INSTITUTUL DE ŞTIINŢE ALE EDUCAŢIEIEDUCAŢIE INTERCULTURALĂCURRICULUM ŞCOLAR
CLASELE I – IX

Chişinău, 20121

Recomandată spre aprobare Consiliului Naţional pentru Curriculum la şedinţa
Connsiliului Ştiintifico-Didactic al Institutului de Ştiinţe ale Educaţiei (procesverbal nr.7 din 31 mai 2012)

Echipa de autori:
Pogolşa Lilia, doctor, conferenţiar universitar, Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei
Petrovschi Nina, doctor, conferenţiar universitar, Universitatea Pedagogică de Stat
„Ion Creangă”
Samoilenco Valentina, lector superior, Universitatea Pedagogică de Stat
„Ion Creangă”
Uzicov Nina, grad didactic superior, Liceul Teoretic „Ion Creangă”

Recenzenţi:Guţu Vladimir, doctor habilitat, profesor universitar, Universitatea de Stat din
Moldova
Cara Angela, doctor, conferenţiat universitar, Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei

2

1. NOTĂ DE PREZENTARE

Preliminarii
Analiza multi-dimensională a conceptului privind educaţia cetăţeanului din perspectiva
politicilor democratice, incluzive şi participative reclamă regîndirea, reconceptualizarea
conceptului şcolii, în corespundere cu finalitatea majoră a educaţiei sec. XXI: a învăţa să trăieşti
împreună cu ceilalţi. Această componentă se referă la deprinderea de a trăi impreună cu ceilalţi,prin dezvoltarea cunoaşterii celuilalt, a istoriei sale, a tradiţiilor şi a spiritualităţii sale”,
obiectiv realizabil printr-o educaţie interculturală.
Din perspectiva cultivării şi promovării acestor valori, rolul şcolii este deosebit deimportant în transformarea diferenţelor într-o şansă a dezvoltării personale şi a comunităţii şi,
respectiv, diminuarea lor ca sursă de prejudecăţi, tensiuni. Şcoala este chemată să ofere prinintermediul educaţiei interculturale un model de convieţuire paşnică şi constructivă într-osocietate în care locuiesc împreună membrii mai multor grupuri etnice.
Or, Educaţia interculturală presupune o nouă metodologie axată pe integrarea în spaţiul
educaţional a unor principii precum: toleranţa, egalitatea, complementaritatea valorilor,
valorizarea specificului spiritual al valorilor locale ataşîndu-le la valorile generale ale
umanităţii, valorificarea cadrului educaţional în spiritul diversităţii, drepturilor omului, egalităţii
de şanse, dialogului intercultural, promovării identităţii şi cetăţeniei.
Curriculumul de Educaţie interculturală este justificat din perspectiva următoarelor
aspecte: Mediul educaţional polietnic din Republica Moldova;
 Necesitatea pregătirii tinerilor pentru deschidere spre dimensiunea interculturală; Dezvoltarea capacităţii elevilor de a recunoaşte constructiv diversitatea în variatele
ei forme;
 Formarea tinerilor ca persoane capabile să aprecieze diferite culturi, care trăiesc
împreună într-o societate interculturală, să respecte şi să valorifice pozitiv
diferenţele culturale; Formarea şi dezvoltarea la elevi a competenţelor de a comunica, de a coopera şi dea interacţiona adecvat cu persoane, care aparţin diferitor culturi; Dezvoltarea competenţelor de participare a tinerilor la îmbogăţirea vieţii
comunităţii, prin schimbul de elemente identitare, dialog şi implicare socială; Promovarea activă a valorilor sociale şi individuale: respect, solidaritate, cooperare,echitate, toleranţă, onestitate, demnitate, responsabilitate, spirit civic etc., pentru
evitarea formării unor reprezentări eronate a diferenţelor dintre etnii, rase, culturi,
confesiuni etc.;
 Dezvoltarea competenţei de a trăi împreună în bună convieţuire interculturală.
În elaborarea curriculumului la disciplina Educaţie interculturală au fost valorificate
recomandările următoarelor documente internaţionale şi naţionale: Declaraţia Universală a Drepturilor Omului; Cartea Albă, privind dialogul intercultural, Trăind împreună în demnitate, adoptată deConsiliul Europei (Strasbourg, 2008);
 Declaraţia Miniştrilor Europeni ai Culturii, privind dialogul intercultural şi prevenirea
conflictelor (Opatija, Croaţia, 2003);
 Declaraţia Principiilor Toleranţei, adoptată de statele membre ale Organizaţiei
Naţiunilor Unite pentru Educaţie, Ştiinţă şi Cultură (Paris, 1995);
 Constituţia Republicii Moldova (Chişinău, 1994);3



