Lokálnost je naší budoucností:Cesta k Ekonomice ŠtěstíEnglish title: Local is Our Future: Steps to an Economics of Happiness (book excerpt)Written by: Helena Norberg-Hodge – Founder & Director, Local FuturesTranslated by: Petra Sejáková
(Následuje úryvek z první kapitoly nové knihy „Lokálnost je naší budoucností: Cesta kEkonomice Štěstí“ od Heleny Norberg-Hodge, publikované „Local Futures“ v červenci2019)Aby lidský druh měl nějakou budoucnost, musí se začít chovat lokálně.
Dobrou zprávou je, že cesta k této budoucnosti se již začíná prosazovat. Stranoumainstreamových medií je poněkud drsný slogan „čím větší tím lepší“, kterýdominoval ekonomickému smýšlení po staletí, konfrontován s mnohem jemnější,„ženštější“ perspektivou, která umísťuje do středu zájmu blahobyt člověka ve spojení sekologickým přístupem ke světu. Lidé začínají přicházet na to, že spojení s Přírodousamotnou a lidmi mezi sebou navzájem je tím pravým zdrojem štěstí. A každý denvznikají nové a nové inspirativní iniciativy, které nabízejí potenciál k opravdové
prosperitě.
Zároveň je zde vzrůstající povědomí-od občanské úrovně po akademické kruhy-žereálná ekonomika je svět přírody, na kterém jsme konec konců závislí ve všech našichpotřebách. Pouze pokud přijmeme za svůj a podpoříme strukturální posun v současnéekonomice- pryč od závislosti na globálním trhu řízeném velkými korporacemi směremk rozmanitým regionálním systémům-budeme moci žít způsobem, který bude odrážettoto porozumění.
Naneštěstí naši političtí i ekonomičtí vůdci zůstávají k této realitě slepí. Ukazují námponěkud odlišnou cestu, na které biotechnologie nasytí svět, internet umožní globálníspolupráci, roboti osvobodí člověka od fyzické i psychické dřiny a bohatství 1% budenějakým způsobem ke prospěchu chudým.
Jak bude taková budoucnost vypadat? Ray Kurzweil ze společnosti Google nám tvrdí,že naše potraviny budou pocházet z „kontrolovaných vysokých budov“ a budouzahrnovat laboratorně klonované maso. Podle Elona Muska z Tesly je vybudováníměsta na Marsu „kritickým bodem pro maximalizaci života lidstva, zatímco „30-tipatrové tunely“ uleví přetíženým městům na Zemi. Goldman Sachs vysvětluje, žedigitalizace předmětů každodenní potřeby „vytvoří sítě mezi přístroji, lidmi aLocal  Futures  www.localfutures.org  1  	  	  internetem, vedoucí k vytvoření nového ekosystému, který umožní vyšší produktivitu,lepší účinnost energie a vyšší zisky.“Tyto nápady jsou chváleny jako vizionářské a odvážné, ale to co slibují je pouze nárůstdominantních trendů-neo-koloniální expanze, urbanizace a komodifikace-přeplněnýchmódními přístroji. To co nám ale už neříkají je, že tento systém vyhazuje ty nejbohatšízdroje- lidskou energii a práci-na hromadu odpadků. Zárověň naše daně podporujídramatický nárůst spotřeby energií a vzácných přírodních zdrojů. Náš systém současněpodporuje masovou nezaměstnanost, chudobu a znečištění.
Tento systém není výrazem vůle většiny: naopak jsme byli vyloučeni z možnostiprosadit svůj názor. Zárověň nevěřím, že by situaci vystihovalo přirovnání k boji„dobrých proti zlým“. Je pravda, že lidé vědomě prosazující monokulturu podnikůpředstavují jen nepatrný zlomek světové populace - možná méně než 10 000 jednotlivcůpo celém světě -nicméně jsou natolik uchváceni abstraktními ekonomickými modely aukazateli, že jsou často slepí vůči účinkům jejich rozhodnutí na reálný svět.
