“Steaua calităţii”
Categoria AUR

Premiul Internaţional

International Gold Awardpentru Calitate şi Excelenţă

STAR FOR LEADERSHIP IN QUALITY

PARIS 2008

27 februarie, 2020
Nr. 8 (4302)
Preţul 8 lei
Fondat: martie 1941
Serie nouă:1990

ISSN 1857-3851
www.floriledalbe.mdsăptămânal educativ-cognitiv şi literar-artistic pentru copii şi adolescenţi
Fondator: Ministerul Educaţiei, Culturii şi CercetăriiMAXIMA SĂPTĂMÂNII

Luna februarie este exact atât de lungă cât trebuie pentru a se scurge timpul pânăîn martie.
J.R.Stockton, psiholog și umorist din S.U.A.

Acord liric• Larevedere, iarnă!
Bun venit, primăvară!

Marian-Florentin URSU

Tu stăteai la un capăt
de lapoviţă,eu la celălalt,
pe-atunci,
pietrele caselor se lăsau încă ştirbiteşi rotunjitede ploile grele de amintiri
şi de patimi.
Ne apropiam unul de altul abia cândterminam de măcinat nervii,de răstălmăcit zodiileşi semnele de pe cer.
Cea mai tristă noapte a fost cândfrigul remuşcărilor răzbătea
tăios, adolescentin,
prin crăpăturile ferestrei
şi ale pietrelor,iar vântul se cuibărea în locul gol pecare-l lăsaseşi demult, copilărie,în urma timpului,într-o zi pustie
de februarie.

DE CE

Colaj pregătit de C. COVRIG

Zi pustie de februarie

ORIZONT COGNITIV: De ce? De când? De unde?

luna februarie este mai micădecât celelalte

Salutare, dragă ORIZONT COGNITIV!
Doresc să aflu răspunsul la o întrebare ce mă frământă de ceva timp:
DE CE luna februarie este mai mică decât celelalte? Toate lunile anuluinumără câte 30-31 de zile, și numai februarie are, de obicei, 28 de zile, iar,o dată la patru ani, mai câștigă o zi.
Liliana GORCENCO, elevă în clasa a VI-aor. Leova,
Liceul Teoretic „Mihai Eminescu”

Ai dreptate, dragă Liliana: luna februarie este cea mai ciudată din an, deoarece are 28 sau 29 de zile. De ce arefebruarie 28 de zile, spre deosebire decelelalte luni? Istoria e destul de complicată. Februarie are 28 de zile pentru căa fost adăugată mai târziu la calendar. În
secolul al VIII-lea î.Hr., romanii foloseau
calendarul lui Romulus, care avea 10
luni şi pornea în martie şi se termina în
decembrie. Ianuarie şi februarie nu existau. Anul în calendarul lui Romulus avea
304 zile. Iarna practic era o perioadă
neîmpărțită în luni și, firește, nu avea odenumire calendaristică. De ce? Pentru
că celor care lucrau în agricultură iarna
nu le folosea la nimic, fiind considerată sezon mort. Regele Numa Pompilius
a modificat acest calendar în anul 714
î.Hr., pentru a-l alinia cu cele 12 cicluri
lunare. El a egalat numărul de zile şi aajuns la 355 de zile pe an. Lunile aveau
31 de zile sau 29 de zile, iar februarie,

fiind adăugată mai târziu în calendar şi
fiind considerată ultima lună din an, arămas cu 28 de zile.
Un calendar cu 355 de zile, însă, eratotuşi inexact. Anotimpurile şi lunile nu
se mai aliniau cum trebuie. Ocazional,
romanii adăugau o lună suplimentară de 27 de zile, numită Mercedonius.
Practic, romanii ştergeau ultimele zile
din februarie, care se încheia pe 24, şi
introduceau această a 13-a lună.
― De ce, totuși, februarie are maipuține zile comparativ cu alte luni? intervine, nerăbdătoare, Liliana Gorcenco.
Pentru că în anul 45 î. Hr., Iulis Caesar
a cerut experţilor să nu mai calculeze zilele în funcţie de Lună, ci de Soare, aşacum o făceau egiptenii. Atunci Caesara adăugat 10 zile la calendar pentru aordona evenimentele naturale și cele
astronomice, cum ar fi echinocțiul deprimăvară. Tot el a dispus ca, o dată lapatru ani, luna februarie să aibă 29 dezile şi anul 366 de zile, exact ca acest
an 2020, numit și an bisect. Modificareavine din calculele astronomice, pentru
că mişcarea Pământului în jurul Soarelui durează aproximativ 365 de zile şi 6ore. Adică, o dată la patru ani, cele şaseore se adună şi se adaugă o zi suplimentară la luna februarie. Deci, ziua de 29
februarie a fost introdusă ca parte a reformei iuliene a calendarului, dar a fostpreluată și în reforma gregoriană a calendarului iulian.
Există și o legendă a zilei lui Augustus.
Se zice că, în calculul astronomilor romani, februarie avea 29 de zile. Dar, laporunca împăratului Cezar Augustus, ozi a fost scoasă din februarie și adăugată
la luna august, pentru că orgoliosul împărat a dorit ca luna numită în cinstea
lui să aibă tot atâtea zile câte are luna lui
Iulius Cezar, luna iulie. Înainte, luna august se numea în latină Sextilis, pentru
că era a șasea lună în calendarul roman,calendar care, până la reforma iuliană,începea cu luna martie.
Oricum, faptul că luna februarie e maimică decât celelalte ar trebui să ne bucure. Or, astfel avem senzația că iarna,de obicei geroasă în luna lui făurar, este
mai scurtă, iar primăvara vine cu 2-3 zile
mai devreme!
Ion ANTON

Din sumar:
pag. 4OMAGIERI. Îți mulțumim, poete! Comemorarea lui Grigore Vieru la
BPM „B. P. Hasdeu”

pag. 5Vă îndemnăm să treceți
pragul Muzeului din
incinta Școlii de Arte
„Petru și Ion Teodorovici”
din Leova

pag. 6

Drepturile copilului-victimă e bine să le cunoască
fiecare elev

pag. 7

Scriitorul Tudor Palladi vă
recomandă să citiți carteade poezie „Dăruire”,
semnată de ValentinaMoșneaga-Mitrofanpag. 8

Vă place armonia culorilor? Citiți și vizionați
pagina VERNISAJ2Actualitate • răboj informativ

27 februarie, 2020 Nr. 8 (4302)

EVENIMENT
Elevii din școlile profesionale,colegii, centrele de excelență
au lansat prima campanie deprevenire a bullyingului în
instituțiile de învățământ profesional tehnic din Republica
Moldova. Acțiunea este inițiată
de Consiliul Național al Elevilor
din învățământul profesionaltehnic (CNE ÎPT) şi susținută deMinisterul Educației, Culturii și
Cercetării (MECC), Fundația Liechtenstein Development Service (LED), Asociația „Educație
pentru Dezvoltare” (AED),

Ora deMetamorfozele
Prietenul nostru
Cel mai bun ne e cartea
Titus ŞTIRBUParticipanţii la evenimentPrima campanie de prevenire a bullyinguluiȘcoala Profesională nr. 5 din Chișinău, facilitată
de Centrul de Informare și Documentare privind
Drepturile Copilului (CIDDC) și ghidată de psihologul Sergiu Toma.
Prezentă la eveniment, secretarul de stat în domeniul educației, dna Natalia Grâu, i-a încurajat
pe elevi să nu fie indiferenți față de cazurile debullying:- Acest fenomen a existat întotdeauna, fără caoamenii să știe cum se numește el. Cu siguranță,l-au trăit mulți dintre noi și am avut momente deneputință. De aceea, apreciez implicarea voastră,sunteți atât de tineri și reacționați într-un mod
atât de matur, atât de responsabil.
Potrivit lui Sergiu Toma, psiholog, „Scopul
acestui atelier, conceput ca o experiență trăită în
mod autentic, este să devalorizăm intenția agresorului și să împuternicim victima și martorul. În
momentul în care cuvântul bullying va fi pe limbafiecăruia, indiscutabil se vor produce schimbări.”Iosif Moldovanu, formator în cadrul CIDDC, amenționat că bullyingul este una din principale-le cauze ale abandonului școlar, motiv din careacest subiect trebuie abordat în mod strategic
pentru a asigura fiecărui elev un mediu protectiv
și respectuos în școală. Din lipsă de informare, pe
fondul unor stereotipuri, acest fenomen este trecut sub tăcere și este cercetat superficial. Campania antibullying este inițiată de către elevi și astaînseamnă că sunt responsabili și implicați civic.
Elevii au participat la un exercițiu de reflecție
critică asupra rolului tuturor părților implicate
în bullying: agresori, victime, martori și au aflatrăspunsuri la întrebări despre cum se manifestă
bullyingul în școală și ce soluții pot fi găsite pentru a-l preveni și opri.
De menţionat că membrii CNE ÎPT, în ianuarie
2020, după mai multe discuții cu elevi, profesori și psihologi din școlile profesionale, colegii,
centre de excelență, au ajuns la concluzia că fenomenul poate fi diminuat dacă adolescenții șiadulții vor fi mai bine informați cu privire la acest
subiect.

