21.5.2019.

Zakon

Службени гласник РС 001/2019, Датум: 11.01.201992На основу члана 246. ст. 1. и 2. Закона о раду („Службени гласник РС”, бр. 24/05, 61/05, 54/09, 32/13,
75/14, 13/17 и 113/17),
Репрезентативни синдикати: Синдикат образовања Србије, Грански синдикат просветних радника
Србије „Независност” и Влада, закључују
ПОСЕБАН КОЛЕКТИВНИ УГОВОРза запослене у установама студентског стандарда чији је оснивач Република Србија
I. УВОДНЕ ОДРЕДБЕ
Члан 1.
Овим посебним колективним уговором (у даљем тексту: Уговор) уређују се права, обавезе иодговорности из радног односа запослених у установама студентског стандарда (студентски центар,студентско одмаралиште и студентски културни центар, односно дом културе – у даљем тексту: установе),којима се средства за плате обезбеђују у буџету Републике Србије, као и међусобни односи учесника
Уговора.
Члан 2.
Уговор се непосредно примењује у свим установама из члана 1. Уговора.
Послодавац у смислу Уговора јесте установа.
Колективним уговором код послодавца могу се утврдити већа права запослених, од права утврђених
Уговором, као и друга права која нису утврђена Уговором, у складу са законом.
Члан 3.
Чланове управног одбора установе из реда запослених предлаже репрезентативни синдикат, у складуса законом.
II. РАДНИ ОДНОСИ
1. Заснивање радног односа
Члан 4.
Радни однос заснива се уговором о раду са лицем које испуњава услове утврђене законом и посебне
услове утврђене општим актом установе, односно правилником о организацији и систематизацији послова.
Члан 5.
Послодавац је дужан да при пријему новозапосленог у радни однос, о томе обавести репрезентативни
синдикат установе.
2. Образовање, стручно оспособљавање и усавршавање
Члан 6.
Право је и обавеза запосленог да се у току радног односа образује, стручно оспособљава и усавршаваза рад.
Послодавац је обавезан да утврди начин стручног оспособљавања и усавршавања а трошкови
образовања, стручног оспособљавања и усавршавања обезбеђују се из средстава установе и других извора,у складу са општим актом установе.
Уколико послодавац не обезбеди упућивање запосленог на стручно оспособљавање и усавршавање,запослени не може сносити последице по овом основу.
3. Радно време
3.1. Пуно радно време

1/13

21.5.2019.

Zakon

Члан 7.
Пуно радно време запосленог износи 40 часова недељно.
3.2. Непуно радно време
Члан 8.
Непуно радно време јесте радно време које је краће од пуног радног времена, у складу са законом.
Актом о организацији и систематизацији послова утврђују се послови на којима се обавља рад санепуним радним временом.
3.3. Прековремени радЧлан 9.
На захтев послодавца, запослени је дужан да ради дуже од пуног радног времена, у складу са законом,и то у случају:1) више силе,2) повећања обима посла, када је неопходно да се у одређеном року заврши посао.
Послодавац је дужан да запосленом изда решење о разлозима и трајању прековременог рада у складуса законом.
3.4. Распоред радног времена
Члан 10.
Годишњим планом рада установе утврђује се распоред радног времена установе.
4. Одмори и одсуства
4.1. Одмор у току дневног радаЧлан 11.
Запослени који ради најмање шест часова дневно има право на одмор у току дневног рада у трајању однајмање 30 минута.
Запослени који ради дуже од четири, а краће од шест часова дневно има право на одмор у току рада утрајању од најмање 15 минута.
Запослени који ради дуже од 10 часова дневно, има право на одмор у току рада у трајању од најмање
45 минута.
Одмор у току дневног рада не може се користити у прва два сата након почетка, нити у последња двасата пре завршетка радног времена.
Време одмора из ст. 1–3. овог члана урачунава се у радно време.
Распоред коришћења одмора у току рада утврђује установа.
4.2. Годишњи одмор
Члан 12.
У свакој календарској години запослени има право на годишњи одмор, у складу са законом и Уговором.
Дужина годишњег одмора утврђује се тако што се законски минимум од 20 радних дана увећава пооснову:1. доприноса на раду:1) за остварене изузетне резултате – 4 радна дана,2) за врло успешне резултате – 3 радна дана,3) за успешне резултате – 2 радна дана;2. услова рада:1) рад са скраћеним радним временом – 3 радна дана,2/13

21.5.2019.

