Globalna definicija profesije socijalnog rada - BOSNIANSocijalni rad je praktično zasnovana profesija i akademska disciplina koja
promovira društvenu promjenu i razvoj, socijalnu koheziju, te osnaživanje ioslobađanje ljudi. Principi socijalne pravde, ljudskih prava, kolektivne
odgovornosti i poštovanja različitosti centralni su u socijalnom radu.
Potkrijepljena teorijom socijalnoga rada, društvenih i humanističkih znanosti, te
indogenim znanjem, profesija socijalnoga rada angažira ljude i strukture naadresiranju životnih izazova i povećanje blagostanja.

Navedena definicija može se proširiti na nacionalnom i/ili regionalnim nivoima.

KOMENTAR
Komentar služi “objašnjenju” ključnih koncepata korištenih u definiciji i detaljan je uodnosu spram ključnih mandata, principa, znanja i prakse socijalnoga rada.

KLJUČNI MANDATI
Ključni mandati profesije socijalnoga rada su: promocija društvene promjene, socijalni
razvoj, socijalna kohezija, te osnaživanje i oslobađanje ljudi.
Socijalni rad je praktična profesija i akademska disciplina koja prepoznaje da sprega
historijskih, socio-ekonomskih, kulturnih, spacijalnih, političkih i ličnih faktora možeslužiti kao mogućnost i/ili prepreka za ostvarivanje blagostanja i razvoja ljudi.
Strukturalne barijere doprinose perpetuiranju nejednakosti, diskriminacije, izrabljivanja iugnjetavanja.

Razvojkritičke

svijestikroz

refleksijuostrukturalnimizvorima

ugnjetavanja i/ili privilegija na osnovu kriterija poput rase, klase, jezika, religije, roda,invalidnosti, kulturne i seksualne orijentacije, te razvoj strategija djelovanja naadresiranju strukturalnih i ličnih prepreka su centralni za emancipacijsku praksu koja
ima dva osnovna cilja: osnaživanje i oslobađanje ljudi.

1Mandat društvene promjene zasnovan je na premise da se intervencije socijalnoga rada
dešavaju kada se procjeni da trenutačna situacija – bilo na nivou ličnosti, porodice,manje grupe, zajednice ili društva – zahtijeva promjenu ili razvoj. Rukovodi se potrebom
da se izazovu i promjene strukturalni uvjeti koji doprinose marginalizaciji, socijalnoj
isključenosti i opresiji. Inicijative društvene promjene prepoznaju mjesto I ulogu ljudske
agensnosti u unaprjeđenju ljudskih prava i ekonmske, okolišne i socijalne pravde.
Profesija je podjednako posvećena i održanju društvene stabilnosti, ukoliko se
stabilnost ne koristi radi marginalizacije, isključivanja ili ugnjevatavnja bilo koje
specifične grupe ljudi.
Socijalni razvoj konceptilaizira se u smislu strategija intervencije, željenih ishoda i okvira
politika, pri čemu je razvojni okvir pridodat popularnijem rezidualnom i institucionalnomokviru. Zasnovan je na holističkim biopsihosocijalnim i duhovnim procjenama iintervencijama koje transcendiraju mikro-makro podjelu, uključuju više razina sistema imeđusektorske i interprofesionalne saradnje u cilju održivog razvoja. Njime se prioritet
daje socio-strukturalnom i ekonomskom razvoju, bez pristajanja na konvencionalnu
mudrost da je ekonomski preduvjet društvenog razvoja.

PRINCIPI
Sveobuhvatni principi socijalnog rada su: poštivanje unutarnje vrijednosti i dostojanstva
svakog ljudskog bića, ne činjenje štete, uvažavanje različitosti i poštivanje ljudskih prava
i socijalne pravde.
Zagovaranje i poštivanje ljudskih prava i socijalne pravde je motivacija i opravdanje zasocijalni rad. Profesija socijalnog rada prepoznaje da ljudska prava trebaju koegzistirati
uz kolektivnu odgovornosti. Ideja kolektivne odgovornosti naglašava realnost dapojedina ljudska prava mogu biti ostvarena na svakodnevnoj osnovi samo ako su ljudi
spremni preuzeti odgovornost jedni za za druge i okolinu, te važnost stvaranja
recipročnih odnose unutar zajednice. Stoga je glavni fokus socijalnog rada na
zagovaranju prava ljudi na svim razinama, te olakšavanju pozitivnih ishoda gdje ljudi

2preuzimaju odgovornost za međusobno blagostanje, razumiju i poštuju međuzavisnostizmeđu ljudi, te međuzavisnost između ljudi i okoline.
Socijalni rad obuhvaća prvu, drugu i treću generaciju prava. Prva generacija prava
odnosi se na građanska i politička prava kao što su sloboda govora i savjesti, slobode
od mučenja i proizvoljnog pritvaranja; prava iz druge generacije su socio-ekonomska ikulturna prava i uključuju prava na razumnu razinu obrazovanja, zdravstvene zaštite,
stanovanja i prava manjina na vlastiti jezik; treća generacija prava usmjerena je na
prirodni svijet i pravo na biodiverzitet vrsta i inter-generacijsku pravednost. Ova prava
se međusobno podupiru i međuovisna su, te akomodiraju i individualna i kolektivna
prava.
U pojedinim slučajevima "ne činjenje štete" i "poštovanje različitosti" mogu predstavljati
sukobljene i konkurentne vrijednosti, na primjer, kada se u ime kulture krše pravamanjinskih skupina poput žena i homoseksualaca, uključujući pravo na život, Globalni
standardi za obrazovanje i obuku u socijalnom radu bave se ovim složenim pitanjemzalaganjem da se socijalni radnici obrazuju u osnovnom pristupu ljudskim pravima, sjednim pojašnjenjem koje glasi:Takav pristup može olakšati konstruktivnu konfrontaciju i promjenu kada određena kulturna
uvjerenja, vrijednosti i tradicije krše temeljna ljudska prava. Pojam kulture kao društveno
konstruisan i dinamičan može postati predmetom dekonstrukcije i promjene. Takva konstruktivna
konfrontacija, dekonstrukcija i promjena mogu biti olakšana kroz usaglašavanje i razumijevanje
pojedinih kulturnih vrijednosti, vjerovanja i tradicija, te putem kritičkog i reflektirajućeg dijaloga sčlanovima kulturnog skupine u pogledu širih pitanja ljudskih prava.

