MINISTERUL EDUCAŢIEI AL REPUBLICII MOLDOVA„ ISTORIA TRĂITĂ – ISTORIA POVESTITĂ”

CURRICULUMUL OPŢIONALCurriculumpentru învăţămîntul gimnazial/ liceal(clasele VI – XII)Chişinău, 2015

1

Aprobat prin Ordinul Ministrului nr. 561 din 12 iunie 2015;
Autor : Băbălău Vera, profesor şcolar, grad didactic superior
Gimnaziul Pelinia, r-nul Drochia

2Istorie trăită – istorie povestităStructura curriculumului: Nota de prezentare Competenţe cheie/ transversale și transdisciplinare; Competenţe specifice și sub-competențe; Valori şi atitudini la care contribuie studiul istoriei ; Conținuturi recomandate; Sugestii metodologice; Strategii de evaluare.
Notă de prezentare
Istoria orală este o modalitate răspîndită de strîngere a informațiilor. Istoricul
francez, Jules Michelet,se referea la ,,documentele vii” ca la o sursă importantăpentru istorie, argumentînd că această abordare este necesară pentru acontrabalansa documentele oficiale.
Istoria orală reprezintă înregistrarea şi analiza mărturiilor vorbite despre trecut.
Aceasta poate lua o multitudine de forme şi se concentrează asupra: Cunoştinţelor împărtăşite cu privire la trecut şi care au trecut din generaţie îngeneraţie (tradiţia orală); Succesiunea evenimentelor din viaţa unei persoane, care au contribuit lamodelarea acelei vieţi; Amintirilor personale ale unui individ cu privire la anumite evenimente,probleme sau experienţe de viaţă, prin care a trecut; Relatărilor orale ale martorilor oculari în timpul sau după ce a avut loc
evenimentul.
În Republica Moldova istoria orală este o disciplină nouă, având ca obiectiv
elaborarea,identificarea, colectarea, catalogarea şi interpretarea mărturiiloroamenilor de rind, în special, ale celor a căror experiență a fost practic ignorată decătre știința istorică , așa cum ar fi: soldatul, văduvele, copiii războiului, ,,dușmanii
poporului”, minoritățile etnice, cuturale,religioase ș.a.
3

Sub aspect metodologic, istoria orală nu oferă doar instrumente pentru recuperarea
trecutului recent, dar şi o grilă de interpretare şi analiză a documentelor scrise
elaborate în epoci trecute, care conţin scrisori, fotografii, arhive ale ziarelor ș.a.
Astfel, istoria orală vizează investigarea istorică și analiza mărturiilor prinintermediul istoriei trăite de protagonişti.