Zakon2) редован рад суботом, недељом и рад ноћу – 2 радна дана,3) рад у две и више установа – 2 радна дана,4) отежани услови рада, у складу са актом установе – 2 радна дана;3. радног искуства:1) од 5 до 10 година рада – 2 радна дана,2) од 10 до 20 година рада – 3 радна дана,3) од 20 до 30 година рада – 4 радна дана,4) преко 30 година рада – 5 радних дана;4. образовања и оспособљености за рад:1) за високо образовање на студијама другог степена (мастер академске студије, специјалистичке
академске студије или специјалистичке струковне студије) у складу са Законом о високом образовању, почев
од 10. септембра 2005. године и на основним студијама у трајању од најмање четири године, по пропису којије уређивао високо образовање до 10. септембра 2005. године – 4 радна дана,2) за високо образовање на студијама првог степена (основне академске, односно струковне студије),студијама у трајању од три године, више образовање и специјалистичко образовање након средњег
образовања – 3 радна дана,3) за средње образовање у трајању од четири године – 2 радна дана,4) за основно образовање, оспособљеност за рад у трајању од једне године, образовање за рад утрајању од две године или средње образовање у трајању од три године – 1 радни дан;5. социјалних услова:1) родитељу, усвојитељу, старатељу или хранитељу са једним малолетним дететом – 2 радна дана,2) родитељу, усвојитељу, старатељу или хранитељу за свако наредно малолетно дете по – 1 радни дан,3) родитељу, усвојитељу, старатељу или хранитељу са дететом које има потешкоће у развоју – 3 раднадана,4) особа са инвалидитетом – 3 радна дана.
Допринос на раду утврђује се општим актом послодавца.
Дужина годишњег одмора утврђује се по свим основама, с тим што се годишњи одмор не можекористити у трајању дужем од 30 радних дана.
4.3. Плаћено одсуство
Члан 13.
Запослени има право у току календарске године на одсуство са рада уз накнаду плате (плаћено
одсуство) у укупном трајању до седам радних дана у случају:1. склапање брака запосленог – 7 радних дана;2. порођај супруге – 5 радних дана;3. теже болести члана уже породице – 5 радних дана;4. заштите од отклањања штетних последица у домаћинству проузрокованих елементарном непогодом –5 радних дана;5. селидбе сопственог домаћинства на подручју истог места становања – 2 радна дана;6. селидбе сопственог домаћинства из једног у друго место – 3 радна дана;7. стручног усавршавања за потребе послодавца – до 5 радних дана;8. полагање стручног или другог испита – до 5 радних дана;9. полагања испита за лиценцу за потребе послодавца – до 5 радних дана;10. завршавање студија другог и трећег степена у складу са Законом о високом образовању („Службени
гласник РС”, бр. 76/05, 100/07, 97/08, 44/10, 93/12, 89/13 и 99/14) – до 5 радних дана;11. учествовање на синдикалним сусретима, семинарима, образовању за синдикалне активности,присуствовања седницама државних органа, органа управе и локалне самоуправе, органа удружења
послодаваца, привредне коморе, органа управљања код послодавца, органа синдиката у својству члана,конгресима и конференцијама синдиката – до 7 радних дана;3/13

21.5.2019.

Zakon

12. коришћење организованог рекреативног одмора у циљу превенције радне инвалидности – 7 радних
дана;
13. склапање брака детета – 3 радна дана;14. порођаја члана уже породице – 1 радни дан;15. послодавац је обавезан да за едукативне семинаре и сл., а према одлуци надлежног органа
синдиката, омогући одсуствовање са рада представницима синдиката у трајању од најмање седам радних
дана годишње.
Поред права на одсуство из става 1. овог члана запослени има право на плаћено одсуство и у случају:1. смрти члана уже породице – 5 радних дана;2. два узастопна дана за сваки случај добровољног давања крви рачунајући и дан давања крви.
Запослени може да остварује право на плаћено одсуство само у моменту када наступи случај по основу
кога остварује то право.
Члановима уже породице у смислу овог члана сматрају се брачни друг, деца, браћа, сестре, родитељи,усвојилац, усвојеник, старатељ.
4.4. Неплаћено одсуство
Члан 14.
Послодавац може, да запосленом омогући право на неплаћено одсуство у складу са општим актом
установе и уговором о раду, када се не ремети процес рада, и у дужем трајању, али најдуже до једне годинеу случају:1) дошколовавања – од 30 дана до једне године;2) завршавање студија другог и трећег степена у складу са Законом о високом образовању („Службени
гласник РС”, бр. 76/05, 100/07, 97/08, 44/10, 93/12, 89/13 и 99/14) до шест месеци;3) учешћа у научноистраживачком пројекту – до окончања пројекта;4) посете члановима уже породице у иностранству – до три месеца, у периоду од три године;5) лечење члана уже породице;6) у другим случајевима утврђеним општим актом установе.
Дужина неплаћеног одсуства одређује се решењем којим се одобрава његово коришћење а на основу
приложених доказа у зависности од основа за коришћење права.
За време трајања неплаћеног одсуства запосленом мирују права и обавезе из радног односа, ако запоједина права и обавезе законом није друкчије одређено.
III. ПЛАТЕ, НАКНАДЕ ПЛАТА И ОСТАЛА ПРИМАЊА
1. Висина основице
Члан 15.
Уговорне стране преговарају о висини основице за обрачун и исплату плата сваке године у поступку
доношења предлога буџета Републике Србије.
Уговорне стране у поступку преговарања разматрају могућност и потребу корекције коефицијената.
Члан 16.
Уговорне стране могу да приступе преговарању о корекцији основице за обрачун плата пре доношења
предлога закона о буџету за наредну годину, ако дође до битне промене околности на основу којих јеутврђена основица за обрачун плата.
Иницијативу за преговоре покреће репрезентативни синдикат.
2. Елементи за утврђивање плате
Члан 17.
Плата се утврђује на основу: основице за обрачун плата, коефицијента са којим се множи основица,додатака на плату и обавеза које запослени плаћа по основу пореза и доприноса за обавезно социјално
осигурање из плата у складу са законом.
4/13