Cu inima deschisă
către poezie

Grigore Vieru este un simbol al
neamului moldovenesc, poeziile
lui fiind rostite în zeci de limbi.
Liceul Teoretic cu profil de artăteatrală, „Elena Alistar” din capitală a fost gazda unei manifestări dedicate lui Grigore Vieru cu ocazia împlinirii a 85 deani. Elevii şi profesorii au venit
în faţa spectatorilor cu surprize
muzicale şi versuri scrise de poet,
astfel creând o atmosferă de nostalgie care te poartă în trecut, în
copilărie. Poeziile despre mamăşi patrie au înduioşat publicul
prezent în sala de festivităţi.

A citi şi a cunoaşte poezia lui Grigore Vieru e ca şi cum ai coborî într-o
cetate fermecată, în ţara cuvintelorlimpezi precum izvorul, cuvinte ce teîndeamnă să rămâi în împărăţia operei lui şi să tot meditezi.

Autor al mai multor şi inspirate cărţi pentru şi despre copii, Titus Ştirbu, un „adevărat
prieten al copiilor” (N. Dabija), le oferă micilor săi cititorio surprinzătoare antologie lirică şi epică (poveşti, scenete
pentru teatrele de copii şi uncompartiment de schiţe-nuvelete, intitulat „Când Eminescu
era mic”), însoţită de o suită
sumară de referinţe criticeprivind creaţia sa de decenii(din Ion Bejenaru şi Ion Anton, din Haralampie Moraru şi
Mihai Lescu, din Ion Ciocanu
şi Nicolae Dabija, din Nicolae
Rusu şi Gheorghe Calamanciuc, Gheorghe Gheorghiu).
Prin definiţie şi intuiţie,volens-nolens, versurile, întregind cartea „Născocilă,Roadegumă şi feciorul luiPăcală”, fac vizibilă încercarea poetului de a pune unsemn de egalitate între condeier şi „născocilă” în sensul
inspiraţiei şi fanteziei creatoare, pe de o parte, şi modulşotios şi mucalit de a păcăli
al aceluiaşi personaj reflexivliric de-o manieră sui-generiszis „feciorul lui Păcală”, pede altă parte. Discursul liric
auctorial abundă în „scene” şitablouri vădite înclinând spremodusul vivendi hilar al situaţiei de sine, de a bate şaua să

priceapă iapa, vorba vine. De
unde versul ştirbian capătă
conotaţii ironice fine şi pe înţelesul micului cititor (or, volumul este destinat „copiilor,părinţilor şi educatorilor”,
conform concepţiei distinsului umorist, şcolit în tradiţia
culturală a scrisului autohton,
clasic şi contemporan).
Majoritatea pieselor incluseîn antologie poartă pecetea inspiraţiei şi individualităţii poetice. Astfel „Patria” („... Şi-unpeşte are Patrie - / E apa undecreşte. / Dar cine n-are Patrie - /Degeaba mai trăieşte!”) şi „Limba Română” („Cât ai pământul
sub picioare / Învaţă câte limbidoreşti, / Dar să rămâi măreţ
şi tare / În Tronul Limbii Româneşti!”), „Dragoste de ţară”,„Plai natal” („Mi-e sfânt şi unpai şi un spin - / Iubirea de plai
i-o comoară... / De unde să ştieun străin / Ce este iubirea deţară?”), „Dimineaţă de toamnă”(„Soarele de pe coline / Prindesă se minuneze: / Chiar nici unartist (plastic... – n. n.) nu vine /Raiu-acesta să-l picteze?”) sunt
mai mult decât un argument
al conştiinţei de sine a condeierului că poezia face parte
din zestrea cultural-artistică aexistenţei noastre socioumane.
Or, metamorfozele şi apoteozele poeziei inspirate a lui TitusŞtirbu vădesc o vocaţie reală.
În fond, printr-o piesă sau alta
autorul constituie un univers
spiritual al copilăriei. Însăşi

Omagiu poetului

Grigore Vieru –cântec de nemurireÎn acest context Biblioteca pentru Copii
din localitate a organizat diverse manifestări culturale consacrate poetului drag. În
cadrul oficiului „Împrumut la domiciliu”
elevii din clasele IV-a – a VI-a de la Liceul Teoretic „Vasile Coroban” au adus unstrălucit omagiu marelui poet, susţinândcu brio un recital de versuri intitlulat ,,Nu
sunt decât o lacrimă a lui Eminescu”. La
rândul lor, elevii din clasele a V-a – a IX-a,
în colaborare cu cei din clasa a V-a „A” dela aceeaşi instituţie (diriginte – dna Ludmila Mandatari), au organizat ora literară
cu genericul „Acum şi în veac” dedicată lui
Grigore Vieru, care a fost mai mult decât
un poet, – a fost sufletul Basarabiei!
Veronica CARP,
bibliograf, gradul II,
Biblioteca pentru Copii
or. Glodeni

Manifestarea a început cu recitarea primei poezii a streze talentele şi capacităţile lor artistice, fiind susţinuţi
lui Grigore Vieru, „Alarma”. Dna Antonina Raţa, pro- şi îndrumaţi de dascăli. Elevii au ales cele mai bune verfesoară de limba și literatura română, organizatoarea suri, recitând într-o manieră deosebită catrene din diferiacestui eveniment, a menționat că adolescenții au fost te poezii ale poetului.
Atât elevii, cât și profesorii au interpretat piese din rereceptivi și foarte activi în timpul pregătirilor. Repetițiile
au durat câteva săptămâni. Prezentatorii Irina Emelin şi pertoriul lui Ion şi Doina Aldea-Teodorovici pe versurile
Alexandru Cerabitu, elevi în clasa a VIII-a, au dat dovadă lui Grigore Vieru. Printre artiștii liceului se numără Ana
nu doar de talent, dar şi de dragoste faţă de poezie şi Marin, care a urcat prima pe scenă cu cântecul „Răsai”.
Ștefan Burlacu, elev în clasa a XII-a, a excelat cu o piesă lacuvântul scris.
„Aveam mari emoţii, este pentru prima oară când chitară, „Pentru ea”. Tinerele cadre didactice nu au statevoluez pe scenă ca prezentatoare, însă mi-a plăcut de-o parte. Ana Noroc, profesoara de muzică, i-a impresionat pe cei prezenţi în sală cu
acest rol, deoarece m-am
melodia „Suie, stea polară”.
simțit deosebită, știind că
Cei mai mici cântăreți au fost
profesorii au încredere în
cireașa de pe tort. Copiii suntmine”, spune Irina.
foarte talentați și învățătorii au
Doamna Liliana Babuc,
cu ce se mândri. Bogdan Rotadirectoarea liceului, aru, elev în clasa a IV-a, a reușit
menţionat că le oferă posă cucerească publicul cu vocea
sibilitatea tuturor elevilor
sa puternică, interpretând piesasă se afirme şi cu acest„Peștele”. El a fost acompaniscop organizează diferiteat la acordeon de Chiril Ciuiko,evenimente. Copiii care îşi
elev în clasa I-i .
fac studiile la acest liceu
Organizarea frumoasă a evese află într-o ambianţă animentului i-a bucurat atât pe
frumosului. Cu toate că
participanți, cât și pe invitații laparticipanţii erau din clasesărbătoare.
cu profil general, au avut Bogdan Rotaru acompaniat la acordeon de
Chiril Ciuikototuşi șansa să-și demonText şi foto: Renata CUPCEA

