IPv6 - En sammanfattning av läget i Sverige
Sverige saknar i dagsläget ett brett införande av IPv6, ett modernt protokoll för bland annatInternettrafik. Detta skadar Sveriges konkurrenskraft på både lång och kort sikt idigitaliseringfrågor och omöjliggör utnyttjande av de möjligheter som en väl fungerande digital
infrastruktur ger. Avsaknaden av IPv6 belyser två besläktade problem; dels att vi begränsar
digital innovation i Sverige, dels att vi har dysfunktionella marknader för digital kommunikation i
Sverige. Vi anser att Sverige måste agera för att bibehålla innovationsneutralitet i dagens
digitaliserade samhälle och inte riskera att hamna än mer på efterkälken i det globala
nätsamhället som ligger långt före oss i IPv6-anpassning.

Bakgrunden, ett kort genomgång
IPv6 i Sverige har en rätt brokig historia, flertalet forum med olika huvudmän har inrättats i olikaomgångar. Gemensamt för samtliga är att de i praktiken inte har lett till mycket annat än
diskussioner. Ett av problemen, som den här texten återkommer till flera gånger, är att
slutkunden inte annat än i undantagsfall upphandlar IPv6, oavsett om slutkunden är en
myndighet, företag eller privatperson. Exempelvis nämner PTS själva i PTS-ER 2013:17 att (vårfetstil):“Regeringen har i sin digitala agenda fastslagit att myndigheter senast år 2013 bör införa
IPv6. Vår förhoppning är att PTS, genom informationsinsatser, bidrar till att
införandetakten ökar.”
Detta innebär att PTS, tillsyns- och regleringsmyndighet för sektorn, inte har tagit fram denreglertekniska verktygslådan 2013 utan arbetar genom informationsinsatser. Ett faktum som
kvarstår 2022, inga lagar eller föreskrifter har tagits fram för att främja införandet av IPv6. PTS
gör några år senare gällande att den rådande Significant Market Power (SMP) regleringen i
Sverige för slutkundsmarknaden för telekom kan vara bristfällig, och konstaterar att det finns ett
konkret alternativ till rådande SMP-reglering i en bloggpost:“Ett alternativ som presenteras är att en symmetrisk accessnätsreglering skulle kunna
vara ett mer effektivt sätt att hantera den alltmer fragmenterade fibermarknad som har
vuxit fram i bland annat i Sverige. Detta utifrån hypotesen att den så kallademarknadsmakten i framtiden kommer att handla om vilken aktör som har tillgång till den”digitala motorvägen” in i varje enskilt hushåll och om slutkundens valfrihet, snarare än
vilket operatör som har det största nätet inom landet som helhet [dvs SMP].”
Värt att nämna i sammanhanget är att ovanstående blogginlägg inte längre går att hitta på PTS
hemsida, men går att nå via arkiveringstjänster1. I samma tidsperiod publicerades bland annat
nedanstående utlåtande av Erhvervsstyrelsen (Danmark), Viestintävirasto (Finland), Póst- og
1

https://web.archive.org/web/20160710010448/http://blogg.pts.se/blog/2016/02/26/en-framtida-bredbandsreglering-takt-med-marknadsutvecklingen/fjarskiptastofnun (Island), Nasjonal kommunikasjonsmyndighet (Norge) och Post- ochtelestyrelsen 2016:“Symmetric regulation could be introduced in parts of the access network where there isno competing infrastructure where needed. It is important that NRAs pursue the lightest
possible regulatory option and that all regulatory options emphasize the principle ofproportionality. The Nordic regulators welcome new tools and an adaptation of the SMP
regulation to the new market conditions.“(DSM, 2016)2

Sverige har än idag en primärt SMP-baserad reglering som genom nya LEK (från 2022-06-03)
har tagit några steg i riktning mot symmetrisk reglering där man tar sikte på element i nätverket
som är svåra att replikera.
Det är dags att plocka fram verktygslådan för att lösa det betydande problemet att
Internet i Sverige inte längre är innovationsneutralt. Detta då då tillgången till
IPv4-adresser är begränsad och att tillgången till IPv6 i accessnät för konsument och
som access till tjänster i praktiken är obefintlig. Detta leder till att tjänster, programvara
och utrustning som utvecklas i Sverige inte har fullgott stöd för de möjligheter IPv6
medför, vilket i sin tur påverkar allt från sakernas Internet (IoT) via Industry 4.0 till
konsumenttjänster.