Argument
Printre avantajele acestui curs opţional trebuie subliniat faptul că:- este accesibil și le oferă elevilor o imagine bine conturată asupra istoriei recente;- poate servi drept instrument de verificare pentru dovezile oferite de alte izvoare;- constituie o modalitate de a-i ajuta pe elevi să cerceteze și să aplice conceptelecheie ale continuității și schimbării în istorie.
Elevii au ocazia de a-și dezvolta:- deprinderile implicate în formularea unor întrebări;- abilitățile de comunicare cu semenii și cu oamenii din generații diferite și cu
perspective și experiențe diferite;- abilitatea de a examina dovezile istoriei orale, de a elabora o cronologie, de aformula o concluzie la ceea ce s-a întîmplat și de ce;- deprinderea de a produce înregistrări ș.a.
Deci legăturile cu celelalte arii curriculare au grade diferite de intensitate, mai ales
atunci când este vorba despre diferitele etape de şcolaritate.
Competențe cheie/ transversale și transdisciplinare.
Prin intermediul acestui curs se vor dezvolta următoarele competențe cheie:a) a învăţa să înveţi - vizează disponibilitatea elevilor de a se organiza, atâtindividual, cât şi în grup. Cursul „Istorie trăită – Istorie povestită” presupune
realizarea, desfășurarea și analiza unui interviu. Asemeni eleviiî și vor dezvolta
competențe practice privind transcrierea, stocarea și prelucrarea informaţiilor.
4b) comunicare în limba maternă – vizează abilitatea elevilor de a exprima şiinterpreta gînduri, sentimente şi fapte atît pe cale orală, cît şi în scris, abilitatea dea folosi în mod corect şi coerent limbajul ştiinţific.
b) competenţe sociale şi civice – vizează competenţe de relaţionare interpersonală
cuprinzînd toate formele comportamentale care trebuie stăpînite pentru ca elevul să
fie capabil să participe eficient şi constructiv la viaţa socială şi să rezolve
conflictele dacă e cazul.
c) competenţe digitale–vizează utilizarea cu încredere a aparaturii digitale(reportofon, cameră video), precum şi însuşirea tehnicilor de înregistrare, stocare,transcriere a materialului audio-video. Aceste competenţe se referă la formareagîndirii logice şi critice , la abilităţile de căutare , procesare, analiză şi selectare,management al informaţiei la standarde înalte şi la abilitaţi dezvoltate decomunicare.
d) sensibilizare şi exprimare culturală – vizează abilitatea de deschidere însprecomunicarea de tip intergeneraţional, şi sensibilizarea tinerilor cu privire la
realităţile lumii contemporane (sociale, politice, culturale etc.) şi la experienţele
considerate cruciale ale secolului trecut (regimuri totalitare, Holocaustul etc.)
receptate din perspectiva martorilor la acestea (de exemplu, supravieţuitori airăzboiului, deportărilor, foametei, colectivizării forțate deținuți politici, ai
Holocaustului etc.).
Contribuția la componenta profesională.
Elevii vor beneficia:
 de o cunoaştere aprofundată a istoriei locale/regionale; exersarea şi utilizarea instrumentelor de înregistrare digitală audio-video, asofturilor de stocare, prelucrare şi arhivare, a fişierelor digitale; exersarea comunicării orale în cadrul interviurilor ;5 dezvoltarea spiritului de iniţiativă.
 pregătire bună pentru angajare în cîmpul muncii prin prezentarea interviului.
Printre direcţiile potenţiale de dezvoltare şi calificare profesională menţionăm:profesor de istorie, muzeograf, curator, etnolog, jurnalist, profesor documentarist,regizor, web designer, cercetător, arhivist, redactor, psiholog, personal
administrativ cu răspunderi în domeniul cultural şi turistic la nivel local şi central.
Competențe specifice:
1. Utilizarea eficientă şi corectă a limbajului istoric;
2. Dezvoltarea competenţelor funcţionale esenţiale pentru o încadrare reuşită în
societate: comunicare, gândire critică, luarea deciziilor, prelucrarea şi utilizarea
contextuală a unor informaţii complexe;
3. Cunoaşterea şi interpretarea surselor istorice;
4. Determinarea relaţiilor de cauzalitate şi schimbare în istorie;
5. Folosirea responsabilă a noilor tehnologii comunicaţionale şi informaţionale încontexte formale şi non-formale;
6. Cooperarea cu ceilalţi, în calitate de cetăţeni activi, în rezolvarea unor probleme
teoretice şi practice, prin asumarea critică a rolurilor care decurg din apartenenţa ladiferite grupuri.
Subcompetențe: Utilizarea limbajului adecvat în comunicarea orală şi scrisă.
 Clasificarea adecvată a surselor orale în funcţie de epoca în care au fostproduse.
 Folosirea aparaturii digitale: reportofon sau cameră video în realizarea
interviurilor: înregistrare, stocare, transcriere.
 Identificarea aspectelor trecutului ce pot contribui la înţelegereaprezentului.
 Analiza critică a diferitor opinii pe marginea unui subiect istoric din sec.
XX;
6 Compararea surselor istorice în vederea stabilirii credibilităţii şi a validităţii
informaţiei conţinută de acestea
 Comentarea schimbărilor survenite pe parcursul istoriei;
 Utilizarea adecvată a surselor istorice în argumentarea opiniei proprii
pentru a susţine/combate un punct de vedere controversat.
 Susţinerea unui dialog argumentativ bazat pe valorile cetăţenieidemocratice, în cadrul interviurilor, chestionarelor
Valori şi atitudini
 Cultivarea respectului şi a unei atitudini pozitive faţă de diversitate;
 Stimularea gândirii autonome, reflexive şi critice în raport cu diverse mesaje
receptate;
 Acceptarea reprezentărilor multiple asupra istoriei sociale, cultural etc.;
 Dezvoltareainteresului

pentrucomunicare

interculturalăşiintergeneraţională; Înţelegerea diversităţii într-o lume marcată de pluralitate culturală,lingvistică, geografică, religioasă;Antrenarea gândirii prospective prin înţelegerea rolului istoriei în viaţaprezentă şi ca factor de predicţie a schimbărilor

 Cultivarea unei atitudini pozitive faţă de limba română şi istoria românilor în
context european.