21.5.2019.

Zakon

Уколико је основна плата запосленог, која је утврђена на основу основице за обрачун плата икоефицијента из прописа о коефицијентима за обрачун и исплату плата, за пуно радно време, мања одминималне зараде, основна плата запосленог утврђена на напред описан начин исплаћује се у висини
минималне зараде.
3. Плата за обављени рад и време проведено на радуЧлан 18.
Плата се исплаћује за обављени рад и време проведено на раду.
4. Увећање плате из сопствених прихода
Члан 19.
Колективним уговором код послодавца може да се утврди право запосленог на увећање плате у висини
до 30% од висине плате, које се исплаћује из сопствених прихода које оствари установа, у складу сазаконом.
Послодавац је обавезан да месечно утврђује приходе, расходе и врши расподелу средстава изпредходног става и да о томе обавезно обавештава репрезентативни синдикат.
5. Додатак на плату
Члан 20.
Запослени има право на додатак на плату:1. за рад на дан празника који је нерадни дан – 110% од основице;2. за рад ноћу – 26% од основице; ако такав рад није вреднован приликом утврђивања коефицијената;3. за прековремени рад – 26% од основице;4. по основу времена проведеног на раду – у висини од 0,4% од основице за сваку пуну годину радаоствареног у радном односу код послодавца.
Послодавцем, у смислу овог члана уговора, сматра се предшколска установа, основна и средња школа,високошколска установа (укључујући и научне институте у саставу универзитета) и установе ученичког истудентског стандарда на територији Републике Србије и то као установе које су утврђене одговарајућом
мрежом установа као планским актом који доноси оснивач, односно конкурсом који се расписује сваке
школске године за упис, односно пријем у ове установе у складу са одговарајућим законом, имајући у видујединствени систем просвете, који се финансирају из буџетских средстава.
Основица за обрачун додатака на плату из става 1. овог члана је производ основице за обрачун плате икоефицијента из прописа којим се утврђују коефицијенти за обрачун и исплату плата запослених у јавним
службама).
Члан 21.
Плата се исплаћује најмање једном месечно.
Плата се може исплаћивати у два једнака дела, и то:– први део до 15. у наредном месецу, и– други део до 29. у наредном месецу.
Послодавац је дужан да запосленом, приликом сваке исплате плате и накнада плате, достави обрачун.
6. Накнада плате
Члан 22.
Запослени има право на накнаду плате у висини која се обрачунава и исплаћује према одредбама
Закона о раду за време проведено на годишњем одмору, плаћеном одсуству и државном празнику.
Запослени има право на накнаду плате у висини која се обрачунава и исплаћује у висини просечне
плате у претходних 12 месеци, у случају:1) стручног усавршавања;2) присуствовања седницама државних органа, органа управе и локалне самоуправе, органа удружења
послодаваца, привредне коморе, органа управљања код послодавца, органа синдиката у својству члана;3) учешћа на радно-производним такмичењима и изложбама иновација и других видова стваралаштва.
5/13

21.5.2019.

