SCANDIUM-MINERALER I
NORGERoy Kristiansen
ABSTRACT: The year 2003 marks the centennialof the first discovery of a true scandium-mineral innature, viz. thortveitite,found in Evje-Iveland in Norway. In 100 years only
9 scandium-minerals are described as such. In thelast two decades there has been an increasing interest
world-wide in scandium minerals and their formation, and in the utilization of scandium in alloys.
Recent investigation of several areas in Norway
have disclosed additional findings of scandiumminerals , like bazzite, scandiobabingtonite,cascandite, the new kristiansenite, and a scandian
milarite (another new mineral), besides som e potential
new or so far insufficiently characterized scandiumbearing minerals. Most of the scandium-species in
Norway are provided with photos.

IllSTORIKK.
Elementet Scandium (atom nr.21) ble forutsagt åeksistere - allerede 1869, - ti år før dets oppdagelse
av den russiske kjemikeren og oppfinneren av det
periodiske systemet,- Dmitri I.Mendelejeff (18341907),som han kalte "ekabor", og beregnet atomvekten til 45 (Vickery 1960). Den korrekte i dag er
44.95591 !
1879 isolerer den svenske kjemikeren Lars F.Nilson(1840-1899) et stoffban kaller scandium (etter Skandinavia) , som ban finner ved anrikning av sjeldne
jordarter fra euxenitt (Arendal) og gadolinitt (Ytterby,
Sverige).
Lenge var scandium innlemmet i de sjeldne jordartene, men dets egenskaper hører ikke hjemme der.
Scandium er et mykt, sølvhvitt metall, som oksyderer lett i luft.
INNLEDNING.

Scandium er tydeligvis mer vanlig på Solen og ivisse stjerner, - det 23ende mest utbredte, - enn på
Jorda: det 50ende mest utbredte.
Det er relativt utbredt i naturen i små mengder i ca
800 mineraler (Eberbardt 1908), men danner veldig ra
egne mineraler, totalt 9, gjennom alle tider, fordelt på
3 fosfater og 6 silikater., hvorav 2/3 er funnet og
beskrevet de siste 20 årene !
Den russiske Scandium -eksperten L.F.Borisenko

14

sier 1983 :" The widespead distribution of scandium in rocks
and minerals was established at the beginning of the20th Century. Subsequently, Goldschmidt and Peters(1931) and a num ber of other investigators significantly broadened the scope of our ideas about scandium occurrences in natural formations. Vemadskiy(1927) assigned scandium to the typical dispersed
elements.Later on, true scandium minerals were discovered
However, tbe discovery of theseminerals could not change the ideas about scandium as a typical dispersed element. In fact, truescandium minerals are very rarely found and do notform large deposits."
Elementet scandium har tidligere batt liten anvendelse i moderne teknologi, men i de to siste decennier har interessen og etterspørselen vært stadigøkende internasjonalt etter som elementet rar mer og
mer aktualitet i Scandium-Aluminium legeringer if.eks. produksjon av sykkelrammer, teltplugger, golfkøller, Smith & Wesson revolvere romfart m.m. Dette
p.g.a. legeringenes egenskaper,- som styrke, vektreduksjon, smidighet, o.likn. Dessuten har oppdagelsen av nye scandium-mineraler og scandium-førende forekomster økt betydelig i samme tidsrom.
I 2003 er det 100 år siden det første Scandiummineral i verden ble oppdaget i Landsverkbruddet iEvje, den 27.juni 1903 av den unge lovende geologen Per Schei (1875-1905).
Originalbeskrevet av Professor Jacob Schetelig
19 l l, og oppkalt etter Olaus Tbortveit (1872-1917)
fra Iveland under navnet THORTVEITITT, et scandium-silikat med 40-45 % scandium-oksyd.
For mindre enn 15 år siden kjente vi bare et scandium-mineral i Norge, nemlig thortveititt (Schetelig
1911, Kristiansen 1997).
På slutten av 1980-tallet oppdaget imidlertid
Bergstøl & Juve (1988) en
meget interessant forekomst av bazzitt ( Juve &Bergstøl 1990), scandium-holdig ixiolitt og
flere scandium-førende
mineraler i pyroklor-gruppen, - i en granittpegmatitt
i Tørdal i Telemark.
Sentralt i disse oppdagelsene må vi ikke glemmeminerals and their formatlOn.

17~,;J.: :

2. An
increasing
interest in the utilization

""
l'

! ;'

i

.1

.0

Sveinung Bergstøl & Gunnar Juve, - sentralepersoner i oppdagelsene av Scandium-mineralisering i Tørdal.
grunneieren Kaj Peder Tveit, som har vært imøtekommende og sørget for tilgang, sprengning m.m.
Godt inspirert av artiklene til Bergstøl og Juve om
scandium- og tin mineraliseringen i Tørdal-området
besøkte jeg forekomsten på Heftet jern første gang
6.mai 1998, i godt selskap med Thor Sørlie fra Halden
geologiforening.
Allerede ved førstegangsbesøk fant jeg TO helt
nye scandium-mineraler, samt flere andre mineraler
med et mer beskjedent innhold av scandium (Raade& Kristiansen 2000a & b).Ytterligere to andre kjente
scandium-mineraler ble funnet ved videre aktivitet,
scandiobabingtonittog cascanditt(Raade &Erambert 1999, Eldj arn 2002) Disse var tidli gere barekjent fra original-lokaliteten i Baveno, Italia ..
Det ene nye mineralet er et Calsium-Scandium- Tinsilikat med en unik struktur, Ferraris et aL(200 l), og
beskrevet av Raade et aL(2002) under mineralnavnet: Kristiansenitt (13.nordmann)
Det andre nye i milaritt-gruppen er fortsatt underarbeid av et kanadisk team, og mineralet forventes å
bli godkjent i løpet av åretMen det er ikke bare i Tørdal det gjøres oppdagelser av scandium-førende mineraler. Fra Iveland beskriver Cemy et al (2000) og Cemy & Chapman (200 l)
Scandium-rikefaser som mikroskopiske
inneslutninger eller eksolverte faser i ilmenorutil (= niobholdig rutil).
Status er således av vi nå har 6 av 10 eksisterende
Scandium-mineraler
kan skilte med!