V jistém smyslu nás systém všechny polapil do svých sítí. Dokonce i generální ředitelévelkých korporací a bank jsou vedeni spekulativními trhy, aby splnili krátkodobé cíle voblasti zisku a růstu. Jsou pod silným tlakem, aby zůstali na vrcholu kvůli strachu zeztráty vlastních pracovních míst a zklamání svých akcionářů. Je to tedy samotnýsystém, který musí být volán k odpovědnosti a změněn - nikoli zaměnitelní jednotlivci,kteří v něm mají určitou moc.
Ale jak jsem řekla na začátku, není to jediný směr, kterým se svět ubírá. Lidé na celémsvětě touží po hlubokých svazcích ve společenstvích a po spojení s přírodou, vedlekteré jsme se většinu naší existence vyvíjeli. A zdola se tak snaží o zásadní posun tímtosměrem. Není jim vlastní vize postavená na posedlosti několika miliardářů high-techtriky a na talentu pro hromadění peněz: místo toho vychází z hluboké zkušenosti toho,co vlastně znamená být člověkem.
Na všech kontinentech se lidé v různých kulturách scházejí, aby znovu vytvářelisociální strukturu a opět se spojili se Zemí a jejími ekosystémy. Budují prosperujícímístní ekonomiky a mezigenerační komunity, které poskytují smysluplnější aproduktivnější práci. Od komunitních zahrad po farmářské trhy, od alternativníchvzdělávacích prostor k místním obchodním aliancím a družstvům - co má toto všespolečného, je obnova místních vztahů, které odrážejí přetrvávající a vrozeně lidskoutouhu po lásce a spojení.
Tyto lokalizační iniciativy jasně dokazují, že lidská povaha samotná není zdrojemproblémů - naopak, je to nelidské měřítko techno-ekonomické monokultury, kteráinfiltrovala a zmanipulovala naše touhy a potřeby. Toto zjištění je posílenopozorováním toho, co se stane, když se lidé vrátí do styku se strukturami, které vLocal  Futures  www.localfutures.org  2  	  	  lidském měřítku jsou. Viděla jsem proměnu vězňů i delikventních teenagerů, kteřínalezli smysl vlastní existence a směr, kterým se v životě mohou ubírat, vyléčenoudepresi a překonání sociálních, etnických a mezigeneračních rozporů.

V mnoha případech tyto iniciativy pramení spíše ze zdravého rozumu než z jakéhokolizáměru „změnit svět“. Společně však představují silnou výzvu pro pořádek vespolečnosti a formulují velmi odlišnou vizi budoucnosti.
Toto vznikající hnutí překračuje konvenční levo-pravou polaritu. Jedná se v něm o to,jak umožnit rozkvět rozličných lidských hodnot a snů a současně znovu začlenitkulturu do přírody. Znamená to, že společnosti se mohou posunout směrem ke zbaveníse své závislosti na vzdálených, nezodpovědných monopolech, které produkují našezákladní potřeby ve vysoce mechanizovaných monokulturních systémech na druhéstraně světa, ve prospěch lokální řemeslné výroby pro místní potřeby. Důraz je kladenna skutečné potřeby, nikoli na umělé touhy vytvořené obchodníky a reklamou ve snazeroztopit pece konzumu a nekonečného růstu.
Lokalizace znamená dostat se z vysoce nestabilních a vykořisťovatelských bublinspekulací a dluhů a návrat do reálné ekonomiky - našeho propojení s ostatními lidmi asvětem přírody. Spíše než vyžadovat nespočet tun dokonale rovných mrkví avyhazovat ty, které se nehodí na plakát (tak jak to dělají obchodní řetězce), požadujímístní trhy rozmanitost produktů, a proto vytvářejí pobídky pro diverzifikovanější aekologičtější produkci. To znamená více jídla s mnohem menším počtem použitýchstrojů a chemikálií, více rukou pracujících na zemi, a tedy i více smysluplnějšíchzaměstnání. Znamená to dramatické snížení emisí CO2, žádnou potřebu plastovýchobalů, větší prostor pro biodiverzitu, větší oběh bohatství v místních komunitách, víceosobních rozhovorů mezi výrobci a spotřebiteli a více vzkvétajících kultur založenýchna skutečné vzájemné závislosti.
