MINISTERUL EDUCAŢIEI AL REPUBLICII MOLDOVAISTORIA
Curriculum
pentru învăţămîntul gimnazial(clasele V – IX)

Chişinău, 2010
1

Aprobat:- la şedinţa Consiliului Naţional pentru Curriculum, proces verbal nr. 10 din 21
aprilie 2010;- prin ordinul Ministrului Educaţiei nr. 245 din 27 aprilie 2010
Echipele de lucru
Curriculumul modernizat (2010):
Chicuş Nicolae, doctor în istorie, Universitatea Pedagogică de Stat „Ion Creangă”,
coordonator;Şarov Igor, doctor în istorie, Universitatea de Stat din Moldova;
Petrovschi Nina, doctor în istorie, Universitatea Pedagogică de Stat „Ion
Creangă”;
Tverdohleb–Nagnibeda Tatiana, grad didactic superior, şef DGMÎTS, Chişinău;Eremia Ion, doctor habilitat, Universitatea de Stat din Moldova;
Musteaţă Sergiu, doctor în istorie, Universitatea Pedagogică de Stat „Ion
Creangă”;
Cerbuşcă Pavel, doctor în pedagogie, grad didactic superior, LT „Gaudeamus”,Chişinău;Uzicov Nina, cadru didactic, grad didactic superior, LT „Ion Creangă”, Chişinău;Dobzeu Maia, cadru didactic, grad didactic superior, DGMÎTS, Chişinău;Buga Daniela, cadru didactic, grad didactic superior, LT „Vasile Alecsandri”.
Ediţia a II-a (2006):
Gavriliţă G., consultant, Ministerul Educaţiei;Popovici C., doctor în istorie;
Nazaria S., doctor în istorie;
Certan E., doctor habilitat în istorie;
Rusu S., profesor, grad didactic superior;
Topor S., profesor, grad didactic I;
Dandara V., profesor, grad didactic I;
Pelivan G., profesor, grad didactic I.
Ediţia I (2000):Gonţa Gheorghe, doctor habilitat în istorie, Universitatea Pedagogică de Stat
„Ion Creangă”, coordonator;
Cerbuşcă Pavel, doctor în istorie, LT „Gaudeamus”, Chişinău;Chicuş Nicolae, doctor în istorie, Universitatea Pedagogică de Stat „Ion Creangă”;
Cozma Valeria, doctor în istorie, Universitatea Pedagogică de Stat „Ion Creangă”;
Petrovschi Nina, doctor în istorie, conferenţiar, Universitatea Pedagogică de Stat
„Ion Creangă”.
2Preliminarii
Modernizarea Curriculumului şcolar la Istorie este o necesitate dictată de actualizarea standardelor în educaţie şi de schimbările de perspectivă în educaţie,survenite odată cu adoptarea unei pedagogii a competenţelor, eliminării erorilor şi
implicaţiilor politice în domeniul educaţiei istorice, produse în ultimii ani. Prezentul
document reflectă schimbările recente din Curriculumului naţional şi din societatea
contemporană, fiind axat pe formarea de competenţe – un ansamblu/sistem integrat
de cunoştinţe, capacităţi, deprinderi şi atitudini dobîndite de elevi prin învăţare şi
mobilizate în contexte specifice de realizare, adaptate vîrstei şi nivelului cognitiv al
elevului, în vederea rezolvării unor probleme cu care acesta se poate confrunta înviaţa reală. Toate acestea presupun modernizarea Curriculumului din perspectiva
trecerii de la modelul de proiectare curriculară centrat pe obiective la modelul axat
pe competenţe.
În acest sens, Recomandările instituţiilor europene privind competenţele-cheie
din perspectiva învăţării pe parcursul întregii vieţi (2006/962/EC) conturează, pentru absolvenţii învăţămîntului obligatoriu, un „profil de formare europeană” structurat pe opt domenii de competenţe-cheie.
Disciplina Istorie îşi aduce contribuţia la formarea şi dezvoltarea competenţelor-cheie europene şi naţionale, cu precădere în ceea ce priveşte calităţile viitoruluicetăţean democratic. Astfel se realizează compatibilitatea Curriculumui naţional cu
strategiile europene din domeniul educaţiei, care conduc la formarea unor competenţe integratoare, indispensabile unei societăţi democratice.
Educaţia istorică are un rol deosebit în dezvoltarea deprinderilor şi abilităţilor
necesare pentru formarea cetăţeanului participativ şi responsabil. În acest context,
istoria are menirea de a forma un cetăţean democratic, care să fie înzestrat, pe parcursul şcolarizării, cu un ansamblu de competenţe funcţionale ce îi vor permite să facăfaţă cerinţelor societăţii contemporane.
Modernizarea Curriculumului la Istorie s-a efectuat din perspectiva: centrării
pe elev în calitate de subiect al procesului educaţional în raport cu particularităţile
individuale şi de vîrstă ale acestuia; orientării spre formarea de competenţe prinstabilirea unui set de competenţe specifice disciplinei şi subcompetenţe în raportcu standardele educaţionale naţionale; realizării interdisciplinarităţii şi transdisciplinarităţii; orientării spre formarea competenţelor generale valorice şi comportamentale; includerii în sistemul de conţinuturi ale unităţilor tematice cu un potenţial
adecvat cerinţelor unei societăţi democratice.
În elaborarea Curriculumul actual la Istorie pentru treapta gimnazială s-au luat
în consideraţie următoarele aspecte: observaţiile şi sugestiile cadrelor didactice dinrepublică, precum şi ale experţilor naţionali şi internaţionali în domeniile ştiinţelor,
educaţiei şi istoriei; experienţele programelor anterioare din Republică;3