i verden, noe ingen andre landSå basis av den senere tids oppdagelser i inn- og
utland kom ideen til å arrangere et symposium omscandium basert på følgende kriterier, - sitat l.sirkulære:" l. An increasing interest world-w ide in scandiumof scandium in alloys.
3. Norway seems to bea leading nation withrespect to diversity ofscandium minerals andoccurrences.
4. The name of the ele-

K'.JeIl Peder Tvelt.
ment scandium. is derived.
from the Latm Scandla (=Scandinavia ).
5. The year 2003 marks the centennial ofthe initial
discovery of the mineral that was to be named
thortveitite in 1911, the first scandium mineraL It was
found in a granite pegmatite in Evje, Norway. « Se:
http://www.nhm.uio.no/geomus/scsymp/
Noen av de fremste forskere i verden på dette felt
har meldt sin interesse for symposiet, og deltagerne
vil danne en tverrfaglig gruppe av mineraloger, geokjemikere, geobotanikere og metallurger.
Symposiet arrangeres i August av Geologisk Museum, Universitetet i Oslo under ledelse av førstekonservator Gunnar Raade. Symposiet er bare åpent
for profesjonelle.
SCANDIUM-FØRENDE OMRÅDER I NORGE
To områder i Syd-Norge med scandium-mineralisering må sies å skille seg klart ut, nemlig:* Iveland -Evje, med bortimot 30 thortveititt-førende granitt-pegmatitter, samt prøver av ilmenorutil
med inneslutninger av nye ukjente Se-faser.
*Tørdal i Telemark, med 6 "ekte" Scandium-mineraler og en rekke andre Scandium-førende mineraler i
granitt-pegmatitt.
Ellers i Syd-Norge er det påvist både thortveitittog scandium-holdig ferrokolumbitt i det peralkaline
komplekset i Fenfeltet, ved Ulefos, - en av de få kjente
forekomster med scandium-mineralisering i karbonatitt (Åmli 1977).
Bazzitt er påvist i to prøver fra nordmarkitt på
Midtmoen i Lunner (Oslofeltet) , og beskrevet av
Kvamsdal (1993,1998).
Bazzitt er og påvist fra en granitisk gneiss i Sandei Gaular (G.Juve i manus 200 I).
I Nord-Norge er det påvist betydelige mengder Se
i de kopper-gull-førende massive sulfid-forekomstenei Bidjovagge
og Biggejavrii Finnmark fylke

15

I

Massive partier av bazzitt
sammenvokst med klare
partier av kristiansenitt
Bildebredde ca 7-8 cm.

Sammenvokstekris tiansenitt- xls
Tørdal, bildebredde 5 mm

Scandiobabingtonitt
med klare
partier av kristiansenitt til høyre.
Tørdal. Bildebredde l cm

Scandium-holdig
3mm

Scandium-holdig
daviditt-mineral,
Bidjovagge, Finnmark.

Massiv kristiansenitt ,Tørdal lO mm

Scandium-holdig ixiolitt
krystaller, Tørdal
Bildebredde 5 mm.

Kristiansenitt-xls in druserom, ca.l
cm billed-bredde. Tørdal.

(Mathiesen 1969, Olerud 1988, Sandstad 1989), i form
av thortveititt ( av mikron-størrelse!) og kompleksemetamikteoksydermed
Ti,V, Cr, U, og Se.
MINERALBESKRIVELSER

I det følgene gis en omtale og oppsummering av
scandium-mineraler og scandium-førende mineraler i
Norge. Kjemiske formler etter Strunz & Nickel (200 l).
THORTVEITITTSCZSiP7 MonokIin

Den første thortveititten i Norge (og verden) ble
opprinnelig funnet av den unge geologen Per Scheii Landsverk-bruddet på Evje 27.juni 1903, men foreløpig ble prøven merket" Epidot 7", (se bilde i Kristiansen 1997 p.112), - inntil det flere år senere visteseg å være thortveititt.
Først 1910 ble det samme mineralet funnet av bondeog feltspateksportør

16

Olaus Thortveit (1872-1917) iixiolitt, Tørdal.

Scandiumbabingtonitt
xlpåvokst en kristiansenitt
xl. Tørdal.

