a strategiei de eva­lua­­re şi de predare.
Elaborarea lucrărilor şi proiectelor individuale la dife­rite discipline, în cadrul
Ciclului I, în scopul evaluării compe­ten­ţelor specifice şi instrumentale sau interpersonale, sînt utili­zate în cadrul diferitor discipline nu numai ca instrument de eva­luare, ci şi de învăţare, în realizarea acestuia fiind direct impli­caţi cei doi parteneri ai
actului educaţional: studentul şi profesorul.
Proiectul se elaborează în cadrul unui modul (curs) predat la un anu­mit nivel al
Ciclului I sau II (diferenţa de nivel este asi­gu­rată de complexitatea sarcinii de realizat
şi volumul de lucru auto­nom pe care îl depune studentul şi, prin urmare, a compe­tenţelor ob­ţi­nu­te). Studentul îşi va alege un subiect de cercetare contro­versat dinconţinutul cursului sau toţi studenţii unui grup aca­de­­mic vor lucra asupra diferitor
aspecte ale aceleiaşi teme.
Rea­li­zarea proiectului individual are loc în trei etape, pe parcursul între­gu­lui semestru. Primele două etape sînt dirijate de către res­pon­sa­bilul de curs şi constau înpregătirea teoretică a subiectului de cer­cetare, alegerea bibliografiei, a metodelor decercetare, a tehnicii de interpretare a datelor teoretice. A treia etapă este una individuală şi permite studentului mani­fes­ta­rea creativităţii în aplicarea teoriei studiate
anterior. Astfel, împreu­nă cu tutorele, el va discuta planul de testare al ipotezelor şi îlva pune în aplicare de sine stătător. Finalmente, proiectul indi­vidual va fi prezentat
în faţa grupului.
Evaluarea finală a proiectului constă din evaluarea su­ma­tivă a muncii depuse lacele trei etape de realizare a proiec­tului, a capacităţii de analiză şi sinteză a studentului, a crea­ti­vităţii utilizate. Nota obţi­nu­tă la proiectul individual are pondere în formarea notei se­mestreale.
Observaţie: pentru studiile la Ciclul II tehnica proiectelor individuale poate fi
centrată pe studiul teoretic al unor probleme ştiinţifice, în spectrul interdis­cip­linar
sau intermodular (în interiorul opţiunii respective).

437

6.

Sporirea calităţii

Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea pro­fe­sio­na­lă îniţială în domeniul Matematicii este de a realiza o for­mare profesională de calitate, de a forma specialişti (licenţiaţi şi respectiv masteri) în matematică, care vor fi competitivi pe piaţa
muncii din ţară şi de peste hotarele ei. Aderarea la procesul de la Bologna pre­su­­pune
o transformare a învăţământului din unul informativ în unul formativ şi centrat pestudent. Societatea contemporană im­pune cerinţe, care pot fi satisfăcute de către instituţiile de în­vă­ţământ numai printr-un sistem viabil de asigurare a calităţii. În acest
sens, una dintre direcţiile prioritare al procesului de în­vă­ţă­mânt realizat în cadrul
domeniului Matematica o constituie asigurarea calităţii. Evaluarea calităţii se realizează în baza câtorva indicatori de bază, care la rândul lor determină criterii pentru
evaluarea altor elemente ale proce­sului de învă­ţămînt.
Evaluarea randamentului academic. Acest indicator presupune prezenţa unuiîntreg sistem de pro­ce­duri de evaluare ce are drept scop constatarea calităţii pro­du­sului, competenţelor viito­rilor specialişti.
Evaluarea resurselor şi condiţiilor didac­tico-metodice de realizare a procesului de învăţământ, evalua­rea calităţii învăţământului prin evaluarea activităţii
profeso­ri­lor de către studenţi. Această procedură are drept scop deter­mi­na­rea eficienţei studiilor prin prisma apre­cierii făcute de către cei ca­re beneficiază de serviciile
oferite de către cadrele didactice.
Componenta formativă generează o altă viziune asupra curriculei universitare,care se axează mai întâi de toate pe formarea competenţelor şi nu pe transmiterea informaţiei. Astfel curriculele pentru cursuri sunt elaborate în corespondenţă cu standardul socio-profesional şi adaptat la cerinţele pieţei muncii. Totodată, instrumentul
prin care este asigurată transparenţa studiilor este ECTS. Creditele academice trans­
fe­rabile asigură accesul studentului la un cadru transparent al calificărilor şi mobilitate academică, deschide perspective pentru instruirea pe tot parcursul vieţii.

438

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

444 Informatică

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonatori elaborare:Căpăţână Gh., dr., conf. univ.;Arnăut V., dr., conf. univ.;
Cataranciuc S., dr., conf.univ.;Hămuraru M., dr. conf.univ.

1.
Introducere în domeniul de formare profesională/specialitate
1.1. Descriere generală a domeniului
Domeniului 444 Informatică se încadrează în domeniul general 44. Ştiinţe exacte şi include specialităţile: 444.1 Informatica; 444.2 Managementul Informaţional şi
444.3 Informatica Aplicată.
Informatica este ansamblul disciplinelor ştiinţifice, tehnice şi socio-economicecare se pretează prelucrării de informaţii şi automatizării.
Scopul general al domeniului de formare profesională 444 Informatică este pregătirea specialiştilor în informatică: licenţiat în ştiinţe exacte, master în ştiinţe exacte,
doctor în informatică.
Planurile de învăţământ conţin următoarele categorii de module: a) Modulul careasigură o pregătire teoretică în matematică prin predarea disciplinelor Fundamentele
Algebrice ale Informaticii, Logica Informatică, Geometrie Informatică, Algoritmica
Grafurilor, Calcul Numeric, menite să formeze o viziune ştiinţifică asupra metodelor aplicative ale Matematicii şi rolul lor în elaborarea produselor informatice noi;b) Modulul ce asigură pregătirea profesională a viitorului specialist în Informatică
prin predarea disciplinelor Arhitectura Calculatorului şi Sisteme de Operare, Fundamentele Programării, Tehnici de Programare, Reţele de Calculatoare, Programare Orientată Obiect, Baze de Date, Tehnici Avansate de Programare, Structuri deDate, Inteligenţa Artificială, Sisteme de gestiune a bazelor de date, Tehnologii WEB
şi multimedia, Proiectarea sistemelor informatice, Grafica pe Calculator, Securitatea
Informaţiei, Management Informaţional; c) Setul de discipline opţionale asigură unbagaj consistent de cunoştinţe în domeniul specific de specializare, conţinând o serie
de discipline corespunzătoare specializării; d) Modulul ce asigură pregătirea în domeniul socio-uman prin predarea disciplinelor de Filosofie, Management, Doctrine
Economice, Etica Profesională.
Planurile de învăţământ elaborate pentru ciclul I Licenţă cuprind toate disciplinele minimale prevăzute pentru acest domeniu, precum şi unele discipline cu caracterajutător menite să asigure pregătirea unui specialist de o performanţă înaltă în domeniul Informaticii, care în acelaşi timp are un nivel intelectual înalt ce corespundenecesităţilor societăţii moderne. Studenţii în procesul de studii sînt organizaţi astfelîncât pregătirea teoretică şi practică să fie cât mai eficientă şi legată de cerinţele pieţii
muncii.
Programul de formare profesională a viitorului specialist în domeniul 444 Informatica la nivelul II Master este bazat pe Planurile de învăţământ la specialităţile:• Tehnologia Produselor Software (MP);• Baze de Date şi Cunoştinţe (MP);• Tehnologii de Reţea (MP);• Sisteme Informaţionale (MP).

441

Programul de formare profesională a viitorului specialist în domeniul 444 Informatica la nivelul III Doctorat este bazat pe Paşapoartele şi Programele examenelor dedoctorat ale CNAA la specialităţile:• 01.05.01 - Bazele teoretice ale informaticii, programarea calculatoarelor;• 01.05.03 - Tehnologii Informaţionale;• 01.05.05 - Sisteme Informaţionale.

1.2. Caracteristici-cheie:
NivelulDuratastudiilor

Credite destudiu ECTS
Forma deorganizare
Condiţii deacces
Precondiţii

Stagii depractică

Licenţă (ciclul I)

Master (Ciclul II)

Doctorat

3 ani

2 ani

3 ani (4 ani)

180 credite

120 credite

180 crediteînvăţământ de ziînvăţământ de zi

Diploma de BAC,
diploma de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţământului
preuniversitar

Diploma de licenţă
Diplomă echivalentă

Cu titlu obligatoriu(15-20 credite)

Cu titlu obligatoriu(10 credite)Realizarea finalităţilor
învăţământului
superior (Licenţă,Ciclul I - (180 credite).
Susţinerea examenuluide admitere.

442învăţământ de zi,învăţământ cu
frecvenţă redusă
Diploma de master
Diplomă echivalentă
Realizarea finalităţilor
învăţământului
superior (Ciclul I,
Licenţă şi Ciclul II,
Master).
Susţinerea examenuluide admitere.
Nu se realizează.

Reguli deexaminare şi
evaluare•••Evaluarea iniţială
•– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sunt obligatorii;
Evaluarea•
curentă-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;
Metodologia•
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe.

Modalitate de Examen de licenţă:evaluare finală • Examen ladisciplini
fundamentale• Examen ladisciplini despecialitate• Susţinerea tezei delicenţă
Certificare
Diploma de licenţă înŞtiinţe exacte
Titlu acordat Licenţiat în Ştiinţe
exacteDrepturi• A aplica pentru
programe depentrumaster;absolvenţi
• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja în
câmpul muncii.
Organ
Ministerul Educaţiei
responsabil ANACIP
pentruautorizarea
programelor

Evaluarea iniţială
– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sunt obligatorii;
Evaluarea
curentă-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;
Metodologia
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe
formatepreponderent prinlucru individual.
Susţinerea tezei demaster•••

Evaluarea
este centrată
pe produsele
cercetării;Evaluarea
curentă-formativă
se realizează
prin susţinerea
referatelorştiinţifice, a
rapoartelor anuale,a examenelor din
cadrul programuluide doctorat;
Evaluarea finală
se realizează prinsusţinerea tezei dedoctor.

Susţinerea tezei dedoctor

Diploma de master în Diploma de doctor înŞtiinţe exacte
Informatică
Master în Ştiinţe exacte Doctor în Informatică;•A aplica pentru
programe dedoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja în
câmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

443•

A aplica pentru
programe
postdoctorat;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja în
câmpul muncii.
Structura abilitată

2.

Titluri (calificări) şi ocupaţii

2.1. Descrierea calificării

CiclulTitlul acordat/Competenţe specifice

Licenţiat în Ştiinţe Exacte
Rezultatele corespunzătoare nivelului 6:
1. Cunoştinţe avansate într-un domeniu de muncă sau
de studiu care implică înţelegerea critică a teoriilor şi
principiilor informaticii;
2. Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie, necesare
Ciclul I pentru a rezolva probleme de informatică complexe şi
Studii
imprevizibile într-un domeniu de muncă sau de studiu
superioare
specializat;
de licenţă
3. Gestionarea de activităţi sau proiecte tehnice sau
profesionale complexe de informatică, prin asumarea
responsabilităţii pentru luarea deciziilor în situaţii demuncă sau de studiu imprevizibile;
4. Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea dezvoltării
profesionale a indivizilor şi grupurilor în informatică.
Master în Ştiinţe Exacte
Rezultatele corespunzătoare nivelului 7:
1. Cunoştinţe foarte specializate, unele dintre ele situându-seîn avangarda nivelului de cunoştinţe dintr-un domeniu demuncă sau de studiu, ca bază a unei gândiri şi/sau cercetări
originale în informatică;2. Conştientizare critică a cunoştinţelor dintr-un domeniu şia cunoştinţelor de informatică şi a cunoştinţelor aflate la
hotarul cu alte domenii de activitate/cercetare;
Ciclul II - 3. Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor
Studiiinformaţionale de cercetare şi/sau inovaţie, pentru
superioare
dezvoltarea de noi cunoştinţe şi proceduri informaţionalede masterşi pentru integrarea cunoştinţelor din diferite domenii;
4. Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă sau destudiu care sînt complexe, imprevizibile şi necesită noi
abordări strategice informaţionale;
5. Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile profesionale şi/sau pentru
revizuirea performanţei strategice a echipelor
informaţionale;
6. Abilităţi de management al informaţiei (capacitatea de a
extrage şi analiza informaţia din mai multe surse).

444

Nivelul dereferinţă
European
Qualification
Framework
(EQF)

6

7

Doctor în Informatică
Rezultatele corespunzătoare nivelului 8:
1. Cunoştinţe la cel mai avansat nivel dintr-un domeniu demuncă sau de studiu şi cunoştinţe ale informaticii aflate la
graniţa dintre diferite domenii;
2. Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
Ciclul III inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară pentru
Studiirezolvarea problemelor critice de cercetare şi/sau inovaţie
superioarede informatică şi pentru extinderea şi redefinireadecunoştinţelor existente sau a practicilor profesionale
doctorat
informaţionale;
3. Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională şi a unuiangajament susţinut pentru dezvoltarea de noi idei sau
procese aflate în avangarda unei situaţii de muncă sau destudiu, inclusiv cercetarea informatică.

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul dat(nomenclatorul profesiilor/clasificatorul ocupaţiilor)
Nivelulcalificării

Specialitatea/
program demasterInformatica

Ciclul I Studii
superioarede licenţă

Management
Informaţional

Informatica
Aplicată

Ocupaţii tipice213101 - Analist; 213102 - Programator; 213103 Proiectant sisteme informatice; 213902 - Administrator dereţea de calculatoare; 213903 - Administrator baze de date;
232201- profesor în învăţământul gimnazial (dacă a urmat
modulul psiho-pedagogic).
Noi ocupaţii propuse pentru a fi incluse în COR:
Informatician designer; Asistent achiziţie şi analiză date;Specialist testare aplicaţii.
213102- Programator; 213902 - Administrator de reţea
de calculatoare; 213903 - Administrator baze de date;
232201- profesor în învăţământul gimnazial (dacă a urmat
modulul psiho-pedagogic).
Noi ocupaţii propuse pentru a fi incluse în COR:
Informatician designer; Asistent achiziţie şi analiză date;Specialist testare aplicaţii; Manager sisteme informatice;
Manager sisteme informaţionale.
213102- Programator; 213902 - Administrator de reţea decalculatoare; 213903 - Administrator baze de date; 232201- Profesor în învăţământul gimnazial (informatică, limbastrăină - dacă a urmat modulul psiho-pedagogic);
Noi ocupaţii propuse pentru a fi incluse în COR:
Informatician-translator; Asistent achiziţie şi analiză date;Specialist testare aplicaţii.