Zakon

Члан 23.
Запослени има право на накнаду плате за време одсуствовања са рада због привремене спречености зарад до 30 дана и то:1) у висини од 65% просечне плате у претходних 12 месеци пре месеца у којем је наступила
привремена спреченост за рад, с тим да не може бити нижа од минималне зараде утврђене у складу саЗаконом о раду, ако је спреченост за рад проузрокована болешћу или повредом ван рада, ако законом ниједрукчије одређено;2) у висини 100% просечне плата у претходних 12 месеци пре месеца у којем је наступила привремена
спреченост за рад, с тим да не може бити нижа од минималне зараде утврђене у складу са Законом о раду,ако је спреченост за рад проузрокована повредом на раду или професионалном болешћу, ако законом ниједрукчије одређено.
Члан 24.
Послодавац може осигурати запосленог од последица несрећног случаја за време обављања рада, изсопствених средстава.
7. Накнада трошкова
Члан 25.
Запослени има право на накнаду за долазак и одлазак са рада, у висини цене превозне карте у јавном
саобраћају (градски, приградски, међуградски), која мора бити исплаћена до петог у месецу за претходни
месец, уколико послодавац није обезбедио сопствени превоз. Уколико је перонска карта услов коришћења
превоза, сматра се да је иста саставни део трошкова превоза.
На захтев запосленог послодавац је дужан да запосленом обезбеди месечну карту за долазак и одлазакса рада, уколико није обезбедио сопствени превоз.
Запослени има право на накнаду трошкова, и то:1) за време проведено на службеном путу у земљи;2) за време проведено на службеном путу у иностранству, под условима и на начин утврђен прописима
којима се регулише службени пут државних службеника и намештеника.
Накнада трошкова из става 3. тачка 1. овог члана исплаћује се запосленом за трошкове исхране завреме проведено на службеном путу у земљи (дневнице за службено путовање у земљи), у висини од 5%просечне месечне зараде по запосленом у Републици, према последњем објављеном податку републичког
органа надлежног за послове статистике, трошкове ноћења према приложеном рачуну, осим у хотелу лукскатегорије, с тим што се путни трошкови превоза признају у целини према приложеном рачуну.
За време проведено на службеном путу у трајању од 8 до 12 сати, запосленом припада накнада увисини од 50% дневнице, а за трајање дуже од 12 сати, пун износ дневнице.
Накнада трошкова за време службеног пута се исплаћује на основу попуњеног путног налога иприложеног рачуна.
Запосленом се пре службеног пута исплаћује аконтација трошкова за службени пут.
Послодавац је дужан да запосленом обезбеди накнаду трошкова коришћења сопственог аутомобила услужбене сврхе у висини 30% цене једног литра погонског горива по пређеном километру.
8. Друга примања
Члан 26.
Послодавац је дужан да исплати:1. Послодавац је дужан да исплати запосленом отпремнину при престанку радног односа радикоришћења права на пензију, у висини троструког износа последње исплаћене плате запосленог, с тим датако исплаћена отпремнина не може бити нижа од три просечне плате по запосленом код послодавца која јепозната у моменту исплате, односно три просечне зараде по запосленом исплаћене у Републици Србији
према последњем објављеном податку републичког органа надлежног за послове статистике, ако је то зазапосленог повољније.
Исплата отпремнине врши се у року од 30 дана од дана престанка радног односа.
2. Запосленом накнаду трошкова погребних услуга у случају смрти брачног друга или детета, односно
члановима уже породице у случају смрти запосленог – у висини трошкова сахране према приложеним
рачунима до неопорезивог износа.
3. Послодавац је дужан да осигура запослене за случај повреде на раду или професионалног обољења,обољења у вези са радом, а накнада штете по овом основу се исплаћује на основу уговора о осигурању.
6/13

21.5.2019.

Zakon

4. Ако запослени претрпи повреду на раду или штету на раду или у вези са радом, послодавац је дужанда му накнади штету, у складу са законом и општим актом.
5. Исплати јубиларну награду:Јубиларна награда исплаћује се запосленом у години када наврши 10, 20, 30 и 35 година радаоствареног у радном односу.
Време проведено на раду по основу уговора о привременим и повременим пословима, о делу, остручном оспособљавању и усавршавању, о допунском раду, као и посебан стаж осигурања у складу сапрописима ПИО (нпр. рођење трећег детета, спортски стаж, време за које је осигураник самостално
уплаћивао доприносе и сл.), као и време обављања самосталне делатности се не сматра радом у радном
односу.
Висина јубиларне награде износи:1) пола просечне плате – за 10 година рада оствареног у радном односу;2) једну просечну плату – за 20 година рада оствареног у радном односу;3) једну и по просечну плату – за 30 година рада оствареног у радном односу и4) две просечне плате – за 35 година рада оствареног у радном односу.
Просечна плата из става 4. је плата запосленог остварена у установи у претходном месецу односно
просечна зарада по запосленом исплаћена у Републици Србији према последњем објављеном податку
републичког органа надлежног за послове статистике, ако је то за запосленог повољније.
6. Солидарна помоћ:– привремене спречености за рад дуже од три месеца непрекидно у висини једне просечне зараде уРепублици Србији према последњем објављеном податку републичког органа надлежног за послове
статистике, једном у календарској години;– настанка трајне тешке инвалидности у висини две просечне зараде у Републици Србији;– набавке медицинских помагала, хируршких интервенција и набавке лекова ван позитивне
здравствене листе, а највише у висини једне просечне зараде у Републици Србији у току једне календарске
године.
Послодавац може из сопствених прихода или из средстава буџета, ако су средства за ту намену
обезбеђена, да исплати:1. деци запосленог, старости до 11 година живота, поклон за Нову годину у вредности неопорезованог
износа који је предвиђен законом којим се уређује порез на доходак грађана;2. запосленом премију за колективно осигурање од последица незгода и колективно осигурање заслучај тежих болести и хируршких интервенција, у висини утврђеној уговором.
Члан 27.
Запосленима припада право на Новогодишњу награду, у једнаком износу.
О висини и динамици исплате награде из става 1. овог члана, Влада и репрезентативни синдикати
преговарају сваке године.
Послодавац може да, из сопствених прихода, запосленој жени обезбеди поклон или новчани износ заДан жена, до висине неопорезивог износа предвиђеног за став 6. тачка 1. (деца запосленог).
Послодавац може да, из сопствених прихода, запосленима за изузетан допринос у раду обезбеди
новчана средства за награду, која су утврђена општим актом, до висине неопорезивог износа који јепредвиђен за солидарну помоћ у случају болести, здравствене рехабилитације или инвалидности запосленогили члана његове породице.
IV. ПРЕСТАНАК ПОТРЕБЕ ЗА РАДОМ ЗАПОСЛЕНИХ
Критеријуми за утврђивање запослених за чијим је радом престала потреба
Члан 28.
Установа је дужна да донесе програм решавања вишка запослених у складу са законом који мора дасадржи предлог мера, а нарочито:1) разлоге престанка потребе за радом запослених;2) укупан број запослених код послодавца;3) број, квалификациону структуру, године старости и стаж осигурања запослених који су вишак ипослове које обављају;7/13