Programul de activitate al Guvernului: Integrarea Europeană: Libertate, Democraţie,Bunăstare, 2011-2014;
Strategia consolidată de dezvolare a învăţămîntului pentru anii 2011-2014.

Curriculmul include următoarele componente:- Notă de prezentare;- Competenţe generale;- Valori şi atitudini;- Subcompetenţe, sugestii de conţinuturi, activităţi de învăţare şi evaluare;- Sugestii metodologice;- Sugestii de evaluare;- Bibliografie.
 Concepţia didactică a disciplinei/repere conceptuale
Curriculumului la disciplina Educaţie interculturală, se raportează la Recomandarea
Parlamentului European şi a Consiliului Uniunii Europene privind competenţele cheie dinperspectiva învăţării pe parcursul întregii vieţi, care conturează, pentru absolvenţii învăţămîntului
obligatoriu, un „profil de formare european” orientat de formarea celor opt competenţe cheie:
competenţe sociale şi civice, sensibilizare şi exprimare culturală, comunicare in limba maternă,comunicare in limbi străine, spirit de iniţiativă şi antreprenoriat, competenţe matematice şicompetenţe de bază în ştiinţe şi tehnologii, competenţă digitală, a învăţa să înveţi.
Diversitatea şi complexitatea lumii contemporane se manifestă puternic în plan relaţional
şi valoric interuman. „Satul global” este unul al intersecţiei culturilor, al redefinirilor identitare.
Nevoia de a trăi şi de a lucra împreună, de a ne cunoaşte mai profund, de a ne înţelege şi de a nerespecta reciproc a devenit imperativ într-o lume globală, în care se micşorează distanţele dintre
Eu şi Celălalt
Educaţia interculturală reprezintă o nouă dimensiune a edcaţiei contemporane. Societatea
actuală prefigurează o ntensificare a schimbărilor şi transformărilor în toate domeniile, inclusiv
cel educaţional. Educaţia interculturală este educaţia relaţiilor interpersonala, care implică
membrii unor culturi diferite.
Scopul acestui tip de educaţie este de a facilita relaţiile interculturale, de a contribui laformarea şi intensificarea atitudinii de toleranţă, de acceptre a celuilalt. Diferenţele în raport cucelălalt vizează mai multe domenii: limbă, religie, practici sociale, de relaţionare, vestimentare,alimentare, de petrecere a timpului liber, tradiţii etc.. În funcţie de acestea individul îninteracţiune cu cel diferit de el poate să aibă un ansamblu de reacţii complexe de natură
cognitivă, afectivă, comportamentală. Aceste reacţii pot fi de acceptare sau de negare.
Scopul de bază al educaţiei interculturale este formarea şi dezvoltarea competenţei
interculturale. Conceptul de competenţă interculturală vizează ansamblu de cunoştinţe, abilităţi,aptitudinişi comportamente, care îmbinate armonios şi complementar permit rezolvarea
adecvată a unor situaţi de interacţiune interculturală.
Competenţa interculturală se demonstrează prin soluţionarea eficientă a problemelor,apărute în context intercultural. Competenţa interculturală include următoarele componente:cognitivă, afectivă şi comportamentală. Componenta cognitivă presupune existenţa conştiinţei
culturale şi interculturaleadecvate. La acest nivel este implicată recunoaşterea faptului căoamenii interpretează unul şi acelaşi comportament în mod diferit. Componenta afectivă
cuprinde tot ansamblu de atitudini de stimă, de recunoaştere, deschidere, valorificare, curiozitatefaţă de celălalt. Componenta comportamentală implică capaciatea de a empatiza, de a tolera
prezenţa celuilalt în permanenţă cotidiană, de a găsi şi utiliza eficient modalităţi de adaptare şi
convieţuire armonioasă într-un mediu intercultural. Competenţa interculturală se formează prinintermediul activităţilor, realizate în mediul educaţional formal, nonformal şi informal.
4