Dagsläget - kända hinder
Marknaden för kommunikationstjänster i Sverige har tyvärr drabbats av en låsningseffekt, delvis
beroende på att Sverige var tidiga med Internet och fick god tilldelning av IPv4-adresser samt
att ISPer och kommunikationsoperatörer i leveranskedjan inte uppgraderat näten till att kunna
bära IPv6. Det gör att såväl slutkunder (både företag och privatpersoner) och Internetoperatörer(som använder sig av en kommunikationsoperatör för att nå slutkund) som vill leverera IPv6 inte
kan få tillgång.
Sverige var banbrytande med den tre-aktörsmodell vi har idag, dvs att de flesta leveranser av
internetanslutningstjänst involverar tre aktörer; 1) beställaren eller slutkunden, 2)Internetoperatören (ISP), och 3) kommunikationsoperatören (KO). Problemet med dennatre-aktörsmodell ur IPv6-synpunkt är att samtliga tre aktörer måste vilja och kunna beställa eller
leverera IPv6 för att båda IP-protokollen likvärdigt ska levereras hela vägen till slutkund. Dennamodell finns i princip bara i Sverige. Incitamenten i tre-aktörsmodellen måste uppdateras så att
modellen inte blir ett hinder för fortsatt utveckling - vilket vi förklarar mer här nedanför. För den
enskilde slutkunden kan en kommunikationsoperatör bli ett hinder som konsekvens av dessmonopolställning gentemot den enskilde slutkunden, som blir förhindrad att välja annan
operatör för att få den önskade tjänsten.

2

https://www.pts.se/globalassets/startpage/dokument/icke-legala-dokument/rapporter/2016/internet/dsm-nordic-viewpoints-july2016.pdf

Ett annat problem med tre-aktörsmodellen är internetoperatörer som inte fullt ut eller inte alls
tagit steget att implementera IPv6 som en del av produktutbudet. Det försvaras ofta med att“kunder frågar inte efter det” vilket kan tyckas vara ett ihåligt argument, med tanke på att IPv6 ären del av Internet på samma sätt som alla andra protokoll. Ingen kund frågar specifikt efter
HTTP eller SIP - man förutsätter att det är en naturlig del av de protokoll man kan använda sig
av med en Internetaccess-tjänst. Här behöver upphandlande parter få stöd att ställa bättre krav
och speciellt offentlig sektor kan ta en ledande roll genom tydlig styrning.

Varför spelar det ens någon roll?
I dagsläget har RIPE (den ansvariga instansen för IP-adresser och routing-identiteter påInternet i Europa) slut på IPv4 adresser, och situationen är liknande världen över. Rent teknisktär en IPv4 adress 32-bitar, detta innebär att det går att adressera maximalt ungefär 4 miljarder
enheter (2^32), dock är det praktiska antalet lägre då en inte försumbar del av adressernaförsvinner av tekniska anledningar och många adresser är reserverade och därmed inte kan
användas. I jämförelse har IPv6 ett obegripligt stort antal adresser, 2^128, ett nummer som är
astronomiskt stort och som gott och väl räcker till att adressera alla atomer i alla människor på
jorden (om nu det skulle vara något vi vill göra3), även om IPv6 precis som IPv4 har en mängd
adresser som i praktiken inte kan användas.
Dagens situation med IPv4 är lite att jämföra med en värld där inte alla som vill ha ett
telefonnummer kan få ett, och en del centrala aktörer sitter på flera telefonnummer. Detta
innebär att du inte kan ringa alla vänner direkt, utan flera får du nå via ett centralt nummer och
sen får vännen du vill prata med ringa upp samma nummer om ni vill prata. Ganska besvärligt
alltså. I fallet IPv4 så döljs detta bakom användargränssnittet du ser på telefonen eller datorn,men du skickar i princip aldrig IPv4 paket direkt till den du kommunicerar med för att de
mjukvarulösningar som finns har tagit höjd för att inte alla har en IPv4 adress (eller ett
telefonnummer i analogin).
Att det inte finns god tillgång till IPv4 adresser innebär därför att vi inte längre har
innovationsneutralitet, eller permissionless innovation som det kallas på engelska. Istället
begränsas man som innoverande aktör att erbjuda sina tjänster på Internet till en speciellmodell. Detta då man inte har tillgång till de (IPv4) adresser som behövs för ett innovativt
oberoende. Detta innebär i sin tur att nytillkomna aktörer, och andra utan tillgång till
IPv4-adresser, inte kan konkurrera på likvärdiga villkor med redan etablerade aktörer som har
god tillgång till IPv4 adresser. Innovationen för digitala tjänster riskerar med andra ord att slås ut
mer eller mindre fullständigt.
Det ska dock påpekas att det finns IPv4 adresser som man kan köpa eller hyra. I dagsläget ökarpriset av IPv4 adresser i en takt av 25-30% per år4. I skrivande stund är flera normalstora
svenska operatörers annonserade IPv4 adresser värda mer än 500 miljoner kronor vardera vid
3

