НАЦIОНАЛЬНА АКАДЕМIЯ НАУК УКРАIНИ
IНСТИТУТ БIООРГАНIЧНОi XIMII ТА НАФТОХIМIi

ЗАТВЕРДЖЕНОВченою радоюIнституту бiоорганiчноi xiMii танафтохiмii НАН Украiнипротокол Ns 8
вiд << 2,1'>>

20 1/ pol<yГолова Вченоi радиIнституту бiоорганiчноi xiMii таiMii НАН УкраiЪи. НАН УкраiЪи

6-2бiоорганiчноТ)т
xiMiT таf;t'
о\R*'lдонтхфiбФЯнrИ

A.I. ВовкI

пронавчальноr дисциплrни(АЛЬТЕРНАТИВНА СИРОВИНА ОРГАНItIНОГОТА НАФТОХIМIЧНОГО СИНТЕЗУ)>ГАЛУЗЬ ЗНАНЬСПЕЦIАЛЬНIСТЬ
СПЕЦIАЛIЗАЦIЯ
PIBEHЬ ОСВIТИприроднич нАуки
102 _ хIмIя
10 _НАФТОХIМIЯ ТА ВУГЛЕХIМIЯ

трЕтIЙ (освIтньо-нАуковиЙ)Киiв -2017 р.

РОЗРОБНИК ПРОГРАМИ:Завiдувач вiддiлу органiчного та нафтохiмiчного
IБОНХ НАН УкраiЪи, к.х.н., ст.н.с. Кашковський B.I.

синтезчФfl|й%-Старший науковий спiвробiтник вiддiлу каталiтичного сиЕтезуIБО}D( НАН Украiни, к.т.н. Поrrейкiн О. О.

Програму затверджено на засiданнi Вченоi радиIнституту бiоорганiчноi xiMii та нафтохiмii }IAH Украiнипротокол J'{9 l,вiд <2017 рокуl(j ;09Вчений секретарПопiльнiченко С.В.

ВСТУППрограму

вибірковоїнавчальноїдисципліни«Альтернативнасировина органічного та нафтохімічного синтезу» складено відповідно доосвітньо-професійної програми підготовки докторів філософії в галузіприродничих наук за спеціальністю 102 - «Хімія».
Предметом вивчення навчальної дисципліни є особливості та сучасніпогляди на альтернативні нафті сировинні джерела органічного танафтохімічного синтезу.
Міждисциплінарні зв’язки: Навчальна дисципліна «Альтернативнасировина органічного та нафтохімічного синтезу» згідно з навчальним
планом належить до циклу дисциплін професійної підготовки, якавикладається на 2 курсі аспірантури. Курс відноситься до вибіркових курсівспеціалізації "Нафтохімія тавуглехімія". Для вивчення курсу необхідні