445

Ciclul II Studii
superioarede master

213101- Analist; 213102- Programator; 213103- Proiectant
sisteme informatice; 241919 - Manager proiect, 213104 Consultant în informatică; 249110 - Asistent de cercetareîn matematică-informatică; 250102 - Asistent de cercetare
în informatică; 231003 - Expert centre de perfecţionare.
Dacă a urmat modulul psiho-pedagogic: 232101 - Profesor
Tehnologiaîn învăţământul liceal, postliceal, profesional şi de maiştri ,Produselor
20252 – Asistent universitar, 22864 - Lector universitar.
Software (MP) Noi ocupaţii propuse pentru a fi incluse în COR:
Proiectant tehnologie informaţională, Specialist sisteme
informaţionale (informatice) în domeniul securităţii
şi apărării, Specialist medii de modelare-simulare în
domeniul securităţii şi apărării, Şef echipă tehnologia
produselor software; Sef proiect tehnologia produselor
software.
213101- Analist; 213102- Programator; 213103- Proiectant
sisteme informatice; 241919 - Manager proiect, 213104 Consultant în informatică; 249110 - Asistent de cercetareîn matematică-informatică; 250102 - Asistent de cercetare
în informatică; 231003 - Expert centre de perfecţionare.
Dacă a urmat modulul psiho-pedagogic: 232101 - Profesorîn învăţământul liceal, postliceal, profesional şi de maiştri,Baze de Date 20252 – Asistent universitar, 22864 - Lector universitar.
şi Cunoştinţe Noi ocupaţii propuse pentru a fi incluse în COR:
(MP)
Proiectant tehnologii informaţionale inteligente;
Proiectant sisteme expert; Asistent achiziţie şi analiză
de date şi cunoştinţe; Specialist sisteme informaţionale(informatice) în domeniul securităţii şi apărării;Consultant în inteligenţa artificială; Specialist medii demodelare-simulare în domeniul securităţii şi apărării, Şefechipă baze de date şi cunoştinţe; Sef proiect de date şicunoştinţe.
213101- Analist; 213102- Programator; 213103- Proiectant
sisteme informatice; 241919 - Manager proiect, 213104 Consultant în informatică; 249110 - Asistent de cercetareîn matematică informatică; 250102 - Asistent de cercetare
în informatică; 231003 - Expert centre de perfecţionare;Dacă a urmat modulul psiho-pedagogic: 232101 - Profesorîn învăţământul liceal, postliceal, profesional şi de maiştri,Tehnologii de20252 – Asistent universitar, 22864 - Lector universitar.
Reţea (MP)Noi ocupaţii propuse pentru a fi incluse în COR:
Proiectant tehnologii informaţionale de reţea; Consultant
în tehnologii de reţea; Asistent achiziţie şi analiză
date; Specialist sisteme informaţionale (informatice)în domeniul securităţii şi apărării; Specialist medii demodelare-simulare în domeniul securităţii şi apărării, Şefechipă tehnologii de reţea; Sef proiect tehnologii de reţea.
446

Ciclul II Studii
superioarede master

SistemeInformaţionale(MP)

Bazele teoretice
ale informaticii,
programarea
calculatoarelor

Studiisuperioare
Ciclul III Doctorat

Tehnologii
Informaţionale

SistemeInformaţionale

213101- Analist; 213102- Programator; 213103- Proiectant
sisteme informatice; 241919 - Manager proiect, 213104 Consultant în informatică; 249110 - Asistent de cercetareîn matematică informatică; 250102 - Asistent de cercetare
în informatică; 231003 - Expert centre de perfecţionare;Dacă a urmat modulul psiho-pedagogic: 232101 - Profesorîn învăţământul liceal, postliceal, profesional şi de maiştri,20252 – Asistent universitar, 22864 - Lector universitar.
Noi ocupaţii propuse pentru a fi incluse în COR:
Proiectant sisteme informaţionale (informatice); Specialist
sisteme informaţionale (informatice) în domeniul
securităţii şi apărării; Specialist medii de modelaresimulare în domeniul securităţii şi apărării, Şef echipă
sisteme informaţionale; Sef proiect sisteme informaţionale.
Profesori universitari, conferenţiari universitari, lectori
universitari, asistenţi universitari la specialitatea
01.05.01 - Bazele teoretice ale informaticii, programarea
calculatoarelor. Profesori cercetători, conferenţiari
cercetători, cercetători la specialitatea 01.05.01 - Bazele
teoretice ale informaticii, programarea calculatoarelor.
Noi ocupaţii propuse pentru a fi incluse în COR:
Manager centru de perfecţionare; Manageri în cercetare,învăţământ, unităţi de proiectare a software, unităţi deasistenţă a serviciilor informaţionale.
Profesori universitari, conferenţiari universitari, lectorisuperiori universitari, lectori universitari la specialitatea
01.05.03 - – Tehnologii Informaţionale. Profesori
cercetători, conferenţiari cercetători, cercetători la
specialitatea 01.05.03 - – Tehnologii Informaţionale.
Noi ocupaţii propuse pentru a fi incluse în COR:
Manager centru de perfecţionare; Manageri în cercetare,învăţământ, unităţi de proiectare a software, unităţi deasistenţă a serviciilor informaţionale.
Profesori universitari, conferenţiari universitari, lectorisuperiori universitari, lectori universitari la specialitatea
01.05.05 - – Sisteme Informaţionale. Profesori cercetători,
conferenţiari cercetători, cercetători la specialitatea
01.05.05 - – Sisteme Informaţionale.
Noi ocupaţii propuse pentru a fi incluse în COR:
Manager centru de perfecţionare; Manageri în cercetare,învăţământ, unităţi de proiectare a software, unităţi deasistenţă a serviciilor informaţionale.

447

Datorită tehnologiilor moderne de depozitare, prelucrare şi transmitere a informaţiei precum şi ritmul înalt de dezvoltare a tehnicii de calcul, Informatica a pătruns
adânc în diferite domenii ale societăţii. Informatica a devenit astfel un domeniu destudiu actual, performanţele căreia fac posibilă predarea mai multor discipline destudiu la un nivel calitativ nou. Prin specificul său interdisciplinar şi influența asuprastării societăţilor contemporane, Informatica ar putea contribui la formarea competenţelor în majoritatea domeniilor de activitate cu caracter social, ştiinţific, cultural etc. Spre exemplu, domeniile Ştiinţe Politice, Drept, Istorie, Limbi Moderne,
Jurnalism etc., necesită un curs special de Tehnologii Informaţionale de comunicare,menirea căruia constă în formarea deprinderilor la viitorii specialişti în utilizarea
calculatorului la asigurarea calităţii activităţii profesionale. Informatica ar contribuila formarea competenţelor în utilizarea metodelor contemporane de cercetare, la formarea competenţelor de tip interpersonal, precum şi abilitatea de a lucra în context
internaţional prin accesul la sursele electronice de informaţie. De asemenea, prinaplicarea metodelor de prelucrare a informaţiei şi a tehnicii de calcul, cercetările cu
caracter ştiinţific pot fi desfăşurate la un nivel calitativ nou.

3.
Finalităţi de studiu şi competenţe – descriptori denivel pe cicluri
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi a competenţelor
Ciclul I - Studii superioare de licenţă: 444 Informatica• Competenţe generale:–– Capacitatea de analiză şi sinteză a teoriilor, metodelor şi datelor provenite
din diverse compartimente ale informaticii sau din surse adiacente;–– Capacitatea de a aplica cunoştinţele teoretice la studiul problemelor practice;–– Programarea în limbaje de nivel înalt;–– Dezvoltarea şi întreţinerea aplicaţiilor informatice;–– Utilizarea instrumentelor informatice în context interdisciplinar;–– Utilizarea bazelor teoretice ale informaticii și a modelelor formale;–– Proiectarea şi gestiunea bazelor de date;–– Proiectarea şi administrarea reţelelor de calculatoare;–– Capacitatea de a lucra atât independent, cât şi în echipă, în funcţie de cerinţele activităţii profesionale.

Specialitatea Informatică
• Competenţe specifice:–– Cunoaşterea teoriilor fundamentale şi de specialitate din domeniile matematicii şi informaticii;–– Aplicarea reţelelor de calcul, a soft-ului de sistem, a personalierelor în domeniul de activitate profesională;448

–– Utilizarea metodelor matematicii aplicate şi a softului instrumental la soluţionarea problemelor de automatizare a gestiunii întreprinderilor;–– Asigurarea comunicării informaţionale în cadrul întreprinderii prin intermediul reţelelor de calculatoare;–– Administrarea eficientă a bazelor de date din cadrul unităţilor economice;–– Administrarea sistemelor de operare distribuite;–– Administrarea reţelelor de calculatoare;–– Integrarea tehnologiilor informaţionale în diferite domenii ale economieinaţionale;–– Proiectarea aplicaţiilor pentru dispozitive mobile;–– Proiectarea sistemelor suport inteligente;–– Proiectarea aplicaţiilor în reţea şi în MS Office;–– Proiectarea sistemelor de simulare.

3.2. Corelaţia „unitate de curs/finalităţi de studiu scontate” pentru
Ciclul I, Licenţă
Unitatea de curs (modulul) /Finalităţile de studiu

Fundamentele algebrice ale
informaticii
Logica informatică
Arhitectura calculatorului şisisteme de operare
Fundamentele programării
Geometrie informatică
Tehnici de programare
Programare orientată obiect
Baze de date
Algoritmica grafurilorReţele de calculatoare
Tehnici avansate deprogramare
Structuri de date si metode deprogramareInteligenţa artificială
Limbaje formale şi automate
Tehnologii Web
Grafica pe calculator
Proiectarea sistemelor
informatice
Securitatea informaţiei

Finalităţi de studiu / Competenţe

Nr
specifice
Cod credite
ECTS 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12F

6+ + + + + + + + + +

+

+

F

4

+ + + +

+ + +

+

+

F

6

+ + + + + + + + + +

+

+

F
F
F
S
S
S
F

5
3
6
4
5
4
5

+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+

S

4

+ + + + + + + + + +

+

+

S

4

+ + + + + + + + + +

+

+

S
S
S
S

6
4
4
4

+
+
+
+

+
+
+
+

+
+
+
+

+
+
+
+

S

4

+ + + + + +

+ + +

+

+

U

2

+ + + + + + + + + +

+

+

449

+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+

+ + + ++
+ + + +
+ + + +
+ + + +
+ + + +
+ + + +

+
+
+
+

+
+
+
+

+
+
+
+

+
+
+
+

+
+
+
+
+
+
+

+
+
+
+

Specialitatea Managementul informaţional• Competenţe specifice:–– Cunoaşterea teoriilor fundamentale şi de specialitate din domeniile matematicii, informaticii şi managementului;–– Aplicarea reţelelor de calcul, a soft-ului de sistem, a personalierelor în domeniul de activitate profesională;–– Aplicarea metodelor matematicii aplicate şi a softului instrumental la soluţionarea problemelor de automatizare a gestiunii întreprinderilor;–– Asigurarea comunicării informaţionale în cadrul întreprinderii prin intermediul reţelelor de calculatoare;–– Administrarea sistemelor de operare distribuite;–– Administrarea eficientă a bazelor de date din cadrul unităţilor economice;–– Administrarea reţelelor de calculatoare;–– Integrarea tehnologiilor informaţionale în activităţile economice (management, marketing, fiscalitate, piaţa hîrtiilor de valoare, contabilitate, bănci şiburse de valori, statistică);–– Dezvoltarea metodelor probabiliste pentru activităţi economice;–– Proiectarea sistemelor informaţionale;–– Proiectarea sistemelor de simulare a proceselor economice;–– Optimizarea activităţilor economice.

3.2. Corelaţia „unitate de curs/finalităţi de studiu scontate” pentru
Ciclul I Licenţă
Unitatea de curs (modulul)/
Finalităţile de studiu

Fundamentele algebrice ale
informaticii
Logica informatică
Arhitectura calculatorului şisisteme de operare
Fundamentele programării
Geometrie informatică
Tehnici de programare

Programare orientată obiect
Baze de date
Algoritmica grafurilorReţele de calculatoare
Tehnici avansate deprogramare

Finalităţi de studiu / Competenţe
Nr
specifice
Cod credite
ECTS 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12F

6+ + + + + + + + + +

+

+

F

4

+ + + +

+

+

F

6

+ + + + + + + + + +

+

+

F
F
F

5
3
6

+ + + + + + + + + ++ + ++ + + +

+
+

+
+

S

4

F

5

+ + + + + + + + + + ++ + + + + + + + + + ++ + + + + + + + + + ++ + + + + + + + + + ++ + + + + + + + + + +

+
+
+
+
+

S

4

+ + + + + + + + + +

+ +

S
S

4
4

450

+ +

Structuri de date şi metode deprogramareInteligenţa artificială
Sisteme de gestiune a bazelor
de dateTehnologii Web
Proiectarea sistemelor
informatice
Securitatea informaţiei

S

4+ + + + + + + + + +

+ +

S

6

+ + + + + + + + + + + +S

4+ + + + + + + + + + + +S

5+ + + + + + + + + + + +S

5+ + + + + + + + + + + +S

2+ + + + + + + + + + + +Specialitatea Informatica Aplicată
• Competenţe specifice:–– Cunoaşterea arhitecturii calculatorului şi a sistemelor de operare;–– Aplicarea limbii străine studiate în activităţile informaţionale;–– Aplicarea reţelelor de calcul, a soft-ului de sistem, a personalierelor în domeniul de activitate profesională;–– Aplicarea metodelor matematicii aplicate şi a softului instrumental la soluţionarea problemelor de automatizare a gestiunii întreprinderilor;–– Asigurarea comunicării informaţionale în cadrul întreprinderii prin intermediul reţelelor de calculatoare;–– Administrarea sistemelor de operare distribuite;–– Administrarea eficientă a bazelor de date din cadrul unităţilor economice;–– Administrarea reţelelor de calculatoare;–– Dezvoltarea aplicaţiilor WEB;–– Proiectarea sistemelor de grafică pe calculator şi a sistemelor de grafică derastru;–– Proiectarea sistemelor editoriale;–– Proiectarea sistemelor de animaţie şi a sistemelor dotate cu limbaje scripturale.