Dock kan det bli lite problem med prefix och routing osv, men rent numerärt räcker antalet adresser. Det
finns ungefär 10^38 IPv6 adresser och ungefär 10^37 atomer i alla människor.
4Från 2014-03-01, det första stabila marknadspriset på en IPv4 vi kan hitta, till 2022-01-01 är ökningen
28.9% per år. Data utläst från https://auctions.ipv4.global/prior-sales

dagens prisbild, dvs 500 kr per IPv4 adress. Det finns större internationella aktörer vars
tilldelade IPv4-adresser är värda över 50 miljarder kronor vardera. Alla IPv4 adresser är till
dagspris värderade till ca 2 tusen miljarder kronor, dvs nästan dubbla Sveriges statsskuld.
Exempelvis så är det inte möjligt för en privatperson eller organisation utan publika adresser attbörja leverera tjänster som andra kan nyttja. Företag kan därför inte längre uppstå och leverera
innovativa tjänster från garage eller kontorshotell. Det unika med Internet, jämfört med
exempelvis Kabel-TV, WAP, radio, eller i princip vad som helst annat, är att alla inblandade
parter står på jämn fot gällande kommunikation. Det finns inte en designerad sändare och en
mottagare på Internet, utan snarare två eller fler parter som utbyter information på någorlunda
lika villkor.
Adresserbarhet är en av grunderna till den innovationneutralitet som är en grundpelare
för Internet, och vi måste hitta tillbaka till denna.

Vad säger de som jobbar med teknisk standardisering?
Ett av de mer talande dokumenten för snabb flytt till IPv6 är RFC 6540 (2012) “IPv6 Support
Required for All IP-Capable Nodes” (som även är numrerad BCP 177). En RFC är ett ofta
tekniskt dokument som rör Internets standarder och tekniska normer, och att det här
dokumentet har fått statusen Best Current Practice (BCP) innebär att det är den bästa nu kända
lösningen enligt sammanslutningen IETF. BCP markeringen plockas bort när den inte längre är
relevant. Bland annat säger RFC 6540 / BCP 177:
“Given the global lack of available IPv4 space, and limitations in IPv4 extension andtransition technologies, this document advises that IPv6 support is no longer considered
optional.”s. 1, RFC 6540
“New IP implementations must support IPv6.”
s. 4, RFC 6540
“IPv6 support must be equivalent or better in quality and functionality when compared to
IPv4 support in a new or updated IP Implementation.”s. 4, RFC 6540
På ett tekniskt plan är IPv6 ett bättre protokoll än IPv4 för ett nätverk där nätverket ska varaoberoende av det som går över nätverket, dvs där nätverket inte bryr sig om vems kommersiellaeller icke-kommersiella produkt eller tjänst eller information som skickas över nätet. Även RFC
8925 “IPv6-Only Preferred Option for DHCPv4” är intressant i sammanhanget. RFC 8925, som
det nu kommer stöd för, erbjuder i princip ett sätt för nätoperatörer att enbart dela ut
IPv6-adresser till enheter som standard, där IPv4-adresser enbart delas ut i speciella fall. Dettaär en tydlig indikation där både standard (RFC 8925) och enheter är på plats för IPv6-only5
tjänster och lösningar.
Dessutom ska det noteras att prestandamässigt rör det sig i regel om 15-20% “snabbare”
nedladdning eller surfande med IPv6 kontra IPv46. På en mer teknisk nivå är IPv6 designat så
att det går att få ner utrustningsfördröjningen, dvs så att paket går snabbare genom hårdvarasom routrar, men signalfördröjningen är densamma oavsett bärare (IPv4 eller IPv6).