Orizont şcolar • lyceum

27 februarie, 2020 Nr. 8 (4302)

literatură

3

Lumina spiritului

si apoteozele poeziei inspirate
cartea, patrimoniul ei de ieri
şi de azi, este „... oglinda vieţii”,după sosia reflexiv-lirică auctorială („Cartea-i călătoare stea, /Pân' la albul bătrâneţii, / Fiţiprieteni buni cu ea”). De aceeaîndemnul din final este unuldemn de urmat pentru toţi.
Ipostazele compartimentale
poetice „Eram un bob şi eu” şi„Vreau să fiu” („şofer”, „tâmplar”, „bucătar”) traduc doar oparte din aspiraţiile personajului liric „infantil” (în rol de„bob” şi „şofer”, de „tâmplar”
sau „bucătar”...), pe mai departe ele dezvăluind o creştere/evoluţie socioumană şi
mireană a viitorului cetăţean,om, membru al comunităţii şi
al epocii sale contemporane.
Interesant şi cazul umorist-liric, dacă nu sarcastic,
al lui „Roadegumă”, autorul
luând peste picior nu doar„jocul”, „distracţia” neserioasă a copiilor, dar şi iresponsabilitatea celor maturi de a
produce şi desface asemeneamărfuri/lucruri dăunătoare,cum e guma de mestecat, înmare pentru organism (maiales pentru cei nevârstnici...).
Între jocul spiritual şi cel
umorist-liric, ironic, versul
lui Titus Ştirbu „al celui mai
prodigios dintre poeţi spreglumă” (Ion Ciocanu) caută
întotdeauna a îmbina utilul şi
frumosul, relatând astfel faptele care, prin detaliile lor cele
mai plastice ne conectează

la 85 de ani

la realităţile trăirilor de vârf
ale personajului reflexiv-liric.
Dacă atât „Abecedarul”, „Prima învăţătoare” sau „Tricolorul” (mai bine zis, „curcubeul”
metamorfozat în „tricolor”),
cât şi „Îndemnul doamnei învăţătoare”, relevă o deschidere a celor maturi către cei

mici, în piesa „Florăreasa” esurprinsă „o fetiţă din Ţipala”
care vinde flori din Natură întru „a plăti” cu banii câştigaţi
„Profesoara / Pentru lecţii lavioară” („Ala vrea să fie-artistă, / Să devină vioristă. // Demunceşti cu sârguinţă, / Capeţi
tot ce-ţi stă-n putinţă.”). Autorul e un iscusit creator de situaţii reale dintre cele mai diverse („Uite-aşa băieţi îmi plac!”,„Hulubul singurel”, „Ceasul”,„Aţi văzut aşa portar?”, „Cel
mai harnic băieţel”, „Gluma”,„Lângă geam”, „Dialog la gard”,„Ia dă zilnicul încoace!”, „Cucul”, „Un sportiv de prima clasă”, „Covrigul” etc.)
Arta de a glumi ingenios, dea râde cu un anume scop estecheia de boltă a poeziei ştirbiene, inclusiv pentru şi despre
copii. „Născocilă”, ca personaj
reflexiv-liric,eminamente
poate lesne a-l substitui pe„feciorul lui Păcală” (vezi piesele „Feciorul lui Păcală”, „Fiullui Păcală se duce la şcoală”:„– Ai şi agendă, nu mi-i spune?/ – Am chiar două frumuşele: / Una pentru note bune, /Alta – pentru note rele.”), „La
pescuit” şi „Ce înseamnă-a fi
om bun?” („... Omul bun la sfadă tace, / De-a promis ceva –el face. // Omul bun te-ajută-ntoate, / Ţii ca soră. Ca un frate.
// Omul bun minciuni nu spune – / Omul bun e o minune. //Fiţi şi voi nişte minuni, / Fiţicu toţii oameni buni!”), pieseprin care vocaţia poetică şi
ironică, umoristică şi sarcastică a autorului se manifestă
din plin. Lectura creaţiei luite predispune la meditaţie,este una incitantă şi reconfortantă graţie stilisticii ei poetice, cristalizate, accesibile şicredibile, cinstind eleganţa şi
prestanţa adevărului de sineşi de poezie.
Tudor PALLADI• Între ce vrea poetul și lucrul făcut pentruvăzul lui adevărat e o diferență, întotdeauna
una, care-l smerește.
• Opera aparent valoroasă a unui om de nimic
nu poate decât să fie o prefăcătorie, obținuteprin tertipurile infinite ale intelectualului scamator.
• Dacă-mi știu lucrul ieșit din mâinile mele
prost, pentru motive cunoscute, mie, nici o laudă
nu mă poate împlini, precum nici injuria lucrului
definit nu mă știrbește.
• La țară, unde locuiesc, fac toate muncile unuiargat, laolaltă cu nevasta mea și cu copiii mei(titrați), cărora nu le e rușine decât de patru
lucruri: să nu paraziteze, să nu mintă, să nu fureși să nu cerșească.
• Câteodată, o aluzie la dispariția noastră e
destinată să rectifice eroarea eternității.

Poetuldemnității naţionaleDouăsărbători
ale unui sat

Centrul de Cultură și
Agrement în parteneriat
cu Biblioteca Publică audesfăşurat o amplă festivitate de omagiere a poetului
Grigore Vieru și a criticului, istoricului literar Haralambie Corbu cu genericul„O viață – un destin”.

Maxime şi aforismede Tudor ARGHEZI

Tinerii declamatori cu poezii îndrăgite de câteva generații

Dna Elena Casian, (fosta directoare a liceului
teoretic), împreună cu elevii de la şcoala primară, (ce poartă numele academicianului), au făcut
o scurtă trecere în revistă a celor mai marcante evenimente din viața şi activitatea acestuia,
cu prilejul împlinirii vârstei de 90 de ani fiindu-i
acordat titlul de „Cetățean de Onoare al satuluiDubăsarii Vechi”, de unde şi este originar.
A urmat spectacolul literar-muzical consacrat
poetului Grigore Vieru cu evoluarea colectivelor

artistice: Ansamblul folcloric de bărbați: „Dubăsarii” şi Ansamblul folcloric de femei „La Stâncă”, care au interpretat melodii compuse pe
versurile omagiatul precum: „Cântecul mamei”,„Casa părintească” ș.a. Dl Vasile Musteață, moderatorul evenimentului, a amintit celor prezenţi despre principalele repere din viața și opera scriitorului. În amintirea sa a fost organizat și
un recital de poezie susţinut de către elevi din
toate clasele cărora li s-au alăturat şi cei de laCentrul de Zi pentru Copii cu
CES „Empatie” însoţiţi de pedagogul Valentina Pisarenco.
Tinerii declamatori au adus
în scenă poezii îndrăgite degenerații întregi: „Făptura
mamei”, „Testament”, „Așa oștiu”, „Legământ”, „Ghicitoarefără sfârșit”, „Dorul” ş.a. Ulterior şirul evenimentelor comemorative cu titlul: „Grigore Vieru – poetul copilărtiei mele” afost întregit de un concurs deinteligență pentru utilizatorii
bibliotecii noastre.

Contemporan cu noi, Grigore Vieru a fost un
poet prodigios, mereu sensibil la freamătul lumii
și la zbucimul timpului, un poet al epocii contemporane profund influențată de creaţia sa. El nu
numai că a scris cel mai frumos despre Mamă şi
Patrie, despre Limba Română, despre copilărie, ci
și-a deschis larg inima pentru cititorii de toate vârstele, cu asta aducând lumină și înțelepciune, maiales, în sufletul celor mici.
Pe parcursul săptămânii dedicate marelui poet Grigore
Vieru, cu ocazia celor 85 deani de la naștere, la Biblioteca
raională pentru copii „Valeriu
Matei”, în cadrul medalionului literar-muzical au avut loc
un șir de activități la care şi-au
dat concursul picii din grupele
mari, mijlocii și pregătitoare dela grădinița din oraș, dar și elevii de la Liceul Teoretic „Mihai
Eminescu”. Publicul din sală asavurat din textele cunoscute: „Tu, iarbă, tot ai mamă”,„Frumoasă-i limba noastră”,

Ina CALCATINGE,
colaborator
la Biblioteca Publică
Publicul încântat de spectacols. Dubăsarii-Vechi,r-nul Criuleni

Aspecte de la sărbătoare„Mama” ș.a. Au răsunat cântecele: „Fuga-fuga”, „Mi-e dor detine, mamă”, „Albinuța”, „Maria Mirabela” şi „Pui golași”. A
fost prezentat şi un film cu materiale privind viaţa şi creaţia
sa. Astfel i-am mulțumit poetului pentru versurile sale superbe prin care învăţăm să ocrotimși să valorificăm comorile limbii
române şi ale culturii naţionale.
Maria COROTAŞ, bibliotecar
la Biblioteca Publică
„Valeriu Matei”
or. Leova

4

cadran cognitiv pentru micuţi

27 februarie, 2020 Nr. 8 (4302)

Ne scriu învârtecuşii

Mi-am făcut un PRIETEN!
Nr. 8 (2100)