451

3.2. Corelaţia „unitate de curs/finalităţi de studiu scontate” pentru
Ciclul I Licenţă
Unitatea decurs (modulul)/

Finalităţile destudiuFundamentele
algebrice ale
informaticii
Logica informatică
Arhitectura
calculatorului şisisteme de operare
Fundamentele
programării
Geometrie informatică
Tehnici de programare
Programare orientată
obiectBaze de date
Algoritmica grafurilorReţele de calculatoare
Tehnici avansate deprogramare
Structuri de date si
metode de programareInteligenţa artificială
Sisteme de gestiune abazelor de dateTehnologii Web
Grafica pe calculator
Proiectarea sistemelor
informatice
Securitatea informaţiei
in spaţiul european

Finalităţi de studiu / Competenţe

Cod

Nr
specificecrediteECTS 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12

F

6

+

+ + + + + + + +

+

+

F

4

+

+ + +

+

+

+

F

6

+ + + + + + + + + +

+

+

G

5

+ + + + ++ + + +

+

+

F
F

3
6

+
+ + +
+
+
+ + + + + + + + + +

+
+

+
+

S

4

+ + + + + + + + + +

+

+

F
S
S

4
4
5

+ + + + + + + + + +++ + + + + + + ++ + + + + + + + + +

+
+
+

+
+
+

S

4

+ + + + + + + + + +

+

+

S

4

+ + + + + + + + + +

+

+

S

6

+ + + + + + + + + +

+

+

S

4

+ + + + + + + + + +

+

+

S
S

5
4

+ + + + + + + + + ++ + + + + + + + + +

+
+

+
+

S

5

+ + + + + + + + + +

+

+

U

2

+ + + + + + + + + +

+

+

452

+

Ciclul II – Studii superioare de master:• Competenţe generale:–– Cunoaşterea şi înţelegerea aprofundată a noţiunilor, conceptelor, teoriilor şi
metodelor de bază şi conştientizarea critică a cunoştinţelor din domeniul
programului de master, care asigură o abordare originală în dezvoltarea sau
aplicarea lor, în contextul cercetării sau cel aplicativ;–– Aplicarea integrată a cunoştinţelor teoretice, aparatului conceptual şi metodologic, în condiţii de informare incompletă, pentru a rezolva probleme
teoretice şi practice noi din domeniul programului de master;–– Utilizarea criteriilor şi a metodelor de evaluare, pentru a formula judecăţi devaloare, pe baza unor date incomplete şi a fundamenta decizii constructive
în domeniul programului de master;–– Aplicarea tehnologiilor informaţionale, a unei limbi străine, a tehnicilor demanagement al informaţiei, pentru a comunica concluzii şi a esenţializa cunoştinţele în domeniul programului de master;–– Elaborarea şi gestionarea de proiecte profesionale şi/sau de cercetare, în modautonom, utilizînd inovativ un spectru variat de principii şi metode de specialitate, în domeniul programului de master.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înTehnologia produselor software:–– Modelarea matematică a problemelor complexe în domeniul tehnologiilor
produselor software;–– Proiectarea şi elaborarea sistemelor pentru domeniul profesional;–– Implementarea noilor resurse de calcul în automatizarea proceselor de prelucrare şi gestiune a informaţiei în domeniul profesional;–– Abilitatea de organizare şi gestiune a activităţilor din domeniul profesional şi
capacitatea de a munci în cadrul unei echipe interdisciplinare;–– Analiza şi proiectarea orientată obiect a sistemelor informatice;–– Proiectarea sistemelor de programare visuală;–– Proiectarea sistemelor de procesare a semnalelor digitale;–– Proiectarea sistemelor de calcul paralel;–– Automatizarea proiectării produselor program;–– Modelarea matematică în bioinformatică;–– Modelarea imitaţională a proceselor din domeniul de activitate.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înBaze de Date:–– Modelarea matematică a problemelor complexe în domeniul tehnologiilor
produselor software;–– Utilizarea metodelor şi tehnicilor de programare în domeniul profesional;–– Aplicarea tehnologiilor moderne de prelucrare a bazelor de date distribuiteşi de cunoştinţe;453

–– Proiectarea şi elaborarea sistemelor informaţionale WEB;–– Proiectarea şi elaborarea depozitelor de date;–– Administrarea depozitelor de date;–– Aplicarea tehnologiilor de Data Mining în scopul descoperirii în baze maride date a relaţiilor nontriviale dintre obiecte;–– Proiectarea şi elaborarea bazelor de date obiect-relaţionale;–– Asigurarea securităţii tranzacţiilor informaţionale;–– Abilitatea de organizare şi gestiune a activităţilor din domeniu profesional şi
capacitatea de a munci în cadrul unei echipe interdisciplinare.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master înTehnologii de reţea:–– Modelarea matematică a problemelor complexe în domeniul tehnologiilor
produselor software;–– Utilizarea metodelor şi tehnicilor de programare în domeniul profesional;–– Administrarea Active Directory în activitatea profesională;–– Aplicarea tehnologiilor moderne de prelucrare a bazelor de date distribuite;–– Proiectarea şi elaborarea sistemelor informaţionale WEB;–– Implementarea tehnologiile fără fir în tehnologiile informaţionale;–– Proiectarea şi elaborarea sistemelor pentru afacerile electronice;–– Proiectarea şi elaborarea sistemelor informaţionale de grafică pe calculator
tridimensională şi de design WEB orientate spre animaţie;–– Asigurarea securităţii tranzacţiilor informaţionale;–– Abilitatea de organizare şi gestiune a activităţilor din domeniu profesional şi
capacitatea de a munci în cadrul unei echipe interdisciplinare.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master în
Sisteme Informaţionale:–– Modelarea matematică a problemelor complexe în domeniul tehnologiilor
produselor software;–– Aplicarea tehnologiilor de Data Mining în scopul descoperirii în baze maride date a relaţiilor nontriviale dintre obiecte;–– Proiectarea şi elaborarea depozitelor de date;–– Proiectarea şi elaborarea sistemelor informaţionale de grafică pe calculator
tridimensională şi de design WEB orientate spre animaţie;–– Aplicarea tehnicilor avansate de programare a sistemelor informatice economice;–– Elaborarea aplicaţiilor pentru dispozitivele mobile;–– Asigurarea securităţii tranzacţiilor informaţionale;–– Proiectarea şi elaborarea sistemelor expert;–– Proiectarea şi elaborarea sistemelor suport pentru decizii.

454

Ciclul III – Studii superioare de doctorat:• Competenţe generale:–– Încadrarea în procesul de realizare a misiunii instituţiei la care activează;–– Stabilirea corelaţiei dintre condiţiile obiective şi factorul uman în activitatea
profesională;–– Soluţionarea prin colaborare a problemelor didactice şi de cercetare;–– Utilizarea rezultatelor evaluării profesionale în reglementarea şi practicarea
activităţii educaţionale şi de cercetare;–– Identificarea necesităţilor şi aplicarea diverselor strategii de formare profesională continuă;–– Dezvoltarea direcţiei de cercetare proprii şi originale;–– Manifestarea deschiderii faţă de schimbările în domeniul de activitate.
• Competenţe specifice:–– Cercetarea, proiectarea, elaborarea şi modernizarea metodelor ce constituiebaza comunicării utilizatorului cu calculatorul;–– Automatizarea şi intelectualizarea acestui proces, extinzînd aria de aplicabilitate a calculatorului;–– Cercetarea, proiectarea, elaborarea şi modernizarea metodelor ce constituie
noile tehnologii informaţionale şi comunicaţionale (TIC);–– Integrarea TIC în afaceri prin informatizarea şi intelectualizarea diverselor
procese tehnico-tehnologice şi sociale;–– Extinderea şi crearea de noi tipuri de afaceri electronice moderne, inclusiv
mobile (e-/i-/m-afaceri, e-educaţie, e-instruire, e-sănătate etc.);–– Digitizarea patrimoniului cultural, democratizarea (e-guvernare, e-democraţie) şi edificarea societăţii informaţionale bazate pe cunoaştere la nivelnaţional şi global;–– Cercetarea, elaborarea şi modernizarea metodelor şi instrumentelor de informatizare a unităţilor social-economice (de diferite niveluri de ierarhie şiorientare funcţională) precum şi a societăţii în ansamblu;–– Cercetarea problemelor complexe ce ţin de informatizarea societăţii, contribuind la abordarea lor sistemică.

3.3. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Informatica reprezintă una dintre ramurile relativ tinere ale ştiinţei, care s-a dezvoltat în mare măsură în ultimii 30-40 ani sub influenţa descoperirilor remarcabile
din domeniul tehnico-ştiinţific. Multitudinea de probleme ce pot fi soluţionate prinaplicarea metodelor şi ideilor din Informatică precum şi importanţa lor pentru dezvoltarea social-economică a societăţii necesită o colaborare între diferite centre decercetare şi instituţii de învăţământ. În acelaşi timp, reformele ce au loc în Europa îndomeniul învăţământului au determinat necesitatea racordării Planurilor de învăţământ în domeniul Informatică la cerinţele procesului de la Bologna, a conlucrării cu
455

universităţi de prestigiu în domeniu din diferite ţări. În baza concepţiei de pregătire
a specialiştilor în domeniul Informatică, au loc discuţii în cadrul catedrei de specialitate în vederea perfecţionării planurilor de studii. Aceste propuneri sînt analizatede către Comisia metodică şi aprobate în Consiliul profesoral al facultăţii. În ultimă
instanţă, cadrul instituţional, care aprobă schimbările din planul de învăţământ este
Senatul USM.
Catedrele de specialitate cooperează cu Institutul de Matematică şi Informatică
al AŞM, Universitatea Tehnică a Moldovei, Universitatea „Politehnica” (Bucureşti),Academia Română, Academia de Studii Economice a Moldovei, Academia de Transporturi, Informatica şi Comunicaţii, Universitatea de Stat din Tiraspol, Universitatea
Liberă Internaţională din Moldova, SIVECO (Bucureşti), Companiile „Computaris”,“Microsoft”, „CEDACRI International”, „Allied Testing”, „Cisco”, „Alfa Vega”, ş. a.
Unele dintre companii sunt şi co-fondatoare ale unor laboratoare informaţionale în
cadrul USM.
În acest context, unele cadre didactice de înaltă calificare de la Catedrele de informatică de la USM participă în cercetări comune în scopul elaborării unor softuri cu
specialiştii de la Institutul de Matematică şi Informatică al AŞM, Universitatea Tehnică a Moldovei, Universitatea de Stat de Medicină şi Farmacie „Nicolae Testemitanu”,
Universitatea Comercial-Cooperatistă din Moldova, Institutul de Dezvoltare a Societăţii Informaţionale din Moldova. Rezultatele acestor cooperări sunt implementate înprocesul de instruire a viitorilor informaticieni şi valorificate în pregătirea cadrelorştiinţifice de profil la USM.
Companiile IT de asemenea participă tot mai activ la pregătirea specialiştilor în
domeniul informaticii. Astfel, Companiile “Microsoft”, „CEDACRI International”,„Allied Testing”, „Cisco”, „AlfaVega”, sunt co-fondatoare a unor laboratoare informaţionale din cadrul USM, laboratoare folosite în organizarea cursurilor cu aportul
reprezentanţilor acestor companii.

4. Volumul de muncă şi ECTS
4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului

180 credite, durata 3 ani
120 credite, durata 2 ani
180 credite, durata studiilor constituie 3-4 ani.

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţământului
Superior în domeniul dat
Diferenţele majore în spaţiul european în ceea ce priveşte formarea profesională
iniţială în domeniul informaticii ţin de unele probleme legate de accesul specialiştilor
din Moldova la produsele informatice moderne, la noutăţile ştiinţifice precum şi latehnica de performanţă. În Republica Moldova, dezvoltarea informaticii este deter456

minată în primul rând de necesităţile sociale şi economice ale Republicii Moldova.
Creşterea rolului tehnologiilor informaţionale, pe de o parte, şi integrarea europeană,pe de altă, furnizează o adevărată piaţă de desfacere pentru specialiştii informaticieni.
Prin predarea disciplinelor de informatică se urmăreşte scopul de a forma anumite competenţe în ceea ce priveşte gestionarea informaţiei. Prin racordarea planurilor
de studii la cerinţele europene în domeniu se asigură pregătirea specialiştilor în domeniul Informatică cu un sistem de competenţe dezvoltat, similar celui european.
Formarea profesională în domeniul informaticii se corelează la standardele din
Europa: 180 credite la ciclul I Licenţă şi 90/120 credite la Ciclul II Master. Universitatea de Stat din Moldova tinde să se racordeze cu ritmuri accelerate la performanţele
instruirii din universităţile Europene.
Există unele divergenţe faţă de spaţiul european, în ceea ce priveşte ocupaţiile tipice din cadrul Clasificatorului ocupaţiilor, în acest context Clasificatorul Ocupaţiilor
ar necesita o actualizare.

5.

Învăţarea, predarea şi evaluarea

Misiunea şi obiectivele instituţiei responsabile de formarea profesională iniţială în
domeniul informaticii se reflectă în standardul educaţional/profesional care exprimă
ansamblul de competenţe pe care le deţine specialistul format în cadrul domeniului.
Aprecierea standardului educaţional/profesional ca finalitate a procesului de formare
profesională iniţială ne permite să stabilim nişte criterii de evaluare clare şi creează
un mecanism funcţional prin care sunt corelate eficient toate elementele procesuluide învăţământ – învăţarea, predarea şi evaluarea. Promovarea dimensiunii europene
prin învăţământ antrenează o serie de consecinţe în tehnicile de predare - învăţare –evaluare. Accentuarea gradului de implicare al studentului în procesul didactic (prinvolumul de muncă pretins şi corelaţia dintre prezenţa în sălile de curs şi studiul individual, transpusă în credite academice) necesită o revizuire a strategiei de evaluare şide predare. Elaborarea proiectelor individuale la diferite discipline, în cadrul Ciclului I, în scopul evaluării competenţelor specifice şi instrumentale sau interpersonale
sunt utilizate în cadrul diferitor discipline nu doar ca instrument de evaluare, ci şide învăţare, în realizarea acestuia fiind direct implicaţi cei doi parteneri ai actului
educaţional: studentul şi profesorul.

6.