Iveland, og type lokaliteten er på Ljoslandknipan
Iveland (Schetelig 1911).
I Iveland og Evje er det registrert bortimot 30
thortveititt- førende lokaliteter (Neumann 1961 o.fl.),hvor man har den største anrikningen av thortveititti verden.
Den største krystallen man kjenner er nærmere 35
cm.En mer detaljert historikk og beskrivelse med bilder av de største krystallene og stuffene finner mani Schetelig (1922).
Fortsatt i dag kan man være heldig å finne fragmenter eller krystall biter av mineralet i enkelte brudd.
Mineralet er typisk i lange uttrukne søyleformete
krystaller av dyp grønn til blek grønn farge, ellerogså grågrønn til nærmest grå, og fra halvgjennomsiktige til opake og matte.
Lenge var thortveititt bare kjent fra granittpegmatitter, men Mathiesen (I969) beskriver en fore-SEM-bilde:
Cesium-friebazzitt-xls på
cascandittmatrix .Bildebredde 0.5 mm

Til venstre: Scandium-holdig milaritt,nytt mineral
0.1 mm heksagonale xls,Tørdal.Holotype.
Til høyre:Thortveititt, 3 cm
TABELL
1 Analyser av norske Scandium-mineraler
Ljosland, Iveland.Fra Olaf
0.43
al.
20003.20
0.09
2.93
0.25
0.35 1.5
I0.07 27.33/
0.06 6.08
078 <0.32
5.701.98040 0.24
0.41
1999
14.50
52.27
37.59
44.71
58.00
54.94
2.40
2.83
1.08
2.80
2.09
015
1.19
1.43
30.26
0.91
<0.11
0.52
21.28
9.97
56.0
I 0.64
11.06
1.55
0.19
18.80
4.64
7.19
0.35
4.72
25.01
0111988
2.06
0.26
0.15
11.30
1.57
17.73
12.26
0.08
0.61
12.73
7.59
1.37
25.05
17.88
11.77
1.19
<0.2
46.18
3.4
0.25
0.20
6.03
Juve1988
20
1.10
0.17
36
12.42
1.5
10,06
1.60
0.10
8.11
2.04
18.45
14.50
010
2.72
3.90
16.88
16.92
I7.30
{74.18
<0.27
3.84
9.20
18.74
4021
50.21
15.2
1999
40.76
{4.2
40.20
0.67
Bergsløl&HO
Landsverk Juli 1931
Rb20
Fe.OJ
K,O
faseE2A
faseH4
MIKROLJTT
IXIQlITTSCANDIOKRISTIANSENITT<:
TørdalTørdalTørdalEramberl
TørdalJuve&
Raade
Raade&
el8AZZITTal.
Se-holdig
Se-holdig
Sc-hold'9
CASCANDITT
Se-holdig<Q.09<Q.27 Raade&
Erambert
jvelandEplevann
Q.17<Q.21
FBernhard)<:
TørdalTørdalHåverstadJuve1988
Tørdalmedd.F,Bernhard
Q.80
Tørdal
Q.07
Q.10
Q.81
<0.26
OAO
(pers,medd(pers,medd
Cerny&
Chapman
Q.19
2.28+Hf
Bergstøl
Cernyet&pers
Bergstøl
2002
og
F.Bernhard)

TQNjTT

UQ

THORTVEITITT

1,10

MILARITT

2001

0.08

HQ3/01

48.00
18.80

9.5

1.67

0.03

Na20
Andre

Thortveititt-nåler, 3 mm,
Tørdalkomst av ørsmå rimede soner, noen hundredels mm
tykke, forekommende på et kompleks titan-mineralfra Bidjovagge kopper- forekomst, nær Kautokeino i
Finnmark, - i en såkalt albitt-felsitt, en veldig hard
finkornet , flintliknende lys grå til rødlig felsitt.
Noen kilometer nord for Bidjovagge har man i senere tid funnet tilsvarende i Biggejavri , (Olerud 1988,
Sandstad 1989). Forekomsten er omfattende, og kanvære en potensial fremtidskilde for Scandium.
Karbonatitter inneholder vanligvis ikke Sc av betydning. Men fra karbonatitten i Fen-feltet ved Ulefos derimot beskriver Åmli (1977) opptreden av
thortveititt som bitte små 2 - 3 mikron store spredte
korn i rauhaugitt og rødberg.
Juve & Bergstøl (1997) nevner thortveititt fra Tørdal, men den franske mineralogen Francois Fontan,
som var der tidligere, dementerer dette (pers.medd.

Juli 1998).
Imidlertid ble det funnet thortveititt i noen få stuffer der av undertegnede i 2001. Opptrer som lysgrønne nåleformete krystaller opp mot 5 mm, ellersom ørsmå irregulære masser intimt sammenvokst
med bl.a. kristiansenitt og bazzitt. Det mest interessante med denne thortveititten er det høye innholdet av tin, - henimot 5% Sn02 ! Oftedal (1969) har
allerede nevnt mindre mengder tin i thortveititter fra
Iveland, og tidligere (Oftedal 1939) analysert på tin
i andre norske mineraler.
Foruten funn av thortveititt på Madagaskar allerede i l 920-årene , - er thortveititt i nyere tid funnet
sporadisk mange steder i verden (Kristiansen 1997),
også i våre naboland Sverige (Langhof 1996) og Finland , og nå aller senest i Tyskland og Frankrike(pers.medd., resp. Thomas Witzkeog Pierre Gatel).

17

•
BAZZITT (Se,Al,Fe)2 Be3 [SiP,s] Heksagonal
Scandium-analogen til beryll, hvor Se> Al (Fe).
En cesium-rik bazzitt er beskrevet av Juve & Bergstøl (1990) fra Heftetj em, Tørdal, i Telemark, som klarehimmelblå heksagonale krystaller opp til 5 mm , ofte
sammenvokst med vanlig beryll av gul farge. Innholdet på ca.3 % Cs20 er det høyste som noen gang er
registrert i en bazzitt. Analyse aven annen krystall ,funnet av undertegnede, viser faktisk enda høyere
(Demartin et al. 2000). En bazzitt fra Baveno (typelokaliteten) viste 2.3% (loc.cit.). Ikke alle bazzitter
inneholder cesium av betydning. Fargen vil og variere, -helt over i det lyse blå (Kristiansen 1999, p.17)
Forekomsten har etter hvert blitt velkjent, og spesielt p.g.a. de store krystallene som er funnet (Werner 1993), den største hele 3 cm. Irregulære blå masser antar ennå større dimensjoner. Sistnevnte kanvære sammenvokst med bl.a. kristiansenitt.
Kvamsdal (1993,1998) beskriver en bitte liten
bazzitt-krystall i feltspat i nordmarkitt fra Midtmoen i
Lunner, like ved fylkesvei 23. Senere ble det funnet
en krystall til som er avbildet i Stein, or.4 ,1993,side
227.
Bazzitt ble funnet 1995 som enkeltkrystaller med
kvarts, kalkspat, flusspat o.fl. i en granitisk gneiss i
Sande i Gaular, Sogn & Fjordane (G.Juve i manus
2001).