modul de abordare echilibrat în studierea trecutului istoric, pornind de la istoria
locală spre istoria naţională, regională şi cea universală; asigurarea procesului educaţional cu materialele didactice auxiliare (manuale de alternativă, caiete ale elevului, ghiduri pentru cadrele didactice, culegeri de documente, enciclopedii, dicţionare, atlase şi seturide hărţi, resurse digitale şi On-line etc.); urmărirea unui proces educaţional progresiv
şi durabil.
I. Concepţia didactică a educaţiei istorice în Republica Moldova
Învăţămîntul istoric, ca şi celelalte discipline şcolare, are sarcina să asigure realizarea obiectivelor şi standardelor educaţionale contemporane. Educaţia istorică
reprezintă unul din cele mai importante şi actuale aspecte care contribuie la formareacetăţeanului democratic.
Misiunea istoriei ca disciplină şcolară este orientată prioritar spre înţelegerea
trecutului propriului popor şi a diversităţii tradiţiilor culturale şi istorice ale popoarelor lumii pentru a înlătura prejudecăţile şi a încuraja toleranţa între oameni.
Aşadar, predarea istoriei trebuie să aibă la bază ideea de reconciliere şi influenţele
reciproce pozitive între popoare.
Învăţămîntul istoric are o legătură directă cu identitatea etnică, lingvistică, culturală şi religioasă, deoarece anume pe calea cercetării şi educaţiei istorice se poateînsuşi apartenenţa la o anumită identitate de către fiecare cetăţean. Totodată elevii
trebuie să înţeleagă şi să aprecieze rolul şi semnificaţia celorlalţi, indiferent de apartenenţa lor etnică, religioasă, sexuală etc., excluzînd astfel ura rasială, xenofobia sau
antisemitismul.
Istoria are menirea de a-i învăţa pe elevi să aprecieze rolul şi semnificaţia surselor istorice în procesul de cercetare, să însuşească metodele de investigaţie istorică
(colectarea, selectarea, sistematizarea, analiza, comparaţia, evaluarea etc.), să formuleze şi să răspundă corect la întrebări despre trecut etc. Istoria îi ajută pe elevi săînţeleagă mai bine locul şi rolul ideilor, credinţelor, artei, modului de viaţă al poporului şi ţării de origine în comparaţie cu alte popoare ale lumii. Astfel, prin intermediul istoriei putem forma apartenenţa la o anumită identitate şi moştenire culturală,respectul faţă de trecut, faţă de alte popoare şi culturi, precum şi alte valori necesare
unor cetăţeni democratici activi şi responsabili.
Elevii au responsabilitatea de a învăţa experienţe care le vor da posibilitatea săsesizeze progresul propriu în cunoştinţe, să înţeleagă istoria şi să aprecieze sensul
trecutului. Istoria îi permite elevului să exploreze trecutul cu entuziasmul firesc altinereţei, să-şi dezvolte abilităţile de a investiga şi lucra cu surse istorice de diverse
categorii şi tipuri, de a interpreta trecutul, de a găsi, selecta şi organiza informaţia
istorică, de a prezenta evenimentele, fenomenele istorice şi de a da explicaţii istorice
echilibrate şi bine argumentate.
4Lecţiile de istorie trebuie să educe elevii şi să ofere generaţiei tinere noi idei şi,în acelaşi timp, să prevină apariţia şi dezvoltarea conflictelor. Într-o societate cu odemocraţie reală este necesară o polemică ştiinţifică, însă ea trebuie să aibă un aspect
atent şi echilibrat în cadrul procesului educaţional. Această afirmare este valabilă
mai ales în ceea ce priveşte manualele de istorie, deoarece disciplina istorică aremenirea de a fi un instrument al educaţiei democratice şi nu al dezbinării societăţii pe
criterii etnice, religioase, ideologice sau oricare altele. Astfel, falsificarea ideologică,manipularea istoriei, distorsionarea trecutului în scopuri de propagandă, evidenţierea excesivă, negarea sau omiterea unor fapte şi documente istorice sînt incompatibile cu principiile fundamentale ale ştiinţei istorice, în particular, şi ale unei societăţi
democratice, în general.
Ţinînd cont de vîrsta elevilor şi accesibilitatea informaţiei, Curriculumul actual la Istorie include, în primul rînd, cadrul cronologic şi spaţial, diversitatea lumii
din perspectivă culturală, interpretarea obiectivă a faptelor şi evenimentelor istoriceetc.
Conţinutul Curriculumului atrage atenţia asupra dimensiunilor istoriei (viaţa politică, economică, tehnologică şi ştiinţifică; socială şi religioasă; culturală şi estetică etc.) şi evoluţiei omului din diferite perspective: social, cultural, religios, etnic(de exemplu: apartenenţă de gen (bărbat-femeie), apartenenţă socială (sărac-bogat),apartenenţă etnică (majoritate naţională-minoritate etnică), apartenenţă religioasă
(ortodox-catolic, creştin-musulman etc.). Însuşirea terminologiei istorice, orientarea
în spaţiul cronologic ajută elevii să înţeleagă şi să aprecieze schimbările istorice, săexamineze cauzele şi consecinţele lor, iar analiza evenimentelor istorice dezvoltă
capacitatea de interpretare a diferitelor situaţii cu caracter istoric. Curriculumul laistorie include aceste dimensiuni şi totodată urmăreşte evoluţia societăţii în baza
perioadelor istorice: antică, medievală, modernă şi contemporană. Dimensiunea europeană va fi o componentă esenţială a fiecărei epoci istorice în procesul de formareşi dezvoltare a conştiinţei europene.
Principii generale şi specifice ale educaţiei istorice
Strategia de modernizare a Curriculumului şcolar la Istorie din perspectiva
competenţelor vizează următoarele principii generale ale educaţiei:- democratizarea şi umanizarea educaţiei;- unitate şi diversitate în educaţie;- valorificarea personalităţii umane prin educaţie;- centrarea educaţiei pe valorile naţionale şi general-umane;- individualizarea traseului educaţional;- responsabilitatea faţă de propria formare ca cetăţean;- raportarea binelui personal la binele social;- democratizarea relaţiei educator-educat;
5echitatea socială şi egalitatea şanselor;
educaţia pentru o viaţă împlinită şi formarea competenţelor utile pentru toată viaţa.
În baza acestor principii se va realiza:- accentuarea caracterului aplicativ al demersului didactic;- dezvoltarea unei strategii didactice viabile pentru formarea şi dezvoltarea
competenţelor integratoare;- studierea evoluţiei istorice de la nivel local şi naţional spre cel european şi
universal;- abordarea evenimentelor şi proceselor istorice din perspective multiple;- stabilirea echilibrului în prezentarea conţinuturilor de la particular la general;- dezvoltarea gîndirii critice şi reflexive;- accesibilitatea conţinuturilor;- utilizarea metodelor diverse de predare/învăţare/evaluare;- motivarea pentru persistenţă şi perseverenţă în autoeducaţie pe baza exemplelor oferite de istorie.
Finalităţile disciplinei Istorie se reflectă nemijlocit în competenţele generale şi în
setul de valori şi atitudini enunţate în prezentul Curriculum, din care derivă întreaga
structură curriculară (competenţe specifice, unităţi de conţinuturi, sugestii metodologice şi de evaluare).
-

II. Competenţe-cheie/ transversale
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•

Competenţe de învăţare/a învăţa să înveţi;Competenţe de învăţare în limba maternă/limba de stat;
Competenţe de comunicare într-o limbă străină;Competenţe de bază în matematică, ştiinţe şi tehnologie;
Competenţe acţional-strategice;Competenţe digitale, în domeniul tehnologiilor informaţionale şi
comunicaţionale;
Competenţe interpersonale, civice, morale;
Competenţe de autocunoaştere şi autorealizare;
Competenţe culturale, interculturale (de a recepta şi de a crea valori);
Competenţe antreprenoriale.

III. Competenţe-cheie/transversale şi transdisciplinare (treapta gimnazială)1. Competenţe de învăţare/de a învăţa să înveţi
• Competenţa de planificare şi organizare a propriei învăţări atît individual,cît şi în grup.
6

2. Competenţe de comunicare în limba maternă/limba de stat
• Competenţa de realizare a unor contacte comunicative constructive în limba
română /limba maternă atît oral, cît şi în scris.
• Competenţa de utilizare adecvată în limba maternă/limba română a terminologiei specifice disciplinelor de învăţămînt studiate la treapta gimnazială.
3. Competenţe de comunicare într-o limbă străină
• Competenţe de a comunica într-o limbă străină în situaţii cunoscute, modelate.
4. Competenţe de bază în matematică, ştiinţe şi tehnologie• Competenţe de a dobîndi şi a aplica cunoştinţe de bază din domeniul Matematică, Ştiinţe ale naturii şi Tehnologii în rezolvarea unor probleme şi situaţii
din cotidian.
5. Competenţe acţional-strategice• Competenţe de a identifica probleme acţional-strategice şi a propune soluţii
de rezolvare.
• Competenţe de a-şi planifica activitatea, de a prognoza rezultatele aşteptate.
• Competenţe de a elabora strategii de activitate în grup.
6. Competenţe digitale, în domeniul tehnologiilor informaţionale şi comunicaţionale (TIC)• Competenţe de utilizare în situaţii reale a instrumentelor cu acţiune digitală
(telefonul, teleghidul, calculatorul electronic etc.).
• Competenţe de a proiecta documente şi a utiliza serviciile electronice de bază(e-guvernare, e-business, e-educaţie, e-sănătate, e-cultură) în comunicare şidobîndirea informaţiilor, inclusiv prin reţeaua Internet).
7. Competenţe interpersonale, civice, morale• Competenţe de a lucra în echipă, de a preveni şi rezolva situaţiile de conflict.
• Competenţe de a accepta şi a respecta valorile fundamentale ale democraţiei,ale practicilor democratice şi ale drepturilor omului.
• Competenţe de a se comporta în situaţii cotidiene în baza normelor şi valorilor moral-spirituale.
8. Competenţe de autocunoaştere şi autorealizare• Competenţe de a se autoaprecia adecvat şi a-şi valorifica potenţialul pentru
dezvoltarea personală şi autorealizare.
• Competenţe de a alege modul sănătos de viaţă.
• Competenţe de a se adapta la condiţii noi.
9. Competenţe culturale, interculturale (de a recepta şi de a crea valori)• Competenţe de receptare a culturii naţionale şi a culturilor europene.
• Competenţe de a aprecia diversitatea culturală a lumii şi de a fi tolerant faţăde valorile culturale ale altor etnii.
710. Competenţe antreprenoriale• Competenţa de a se orienta în domeniile profesionale din economie şi viaţa
socială în vederea selectării viitoarei profesii.
• Competenţe de utilizare a regulilor de elaborare a unor proiecte de cercetareşi dezvoltare simple în domeniul antreprenorial.
IV. Competenţe specifice ale disciplinei
•
•
•
•
•
•