Sporirea calităţii

Misiunea cadrelor didactice angajate în formarea profesională iniţială în domeniul
Informatică este de a realiza o formare profesională de calitate, de a forma specialişti,care vor fi competitivi pe piaţa muncii din ţară şi de peste hotarele ei. Aderarea la procesul de la Bologna presupune o transformare a învăţământului din unul informativ
în unul formativ şi centrat pe student. Societatea contemporană impune cerinţe, carepot fi satisfăcute de către instituţiile de învăţământ doar printr-un sistem viabil deasigurare al calităţii. În acest sens, una dintre direcţiile prioritare ale procesului deînvăţământ realizat în cadrul domeniului Informatică o constituie asigurarea calită-457

ţii. Evaluarea calităţii se realizează în baza cîtorva indicatori de bază, care la rândul
lor determină criterii pentru evaluarea altor elemente ale procesului de învăţământ:
Evaluarea randamentului academic. Acest indicator presupune prezenţa unui întreg
sistem de proceduri de evaluare ce are drept scop constatarea calităţii produsului,competenţelor viitorilor specialişti. Evaluarea resurselor şi condiţiilor didactico-metodice de realizare a procesului de învăţământ, evaluarea calităţii învăţământului prinevaluarea activităţii profesorilor de către studenţi. Această procedură are drept scop
determinarea eficienţei studiilor prin prisma aprecierii făcute de către cei care beneficiază de serviciile oferite de către cadrele didactice.
Componenta formativă generează o altă viziune asupra curricula universitare,care se axează înainte de toate pe formarea de competenţe şi nu pe transmiterea deinformaţii. Astfel curricula pentru cursuri sunt elaborate în corespundere cu standardul socio-profesional şi adaptat la cerinţele pieţei muncii prin procesul de consultanţă cu angajatorii. Totodată, instrumentul prin care este asigurată transparenţa
studiilor este ECTS, implementat cu succes în Universitatea de Stat din Moldova.
Creditele academice transferabile asigură accesul studentului la un cadru transparent
al calificărilor şi mobilitate academică şi deschide perspective pentru instruirea peparcursul vieţii.

458

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior
DOMENIUL GENERAL DE STUDIU

55 TEHNOLOGIE CHIMICĂ ȘI
BIOTEHNOLOGIICADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul IiI – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

551. Tehnologie chimică

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonator elaborare:
V. Gladchi, dr., conf. univ
A. Cotovaia, dr., conf. univ.
E. Bunduchi, dr., conf. univ.
M. Gonţa, dr. hab., prof. univ.

1.
INTRODUCERE ÎN DOMENIUL DE FORMARE
PROFESIONALĂ
1.1. Descrierea generală a domeniului
Din domeniul de formare profesională 551 Tehnologie chimică fac parte specialităţile 551.1 Tehnologie chimică şi 551.2 Tehnologia produselor cosmetice şi medicinale.
Tehnologia chimică este o ştiinţă de sinteză care are la bază legităţile unui şir deştiinţe aparte. Scopul tehnologiei rezidă nu numai în elaborarea procesului chimicotehnologic în laborator, dar, mai important, transferul acestuia la scară industrială,iar pentru tehnologia modernă sînt importante tehnologiile de producere cu competitivităţi înalte şi impact negativ redus sau fără impact asupra mediului.
Chimia, fizica, matematica şi informatica sînt discipline, pe care un chimist tehnolog trebuie să le studieze în primul an academic, deoarece aspectele acestor discipline sînt de o importanţă vitală în elaborarea unui proces tehnologic. Informatica,
limbile străine, filosofia, economia, protecţia mediului de asemenea sînt studiate laetapa iniţială (ciclul I, anii I - II), ele contribuind la pregătirea fundamentală pentru
aprofundarea în domeniu, efectuarea tezei de licenţă precum şi pentru alegerea şirealizarea specializării la ciclul II.
Disciplinele aferente specialităţii Tehnologie chimică, care asigură aprofundarea,
extinderea şi modernizarea ei, pot fi axate pe următoarele module:I – cultură generală – fizica, matematica, informatica, limba străină, filosofia, economia etc.;
II – ştiinţele naturii – biologia, ecologia, geologia, mineralogia, etc.;
III – ştiinţe tehnologice – procese şi aparate, utilaje în industrie, tehnologia chimică organică şi anorganică, operaţii unitare, etc.;
IV – ştiinţe de drept – reglementări şi acte legislative aferente protecţiei mediului
ambiant şi utilizării raţionale a resurselor naturale, care constituie o parte integrantă
a strategiei dezvoltării industriale durabile.
Pentru specialitatea Tehnologia produselor cosmetice şi medicinale este necesară
prezenţa în planul de învăţămînt şi a unui modul ce cuprinde disciplinele din cadrulştiinţelor farmaceutice şi cosmetologice ca: chimia parfumerică şi cosmetică, odoranţi
în parfumerie şi cosmetică, farmacologia, farmacognozia, metode de determinare acomponenţilor activi în produsele cosmetice şi medicinale, farmacologia etc.
Spre deosebire de alte domenii de formare profesională, instruirea în domeniul
tehnologiei chimice are conotaţia sa condiţională, pregătirea specialistului chimist
poate fi considerată de înaltă calificare doar în cazul în care instruirea teoretică esteînsoţită de instruirea practică. Deşi, în Republica Moldova industria chimică este
dezvolată modest, industria produselor cosmetice şi medicinale este în creştere. Motivaţia dezvoltării în perspectivă a acestei industrii este determinată nu numai deelaborarea medicamentelor autohtone accesibile populaţiei, dar şi de existenţa în
Republica Moldova a unei baze de materii prime naturale. Din această perspectivă,industria fabricării produselor cosmetice şi medicinale trebuie orientată mai energic
spre cunoaşterea şi valorificarea tuturor resurselor naturale locale de materii prime,462

acordîndu-se o atenţie deosebită descoperirii de noi surse de energie şi materii prime,
producerii pe cale sintetică a unor matreiale necesare populaţiei, prelucrării deşeurilor şi obţinerii unor compuşi valoroşi, optimizării tehnologiilor existente şi elaborării
de noi tehnologii. Pentru aceasta este nevoie de menţinerea unei ponderi înalte a
investiţiilor pentru dezvoltarea industriei farmaco-cosmetice. O asemenea abordare
poate fi îndreptăţită şi de faptul că această industrie nu este prea resursofagă. Dezvoltarea de mai departe a ramurii ar da posibilitate nu doar de a satisface piaţa internă
cu mai multe produse autohtone necesare, dar şi de a elabora tehnologii avansate,care să mărească potenţialul economic al ţării deoarece pe piaţă preţul tehnologiilor
avansate este foarte înalt.

1.2. Caracteristici-cheie:
Nivel
Caracteristici
Durata studiilor
Credite de studiu
ECTS
Forma deorganizare
Condiţii de acces

Precondiţii

Stagii de practică

Licenţă (ciclul I)

Master (Ciclul II)

Doctorat (Ciclul III)

3 ani

2 ani

3 ani / 4 ani

180 credite

120 credite

180 crediteÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt dezi, învăţămînt cu
frecvenţă redusă
Diplomă de master
Diplomă echivalentă

Diplomă de BAC
Diplomă de licenţă
Diplomă de studii
Diplomă echivalentă
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor Realizarea finalităţilor Realizarea finalităţilor
învăţămîntuluiînvăţămîntuluiînvăţămîntului
preuniversitar
superior (Licenţă,superior (Ciclul I,
Ciclul I - 180 credite); Licenţă şi Ciclul II,Susţinerea
Master);examenului deSusţinerea
admitereexamenului deadmitere
15-20 credite
10 credite
nu se realizează

463

•

•

Reguli deexaminare şi
evaluareModalitate deevaluare finală

Certificare
Titlu acordat
Drepturi pentru
absolvenţi

Organ responsabil
de autorizarea
programelor•

Evaluarea iniţială •– diagnostică;curentăformativă; finală
–sumativă sîntobligatorii;
Evaluarea•
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;
Metodologia•
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării
exprimate în
termeni decompetenţe.

Examen de licenţă:1. Un examen
la disciplina
fundamentală
2. Un examen ladisciplina despecialitate
3. Susţinerea tezei delicenţă
Diplomă de licenţă în
tehnologie chimică şi
biotehnologii
Licenţiat în
tehnologie chimică şi
biotehnologii• A aplica pentru
programe demaster;• A aplica pentru
programe deformare continuă;• A se angaja încîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP

Evaluarea iniţială • Evaluarea– diagnostică;este centrată
curentăpe produsele
formativă; finală
cercetării;–sumativă sînt• Evaluarea
obligatorii;
curentă-formativă
Evaluarea
se realizează
curent-formativă
prin susţinerea
se realizează
referatelorprin seminare,ştiinţifice, alaboratoare,rapoartelor
autoevaluare şi
anuale, aevaluarea lucrului
examenelor
individual;
din cadrul
Metodologia
programului deevaluării finaledoctorat;
sumative este
• Evaluarea finală
orientată spre
se realizează prinevaluareasusţinerea tezei derezultatelor
doctor.
învăţării
exprimate în
termeni decompetenţe
formatepreponderent prinlucru individual.
Susţinerea tezei deSusţinerea tezei demasterdoctor

Diplomă de master în Diplomă de doctor în
tehnologie chimică şi chimie
biotehnologii
Master în tehnologie Doctor în chimie
chimică şi
biotehnologii• A aplica pentru• A aplica pentru
programe deprograme
doctorat;
postdoctorat;• A aplica pentru• A aplica pentru
programe deprograme deformare continuă;formare continuă;• A se angaja în• A se angaja încîmpul muncii.
cîmpul muncii.
Ministerul EducaţieiANACIP464

ANACIP2.

TITLURI (CALIFICĂRI) ŞI OCUPAŢII

2.1. Descrierea calificării
Specialitatea Tehnologie Chimică

Ciclu

Ciclul I –Studiisuperioarede licenţă

Ciclul II –Studiisuperioarede masterTitluri acordate / Competențe specifice

Calificarea ciclului I licenţiat în tehnologie chimică şi
biotehnologii este oferită studenţilor absolvenţi, care s-au
manifestat la evaluarea următoarelor competenţe:• Cunoştinţe avansate în domeniul chimiei şitehnologiei chimice, care implică înţelegerea critică
a conceptelor, teoriilor, principiilor, metodelor
cu privire la compoziţia, structura şi proprietăţile
combinaţiilor chimice.
• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie înrezolvarea problemelor complexe şi imprevizibile în
identificarea metodelor, tehnicilor, substanţelor şi
utilajului necesare pentru efectuarea unor experienţe
de laborator.
• Gestionarea de activităţi, proiecte tehnice sau
profesionale complexe, prin asumarea responsabilităţii
pentru luarea deciziilor în situaţii de muncă sau destudiu imprevizibile.
• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea
dezvoltării profesionale a indivizilor şi grupurilor.
Calificarea ciclului II master în tehnologie chimică şi
biotehnologii este oferită studenţilor care s-au manifestat
la evaluarea următoarelor competenţe:• Cunoştinţe foarte specializate, unele dintre elesituîndu-se în avangarda nivelului de cunoştinţe dindiferite capitole ale chimiei, ca bază a unei gîndiri şi/
sau cercetări originale.
• Conştientizare critică a cunoştinţelor din domeniul
tehnologiei chimice şi a cunoştinţelor aflate la graniţa
dintre chimie, biologie şi fizică.
• Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelorîn materie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru
dezvoltarea de noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru
integrarea cunoştinţelor din diferite domenii.
• Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă sau
de studiu care sînt complexe, imprevizibile şi necesită
noi abordări strategice.
• Elaborarea proiectelor de sinteză dirijată şi
cercetare a combinaţiilor chimice noi cu proprietăţi
farmacologice avansate şi a produselor cosmetice.
• Evaluarea şi analiza critică a rezultatelor obţinute.
• Asumarea responsabilităţii pentru a contribui lacunoştinţele şi practicile profesionale şi/sau pentru
revizuirea performanţei strategice a echipelor.
465

Nivelul dereferință
European
Qualification
Framework
(EQF)

6

7

Gradul ştiinţific de doctor în chimie se conferă
persoanelor, care deţin diplomă de licenţă sau / şi studii
postuniversitare specializate (rezidenţiat, master) de către
consiliul ştiinţific specializat în baza susţinerii publicea tezei de doctor în chimie şi care s-au manifestat în
evaluarea următoarelor competenţe:• Cunoştinţe la cel mai avansat nivel din domeniul
chimiei şi tehnologiei produselor speciale şi cunoştinţe
aflate la graniţa dintre chimie, tehnologie chimică,biologie, ecologie, fizică.
Ciclul III – • Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
Studiiinclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară
superioare
pentru rezolvarea problemelor critice de cercetarede doctorat
şi/sau inovaţie şi pentru extinderea şi redefinireacunoştinţelor existente sau a practicilor profesionale.
• Operarea cu utilaj şi aparatură, echipamente specificeautomate şi inteligente de sinteză şi control fizicochimic al proceselor chimice în decursul activităţilor
teoretice şi experimentale.
• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională şia unui angajament susţinut pentru dezvoltarea de noi
idei sau procese aflate în avangarda unei situaţii demuncă sau de studiu, inclusiv cercetarea.