21.5.2019.

Zakon4) критеријуме за утврђивање вишка запослених;5) мере за запошљавање: премештај на друге послове, рад код другог послодавца, преквалификацијаили доквалификација, непуно радно време али не краће од половине пуног радног времена и друге мере;6) средства за решавање социјално-економског положаја вишка запослених;7) рок у коме ће бити отказан уговор о раду.
Члан 29.
Установа је дужна да у року од осам дана од дана утврђивања предлога програма из члана 28. Уговора,достави предлог програма репрезентативном синдикату и Националној служби за запошљавање.
Установа је дужна да узме у обзир мишљење и предлоге синдиката и да га обавести о свом ставу у рокукоји не може бити дужи од осам дана.
Члан 30.
Одређивање запосленог коме се отказује уговор о раду, као запосленом за чијим је радом престала
потреба, врши послодавац на предлог комисије.
Комисију из става 1. овог члана чине три члана, које именује Управни одбор на предлог
репрезентативног синдиката установе.
Комисија из става 1. овог члана утврђује предлог на основу ранг листе сходно критеријумима
одређеним Уговором.
Члан 31.
Утврђивање запослених за чијим је радом престала потреба врши се на основу критеријума и то:
1. стажа осигурања;2. стручне спреме;3. резултата рада;4. имовног стања;5. здравственог стања, и
6. броја малолетне деце и деце на школовању запосленог.
Члан 32.
то:Критеријуми за утврђивање запослених за чијим је радом престала потреба вреднују се у бодовима, и
1. Стаж осигурања:за сваку годину рада у радном односу – 1 бод;за сваку годину рада у радном односу у установи додатних – 1 бод.

Време проведено на раду по основу уговора о привременим и повременим пословима, о делу, остручном оспособљавању и усавршавању, о допунском раду, као и посебан стаж осигурања у складу сапрописима ПИО (нпр. рођење трећег детета, спортски стаж, време за које је осигураник самостално
уплаћивао доприносе и сл.), као и време обављања самосталне делатности се не сматра радом у радном
односу.
Запосленом се рачуна цела година проведена на раду у радном односу без обзира на то да ли је радиоса пуним или непуним радним временом.
2. Стручна спрема:1) за високо образовање на студијама другог степена (мастер академске студије, специјалистичке
академске студије или специјалистичке струковне студије) у складу са Законом о високом образовању, почев
од 10. септембра 2005. године и на основним студијама у трајању од најмање четири године, по пропису којије уређивао високо образовање до 10. септембра 2005. године – 20 бодова,2) за високо образовање на студијама првог степена (основне академске, односно основне струковне
студије), студијама у трајању од три године или вишим образовањем – 15 бодова,3) за специјалистичко образовање након средњег образовања – 13 бодова,4) за средње образовање у трајању од 4 године – 12 бодова,5) за средње образовање у трајању од 3 године – 10 бодова,6) за основно образовање и оспособљеност за рад у трајању од једне или две године – 5 бодова.
8/13

21.5.2019.