OmagieriÎŢI MULŢUMIM, POETE!
Pe 14 februarie, Grigore VIERU ar fi împlinit 85 de ani. Fizic, marele poetnu mai este printre noi. A rămas să trăiască prin poezia sa, pe care ne-a lăsat-o
ca moştenire. Cei mici, deşi nu l-au cunoscut decât din filme şi imagini fotografice, îi văd chipul duios şi-i aud vocea caldă de fiecare dată când deschid„Abecedarul”, „Albinuţa” sau recită o poezie de a sa. Pentru că Grigore Vieruîntotdeauna a fost şi este unul dintre ei.
De ziua poetului, elevii din clasa a II-a „C” dela Liceul Teoretic „E. Alistar” din capitală au venit împreună cu doamna învăţătoare Ludmila
NASOILA la Biblioteca Centrală „B. P. Hasdeu”
din Chişinău, pentru a-i aduce un omagiu marelui scriitor.
După ce copiii şi-au ocupat locurile în sală,
Stelian TULUM, șef sector le-a vorbit despreviaţa şi activitatea celui care a cântat copilăria,mama, graiul, neamul; despre visul lui cel mai
mare – de a trece Prutul şi a-şi cunoaşte fraţii:despre bucuria pe care a simţit-o la auzul frumoasei limbi româneşti.
Copiii, la rândul lor, au prezentat un program literar-artistic dedicat poetului îndrăgit,pe care l-au pregătit sub îndrumarea doamneiînvăţătoare.
În lectura micilor artişti au răsunat poezii
despre copilărie („Albinuţa”, „Ploaia”, „Cântecul puişorului de melc”, „Grăuraşul”, „Cumse spală ariciorii”, „Pământ frumos”), despremamă, pace („Băieţelul din ochii mamei”, „Tu,iarbă, tot ai mamă?”, „Făptura mamei”, „Mă rogde tine”, „Mulţumim pentru pace”, „Cămăşile”etc.). Copiii au mărturisit că poeziile „Frumoasă-i limba noastră”, „Limba noastră cea română”, „Pentru ea” ş.a.), pe care ei le-au recitat
cu atâta pasiune, i-au făcut mândri „de limba
ce-o vorbesc”, iar declaraţiile lui Grigore Vieru: „Limba română este întâia graniţă a ţării

Dragă, redacţie, vă scrie Liliana
CORCENCO. Sunt elevă în clasa a
VI-a la Liceul Teoretic „M. Eminescu” din oraşul Leova. Cu ocaziasărbătorilor de iarnă, mama mi-afăcut cadou un abonament pentru
trei luni la săptămânalul „Florile
Dalbe”. Îmi place această revistă,pentru că aflu din ea multe lucruri Desen: Cristina COVRIG
interesante şi curioase, care măajută să-mi dezvolt personalitatea, să gândesc creator şimă fac încrezătoare în forţele mele. Acum pot participa
la unele concursuri anunţate în paginile revistei. Mă bucur
că mi-am făcut un prieten de care nu aş vrea să mă despart - publicaţia „Florile Dalbe”.

Hai să ne jucăm!

RECUNOAŞTE OBIECTUL
Jocul constă în determinarea unui obiect numai prin ascultarea sunetului pe care acesta îl emite în mod firesc (deexemplu, tic-tacul ceasului) sau când este lovit cu un corp
tare. Jucătorul care trebuie să recunoască obiectul va fi legat
la ochi. La distanţa de circa un metru de el vor fi lovite uşor,de câteva ori, un şir de obiecte: o tavă de metal, o cratiţă, ocarte, un borcan mare, o foaie de carton, o scândură etc. Pot
fi folosite şi obiecte în acţiune: mototolirea unei foi de hârtie,
deschiderea unui întrerupător, turnarea lichidului într-un
pahar, o minge lovită de pământ. Câştigă participantul carea reuşit să determine corect provenienţa sunetului produs.

Curios!

Tinerii artiști plastici
mele, care trebuie păzită, apărată şi fortificată”,„Patria este ca un copil: dacă uiţi de ea, poate
pleca de acasă” , sunt veritabile lecţii de patriotism. Coriştii din clasa a II-a „C” i-au ţinut isonul interpretului Tudor GHEORGHE, cântândîntr-un glas „Mama pâine coace”.
Un moment memorabil al activităţii a fost colaborarea elevilor cu grupul de studenţi din anul
I-i de la Facultatea de urbanism şi arhitectură a
Universităţii Tehnice.Viitorii designeri i-au invitat pe pici în atelierele de creaţie, unde fiecare
dintre ei a colorat portretul lui Grigore Vieru.
INELUŞ

Ce nu știm despre măgăruși
Măgarii au o memorie fenomenală: ei pot recunoaşte locurile în care au fost cândva şichiar pe alţi măgari întâlniţi în
calea lor cu un sfert de secol înurmă.
Dacă vreţi să urniţi un măgar
din loc (lucru aproape imposibil din cauza încăpăţânării lui),încercaţi să-l uimiţi prin ceva măgarii sunt foarte curioşi - şiasta îl va face să se mişte.
Celebra încăpăţânare măgărească se explică prin faptul căaceste patrupede au un simţ alautoconservării foarte dezvoltat. Măgarul nu va face ceva ce
crede că îl va pune în pericol.
Dacă îi arăţi încredere şi afecţiune, poate deveni un minunat
animal de companie.
Urechile mari îi permit unuimăgar aflat în pustiu să audăDesen: Cristina COVRIGrăgetul confratelui său la o distanţă de până la 100 de km.
Urechile îi folosesc şi la reglarea temperaturii corpului.
Din cauza că blana măgarilor
nu este impermeabilă, aceştia
suportă mai greu ploaia şi, adeseori, răcesc.

Picii din clasa a II-a „C” cu portretul lui Grigore Vieru

Petru IACOB

SOARELEBUNICII

Bunicuţa toată vara
A trebăluit pe-afară –Cică, aduna căldură
Pentru-a o dosi în şură,Să adauge la soare,Când în jur o fi ninsoare…
Veni iarna cea geroasă,Noi şedem mai multpe-acasă,Cu desene animate,Cu cărţi noi, interesanteŞi cu… soare! Cu mult soare,
Pus de buna la păstrare
În nişte legăturele,
Cu fructe uscate-n ele.

Glume

– Cu câte zerouri se scrie un milion, Dănuţ?
– Cu şase.
– Bravo. Dar jumătate de milion?
– Cu trei...
* * *– Petrică, astăzi sunt nevoită să-ţi dau un „5” la matematică.
Eşti mulţumit?
– De ce nu, doamnă învăţătoare? Nu ne-aţi spus chiar dumneavoastră proverbul „Nemulţumitului i se ia darul?”* * *– Mădălina, de ce stai în faţa oglinzii cu ochii închişi?
– Vreau să văd cum arăt când dorm.
***– Sănduţo, ce vrei să devii când vei creşte mare?
– Doctoriţă.
– De ce?
– Pentru ca să mi se aducă ciocolată şi bomboane.

Găseşte în imagine obiectul care se repetă de 7 ori.
Trimite răspunsul la redacţie,fii perseverent şi câştigă lasfârşit de an un abonament la„Florile Dalbe”.

EŞTI ISTEŢ?

BRAVO, ISTEŢILOR!
Felicitări pentru învârtecuşii care au dezlegat corect următoarele jocuri.
Nr. 1: Liliana CORCENCO (or. Leova).
Nr. 2,3,4,5, 6: Victoria GHERBALI (s. Iargara, r-nul Leova), Liliana CORCENCO (or. Leova).

Coordonator de pagină: Lica MOVILĂ

TRECUTUL LA PREZENT

27 februarie, 2020 Nr. 8 (4302)

5

MOMENT LIRIC
Ion ANTONDECLINARE
Prezentul e bolnav de viitor,
Iar viitoru-i dornic de trecut,
De ce a fost, când nu eram născut,
Când piatra asta mai era izvor.
Din oră o secundă a căzut
Şi a încremenit pe dată-n zbor:
Prezentul e bolnav de viitor,
Iar viitoru-i dornic de trecut.
Se răzvrăteşte timpul dereglat,
Ce a trecut prin groaznic abator,Încât acum și veacurile-l dorDupă firescul mers care li-i dat…
Prezentul e bolnav de viitor.