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul dat(nomenclatorul profesiilor/clasificatorul ocupaţiilor)
Nivelulcalificării

Ciclul
I - Studii
superioare
Licenţă

Specialitatea /Program de masterOcupaţii tipice20462 – chimist
22849 – laborant-chimist
22842 – laborant cercetător în chimie
25893 – tehnolog
Tehnologie chimică 25884 – tehnician tehnolog în industria chimică
25860 – tehnicieni în protecţia electrochimică
25736 – tehnician
25826 – tehnician laborant
inginer chimist
biotehnolog
20462 – chimist
22849 – laborant-chimist
22842 – laborant cercetător în chimie
25893 – tehnolog
Tehnologia
25736 – tehnician
produselor cosmetice 25826 – tehnician laborantşi medicinale- tehnolog în industria farmacologică
- tehnolog în industria produselor cosmetice- asistent-farmacist- consultant (în cosmetică, farmacie)- laborant farmacist
466

Studii
superioare
Ciclul II Master

Studiisuperioare
Ciclul III Doctorat

20442 – cercetător stagiar în chimie;
Chimia şi tehnologia 20252 – asistent universitar- inginer calitate
produselor- tehnolog principal
alimentare- inginer în producţie
- inginer în standardizare
20442 – cercetător stagiar în chimie
20252 – asistent universitar
Tehnologia- colaborator ştiinţific
produselor cosmetice - asistentşi medicinale- şef de laborator, secţie, direcţie
- tehnolog principal- biotehnolog
Chimie anorganică
– colaborator ştiinţific în chimie
Chimie organică
– conferenţiar universitar
Chimie analitică
secretar ştiinţific învăţămînt, cercetare
Chimie fizică
– lector universitar
Chimie ecologică
– cadrul didactico-științific universitar
Tehnologia
produselor speciale
Protecţia mediului şifolosirea raţională aresurselor naturale

2.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
În instituţiile de învăţămînt universitar de profil real şi tehnic cursurile de tehnologie chimică (organică, anorganică, a compuşilor macromoleculari, coloranţilor
organici naturali şi artificiali etc.) reprezintă nişte disciplini fundamentale de studiu,
predarea cărora are scopul de a forma setul de cunoştinţe şi deprinderi necesare pentru înţelegerea şi explicarea decurgerii proceselor tehnologice, formarea concepţiilor
contemporane cu privire la tabloul ştiinţific al lumii, asigurarea pregătirii teoreticea viitorilor specialişti, care va permite ulterior examinarea şi asimilarea de sine stătătoare a informaţiei tehnico-ştiinţifice. Instruirea în domeniul Tehnologia chimică
este importantă în următoarele programe de studiu: chimia anorganică, organică,analitică, fizică, ecologică, biologia, biochimia, protecţia mediului, ingineria şi managementul calităţii, geologia, mineralogia, medicina, merceologia ş.a.

467

3.
Finalităţi de studiu şi competenţe – descriptori denivel pe cicluri
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.

analiza, sinteza şi comunicarea informaţiilor cu caracter ştiinţific din
domeniul tehnologiei chimice;
utilizarea eficientă a surselor informaţionale şi a resurselor de comunicare şi
formare profesională în domeniul tehnologiei chimice moderne;
operarea cu noţiuni de compoziţie, structură, proprietăţi fizice, chimice,
biologice, farmacologice şi nocivitatea compuşilor chimici;
identificarea problemelor, formularea şi rezolvarea lor;
generarea ideilor noi şi soluţiilor creative în rezolvarea situaţiilor deproblemă;aplicarea strategiilor de muncă eficientă şi responsabilă, de punctualitate,seriozitate şi răspundere personală.

Specialitatea „Tehnologie chimică”• Competenţe specifice:1.

Stabilirea legăturii interdisciplinare fizica – matematica – chimia – tehnologia
chimică – protecţia mediului.
2. Colectarea, evaluarea, interpretarea şi sintetizarea informaţiei şi a datelorştiinţifice pentru rezolvarea problemelor teoretice şi practice noi dindomeniul tehnologie chimice.
3. Descrierea şi analiza proceselor tehnologice principale şi a utilajului specific.
4. Identificarea componenţilor principali din procesele tehnologice.
5. Explicarea proceselor chimice şi mecanismelor de transformare a compuşilor
chimici în procesele tehnologice.
6. Monitorizarea proceselor tehnologice prin observare şi măsurare.
7. Aplicarea cunoştinţelor teoretice în rezolvarea problemelor concrete stabilite
în industria chimică modernă.
8. Aplicarea metodelor de analiză şi de control a calităţii produselor chimiceobţinute.
9. Selectarea metodelor adecvate pentru rezolvarea problemelor teoretice şipractice noi în industria chimică modernă.
10. Efectuarea auditului tehnologic şi ecologic la întreprinderile industriale.
11. Calcularea bilanţului de materiale şi energie din procesul tehnologic.
12. Demonstrarea efiecienţei ecologice şi economice la aplicarea principiilor
producerii mai pure în industrie.

468

13. Compararea eficienţei surselor renovabile de energie în scopul securizăii
ecologice şi economice a ţării.
14. Prezentarea orală şi în scris a materialul ştiinţific şi argumentarea justificată
a opiniei proprii.
15. Comunicarea informaţiei ştiinţifice specialiştilor şi publicului larg.

3.2. Corelaţia „finalităţi de studiu şi competenţe-curriculum”
Unitatea de cursNumărFinalităţi de studiu / Competenţe specifice(modulul)/Finalităţile credite 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15
de studiu
ECTS
Lista minimă
obligatorie a unităţilor
de curs (modulelor)
Cursuri fundamentale (F):
Chimie anorganică
6
+
+
+
+ +
Chimia organică şi
6
+
+
+
+ +
stereochimie
Chimia metalelor cu
aplicaţii în chimie
6
+ +
+
+ +
+ +
bioanorganică
Chimia analitică
6
+
+ + +
+ +
Chimia compuşilor
6
+ +
+ +
+ +
+ + +
naturali
Cursuri de specializare (S):Biochimie generală
6
+ +
+
+
+
+ + +
Procese şi aparate
6+ + + + + ++ + + + ++ +Termodinamica şi
5
+
+
+ + +
+
+ +
cinetica
Bazele metrologiei /Aplicarea metrologiei
4+ + ++ + + + ++ ++ +şi documentaţiei
normative în industrie
Metode fizico-chimice6+ ++ + + + ++ +de analiză
Ecologie generală
4
+ +
+ + +
+
+ + + +
Tehnologia chimică
5+ + + + + + + + + + + + + + +anorganică
Utilaje în industrie /Utilaje şi echipament
4+ + + + + + +
+ + +
+ + +
în tehnologia chimică
Tehnologie chimică
organică / Valorificarea
combustibilului lichid6+ + + + + + + + + + + + + + +şi solid prin sinteza
organică de bază469

Chimia şi calitatea
produselor alimentare /Chimia apelor naturale
Tehnologia produselor
alimentare / Ingineria
chimică ambientală
Chimie ecologică /Chimia mediului
Metode standardede determinare apoluanţilor în aer/ apă/ Controlul chimic alaerului/ apei

5

+ +

+ +

6

+ + + + + +

+ + +

5

+ + +

+ + +

3

+ + + + + + + + + +

+ +

+ + +
+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

Specialitatea „Tehnologia produselor cosmetice şi medicinale”• Competenţe specifice:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.

Stabilirea legăturii interdisciplinare fizica – matematica – chimia – tehnologia
chimică – protecţia mediului.
Colectarea, evaluarea, interpretarea şi sintetizarea informaţiei şi a datelorştiinţifice pentru rezolvarea problemelor teoretice şi practice noi dindomeniul tehnologiei produselor cosmetice şi medicinale.
Descrierea şi analiza proceselor tehnologice principale şi a utilajului specificindustriei produselor cosmetice şi a medicamentelor.
Identificarea componenţilor principali din procesele tehnologice.
Explicarea proceselor chimice şi a mecanismelor de transformare acompuşilor chimici în procesele tehnologice.
Monitorizarea proceselor tehnologice prin observare şi măsurare.
Aplicarea cunoştinţelor teoretice în rezolvarea problemelor concrete stabilite
în industria produselor cosmetice şi medicinale modernă.
Aplicarea metodelor de analiză şi de control a calităţii producelor chimiceobţinute.
Selectarea metodelor adecvate pentru rezolvarea problemelor teoretice şipractice noi în industria chimică modernă.
Efectuarea auditului tehnologic şi ecologic la întreprinderile industriale.
Calcularea bilanţului de materiale şi energie din procesul tehnologic.
Demonstrarea efiecienţei ecologice şi economice la aplicarea principiilor
producerii mai pure în industrie.
Compararea eficienţei surselor renovabile de energie în scopul securizăii
ecologice şi economice a ţării.
Prezentarea orală şi în scris a materialul ştiinţific şi argumentarea justificată
a opiniei proprii.
Comunicarea informaţiei ştiinţifice specialiştilor şi publicului larg.

470

3.2. Corelaţia „finalităţi de studiu şi competenţe-curriculum”
Unitatea de cursNumărFinalităţi de studiu / Competenţe specifice(modulul)/Finalităţile de credite
studiuECTS 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15
Lista minimă obligatoriea unităţilor de curs
(modulelor)
Cursuri fundamentale (F):
Chimie anorganică
6
+
+
+
+ +
Chimia organică şi
6
+
+
+
+ +
stereochimie
Chimia metalelor cu
aplicaţii în chimie
6
+ +
+
+ +
+ +
bioanorganică
Chimia analitică
6
+
+ + +
+ +
Chimia compuşilor
6
+ + +
+
+ +
+ + +
naturali
Cursuri de specializare (S):Biochimie generală
6
+ +
+
+
+
+ + +
Procese şi aparate
6+ + + + + ++ + + + ++ +Termodinamica şi cinetica
5
+
+
+ + +
+ +
+ + +
Farmacognozia/
Valorificarea
4
+ +
+ +
+ + +
+ + + +
farmacocosmetică aprodusului vegetal
Metode fizico-chimice de6+ ++ + + + ++ +analiză
Chimia farmaceutică I
5+ + + + + + + + + + + + + + +Tehnologia chimică
5++ + + + + +anorganică
Chimia farmaceutică II6+ ++ + + + + ++ + + +
Tehnologie chimică
organică / Valorificarea
combustibilului lichid şi
6+ + + + + + + + + + + + + + +solid prin sinteza organică
de bază
Tehnjlogia produselor
cosmetice şoi medicinale/6+ + + + + + + + + +++Industria produselor
cosmetice şi medicinale
Stabilitatea şi toxicometria
produselor cosmetice şi
medicinale / Evaluarea
3
+ +
+
+ +
+
+ +
toxicităţii şi stabilităţii
produselor cosmetice şi
medicinale
Chimie ecologică / Chimia
5+ + ++ + + + + +++ +mediului471

Ciclul II – Studii superioare de master• Competenţe generale:1.

aplicarea principiului continuităţii în procesul de învăţare şi cercetare în
domeniul tehnologie chimice;
2. analiza critică a informaţiei ştiinţifice ce ţine de domeniul tehnologiei
chimice;
3. utilizarea eficientă a surselor informaţionale şi a resurselor de comunicare şi
formare profesională;4. aplicarea cunoştinţelor teoretice despre compoziţia, structura şi proprietăţile
chimice, biologice şi farmacologice ale compuşilor chimici în rezolvarea
sarcinilor practice;
5. identificarea problemelor, formularea şi rezolvarea lor;
6. generarea ideilor noi şi soluţiilor creative în rezolvarea situaţiilor deproblemă;7. definirea unei subiect de cercetare din domeniul tehnologiei chimicemoderne şi elaborarea unui plan de realizare a obiectivelor propuse;
8. argumentarea scopurilor, obiectivelor şi rezultatelor cercetărilor proprii;
9. planificarea consecutivităţii cercetărilor teoretice şi practice proprii îndependenţă de obiectivele propuse;
10. executarea în condiţii de autonomie şi independenţă a sarcinilor profesionale;
11. aplicarea strategiilor de muncă eficientă şi responsabilă, de punctualitate,seriozitate şi răspundere personală.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master îndomeniul Tehnologiii chimice:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.

Analiza legităţilor statice şi dinamice din natură, legităţile de evoluţie
a sistemelor chimice, legătura reciprocă dintre compoziţia, structura,
prorpietăţile şi reactivitatea substanţelor chimice.
Identificarea şi selectarea cunoştinţelor teoretice chimice şi interdisciplinare
pentru aplicarea lor în tehnologia alimentară modernă.
Aplicarea inovativă a conceptelor şi teoriilor fundamentale şi aplicative dindomeniul chimiei şi tehnologiei chimice.
Analiza şi explicarea principiilor elaborării tehnologiilor de fabricare
produselor alimentare, a legăturii dintre compoziţia, structura şi prorpietăţile
produselor în cauză.
Stabilirea problemelor de bază ale tehnologiei chimice contemporane, acorelaţiei dintre aceste probleme şi principiile generale de dezvoltare durabilă
a societăţii.
Proiectarea şi elaborarea unor procedee şi propuneri tehnologice noi.
Prognozarea noilor direcţii în dezvoltarea tehnologiilor chimice.
Interpretarea şi implementarea sistemului de management şi marketing îndomeniul tehnologiei chimice.
Interpretarea datelor practice obţinute prin aplicarea conceptelor şi teoriilor
moderne cunoscute.
472

10. Folosirea raţională şi optimală a reagenţilor chimici şi a utilajului pentruobţinerea rezultatelor adecvate.
11. Iniţierea şi dezvoltarea proiectelor inovatoare teoretice şi practice complexeîn domeniul chimiei şi tehnologiei produselor alimentare.
12. Adaptarea metodelor din domeniile înrudite la cercetările în domeniul
tehnologiei chimice.
13. Selectarea şi utilizarea adecvată a metodelor şi procedeelor de evaluare acalităţii produselor alimentare.
14. Optimizarea proceselor tehnologice actuale de obţinere a produselor chimice
cu destinaţie specială în scopul îmbunătăţirii calităţii şi economisirii
materiilor prime de bază.
• Competenţe specifice rezultate din realizarea programelor de master îndomeniul Tehnologia produselor cosmetice şi medicinale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.

Analiza legităţilor statice şi dinamice din natură, legităţile de evoluţie
a sistemelor chimice, legătura reciprocă dintre compoziţia, structura,
prorpietăţile şi reactivitatea substanţelor chimice.
Identificarea şi selectarea cunoştinţelor teoretice chimice şi interdisciplinare
pentru aplicarea lor în tehnologia modernă a produselor cosmetice şi
medicinale.
Aplicarea inovativă a conceptelor şi teoriilor fundamentale şi aplicative dindomeniul chimiei şi tehnologiei chimice.
Analiza şi explicarea principiilor elaborării tehnologiilor de fabricare a
medicamentelor şi a produselor cosmetice, a legăturii dintre compoziţia,structura şi prorpietăţile produselor în cauză.
Stabilirea problemelor de bază ale tehnologiei chimice actuale, a corelaţiei
dintre aceste probleme şi principiile generale de dezvoltare durabilă asocietăţii.
Proiectarea şi elaborarea unor procedee şi propuneri tehnologice noi.
Prognozarea noilor direcţii în dezvoltarea tehnologiilor chimice.
Interpretarea şi implementarea sistemului de management şi marketing îndomeniul tehnologiei chimice.
Interpretarea datelor practice obţinute prin aplicarea conceptelor şi teoriilor
moderne cunoscute.
Folosirea raţională şi optimală a reagenţilor chimici şi a utilajului pentruobţinerea rezultatelor adecvate.
Iniţierea şi dezvoltarea inovatoare a proiectelor teoretice şi practice complexeîn domeniul chimiei şi tehnologiei produselor cosmetice şi medicinale.
Adaptarea metodelor din domeniile înrudite la cercetările în domeniul
tehnologiei chimice.
Selectarea şi utilizarea adecvată a metodelor şi procedeelor de evaluare acalităţii produselor cosmetice şi medicinale.
Optimizarea proceselor tehnologice actuale de obţinere a produselor chimice
cu destinaţie specială în scopul îmbunătăţirii calităţii şi economisirii
materiilor prime de bază.