Conținuturi recomandate:I. Oralitatea în istorie
1. Introducere: definiţia istoriei orale, etapele cercetării de istorie orală.
7

2. Istoria istoriei orale:
3. Oralitatea în Antichitate Utilizarea surselor orale în reconstituirea istoriei Evului
Mediu Istoria orală și modernitatea Istorie și memorie în secolele XX-XXI .
II. Regimuri totalitare şi experienţe traumatice personale în secolul al XX-lea.
1.Cel de-Al Doilea Război Mondial ( amintirile din perspectiva unui participant ,unei mame, soţii, copil).
2.Holocaustul.
2.1.Ce este Holocaustul? Terminologie.
2.2.Exterminarea evreilor din Basarabia (1941-1944).
2.3.Prigoana asupra țiganilor.
3.Foametea din 1946-1947.
3.1.Cauzele și consecințele foametei din 1946-1947.
4.Deportările staliniste în memoria contemporanilor.
4.1.Primul val de deportări - 12 – 13 iunie 1941.
4.2.Al doilea val de deportări – 6 – 7 iulie 1949.
4.3.Al treilea val de deportări – 31 – martie 1951.
4.4.Copiii basarabeni în Siberia.
4.5.Deportările cadrelor didactice din R.S.S.M în zilele de 6-7 iulie 1949.
5.Războiul din Afganistan.
6.Războiul pentru independența și integritatea Republicii Moldova.

Sugestii metodologice:Cursul presupune realizarea unui proiect de istorie orală desfăşurat de-a lungul
unui an şcolar şi cuprinde mai multe etape:
1. Cercetare preliminară: profesorul împreună cu elevii aleag tema de cercetare,găsesc bibliografa disponibilă referitoare la tema respectivă , alcătuiesc întrebările
pentru interviu, chestionar, identifică și contactează martorii.
2. Realizarea interviurilor: Interviul se poate realiza în echipă cite doi sauindividual. Se recomandă ca interviul să nu depășească mai mult de 30 min. și8