Înţelegerea şi utilizarea adecvată a limbajului de specialitate.
Înţelegerea şi reprezentarea timpului şi a spaţiului istoric.
Cunoaşterea şi interpretarea surselor istorice.
Determinarea relaţiilor de cauzalitate şi schimbare în istorie.
Aprecierea critică şi obiectivă a situaţiilor, faptelor şi proceselor istorice.
Manifestarea atitudinii faţă de impactul evenimentelor istorice asuprasocietăţii.
• Formarea comportamentelor democratice şi valorilor general-umane.
Competenţele specifice sînt definite la nivelul disciplinei de studiu, avînd un grad
mai avansat de generalitate şi de complexitate. Ele includ valori şi atitudini care accentuează dimensiunea afectivă şi de atitudine şi morală a învăţării din perspectiva
contribuţiei specifice Istoriei, la atingerea finalităţilor educaţiei.
V. Repartizarea temelor pe clase şi unităţi de timp
Structura şi conţinutul Curriculumului de Istorie (clasele a V-a – a IX-a) sînt concepute pentru trunchiul comun cîte 2 ore pe săptămînă (total 68 ore anual pentru
fiecare clasă). Pe parcursul studierii istoriei în clasele treptei gimnaziale, curriculumul se va realiza după principiul cronologic şi va familiariza elevii cu apariţia şi
dezvoltarea popoarelor lumii din epocile preistorică, antică, evul mediu, modernă
şi contemporană. Raportul în predarea şi învăţarea unităţilor de conţinuturi este de
50% – spaţiul universal, 45% – spaţiul românesc şi 5% – spaţiul local (regiunea,
localitatea, familia, şcoala).
Administrarea disciplinei Istorie:
Statutul disciplinei

Disciplină
obligatorie

Aria
Curriculară
Ştiinţe
socioumanistice

Clasa
V
VI
VII
VIII
IX

8

Nr. de unităţi deconţinut pe clase
28
33
19
22
30

Nr. de ore pe an
68
68
68
68
68

VI. Subcompetenţe, conţinuturi, activităţi de învăţare şi evaluare pe clase.
Clasa a V-a
Subcompetenţe

Sugestii de conţinuturi(Preistorie şi civilizaţii antice – de la apariţia
omului pînă în sec. V. d. Hr.)

Activităţi de învăţare şi evaluare• Recunoaşterea I. Epoca străveche
Exerciţii de redactaretermenilor isto- • Apariţia omului. Ocupaţiile omului în preisto- a dicţionarului persorie.
rici cu referire lanal de termeni istorici
preistorie şi civi- • Societăţile preistorice. Originile religiei şi artei. din preistorie şi epoca• Omul şi societatea preistorică în spaţiul carpato- antică;lizaţiile antice;dunărean.
• utilizarea
termenilor indicaţi II. Epoca Antică
• exerciţii de alcătude profesor în A. Orientul Anticire a segmentelor
descrierea eveni- • Omul şi mediul în Orientul Antic.
de axă cronologică
• Regate şi imperii din Orientul Antic: Egiptul,
mentelor din pe(utilizînd specificăMesopotamia, Persia, India, China.
rioada antică;rile î. Hr./ d. Hr.);• Culturi şi civilizaţii în Orientul Antic. Cele Şap• citirea informaţi•exerciţii de localite minuni ale lumii.
ilor din axa cro- B. Europa în antichitate
zare pe harta istonologică;rică a popoarelor şi• Omul şi mediul în Europa. Cele mai vechi po• citirea hărţilor isstatelor antice;poare din Europa.
torice cu referire • Civilizaţiile Minoică şi Miceniană.
• exerciţii de selecla istoria antică; • Civilizaţia tracică. Geto-dacii.
tare a informaţiilor• descrierea izvoa- • Colonizarea greacă.
din diverse izvoare
relor istoriei an- • Atena şi Sparta. Pericle şi epoca sa.
(scrise şi nescrise);• Imperiul macedonean. Lumea elenistică.
tice;• exerciţii de analiză
• selectarea infor- • Cultura greacă şi elenistică.
a unor documentemaţiilor din sur- • Întemeierea Romei. Expansiunea Romei în baistorice în baza unuizinul Mării Mediterane.
sele istorice;algoritm propus;• descrierea unui • Republica Romană. Imperiul Roman. Principa- • caracterizarea actul.
evenimentdinţiunilor unor peristoria antică în • Cultura Romei Antice. Viaţa cotidiană în Romasonalităţi istorice,
Antică.
baza algoritmufolosind un plan dat• Dacia de la Burebista la Decebal.
lui;de profesor;• Cotidianul şi religia geto-dacilor.
• identificarea• exerciţii de com• Dacia sub stăpînirea Romei.
esenţialului din- • Romanizarea geto-dacilor.
parare a vieţii cotr-un text cu ca- • Creştinismul şi valorile creştine.
tidiene a diferitor
racter istoric;
popoare din Anti• Creştinismul în spaţiul Nord-dunărean.
• elaborarea planu- • Popoarele barbare şi prăbuşirea lumii antice.
chitate;lui de descriere a Activităţi de sinteză:• alcătuirea unei exunui eveniment, • Raporturile geto-dacilor cu lumea greacă şi
puneri despre un
fenomen istoric;
eveniment, folosind
cu cea romană.
• cultivarea intere- • Viaţa de zi cu zi a copiilor în antichitate.
un plan simplu;
sului pentru tre- • Cetăţeanul în Grecia antică.
• completarea agencutul istoric.
• Moştenirea culturală a geto-dacilor.
dei evenimentelor• Contribuţia popoarelor antice la făurirea culdin istoria familiei/
turii universale
localităţii.

9

Clasa a VI-a
Sugestii de conţinuturi
Activităţi de(Civilizaţia medievală – sec. V-XVII)învăţare şi evaluare• Explicarea termeni- • Marea migraţie şi formarea noilor popoare. • Exerciţii de utilizalor istorici cu refe- • Scindarea Imperiul Roman. Civilizaţia bire a terminologiei
zantină.
rire la epoca mediistorice specifice• Regatul Franc şi Imperiul lui Carol celevală;
perioadei medievaMare.
le în discursul isto• utilizarea termeni- • Formarea poporului român şi a limbii române.
ric;
lor istorici în co- • Popoarele slave.
municări cu referire • Arabii şi Califatul Arab.
• exerciţii de alcătula
evenimentele • Cultura Europei Occidentale.
ire a axelor cronodesfăşurate în evul • Românii şi migratorii tîrzii.
logice, plasînd 3-5
mediu;
date şi evenimente• Formarea şi dezvoltarea statelor în Europa
istorice;
occidentală, Europa Centrală şi de Sud-Est.
• elaborarea axelor
cronologice, indi- • Marea schismă a Bisericii Creştine. Cruci- • exerciţii de compleadele.
cînd 3-5 datetare a hărţilor mute,• Civilizaţii asiatice.
şi evenimente
precizînd date spe• Formarea şi expansiunea Imperiului Otoistorice;cifice perioadei meman.
dievale;• identificarea infor- • Formarea şi consolidarea statelor medievalemaţiilor oferite de•exerciţii de analiză
româneşti.
hărţile cu referire • Oraşul şi satul medieval în Europa şi Ţările
critică şi abordare
la istoria evului mecomparativă a inRomâne.
diu;• Civilizaţia şi cultura Europei occidentale în
formaţiei din diverevul mediu.
se surse istorice;• utilizarea
documentelor istorice în • Religie, cotidian, civilizaţie şi cultură în Ţă- • exerciţii de alcătuirile Române, în secolele XIV-XV.
expunerea evenire a portretului per• Marile descoperiri geografice şi sistemulmentelor din epoca
sonalităţilor istoricecolonial.
medievală;din evul mediu;• Reforma şi contra-reforma în Europa.
• identificarea cauze- • Revoluţia din Ţările de Jos.
• exerciţii de analilor şi efectelor unui • Revoluţia din Anglia
ză comparativă aeveniment din isto- • Economie şi societate în Ţările Române.
modului de viaţă la• Ţările Române şi relaţiile cu vecinii.
ria medievală;diferite comunităţi
şi popoare din peri• exprimarea opiniei • Cultura Europei în epoca Renaşterii.
• Cultura românească medievală.
oada medievală;faţă de activitatea • Geneza societăţii moderne în Europa Occipersonalităţilor în•
realizarea unui studentală pînă la mijlocul secolului al XVIIIistoria medievală;diu cu privire lalea.
organizarea socială,• redactarea unei co- • Societatea românească între medieval şi
culturală şi religioamodern, pînă la mijlocul secolului al XVImunicări scurte cu
să a unor comunităţi
II-lea.
referire la evenimedievale;mentele, personali- Activităţi de sinteză:tăţile istoriei medi- • Familia în epoca medievală.
• implicarea în acti• Călători şi pelerini în evul mediu.
evale;
vităţile de creare şi• Rolul lui Ştefan cel Mare şi Sfînt în istoria
dezvoltare a muze• demonstrarea inromânilor.
ului de istorie dinteresului faţă de • Anul 1600 – Mihai Viteazul.
şcoala / comunitastudierea valorilor • Principatele Române sub suzeranitatea otote.
naţionale şi univermană.
sale.
• Regimul turco-fanariot şi habsburgic.
Subcompetenţe

10

Clasa a VII-a

Subcompetenţe

Sugestii de conţinuturi(Civilizaţia modernă – sec. al XVIII-lea –mijlocul sec. al XIX-lea)