SCANDIOBABINGTONITT(Ca,NaMFeH,Mn)(Se,Fe3+) [SiSO'40H] TrikIin
Scandiobabingtonitt ble funnet på Heftet jern etter sprengningen i regi av Geologisk Museum's
venner høsten 1998. Dette var like etter at mineralet
ble original-beskrevet fra Baveno i Italia (Orlandi etal. 1998). Det norske funnet var adskillig rikere enn
det italienske. Det norske funnet ble karakterisert av
Raade & Erambert (1999), og viste seg som ensammenvoksning av scandiobabingtonitt og ytterligere et nytt scandium-mineral for Norge: cascanditt.
Bilder finnes i Eldjam (2002),
Mineralet forekommer som flaskegrønne til lysgrønne irregulære partier eller sjeldnere som krystaller, og ikke alltid sammenvokst med cascanditt.
Mineralet er ellers bare kjent fra originalforekomsten i Baveno,Italia.
(Gramaccioli et al.1998, Orlandi et a1.1998)
CASCANDITT
CaSe [SiPsOH] TrikIin
Cascanditt ble først observert som en tynn "film"

18

intimt sammenvokst med scandiobabingtonitt (Raade& Erambert 1999), fra Heftetjem-forekomsten,Tørdal.
Det opptrer også som blekgrønne bitte små kom
med bazzitt, som en sjeldenhet.
Mineralet var bare kjent fra originalforekomsten iBaveno,Italia. Mineralet er et triklint
pyroxenoid mineral beslektet med pectolitt og
seranditt.
(Mellini et al. l 982,Gramaccioli et al.1998)
KRISTIANSENITT
Ca2SeSn(Si207)(S~OPH)
IMA no. 2000-051 TrikIin
TYPELOKALITET: Heftetj em, Tørdal, Telemark
Mineralet ble første gang funnet på en stuff av
undertegnede 6.mai 1998 på Heftet jern i Tørdal, og
allerede på et tidlig stadium fastslo jeg at mineralet
hadde en unik kjemisk sammensetning,
samt atrøntgendiffraktometer-opptaket
ikke "matchet" noekjent mineral.
Mineralet er oftest fargeløst og lite iøyenfallende,og krystaller kan lett forveksles med albitt-krystaller,
som det er mye av i druserom. Mineralet opptrer vanligvis som avlange uttrukne kystaller med en skråtoppflate, transparente fargeløse eller gulaktige, eller som mer grågule til grå og matte. Tydelig stripet
overflate, og høy refleksivitet. Krystallene opptrer
enkeltvis eller som sammenvokste individer, av størrelse l - 5 mm i utstrekning. Unntaksvis finnes massive partier av gulig farge opp til l cm.
Kristiansenitt
forekommer
sammenmed

1

Iscandioba bington itt,
bazzi tt,
milaritt,
plumbomikrolitt, en kalsiumrik hingganite-(Y), scandium-rik ixiolitt, et rynersonitt-liknende mineral, og
diverse titanitter med forskjellig habitus og farger.
Og ofte i druserom i feltspat eller innleiret i en gyldenbrun sterkt omvandlet gl immer.
Allerede på et tidlig stadium, ved de innledende
struktur-bestemmelsene,ble det konstatert en kompleks tvillingdannelse, som fra tidligere var ukjent inaturen, men postulert av Nespolo & Ferraris (2000).
Og det viste seg da at kristiansenitten bekreftet deres antagelse, og som de kalte" twinning by metricmerohedry" ,det
førsteeksem peletinaturen.Resultatene
ble allerede presentert på enposter av Ferraris (2000) ved en krystallografisk kongress i Nancy, og senere i Japan (Nespolo et al. 200 l).
P.g.a. disse spesielle egenskapene ble krystallstrukturen beskrevet separat (Ferraris et al. 2001),
før selve mineralbeskrivelsen, som først kom i 2002
av Raade et al. (2002), og Ellingsen & Haugen (2002).
Kristiansenitt kan ikke sies å være vanlig, men nok

1
J

l

!