знання та вміння, набуті аспірантами з дисциплін «Загальні питаннянафтохімії та вуглехімії», «Фізико-хімічні методи доведення будови
органічних речовин».
Освоєння даного кредитного модуля забезпечить формування у фахівця
сучасних поглядів на існуючий ресурсний та енергетичний стан та з оглядуна виснаженість основного джерела – нафти, сприятиме чіткому розумінню
необхідності максимально ефективного залучення альтернативних джерел,які б змогли забезпечити повну заміну нафтової сировини для забезпечення
сталого розвитку суспільства.
1. МЕТА ТА ЗАВДАННЯ НАВЧАЛЬНОЇ ДИСЦИПЛІНИ1.1. Мета навчальної дисципліни:формування в аспірантів або здобувачів професійних компетенцій
стосовно сучасних поглядів на альтернативні нафті сировинні джерела
органічного та нафтохімічного синтезу.
1.2. Основні завдання навчальної дисципліни:Аспіранти одержать базові знання, що лежать в основі сучасних знаньпро тверде паливо - джерело теплової й електричної енергії та хімічноїсировини. Розглянуть хімію твердих горючих копалин (ТГК), загальнусистематику та їх визначальні ознаки, способи класифікації викопноговугілля, характеристику ТГК за даними елементного аналізу та взаємозв`язокміж даними елементного аналізу і хімічною природою ТГК, теоретичніоснови процесу термічної деструкції ТГК, основи процесу газифікації палив іконверсії вуглеводневих газів, технологічні рішення деструкції ТГК бездоступу повітря, можливості біоресурсного потенціалу для одержання
базових органічних хімікатів, сучасний стан розвитку технологій одержаннябіопалив.
Аспіранти одержать нові знання з питань: ресурсних та енергетичних
можливостей альтернативних джерел; існуючих технологічних процесівїхньої переробки; вимог до екологічно безпечного оформлення таких
процесів; перспектив широкого залучення рослинної та тваринної біомаси;питань техногенних відходів.
Згідно з вимогами освітньо-професійної програми аспіранти після
засвоєння навчальної дисципліни повинні:Знати:- обмеженість та невідтворюваність нафтових ресурсів;- тверде паливо - джерело хімічної сировини;- ресурси твердих горючих копалин (ТГК) в Україні та різних
країнах світу, їх видобуток і споживання;- можливості і перспективи використання вугілля, торфу, горючих ібітумінознихсланців,рослинноїсировинидлявиробництваштучного рідкого палива;- основні напрямки і методи переробки горючих копалин ( крімнафти) для одержання хімічної сировини;- теоретичні основи процесу термічної деструкції ТГК;- теоретичні основи процесугазифікації палив і конверсіївуглеводневих газів;- деструктивна гідрогенізація палив і синтез вуглеводнів з водню таоксиду вуглецю;- основні дифузійно-кінетичні теорії процесів горіння та газифікації
твердих палив;- охорона навколишнього середовища в процесах переробки ТГК;- рослинна біомаса - постійно відновлюване джерело органічної
сировини;- основні світові тенденції розвитку науковихі

технологічних

досліджень в області глибокої переробки біомаси;- базові хімічні сполуки органічного синтезу – продукти переробки
рослинної біомаси;- рослинні відходи – невичерпне джерело хімічних сполук.
Вміти:- застосовувати набуті знання при вирішенні питань максимальноглибокоїпереробкиальтернативноїсировинивпродуктиперспективнихпроцесіворганічного та нафтохімічного синтезу;- проводитилабораторнідослідженняпереробки альтернативної нафтовій сировини;- при розробці нових технологічних рішень переробки альтернативноїсировини

орієнтуватисянабезвідходні

абомаловідходні,енергетично ощадливі та екологічно безпечні варіанти;- визначати фізико-хімічні показники альтернативних сировиннихджерел;- володіти методами підготовки сировини до її переробки;- володіти базовими знаннями хімічної технологіїВ рамках даної дисципліни поглиблюються і розвиваються такікомпетенції: Універсальні компетенції:здатність проектувати і здійснювати комплексні дослідження, в томучисліміждисциплінарні,наоснові

цілісногосистемного

наукового

світогляду з використанням знань в області історії і філософії науки; Загальнопрофесійні компетенції:здатність самостійно здійснювати науково-дослідницьку діяльність
стосовно залучення в якості сировинного та енергетичного альтернативних
нафті джерел.
 Професійні компетенції:здатність організовувати проведення експериментів і випробувань,проводити їх обробку, аналізувати їх результати та узагальнювати у вигляді
наукових статей для провідних профільних журналів; готовність до розробки
навчально-методичної документації для проведення навчального процесу.

2. СТРУКТУРА НАВЧАЛЬНОЇ ДИСЦИПЛІНИНа вивчення навчальної дисципліни відводиться 120 годин/4 кредити
ECTS.
Модулі дисципліни і види занять.

2.

3.

4.

5.

6.

7.

8.

ТехнологіявуглеграфітовихматеріалівОхорона
навколишнього
9. середовища впроцесах переробки
твердих палив
Біосировина –10. альтернативне
сировинне джерело
Разом4семінариВступ
Хімія твердих
горючих копалин(ТГК)Теоретичні основи
процесу термічної
деструкції ТГКТеоретичні основи
процесу газифікації
палив і конверсії
вуглеводневих газівТехнологія
термохімічної
деструкції ТГК бездоступу повітряБеззалишкова
газифікація палив
Деструктивна
гідрогенізація палив ісинтез вуглеводнів зводню та оксиду
вуглецю

практичні

1.