Activităţi deînvăţareşi evaluare• Explicarea terme- • Războiul de Independenţă al coloniilor en- • Exerciţii de încadranilor istorici refegleze. Formarea SUA.
re a termenilor în
ritori la epoca mo- • Începutul, mersul şi sfîrşitul revoluţiei francontexte istorice;dernă;ceze.
• exerciţii de selectare a informaţiilor• utilizarea terme- • Franţa în timpul guvernării lui Napoleon Bonaparte.
referitoare la dinilor istorici înverse evenimente,
caracterizarea eve- • Economie, societate şi politică în Ţările Române.
din surse istoricenimentelor istoricediferite;din epoca moder- • Războaiele ruso-austro-turce din a douajumătate a secolului al XVIII-lea. Conse- • prezentarea unornă;cinţele lor pentru Ţările Române. Anexarea
comunicări succin• utilizarea axelor
Bucovinei de Nord de către Austria.
te despre evoluţia
cronologice în de- • Congresul de la Viena. ”Sfînta Alianţă”.
popoarelor, culturii
scrierea evenimen- • Civilizaţia industrială: Anglia, Franţa,şi civilizaţiei motelor istorice;
S.U.A., Statele germane, Imperiile Habsburderne pe baza date• descrierea
unuigic şi Rusiei.
lor şi evenimenteloreveniment în baza • Principatele Române în contextul politicii
istorice;hărţii istorice;
externe a Marilor Puteri. Anul 1812 în istoria • prezentarea
unei
românilor.
excursii imaginare• comentarea infortematice pe hartă,maţiilor survenite • Răscoala din 1821 condusă de Tudor Vladimirescu.
în baza unui traseu
din diferite sursel• Regulamentele Organice în Ţările Române.
întocmit din timp;
istorice;
Administraţia străină pe teritoriile româ- • exerciţii de alcătui• identificarea schimneşti.
re a unui repertoriubărilor vizibile din • Mişcarea de eliberare naţională din Europa.
de surse istorice
istoria modernă şi
Revoluţiile din 1848-1849 în Europa şi Ţăpentru o anumită
cauzele acestora
rile Române.
temă;• comentarea situaţi- • Situaţia economică şi socială a Basarabiei • comentarea diferiilor, evenimentelorşi a teritoriilor din stînga Nistrului în prima
tor interpretări aleşi activităţii unorjumătate a sec. al XIX-lea.
unor evenimente ispersonalităţi din is- • „Secolul raţiunii” - ”secolul iluminismului„.
torice şi acţiuni ale
toria modernă;Baroc şi clasicism.
oamenilor din perioada modernă;• identificareaas- • Tehnica în slujba omului. Oameni de ştiinţă
şi descoperirile lor.
• exerciţii de compapectelor comune
rare a modului deşi specifice eveni- • Afirmarea ideilor iluministe în cultura românească. Dezvoltarea culturii româneşti.
viaţă şi organizare
mentelor istoriei• Cultura din Basarabia şi din teritoriile dinla diferite popoaremoderne;stînga Nistrului în componenţa Imperiului
din perioada mo• exprimarea clară
Rusiei.
dernă;
şi argumentată a• alcătuirea planului
opiniei proprii pri- Activităţi de sinteză:unei dezbateri desvind promovarea • Lupta de emancipare a popoarelor din Amepre diferite fapte şivalorilor naţionale
rica Latina, Asiei şi Africii.
evenimente istoriceşi universale.
• Viaţa cotidiană în Ţările Române la începudin epoca modernă;tul civilizaţiei moderne.
• realizarea unui por• Învăţămîntul, literatura şi arta în spaţiul rotofoliu vizînd viaţa
mânesc în civilizaţia modernă.
oamenilor din epoca modernă.

11

Clasa a VIII-a
Sugestii de conţinuturi
Activităţi de învăţare
(Civilizaţia modernă –şi evaluare
mijlocul sec. al XIX-lea - 1918)• Utilizarea
ter- • Procese unificatoare în statele din Europa. • Exerciţii de selectaPopoarele Asiei şi Americii
re a sensului corect
menilor istorici
al termenilor istorici,
încomentarea • Unirea Principatelor Române. Reformele
lui Al.I. Cuza.
utilizaţi în prezentarea
evenimentelor isunui discurs cu caracter
torice din epoca • Constituţia de la 1866. Mişcarea naţională
românească din Transilvania şi Bucovina.
istoric;
modernă;• Anglia în anii ‘50-’60 ai sec. al XIX-lea.
•
exerciţii de alcătuire a• respectarea prinAl II-lea Imperiu Francez. Imperiul ţarist în
unor axe cronologice
cipiului cronoloanii ‘50-’60 ai sec. al XlX-lea.
complexe, diagrame,
gic în descrierea • Reformele liberale din Basarabia şi teritorigrafice şi tablouri sievenimentelor isile din stînga Nistrului în anii ‘60-70 ai sec.
noptice;toriei moderne;
al XlX-lea.
• exerciţii de completare• comentarea eve- • Războiul civil în SUA. Reconstrucţia.
a unor hărţi schematinimentelor din • Marea Britanie, Franţa, A Treia Republică
Franceză, Al Doilea Reich German, Italia,ce însoţite de legendă,epoca modernă,Imperiul Habsburgic, Imperiul Rus, Statele
utilizînd simboluri şiutilizînd hărţile
Unite ale Americii în a doua jumătate a seculori;
istorice;colului al XIX-lea – începutul secolului al • comentarea critică a• compararea surXX-lea.
opiniilor istoriografiselor istorice cu• Cucerirea independenţei de stat a Roce şi identificarea unor
referire la istoria
mâniei.
exprimări greşite saucontemporană;• Lupta de emancipare naţională a românilor
eronate;• descrierea unuidin Transilvania şi Bucovina.
eveniment din is- • Mişcarea naţională din Basarabia la răscru- •• alcătuirea planului unei
toria modernă în
cea secolelor XIX-XX.
dezbateri despre diferibaza mai multor • Economia şi societatea industrială.
• Economia României între 1871-1914.
te fapte istorice din sec.
surse;al XIX-lea – începutul• explicarea cau- • Evoluţia social-economică a Basarabiei siTransnistriei.
sec. al XX-lea;zelor schimbărilor survenite pe • Relaţiile internaţionale (1871-1918). Politi- • exerciţii de alcătuire aca externă a României.
unui repertoriu de surse
parcursul epocii• Primul Război Mondial (1914-1918).
istorice pentru o anumimoderne;• România în primul Război Mondial.
tă temă de cercetare;• analiza critică a • Provinciile româneşti din afara statului ro• alcătuirea planului unei
activităţii persomân în timpul primului Război Mondial.
investigaţii istorice a
nalităţilor istoriei • Mişcarea de eliberare naţională din Basaraunui eveniment, fenomoderne;
bia şi Transnistria (1917-1918).
men sau personalităţi
• compararea eve- • Formarea statului unitar român.
din sec. al XIX-lea – înnimentelor isto- • Revoluţia în ştiinţă. Învăţămîntul. Literatura
şi arta. Presa.
ceputul sec. al XX-lea;rice care au avut
loc simultan în • Cultura în Vechiul Regat. Cultura în Transil- • alcătuirea unui proiect
vaniei şi Bucovinei. Cultura în Basarabia.
pentru protejarea vamai multe state;lorilor culturale şi mo• promovarea valonumentelor istorice dinrilor culturii mo- Activităţi de sinteză:• Europa între absolutism şi liberalism.
comunitate.
derne naţionale şi • Viaţa cotidiană reflectată în artă şi în literauniversale
tura românească.
• Mari personalităţi ale istoriei românilor din
sec. al XIX-lea – începutul sec. al XX-lea.
Subcompetenţe

12

Clasa a IX-a

Subcompetenţe

Sugestii de conţinuturi(Civilizaţia contemporană 1918 –pînă în prezent.)