Nr. 2 (322)

DOMNITORI

Ioniță Sandu SturdzaIoniță Sandu Sturdza (n. 1762 - d. Paris, 2 februarie 1842) a fost domn al Moldovei în perioada
21 iunie 1822 - 5 mai 1828.
Se trăgea dintr-o veche familie boierească. A
fost numit de turci, la cererea boierilor mici dințară, împotriva voinței boierilor emigrați în timpul
ocupației turcești și după revoluția lui Tudor Vladimirescu, care cereau conducerea țării pentru ei.
Intențiile bune ale lui Sturdza au fost multă vreme paralizate de acțiunile acestora. Abia în 1826,după Convenția de la Cetatea Albă (Akkerman),care reglementa din nou raportul Principatelor Române față de Rusia și Turcia, s-au reîntors,
zgomotoși, în țară.

Muzeul nostru
Muzeul nostru se află în incinta Şcolii de Arte
„Petru şi Ion Teodorovici” din oraşul Leova, fiind
un adevărat tezaur de istorie, artă şi tradiţii.
Ne putem mândri cu multe exponate de preţ adunate aici. De exemplu, războiul de ţesut covoare.
În secolele al XIV-lea – al XX-lea, femeile ţeseau
mult, îşi îmbrăcau casa şi îşi asigurau existenţa.
Iar fetele de măritat îşi pregăteau, împreună cu
mamele, zestrea după plac.

Tezaur de istorie,artă şi tradiţii

● Timbru consacrat domnitorului, editat în Republica Moldova
Împăcarea lor cu domnul a costat mult Moldova, pe lângă multe alte favoruri, s-au făcut
scutiri de dări și de la armată. Cu toate aceste evenimente, s-au făcut și îmbunătățiri. S-adeschis o școală superioară la Trei Ierarhi,
numirea în funcții a fost condiționată de pregătire și nu de rang, s-a sechestrat în folosul
statului o parte a averilor mănăstirești. Deșirușii au luat apărarea călugărilor și au impus
restituirea averilor, ele au rămas totuși sub
controlul domnitorului.
Odată cu războiul ruso-turc (1828-1829),rușii au intrat din nou în Țările Române, iar
Sturdza s-a strămutat în Basarabia, unde asusținut lupta nobilimii cu regimul țarist pentru păstrarea identității naționale a populației
băștinașe. A murit în 1842 în Moldova, fără aavea o funcție în stat în acel moment și a fostînmormântat în Biserica Bărboi din Iași.

● Mormântul lui Ioniță Sandu Sturdza în
Biserica Bărboi din Iaşi (în stânga imaginii)
vici au lăsat
în urmă unfiu de doar
10 ani, Cristofor, care, în prezent, este interpret şi promovează
cu grijă moştenirea lăsată de părinţi. Ion a semnat muzica pentru filme şi teatru: „Iana”, „Desidentul”, „Tata”, „Pomul vieţii”, „Abecedarul” etc.
(Continuare din „F. D.”, nr. 4 din 30.01.2020)
Dar a semnat şi multe cântece sacre, care şi azi
Antiunionist – (persoană)A
rămân vii în sufletele noastre: „Suveranitate”,„Eminescu”, „Trei culori”, „Pentru ea”, „Maluri decareeste împotriva unirii a
Anteriu – haină boierească
Prut” etc. De 16 ani, la Leova, se organizează un
două
țări,
a două provincii sau
festival în memoria lui Petru şi Ion, la care partici- lungă, pe care o purtau în tre- religii; (persoană) care era împă tineri talentaţi din Moldova, România şi Ucrai- cut boierii români și care sena. Strada unde au copilărit fraţii poartă numele îmbrăca peste cămașă, se încin- potriva unirii Principatelor RoIon Aldea-Teodorovici.
gea cu un brâu și peste care se mâne.
De asemenea, ne mândrim cu tablourile talen- punea giubeaua (vezi și caftan).
Antropogeneză – procesul
tatului pictor din Leova Veceslav Zaharia, expuse
apariției și dezvoltării omului,
Antichitate
–
epocă
din
istoria
în muzeu.
lumii începând cu primele docu- a speciei umane; antropogenie.
Liliana CORCENCO, elevă în clasa a VI-a
Antropogonie – studiu asula Liceul Teoretic „Mihai Eminescu” mente scrise (mileniul al III-lea
î.Hr.) până la 476 d.Hr. (căderea pra originii umanității.
or. Leova
Imperiului Roman de Apus).
Antropologie – știință care
Antichitatea clasică – civil- studiază originea, evoluția și diizația greco-romană, în general versele tipuri fizice ale omuluiși raselor umane.
mediteraneeană.
Antrustion – la franci și la meAnticomintern (Pactul~) – alianță militară încheiată în 1936 rovingieni, un om liber, care juîntre Germania nazistă și Japo- rase fidelitate regelui și îl însoțea
în campaniile războinice.
nia.
Apanaj – (în Evul Mediu) doAntipapă – uzurpator al
papalității, care își exercită ile- meniu feudal acordat de suverani pentru întreținerea memgal autoritatea de papă.
Antipat – proconsul (care brilor familiei regale.
avea și funcție de judecător).
(Va urma)DICȚIONAR de istorie

Autoarea articolului în muzeu, la vestitul pianO mândrie a muzeului nostru e camera dedicată pământenilor noştri: fraţii Petru şi Ion
Teodorovici, despre care cameră vreau să povestesc mai amănunţit. Petru s-a născut în anul
1950, iar Ion, mezinul familiei, în 1954. Fraţii au
avut o copilărie grea, rămânând orfani de tatăpe când Ion avea doar 10 ani. Mama a fost moaşă, tata - preot. De una singură, mama a avut
grijă să le dea fiilor o educaţie bună. Petru a studiat vioara, iar Ion – vioara şi pianul. În incinta
muzeului este expus pianul la care a studiat Ion
pe când era elev. Petru şi Ion, alături de soţia
acestuia Doina, au fost luptători pentru grafia
latină şi independenţa ţării.
În 1997, Petru este răpus de o boală nemiloasă, dar a lăsat în urmă cântece alese ca: „Ultima
oră”, „Santa Maria Moggiore” ş.a.
Ion şi soţia Doina au decedat în 1992, în urma
unui accident rutier produs lângă satul Coşereni, aproape de Bucureşti. În ultimul drum au
fost petrecuţi de mii de oameni. Soţii Teodoro-Război de țesut

Coordonator de pagină: Ion ANTONORA DE DEMOCRAŢIE

Drepturile copilului-victimă
Dacă un copil este victima unei infracţiuni, aceste informaţii îi pot fi utile:• Copilul poate şi trebuie să ceară ajutorul poliţiei, spunând ces-a întâmplat. Astfel, el va fi protejat, iar persoana vinovată va fi
pedepsită.
• Poliţia poate fi contactată la numărul de telefon *902* sau lacel mai apropiat sector/ inspectorat de poliţie;• Dacă are nevoie, copilul poate cere ajutor şi de la alţi specialişti, precum medicul, psihologul, asistentul social, profesorul;• Copilul poate să depună o plângere de sine stătător, dacă are
16 ani. Dacă e mai mic, plângerea va fi depusă împreună cu părinţii (îngrijitorii).
• La depunerea plângerii, este important: să ofere datele deidentitate şi de contact; să noteze sau memorizeze numele persoanei care a recepţionat plângerea;• Dacă este chemat pentru a fi audiat, copilul va fi însoţit deunul sau ambii părinţi, de tutore sau pedagog.

drepturile mele,ce să fac cu ele?
nr. 2 (129)în domeniul

2010

Drepturilor Omului

ABC-ul DREPTURILOR TALE

27 februarie, 2020 Nr. 8 (4302)

Premiul O.N.U.