ВидСамостійнапідсумковогороботаконтролю

лекції

Розділи дисципліни

загальний
обсягвсьогоаудиторних

№Кількість
кредитівЄКТС

Обсяг навчальної
роботи(в годинах)

2

22-

-

5

2

32-

1

102

32-

1

102

32-

1

103

32-

1

10222--

10

2

32-

1

5222-

-

5

1

11--552--

3201203022-890

Екзамен

Навчальна дисципліна містить наступні теми:Тема 1. Вступ.
Тверде паливо - джерело теплової й електричної енергії та хімічноїсировини.

Короткаісторіярозвиткухімічної

технологіїпалива.

Найважливіші родовища горючих копалин. Ресурси горючих копалин вУкраїні та різних країнах світу. Видобуток і споживання різних видів
горючих копалин в Україні, та інших країнах.
Перспективи розвитку видобутку і термічної переробки різних видів
горючих

копалин в Україні. Основні напрямки і методи переробки

горючих копалин для одержання високоякісних палив і хімічної сировини.
Тема 2. Хімія твердих горючих копалин.
Загальна систематика різних ТГК та їх визначальні ознаки (торф, буревугілля, кам`яне вугілля, антрацити, сапропелі, богхеди, горючі сланці).
Стадії розвитку ТГК (торфова, буровугільна, кам`яновугільна). ПоходженняТГК.

Вуглеутворювачі.

Походженняпетрографічнихкомпонентів.

Походження гумусового вугілля і сапропелів. Змішане вугілля. Смужчатевугілля.
Відоміспособикласифікаціївикопноговугілля(Потон`є,Жемчужнікова, Гінзбург, Стаднікова, Грюнера, Стопс, Караваєва та ін.).
Характеристика ТГК за даними їх технічного аналізу. Волога, мінеральнікомпоненти та зольністьвугілля.

ВихідлеткихречовинзТГК.

Характеристика твердого нелеткого залишку. Загальна сірка та видисірчистих сполук у вугіллі. Умовна та істинна органічна (горюча) масавугілля. Залежність між даними технічного аналізу і хімічною природою,зрілістю і складом горючих копалин.
Характеристика ТГК за даними елементного аналізу. Взаємозв`язокміж даними елементного аналізу і хімічною природою ТГК. Класифікація
вугілля за даними елементного складу. Елементний склад і теплота згорянняТГК.
Взаємодія ТГК з різними розчинниками і хімічними реагентами. Діяна ТГК різних органічних розчинників (бензол, антраценові масла, піридинта ін.) і хімічних реагентів (мінеральні кислоти, луги, галоїди та ін.).
Груповий хімічний склад різних видів ТГК. Гумінові кислоти. Гірський віск.
Бітуми. Термобітуми вугілля.
Молекулярна структура ТГК. Фізичні та фізико-хімічні методидослідження(рентгеноструктурнийаналіз,електроннатаоптична

мікроскопія, ІЧС, ЕПР, ЯМР, діелько-метрія). Вивчення фізико-механічних,теплофізичних і електрофізичних властивостей. Можливості використанняметодів хімії ВМС. Вивчення хімії та механізму термо-хімічних перетвореньвугілля. Сучасні уявлення про молекулярну структуру речовин різних видів
ТГК. Молекулярна структура (МС) та надмолекулярна організація (НМО)природного вугілля. Хімічні зв`язки у вугіллі.
Тема 3. Теоретичні основи процесу термічної деструкції ТГК.
Закономірностіпіролізутвердихпаливв

ізотермічних

танеізотермічних умовах. Вплив температури і часу нагрівання на ступінь
розкладання ТГК. Вплив на процес термічної деструкції палив їх природи,швидкості нагрівання, розміру частинок, тиску, складу газового середовища.
Два основні етапи термічної обробки палив: прогрівання паливної маси іпроцес,щовключаєфізико-хімічнізміниорганічноїмасипалива.