Valorile incluse în finalităţile educaţiei interculturale nu se pot realiza de la sine.
Deschiderea faţă de celălalt, acceptarea acestuia, toleranţa nu sînt înnăscute, ci se construiesc în
personalitate prin demersuri educaţionale sistematice. Din perspectiva cultivării şi promovării
acestor valori, rolul şcolii este deosebit de mportant în transformarea acestor dferenţe într-oşansă a dezvoltării personale şi a comunităţii şi de aici diminuarea lor ca sursă de prejudecăţi,tensiuni şi disconfort. Şcoala este chemată să ofere prin intermediul educaţiei interculturale unmodel al convieţuirii paşnice şi constructive într-o societate în care locuiesc împreună membrii
mai multor grupuri etnice.
Scopul major al Educaţie interculturală: formarea şi dezvoltarea la elevi acompetenţelor interculturale, civice, morale, de autocunoaştere şi autorealizare în vederea
asigurării şanselor egale în evoluţia fiecărei personalităţi, indiferent de apartenenţa etnică; deintegrare în societate prin intermediul reflecţiei critice asupra semnificaţiei interculturalităţii.

COMPETENŢE SPECIFICE
1. Competenţa de respectare a practicilor democratice şi ale drepturilor omului;
2. Competenţa de înţelegere, apreciere a valorilor culturii proprii şi a valorilor culturilor
etniilor conlocuitoare;
3. Competenţa de cooperare şi valorizare pozitivă a diferenţelor, de orientare în valorile
culturii proprii şi a etniilor conlocuitoare, întru creşterea gradului de toleranţă şi
acceptabilitate;
4. Competenţa de soluţionare a conflictelor interetnice în baza dialogului intercultural;
5. Competenţa de promovare în viaţa cotidiană a interesului şi respectului faţă de valorile
propriei culturi şi a valorilor etniilor conlocuitoare.

VALORI ŞI ATITUDINI
Educaţia interculturală are drept bază axiologică şi promovează următoarele valori şi atitudini: Respect faţă de demnitatea umană şi Drepturile Omului; Deschidere faţă de diferenţele culturale; Empatie culturală; Spirit civic;
 Toleranţă şi înţelegere, acceptarea diferenţelor de opinii, valori, credinţe etc.;
 Atitudine pozitivă faţă de persoanele ce aparţin unor culturi diferite; Valorificarea constructivă a diferenţelor culturale; Disponibilitate pentru colaborare şi cooperare în cadrul dialogului intercultural; Rezolvarea paşnică a conflictelor.
 Respect faţă de valorile propriei culturi şi a valorilor etniilor conlocuitoare.

Implementarea acestor valori va contribui la asigurarea şanselor egale în evoluţia fiecărei
personalităţi, indiferent de apartenenţa etnică; asigurarea dezvoltării multilaterale a personalităţii,în dependenţă de preferinţele şi oportunităţile individuale; asigurarea dreptului fiecărei etnii la
educaţie şi eliminarea obstacolelor de integrare în societate; asigurarea procesului de integrare
pregnante a personalităţii în societate; acceptarea diversităţii culturale în baza respectării
demnităţii umane şi a Drepturilor Omului, întru asigurarea unei convieţuiri paşnice autentice,într-un mediu polietnic.
5

Disciplina Educaţie interculturală va fi integrată în actualul sistem/proces educaţional,
care va fi realizată formal, informal, nonformal, astfel încît activităţile educative în şcoală vor fi
completate cu activităţi în parteneriat cu familia, şi comunitatea.