Activităţi de învăţare
şi evaluare• Explicarea semnifica- • Conferinţa de Pace de la Paris şi noua • Exerciţii de identifiordine internaţională.
ţiei termenilor istorici,
care a exprimărilor
caracteristici
epociigreşite sau eronate• Statele Unite ale Americii în perioada
contemporane;
cu referire la anumite
interbelică.
evenimente sau pro• prezentarea evenimen- • Statele Europei de Vest, Centrale şi decese istorice;
telor istoriei contemEst în peropada interbelică.
porane în ordine cro• Extremul Orient în perioada interbe- • utilizarea axelor cronologică;nologice sau graficelică.
în redactarea şi pre• comentarea
schimzentarea unor comubărilor survenite pe • Rusia / Uniunea Sovietică în perioada
interbelică.
nicări scrise;parcursul istoriei contemporane cu ajutorul • România interbelică. Viaţa politică.
• exerciţii de compahărţilor istorice;
Economie. Societate.
rare a schimbărilor• utilizarea surselor is- • Specificul dezvoltării Basarabiei în cateritoriale de pe hartă
torice în argumentarea
drul României.
şi realizarea unei hărţi
opiniei proprii cu reschematice, completferire la evenimentele • RASSM (1924-1940) şi politica exînd legenda ei;
pansionistă
a
URSS.
contemporane;• identificarea legăturii • Relaţiile internaţionale în perioada in- • exerciţii de lectură
terbelică.
critică a textelor dincauză – efect cu refediferite surse istorice;
rire la evenimentele is- • Relaţiile sovieto-române între 1918 şi
toriei contemporane;
1940.
• utilizarea dicţionare• prezentarea rolului per- • Pactul Molotov-Ribbentrop şi conselor, a culegerilor decinţele lui pentru popoarele din Eusonalităţilor din istoria
documente, a encicloropa.
contemporană;pediilor pentru aprecierea contribuţiei per• analiza critică a diferi- • Reanexarea Basarabiei şi Formarea
sonalităţii în istorie;
RSSM (1940).
tor opinii pe marginea
unui subiect istoric din • Cultura şi ştiinţa în perioada interbe• asumarea rolului unei
secolul al XX-lea;lică.
personalităţi şi reali•
analiza atitudinii • Cultura românească în 1918-40.
zarea unor comentarii
membrilor comunităţii
şi dialoguri ale acesfaţă de valorile culturii • Al doilea Război Mondial. Crime îmteia;
potriva umanităţii.
naţionale şi universale.
• România, Basarabia şi Transnistria • dezbaterea unor cazuri
reale sau imaginareîntre 1941 şi 1944. Specificul Holocacare implică stereotiust-ului în spaţiul românesc.
puri şi prejudecăţi;• Fondarea Organizaţiei Naţiunilor Unite şi rolul ei în lume.

13

• Relaţiile internaţionale în perioada • realizarea unui portretal conducătorului efi(1945-1991). Europa divizată – Răzcient în clasă, şcoală,boiul Rece şi urmările lui. Conferinţa
comunitate, ţară.
pentru securitate şi cooperare în Europa.
• Statele Unite ale Americii, Franţa, Anglia, RFG, Italia, Japonia în perioada
postbelică.
• Uniunea Sovietică, statele comuniste
din Europa de Est şi Asia în perioada
postbelică.
• RSSM. Economie şi societate (19441991). Deportările staliniste.
• Regimul totalitar în România (19441989).
• Cultura şi ştiinţa în RSSM şi România(1944-1991).
• Colapsul regimurilor comuniste. Anul
1989 în istoria Europei.
• Republica Moldova în perioada postsovietică.
Activităţi de sinteză:• Democraţie şi totalitarism.
• Rolul femeii în istoria contemporană.
• Republica Moldova şi Integrarea europeană.
• Cultura şi ştiinţa universală în Epoca
Contemporană.
• Minorităţile etnice în Republica Moldova.
• Românii din afara hotarelor României
şi Republicii Moldova.

VII. Strategii didactice: orientări generale (metodologice)Desfăşurarea procesului educaţional de calitate, precum şi rezultatele obţinutedepind de strategiile didactice utilizate. Recurgînd la diverse tehnici educaţionale,
putem înregistra realizări esenţiale în pregătirea elevilor. Utilizarea eficientă astrategiilor didactice – instrumente importante ale profesorilor în procesul derealizare a obiectivelor educaţionale – permite alternarea formelor de activitate, carefavorizează corelarea experienţelor anterioare de învăţare cu cele noi şi orientează
spre formarea competenţelor cu caracter de integrare.
Procesul didactic se centrează pe elev ca subiect al educaţiei, ceea ce implică
antrenarea demersurilor educaţionale spre a aplica strategii didactice care să pună14

accent pe utilizarea unor metode interactive şi să contribuie la dezvoltarea capacităţii
de comunicare a elevilor, necesară în situaţii reale, precum şi la practicarea lucruluiîn grup şi dezvoltarea capacităţii de a-şi valorifica propria experienţă. Recomandăm
profesorilor să folosească drept schemă de proiectare şi realizare a unui demers
didactic cadrul Evocare, Realizare a sensului, Reflecţie, Extindere (ERRE), deoarece
are corespondenţă multidimensională cu principiile didactice ale curriculumului laistorie.
Pentru a realiza obiectivele curriculare sînt recomandate demersuri didactice
bazate pe învăţarea prin descoperire, simulare, studierea surselor istorice, dezbatere,
jocul de rol etc., care permit să se utilizeze forme eficiente de activitate şi carefavorizează corelarea experienţelor anterioare de învăţare cu cele noi. În utilizarea
diverselor strategii didactice se vor lua în consideraţie următoarele criterii:• formarea la elevi a competenţelor generale şi specifice;• realizarea obiectivelor de referinţă şi operaţionale;• studierea diferitelor conţinuturi;• nivelul clasei şi condiţiile în care se realizează educaţia istorică;• vîrsta elevilor şi particularităţile lor individuale;• măiestria pedagogică a profesorilor;• abordarea inter- şi multidisciplinară;• abordarea din viziune internaţională şi transfrontalieră.
Demersul didactic se va adapta la necesităţile reale ale elevilor şi ale societăţii.
Profesorii vor respecta Curriculumul şcolar şi vor folosi manualele ca instrumente
de lucru flexibile şi adaptabile nevoilor concrete ale grupului de elevi cu carelucrează în fiecare clasă. Sînt la discreţia profesorului şi alte activităţi de învăţare,pe care le consideră adecvate realizării competenţelor generale şi specifice, asociate
cu fiecare domeniu de conţinut. Din multitudinea metodelor pentru educaţia istorică
cele mai eficiente sînt: povestirea, prelegerea, conversaţia euristică, conversaţiadezbatere, exerciţiul didactic, investigaţia, cercetarea (în grup şi individuală),proiectul (de grup şi individual), portofoliul, jocurile didactice, precum şi toate
variantele şi derivatele acestora.
Pentru eficientizarea procesului educaţional, cadrele didactice vor practica activ
tehnologii informaţionale, diverse surse, care permit abordarea multidimensională
şi critică a evenimentelor şi fenomenelor istorice.
În prezentul document se propun exemple de activităţi de învăţare pe care leutilizează cadrele didactice în practica şcolară, oferind noi posibilităţi la elaborarea
strategiilor didactice, care permit trecerea reală de la axarea pe conţinuturi la cea pe
experienţe de învăţare, adică pe formarea de competenţe cu caracter de integrare,de exemplu:

15

Clasa a V-a• redactarea unei comunicări succinte cu conţinut istoric din trecutul comunităţilor preistorice şi antice;• prezentarea unui raport despre vizita la muzeu, arhivă, bibliotecă etc.;• participare în pregătirea unei expoziţii cu obiecte de valoare istorică şi prezentarea lor succintă.
Cu acest scop pentru clasa a V-a sînt binevenite exerciţii de alcătuire a unor axe
cronologice, exerciţii pentru recunoaşterea şi explicarea termenilor istorici în diverse surse, alcătuirea enunţurilor, scurte prezentări pe baza informaţiilor din surse istorice; analiza şi comentarea izvoarelor istorice; realizarea unei mape care să cuprindă
informaţii selectate, în funcţie de anumite criterii stabilite de profesori etc.
Clasa a VI-a
• srierea unui articol despre evenimentele clasei/şcolii pentru revista şcolară;• pregătirea şi prezentarea unui discurs structurat din istoria bisericii, a unei
instituţii culturale din localitate în contextul istoriei medievale.
• alcătuirea şi prezentarea unui calendar al faptelor personale, al colegilor declasă sau al membrilor familiei.
Pentru elevii din clasa a VI-a se propun exerciţii de utilizare a terminologiei întrun discurs istoric din epoca medievală; metode de constatare a timpului (utilizînd
specificările mai nou, mai vechi); de completare a hărţilor mute (precizînd informaţii
din istoria popoarelor în epoca medievală); de interpretare comparativă a informaţiei
din diverse documente pe baza unui plan; de alcătuire a portretului personalităţilor
istorice care au activat în epoca medievală; de comparare a modului de viaţă ladiferite popoare din epoca medievală; de realizare a unor chestionare cu referire laorganizarea diferitelor grupuri de oameni din comunitate şi succesele lor.
Clasa a VII-a• elaborarea unui fotoeseu despre evenimentele organizate în familie, şcoală
sau localitate în ultimii ani;
• elaborarea şi prezentarea unei hărţi a localităţii, a cartierului în care locuieşte sau învaţă;• prezentarea unui plan de acţiune voluntară de soluţionare a unei probleme
identificate în comunitate (de ex.: îngrijirea monumentelor istorice);• participarea la pregătirea unei expoziţii în şcoală/comunitate cu ocazia uneisărbători naţionale sau internaţionale.
Pentru clasa a VII-a, cadrele didactice pot folosi exerciţii de selectare a informaţiilor referitoare la diferite evenimente din diverse surse istorice; de prezentare a16