Визначення кількості сприйнятого тепла частинкою палива за допомогоюрівняння Фур`є для нестаціонарної теплопровідності. Визначення часунагріваннявуглецевоїчастини.

Розрахунокмак-симальногорозміру

паливної частини, при якому відсутній градієнт температури по радіусучастинки під час її прогрівання, та при якому можна досліджувати кінетикудеструкціїорганічноїмасипаливв

ізотермічнихумовах.

Співвідношення між швидкостями нагрівання та власне хімічним процесом
деструкції органічної маси палив.
Основи інтенсифікації процесів масо- та теплопередачі в реагуючих
системах. Методи дослідження швидкоплинних (10-1, 10-4 с.) реакцій тапроцесівдеструктивногопіролізуорганічноїречовинипаливзі

швидкостями нагрівання на декілька порядків більшими, ніж ті, щовикористовуються для цих цілей у промисловості. Високошвидкісний процесрозкладання палив.
Механізм та кінетика процесу термічної деструкції органічної масипалив. Теорія послідовних реакцій Фукса і Кревелена процесу термічного
розкладання

палив.

Теоріяпаралельно-послідовнихреакційпроцесу

піролізу палив. Гомогенні і гетерогенні реакції піролізу твердих палив.
Якісний та кількісний вихід продуктів термічної деструкції палив якрезультат хімічних реакцій та фізичних змін реакційногосередовища.

Визначення макрокінетичних характеристик піролізу палив в ізотермічних танеізотермічнихумовах.

Поступовийнагрівтатермоудар.

Вихіднедиференційнерівняння першого та другого порядку, яке описує узагальному вигляді процеси терміч- ного перетворення вугільної речовини.
Механізмкарбонізаціїформуванняпековихструктури

твердих(кам`яновугільнихтазалишківунафтових)процесіматеріалів.

Ланцюговий та радикально- ланцюговий механізми процесу деструкції іущільнення вуглецевої маси. Двофазна система пекового матеріалу привисоких температурах (рідина - тверде тіло).

Утворення

рідинно-кристалічної фази (мезофази) у процесі карбонізації пекових матеріалів.
Кінетика процесу деструкції пекових матеріалів. Визначення кінетичних
характеристик по виходу коксового залишку та по зміні кількості
речовини, що зна- ходиться в рідинно-кристалічному (мезофазному) стані.
Автокаталіз у процесі піролізу пекових матеріалів.
Сучасні

методидослідження

механізму

ікінетикипроцесу

деструкції органічних речовин твердих палив. Визначення кінетичних
характеристик розкладання твердих палив дериватографічним методом унизькотермічному режимі. Методи математичної обробки дериватограм.
Визначення лімітуючої стадії процесу

розкладання твердих палив унеізотермічному режимі на дериватографі. Використання високих енергій(плазмовий струмінь, електромагнітне поле струмів ВЧ та НВЧ, лазер) длядослідження процесів розкладання твердих палив. Механізм перетвореннявугілля у плазмі. Дія лазерного опромінення. Деструкція палив у розплавахметалів.
Тема 4. Теоретичні основи процесу газифікації палив і конверсії
вуглеводневих газів.
Хімічна рівновага основних реакцій вуглецю з газами. Кінетичнийметод інтерпретації хімічних рівноваг. Розрахунок рівноважного складу
газу в процесі взаємодії вуглецю з газами. Хімічна рівновага в неідеальних
газових сумішах.
Механізм реакції вуглецю з газами і реакцій конверсії вуглеводневих
газів.