Statutul
disciplinei

Statutul
disciplinei

Repartizarea unităţilor de conţinut pe clase şi pe unităţi de timp
(ciclul primar)Numărul de unităţi
NumărulAria curriculară
Clasa
de conţinut pe clase
de ore pe an
I-a
434Ştiinţe socio-umane
II-a
4
34
III-a
4
34
IV-a
4
34

Repartizarea unităţilor de conţinut pe clase şi pe unităţi de timp
(ciclul gimnazial)Numărul de unităţi
NumărulAria curriculară
Clasa
de conţinut pe clase
de ore pe anV-a
634Ştiinţe socio-umane
VI-a
6
34
VII-a
5
34
VIII-a
6
34
IX-a
6
34

6

Subcompetenţe, sugestii de conţinuturi, activităţi de învăţare şi evaluare
Clasa I-a
Subcompetenţe

Sugestii de conţinuturi

Activităţi
de învăţare şi evaluareIniţiere în terminologia specifică 1. Patria mea – o grădină cu flori diferite, unde fiecare îşi are
educaţiei interculturale;
locul său sub soare (2) Baştina este a mea şi a ta
Identificarea diferenţelor în baza unor
 Am prieteni diferiţi
modele concrete;

Interpretarea noţiunilor specifice princuvinte proprii;

Determinarea unor trăsături specifice 2. Vreau să ştiu mai multe despre tine (12)culturii materiale şi spirituale ale Casa ta
celui diferit de mine; Sărbătorile în familia ta
Explicarea existenţei diferenţelor de Bucatele de pe masa ta
culturi; Cîntece şi dansuri populare

Exerciţii de observare şi cunoaştere aelementelor culturii materiale şi
spirituale a celuilalt;

Exerciţii
decomparaţie
pentruidentificarea celor mai evidentediferenţe.

Analiza existenţei diferenţelor culturale;
Studii de caz în domeniu.

Aprecierea convieţuirii armonioase 3. Fiecare zi este frumoasă cînd suntem împreună (12)în grupuri multiculturale; La şcoală
 La distracţii
Recunoaşterea
importanţei
unei
coexistenţe amiabile în comunitate;
 Jocurile ne unesc
 La sport

Discuţii despre importanţa convieţuirii
armonioase în baza experienţelor
proprii ale elevilor;
Analiza unor situaţii conflictuale şi căi
eficiente de soluţionare.

7Manifestarea unor atitudini pozitive 4. Sunt respectat, deoarece îi respect pe cei de alături (8)faţă de sine şi faţă de celălalt; Putem avea idei şi gînduri diferite Diferenţele ne unesc
Demonstrarea unor comportamente
amicale, de susţinere şi respect
 Respectul reciproc – calea spre o prietenie trainică
reciproc.

Simularea unor situaţii reale dupăformula „Unde-i unul nu-i putere...”;
Audiereapoveştilor
terapeutice
relevante tematicii interculturale.

Clasa a II-a
Subcompetenţe

Sugestii de conţinuturi

Utilizarea corectă a noţiunilor 1. Ţara mea – plai al oamenilor de diferite obîrşii (2)specifice educaţiei interculturale; Eu –fir de diamant în comunitate Eu şi ceilalţi – împreună sau alături
Compararea
diferenţelor
dintrepersoane;
Identificarea diferenţelor în domeniul 2. Prin cunoaştere reciprocă ne înţelegem mai bine (12)vieţii materiale şi spirituale; Te înţeleg pentru că te cunosc
 Sărbătorile calendaristice şi familiale
Respectarea diferenţelor prin prisma
 Obiceiuri cotidienecunoaşterii;
 Folclor
Determinarea
caracteristicilor 3. Comunicare pentru convieţuire (12)comunicării eficiente; Ne ascultăm şi ne auzim
 Comunicarea – cale spre apropiereAprecierea rolului comunicării într-o Comunicarea anihilează neîncrederea
comunitate interculturală;Activităţi
de învăţare şi evaluare
Aplicarea elementelor de estimarea aindividualităţii;Exerciţii de comparaţie a diferenţelor
dintre persoane.
Exerciţii de reflecţie despre importanţa
cunoaşterii celui diferit de mine;
Analiza studiilor de caz în bazasărbătorilor, obiceiurilor, datinilor,
folclorului etniilor conlocuitoare.
Modelarea situaţiilor de comunicare cu
analiza lor;
Exerciţii de observare a obstacolelor în
comunicare.