Vad händer om vi inte löser problemen?
På kort sikt drabbas inte den person eller företag som enbart använder Internet för att nådagens slutkonsumenttjänster, som exempelvis Netflix, 1177, Skatteverket eller YouTube. Dock
drabbas personer och företag på lång sikt av avsaknad av nya innovativa tjänster på Internet.
Svenska företag som bygger globala tjänster kan ha svårt att nå stora målgrupper i delar av
världen som helt eller delvis övergått till IPv6. Dessutom kan inte svenska produkter som ärIPv6-only först lanseras i Sverige för att sedan exporteras på den större världsmarknaden.
Sverige kommer även att tappa sin roll som framgångsrik IT-nation när vi inte längre kan
använda oss av de bästa innovationsmöjligheterna ett digitaliserat samhälle kan erbjuda.
Ur ett lagvårdande perspektiv kommer lösningarna för att knyta IPv4 till legala entiteter när flera
personer delar på samma IPv4 kräva mer och mer komplicerade och omständliga lösningar.
Detta för att adressöversättning i IPv4 behöver ske vid flera ställen, bl.a. i en operatörs nät (s.k.
CGNAT). Enbart lagringskostnaderna för loggar vid CGNAT kan uppgå till miljontals kronor perår7. En tilldelad IPv4-adress och portnummer används i dessa fall under en kort period för enanvändare för att därefter användas av en annan. En genomgående IPv6-användning är
betydligt bättre ur ett rättsäkerhetsperspektiv då IP-adress och användare är enklare att knyta
tillsammans.

5

IPv6-only kallas tjänster eller enheter som enbart kommunicerar eller är nåbara med hjälp av IPv6, inte
IPv4.
6
Se exempelvis LinkedIn’s, Facebooks, eller Cloudflares egna utsagor. I vissa sammanhang kan man nåså mycket som 40% “snabbare” surf, men detta är ofta i samband med flertalet moderna protokoll, som
HTTP/3.
-https://www.linkedin.com/pulse/ipv6-measurements-zaid-ali-kahn/
https://engineering.fb.com/2015/09/14/networking-traffic/ipv6-it-s-time-to-get-on-board/
https://blog.cloudflare.com/98-percent-ipv6/
https://www.sidn.nl/en/news-and-blogs/apple-connections-established-40-per-cent-faster-with-ipv6-than-with-ipv4

7

Enligt Carrier-Grade-NAT (CGN) Deployment Considerations använder en normal användare ca 400
sessioner, detta innebär ett tak på ca 100 användare per IP-address, och loggfilerna för att kunna koppla
session (dvs port och tid) till en användare hamnar på ca 6 GB per 1000 användare och dag. Omräknat
till datamängd för ett CGNAT:at Sverige som ska lagra loggar hos lagringsleverantörer utgår kostnaden
då till ca 150 till ca 600 miljoner kr per år (enligt listpris för datalagring över tid).
Länk: https://datatracker.ietf.org/meeting/87/materials/slides-87-behave-6

Ur stabilitetsperspektiv är användandet av CGNAT, dvs att man delar på IPv4 adresser, inte
heller fördelaktigt, då trafik som borde kunna hanteras lokalt transporteras till ett fåtal centralaplatser där adresser översätts8. Denna centralisering ökar beroendet av ett begränsat antal
datacentraler och utrustningar, och därmed ökar också möjligheten för sabotage på dessa
punkter, något som kan drabba många användare samtidigt. Som en sekundär effekt ökasfördröjningen, vilket ger sämre prestanda. Denna fördröjning kommer dels från extra
transportväg och dels från själva CGNAT-utrustningen i sig.
Globalt ligger de flesta med Sverige jämförbara länder längre fram med införandet av IPv69 än
Sverige. Exempelvis tog den amerikanska regeringen redan 2020 beslut om att amerikanska
myndigheter 2025 till 80% ska använda sig av IPv6-only tjänster10, dvs en explicit utfasning av
IPv4, och inte bara ökat användande av IPv6 vilket är det enda målet i Sverige, ett mål som vi
ser misslyckats.

Vilka verktygslådor finns att använda?
Ett av de grundläggande problemen med denna situation är att slutanvändare inte kan köpa inde tjänster de vill ha då monopolsituationen på fibertillgång i betydande delar av landet gör att
marknadskrafter har slagits ut, dvs slutkonsumenten (oavsett om det är en privatperson eller ett
företag som inte har investeringskapacitet att dra egen fiber) i praktiken inte har något att säga
till om. Detta gör att marknaden själv inte kan lösa detta inom en rimlig tidsram. Detta ledervidare till det offentligas mer explicita verktygslåda som finansiering och reglering11:
Den konsument som har möjligheten att skaffa fiber från en kommunikationsoperatör för att
slippa bristerna från en annan kommunikationsoperatör får göra en för privatpersoner signifikant
nyinvestering då den gamla ej är användbar. Detta skapar i sig en inlåsningseffekt även när det
formellt finns alternativ till den enskilda fastigheten.
Genom finansiering kan det offentliga följa två huvudspår; ta en marknadsposition eller
direktfinansiering. Det offentliga kan ta en marknadsposition genom att det offentliga åläggs
att enbart köpa in tjänster och produkter med vissa kriterier uppfyllda, exempelvis
Internetaccesstjänster, hostingtjänster, osv med IPv6 aktiverat. Det är viktigt att funktionaliteten
8