Zakon

3. Резултати рада:Однос према радним обавезама и пословима:– реализација програма и задатака – 1 бод;– редован долазак на посао – 1 бод.
4. Имовно стање:Ако су укупна примања домаћинства по члану на нивоу републичког просека – 2 бода;Ако су укупна примања по члану од 50 до 70% републичког просека – 3 бода;Ако су укупна примања домаћинства по члану испод 50% републичког просека – 5 бодова.
5. Здравствено стање:Инвалид рада – 5 бодова;Хронични и тешки болесник – 3 бода;Запослени који болује од професионалне болести – 2 бода.
6. Број малолетне деце и деце на школовању:Ако запослени има једно малолетно или децу на школовању – 1 бод;Ако запослени има двоје малолетне или децу на школовању – 3 бода;Ако запослени има три и више малолетне или децу на школовању – 5 бодова.
Као дете на редовном школовању до 26 година старости сматра се и ученик завршног разреда основне исредње школе до краја школске године, односно до 31. августа године у којој дете има својство редовног
ученика завршног разреда.
За критеријум за који запослени не достави потребну документацију у остављеном року за утврђивање
листе запослених за чијим је радом у потпуности престала потреба, бодује се са нула бодова.
На основу ових критеријума сачињава се ранг листа према редоследу броја бодова, почев од највећег.
Члан 33.
За запосленог за чијим је радом престала потреба се проглашава запослени који применом критеријумаиз члана 32. оствари најмањи број бодова.
Уколико више запослених има исти број бодова предност да остане у радном односу има запослени којије остварио већи број бодова по основу радног стажа, здравственог стања, броја деце на школовању,имовног стања, резултата рада, и то по овом редоследу.
Члан 34.
Радни однос по основу вишка запослених не може престати:1. запосленој за време трудноће и са дететом до две године старости;2. самохраном родитељу;3. запосленом чије дете има тешки инвалидитет;4. запосленом мушкарцу који има најмање 35 година стажа осигурања и запосленој жени која иманајмање 30 година стажа осигурања, без њихове сагласности;5. ако оба брачна друга раде код истог послодавца, једном од брачних другова не може престати радни
однос, и
6. запосленом којем је утврђена инвалидност.
Самохраним родитељем, у смислу овог уговора, сматра се родитељ који сам врши родитељско право,када је други родитељ непознат, или је умро, или сам врши родитељско право на основу одлуке суда иликада само он живи са дететом, на основу потврде надлежног Центра за социјални рад када суд још ниједонео одлуку о вршењу родитељског права.
Родитељ ће се сматрати самохраним и у случају када је други родитељ потпуно или трајно неспособанза привређивање, а није стекао право на пензију или када се други родитељ налази на издржавању казне
затвора дуже од шест месеци.
Не сматра се, у смислу овог уговора, самохраним родитељ који по престанку раније брачне, односно
ванбрачне заједнице, заснује нову брачну, односно ванбрачну заједницу.
Члан 35.
9/13

21.5.2019.

Zakon

Решење којим се утврђује да је престала потреба за радом запосленог доноси директор, на основу
предлога комисије коју именује орган управљања установе на предлог репрезентативног синдиката.
Комисија из става 1. овог члана утврђује предлог на основу листе која је сачињена према
критеријумима из члана 32. Уговора.
Члан 36.
Запосленом за чијим је радом престала потреба, а коме није могло да се обезбеди ниједно од права
утврђених законом, колективним уговором код послодавца или уговором о раду, може престати радни односпод условом да му се претходно исплати отпремнина, и то најмање у висини која је утврђена Законом о раду,односно која је утврђена посебним програмом за решавање вишка запослених у установама из области
образовања у процесу рационализације броја запослених, који се доноси у складу са општим актом Владе
који уређује та питања.
Исплата отпремнине врши се најкасније до дана престанка радног односа, а исплата свих неисплаћених
плата, накнада плата и других примања које је запослени остварио до дана престанка радног односа, ускладу са општим актом и уговором о раду, најкасније у року од 30 дана од дана престанка радног односа.
V. ЗАШТИТА ЗАПОСЛЕНИХ
Безбедност и здравље на радуЧлан 37.
Установа је дужна да обезбеди све потребне услове за заштиту запослених у складу са законом, другим
прописима којима се уређује безбедност и здравље на раду и колективним уговором.
У поступку контроле примене мера безбедности и здравља на раду обавезно је учешће представника
репрезентативних синдиката.
Колективним уговором код послодавца ближе се одређују критеријуми за радна места која се актом опроцени ризика утврђују као радна места са повећаним ризиком.
VI. МИРНО РЕШАВАЊЕ СПОРОВА
Члан 38.
Мирно решавање колективних радних спорова врши се на начин и по поступку утврђеним посебним
законом.
1. Колективни радни спорови
Члан 39.
Колективним радним спором, у смислу Уговора, сматрају се спорови поводом:1. закључивања, измена и допуна, примене и тумачења Уговора;2. остваривања права на синдикално организовање;3. остваривања права на штрајк;4. остваривања и заштите других права из рада и по основу рада, у складу са законом.
2. Индивидуални радни спорови
Члан 40.
Индивидуалним радним спором, сматра се спор настао поводом повреде или угрожавања појединачног
права утврђених овим Колективним уговором у складу са законом, као и спор поводом дискриминације излостављања на раду, отказа Уговора о раду и уговарање и исплате минималне зараде.
Члан 41.
Решавање индивидуалних радних спорова поводом престанка радног односа или исплате минималне
плате, може да се врши по поступку пред арбитром, у складу са правилима утврђеним посебним законом.
VII. ПРАВО НА ШТРАЈК
Члан 42.
10/13