Зворотні, послідовні та паралельно-послідовні реакції процесу

взаємодії вуглецю згазами і конверсії вуглеводневих газів. Схема

механізму реакції вуглецю з СО2, Н2О, О2. Хімічна адсорбція. Утворенняі розпад твердого поверхневого комплексу. Гальмівна дія продуктів реакції.
Ланцюговий механізм реакцій вуглецю з газами. Кінетичні рівняння, щобазуються на поняттях про механізм реакцій вуглецю з газами.
Основні дифузійно-кінетичні теорії процесів горіння та газифікаціїтвердих палив. Пайова участь окремих реакцій в сумарному процесі.
Залежність сумарної швидкості процесу від хімічних і фізичних факторів.
Визначення основних кінетичних характеристик реакцій вуглецю з газами.
Виведення кінетичних рівнянь з урахуванням зміни об`єму газової фазипри реагуванні для зворотних, послідовних та паралельно- послідовнихреакцій

вуглецю з газами.

Кінетичнийметодвизначення константрівноваги реакцій вуглецю з газами. Розрахунок реакційної зони візотермічних умовах. Розрахунок реакційної зони в неізотермічних умовах.
Види неізотермічності. Тепловий режим ендотермічних та екзотермічних
реакцій. Система рівнянь для визначення концентрацій, температури газу ітвердої фази у реакційній зоні. Розрахунок процесу реагування вуглецю згазами в нестаціонарних і неізотермічних умовах.
Тема 5. Технологія термохімічної деструкції ТГК без доступуповітря.
Вплив способу обігріву на вихід і якість продуктів термічної переробки

палив та їх використання. Коксовий залишок (напівкокс), первинна смола,газ, підсмольна вода.
Особливості технології переробки горючих сланців. Хімічні продукти
переробки сланців. Термічна переробка сланців з твердим теплоносієм.
Особливості технології термічної деструкції торфу і способи його прямоговикористання.
Енерготехнологічні методи використання палив. Необхідні умовисполучення енергоустановок з промисловими печами термічної переробкипалив. Висока інтенсивність процесу. Керівництво процесом. Одержаннявисококалорійногопродуктів.

газуівисокоякіснихЕнерготехнологічніметодималокомпонентнихтермічноїобробки

Комплексне енерготехнологічне використання палив врідкихсланців.

умовах нової

структури паливного балансу. Хімічні продукти термічної переробки бурого
вугілля і торфу та їх характеристики як сировини для синтезу.
Використання вугілля, торфу, горючих сланців та продуктів їхпереробки у сільському господарстві. Гумінові добрива, гербіциди та ін.
Напівкоксування та коксування. Основні технології. Вплив швидкості
нагріву, температури та типу вугілля. Відомі способи напівкоксування такоксування кам`яного вугілля. Процеси, що відбуваються при коксуванніспікного

вугіллята

вугільних

шихт.

Складання

вугільнихшихт.

Пластичний стан як результат термічної деструкції вугілля. Спучування ітиск розпирання. Спікання, перетворення напівкоксів у кокс. Усадка ітріщиноутворення. Виділення газоподібних продуктів на різних стадіях
процесу коксоутворення. Спікання, спікна і коксівна здатність кам`яного
вугілля та методи їх визначення. Вплив різних факторів на процескоксування. Оцінка якості коксу. Сучасна технологія виробництва коксу.
Шляхи розширення сировинної бази коксування.
Хімічні продукти напівкоксування і коксування вугілля. Конденсаціятауловлювання.

Добуваннясирогобензолу.

Процесиректифікації,кристалізації, адсорбції. Одержання концентрованого аміаку і сульфатуамонію. Кам`яновугільна смола. Методи її переробки.

Тема 6. Беззалишкова газифікація палив.
Газифікація палив як метод беззалишкового використання органічної
маси палив. Сировина для одержання газів (тверді і рідкі палива, природнігази, супутні гази і гази нафтодобування, нафтопереробки). Основні шляхи
розвитку газифікації твердих палив. Інтенсивність процесу. ЕнергетичнийККД. Аналіз недоліків і можливостей

інтенсифікації та підвищення

економічної ефективності виробництва газів з твердих па- лив. Фізикохімічні

основи

процесу.

Автотермічніта

алотермічні

процеси.