întrebările pregătite din timp. Se verifică dacă reportofonul lucrează și are o casetă
audio înainte de începerea interviului. Dacă interviul nu urmează să fie înregistratelectronic elevii își schimbă periodic rolurile pentru a lua notițe și a pune întrebări.
După realizarea interviurilor, profesorul poate organizează prezentarea şi discuția.
3.Transcrierea, prelucrarea şi arhivarea interviurilor. Profesorul poate
organiza în laboratorul de informatică transcrierea și arhivarea într-o mapă.
4. Diseminarea rezultatelor cercetării, va fi realizată în în cadrul unor activităţiextracurriculare/extraşcolare sau a unor proiecte pe care elevii le realizează la altediscipline – TIC, Limba şi literatura română etc. Activitățile sunt realizate de elevi
sub îndrumarea profesorului de istorie în mai multe etape: Realizarea unui produs multimedia (soft educaţional, pagină web) împreunăcu profesorii din Aria Tehnologii
Editarea unui număr special al revistei şcolii, sau a unei cărţi cu interviurile
transcrise de elevi (împreună cu cadrele didactice din ariile curriculare Limbă şi
comunicare, Arte, Tehnologii)
 Valorificarea rezultatelor proiectului în săptămâna Împreună facem lumea
mai bună
 Schimburi de experienţă cu elevi din alte şcoli care au realizat proiecte
similare de istorie orală .
 Participarea elevilor intervievatori la emisiuni radiofonice ale școlii.
 Excursii tematice pe tema cercetată.
În vederea centrării actului educativ pe elevi şi pentru asigurarea formării
competenţelor specifice prevăzute de cursul opţional se va recurge la: Utilizarea unor metode activ-participative (învăţarea prin descoperire,problematizare,cercetare, joc de rol, dezbatere, studiu de caz etc.);
 Realizarea de proiecte, portofolii, proiecte de istorie orală (povestea vieţii,istoria comunităţii), arborele genealogic al familiei mele,; Organizarea de mese rotunde, ateliere de discuţii/dezbateri cu
supravieţuitorii participanţi la evenimentele secolului al XX-lea;9 Organizarea expoziţiilor.
 Categorii de surse: Surse istorice: interviuri înregistrate, interpretate (arhivă de istorie orală),documente, cărţi/monografii, articole ştiinţifice, manuscrise, arhivepersonale Presă: articole ziare/reviste, emisiuni TV/radio Filme: artistice, documentare Fotografii/caricaturi/pictură/afişe
 Jocuri video/didactice Literatură – jurnale, scrisori, memorii
Modalităţi de evaluare:- Observarea activităţilor şi a comportamentului elevilor în timpul activităţii
didactice furnizează profesorului informaţii diverse şi complete. Observarea
trebuie însoţită de aprecierea verbală asupra activităţii/răspunsurilor elevilor.
- Realizarea unor proiecte, portofolii exersează lucrul în echipă, cooperarea cu
persoane care provin din medii sociale, culturale etc. diferite, în vederea stimulăriispiritului tolerant. Ele apropie actul educativ de viaţa reală, dezvoltă abilităţi
necesare secolului XXI: gândire critică, comunicare şi colaborare, asumarea
responsabilităţii în luarea deciziilor.
Evaluarea sumativă, prin realizarea şi prezentarea a două proiecte la sfârşitul
fiecărui semestru, sugerate alese de către elevi. Evaluarea sumativă urmăreşteexersarea abilităţilor şi aplicarea cunoştinţelor acumulate de elevi într-o perioadămai lungă de instruire .
Este important ca în procesul evaluării profesorul să observe, să stimuleze şi săaprecieze performanţele elevilor, pornind de la:10 motivarea elevului pentru învăţare şi îndeplinirea unor sarcini din ce în ce
mai complexe; responsabilitatea elevilor faţă de propria educaţie şi dezvoltare; aprecierea nivelului de performanţă şi certificarea rezultatelor şcolare; orientarea spre succes; stimularea interesului cognitive şi afectiv al elevilor.
Evaluarea de asemenea va reflecta relaţia de parteneriat dintre elev-profesor,
elev-elev şi va permite feed-back-ul reciproc. Este important, de asemenea ca
aprecierea pe care o face profesorul asupra activităţii elevului să fie cunoscută
de părinţii acestora, astfel încît parteneriatul elev - profesor-părinte să fiefuncţional.

Bibliografie:
1.Bontaş I., Pedagogie, Editura ALL Educaţional SA, Bucureşti, 1996.
2.Tănase Gh., Metodica predării învățării istoriei în școală.
3.Curriculum pentru învățămîntul gimnazial (clasele V – IX), Chișinău, 2010.
4.Aries Philippe, Un copil descoperă istoria, în Timpul Istoriei, Meridiane,
Bucureşti, 1997.
5.Petrovschi N.,Didactica istoriei, Chișinău, 2007.
6.Stradling Robert, Să înțelegem istoria secolului XX, Editura Sigma, 2002.
7.Musteață Sergiu, Educația toleranței și a cetățeniei democratice, Chișinău 2006.
8.Asociația Națională a Tinerilor Istorici din Moldova, Predarea istoriei. Îndrumarmetodic pentru profesori, Pontos, Chișinău, 2009.
9.Bulat Maria, Noapte cu bocete, Chișinău, Universitas,1991.
10.Melnic Ștefan, Cozmin Feodosia, Poveste amară, Chișinău, Hyperion, 1992.
11.Vangheli Spiridon, Copiii în cătușele Siberiei, Editura Doxologia, 2014.
12.Dabija Nicolae, Tema pentru acasă, Iași,Princeps,2009.
13. Vasilev Boris, Stalin mi-a furat copilăria, Chişinău, 2012.

11