473

Ciclul III – Studii superioare de doctorat• Competenţe generale:1.
2.

încadrarea în procesul de realizare a misiunii instituţiei la care activează;soluţionarea corelaţiei dintre condiţiile obiective şi factorul uman în
activitatea profesională;3. studiul şi analiza critică a literaturii de specialitate;
4. coordonarea şi administrarea echipelor de cercetători şi a proiectelor decercetare;
5. utilizarea rezultatelor evaluării profesionale în reglarea şi proiectarea
activităţii ulterioare educaţionale, de cercetare şi control chimic;
6. identificarea necesităţilor de formare profesională continuă şi aplicarea
diverselor strategii de formare continuă;7. stabilirea corelaţiei inter-, intra- şi trans-disciplinare în efectuarea
investigaţiilor;
8. comunicarea în procesul de învăţămînt şi/sau de cercetare cu diferite
categorii atît profesionale cît şi de vîrste;
9. dezvoltarea direcţiei de cercetare proprii şi originale;
10. comunicarea în procesul de învăţămînt şi/sau de cercetare cu diferite
categorii atît profesionale cît şi de vîrste.
• Competenţe specifice:1.

Elaborarea şi realizarea planurilor de activitate practică în domeniul
tehnologiei produselor cosmetice şi medicinale.
2. Selectarea şi operaţionalizarea cunoştinţelor teoretice moderne pentru
explicarea proceselor chimice, fizico-chimice şi chimico-biologice dinprocesele tehnologice.
3. Efectuarea unui studiu extins al literaturii de specialitate aferentă temei decercetare.
4. Implementarea proiectelor care prezintă inovaţii ştiinţifice.
5. Prognozarea finalităţilor în activitatea de cercetare, control chimic, deproducere chimică.
6. Modelarea matematică şi optimizarea proceselor utilizate pentru obţinerea
produselor speciale.
7. Identificarea şi analiza proceselor chimice, fenomenelor şi tendinţelor dedezvoltare a tehnologiei produselor cosmetice şi medicinale moderne.
8. Elaborarea strategiilor de activitate în domeniul tehnologiei produselor
cosmetice şi medicinale.
9. Stabilirea gradului de funcţionalitate a rezultatelor cercetărilor ştiinţifice.
10. Aplicarea metodologiei de cercetare ştiinţifică în activitatea profesională,stabilirea priorităţilor în cercetările ştiinţifice şi specificarea problemelor
investigaţionale.
11. Stabilirea gradului de funcţionalitate a rezultatelor cercetărilor ştiinţifice,aplicarea rezultatelor ştiinţifice în procesul educaţional, în producere, în alte
cercetări ştiinţifice.
474

3.3. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Pentru a forma specialişti calificaţi în domeniul tehnologiei chimice activităţile
sînt coordonate cu mai multe organe abilitate şi de luare a deciziilor. Printre activităţile în procesul de consultare cu instituţiile cheie pot fi evidenţiate următoarele:
1.

Dirijarea procesului de repartizare a absolvenţilor de către Ministerul
Economiei în rezultatul investigării necesităţii în specialişti – tehnologi chimişti.
2. Coordonarea cu conducătorii de întreprinderi industriale şi de învăţămînt
preuniversitar şi universitar.
3. Consultarea şi coordonarea cu conducătorii intreprinderilor de stat şi
particulare.
4. Consultarea cu şefii de catedre, departamente şi conducătorii studiilor dedoctorat şi postdoctorat.
5. Coordonarea cu solicitările şi posibilităţile absolvenţilor.
În scopul prevenirii anacronismului în educaţie la nivel de catedră, departament
se promovează iniţiativele constructive orientate spre îmbunătăţirea, perfecţionarea
disciplinelor din planul de învăţămînt. În acest scop în funcţie de cerinţele pieţei
muncii au fost consultaţi partenerii sociali: Ministerul Mediului, Serviciul Hidrometerorologic de Stat, SA „Macon”, SA „Apa-canal”, SA „Glass-container”, CentrulNaţional de Sănătate Publică, Î.M. „FARMACO” S.A, SA „Viorica-Cosmetic”, ”SRL„Elody”, SRL „Vita-Pharm-com”, SRL „Prodiafarm”, SRL „Farmacia Familiei”.

4.

VOLUMUL DE MUNCĂ şi ECTS

Procesul de învăţare este organizat în baza Sistemului European de Credite Transferabile (ECTS). Creditele au funcţie de transfer şi de acumulare. Creditul măsoară
volumul de muncă pretins studentului pentru a fi promovat la disciplina dată.

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice de formare,exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 credite, durata 3 ani
120 credite, durata 2 ani
180 credite, durata studiilor constituie 3/4 ani.

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul tehnologiei chimice şi biotehnologii
Aderarea Republicii Moldova la Procesul de la Bologna presupune acceptarea
unui spaţiu unic de învăţămînt superior european. Formarea profesională în domeniul tehnologiei chimice şi biotehnologiiilor în cadrul spaţiului de învăţămînt
european se caracterizează prin specificul corelat cu nivelul de dezvoltare economică a ţării şi existenţa resurselor naturale necesare pentru dezvoltarea industriei
chimice.
475În ţările care au aderat la Procesul de la Bologna, durata studiilor la ciclul I (licenţă) este de 3 ani şi la ciclul II master este de 2 ani (de ex. România), iar în cazul celor
care nu au aderat la procesul menţionat este de 5 ani la ciclu I şi 1-1,5 ani la ciclul II(Belarus, Ucraina).
Tehnologia chimică este o disciplină, care nu necesită implicarea aspectului naţional şi regional în curriculumul ei fundamental (la ciclul I), dar accentele asupraacestor aspecte trebuie evidenţiate la ciclul II. Deşi în Republica Moldova industria
chimică este prezentată modest, reieşind din resursele naturale existente, totuşi industria chimică trebuie orientată spre cunoaşterea şi valorificarea tuturor resurselor
naturale de materii prime, acordîndu-se o atenţie deosebită descoperirii de noi sursede energie şi materii prime, producerii pe cale sintetică a unor materiale necesare
economiei naţionale, prelucrarea deşeurilor şi obţinerea unor compuşi valoroşi, optimizării tehnologiilor existente şi elaborării de noi tehnologii. Tendinţa ţărilor cu
resurse reduse este menţinerea unei ponderi înalte a investiţiilor pentru industria
chimică, ceea ce ar da posibilitate nu numai de a satisface piaţa cu produsele necesare,dar şi elaborarea de tehnologii avansate, care măresc cu mult potenţialul economic alţării deoarece pe piaţă preţul tehnologiilor avansate este foarte înalt.
Pentru o pregătire mai eficientă a specialiştilor în domeniul Tehnologiei Chimicesînt încheiate acorduri de colaborare cu mai multe instituţii, care oferă spaţiu, reactivi
şi utilaj, cadre didactico-ştiinţifice de înaltă calificare. Printre acestea se evidenţiază
Institutul de Chimie al AŞM, Institutul de Fizică Aplicată, Institutul Ştiinţifico-Practic de Horticultură şi Tehnologii Alimentare. Procesul de consultare cu persoanele şi
instituţiile cheie (angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.) se axează pe: Dirijarea procesului de repartizare a absolvenţilor- tehnologi chimişti de către Ministerul Economiei în rezultatul investigării necesităţii în specialişti tehnologi în diferite ramuri ale
industriei chimice, alimentare, medicinale şi cosmetice, Coordonarea cu conducătorii
din Ministerele de resort, Consultarea şi coordonarea cu conducătorii intreprinderilor
de stat şi particulare, Consultarea cu şefii de catedre şi conducătorii studiilor de doctoratşi postdoctorat, Coordonarea cu solicitările şi posibilităţile absolvenţilor.

5.

Învăţarea, predarea şi evaluarea

Calitatea pregătirii specialistului chimist este funcţie nu doar de structura şi conţinutul planului de învăţămînt sau a programelor curriculare. Ea depinde în maremăsură şi de calitatea procesului de predare-învăţare, precum şi a celui de evaluare acunoştinţelor şi competenţelor obţinute.
Metodele şi tehnicile de predare şi învăţare pentru disciplinele ce ţin de domeniul
Chimie sînt aplicate la cursurile teoretice şi orele practice, inclusiv lucrul în grup,
activităţi individuale, tehnici de asigurare a feed-back-ului (formarea comunităţii de
instruire, brainstorming, managementul aşteptărilor, clustering, mozaic, SINELG şia.), cu folosirea diverselor mijloace de instruire (codoscop, calculator, modele de molecule şi a.).
Evaluarea permite aprecierea nivelului de pregătire teoretică şi practică a studentului la momentul dat. Evaluarea rezultatelor academice se realizează în conformitate
cu Planul de învăţămînt şi cu Standardele Educaţionale.
476

Pentru evaluările curente, sumative şi ale celor din cadrul atestărilor sau al examenelor, sînt folosite diverse teste, itemi, la elaborarea cărora se ţine cont de cele trei arii
curriculare (cunoaştere – aplicare - integrare), cu respectarea condiţiilor din Matricea
de specificare.
Pentru a motiva studentul să muncească suficient în timpul semestrului, la evaluarea finală din cadrul examenului respectiv se ţine cont şi de media semestrială.
Asemenea modalităţi de evaluare sînt utilizate în toate ciclurile de instruire.

6.

Sporirea calităţii

La sporirea calităţii în pregătirea tînărului specialist în domeniul tehnologiei chimice contribuie:• transparenţa;• responsabilitatea faţă de consumator, angajator (societate);• monitorizarea (internă şi externă) a activităţilor din cadrul Facultăţii deChimie şi Tehnologie Chimică;• creşterea ponderii cercetărilor ştiinţifice la departamente;• autogestiunea (şi în aspect financiar);• cultura academică;• mobilitatea academică;• corelarea cu învăţămîntul preuniversitar;• evaluarea tuturor activităţilor studenţilor şi ale cadrelor ştiinţifico-didactice;• remunerarea diferenţiată – funcţie de rezultatele activităţiii fiecărui cadru
didactic;• europenizarea procesului de Evaluare, Acreditare.
Monitorizarea activităţii didactico-ştiinţifice în cadrul facultăţii este realizată decătre Comisia de Asigurare a calităţii formată din decanul facultăţii, prodecanul facultăţii, şefii de departamente, reprezentaţi ai corpului profesoral şi reprezentanţi ai
studenţilor. Activităţile pe care le desfăşoară Comisia sînt legate de atingerea obiectivelor generale şi specifice privind calitatea la nivelul facultăţii:••••evaluarea calităţii procesului educaţional şi de cercetare în cadrul facultăţii;planificarea auditului intern la nivel de facultate;analiza periodică a SMC;
propunerea de măsuri concrete şi preventive pentru asigurarea şi sporirea
calităţii;• întocmirea rapoartelor anuale şi monitorizarea realizării deciziilor Consiliuluide Asigurare a calităţii al USM căruia i se subordonează nemijlocit.

477

CADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior
DOMENIUL GENERAL DE STUDIU

85 PROTECȚIA MEDIULUICADRUL NAŢIONAL
AL CALIFICĂRILOR
Învăţămînt Superior

Ciclul I – studii superioare de licență
Ciclul II – studii superioare de masterCiclul III – studii superioare de doctorat

DOMENIUL DE FORMARE PROFESIONALĂ

851 Protecţia mediului

INSTITUȚIA COORDONATOARE - UNIVERSITATEA DE STAT DIN MOLDOVA

Coordonarea proiectului

Coordonatori elaborare:

V. Gladchi, dr., conf. univ
A. Cotovaia, dr., conf. univ.
E. Bunduchi, dr., conf. univ.
480

1.

Introducere în domeniul de formare profesională

1.1. Descrierea generală a domeniuluiÎn cadrul domeniului 851 Protecţia mediului se realizează specialitatea 851.1 Protecţia mediului. Misiunea acestei specialităţi este de a pregăti specialişti cu finalităţi
spre perfecţionarea şi aplicarea în practică a elementelor de chimie ecologică, protecţie a mediului şi dezvoltare durabilă, capabili să integreze obiectivele economiceale ţării cu cele ecologice, minimalizînd poluarea mediului ambiant în rezultatul activităţii civilizaţiei umane. Specificul resurselor naturale şi energetice ale Moldovei
face ca în programele domeniului Protecţia Mediului să se pună accent pronunţat pe
disciplinele ce vizează utilizarea durabilă a resurselor, tratarea deşeurilor, managementul durabil şi „ecoeficienţa” producerii industriale. Astfel, cursurile, înscriinduse în tendinţele moderne de management al mediului ambiant: prevenirea formării
deşeurilor, crearea sistemelor de management de mediu, promovarea concepţiilor deAnaliză a Ciclului de Viaţă a Produsului, Ecodisign şi altele.
Protecţia mediului se fundamentează pe compartimentele de bază ale chimiei(chimie anorganică, organică, analitică, fizică), fizică şi matematică, tehnologia chimică, biochimie, chimia ecologică, ecologia şi disciplinile mai înguste despre activităţile concrete de protecţie a mediului: protecţia mediului, tehnologii de tratare aapelor reziduale şi altor deşeuri, prevenirea poluării, utilizarea resurselor naturale,
management de mediu, ingineria chimică ambientală etc. Contribuţie fundamentală
la pregătirea unui specialist în protecţia mediului, în special, la competenţele de management, creativitate, adaptare la situaţii noi, luarea deciziilor, implicarea etică o au
disciplinele care se studiază la etapa iniţială (ciclul I, anii 1-2): economia, filosofia,
informatica, limba străină.
Disciplinele aferente specialităţii Protecţia mediului, care asigură aprofundarea,
extinderea şi modernizarea ei, pot fi axate pe următoarele module:I – cultură generală – fizica, matematica, informatică, limba străină, filosofia, economia, managementul, auditul ecologic, legislaţia ambientală etc.;
II – ştiinţele naturii – chimia, biologia, geografia, geologia, ecologia, mineralogiaetc.;
III – tehnologic – pocese şi aparate, metrologie şi standardizare, utilaje în industrie, tehnologii industriale etc.
Întrucît menirea protecţiei mediului, ca domeniu de pregătire a specialiştilor, estede a asigura condiţiile de protecţie a mediului ambiant corespunzătoare nivelului dedezvoltare industrială, evident că ciclul II de instruire necesită planuri de învăţămînt
cu discipline racordate la solicitările prezente şi de viitor ale ţării (procese redox în
mediul ambiant, tehnologii de tratare a apelor naturale şi reziduale, fotochimia ecologică, poluarea urbanistică şi industrială şi tehnologii de tratare a deşeurilor solide,utilizarea durabilă a resurselor naturale etc.). Pentru realizarea mai complexă şi argumentată a procesului de cercetare în cadrul studiilor de master programul prevedeaşa discipline fundamentale cum sînt Termodinamica cinetica şi sistemelor ecologice,
Metode fizice de cercetare, Procese redox în mediul ambiant care vor fi complementate

481

cu cercetări mai profunde la cursurile de specializare: Bazele teoretice ale metodelor
fizico-chimice de tratare a apelor, Cataliza în procese ecochimice, Chimia ecologică şi
protecţia atmosferei, Estimarea riscului chimic, Tratarea apelor şi deşeurilor, Procese desorbţie în tratarea mediului.