Характеристика процесу газоутворення в пиловидному факелі, у киплячому
шарі і в щільному шарі палива. Недоліки сучасних промислових методів
виробництва

газу. Необхідність включення в енерготехнологічну схемугазогенераторного процесу.
Газифікація парогазових продуктів, що утворюються при термічномурозпаді бурого вугілля. Методи виробництва повітряних, пароповітряних,водяного і паро- кисневого газів із пиловидного, дрібнозернистого ташматкового палива.
Характеристика рідких палив, що використовуються для газифікації.
Виробництво газів з рідких палив для синтезу спиртів і аміаку. Одержання
олефінів і ацетиленових вуглеводнів. Газифікація рідких палив під високимтиском. Основні показники газифікації палив.
Тема 7. Деструктивна гідрогенізація палив і синтез вуглеводнів зводню та оксиду вуглецю.
Особливості та призначення процесів деструктивної гідрогенізації.
Хімічні основи процесу. Оцінка придатності вугілля для гідрогенізації.
Каталізаториітехнологічні

Ступінчата деструктивнаРідиннофазова
продуктіві

гідрогенізація

парофазова

гідрогенізації.

параметри

деструктивної
смолгідрогенізація.

Одержання

хімічних

ігідрогенізації.

нафтовихзалишків.

Вихід і характеристикапродуктів

методом

гідрогенізації палив. Сумісна гідрогенізація вугілля і нафт. Промислове
гідрогенізаційне обладнання. Гідрогенізація індивідуальних речовин. Новіперспективні напрямки деструктивної гідрогенізації ТГК та їх економічна

доцільність.
Фізико-хімічні основи процесу синтезу вуглеводнів з СО і Н2.
Вимоги до газу, що надходить на синтез. Каталізатори процесу синтезу.
Механізм дії каталізаторів. Принципова схема синтезу при атмосферномута середньому тиску. Характеристика продуктів синтезу. Методи переробки
продуктів синтезу.
Тема 8. Інші методи переробки горючих копалин.
ЕкстракціяТГКорганічними

розчинниками.

Вихід,складі

властивості бітумів у залежності від виду сировини та умов екстракції.
Каталітична екстракція. Механізм процесу. Каталізатори. Окиснення ТГК.
Види окиснювачів, вплив умов окиснення на склад і вихід продуктів.
Використання продуктів окиснення ТГК.
Тема 9. Технологія вуглевографітових матеріалів.
Властивості

матеріалів на основі вуглецю (фізичні, електричні,магнітні, механічні і хімічні), їх використання. Електроди металургійних,електрохімічнихі

хімічних

виробництв.

Вогнестійкі

вироби.

Електровугільні вироби (щитки, освітлювальне вугілля). Антифрикційніматеріали. Вуглецеві волокна і тканини. Скловуглець. Використання графітудля синтезу штучних алмазів.
Сировинніматеріали(наповнювачітазв`язуючі).

Технологія

вуглеграфітових матеріалів. Прогартовування вуглеграфітових матеріалів.
Подрібненняірозсіюваннявуглецевих

матеріалів.

приготуваннямас.

Змішування.

Пресування.

Випалматеріалів.

ОдержаннявуглецевихтканинтаТехнологія

вуглеграфітовихволокон.

Одержанняскловуглецю. Перспективи розвитку техніки та промисловості. Матеріалина основі вуглецю.
Тема10.

Охоронанавколишньогосередовищавпроцесах

переробки твердих палив.
Законодавчі заходи в Україні у відношенні захисту природи. Основніджерела забруднення атмосфери, водних джерел, грунту на підприємстваххімічноїпереробкипаливаівуглецю.