1

1

vanligere enn for eksempel scandiobabingtonitt. Sistnevnte er jo mer iøyenfallende med sin grønne farge,
mens kristiansenitten oftest er fargeløs og vanskelig
å skille visuelt fra albitt-krystaller.

rige er tidligere omtalt av Cemy et al. (1991) og
Nysten (1996). På basis av kjemiske analyser av dissefunnene vil substitusjonen med yttrium indikere en
trend fra milaritt , KCa2(Be2AI)Si1P30' henimot en"end-member" med formel

Hvorvidt mineralet er mer utbredt i de mange
pegmatittgangene som finnes i området i Tørdal er
fremdeles ukjent.
I Høydalen-bruddene, like nedenfor (Oftedal 1942,
Kristiansen 1998), og som har vært i drift i over 60 år,
er det ikke påvist egne scandium-mineraler. De eneste
indikasjoner på scandium (ppm nivå) er Oftedal's(1943) undersøkelser i diverse mineraler fra forekomsten, samt et innhold på ca 1.5% SCP3 i et
wodginitt-liknende mineral som en eksolvert fase i
kassiteritt (Raade & Kristiansen 1983)

med Ca:Y ~1:1, hvilket
K (CaY) Be3 [(Si1P30)]'
Hawthome (2002) bekrefter i sin artikkel.
I juli 1998 kontaktet jeg min gamle kjenning, pegmatitologen Petr Cemy (Univ.ofManitoba), som
bl.a. hadde vært på Heftet j em i 1989 , og spurte hamom man kunne tenke seg opptreden aven "milaritt
med scandium, som substituerer for aluminium. Hvoretter han sier I mai l :" you may have same scandium
surprises there, and quite possible a milarite withsame Sc in .... ". Og våren etter fikk vi altså bekreftelsen!

Scandium-holdig "MILARITT" K (CaSe) Be3[(Si12030)] Heksagonal
TYPELOKALITET: Hefte~em, Tørdal, Telemark
Holotype: H04/98 (Department of Geological
Sciences,University of Manitoba)Både de scandium-rike og yttrium-rike"ene " er nevnt av Grew (2002).

Dette er en scandium-holdig milaritt funnet 6.mai
1998 , som i utgangspunktet kun ble funnet på EN
stuff, hvor mineralet forekommer som 0.1 mm stuttegrålige heksagonale krystaller i et hullrom i kjøttfarget kalifeltspat sammen med litt bazzitt, grønnenåler av turmalin og litt fargeløs yttriumholdig milaritt.

TYPELOKALITET: Heftet jern, Tørdal, Telemark.
En scandiumholdig ixio1itt ble funnet og beskrevet av Bergstøl & Juve (1988) fra pegmatitten på
Heftet jern i Tørdal, og opptrer som skinnende sorte
velutviklede krystaller på 1-5 mm , og er ikke uvanlig
å finne. De analyserte prøvene (loc.cit.) viser ca 1419 % SCP3' - altså langt høyere innhold enn de beskrevne ixiolittene fra Mozambik og Madagaskar (von Knorring & Sahama 1969) .
Uregelmessige fargenyanser indikerer en noe heterogen sammensetning, og omvandling til pyroklorgruppens mineraler, og på basis av diverse omvandlinger gir analyser opphavet til flere varianter:tin-uranholdig mikro litt
yttrium-scandium-holdig mikrolitt
scandium-yttrium-holdig mikrolitt
scandium-holdig yttropyroklor
og uran-holdig
SCANDIUM mikrolitt (se nedenfor).

Allerede på et tidlig stadium ble det fastslått bet y. delige mengder Scandium (5-7 % SC203' pers.medd.
FBemhard 29.03.99) , og de øvrige elementene tilsa
at det måtte være et milaritt-liknende mineral, menhvor en stor del av aluminium var erstattet/fortrengt
av scandium, samtidig som Ca-innholdet var halvert. En beregnet formel viste forholdet Ca:Sc ~ l: l.
Mineralet er nevnt av Raade & Kristiansen (2000a,b).
Senere har Hawthome (2002) bekreftet at mineralet er Scandium-ekvivalenten til nok et nytt mineral imilaritt-gruppen = K (CaY) Be3[(SiIP30)] , også kjent
fra Heftet jern.
12001 fant jeg ytterligere en stuff med en kompleks sammenvoksning av hele FIRE scandium-mineraler, hvorav også den scandium-holdige"milaritten". Analysene viser god overensstemmelse
med den første prøven. Prøven er unik, og er gjenstand for detaljert undersøkelse (Raade et al. in prep.)
Historien er ikke fullstendig uten å gå litt tilbake itid. Yttrium-rike milaritter fra Brazil, Kanada og Sve-milaritt-

Scandiumholdig ixiolitt Rombisk(SCL46Ta 1.16
NbO.76 Sn026Fe024Mno.lsTioo) Sa 4.09
Os

Fordi scandium-innholdet

i formelen for ixiolitten

langt overskrider de andre elementene, er dette etnytt species, eller for å sitere Raade & Kristiansen(2000b) :"With Sc exceeding the other elements in the
cation-disorder ixiolite structure, this is in fact a new
species".
Undersøkelser
og diskusjoner om scandiumsubstitusjoner i kolumbitt-gruppens
mineraler og
ixiolitt er omtalt av Wise (1998). Her nevnes også19