6

Avocatul Copilului
mereu printre copii

Dreptul la opinie

Am nevoie să mă exprim liber(ecou la articolul „Vreau să fiu auzit” din 30 ianuarie a.c.)Aţi observat cu câtă uşurinţă ne încălcăm unii altora
drepturile? Cu toate că ştimprea bine că orice drept pecare-l avem presupune o
responsabilitate din partea
celor din jur. Mai jignitor
este faptul că drepturile
îmi sunt încălcate chiar desemeni, colegi, prieteni. De
exemplu, unul dintre colegii mei de clasă, care, credeu, din cauza că părinţii luisunt cunoscuţi funcţionari
publici, se simte mai presus
decât ceilalţi şi îşi permite
mereu să ne închidă guracu fraze arogante: „Ia maitaci, că n-ai dreptate!”, „Nu
te amesteca!”, „Cine eşti tu,
ca să te ascult?”
Această atitudine mă inhibă, îmi inspiră un pic deteamă atunci când vreau şi
eu să spun ceva. Şi nu doareu mă simt marginalizată,același lucru îl simt mai toțicei care sunt în preajmă.
Am observat însă că, de lao vreme, mai mulţi colegi auînceput a-l neglija. Poate,rămânând singur, îşi va daseama că a greşit şi că avem
cu toţii aceleaşi drepturi?
Tatiana C., elevă
r-nul Făleşti

Doamna Maia Bănărescu se află mereu printre copii
Avocatul Poporului pentru drepturile copilului, dna Maia Bănărescu, se află mereu
printre copii. La începutul lunii curente, a avuto întâlnire la Liceul Teoretic „Ion Creanga” dinor. Cimișlia. Elevii din clasele a V-a și a XII-a
au avut posibilitatea să-și cunoască Ombudsmanul care urmărește realizarea de către
autoritățile statului a prevederilor Convenției
ONU cu privire la drepturile copilului și să-iadreseze orice întrebare. De asemenea, dna
Maia Bănărescu, împreună cu reprezentanții
Direcției drepturile copilului din cadrul Oficiului Avocatului Poporului, dnele Tamara Tentiuc și Liliana Dubenco, i-au informat pe elevi
despre drepturile lor, au invocat situații regretabile de încălcare a drepturilor copilului.
Cât este de important să promovezi drepturile și libertățile fundamentale ale colegilor?
În ce mod poți realiza acest lucru? Cum poțicolabora cu Avocatul Copilului prin organiza-

rea unor activități comune sau cum poți participa la cele desfășurate de către Ombudsmanul pentru drepturile copilului? Despre toate
aceste aspecte dna Maia Bănărescu a ținut sădiscute cu reprezentanții Consiliului elevilor,
accentuând cât de importantă este contribuția
fiecăruia în realizarea deplină a drepturilor
tuturor elevilor din instituția pe care o reprezintă. Tinerii consilieri au fost încurajați să
se implice activ în acțiunile de promovare a
drepturilor copilului la nivel local și național.
Această întâlnire a stabilit și o viitoare conlucrare. Avocatul Poporului pentru drepturile
copilului a semnat un acord de colaborare cu
membrii Consiliului de elevi de la Liceul Teoretic „Ion Creanga” din or. Cimișlia în scopul
realizării unor obiective comune de promovare a valorilor internaționale în domeniul drepturilor copilului.
sursa: ombudsman.md

Concursul Drepturi=responsabilităţi

Tu te bucuri de drepturile tale?
Dreptul la familie. Desen de Alexandru TALASIMOV, elev laLiceul T.eoretic „M. Sadoveanu”, or. Hâncești

Dreptul la familie

Adult la... 15 aniOdată cu plecarea peste hotare a părinţilor, mulţi copii suportă
dificultăţi pe care, cu părere de rău, sunt nevoiţi să le depăşească
fără suportul celor apropiaţi. Nu numai dorul de mama sau tata îimacină. Adesea, pe umerii acestor copii apasă prea multe responsabilităţi.
Este regretabil că, la vârsta de 14-15 ani, vă simţiţi deja adulţi.
În lipsa părinţilor, trebuie să-i acordaţi atenţie frăţiorului sau surioarei mai mici, vă aşteaptă şi o mulţime de treburi casnice. Aceste
griji vă pot lua tot timpul liber, chiar şi timpul destinat studiilor şi
odihnei. Pe când se ştie că, în familie, fiecare membru îşi are drepturile şi responsabilităţile sale, iar copiii sunt cei care, indiferent desituaţie, trebuie să se simtă protejaţi.
Este foarte important ca, într-o familie, toţi să se susţină reciproc
şi să se bucure în comun de succese. La fel, şi atunci când apar probleme, este bine ca fiecare să contribuie la ameliorarea situaţiei.
Tocmai de aceea trebuie să conştientizaţi un lucru: dacă nu aveţi
destule forţe, cereţi ajutorul rudelor şi persoanelor de încredere!
Dacă v-aţi asumat prea multe responsabilităţi şi vă simţiţi dejaadulţi, este timpul potrivit să vorbiţi despre aceasta. Serviciul Telefonul Copilului 116 111 vă este alături pentru a vă susţine în depăşirea greutăţilor pe care le întâmpinaţi.
Cor. „F. D.”După părerea mea, drepturile şi responsabilităţile sunt un şir denorme morale care creează un mediu armonios de dezvoltare. Fiecare
drept este menit să ne apere de pericol, iar fiecare responsabilitate arerolul de a ne feri de rele. Cu regret, nu toţi copiii beneficiază de resurse
egale. Dar cel mai grav lucru este că unii sunt maltrataţi şi excluşi depropriii lor colegi, că o persoană nevoiaşă este privită de sus. De multeori, elevii nu vorbesc între ei şi nu se consideră egali, râd de alţii, sebatjocoresc, se numesc urât, se lovesc, fac diferite farse de prost gustori sunt invidioşi de succesul altora.
Un asemenea comportament nu-i face cinste unui elev. De ce uităm
că, atunci când faci abuz de dreptul tău, încalci dreptul altei persoane? De ce să nu ne respectăm unii pe alţii, astfel încât fiecare să sepoată bucura de drepturile sale?
Nicoleta GUŞTIUC, elevă în clasa a IX-a,
Complexul Educaţional Cotul Morii
s. Cotul Morii, r-nul Hânceşti

Concursul de eseuri,
desene şi poezii cu genericul „Avem drepturi,
avem şi responsabilităţi” continuă.
Participă şi tu şi câştigă un premiu!
Să fim egali,să fim prieteni. Desen de Daniel Druţă,elev, or. Teleneşti

Coordonator de pagină:Eudochia VERDEŞ

CULTURĂ • EDUCAŢIE ESTETICĂ

27 februarie, 2020 Nr. 8 (4302)

Efigii de pe Columna Noastră
Rubrică de Iurie Colesnic

PEDAGOG, POET, MARTIR...

tot prin sate şi-a găsit de lucru.
Elevii lui au fost copii din Floreşti, Căpreşti, Costiujenii Mari,Cosăuţi… Ion Druţă îl pomeneşte într-una din lucrările sale peînvăţătorul Rusu. La 13 iunie
1941, administraţia sovietică îl
deportează din Cosăuţi împreună cu familia, printre miile deintelectuali basarabeni care urmau a fi nimiciţi.
Tragica descriere o reiau în
expunerea dlui Vasile D. Moldovanu, aşa cum a tipărit-o în
ziarul raional „Drapelul roşu”
din 16 iunie 1990: „A muncitla tăierea pădurilor în lagărul
OLT-5 din raionul Ivdeli, regiunea Sverdlovsk, până la 27 februarie 1942. Munca în lagăr
era foarte grea, istovitoare,hrana consta din peşte stricat şiapă din mlaştini, de igienă nicivorbă… La 27 februarie 1942,
susţinut de colegul Cioban Ion

Mihail, fost şef de studii la şcoala medie din Gura Camencii,
Floreşti, în prezent pensionar,şi-a trăit ultima noapte. Sleit deputeri, toată noaptea a cântat
„Patru boi cu lanţul în coarne”– cântec popular, „Mama”, cuvintele de Gheorghe Coşbuc, şialtele. Cu cântecul pe buze, înnoaptea de 27 spre 28 februarie 1942, Gheorghe Rusu a încetat din viaţă”.
În persoana lui Gheorghe
Rusu Basarabia a pierdut nu
numai un poet promiţător, faptuşor de sesizat din poezia „Renunţ”, ci şi un pedagog de vocaţie.
Eh, prin atâtea clipe grele,M-am strecurat încet, încet…
Dar m-am cules de printre ele,
Copil cu suflet de poet.
Odată – aveam credinţe multe,
Aveam nădejdi şi doruri vii,
Visam o lume să m-asculte,
Să-mi dea curaj şi bucurii.
Vroiam să lupt, cu abnegare,Să cercetez şi să m-avânt,Vroiam să fiu cu mult mai mareCu toţi aceşti de pe pământ…
Dar azi, renunţ la tot ce este
Acest coşmar deşert şi mic…
Îmi pare totul o poveste
Şi nu pot crede în nimic.
Așa a fost greul teasc al secolului al XX-lea, cu regimuri
schimbătoare și milioane devieţi mutilate. Și în acest vârtej
al Istoriei basarabenii n-au fosto excepție...