ZNANJE
Socijalni rad je interdisciplinaran i transdisciplinaran, oslanja se na široku lepezu
naučnih teorija i istraživanja. 'Nauku' je u ovom kontekstu potrebno shvatiti u njenom
najosnovnijem značenju kao 'znanje'. Socijalni rad se oslanja na vlastite teorijske
temelje i istraživanja koja su u konstantnom razvoju, te na teorije drugih humanističkih
znanosti, uključujući, ali ne ograničavajući se na teorije razvoja zajednice, socijalne
pedagogije,administracije,

menadžmenta,

skrb,

antropologije,psihijatrije,

ekologije,psihologije,javnogekonomije,
zdravstva

obrazovanja,isociologije.

3

Jedinstvenost istraživanja i teorija socijalnog rada ogleda se u činjenici da su oni
primjenjivi i emancipacijski. Znatan dio istraživanja i teorije socijalnog rada je sukonstruiran s korisnicima usluga u interaktivnom, dijaloškom procesu i stoga odražavaodređena obilježja okruženja profesionalne prakse.
Predložena definicija priznaje da je socijalni rad određen ne samo specifičnim praksamaokruženja i zapadnim teorijama, nego i autohtonim/indogenim znanjima. Dio baštine
kolonijalizma je da su se valorizirala isključivo zapadne teorije i znanja, dok se
autohtono znanje podcjenjivalo, nipodaštavalo i hegemoniziralo. Predložena definicija
namjerava zaustaviti i preokrenuti taj proces priznanjem da autohtoni narodi u svakoj
regiji, zemlji ili području nose vlastite vrijednosti, načine znanja, načine prenošenja
svojih saznanja, i neprocjenjiva su doprinijeli nauci. Socijalni rad nastoji ispraviti
historijski zapadni naučni kolonijalizam i hegemoniju slušanjem i učenjem od autohtonih
naroda diljem svijeta . Na ovaj način, znanje socijalnog rada biti će ko-kreirano od
strane autohtonih naroda, te primjerenije primijenjjivano ne samo u lokalnim sredinama,nego i na međunarodnom nivou. Oslanjajući se na rad Ujedinjenih naroda ,IFSWdefinira autohtone narode na sljedeći način :Žive unutar (ili održavati veze s) geografski različitim teritorijama predaka.

Skloni su održavanju različitih društvenih, ekonomskih i političkih institucija
unutar vlastitih teritorija.

Obično teže ostati različitima u kulturnom, teritorijalnom i institucionalnom smislu,umjesto asimilirati se u cjelosti u nacionalno društvo.

• Samo-identificiraju se kao autohtoni ili tribalni.

http://ifsw.org/policies/indigenous-peoples

4

PRAKSA
Legitimitet i mandat socijalnog rada leže u intervenciji na mjestima gdje dolazi dointerakcije ljudi s okolinom. Okolina obuhvaća različite društvene sisteme unutar kojih
su ljudi ukorijenjeni i prirodni, geografski okoliš, koji ima snažan utjecaj na živote ljudi.
Participativna metodologija koju zagovara socijalni rad ogleda se u "uključivanju ljudi i
struktura na adresiranju životnih izazova i poboljšanju blagostanja". Koliko je moguće,socijalni rad podržava rad s ljudima, a ne za ljude. U skladu s paradigmom društvenog
razvoja, socijalni radnici koriste spektar znanja, tehnika, strategija, principa i aktivnosti
na različitim nivoima sistema, koje su usmjerene ka održavanju sistema i/ili promjeni
sistema. Praksa socijalnog rada obuhvaća niz aktivnosti, uključujući razne oblike
terapije i savjetovanja, grupni rad i rad u zajednici; formuliranje i analizu politika; izagovaranje i političke intervencije. Iz emancipacijske perspektive, ova definicijapodržava strategije socijalnog rada usmjerene na povećanje nade, samopoštovanje ikreativnih potencijala ljudi da se suoče i izazovu opresivnu dinamiku moći i strukturne
izvore nepravdi, dakle uključuje u koherentnu cjelinu mikro-makro i lično-političko
dimenziju intervencije. Holistički fokus socijalnog rada je univerzalan, ali prioriteti praksesocijalnog rada razlikovati će se od od zemlje do zemlje, te s vremena na vrijeme,ovisno o historijskim, kulturnim, političkim i društveno-ekonomskim uvjetima.
Odgovornost je socijalnih radnika širom svijeta da brane, obogaćuju i realiziraju
vrijednosti i principe sadržane u ovoj definiciji. Definicija socijalnog rada može imati
smisla sama kada su socijalni radnici aktivno posvećeni njenim vrijednostima i viziji.

5