Heftet j em -ixiolitten.
Ellers nevnt av Raade & Kristiansen(2000 a) og
Raade et al. (2002).
Semenov (200 l) forenkler formelen til SC2TaNbO 8.
Scandiumholdig mikrolitt Kubisk(Ca038Mn 0.02 Fe 0.11 SCO.25YO.16Sn005 U018)Sc\I,(Ta129Nb 0.58Ti Ol) S0200( etter Bergstøl & Juve 1988)
TYPELOKALITET :Heftet j em, Tørdal, Telemark.
Som nevnt ovenfor under scandium-holdig ixiolitt
omvandles denne til mineraler i pyroklor-gruppen
med ganske variabel sammensetning. Og de synes
alle å være metamikte, og brune, brunlig grønne til
grønne av farge med en glassaktig glans og et muslig
brudd.
En av disse omvandlede ixiolittene viser en kjemisk sammensetning, som i formelen gir et scandium-innhold som overskrider 20% av totalen av Aatomene og er det mest fremtredende element i Aposisjon andre enn Ca. Dette tilsier et nytt mineral ipyroklor-mikrolitt gruppen, som gjør at Bergstøl &Juve (1988) kaller mineralet scandium mikrolitt, hvilket da er et nytt mineralnavn i motsetning til
scandian mikrolitt (scandium-holdig ..).Enkelt er det
ikke, fordi alle nye mineraler må som kjent godkjennes av CNMMN/IMA, og dessverre ble ingen data
fremsendt til kommisjonen. Kjemisk sammensetning
alene er allikevel ikke tilstrekkelig for å få godkjent et
nytt mineral. Internasjonale krav til dokumentasjon
foreligger.
Og som Jambor (1991) ganske riktig sier: "Anunapproved name for an incompletely describedmineral." Men at mineralets sammensetning er unik
er det ingen tvilom!
Semenov(200 l)angir
formelensom
FeYScNb2Ta2014 .
Selv har jeg en metamikt mikrolitt fra Heftet j em ,som kjemisk er en uran-scandium-wolfram-holdig
yttromikrolitt-pyroklor, som nå er gje~stand for krystall-struktur undersøkelse ved universitetet i Firenze.
Scandiumholdig kolumbitt (Fe,Mn)(Nb,Ti)P6
Rombisk
Scandium-holdige kolumbitterer beskrevet av
Amli (1977) fra karbonatitten i Fen-feltet og forekommer som velutviklede til uregelmessige kom fral - 160 mikron i størrelse, - både i rauhaugitt og
rødberg.

20

Analyser viser fra 0.64 - 2.74 % SCP3 ' men det
antydes at det er funnet kolumbitter med opp til 6%
SC203·

Scandiumholdig daviditt-Ioveringitt
Mathiesen (1969) beskriver et komplekst titan-mineral fra Biddjovagge kopper-forekomsten i Finnmark
Titan-mineralet forekommer som kullsvarte glinsende uregelmessige kom opp mot l cm diameter ien såkalt albitt- felsitt, en veldig hard finkomet , flintliknende lys grå til rødlig felsitt. Mineralet består
kjemisk av overveiende titan (~50%), og betydelige
mengder vanadium, crom, jern og noe cerium, samt
ca3% SCP3.
Noen kilometer nord for Bidjovagge har man i senere tid funnet tilsvarende i Biggejavri , som Olerud(1988) og Sandstad ( 1989) beskriver som davidittloveringitt. Deres funn lanalyser viser imidlertid bareca 0.5% SCP3.
I begge forekomstene
finner man likeledes
thortveititt , men bare i mikron-størrelse!
Scandium-faser
fra Iveland.

som inneslutninger

i ilmenorutil

Cerny et al.(2000) og Cemy & Chapman (200 l) har
undersøkt prøver av ilmenorutil fra resp. Håverstad
og Eptevann i Iveland, og finner flere eksolverte
faser som er scandium-rike.
Håverstad, eksolverte faser i ilmenorutil, fase E
H4 Cerny et al. (2000).
Her er det flere faser, både scandium-rike og fattige. Den scandium-rikeste, med 10% SCP3' forekommer som nesten runde granulære aggregater ,opp til 30 x 100 mikron, innesluttet i ilmenorutil, - gir
en empirisk formel:[(SCO.627
Fe3+0.328
Fe2+0.361
Mn 0.072Ca 0.019
Mg 0.008
Y
0.007)SOlA22(Ti 066ISn003IZr0027Uooo)So 0.722(Nb1624Ta 0.194
W003)So 1849]S0399308
eller forenklet (Sc,Fe3+)(Nb,Ta)04 (nytt mineral).
Et røntgen-opptak gir tilnærmet identitet med en
monoklin Fe3+Nb04 forbindelse.
Eptevann, scandium-fase E2A. Cemy & Chapman(2001)
Her beskriver

Cerny& Chapman (2001) bådeeksolverte faser i ilmenorutil og nedbrytningsprodukter av disse, både scandium-rike og fattige. Den
scandium-rikeste inneholder 12.8% SCP3 ' og den
gir en empirisk formel omtrent som den fra Håverstad (ovenfor):[( SCO.823 Fe3(Ti

0.424 Fe2+0.085MnOI76Ca

0.631Sn0046Zr

1.789 ] Sa

3.995

0.006)Sa

0.012 0.003)Sa

1.523

0683 (Nb 1.35Ta 0.429W o.Olo)Sa08

Med tiden håper vi man lykkes å karakterisere
denne fasen fra Eptevann og Håverstad som egetmineral.
Ilmenorutil fra andre thortveititt- forekomster i Iveland kan godt tenkes å inneholde de samme fasene.

EPILOG.
Uten tvil har forekomstene og oppdagelsen av nye
scandium-mineraler og scandium- førende mineraler
i Norge i de senere årene økt vår kunnskap om
scandiums utbredelse og geokjemiskeadferdsmønster. Også i flere andre mineraler fra Tørdal-området er det funnet betydelige mengder scandium(Raade & Kristiansen 2000 a) Og det bekrefter depostulater som allerede ble antydet av Goldschmidt& Peters (1931), Frondel (1968) og Borisenko (1983).
Og som Foord et al. ( 1993) sier:«Discoveries of new Scandium-minerals may be
expected in the years to come, as we know that Sc
may substitute for Fe3+ - A13+ in pyroxenes andamphiboles in Sc-rich environment «.
Også Frondel (1968) sier at : « Scandium in the
ferromagnesian minerals apparently substitutes foriron in sites occupied by either (Fe3+,Al) or(Fe3+,Mg). Scandium can also form limited solid
solution with Y3+,Al, the heavy lanthanides, Ti4+,
Sn4+, Zr4+ and W6+ in certain geo chemical
environments. «Gramaccioli et al. (2000) diskuterer dannelsen av
scandium-mineraler, og gir eksempler fra bLa. norske forhold
Det forestående Scandium-symposium: « SCANDIUM 2003 « i Oslo i august vil forhåpentlig bidra tiløkt kunnskap og interesse for scandium og dets
egenskaper til brnk i framtidens teknologi, og det er
hyggelig at Norge kan være det første land i verden
til å arrangere et sådan symposium. Men så har jo
det første scandium-mineral i verden sine røtter i
Norge!
Som en kuriositet kan det nevnes at oppdagelsen

av det første og siste scandium-mineral i verden i det
20århundre er begge gjort av norske amatør-mineraloger, - nemlig thortveititt og kristiansenitt.