unor comunicări succinte din istoria popoarelor în baza unor date şi evenimente istorice din Epoca Modernă; de organizare a unor excursii imaginare tematice pe hartă
în baza unui traseu întocmit din timp; de alcătuire a unui repertoriu de surse istoricepentru o temă dată; de comparare a modului de viaţă şi organizare al diferitelor grupuri religioase, comunităţi etnice, popoare, naţiuni şi state în Epoca Modernă etc.
Clasa a VIII-a• alcătuirea unui demers/cerere către administraţia instituţiei sau autorităţilor
publice locale cu referire la implicarea activă împreună cu membrii familiei,clasei/şcolii, prin care va fi soluţionată o problemă socială;• prezentarea unui ghid de mediere în care vor fi propuse modalităţi de aplanare a conflictelor interpersonale din mediul din care face parte;• prezentarea unui plan de dezvoltare personală şi vocaţională.
În clasa a VIII-a pot fi utilizate exerciţii de selectare corectă a termenilor utilizaţi în prezentarea unui discurs istoric; de alcătuire a unor axe cronologice complexe, grafice şi tablouri sinoptice; de completare a unor hărţi cu legendă, care prezintă
spaţii istorice în diferite perioade de timp; de elaborare a unui repertoriu de surse
istorice pentru o temă de cercetare preferabilă.
Clasa a IX-a
• elaborarea în grup a unui miniproiect de organizare şi desfăşurare a unei
activităţi comunitare de ocrotire a patrimoniului cultural, monumentelor istorice din localitate;• organizarea şi desfăşurarea unei dezbateri în clasă, şcoală, unde vor fi analizate diverse influenţe ale descoperirilor istorice asupra faptelor oamenilor
în timp şi spaţiu;• realizarea unui raport foto/video despre o conferinţă istorică, masă rotundă
sau expoziţie la care a participat cu colegii de clasă, membrii familiei.
• soluţionarearea unor situaţii-problemă prin utilizarea adecvată a surselor
istorice referitoare la evenimente desfăşurate pe parcursul istoriei.
Pentru clasa a IX-a vor fi utilizate exerciţii de analiză a diverselor puncte devedere cu referire la anumite evenimente sau procese istorice din Epoca Contemporană; de alcătuire a unor axe cronologice sau grafice în prezentarea unor comunicări;de analiză a unor hărţi care prezintă acelaşi spaţiu istoric şi realizarea unei hărţi schematice cu legenda ei; de lectură critică a diferitelor tipuri de surse istorice etc.
Conform necesităţilor educaţionale, cadrele didactice vor lua în consideraţie particularităţile învăţămîntului incluziv: instruirea, recuperarea şi integrarea şcolară,socială şi profesională a elevilor cu deficienţe şi/sau tulburări ori dificultăţi de învăţare. Cu acest scop vor organiza procesul educaţional individualizat şi diferenţiat.
17

Cadrele didactice vor acorda un rol special învăţării autonome. Elevii vor fiîncurajaţi şi implicaţi în proiectarea, desfăşurarea activităţilor şi analiza niveluluide realizare a obiectivelor. Învăţarea autonomă, axată pe principiile educaţiei continue a personalităţii, a devenit astăzi factorul esenţial de succes profesional şi social.
Persoanele ce au formate competenţe de învăţare autonomă dau dovadă de un randament înalt în diferite domenii de activitate umană.
Aplicarea modelului tehnologic al optimizării învăţării autonome asigură realizarea obiectivelor/competenţelor generale şi finalităţilor acesteia prin proiectarea şi
implementarea unui sistem de activităţi integrate, strategii didactice activ-participative (metode şi tehnici de dezvoltare a competenţelor de autoinstruire). Corelarea
acestor componente cu cea de autoevaluare face posibilă atingerea finalităţilor şi
optimizarea învăţării autonome a elevilor în procesul studierii istoriei.
Strategiile didactice permit compararea informaţiilor provenite din surse istorice diferite; dezbaterea unor cazuri reale sau imaginare, care implică cunoaşterea
şi combaterea stereotipurilor şi prejudecăţilor; lectura critică a diverselor tipuri desurse istorice; utilizarea de surse de informare diferite pentru prezentarea unui eveniment sau proces istoric. Strategiile didactice focalizate pe folosirea surselor istorice
trebuie să ia în considerare eficienţa documentelor în formarea competenţelor specifice, ceea ce va contribui la elaborarea strategiilor de predare calitativă care permit
trecerea reală de la centrarea pe conţinuturi la cea pe experienţe de învăţare, adică pe
competenţe integratoare.
VIII. Strategii de evaluare
Evaluarea rezultatelor şcolare reprezintă o componentă organică a procesului depredare-învăţare şi reflectă corelaţia dintre finalităţile şi obiectivele/competenţele
educaţionale. Sugestiile de evaluare propuse în prezentul document includ totalitatea
proceselor şi produselor care analizează, măsoară şi apreciază performanţele atinsede elevi în învăţarea istoriei. Din perspectiva unui demers educaţional centrat
pe competenţe, se recomandă utilizarea cu preponderenţă a evaluării continue şiformative.
În activitatea educaţională, evaluarea este o acţiune de cunoaştere, care presupune
colectarea datelor, prelucrarea şi interpretarea lor. Astfel, evaluarea parcurgeurmătoarele etape:• proiectarea evaluării, care înseamnă stabilirea obiectivelor acesteia, a procedeelor şi instrumentelor folosite, baremelor de corectare-notare şi a descriptorilor de performanţă, a timpului afectat pregătirii evaluării şi activităţii
propriu-zise;• procedeele preconizate, care trebuie să fie adecvate scopului urmărit;• aprecierea şi interpretarea rezultatelor pe baza criteriilor preconizate;• formularea unor concluzii impuse de interpretarea rezultatelor;18• adoptarea unor decizii educaţionale în funcţie de concluziile formulate înurma evaluării.
În procesul educaţional se vor evalua rezultate, cunoştinţe, competenţe, procese
conform raportului dintre obiectivele proiectate şi rezultatele obţinute de elevi. În
cadrul orelor de istorie, evaluarea va îndeplini mai multe funcţii, printre care:• funcţia de evidenţă şi control a activităţii didactice;• funcţia prognostică – permite luarea unor decizii ulterioare;• funcţia formativă – ca rezultantă a înţelegerii de către evaluaţi a nivelului lacare se află în momentul evaluării;• funcţia motivaţională – stimulează activitatea de învăţare.
În evaluarea reuşitei şcolare, profesorul de istorie trebuie să urmărească atingerea
performanţelor stabilite în acord cu posibilităţile elevilor. O condiţie importantă în
organizarea evaluării este că ea trebuie să fie accesibilă pentru toţi elevii, indiferent
de implicare şi de potenţialul lor.
Evaluarea are drept scop să stimuleze interesele cognitive ale elevilor şi speranţa
spre performanţe mai mari. Organizarea corectă a evaluării învăţării istoriei îi va
oferi cadrului didactic informaţii utile despre eficienţa utilizării strategiilor de lucru
în situaţii concrete. De aceea, prin activităţile de evaluare, cadrele didactice vor
identifica problemele şi dificultăţile cu care se confruntă elevii pe parcursul învăţării
istoriei.
Organizarea eficientă a evaluării trebuie să stabilească legătura dintre rezultateleobţinute şi strategiile de învăţare. Astfel, vor fi utilizate strategii didactice carevor asigura o eficienţă sporită în învăţarea istoriei şi vor contribui la dezvoltarea
deprinderilor de analiză, de fixare şi de consolidare a cunoştinţelor, pornind de lastudiul istoriei locale spre cea naţională, regională, europeană şi universală.
Evaluarea poartă un caracter pozitiv şi de formare a unor calităţi de personalitate
şi caracter. De regulă, în cadrul evaluării se depistează, în primul rînd, ceea ce areuşit elevul, şi nu ceea ce nu a realizat, deşi în practica educaţională deseori seîntîmplă invers. În realizarea obiectivelor curriculare, cadrele didactice vor consulta
standardele educaţionale, în baza cărora vor fi elaborate obiectivele de evaluare şi
sarcinile de verificare. Pentru a atinge rezultatele estimate, cadrele didactice vor
utiliza diverse forme şi metode de evaluare a rezultatelor şcolare: orale, scrise,
activităţi practice.
În funcţie de timpul efectuării, evaluarea poate fi: iniţială, curentă, finală.
Curriculumul la istorie prevede ore speciale pentru evaluarea finală (la sfîrşit desemestru şi de an şcolar). Elevii sînt verificaţi prin probe care pot fi concepute
sub diferite forme (lucrări scrise, dictări istorice, teste, studierea şi descrierea
documentelor istorice, elaborarea unor proiecte etc.). Alături de formele şi
instrumentele clasice de evaluare, este necesar a fi utilizate forme şi instrumentecomplementare, cum sînt: proiectul, portofoliul, autoevaluarea, evaluarea în19perechi, observarea sistematică a activităţii şi a comportamentului elevilor şi
altele.
Prin aceste şi alte tehnici de evaluare, cadrele didactice vor aprecia:- disponibilitatea elevului de a organiza şi a reglementa propria învăţare, atîtindividual, cît şi în grup, demonstrînd deprinderi de colaborare;- abilitatea de a-şi organiza eficient timpul;- abilitatea de a aplica noile cunoştinţe şi deprinderi într-o varietate decontexte – acasă, la şcoală, în educaţie şi instruire;- abilitatea de a exprima şi interpreta gînduri, sentimente şi fapte atît pe caleorală, cît şi în scris;- capacitatea de a identifica şi a rezolva probleme, de a-şi planifica activitatea,acţiunile, de a determina scopurile şi a prognoza rezultatele aşteptate, de arealiza activitatea conform planului, a aprecia rezultatele ei;- capacitatea de reflecţie asupra comportamentului său în societate;valorificarea propriilor talente şi capacităţi;- abilităţile de relaţionare interpersonală, adică toate formele comportamentale
care trebuie stăpînite pentru ca un individ să fie capabil să participe eficientşi constructiv la viaţa socială şi să rezolve conflictele, dacă e cazul;- capacităţi ce demonstrează gîndire logică şi critică, abilităţi de căutare,procesare, analiză şi selectare a informaţiei;- abilităţi de analiză a valorilor culturii (naţionale şi universale) pe care trebuiesă le cunoască şi să le interiorizeze: aprecierea particularităţilor culturii
naţionale, ale etniilor conlocuitoare şi ale celei universale, ale tradiţiilor defamilie şi din comunitate; rolul ştiinţei şi religiei în viaţa omului, influenţa lor
asupra lumii;- capacitatea de analiză a situaţiei pe piaţa muncii, abilitatea de a acţiona în
corespundere cu profilul personal şi social, cultura timpului liber; dezvoltarea
unei viziuni strategice, stabilirea obiectivelor şi realizarea lor, precum şimotivarea de a reuşi etc.
Profesorii trebuie să îşi ajute elevii să evalueze ei înşişi gradul de veridicitate alsurselor de informaţie şi chiar informaţia; să introducă în clasă strategii didacticecare încurajează analiza critică, acceptă existenţa unei multitudini de puncte devedere, promovează o abordare interculturală în interpretarea evenimentelor
istorice; să-i ajute pe elevi să-şi dezvolte capacităţile de analiză critică şi de gîndire
prin analogie.
Aceste şi alte achiziţii vor fi evaluate de cadrele didactice şi la alte disciplineşcolare, de aceea este importantă comunicarea între cadrele didactice (în special aprofesorilor de educaţie civică, geografie, limbă maternă, limbi străine, diriginţilor
de clasă, conducătorilor de cercuri şi cluburi pe interese etc.) întru implicarea elevilorşi obţinerea unor rezultate şcolare şi extraşcolare performante. Astfel, procesul
20