8

Recunoaşterea necesităţii cunoaşterii 4. Interes şi respect faţă de celălalt (8)celuilalt pentru asigurarea respectului Te respect şi vreau să te cunosc mai bine
reciproc; Diferenţele, abordate pozitiv – punte de legătură în viaţa
cotidiană
Manifestarea interesului faţă decultura celui de alături, princomportamente constructive.

Organizarea activităţilor interculturaleîn clasă, sau la o paralelă de clase cu
tematică interculturală - mese rotunde,şezători, festivaluri, iarmaroace etc.;
Vizitelabibliotecile
etniilor
conlocuitoare,lamuzeelesau
expoziţiile etnofolclorice.

Clasa a III-a
Subcompetenţe

Sugestii de conţinuturi

Utilizarea corectă a terminologiei 1. Moldova – ţară interculturală (2)în domeniu; Determinarea etniilor
 Harta etnoculturală a Republicii Moldova
conlocuitoare în RM;
 Neamul meu pe harta etnoculturală a Moldovei
Identificarea trăsăturilor specifice
comunităţilor multiculturale;
Cooperarea cu ceilalţi pentru 2. Cunoaştere reciprocă – diminuarea neîncrederii (12)exemplificarea unor tradiţii şi Trăsături ale comunităţii interculturale
obiceiuri;
 Stiluri de viaţă
 Obiceiuri, tradiţii, sărbători
Determinarea
specificului
comunicării interculturale;

Activităţi
de învăţare şi evaluare
Includerea terminologiei de specialitate în
minidiscursuri;
Studii etnoculturale pe hartă.

Lecturi relevante;
Studii ale operelor
conlocuitoare.

literareale

Analizarea unor bariere
comunicarea de acest gen;în 3. Comunicare interculturală – pentru o convieţuire
Discuţii cu component de dezbateri;armonioasă (12) Specificul comunicării interculturale
Mese rotunde la tematica respectivă; Obstacole în comunicarea interculturală
Proiecte de grup.
 Norme, ce facilitează comunicarea interculturală

Manifestarea

şi 4. Diferiţi, dar egali pentru că suntem oameni (8)unoratitudini

etniilor

9

comportamente de deschidere,respect şi toleranţă în cotidian.

Sunt deschis pentru a recepţiona diverse culturi
Sunt respectuos şi tolerant faţă de ceilalţi

Participări la manifestaţii culturale ale etniilor
conlocuitoare;Întîlniri cu persoane resursă.

Clasa a IV-a
Subcompetenţe

Sugestii de conţinuturi

Utilizarea adecvată a limbajului de 1. Moldova – ţara interinfluenţelor culturale (2)specialitate;
 Excursie în istoria problemei Etniile conlocuitoare pe harta actuală a ţării
Identificarea în spaţiu şi timp aetniilor conlocuitoare din RM;
unei 2. Prin cunoaştere – la solidaritate şi coeziune în comunitate (12) Tradiţii calendaristice şi familiale Costumul popular
Determinarea tezaurului cultural al Diferenţe culinare; medicina populară
etniilor conlocuitoare;
Identificarea caracteristicilorsocietăţi interculturale;

Recunoaşterea necesităţii dialogului 3. Dialogul intercultural – calea spre coexistenţă (12)dintre culturi pentru prosperitate Forme ale dialogului intercultural
comună; Bariere ale dialogului intercultural Înlăturarea prejudecăţilor şi stereotipurilor

Activităţi
de învăţare şi evaluare
Exerciţii pe hartă,lecturi intensive,
excursii reale şi virtuale.
Investigaţii pe teren,
vizitarea muzeelor şi
expoziţiilor etnografice,studierea conţinuturilor
tematice.
Discuţii dirijate, discuţii
Panel, interviuri,
procese simulate,efectuarea sondajelor deopinii.