TAKK
En takk til Gunnar Raade og Franz Bernhard forsamarbeid og kommunikasjon gjennom flere år. Takk
også til Franz Bernhard for scanning-bilder.
Likeledes er jeg grunneieren Kaj Peder Tveit stor
takk skyldig for utvist interesse og imøtekommenhet.
Og ikke minst viljeg takke inspiratorene Gunnar
luve og Sveinung Bergstøl som har gjort omverden
oppmerksom på den unike scandium- forekomsten
på Heftet jern.
REFERANSER:
Bergstøl, S. & Juve,G.1988.Scandian ixiolite, pyrochlore
and bazzite in granite
pegmatite in Tørdal, Telemark,Norway. Contr.
Miner. Petrol., 38:229-243
Bianchi,R. et al. 1988.A re-examination of thortveitite.
Amer.Miner., 73:601-607
Borisenko, L.F.1983. Raw-material resources ofscandium. Inter.Geol.Rev.,25 :942946 Oversatt til engelsk fra "Geologiya i razvedka",
m.9: 51-56, 1981
Cerny,P.,Hawthorne, F., Jambor,J.J., & Grice,
J.D.1991. Yttrian milarite. Can.Min.29 :533-541
Cerny,P. et al.2000. Two-stage exsolution of a titanian(Sc,Fe3+) (Nb,Ta)04 phase inniobian rutile from Southern Norway. Can.Min.,
38:907-913
Cerny,P. & Chapman, R.200 l. Exsolution andbreakdown of Scandian andTungstenian Nb-Ta-Ti-Fe-Mn phases in niobian
rutile. Can.Mineral., 39:93-101
Demartin, F., Gramaccioli, C.M. & Pilati, T.2000.
Structure refinement of bazzite frompegmatitic and miarolitic occurrences.Can.Min.,
38:1419-1424
Eberhardt, G.1908. Uber die weite Verbreitung desSkandium auf der Erde.
bs.,:851
Eldjarn, K.2002. Seltene Scandium-mineralien von
Tørdal, Telemark, Norwegen
Mineralien- Welt, 2: 14-22
Ellingsen, H.Y. & Haugen, A. 2002. Kristiansenitt - etnytt mineral fra Tørdal. STEIN
29 (l ):32-34.
Ferraris, G. et al.2000.Solving the structure of a new
Ca-Sc-Sn disilicate twinnned by
metric merohedry. International Union of21

Crystallography Congress, Nancy.
Ferraris, Giovanni; Gula, Angela; Ivaldi, Gabriella;
Nespolo, Massimo; Raade,Gunnar.2001. Crysta1 structure of kristiansenite: a caseof class HB twinning by
metric merohedry. Z. Kristallogr., 216: 442-448
Foord,E.E., Birmingham, S.D., Demartin, F., Pilati, T.,
Gramaccioli, C.M., & Lichte,
F.E.1993. Thortveitite and associated Sc-bearing
minerals from Ravalli county,
Montana. Can.Min.31: 337-346
Frondel, C.1968. Crystal chemistry of scandium as a
trace element in mineral.
Zeitschr.Krista1l.,127: 121-138
Goldschmidt, V.M. & Peters, Cl.193 I. Zur Geochemie
des Scandiums.
Nachrichten der Gesellschaft der Wissenschaften
Gottingen,279

Math.-Phys.Kl.,

257-

Gramaccio1i, C.M., Orlandi, P & Campostrini,
Baveno in Oberitalien: Ein

1.1998.

aussgewohn1icher Fundort seltener Scandiummineralien. LAPIS, 23: 27-34
Gramaccioli,C.M., Diella, V. & Demartin, F.2000. The
formation of scandium minerals
as an example of the role of complexes in thegeochemistry of rare earths and HFS
elements. Eur.1.Miner.,12 : 795-808
Grew,E.S.2002. Mineralogy, petrology andgeochemistry of Beryllium: an intriduction
and list of Beryllium minerals. I "Beryllium:
mineralogy, petrology and geochemistry"
Editor: Edward S.Grew. Miner.Soc.Amer. Reviews inmineralogy and geochemistry,
vol.50: 1-76
Hawthorne, F.2002. The use of end-member chargearrangements in defining newmineral species and heterovalent substitutions incomplex minerals. Can.Miner.,40:
699-710
Jambor, 1.1991. Scandium microlite. Amer.Min.76:668
Juve,o.& Bergstøl,S.1990.Caesianbazzite in granite
pegmatite in Tør-dal,Telemark,Norway. Miner. & Petrol.,43:131-136
Juve,o. & Bergstøl,S.1997.Granittpegmatittenei
Tørdal, Telemark. Norsk Bergverk
museum Skrift. no .12: 5 6- 57
Knorring, O.von & Sahama, Th.o.1969.Scandian ixiolitefrom Mozambique andMadagascar. Bull.Geol.Soc.Finland,41:
75-77
Kristiansen, R.1978. On thortveitite. Interne notater,
Min.-Geol.Museum,Oslo,p.
Kristiansen, R.1997.Thortveititt
Sc2SiP7 - et historisk
tilbakeblikk og dagens status
STEIN, 24: 111-115
Kristiansen, R.1998. Høydalen litium-pegmatitt, Tørdal
i Telemark. STEIN, 25: 21-30