Перспективипереходудо

безстічноговедення

технологічних

процесів. Безтрубна, безвідходнатехнологія.
Тема 11. Біосировина – альтернативне сировинне джерело.
Біоресурсний потенціал Землі. Базові органічні хімікати. Біопаливо.
Біомаса – сировина для хімічної промисловості. Хімічні технології переробки
біомаси в базові органічні хімікати. Ферментні технології переробки біомасиі хімічні продукти. Рослини як хімічні фабрики.
3. РЕКОМЕНДОВАНА ЛІТЕРАТУРА
1. Бирюков Ю. В. Термическая деструкция спекающихся углей.- М.:Металлургия, 1980. Железнова Н. Г., Кузнецов Д. Я., Матвеев А. К.
и др. Запасы углей стран мира.- М. : Недра, 1983.
2. Кричко А. А., Лебедев В. В., Фарберов И. Л. Нетопливноеиспользование углей.- М.: Недра, 1978.
3. Лазаров Л., Ангелова Г. Структура и реакции угля.- София: Изд-воБАН, 1990.
4. Кучер Р. В., Компанец В. А., Бутузова Л. Ф. Структура ископаемыхуглей и их способность к окислению.- К.: Наук. думка, 1980.
5. Липович В. Г., Калабин Г. А., Калечиц И. В. и др. Химия ипереработка угля.- М.: Химия, 1988.
6. Нестеренко Л. Л., Бирюков Ю. В., Лебедев В. А. Основы химии ифизики горючих ископаемых.- К.: Вища шк., 1987.
7. Печура Н. С., Капкин В. Д., Песин О. Ю. Химия и технологиясинтетического жидкого топлива и газа.- М.: Химия, 1986.
8. Саранчук В. И. Окисление и самовозгорание угля.- К.: Наук. думка,1982.
9. Саранчук В. И., Айруни А. Т., Ковалев К. Е. Надмолекулярнаяорганизация, структура и свойства угля.- К.: Наук. думка, 1988.
10.Саранчук В. И., Бутузова Л. Ф., Минкова В. Н. Термохимическаядеструкция бурых углей.- К.: Наук. думка, 1993.
11.Саранчук В. И., Русчев Д., Семененко В. К. и др. Окисление исамовозгорание твердого топлива.- К.: Наук. думка, 1994.
12.Скляр М. Г. Физико-химические основы спекания угля.- М.:Металлургия, 1984.
13.Справочник коксохимика// Под ред. А. К. Щелкова.- М.:Металлургия, 1966.
14.Тайц Е. М., Андреева И. А. Методы анализа и испытания углей.М.: Недра, 1983. Химические вещества из угля// Под ред. И. В.
Калечица.- М.: Химия, 1980.
15.Шулепов Е. В. Физика углеродных материалов.- Челябинск:Металлургия, 1990.

16.Кухар В.П. Біоресурси – потенціальна сировина для промисловогоорганічного синтезу Катализ и нефтехимия, 2007, №15.
17.Русьянова Н.Д. Углехимия Научное издание. – Наука.- 2003, 316 с.
18.Русчев Д.Д. Химия твердого топлива. - Л., Химия. – 1976, 256 с.
19.Кузнецов Б.Н. Моторные топлива из альтернативного нефти сырья.
20.Соросовский образовательній журнал. – Т 6, №4. - 2000 – С. 50-56.
21.Кухар В.П. Біоресурси —потенційна сировина для промисловогоорганічного синтезу. Біотехнологія. - Т. 1, №1. - 2008. – С. 12-27.
22.Римарева Л.В. Биодизельное топливо: состав, получение, продуценты,современная биотехнология(обзор). Биологическиеаспектыпереработки растительного сырья на топливный биоэтанол.
23.Феофилова Е.П., Сергеева Я.Э., Ивашечкин А.А. Возобновляемыерастительные ресурсы. Санкт-Петербург; Пушкин, 2006. Книга 1.
415 с.
24.Феофилова Е.П., Сергеева Я.Э., Ивашечкин А.А. Біодизельне паливо:сировина, технології виробництва і властивості. Залекас. Kaunas:
KOPA, 2011. Р. 105.

4.ФОРМА ПІДСУМКОВОГО КОНТРОЛЮ УСПІШНОСТІ
НАВЧАННЯ: Екзамен.
5.ЗАСОБИ ДІАГНОСТИКИ УСПІШНОСТІ НАВЧАННЯ:Діагностика успішності навчання аспірантів під час проведеннялекційних занять: відповіді за питаннями лекційного курсу; усні або письмові завдання.
Діагностика успішності навчання аспірантів під час проведенняпрактичних та індивідуальних занять: усне опитування; участь в обговоренні дискусійних питань.