Center for the Study of Traumatic StressЦентр досліджень посттравматичного стресуCSTS | Відділення психіатрії | Військово-медичний університет | 4301 Jones Bridge Road, Bethesda, MD 20814-4799 | www.CSTSonline.org

Допомога учням від вчителівСлухання та розмоваМасштаби смертей та■ Обмежте перегляд телебаченняДля дітей і підлітків школа – це важливеруйнувань під час цієї війнита інших джерел інформації
вимагають особливої уваги допро критичну ситуацію та їїоздоровлююче середовище.
спілкування з дітьми та підлітками.
жертви.
У цьому першочерговими завжди є■ Допоможіть учням
фізичний захист та безпека.
обмежити міру уособленняДля дітей і підлітків школа – це важливеабо ототожнення з жертвами чи ситуацією.
оздоровлююче середовище. Важко передбачити,Нагадуйте учням, що в школі їм безпечно. Щобякі психологічні проблеми виникатимуть у дітейзменшити надмірне уособлення з жертвами,і підлітків, але наведений нижче план дій моженадайте конкретну інформацію про те, чим учнідопомогти зменшити подальші труднощі:відрізняються від людей, які постраждали.
■ Кожен учень реагує на травму по-своєму.
■ Залучайте своїх учнів до розмов за їхнім вибором –Недоцільно вимагати однакову реакцію від усіх.
не обов’язково про їхні почуття чи місце трагічних
Вислухайте розповіді своїх учнів.
подій. Розмова про звичайні життєві події є■ Наскільки це можливо, дотримуйтеся щоденного
провідною для здоров’я.
розпорядку дня. Зараз не час вводити нові■ Розвивайте у своїх учнів почуття контролю тарозпорядки. Знайомі розклади можуть
компетентності в школі. Надайте їм можливістьзаспокоювати.
планувати свої конкретні заняття.
■ Ваша реакція на критичну ситуацію вплине на■ Діти старшого віку та підлітки можуть відчувати
реакцію вашого учня, тому перед тим, як говорити
певне «збудження». Щоб подолати його, слідзі своїми учнями, корисно обговорити власну
допомогти їм усвідомлювати свою поведінку тареакцію з іншими дорослими та вчителями.
встановити обмеження в школі.
■ Виділіть структурований час для обговорення■ Деякі діти можуть реагувати відволіканням абоподії в класі. Будьте уважні до учнів, які під частруднощами з запам’ятовуванням. До цього слідобговорень виражають надмірні емоції. Обмеження
ставитися з розумінням і терпимістю.
часу може допомогти учням висловити те, що вони■ Будьте уважні до змін у звичній поведінці учнівхочуть, але не більше, ніж їм хотілося б.
(наприклад, погіршення оцінок, втрата інтересу,■ Дотримання звичайних розпорядків у класі моженевиконання домашніх завдань, підвищена
бути заспокійливим. Навіть звичайні шкільні
сонливість або неуважність, замикання в собі,заняття також можуть створити деяке відчуття
втрата або збільшення ваги).
звичності та комфорту для деяких учнів.
Допомога учням від вчителів:■ Заохочуйте викладачів і персонал школи дометодики роботи у класі
спільного обговорення та планування заходів укласі.
Для молодших школярів:■ Будьте відкриті для індивідуальних зустрічей зі■ Запевняйте молодших учнів, що вони в безпеці і щосвоїми учнями.
їхні батьки та інші дорослі подбають про них.
■ Обговоріть подію зі своїми учнями відверто і чесно.
■ На перших етапах після кризових ситуацій
Діти можуть перебивати один одного, а молодші
молодшим учням, які налякані обставинами, можедіти можуть потребувати повторення конкретної
знадобитися час від часу спілкуватися з батькамиінформації.
протягом дня.
Див. далі

■ Не нехтуйте запитаннями про смерть і руйнування.
■ Слід визнавати почуття свого учня: «Ти виглядаєшсумним/злим/стурбованим...», «Ти сумуєш/злишся/хвилюєшся?»■ Визнайте, що у той час, коли ви відчуваєтеспокій і можете слухати своїх учнів і ділитися зними, ви також можете відчувати сум, злість абохвилювання.
■ Проводьте обговорення, які допоможуть молодшим
учням отримати відчуття впевненості та безпеки.
«Ви поставили хороші запитання», «Це булахороша ідея», «Твоя сім’я/мама/тато знають, як проце добре подбати».
Для старших школярів:■ Визнайте важливість сприяння однолітків увідновленні нормального життя.
■ У багатьох підлітків їхні когнітивні здібності часто
переважають над емоційною здатністю долатистресові ситуації. Очікуйте перепадів настрою.

■ Пам’ятайте про важливість надання емоційної

підтримки шляхом «визначення» очікуваних
реакцій смутку, заціпеніння, гніву, страху тарозгубленості. Поясніть, як недоречні веселощі,сміх або байдужість часто використовуються длятого, щоб дистанціюватися від приголомшення.
■ Допоможіть своїм учням середніх та старших
класів переосмислити їхні прояви гніву чи відчаю.
Зосередьтеся на тому, щоб допомогти їм знайти
позитивні рішення у цій ситуації. Координація
поминальних церемоній чи спеціальних шкільних
зборів, пожертвування свого часу та творчих
здібностей на збір коштів, донорської крові тощо –це шляхи, якими ваші учні можуть дізнатися пропереваги альтруїзму для себе та своїх громад.

Центр досліджень посттравматичного стресуВідділення психіатріїВійськово-медичний університет4301 Jones Bridge Road, Bethesda, MD 20814-4799
www.CSTSonline.org
Teachers Helping Students (Ukrainian) (11-23)