Center for the Study of Traumatic StressЦентр досліджень посттравматичного стресуCSTS | Відділення психіатрії | Військово-медичний університет | 4301 Jones Bridge Road, Bethesda, MD 20814-4799 | www.CSTSonline.org

Підтримка психологічного благополуччя
медичних працівників під час допомоги
жертвам надзвичайних ситуаційПід час надзвичайних подій
тяжких травм дітей, що можемасштаби смертей і руйнувань ібути особливо тривожним дляСприяння медичним працівникам тачасто великі труднощі медичного
всіх учасників.
заохочення їх до чинного дбання
реагування вимагають особливої
■ Надання підтримки іпро себе підтримує їхню здатність
уваги до потреб медичних
медичної допомоги. Післядо догляду та лікування потерпілих
працівників. Сприяння медичним
надзвичайної події багато
працівникам та заохочення їхвід надзвичайної події.
пацієнтів переживаютьдо чинного дбання про себенеспокій і сповнені
підтримує їхню здатність дорізноманітних емоцій.
догляду та лікування потерпілих від надзвичайноїУ них може не бути сім’ї чи друзів. Медичніподії.
працівники часто беруть на себе додаткові роліпідтримки. Особливо це стосується тих випадків,Труднощі та ускладнення у роботі медичних
коли пацієнтом є дитина, яка отримала травму і,працівників у середовищі після надзвичайної події
можливо, втратила сім’ю або розлучена з нею.
■ Зруйновані та соціально нестабільні райони.
■ Райони, погано забезпечені ресурсами.
Райони, що підпали під вплив надзвичайної події,Після надзвичайної події клінічні умови часто
часто є матеріально та соціально нестабільними.
є неякісними, і медичні працівники вимушені
Доступ до зони події для створення клінічних умовадаптуватися до роботи в умовах недостатніх
може бути ускладненим через порушення критичної
ресурсів. Через обмежені ресурси можуть бутиінфраструктури, такої як аеропорти, дороги танеможливими діагностичні тести (наприклад,комунікації. Забезпечення фізичної безпеки талабораторні аналізи або рентгенографічні
охорони медичних працівників (а також пацієнтів)дослідження) та втручання (наприклад, ліки абоє першочерговим пріоритетом, але може статихірургічні втручання), які клінічно показані.
проблемою.
Жертви надзвичайної події можуть вмирати від■ Масштаби страждань. Страждання великоїзахворювань, які на думку клініцистів можут
кількості людей, які потребують допомоги,бути успішно вилікуваними. Деякі втручанняважкі тілесні ушкодження, які лікуються, іможуть мати місце, але в неоптимальних умовах.
майже нестерпні втрати, які зазнали багатоНаприклад, може знадобитися проведення
жертв надзвичайної події, можуть поставити
ампутацій, що рятують життя, навіть без належноїпід сумнів силу духу навіть найдосвідченішогоанестезії. Медичним працівникам важко завдавати
медичного працівника і робітника сил реагування.
болю пацієнтам (особливо дітям), навіть якщо цеНадзвичайні події часто спричиняють масовінеобхідно.
фізичні травми, а поранення, які спостерігаються,■ Незнайомі й несподівані умови. Робота в умовах
можуть бути важчими або, через затримки
надзвичайної події часто означає відрядження
лікування, складнішими, ніж багато лікарівдо незнайомої місцевості, як правило, далеко відзвикли лікувати. Пошкодження та поранення,родини та іншої соціальної підтримки. Житло можетакі як травми голови/обличчя або опіки, можутьбути елементарним, а харчування та вода можуть
бути особливо важкими з емоційної точки зору.
бути дещо мізерними.
Надзвичайні події можуть призвести до смертей абоДив. далі■ Психологічний стрес медичних працівниківв умовах надзвичайної події. Хоча медичні
працівники вважають досвід надання допомоги всередовищі після надзвичайної події приємним,багато хто з них також відчуває сильні емоції тадумки про втрату та занепокоєння як частину своєї
роботи. Деякі поширені реакції включають:x фізичне та емоційне виснаження;x ототожнювання з жертвами («Це могла бутимоя дитина, мій чоловік...»);x почуття горя, скорботи, безнадійності,безпорадності, смутку і невпевненості в собі;x труднощі зі сном;x почуття вини за те, що вони не можуть зробитибільше, або мають ресурси вдома, яких немають їхні пацієнти;x розчарування та гнів на систему наданнямедичної допомоги.

Стратегії пом’якшення психологічного стресумедичних працівників■ Спілкуйтеся. Спілкуйтеся з колегами чіткота оптимістично. Конструктивно визначайтепомилки чи недоліки та виправляйте їх. Робітьодин одному компліменти — компліменти можуть
бути потужними мотиваторами та модераторамистресу. Діліться своїми розчаруваннями та своїмирішеннями. Вирішення проблем – це професійнанавичка, яка часто дає відчуття виконаного
завдання навіть для невеликих проблем.
■ Слідкуйте за задоволенням своїх основних
життєвих потреб. Обов’язково регулярно їжте,пийте і спить. Виникнення біологічної депривації
ставить вас під загрозу, а також може поставити підзагрозу вашу здатність піклуватися про пацієнтів.
■ Робіть перерви. Дайте собі відпочинок віддогляду за пацієнтами. Дозвольте собі зробити■■■■■■

щось, не пов’язане з травматичною подією, що васвтішає, розважає або розслаблює. Це може бутипрогулянка, прослуховування музики, читаннякниги або розмова з другом. Деякі люди можуть
відчувати провину, якщо вони не працюють повнийробочий день або знаходять час, щоб розважитися,коли так багато інших страждає. Визнайте, щоналежний відпочинок веде до належного доглядуза пацієнтами після такої перерви. Пам’ятайте, щовдома на вас чекають рідні та друзі.
Підтримуйте контакти. Розмовляйте зі своїми
колегами та підтримуйте один одного. Надзвичайніситуації можуть змусити людей залишатися насамоті через страх і тривогу. Розкажіть своюісторію та послухайте інших.
Звертайтеся до інших. По можливості зв’яжітьсязі своїми близькими. Вони є якорем підтримки замежами зони надзвичайної ситуації. Постійнийзв’язок з ними може допомогти їм краще
підтримати вас після повернення додому.
Зрозумійте відмінності. Деяким людям потрібно
поговорити, а іншим побути на самоті. Слідвизнавати і поважати ці відмінності в собі, у своїх
пацієнтів і своїх колег.
Будьте в курсі подій. Беріть участь у зустрічах, щоббути в курсі ситуації, планів та подій.
Контролюйте себе. Стежте за собою протягомпевного часу на наявність будь-яких симптомівдепресії або стресового розладу: тривалогосмутку, труднощів зі сном, нав’язливих спогадів,безнадійності. У разі потреби зверніться запрофесійною допомогою.
Шануйте свою службу. Нагадуйте собі, що,незважаючи на перешкоди чи розчарування, вивиконуєте благородне покликання – піклуєтесяпро тих, хто найбільше цього потребує. Визнайтевнесок своїх колег – офіційно або неформально –подякою за їхню службу.

Центр досліджень посттравматичного стресуВідділення психіатрії
Військово-медичний університет
4301 Jones Bridge Road, Bethesda, MD 20814-4799
www.CSTSonline.org
Sustaining the Psychological Well-Being of Caregivers (Ukrainian) (03-22)