1.2. Caracteristici-cheie:
Nivel
Caracteristici
Durata studiilor
Credite de studiu
ECTS
Forma deorganizare

Licenţă (ciclul I)

Master (Ciclul II)

Doctorat (Ciclul III)

3 ani

2 ani

3 ani / 4 ani

180 credite

120 credite

180 crediteÎnvăţămînt de ziÎnvăţămînt de zi

Diplomă de BAC
Condiţii de acces Diplomă de studii
medii de specialitate
Realizarea finalităţilor
învăţămîntului
preuniversitar
Precondiţii

Stagii de practică 15-20 credite

Diplomă de licenţă
Diplomă echivalentă

Învăţămînt dezi, învăţămînt cu
frecvenţă redusă
Diplomă de master
Diplomă echivalentă

Realizarea finalităţilor Realizarea finalităţilor
învăţămîntuluiînvăţămîntului
superior (Licenţă,superior (Ciclul I,
Ciclul I - 180 credite); Licenţă şi Ciclul II,Susţinerea examenului Master);de admitereSusţinerea examenuluide admitere
10 credite
nu se realizează

482

•

Evaluarea iniţială •– diagnostică;curentă-formativă;finală –sumativă
sînt obligatorii;
Evaluarea•
curent-formativă
se realizează
prin seminare,laboratoare,autoevaluare şi
evaluarea lucrului
individual;
Metodologia•
evaluării finalesumative esteorientată spre
evaluarea
rezultatelorînvăţării exprimate
în termeni decompetenţe.

Evaluarea iniţială • Evaluarea– diagnostică;este centrată
curentă-formativă;pe produsele
finală –sumativă
cercetării;sînt obligatorii;• Evaluarea•
Evaluarea
curentă-formativă
curent-formativă
se realizează
se realizează
prin susţinerea
prin seminare,referatelorlaboratoare,ştiinţifice, aautoevaluare şi
rapoartelor anuale,
Reguli deevaluarea lucrului
a examenelor
examinare şi
individual;
din cadrul•
Metodologia
programului deevaluareevaluării finaledoctorat;
sumative este
• Evaluarea finală
orientată spre
se realizează prinevaluareasusţinerea tezei derezultatelor
doctor.
învăţării exprimate
în termeni decompetenţe
formatepreponderent prinlucru individual.
Susţinerea tezei deExamen de licenţă: Susţinerea tezei demasterdoctor
1. Un examen
la disciplina
fundamentală
Modalitate de
2. Un examen laevaluare finală
disciplina despecialitate
3. Susţinerea tezei delicenţă
Diplomă de licenţă în Diplomă de master în Diplomă de doctor în
Certificare
protecţia mediului
protecţia mediului
chimieLicenţiat în protecţia Master în protecţia
Doctor în chimie
Titlu acordat
mediuluimediului• A aplica pentru• A aplica pentru• A aplica pentru
programe deprograme deprogramemaster;doctorat;
postdoctorat;
Drepturi pentru • A aplica pentru• A aplica pentru• A aplica pentru
programe deprograme deprograme deabsolvenţi
formare continuă;formare continuă;formare continuă;• A se angaja în• A se angaja în• A se angaja încîmpul muncii.
cîmpul muncii.
cîmpul muncii.
Organ
Ministerul Educaţiei Ministerul Educaţiei ANACIP
responsabil de ANACIP
ANACIP
autorizarea
programelor
483

2.

Titluri (calificări) şi ocupaţii

2.1. Descrierea calificării

CiclulTitluri acordate / Competențe specifice

Calificarea ciclului I (licenţiat în protecţia mediului) este oferită
studenţilor absolvenţi, care s-au manifestat în evaluareaurmătoarelor competenţe:• Cunoştinţe avansate în domeniul chimiei ecologicecare implică înţelegerea critică a conceptelor, teoriilor,
principiilor, metodelor cu privire la compoziţia, structura
şi proprietăţile combinaţiilor chimice şi impactul lor asupra
Ciclul I –mediului.
Studii• Abilităţi avansate, care denotă control şi inovaţie înSuperioare
rezolvarea problemelor complexe şi imprevizibile în
identificarea metodelor, tehnicilor, substanţelor şi utilajuluide Licenţă
necesare pentru efectuarea unor experienţe de laborator.
• Gestionarea de activităţi sau proiecte tehnice sau
profesionale complexe, prin asumarea responsabilităţii
pentru luarea deciziilor în situaţii de muncă sau de studiu
imprevizibile.
• Asumarea responsabilităţii pentru gestionarea dezvoltării
profesionale a indivizilor şi grupurilor.
Calificarea ciclului II (master în protecţia mediului) este oferită
studenţilor care s-au manifestat în evaluarea următoarelor
competenţe:• Cunoştinţe foarte specializate în diferite capitole ale chimiei
ecologice, ca bază a unei gîndiri şi/sau cercetări originale.
• Conştientizare critică a cunoştinţelor din domeniul chimiei
ecologice şi a cunoştinţelor aflate la graniţa dintre chimie,
biologie, ecologie şi fizică.
Ciclul II – • Abilităţi specializate pentru rezolvarea problemelor în
materie de cercetare şi/sau inovaţie, pentru dezvoltarea
Studiide noi cunoştinţe şi proceduri şi pentru integrarea
Superioarecunoştinţelor din diferite domenii.
de master • Gestionarea şi transformarea situaţiilor de muncă sau de•••studiu care sînt complexe, imprevizibile şi necesită noi
abordări strategice.
Elaborarea proiectelor de de protecţie complexă a mediului
ambiant.
Evaluarea şi analiza critică a rezultatelor obţinute.
Asumarea responsabilităţii pentru a contribui la cunoştinţele
şi practicile profesionale şi/sau pentru revizuirea
performanţei strategice a echipelor.

484

Nivelul dereferință
European
Qualification
Framewrok
(EQF)

6

7

Gradul ştiinţific de doctor în chimie se conferă persoanelor,care deţin diplomă de licenţă sau / şi studii postuniversitare
specializate (rezidenţiat, master) de către consiliul ştiinţific
specializat în baza susţinerii publice a tezei de doctor în chimieşi care s-au manifestat în evaluarea următoarelor competenţe:• Cunoştinţe la cel mai avansat nivel din domeniul chimiei
ecologice şi protecţiei mediului şi cunoştinţe aflate la graniţa
dintre chimie, tehnologie chimică, biologie, ecologie, fizică.
Ciclul III – • Abilităţile şi tehnicile cele mai avansate şi specializate,
inclusiv abilitatea de sinteză şi evaluare, necesară pentru
Studiirezolvarea problemelor critice de cercetare şi/sau inovaţie şiSuperioare
pentru extinderea şi redefinirea cunoştinţelor existente sau adepracticilor profesionale.
Doctorat • Operarea cu utilaj şi aparatură, echipamente specificeautomate şi inteligente de sinteză şi control fizico-chimic
al proceselor chimice în decursul activităţilor teoretice şiexperimentale.
• Demonstrarea unui nivel ridicat de autoritate, inovaţie,autonomie, de integritate ştiinţifică şi profesională şi a unuiangajament susţinut pentru dezvoltarea de noi idei sau
procese aflate în avangarda unei situaţii de muncă sau destudiu, inclusiv cercetarea.

8

2.2. Ocupaţii tipice pentru absolvenţii în domeniul protecţiei
mediului (nomenclatorul profesiilor/clasificatorul ocupaţiilor)
Nivelulcalificării

Specialitatea / Program demaster

Ocupaţii tipice20462 – chimist
22842 – laborant cercetător în chimie
21746 – hidrochimist
20037 – aerochimist
Ciclul I 20356 – biochimist
StudiiProtecţia mediului
20361 – biotehnolog
superioare de22849 – laborant-chimist
licenţă
25878 – tehnician standardizare
22836 – laborant
25864 – tehnician protecţia mediului- tratamentist apă
20442 – cercetător stagiar în chimie
21490 – expert ecolog
Ciclul II 20252 – asistent universitar
Chimie ecologică şi protecţia
Studii– consilier ecolog în administraţia publică
superioare mediului– expert analiza factorilor de mediu
de master– şef laborator– chimist-specialist în protecţia mediului
Chimie anorganică
– colaborator ştiinţific în chimie
Chimie organică
– lector universitar
Ciclul III - Chimie analitică
– conferenţiar universitar
Studii
Chimie fizică
– secretar ştiinţific învăţămînt, cercetaresuperioare de Chimie ecologică
– cadru didactico-științific universitar
doctorat
Protecţia mediului şifolosirea raţională aresurselor naturale
4852.3. Rolul domeniului în alte programe de formare
În instituţiile de învăţămînt universitar de profil real şi tehnic cursurile de chimie
ecologică şi protecţia mediului reprezintă disciplini fundamentale de studiu, predarea cărora are scopul de a forma setul de cunoştinţe şi deprinderi necesare pentruînţelegerea şi explicarea decurgerii proceselor tehnologice, precum şi implementarea
în tehnologia chimică a reagenţilor capabili să lege în combinaţii coordinative netoxice deşeurile diferitor întreprinderi industriale: fotoindustria, industria coloranţilor
(textilă şi poligrafică), energetica, electronica, petrochimia, agricultura etc. În acest
sens o importanţă deosebită prezintă sinteza, studiul şi elaborarea metodelor de utilizare a agenţilor de complexare inofensivi, care nimerind în mediile acvatice naturale
se vor dezactiva. Instruirea în domeniul Protecţia mediuluiu este importantă în următoarele programe de studiu: chimia anorganică, organică, analitică, fizică, ecologică, biologia, biochimia, tehnologia chimică, fizica, geologia, mineralogia, medicina,
tehnologia produselor cosmetice şi medicinale, tehnologie alimentară, merceologia
ş.a.

3.
Finalităţi de studiu şi competenţe – descriptori denivel pe cicluri
3.1. Descrierea finalităţilor de studiu şi competenţelor
Ciclul I – Studii superioare de licenţă
• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.

analiza, sinteza şi comunicarea informaţiilor cu caracter ştiinţific din
domeniul chimiei ecologice şi protecţiei mediului;
utilizarea eficientă a surselor informaţionale şi a resurselor de comunicare şi
formare profesională în domeniul protecţiei mediului;
operarea cu noţiuni de compoziţie, structură şi nocivitate a compuşilor
chimici;
identificarea problemelor, formularea şi rezolvarea lor;
generarea ideilor noi şi soluţiilor creative în rezolvarea situaţiilor deproblemă;aplicarea strategiilor de muncă eficientă şi responsabilă, de punctualitate,seriozitate şi răspundere personală.

Specialitatea „Protecţia mediului”• Competenţe specifice:
1.
2.
3.

Utilizarea adecvată a teoriilor, principiilor, metodelor esenţiale legate dedomeniul chimiei ecologice şi protecţiei mediului.
Stabilirea legăturii interdisciplinare fizica – matematica – chimia – protecţia
mediului.
Explicarea fenomenelor de poluare caracteristice apelor, aerului şi solului.
486

4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.

Descrierea ciclurilor de migrare a poluanţilor chimici şi biologici în mediul
ambiant.
Efectuarea auditului tehnologic şi ecologic la întreprinderile industriale.
Compararea impactului şi valorilor concentraţiilor limită admisibilă pentru
diferiţi poluanţi în funcţie de proprietăţile lor chimice.
Explicarea proceselor chimice şi mecanismelor de transformare a poluanţilor
în diverse medii.
Aplicarea metodelor de analiză şi de control a poluanţilor pentru evaluarea
calităţii mediului.
Identificarea în baza unor măsurări (date) a factorilor ce au provocat
poluarea.
Explicarea metodelor aplicate pentru protecţia factorilor de mediu.
Promovarea metodelor şi activităţilor de prevenire a poluării aplicate în
cadrul „Producerii mai pure”.
Promovarea legislaţiei ecologice ca unul din instrumentele de soluţionare a
problemelor de mediu.
Demonstrarea eficienţei ecologice şi economice la aplicarea principiilor
producerii mai pure în industrie.
Compararea eficienţei surselor renovabile de energie în scopul securizăii
ecologice şi economice a ţării.
Selectarea celor mai adecvate metode pentru rezolvarea problemelor
teoretice şi practice noi.