Tekniskt leder centralisering av IP-trafik till att motverka att delar av Sveriges kommunikationsarkitektur
blir regionalt autonoma för att skapa större motståndskraft och robusthet. Detta belyses bland annat av
PTS projekt Regional Autonomi och TU-Stiftelsens framtidsvision Fem Små Hus. Bland annat är
nödsamtal (112) över få centraliserade IP-telefonianslutningar ett problem då dessa centrala punktermåste kunna nås av alla som har behov av att ringa 112.
9
Se https://www.google.com/intl/en/ipv6/statistics.html#tab=per-country-ipv6-adoption
10
Se https://www.whitehouse.gov/wp-content/uploads/2020/11/M-21-07.pdf
11
Se ex den populärvetenskapliga Mazzucato (2013) som översiktligt diskuterar frågan. En mer
vetenskaplig genomgång finns publicerad i Lazonick & Mazzucato (2013) och Mazzucato (2016).
-

Lazonick, W., & Mazzucato, M. (2013). The risk-reward nexus in the innovation-inequality relationship: whotakes the risks? Who gets the rewards?. Industrial and Corporate Change, 22(4), 1093-1128.
Mazzucato, M. (2013). The Entrepreneurial State: Debunking Public vs. Private Myths in Risk andInnovation. London: Anthem Press
Mazzucato, M. (2016). From market fixing to market-creating: a new framework for innovation policy.
Industry and Innovation, 23(2), 140-156.

inte bara ingår som upphandlingskrav utan att den även testas, aktiveras och används. Det
offentliga kan också direktfinansiera genom att ge bidrag till specifika aktiviteter, exempelvis
som bredbandsstöden som finns i dagsläget. Dock krävs det för effektiv användning av
direktfinansiering att det leder till effektiva marknader, vilket man enbart kan få om det sätts
kloka och effektiva motkrav på direktfinansieringen, som att fiber bekostad av offentliga medelska vara allmänt tillgänglig till marknadsmässiga villkor, samt att det kontrolleras i efterhand om
kraven uppfyllts.
Vid sidan av finansiering kan det offentliga reglera. Begreppsmässigt brukar reglering delas upp
två dimensioner; en tidsdimension i ex ante (som sektorsspecifika regler, “man får bara bygga
nät så här”) och ex post (som konkurrenslagstiftning, “nu verkar inte marknaderna fungera, sånu får vi ålägga påföljder”), och en regeldimension i beteendespecifika eller strukturellapåföljder12. En beteendespecifik påföljd kan vara att en kommunikationsoperatör (KO) åläggs att
ge andra tillgång till oförädlad fiber på marknadsmässiga villkor, och en strukturell påföljd kan
vara att dela upp en kommunikationsoperatör i två oberoende organisationer. Om en
kommunikationsoperatör delas upp kan en ISP som i den transport som en
kommunikationsoperatör tillhandahåller inte tillhandahålla IPv6, då kan samma ISP genom att
hyra svartfiber själv producera transport och i denna tillhandahålla IPv6. Alternativt kan en
annan part tillhandahålla transport i vilken ISP kan leverera IPv6.
I dessa stycken är en kommunikationsoperatör den aktör som skickar ljus på fibern, vilket kan
vara samma aktör som äger fibern, men måste inte vara det. Kommunikationsoperatören kanockså vara, men borde kanske inte vara, samma aktör som säljer slutkonsumenttjänster till
slutanvändare, exempelvis en ISP som säljer Internetaccess. Ett betydande problem i Sverige
är att kommunikationsoperatör och fiberägare ofta är samma part och därmed inte har några
ekonomiska incitament att släppa in andra aktörer på sin fiber, och därmed saknas konkurrens
gällande transporttjänster i den fiber som en ISP använder.