21.5.2019.

Zakon

При организовању и спровођењу штрајка синдикати морају водити рачуна о остваривању Уставом
Републике Србије загарантованих слобода и права других, и обезбеђивању минимума процеса рада уустанови у складу са одлуком оснивача.
Штрајком се не сме угрозити право на живот, здравље и личну сигурност.
Члан 43.
На начин доношења одлуке о штрајку примењују се одредбе закона и статута репрезентативних
синдиката.
Штрајк се мора најавити у складу са законом.
У одлуци којом се најављује штрајк синдикат мора назначити штрајкачке захтеве, место, дан и време
штрајка, као и податке о штрајкачком одбору.
Члан 44.
Штрајкачки одбор синдиката руководи штрајком, прати да ли се штрајк одвија на законит начин,упозорава надлежне органе на покушаје спречавања и ометања штрајка, контактира са надлежним органимаи врши друге послове.
Штрајкачки одбор дужан је да размотри сваку иницијативу за мирно решавање спора који му упути
послодавац са којим је у спору, и да на њу одговори на начин на који је иницијатива упућена.
Члан 45.
Уколико послодавац не испуни обавезе према запосленима у роковима и на начин утврђеним овимуговором, репрезентативни синдикат може донети одлуку о штрајку.
Члан 46.
Због учествовања у штрајку, организованом у складу са законом и овим уговором, запослени не могубити стављени у неповољан положај.
Организовање штрајка или учешће у штрајку, у складу са законом и овим уговором, не представља
повреду радне обавезе.
Члан 47.
Послодавац не сме спречавати штрајк који је организован у складу са законом и овим уговором.
Послодавац се обавезује да се уздржи од деловања којим би поједини синдикат био доведен уповлашћени или подређени положај.
VIII. СИНДИКАТ
Члан 48.
Запослени код послодавца имају право да без претходног одобрења, образују синдикат, као и да муприступају под искључивим условима – да се придржавају статута и правила.
Синдикат не може бити распуштен или његова делатност обустављена или забрањена,административним актом установе.
Члан 49.
Запослени приступа синдикату добровољним потписивањем приступнице.
Изглед и садржај приступнице утврђује се актом синдиката.
Члан 50.
Установа је дужна да члану синдиката без накнаде, посредством служби установе:1. одбије износ синдикалне чланарине и уплати је на одговарајући рачун синдикалне организације, каои на рачуне виших органа синдиката коме члан припада, сходно статуту гранског синдиката;2. врши уплату на рачун фондова које синдикат оснива (Штрајкачки фонд, Фонд солидарности и сл.).
Техничко-просторни услови
Члан 51.
11/13

21.5.2019.