3.2. Corelaţia „finalităţi de studiu şi competenţe-curriculum”
Unitatea de cursNumărFinalităţi de studiu / Competenţe specifice(modulul)/Finalităţile credite 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14
de studiu
ECTS
Lista minimă
obligatorie a unităţilor
de curs (modulelor)
Cursuri fundamentale (F):
Chimie anorganică
6
+ + +
+ + +
+
Chimia organică şi
6
+ + +
+ + +
+
stereochimie
Chimia metalelor cu
aplicaţii în chimie
6
+ + +
+ + +
+
bioanorganică
Chimia analitică
6
+ + +
+ + +
+
Chimia compuşilor
6
+ + +
+ + +
+
naturali
Cursuri de specializare (S):Biochimie generală
6
+ +
+
+
Procese şi aparate
6
+
+
+
+ + +
+
Termodinamica şi
5
+
+ + +
+
cinetica
487

15

+
+
+
+
+
+
+
+

Metode fizico-chimicede analiză
Ecologie generală
Tehnologia chimică
anorganică
Tehnologie chimică
organică / Valorificarea
combustibilului lichidşi solid prin sinteza
organică de bazăChimia apelor naturale
Ingineria chimică
ambientală
Chimie ecologică /Chimia mediului
Metode standardede determinare apoluanţilor în aer/apă
/ Controlul chimic alaerului/apei

6+ ++ + + + ++4

+ + + + + + + + + +

+

+

+

+

+

5

+ +

+ +

+ +

+

+

+

+

+

6

+ +

+ +

+ +

+

+

+

+

+

5

+ + + + + + + + + +

+

+

6

+ + + + + + + + + +

5

+ + +

+ + + + + +3+ + + + + + + + + +

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

+

Ciclul II – Studii superioare de master• Competenţe generale:1.

aplicarea principiului continuităţii în procesul de învăţare şi cercetare în
domeniul chimiei ecologice şi protecţiei mediului;
2. analiza critică a informaţiei ştiinţifice ce ţine de domeniul chimiei ecologiceşi protecţiei mediului;
3. aplicarea cunoştinţelor teoretice din domeniul chimiei ecologice în rezolvarea
sarcinilor ştiinţifice practice;
4. definirea unui subiect de cercetare din domeniul protecţiei mediului şielaborarea unui plan de realizare a obiectivelor propuse;
5. argumentarea scopurilor, obiectivelor şi rezultatelor cercetărilor proprii;
6. planificarea consecutivităţii cercetărilor teoretice şi practice proprii îndependenţă de obiectivele propuse;
7. identificarea creativă a soluţiilor pentru prevenirea poluării şi protecţia
mediului;
8. executarea în condiţii de autonomie şi independenţă a sarcinilor profesionale;
9. aplicarea strategiilor de muncă eficientă şi responsabilă, de punctualitate,seriozitate şi răspundere personală;10. promovarea printre concetăţeni a responsabilităţii pentru prevenirea şi
combaterea poluării mediului.

488• Competenţe specifice rezultate din realizarea programului de master îndomeniul Protecția mediului:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.

Prognozarea schimbărilor în compoziţia chimică a mediului la acţiunea
diferitor poluanţi.
Estimarea tehnologiilor de tratare a apelor reziduale şi a deşeurilor.
Stabilirea tehnologiei de tratare ce trebuie aplicată în funcţie de tipuldeşeurilor şi compoziţia chimică a apelor reziduale.
Argumentarea rolului proceselor redox în formarea stării biologic valoroase– starea oxidantă a apelor naturale.
Aplicarea indicatorilor de calitate a mediului în evaluarea stării mediului.
Descrierea condiţiilor şi mecanismelor de transformare a compuşilor
azotului în substanţe cu proprietăţi cancerigene.
Argumentarea rolului proceselor chimice în dezvoltarea durabilă a mediului.
Compararea standardelor naţionale de mediu cu cele europene şiinternaţionale şi argumentarea ajustării legislaţiei de mediu la cea europeană
şi internaţională.
Propunerea şi argumentarea soluţiilor de primă importanţă şi de perspectivă
pentru ameliorarea stării mediului, cît şi pentru prevenirea oricărei poluări.
Selectarea şi aplicarea cunoştinţelor teoretice chimice şi interdisciplinare în
activitatea profesională.
Implementarea soluţiilor ştiinţifice şi practice la rezolvarea problemelor
practice de prevenire a poluării şi protecţie a mediului.
Colectarea, evaluarea, interpretarea şi sintetizarea informaţiei şi a datelorchimice pentru a rezolva probleme teoretice şi practice noi.
Selectarea celor mai adecvate metode pentru rezolvarea problemelor
teoretice şi practice noi.
Analiza stării mediului ambiant în RM.

Ciclul III – Studii superioare de doctorat• Competenţe generale:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.

încadrarea în procesul de realizare a misiunii instituţiei la care activiază;stabilirea corelaţiei dintre condiţiile obiective şi factorul uman în activitatea
profesională;soluţionarea prin colaborare a problemelor didactice şi de cercetare;studiul critic şi analiza literaturii de specialitate;coordonarea şi administrarea echipelor de cercetători şi a proiectelor decercetare;utilizarea rezultatelor evaluării profesionale în reglarea şi proiectarea
activităţii ulterioare educaţionale, de cercetare şi control chimic ;identificarea necesităţilor şi determinarea priorităţilor de formare
profesională continuă;stabilirea corelaţiei inter-, intra- şi trans-disciplinare în efectuarea
investigaţiilor;
comunicarea în procesul de învăţămînt şi/sau de cercetare cu diferite
categorii atît profesionale cît şi de vîrste.
489

• Competenţe specifice:1.

Elaborarea şi realizarea planurilor de activitate practică în domeniul chimiei
ecologice şi a protecţiei mediului.
2. Selectarea şi operaţionalizarea cunoştinţelor teoretice moderne adecvate
specificului activităţii practice din domeniul chimiei ecologice.
3. Efectuarea unui studiu extins al literaturii de specialitate aferent temei decercetare.
4. Dezvoltarea direcţiei de cercetare proprii şi originale.
5. Implementarea proiectelor care prezintă inovaţii ştiinţifice.
6. Prognozarea finalităţilor în activitatea de cercetare şi control chimic.
7. Identificarea şi analiza proceselor chimice, fenomenelor şi tendinţelor dedezvoltare a chimiei ecologice moderne şi a protecţiei mediului.
8. Elaborarea strategiilor de activitate în domeniul chimiei ecologice şi aprotecţiei mediului.
9. Aplicarea metodologiei de cercetare ştiinţifică în activitatea profesională,stabilirea priorităţilor în cercetările ştiinţifice din domeniul chimiei ecologiceşi a protecţiei mediului şi specificarea problemelor investigaţionale.
10. Stabilirea gradului de funcţionalitate a rezultatelor cercetărilor ştiinţifice,aplicarea rezultatelor ştiinţifice în procesul educaţional, în producere, în alte
cercetări ştiinţifice.

3.3. Proces de consultare cu persoanele şi instituţiile cheie(angajatorii, absolvenţii, tinerii specialişti etc.)
Pentru a forma specialişti calificaţi în domeniul Protecţia mediului activităţile
sînt coordonate cu mai multe organe abilitate cu drept decizional. Printre activităţile
în procesul de consultare cu instituţiile cheie pot fi evidenţiate următoarele:
1.
2.
3.
4.
5.

Consultarea Ministerului Mediului pentru investigarea necesităţii în specialişti
în acest domeniu.
Coordonarea cu conducătorii din diferite structuri ale economiei naţionale şi
instituţiilor de învăţămînt superior.
Consultarea şi coordonarea cu conducătorii intreprinderilor de stat şi
particulare.
Consultarea cu şefii de catedre şi conducătorii studiilor de doctorat şi
postdoctorat.
Coordonarea cu solicitările şi posibilităţile absolvenţilor.

În scopul prevenirii anacronismului în educaţie la nivel de departament se promovează iniţiativele constructive orientate spre îmbunătăţirea, perfecţionarea disciplinelor din planul de învăţămînt. În acest scop în funcţie de cerinţele pieţei muncii
au fost consultaţi partenerii scociali: Ministerul Mediului, Inspectoratul Ecologic deStat, Serviciul Hidrometeorologic de Stat, SA „Apă-canal”, Centrul Naţional de Sănătate Publică, SA „Macon”, SA „Glass-container”.

490

4.

Volumul de muncă şi ECTS

Procesul de învăţare este organizat în baza Sistemului European de Credite Transferabile (ECTS). Creditele au funcţie de transfer şi de acumulare. Creditul măsoară
volumul de muncă pretins studentului pentru a fi promovat la disciplina dată.

4.1. Volumul de muncă pentru programele tipice deformare, exprimat în credite ECTS:
CiclulI Licenţă
II Master
III Doctorat

1 credit ECTS = 30 ore de lucru al studentului
180 credite, durata 3 ani
120 credite, durata 2 ani
180 credite, durata studiilor constituie 3/4 ani.

4.2. Orientări şi diferenţe în Spaţiul European al Învăţămîntului
Superior în domeniul protecţiei mediului
Aderarea Republicii Moldova la Procesul de la Bologna presupune acceptarea
unui spaţiu unic de învăţămînt superior european. Formarea profesională în domeniul protecţiei mediului în cadrul spaţiului de învăţămînt european se caracterizează
prin specificul corelat cu nivelul de dezvoltare economică a ţării, existenţa resurselor
naturale necesare pentru dezvoltarea industriei chimice şi nivelul de poluare a mediului ambiant.
În ţările care au aderat la Procesul de la Bologna, durata studiilor la ciclul I (licenţă) este de 3 ani şi la ciclul II master este de 2 ani (de ex. România), iar în cazul celor
care nu au aderat la procesul menţionat este de 5 ani la I ciclu şi 1-1,5 ani la ciclul II
master (Belarus, Ucraina).
Chimia şi protecţia mediului în partea sa fundamentală, precum şi principiile generale ale managementului de mediu sînt universale, dar în acest domeniu există
şi particularităţile naţionale/locale condiţionate de specificul dezvoltării economice,
condiţiile naturale şi tradiţiile locale. Acest aspect face ca pregătirea specialiştilor chimişti în protecţia mediului, în deosebi la compartimentul practicii, să fie orientată lanecesităţile locale. Specificul resurselor naturale şi energetice ale Moldovei fac ca înprogramele acestei specialităţi să se pună accent pronunţat pe disciplinele ce vizează
utilizarea durabilă a resurselor, tratarea deşeurilor, managementul durabil şi eficienţa
ecologică în producere industrială.
Pentru o pregătire mai eficientă a specialiştilor în domeniul Protecţiei mediuluisînt încheiate acorduri de colaborare cu mai multe instituţii, care oferă spaţiu, reactivi
şi utilaj, cadre didactico-ştiinţifice de înaltă calificare. Printre acestea se evidenţiază
Institutul de Chimie al AŞ RM, Institutul de Fizică Aplicată al AŞ RM, InstitutulŞtiinţifico-Practic de Horticultură şi Tehnologii alimentare, SA „Apă-Canal”, Centrul Naţional de Sănătate Publică, Ministerul Mediului al RM, Institutul de Ecologie
şi Geografie AŞ RM. La formarea specialiştilor calificaţi contribuie şi profesorii dinstrăinătate, care ţin ore la mai multe cursuri de specialitate şi activează în cadrul Acordurilor de Colaborare Internaţionale cu: Universitatea „A. I. Cuza”, Ιaşi, România;Institutul de Cercetări Biologice, Iaşi, România; Universitatea Tehnică “Gh. Asachi”,
491Iaşi, România; Universitatea Politehnică, Timişoara; România; Universitatea „BabeşBolyai”, Cluj, România, Institutul Naţional de Ştiinţe Aplicative (INSA), Lion, Franţa;Universitatea din Texas, SUA; Centrul de Medicină al Universităţii din Nebraska,
SUA; Centrul de Cercetare a Cancerului al Universităţii din Minnesota, Minneapolis,
SUA; Universitatea Blaise Pascal, Clermon-Ferra, Franţa etc.

5.

Învăţarea, predarea şi evaluarea

Calitatea pregătirii specialistului în domeniul protecţiei mediului este funcţie nu
doar de structura şi conţinutul planului de învăţămînt sau a programelor curriculare.
Ea depinde în mare măsură şi de calitatea procesului de predare-învăţare, precum şia celui de evaluare a cunoştinţelor şi competenţelor obţinute.
Metodele şi tehnicile de predare şi învăţare pentru disciplinele ce ţin de domeniul
Protecţia mediului sînt aplicate la cursurile teoretice şi orele practice, inclusiv lucrul
în grup, activităţi individuale, tehnici de asigurare a feed-back-ului (formarea comunităţii de instruire, brainstorming, managementul aşteptărilor, clustering, mozaic, şia.), cu folosirea diverselor mijloace de instruire, precum şi combinarea lucrărilor delaborator cu excursii la intreprinderile şi instituţiile de profil.
Evaluarea permite de a aprecia nivelul de pregătire teoretică şi practică a studentului la momentul dat. Evaluarea rezultatelor academice se realizează în conformitate
cu Planul de învăţămînt şi cu Standardele Educaţionale.
Pentru evaluările curente, sumative şi ale celor din cadrul atestărilor sau al examenelor, sînt folosite diverse teste, itemi, la elaborarea cărora se ţine cont de cele trei arii
curriculare (cunoaştere – aplicare - integrare), cu respectarea condiţiilor din Matricea
de specificare.
Pentru a motiva studentul să muncească suficient în timpul semestrului, la evaluarea finală din cadrul examenului respectiv se ţine cont şi de media semestrială.
Asemenea modalităţi de evaluare sînt utilizate în toate ciclurile de instruire.

492

6.

Sporirea calităţii

La sporirea calităţii pregătirii tînărului specialist în domeniul protecţiei mediului
contribuie:
1.
2.
3.

transparenţa;responsabilitatea faţă de consumator, angajator (societate);monitorizarea (internă şi externă) a activităţilor din cadrul Facultăţii deChimie şi Tehnologie Chimică;4. creşterea ponderii cercetărilor ştiinţifice la departamente;
5. autogestiunea (şi în aspect financiar);
6. cultura academică;7. mobilitatea academică;8. corelarea cu învăţămîntul preuniversitar;
9. evaluarea tuturor activităţilor studenţilor şi ale cadrelor ştiinţifico-didactice;
10. remunerarea diferenţiată – funcţie de rezultatele activităţii fiecărui cadru
didactic;
11. europenizarea procesului de Evaluare, Acreditare.
Monitorizarea activităţii didactico-ştiinţifice în cadrul facultăţii este realizată decătre Comisia de Asigurare a calităţii formată din decanul facultăţii, prodecanul facultăţii, şefii de catedre, reprezentaţi ai corpului profesoral şi reprezentanţi ai studenţilor. Activităţile pe care le desfăşoară Comisia sînt legate de atingerea obiectivelor
generale şi specifice privind calitatea la nivelul facultăţii:
1.
2.
3.
4.
5.

evaluarea calităţii procesului educaţional şi de cercetare în cadrul facultăţii;planificarea auditului intern la nivel de facultate;analiza periodică a SMC;
propunerea de măsuri concrete şi preventive pentru asigurarea şi sporirea
calităţii;întocmirea rapoartelor anuale şi monitorizarea realizării deciziilor Consiliuluide Asigurare a calităţii al USM căruia i se subordonează nemijlocit.

493