de evaluare va fi axat pe corelarea directă a rezultatelor evaluate cu competenţele
specifice.
Principalele calităţi ale unui instrument de evaluare sînt: validitatea, volumul,
obiectivitatea, profunzimea, calitatea. De asemenea, este important de a pune în
valoare rezultatele învăţării prin raportarea lor la progresul şcolar al fiecărui elev;
utilizarea unor metode variate de comunicare a rezultatelor şcolare, recunoaşterea, la
nivelul evaluării, a experienţelor de învăţare şi a competenţelor dobîndite în contexte
nonformale sau informale.
În lumina rigorilor elucidate mai sus, se schimbă şi unele accente cu referinţă lanotarea performanţelor şcolare. Însuşi procesul educaţional, care constă în mare parte
din instruire şi respectiv evaluare formativă dictează profesorului să aprecieze atîtprodusul elevului, cît şi efortul realizat în cadrul procesului. Nota califică achiziţiile
elevului la o anumită treaptă educaţională, criteriile de notare trebuie să fie clareelevului şi el trebuie să le cunoască anticipat, pentru ca nota să devină motivaţională
pentru realizările de mai tîrziu ale elevului, pentru activitatea asupra retenţiei etc.
Referinţe bibliografice
A. Acte oficiale
1. Curriculum şcolar. Istoria Universală şi Istoria Românilor, clasele V-IX. Chişinău:Prut Internaţional, 1998.
2. Gavriliţă G. Istoria. Curriculum pentru gimnazii (clasele V-IX). Chişinău: Editura
Univers Pedagogic, 2006.
3. Recomandarea 15 (2001) privind predarea istoriei în Europa în secolul XXI, adoptată
de Consiliul Europei la 31 octombrie 2001 cu prilejul celei de a 771-a reuniuni aadjuncţilor de miniştri.
4. Recomandarea 12 (2002) a Comitetului Miniştrilor al Consiliului Europei către statele
membre cu privire la educaţia pentru o cetăţenie democratică.
5. Recomandarea 1880 (2009) Adunării Parlamentare a Consiliului Europei privind
predarea istoriei in regiunile de conflict şi post-conflict.
B. Literatură didactică
1. Achiri I., Bolboceanu A. Evaluarea standardelor educaţionale. Chişinău: Print-Caro,2009.
2. Bolovan S. P. Didactica istoriei. Noi orizonturi în predarea, învăţarea şi evaluarea
istoriei prin metode active. Cluj Napoca: Presa Universitară Clujeană, 2007.
3. Аймермахера К., Бордюгова Г. Историки читают учебники истории:Традиционные и новые концепции учебной литературы. Москва, 2002.
4. Callo T. O pedagogie a integralităţii. Chişinău: CEP, 2007.
5. Cartaleanu T., Cosovan O., Goraş-Postică V. şi alţii. Formare de competenţe prinstrategii didactice interactive. Chişinău, 2008.
6. Cerghit I., Neacşu I. Prelegeri pedagogice. Iaşi: Editura Polirom, 2001.
7. Сiolan L. Învăţarea integrată. Fundamente pentru un curriculum trans-disciplinar.
Iaşi: Polirom, 2008.

21

8. Charles T., Steele Jeanie L., Kurtis S. Aplicarea tehnicilor de dezvoltare a gândirii
critice. Chişinău, 2003.
9. Chiş V. Pedagogia contemporană, pedagogia pentru competenţe. Cluj, 2005.
10. Clarke P. Comunităţi de învăţare. Şcoli şi sisteme. Chişinău: Arc, 2002.
11. Cojocaru V. Gh. Reforma învăţămîntului. Chişinău: Ştiinţa, 2002.
12. Cojocaru V. Gh. Schimbarea în educaţie şi schimbarea managerială. C h i ş i n ă u ,2004.
13. Cucoş C. Pedagogie generală. Iaşi: Editura Polirom, 2000.
14. Dickinson A., Gordon P., Lee P. (eds.) Raising standards in history education.
London, 2001.
15. Guţu V., Achiri I. Evaluarea curriculumului şcolar. Ghid metodologic. Chişinău,2009.
16. Joiţă E. Instruirea constructivistă o alternativă. Fundamente, strategii. Bucureşti:Aramis, 2006.
17. Ihrig S., Dumbrava V., Müller D., Şarov I. Istoria între ştiinţă şi şcoală –perioada interbelică în Basarabia. Studii, materiale, surse şi sugestii. Chişinău:Editura Cartdidact, 2008.
18. Keen E., Târcă A. Educaţie pentru cetăţenie. Bucureşti: Radical,1999.
19. Manea M., Palade E., Sasu N. Istorie. Predarea istoriei şi educaţia pentru cetăţenie
democratică: demersuri didactice inovative. Bucureşti, 2006.
20. Musteaţă S. Cum să elaborăm şi analizăm manualele şcolare. Chişinău: Cartdidact,2006.
21. Musteaţă S. (ed.) Educaţia cetăţeniei democratice şi toleranţei prin intermediul
istoriei. Ghid didactic. Chişinău: Editura Cartdidact, 2006.
22. Musteaţă S. (coord.) Predarea istoriei. Îndrumar metodic pentru profesori. Chişinău:Editura Pontos, 2010.
23. Nicola I. Tratat de pedagogie şcolară. Bucureşti: Editura Aramis, 2000.
24. Olaru V., Uzicov N. Istoria universală (1918-2005). Ghidul profesorului (clasa aIX-a). Chişinău: Civitas, 2005.
25. Petrovschi N. Istoria. Ghidul profesorului (clasa a VI-a), Chişinău: Editura Ştiinţa,2001.
26. Petrovschi N. Recomandări şi sugestii pentru studierea cursului Didactica Istoriei.
Chişinău: Editura UPS “I. Creangă”, 2005.
27. Petrovschi N. Didactica Istoriei. Chişinău: Editura UPS “I. Creangă”, 2007.
28. Roşioru-Caciuc L., Roşioru V. Jocuri didactice la istorie. Chişinău: Epigraf, 2006.
29. Stamatescu
M. Evaluarea valorilor şi atitudinilor. S.A.I., serie nouă,vol. XLVI, 2001.
30. Stoica A. (coord.) Evaluarea curentă şi examenele. Ghid pentru profesori. Bucureşti:Editura Prognosis, 2001.
31. Stoica A. Evaluarea progresului şcolar. De la teorie la practică. Bucureşti: Editura
Humanitas Educaţional, 2003.
32. Стрелова О.Ю., Вяземский Е.Е. Учебник истории: старт в новый век: пособиедля учителя. Москва: Просвещение, 2006.
33. Вяземский Е.Е., Стрелова O. Ю. Как преподавать историю в школе. Moсква,2000.
34. Петровски Н. История. Пособие для учителя, VI класс. Chişinău: Ştiinţa, 2001.
35. Чербушка П., Хахеу В., Петровски Н. История. Пособие для учителя, VII-ойкласс. Chişinău: Ştiinţa, 2002.