Zakon

Установа је дужна да синдикату обезбеди техничко-просторне услове и приступ подацима иинформацијама неопходним за обављање синдикалних активности, и то:
1. одвојену просторију за рад синдиката и одговарајући простор за одржавање синдикалних састанака;2. право на коришћење телефона, телефакса и других техничких средстава и опреме;3. слободу поделе синдикалних саопштења, извештаја на огласним таблама синдиката, за редовне
синдикалне активности, а у време штрајка и на другим местима по одлуци синдиката.
Члан 52.
Синдикат има право да буде обавештен од стране директора установе о економским и радно-социјалним
питањима од значаја за положај запослених, односно чланова репрезентативних синдиката.
Директор установе је дужан да представнику репрезентативног синдиката омогући присуствовање
седницама органа управљања установе кад се на седници разматрају економска и социјална питања, безправа одлучивања, и у том смислу дужан је да синдикату доставља уредан позив са материјалом за седницу
органа управљања.
Права и дужности синдикалних представника
Члан 53.
Синдикална организација је дужна да директору установе достави акт о упису у регистар синдиката иодлуку о избору председника и чланова органа синдиката, у складу са законом.
Члан 54.
Послодавац је дужан да овлашћеном представнику репрезентативног синдиката у установи, којиприпада репрезентативном синдикату потписнику овог уговора, у који је учлањено више од 50% запослених,исплаћује увећану месечну основну плату у висини од 12%.
Уколико је у репрезентативну синдикалну организацију установе која припада репрезентативном
синдикату потписнику овог уговора учлањено мање од 50% запослених, овлашћени представник из става 1.
овог члана има право на сразмерно увећану месечну зараду до 12%.
Послодавац је дужан да председнику, односно поверенику окружног, односно регионалног, градског,покрајинског и републичког органа синдиката, репрезентативног на нивоу Републикe, потписнику овогуговора, исплаћује увећану месечну зараду у висини од 12%.
Остваривање права по основу одредаба овог члана, не може се вршити по два основа.
Члан 55.
Запосленом који је изабран на плаћену професионалну функцију у репрезентативном синдикату, мирују
права и обавезе које се стичу на раду и по основу рада, осим права и обавезе за које је законом другачије
одређено.
Запослени коме права и обавезе из радног односа мирују има право да се у року од 15 дана, од данапрестанка функције, врати на рад у установу на исте послове, а ако таквих послова нема на друге
одговарајуће послове који одговарају његовој стручној спреми.
Члан 56.
Овлашћени представник синдиката има право на плаћено одсуство, ради обављања следећих
синдикалних активности:1. ако је одређен за колективно преговарање, односно одређен за члана одбора за колективно
преговарање за време преговарања;2. када је одређен да заступа запосленог у радном спору са послодавцем пред арбитром или судом завреме заступања.
Члан 57.
Послодавац је обавезан да представницима синдиката омогући одсуствовање са рада ради реализације
програмских активности и присуствовања синдикалним састанцима, конференцијама, конгресима,седницама, семинарима, по позиву органа који организује састанак.
Послодавац је обавезан да представницима синдиката који су изабрани у више органе синдиката
омогући одсуствовање са рада за учествовање у раду тих органа, уз приложен позив.
Послодавац је обавезан да представницима синдиката који заступају чланове синдиката организоване упосебна удружења у оквиру синдиката (рекреација, касе узајамне помоћи и сл.) омогући рад, у складу саправилницима тих удружења.
12/13

21.5.2019.

Zakon

Члан 58.
Послодавац не може да откаже уговор о раду, нити на други начин да стави у неповољан положај
(распоређивање на друге, мање плаћене послове, распоређивање у другу организациону целину, упућивањена рад у друго место рада, упућивање на рад код другог послодавца, проглашавање технолошким вишком)представника запослених (председник синдикалне организације, синдикалне подружнице, синдикални
повереник, чланови органа синдиката, председник окружног, градског, покрајинског и републичког одбора)за време обављања функције и по престанку функције, у складу са законом.
Послодавац је обавезан да функционере синдиката, по истеку функције, врати на послове које суобављали пре избора, односно на одговарајуће радно место.
Члан 59.
Послодавац је дужан да овлашћеним представницима синдиката омогући приступ свим документима
запослених која се тичу права запослених, утврђених законом или колективним уговором.
IX. ПРЕЛАЗНЕ И ЗАВРШНЕ ОДРЕДБЕ
Члан 60.
Учесници се обавезују да ће овај уговор примењивати у доброј намери и на начелима социјалног
партнерства и колективног преговарања.
Ако се промене околности, које нису биле познате у тренутку закључивања овог уговора и одредбе овогуговора се не би могле извршавати или би њихово извршавање било битно отежано, учесници се обавезујуда неће раскинути Уговор, него ће другој страни предложити измене.
Члан 61.
Уговор се сматра закљученим када га потпишу овлашћени представници уговорних страна.
Члан 62.
Колективни уговор или правилник о раду код послодавца усагласиће се са овим уговором, односно
закључиће се у року од три месеца од дана ступања на снагу Уговора, као и утврдити остала права и обавезеи одговорности запослених на која упућује овај уговор.
Члан 63.
Предлог за измене и допуне Уговора може да поднесе свака уговорна страна у писаном облику.
Уговорне стране дужне су да се у року од 15 дана од дана пријема предлога за измену и допуну Уговора
изјасне о предлогу, као и да приступе преговорима о предложеним изменама и допунама у року од 30 данаод дана пријема предлога.
Овај уговор може престати да важи на основу споразума уговорних страна или отказом сваке одуговорених страна.
У случају отказа, Уговор се примењује најдуже шест месеци од дана подношења отказа, када Уговор
престаје да важи.
Члан 64.
Уговор ступа на снагу наредног дана од дана објављивања у „Службеном гласнику Републике Србије” иважи годину дана од дана ступања на снагу.
За Владу
Министар просвете,науке и технолошког развоја
Младен Шарчевић, с.р.
За Синдикат образовања Србије
Валентина Илић, с.р.
За Грански синдикат просветних радника
Србије Независност
Срђан Словић, с.р.

13/13