Interpreţi preferaţi

Cântec şi voie bună cu „Plăieşii”
Nu doar artiştii de muzică pop sunt îndrăgiţi de copii şi adolescenţii, dar şi formaţiile etnofolclorice care devin din ce în ce mai populare. Una dintre acestea esteşi ansamblul etnofolcloric „Plăieșii” care, recent, a sărbătorit 31 ani de activitate,fiind numit, la început, de Nicolae Gribincea, fondatorul formaţiei, „Stejăreii”.
Membrii formaţiei adună sălile pline la concertele pe care le desfăşoară, fiind admiraţi dela cei mici până la cei maturi. Ansamblul etnofolcloric a lansat două albume: „La casa cu
oameni buni”, cu cântece de voie bună și pahar,și „Tot cu dragostea și dorul”, cu piese lirice dedragoste cântate în grup bărbătesc.

Sugestii de lectură

Poezia pentru copii
sau „Nevoia de iubireşi de multă dăruire...”Orice debut este un mare risc, este o neţărmurită
promisiune şi, totodată, este, poate, cea mai frumoasă poezie din viaţa omului. Nu ne referim la debutul
în fotbal, deşi ar fi o temă interesantă, sau la debutulîn ştiinţele exacte.
E vorba de debutul în literatură, căci el este măsura fidelă a realizării personalităţii într-un domeniu
în care e imposibil să foloseşti criteriile din ştiinţele
exacte şi te bizui doar pe cele subiective ale esteticului, ale simţului pentru frumos.

Gheorghe Rusu este unul
dintre autorii uitaţi, dar care,prin strădaniile muzeografului
Vasile D. Moldovanu din Floreşti, a fost repus în circuitul
informaţional.
Pedagog de profesie, Gheorghe Rusu este autorul unui volumde versuri Freamăt. Un exemplar
al plachetei se păstrează la Biblioteca Academiei de Ştiinţe „Andrei Lupan” din Chişinău şi din elaflăm că a fost tipărit la Soroca, în
tipografia lui Litvac, în 1934.
De sub pana aceluiaşi autor
au mai ieşit două piese: Pietrarii, montată pe scena teatrului„Vasile Alexandri” din Iaşi, şialta - Văpăi, rămasă în manuscris.
Biografia lui Gheorghe Rusu
nu se prea deosebeşte de cele
ale intelectualilor basarabeni
din prima generaţie, porniţi în
lume din cuiburi ţărăneşti.
S-a născut la 11 ianuarie
1909 în Florești, în familia lui
Antonie şi a Mariei Rusu. Şcoala primară a făcut-o în satul debaştină. În 1922, este înscris laȘcoala Normală din Soroca. Aiciîşi încearcă puterile în versificare. Absolvind şcoala „Petru Maior”, se întoarce în satul natal,
unde lucrează un timp învăţător la clasele primare. În curândînsă pleacă iar la Soroca, undeeste înmatriculat la Liceul „A. D.
Xenopol”, după absolvirea căruia, în 1933, obţine dreptul dea lucra ca învăţător urban. N-a
mai avut norocul să fie angajat
la vreo şcoală orăşenească şi

7

Cu toate că inițial erau 30 de copii, pe parcursul anilor, numărul lor s-a redus în jumătate. În momentul de faţă din trupa fac parte
15 artişti, inclusiv şapte instrumentiști, adică
a treia generaţie de „plăieși”. Cei care trec prinaceastă şcoală învaţă ce e tradiţia, obiceiul,
cântecul, dansul, jocul teatralizat.
Ansamblul a devenit laureat almai multor festivaluri raionale, municipale și republicane: „Să trăiți,să înfloriți”, „Florile Dalbe”, „V-am
ura, v-am tot ura”, „La vatra horelor”, „Pentru tine, Doamne”, „La
onor, la datorie”, „Sună tălăncuțele”,„Aprindeți luminile” etc. A evoluat cu succes peste hotarele țării: la
Moscova, București, Iași, Milano,Cernăuți, Vilnius, Padova, Bologna.
Ţinutele pe care le poartă membrii colectivului sunt cusute de meşteriţele de la „Casa Cristea”, în urma
consultărilor cu Varvara Buzilă, etnograf, muzeograf şi doctor în filologie.
Renata CUPCEA

Dorul tău ca lacrima-n mine se adună.
Valentina Moşneaga-Mitrofan
Scrisă dintr-un profund sentiment matern-mirean, „poezia pentru copii mari şi mici” a Valentinei Moşneaga-Mitrofan relevă, din capul locului, ologodire intimă cu viaţa cuvântului de care destinul
a legat-o pentru totdeauna, de vreme ce Domnia Sa
descinde din lumea sublimă a cărţii şi a biblioteconomiei. Autoare a mai multor volume ce i-au confirmat dreptul la cuvânt, („Cu ochi de copil”, „Rugăpentru ploaie”, „Copilul cu chip de înger”, „Clepsidra cu sentimente”, „Ieduţii supăraţi”, „Dar sfânt”
şi „Itinerare esenţiale”), prin care şi-a făcut un loc
al ei legitim printre căutătorii de sine.
Cheia didactică şi tenta instructiv-educativă şi
eminamente pedagogică
imprimă, în mare, pieselor
Valentinei Moşneaga-Mitrofan un caracter vital,
etico-civic şi moral. Ceea
ce nu înseamnă deloc căpana ei nu este ispitită/încercată şi de vraja reală
a lirismului sau a meditaţiei poetice inspirate (genexcelentele poeme „Pupicei cu papucei” – „cântec
de alint”, dedicat Andreei
şi lui Marius...; „Covoraşul
zburător” – în memoria nepoţelului său drag Vlăduţ
Moşneaga; „Păpădia”; „Lăcrimioare”; „Frunzele”; „Durere”; „Ave
Natura” etc.). Oricum, anume dialogul sufletesc cu Firea, cu flora şi fauna acesteia, cu reprezentanţii/ reprezentantele lor, aşadar, inspiră încredere micului cititor de a vedea în poiezicerile
auctoriale venind de departe, de la baştină, nu numai un dor deviaţă şi de frumos, de tot ce-i ideal şi necesar, de acasă, dar şi onestrămutată râvnă de-a le ocroti de tot ce le ameninţă, dacănu o chemare de a conştientiza că vietăţile Naturii sunt fraţii şisurioarele noastre mai mici, că avem un singur Creator, că toţisuntem Unul, biblic vorbind. Or, „viaţa e alimentată de viaţă”, zic
misticii. De viaţă, de asemenea, e alimentată şi poezia, pentru că
ele au în comun un destin sociouman, în cele din urmă.
Simbolul luminii şi al verdelui, jocul şi bucuria muncii, măiestriei de a pătrunde tainele fireşti ale creşterii şi ale vieţii,ale copilăriei îndeosebi, remarcă preocupările versului ludic,
epico-liric, narativ-didactic, instructiv în fond, căruia autoareaîi dă preferinţă, fără a renunţa totalmente la mijloacele şi procedeele de liricizare sau de evocare a unor stări de lucruri dinviaţa de toate zilele, ale celor mai mari, ale vârstnicilor, ale părinţilor, dar şi ale copiilor, pline de haz şi voie bună, de aleanşi mirare/ încântare. Mai ales se deosebesc prin metaforismul
lor piesele despre păsări, în acest sens (vezi poeziile „Privighetoarea”, „Mierla”, „Rândunelele”, „Ciocănitoarea”, „Potârnichea
şi puii ei”, „Pupăza”, „Bufniţa”, „Gâsca cu trei bobocei”, „Canarul” etc.), în care locutorul liric meditează asupra noţiunilorde „mărinimie” şi „veselie”, „grija părintească” faţă de cei mici,
nemaivorbind de unda de umor liric ce se manifestă indirect
în unele piese din plin, îmbinată măiestrit „cu dorul de-acasă”al păsărilor /ca în cazul „rândunelelor” sau al „ciocârliei”, ori al„privighitorii” sau al „mierlei”...).
Jucăuşe şi de-o sprinteneală verbală uşoară, unele cu ţinută
poematică de tradiţie folclorică (cum e „Zâna iernii”), ca şi celescăldate în lumina florală a primăverii şi verii (a se vedea „Floarea soarelui”, „Narcisa”, „Lăcrămioare”, „În poieniţa cu flori multe” etc.), altele cu înclinaţii spre pastel („Când...”, „Toamna”, „De
departe vin...”, „Luna”, „Ploaie cu stele” etc.), poiezicerile Valentinei Moşneaga-Mitrofan trăiesc din momentele inspirat surprinse, ludic sau descpriptiv schiţate, conturate în jurul unuigând sau unui sentiment, care imprimă poemelor autoarei ungrad sporit de sinceritate şi de personalizare a trăirii meditativ-lirice.
Pana condeierei tresaltă firesc şi în preajma unui „puişor”(ca-n „Ghinionul”) sau a „Pinguinului regal” imaginar, ori a „Gâzei supărate” sau a „Greieraşilor”, a „Licuricilor”, a „Melcului”(care, „Ducându-şi casa-n spinare/ ... tihnă n-are!”), a „căprioarei” (care, luându-i-se mângâierea, „pierzându-şi puişorul”, n-a
mâncat mai multe zile „şi nici pe la izvor n-a dat”, de vreme ce-„arămas doar cu durerea”). Alte piese (precum „Vulpea”, „La stâna
de lângă plopi”, „Iepuraşul”) traduc diverse momente din viaţa
vietăţilor Firii, pomenite într-o serie de circumstanţe reale şi
deloc ordinare, dar de care natura blândă are grijă tot timpul.
Ceea ce remarcă poemoscrierile autoarei de la Bujorul Hânceştilor e că locutoarea ei lirică izbuteşte a ne convinge cătrebuie „Să îngrijim de Muma Natură!” în modul său poetic
şi original (dincolo de tenta didactico-pedagogică, instructiveducativă).
Tudor PALLADI