22

C. Manuale şcolare
Clasa a V-a
1. Cerbuşcă P., Gonţa Gh., Haheu V., Petrovschi N. Istoria universală. Preistorie.
Civilizaţii ale Antichităţii, manual pentru clasa a V-a. Chişinău: Editura Ştiinţa,1999.
2. Gonţa Gh., Parasca P., Cerbuşcă P. şi alţii. Istoria universală. Istoria românilor.
Manual pentru clasa a V-a. Chişinău: Editura Ştiinţa, 2000
3. Niculiţă I., Potlog Vl., Arnăut T. Istorie. Epoca străveche şi antică. Manual pentru
clasa a V-a, partea I şi II. Chişinău: Editura Lumina, 2000.
4. Никулицэ И., Потлог В., Арнаут Т. Всеобщая история. Античная эпоха. Учебник
для V-го класса, часть I и II. Chişinău: Издательство Лумина, 2000.
Clasa a VI-a
1. Dragnev D., Gonţa Gh., Cocîrlă P., Dragnev E. Istoria medievală universală şi aromânilor. Manual pentru clasa a VI-a. Chişinău: Editura Ştiinţa, 2001.
2. Драгнев Д., Гонца Г., Кокырлэ П., Драгнев Е. История. Всеобщая. Румын.
Учебник для VI класса. Chişinău: Ştiinţa, 2001.
3. Popovici C., Popovici A. Istorie. Manual pentru clasa a VI-a. Chişinău: Editura
Lumina, 2006.
Clasa a VII-a
1. Dragnev D., Drachenberg C., Ojog I. Istoria universală. Istoria românilor. Epoca
modernă. Partea I, manual pentru clasa a VII-a. Chişinău: Editura Ştiinţa, 2002.
2. Драгнев Д., Драхенберг К., Ожог И. Всеобщая история. История румын. Новое
время. Часть I. Учебник для VII-го класса. Chişinău: Ştiinţa, 2002.
Clasa a VIII-a
1. Chicuş N., Danu E., Dragnev D. Istoria modernă a românilor. Partea a II-a (18481918), manual pentru clasa a VIII-a. Chişinău: Editura Prut Internaţional, 2000.
2. Ojog I., Turliuc C. Istoria universală modernă (1850-1918). Manual pentru clasa a
VIII-a. Chişinău: Cartdidact-Reclama, 2002.
3. Varta I., Şarov I. Istoria românilor. Epoca modernă (1850-1918). Manual pentru clasa
a VIII-a. Chişinău: Cartdidact-Reclama, 2003.
4. Chicuş N., Danu E., Dragnev D., Negrei I. Istoria românilor. Epoca modernă. Parteaa II-a (1850-1918). Manual pentru clasa a VIII-a. Chişinău: Prut Internaţional, 2003,
2005.
5. Drachenberg C., Certan E., Cozma V., Cerbuşcă P. Istoria universală. Epoca modernă.
Partea a II-a (1850-1918). Manual pentru clasa a VIII-a. Chişinău: Prut Internaţional,
2003, 2005.
6. Драхенберг К., Чертан E., Козма В., Чербушка П. Всеобщая история. Новое
время. Часть II (1850-1918). Дидактический материал для 8-го класса. Chişinău:Prut Internaţional, 2004.
7. Кикуш Н., Дану E., Драгнев D., Негрей И. История румын. Новое время.
Часть II (1850-1918). Дидактический материал для 8-го класса. Chişinău: Prut
Internaţional, 2004.
Clasa a IX-a
1. Caşu I., Nazaria S. Istoria universală contemporană (1918-2002). Manual pentru
clasa a IX-a a şcolii de cultură generală din Republica Moldova. Chişinău: ReclamaCivitas, 2002.

23

2. Palade Gh., Şarov I. Istoria românilor. Epoca contemporană. Manual pentru clasa a
IX-a. Chişinău: Cartdidact-Reclama, 2002.
3. Petrencu A., Dobzeu M. Istoria universală. Epoca contemporană. Material didactic
pentru clasa a IX-a. Chişinău: Ştiinţa, 2003.
4. Vizer B., Nagnibeda-Tverdohleb T. Istoria românilor. Epoca contemporană. Material
didactic pentru clasa a IX-a. Chişinău: Editura Ştiinţa, 2004.
5. Caşu I. Istoria universală. Lumea contemporană (1918-2005). Manual pentru clasa a
IX-a. Chişinău: Civitas, 2005.
6. Петренку А., Добзеу М. Всеобщая история. Новейшее время. Дидактический
материал для 9-го класса. Chişinău: Ştiinţa, 2004.
7. Şarov I., Palade Gh., Caşu I. Istorie. Epoca contemporană. Istoria
românilor. Istoria universală. Manual pentru clasa a IX-a. Chişinău: Editura
Cartdidact – Civitas, 2009.
D. Surse didactice auxiliare• Chirtoagă I. Din istoria sudului Basarabiei (în contextul istoriei românilor). Materiale
didactice pentru şcolile de cultură generală. Chişinău: Civitas, 2007.
• Dragnev D., Chirtoagă I., Jarcuţchi I., Negru E. Din Istoria Transnistriei (în contextul
istoriei naţionale), I. Material didactic pentru şcoala de cultură generală din Transnistria. Chişinău: Editura Civitas, 2001.
• Dragnev D., Dragnev E. Atlas de istorie universală şi a românilor. Chişinău: Civitas,
2005; ediţia a II-a, 2006.
• Ojog I., Şarov I., Matveev S. şi alţii. Istoria Românilor. Epoca antică şi medievală.
Atlas istoric şcolar. Chişinău: Editura Cartdidact, 2000.
• Vasilos V. Istoria românilor. Curs universitar. Chişinău: Civitas, 2003.
E. Literatură ştiinţifică
1. Agachi A. şi alţii. Dicţionar de istorie. Ediţia a II-a revăzută şi adăugită. Chişinău:Civitas, 2007.
2. Certan E., Cristian V. Istoria modernă a Europei şi Americii, vol. I. Chişinău: Editura
Lumina, 1995.
3. Certan E. (coordonator), Cozma V., Culea S. Istoria universală modernă (1640-1850).
Crestomaţie. Chişinău: Prut Internaţional, 2000.
4. Certan E., Cozma V., Cristian V. şi alţii. Istoria modernă a Europei şi Americii, vol.
II. Chişinău: Editura Prut Internaţional, 2002.
5. Murgescu M. L. Între “bunul creştin” şi “bravul român”. Rolul şcolii primare în
constituirea identităţii naţionale româneşti (1831-1878). Bucureşti, 1999.
6. Strandling R. Teaching 20th century European history. Strasbourg: Council of Europe,
2001.
F. Resurse online• http://www.coe.int/T/E/Cultural_Co-operation/education/History – Multiperspectivitatea în predarea istoriei• http://www.iatp.md/istorie/ – Să învăţăm istoria prin Internet• http://istoria.md/ – “Primul site de istorie” din Republica Moldova• http://basarabia.info/ – Istoria Basarabiei• www.ena.lu – European Navigator• www. Historywallcharts.eu – Hystory and European Identity24