22

Kristiansen, R. 1999. Beryllium-mineraler i Norge.
STEIN, 26 (2): 8 - 23
Kvamsdal, L.O.1998. Mineralene fra nordmarkitt og
grefsen syenitt i Oslofeltet.
Skjetten.Eget forlag.
Langhof, 1.1996. Thortveitite from granitic NYF
pegmatites in Sweden.
Geol.Foren.Stkh.Forhandl.,118:A54
Mathiesen, C.O. 1969.An occurrence ofunusual
minerals at Bidjovagge, Northern
Norway. Norg.Geol.Unders., 266:86 - 104
Mellini,M., Merlino,S., Orlandi, P. & Rina1di, R.1982.
Cascandite and jervisite, two
new scandium silicates from Baveno, Italy.
Amer.Miner. 67:599-603
Nespolo,M. & Ferraris,o.2000.Twinningby syngonic
and metric merohedry. Analysis,classification and effects on the diffraction pattern.
Z.Kristallogr., 215: 77-81
Nespolo,M.,Ferraris,0., Gula, A., Ivaldi, 0., Raade, G.
200 l.Unusual merohedrictwinning in kristiansenite. Pro gr. and Abstr., Ann.
meeting, Miner.Soc.Japan, Akita,
p.154 (in Japanese with English abstr.).
Neumann, H.1961.The Scandium content of some
Norwegian minerals and theforrnation of thortveitite: a reconnaissance survey.
Norsk Geol.Tidsskr., 41: 197-210
Nysten,P.1996. Paragenetic setting and crystal
chemistry of milarite from Proterozoic
granitic pegmatites in Sweden.
N.Jb.Miner.Mh.,H.12:564-576
Oftedal,1.1939. On the occurrence oftin in Norwegianminerals. Norsk Geol.
Tidsskr., 19:314-325
Ofteda1,I.1942.Lepidolitog tinnsteinførende pegmatitt
i Tørdal, Telemark. Norsk
Geol.Tidsskr., 22: 1-14
Oftedal,I.1943 .Scandium as a geologic thermometer.
Norsk Geol.Tidsskr.,23: 202213
Oftedal,1.1969.0n minor elements in thortveitite. Norsk
Geol. Tidsskr., 49:77-79
Olerud,S.1988. Davidite-loveringite in early Proterozoic
albite felsite in Finnmark,North Norway. Miner.Mag.,52:400-402
Orlandi, P., Pasero, M. & Vezzalini, 0..1998.
Scandiobabingtonite, a new mineralfrom Baveno pegmatite, Piemont, Ita1y. Amer.Min.83:
1330-1334
Raade,o. & Erambert, M.1999. An intergrowth ofscandiobabingtonite andcascandite from the Heftet jern granite pegmatite,
Norway.N.Jb.Miner.Mh.1999(12):545-550
Raade,o.& Kristiansen,R.1983.1nneslutninger
wodginitt i kassiteritt fra Høydalen,av

Tørdal. Interne Notater, MGM : 119-123
Raade,G. & Kristiansen, R.2000a.Mineralogy
andgeochemistry of the Heftet jern
granite pegmatite, Tørdal: a progress report. Skrifter
Norsk Bergverkmuseum, 17:
19-25
Raade,G. & Kristiansen, R.2000b. Scandium enrichment
in the Heftet jern granite
pegmatite, Telemark, Norway. 4th Intern. Miner. inMuseums Conference,
Melbourne, Australia, p.83
Raade,G., Ferraris,G, Gula,A.,Ivaldi,G. & Bernhard,
F.2002. Kristiansenite, a new
calcium-scandium-tin sorosilicate from granite
pegmatite in Tørdal, Telemark,Norway. Min.Petrol.,75: 89-99
Sandstad, J.S.1989.Geology ofthe Biggejavri Sc-REE
occurrence in Finnmark, North
Norway. Proc.Ann.Meeting Geo!.Ass.Canada &Miner.Ass.Canada,1989,
vol.l4: A2
Schetelig,J.1911.Ueber Thortveitit, ein neues mineral.
Zentralb. fUr Miner.,l91l: 721-

726
Schetelig,J.1922.Thortveitite- a silicate of scandium(Sc'Y)2SiP7Norsk
Geo!. Tidsskr. , 6: 233-244 + 2
pl.
Semenov,E.I.2001. Gres and minerals of rare earths,
uranium and thorium. Moscow.
(på Russ.).
Strunz, H. & Nickel, E.200!. Strunz Mineralogicaltables. 9.utgave, Stuttgart, 870 p.
Vickery, R.C.1960. The chemistry of Yttrium andScandium. Pergamon Press. 123
sider.
Werner, R.1993. Bazzitt fra pegmatitt nær Tørdal.
STEIN 20: 184-187
Wise,M.A., Cerny,P. & Falster,A.U.1998.Scandium
substitution in co1umbite-groupminera\s and ixiolite. Can.Min.36: 673-680
Amli, R.1977.Carbonatites, a possible source of
Scandium as indicated by Scminera1ization in the Fen peralkaline complex,
Southern Norway.
Econ.Geol., 72:855-859