8Arta Plastică

27 februarie, 2020 Nr. 8 (4302)

PICTURA pe... STICLĂ
În arta contemporană pictura pe sticlă este o preocupare constantă nu doar a artiştilor profesionişti,dar şi a elevilor de la Centrul de Creaţie a Copiilor
din raionul Râşcani (Filiala Duruitoarea).

Nr. 2 (29)

Iubirea de frumos – comoară scumpă
Activând peste 30 de ani în calitate de profesor de educaţie plastică, VeraTCACI a instruit generaţii de copii talentaţi, motivându-i întru cunoaşterea
unui alt limbaj de comunicare – al celui artistic. De aici încolo alegerea lor pornea de la a crea ceva concret cu ajutorul liniilor, punctelor, formelor, tuşelor,petelor şi culorilor.
Ca un părinte spiritual, i-am ajutat pe elevi să se descopere pe sine,
să-şi afle potenţialul ca, mai apoi, săpăşească în viaţă pe calea cea potrivită fiecăruia, conform calităţilor
native şi abilităţilor formate în şcoală. Pe parcursul vieţii, n-am cunoscut copii incapabili de a desena ori a
picta, ci copii care n-au fost încurajaţi la timp, care s-au dezamăgit dinstart, lăsând totul baltă şi insuflându-şi că n-au talent sau că nu-şi vor
putea pune în valoare harul.
La acest vernisaj îl avem invitat
pe Alexandru Talasimov, elev înclasa a VII-a, unul dintre tinerii norocoşi din rândul celor care muncesc cu dăruireşi multă dragoste faţă de artă, de tot ce ţine deaspiraţiile picturale. Încă de prin clasele primareacest băiat s-a bucurat de succes, participândactiv la diverse concursuri locale şi republicane,precum: „Sportul şi olimpismul”, „Lumea în viziunea copiilor”, „Stop violenţa!” ş.a.
Când l-am întrebat de ce-a ales pictura, mi-arăspuns: „Am avut mereu dorinţa de a-mi exprima gândurile şi trăirile sufleteşti, aşternândimagini pe suprafaţa albă a foii sau a pânzei. E
o modalitate fericită de a te relaxa după o zi de

Zi de varăIon ANTON

or. Râșcani

La cules cireșe

Delfini

Amurg
DIRECTOR –REDACTOR-ŞEF

studii. Între timp, am acumulat
foarte multe abilităţi care mă ajută
în crearea compoziţiilor tematice.
Îmi place îndeosebi peisajul şi, în
acest caz, utilizez tehnici mixte. Am
un frate geamăn pe nume Sergiu,
pasionat şi el de arta plastică, darcare încă nu şi-a dezvoltat abilităţile necesare. Iubirea de frumos e ocomoară scumpă, ce-am moştenito ambii de la tata. Când eram mai
mici, deseori îl rugam să ne ajute latema pentru acasă. El doar ne arăta cum să schiţăm un desen sau altul, lăsând restul lucrului în seama
noastră. Acum desenăm şi pictăm
ambii cu uşurinţă, inspiraţia venind ca de la sine.
Uneori, însă, ne îndemnăm şi la sculptat, găsind înasta o preocupare nu mai puţin utilă şi plăcută”.
Nu-mi rămâne decât să-l completez pe Alexandru Talasimov, că este un copil sensibil faţă de tot
ce e sublim, un spirit creator în formare, ale cărui
lucrări de început emană căldură, rafinament şi o
dragoste sinceră faţă de natură şi plaiul unde s-anăscut şi creşte, urmându-şi visul copilăriei.
Vera TCACI, profesoară de educaţie plastică
şi educaţie tehnologică
or. Hânceşti,Liceul Teoretic „Mihail Sadoveanu”

Elevii Rada Chilaru, Anastasia Masleac, Valentina
Goncearova, Andreea Briceag, Mădălina Mihail, Ion
Caminschii, Ecaterina Masleac, Ion Joian, Corina Elascov, Igor Mâţă şi Laura Baciu– (clasele a III-a – a IX-a), alcăror conducător este dl Sergiu Briceag, experimentează
din plin noi metode de lucru
cu vopseaua de ulei aplicată
pe sticlă, urmând tematica
religioasă, dar şi un stil aparte de interpretare. Din acest
moment, este important canoi, pedagogii de specialitate,
să evaluăm performanţele lor.
Abnegaţia creativă a acestor copii ne vorbeşte despre
faptul că ei au un univers interior bogat şi o bună educaţie
în spirit creştin. Normalitateatrăirii lor artistice este un indiciu îmbucurător, la care vibrează sufletul dornic de afirmare anume prin acest gen
de artă, la baştină, la rădăcini
strămoşeşti, unde dimineaţa
se aude bătând toaca şi răsună clopotele de duminică.
„Dl Sergiu Briceag este unmare sufletist, cultivându-nedeprinderi și competențe necesare pentru viața și activitatea
profesională de perspectivă
în domeniul picturii pe sticlă,artă care ne face pe mine şipe colegii mei de penel să nesimţim fericiţi”, afirmă elevaMădălina Mihail de la Liceul
Teoretic „S. Lucaci” din satul
Costeşti.
Dragi cititori ai revistei„Florile Dalbe!”, în ediţia deazi prezentăm doar câteva lucrări semnate de elevii noştri.
Doleanţa mea e să-i susţinem
pe tinerii de creaţie cu toată
bunăvoinţa, făcându-i să creadă în puterile lor, în ceea cesunt şi în ceea ce pot devenigraţie artei plastice.
Svetlana MOGÂLDAN,
director al Centruluide Creație a Copiilor

Lucrare de Chiril CHIPERILucrare de Egor CHIPERILucrare deCristina BURDUJUC

Lucrare deNicoleta GORODISCEAN

Lucrare deLucrare deAndreea BRICEAGMădălina MIHAIL
Coordonator de pagină: Lidia UNGUREANU

Echipa redacŢionalĂ: Octombrina ONOFREI (secretar general de redacţie); Ma­ria­na Ga­bu­r Ă (redactor-co­ordona­to­r de emisie);
Rodica PROCA (con­ta­bil-şef); Cristina COVRIG (secretar-tehnoredactor); Li­dia Un­gu­rea­nu (li­te­ra­tu­ră, ar­tă şi edu­ca­ţiees­te­ti­că); Eudoc­hia Ver­deŞ (scri­so­ri; preocupările adolescenţilor); Lud­mi­la Mo­vi­l Ă, Renata CUPCEA(actualitate şco­la­ră şi or­ga­ni­za­ţii ob­şteş­ti pen­tru co­pii); Viorel ONOFREI (şofer-expeditor)

Tel.: re­dac­tor-şef –022-23-37-78; anticamera – 022-23-43-28; contabilitatea – 022-23-36-77; sec­ţii­le: 022-23-41-95; secretariat - 022-22-52-49.

“Florile dalbe” index PM 21238
str. Puşkin, 22, Casa Presei, 2012, or. Chişinău
E-mail: contact@floriledalbe.md

Instituţia Publică Publicaţia Periodică Săptămânalul “Florile Dalbe”
Fondator: Ministerul Educaţiei, Culturii și Cercetării al R. Moldova
Reînregistrată la Camera Înregistrării de Stat cu nr. 1003600093431 din 11 august 2008Tipărit la F.E.-P. “Tipografia Centrală”,Chişinău, str. Florilor, 1

Procesarecomputerizată:“FLORILE
DALBE”
Com. nr. 497
Tiraj mediu lunar:
11.050 ex.