Efekt, který lokalizace vytváří, nazývám „multiplikátorem řešení“ a tento vzorec saháza naše potravinové systémy. Ve slepém, od reality odtrženém a nadměrněspecializovaném systému globální monokultury jsem viděla bytové výstavby vytvořenéz dovážené oceli, plastu a betonu, zatímco dubové stromy rostoucí na jejich místě bylypokáceny a přeměněny na štěpky. Naproti tomu zkrácení vzdáleností strukturálněznamená více "očí na akr" a inovativnější využití dostupných zdrojů. Může to znítutopicky, ale jakmile se vzdáme závislosti na vysoce centralizovanýchautomatizovaných systémech v oblastech jako je zdravotnictví a vzdělávání, můžemeobnovit rovnováhu mezi lékařem a pacientem, mezi učitelem a studentem, a tímvytvořit prostor pro individuální potřeby a schopnosti.

Local  Futures  www.localfutures.org  3  	  	  Je zcela relevantní představit si svět bez nezaměstnanosti; jak je pravda u každécenovky na polici supermarketu, nezaměstnanost je politické rozhodnutí, které je vsoučasné době vytvářeno podle mantry „efektivity“ v centralizovaném způsobuvytváření zisků. Jakmile byla politická levice i pravice koupena dogmatem „větší jelepší“, občané zůstali bez skutečné alternativy.
Když posílíme ekonomiku v lidském měřítku, změní se samotné rozhodování.
Vytváříme pak nejen systémy, které jsou dostatečně malé na to, abychom je ovlivnili, aletaké se stáváme součástí sítě vztahů, která informuje o našich akcích a perspektivách nahluboké úrovni. Zvýšená viditelnost dopadů našeho jednání na komunitu a místníekosystémy vede k uvědomění založeném na zkušenosti, což nám umožňuje, abychomnabyli sebevědomí k provádění změn a zároveň získali pokoru ke komplexnosti života
kolem nás.
Na základní úrovni nám lokalizace umožňuje ocenit neustále se vyvíjející, měnící sepovahu vesmíru. Místo toho, abychom žili s nálepkami a dívali se na svět skrze slova,zažité pojmy a čísla, uvědomujeme si, že každý člověk, zvíře a rostlina je jedinečný amění se s každým okamžikem. Lokalizace nám propůjčuje intimitu a tempo potřebné ktomu, abychom cítili tuto plnost a radost z toho, že jsme nedílnou součástí živé sítěvztahů.
Stojíme před prostým výběrem mezi dvěma radikálně odlišnými cestami. Jedna násneúnavně vede k rychlému, rozsáhlému, monokulturnímu, technologickému rozvoji. Jeto cesta, která nás odděluje od sebe navzájem a od světa přírody a urychluje nášsestupný sociální a ekologický úpadek. Druhou cestou je zpomalení, zmenšení měřítkaa podpora hlubokého propojení k obnově sociální a ekonomické struktury nezbytné prouspokojení našich hmotných a hlubších lidských potřeb způsobem, který zároveň sytíjedinou planetu, kterou máme.
Knihu „Local is Our Future“ si můžete objednat v internetovém obchodě Local Futures.

This is an excerpt from the first chapter of Local is Our Future: Steps to an Economics ofHappiness, a new book by Helena Norberg-Hodge, published by Local Futures in July2019.
Paperback copies of Local is Our Future are available to order from Local Futures’online store: https://www.localfutures.org/store/Local-is-Our-Future-p140051233Local  Futures  www.localfutures.org  4