Figur 1: Illustration av ett nuläge där kommunikationsoperatör (KO) och fiberägare är sammaaktör där antingen en strukturell påföljd används (uppdelning av fiberägare och KO)
eller beteendespecifik påföljd (fiberägaren måste ge access till sin fiber påmarknadsmässig grund). Färgerna representerar aktörer.

12

Vi är osäkra på vilket begrepp som är mest lämpligt på svenska, den engelska litteraturen använder
begreppen behavioral och structural remedies.

Figur 1 illustrerar skillnaden mellan strukturella och beteendespecifika påföljder. Att
monopolsituationer har uppstått och fått kvarstå indikerar att det finns en djuplodad problematik
i hur konkurrensfrågor hanteras i en digital kontext, och denna problematik är inte på något sätt
unik för Sverige13.
Den kommunikationsoperatörsmodell vi har i Sverige har blivit politiskt korrekt och accepteradutan djupare analys av de marknadstekniska konsekvenserna. Idag har ofta
kommunikationsoperatörsdrivna fibernät monopol, trots kraven på öppenhet:“En förutsättning för att stöd ska kunna beviljas enligt landsbygdsprogrammet är att
bredbandet kan användas samtidigt av flera operatörer, dvs. vara öppet. Det
stödfinansierade nätet förutsätts vara öppet på både s.k. passiv och aktiv nivå.Till följd
av att nätet byggs med statligt stöd ska tredje parter beviljas grossisttillträde under sju
år.”Kravet på öppenhet i stödfinansierade nät (PTS Dnr 14-3258)
Symmetrisk reglering rör både ex-ante och ex-post reglertekniska inslag, då beskrivningen somsådan är att man ska ge access (på marknadsmässiga villkor) till svårreplikerbara element i ett
större nätverk för en bättre samhällsekonomisk effektivitetet / avkastning.
Förslagen ovan ser vi alla som steg i rätt riktning mot en kommunikationsarkitektur för
Sverige som är robust och diversifierad nog för att stödja ett konkurrenskraftigt och
digitaliserat Sverige även i framtiden.

Slutkommentar
IPv6 är idag ett grundkrav för en framtidssäkrad digital kommunikationsinfrastruktur, men
problemen på vägen för att nå dit är idag inte främst tekniska, utan snarare politiska ochmarknadsrelaterade, då incitament saknas för de som har en position som kan användas för att
förändra läget att faktiskt göra det.
Den optimala framtidsvisionen anser vi är som the European Electronic Communications Codebeskriver:“This Directive aims to progressively reduce ex ante sector-specific rules as competitionin the markets develops and, ultimately, to ensure that electronic communications aregoverned only by competition law.”
EECC (recital 29)

13

Se ex Bostoen (2019) som går igenom problematiken i telekommunikationssektorerna i EU och USA.
-

Bostoen, F. (2019). Regulating Online Platforms Lessons From 100 Years Of Telecommunications
Regulation. Technology Review, 335(2), 335-40.

Men förmodligen med tillägget att lagen för elektronisk kommunikation som innehåller ex-ante
formulerade hygienfaktorer för att hålla sund grundnivå av vad som får erbjudas påmarknaderna.
Följande bör göras:● Att regeringen ger PTS i uppdrag att övergå från främjande (genom
informationsinsatser) till reglerande och finansierade aktiviteter i IPv6-frågan, där en
klokt avvägd reglering leder till att marknadens aktörer egenintresse leder mot större
IPv6-användande, och finansiering görs med sådan karaktär att öppenhet och IPv6
premieras● Att regeringen uppdrar åt upphandlande offentliga organ att kräva IPv6 i alla
upphandlingar av kommunikationstjänster● Att PTS ser till att offentliga organisationer får stöd i leveranstester av produkter och
tjänster med IP och/eller Internet-anslutning● Att regeringen förordar att all offentligt finansierad programutveckling (inte bara sådan
som används av offentlig sektor för interna eller externa tjänster) stödjer kommunikationöver IPv6 på samma nivå eller bättre än IPv4
● Att kommunikationsinfrastruktur som finansieras helt eller delvis med offentliga medel
kravställs att leverera IPv6 på samma nivå eller bättre än IPv4
Författare:
Magnus Danielson - Swedish Network Users Society
Torbjörn Eklöv - ISOC-SE
Olle E Johansson - ISOC-SE
Fredrik Lindeberg
Jan Smith - TU-Stiftelsen
Föreningen Swedish Network Users Society genom Patrik Fältström, Ordförande