Manifestarea unui comportament de 4. Comportament intercultural adecvat – cale spre integrare în comunitateneacceptare a discriminării;Organizarea şi(8)realizarea activităţilor
 Spune „Nu!” discriminării etnice
Promovarea atitudinilor pozitive vis-ade promovare a Prin promovarea valorilor general-umane abordăm pozitiv diferenţele
vis de diferenţe, prin prisma valorilor
nediscriminării şi
10abordării pozitive adiferenţelor.

general-umane.

Clasa a V-a
Subcompetenţe

Sugestii de conţinuturi

Explicareanoţiunilor
de 1. Educaţia interculturală – educaţie despre diferenţele dintre oameni. (2)specialitate prin cuvinte proprii; Diversitatea umană
Determinarea
prevederilor
 Cel diferit de mine e prietenul meu
normative în tematica respectivă; Educaţia interculturală în acte normative

Identificarea în spaţiu şi timp a 2. Etniile conlocuitoare pe harta actuală a Republicii Moldova (4)principalelor etnii conlocuitoare; Harta etnică a RM
 Particularităţi ale etniilor conlocuitoare

Determinarea
particularităţilor 3. Modul de viaţă (12)culturii materiale şi spirituale ale Îndeletniciri, locuinţe
etniilor conlocuitoare; Gătitul, portul
 Familia, obiceiuri şi tradiţii
Identificarea
componentelor 4. Moştenire culturală comună (6)esenţiale ale moştenirii culturale Părerile etniilor despre timp, spaţiu, natură
comune; Credinţe şi culte
Analizafactorilor,ceau Poveşti, legende, mituricontribuit la apariţia moştenirii
 Viaţa religioasă şi sărbătorile
culturale comune;

Activităţi
de învăţare şi evaluare
Exerciţii de interpretare anoţiunilor de specialitate princuvinte proprii, activităţi deestimare a unicităţii şiegalităţii personalităţii.
Exerciţii de identificare pehartăaamplasării
principaleloretnii
conlocuitoare.
Studiiîn
domeniuşi
investigaţii despre cultura
materială şi spirituală aetniilor conlocuitoare.
Chestionare,sondajedeopinii, mese rotunde, întîlniri
cu persoane-resursă.

11

Formarea unei imagini pozitive a 5. Să-i cunoaştem pe ceilalţi mai bine (4)celuilalt
prinintermediul Diferiţi dar egali
comunicării; Să comunicăm pentru a ne înţelege
 Spune „Nu!” discriminării etnice
Manifestarea
unei
atitudini 6. Respectul faţă de ceilalţi începe de la respectul de sine (6)pozitive faţă de sine şi faţă de Întruniri de integrare interculturală
celălalt.
 A vedea pozitiv diferenţele
 Beneficiile acceptării celorlalţi pentru mine

Prezentări orale şi scrise,discuţii dirijate, dezbateri.
Organizare şi desfăşurare aacţiunilor de promovare a
atitudinii pozitive, de respectşi toleranţă faţă de diferenţe.

Clasa a VI-a
Subcompetenţe

Sugestii de conţinuturi

Identificarea actelor normative internaţionale şi 1. Bazele legislative ale educaţiei interculturale (2)naţionale cu referinţă la educaţia interculturală; Reflectarea diversităţii etnice în actele legislative
 Consiliul Europei şi problema minorităţilor naţionale
Utilizarea adecvată a terminologiei despecialitate;
Determinarea caracteristiciloresenţiale în RM;

etnoculturale 2. Istoria şi geografia etnică a Republicii Moldova (4) Istorie şi perpetuare Caracteristici etnoculturale

Activităţi
de învăţare şi evaluare
Exerciţii
deanaliză
asecvenţelor actelor legislative.

Elaborarea prezentărilor oraleşi scrise;
Mese rotunde cu genericul
respectiv.

Analiza structurii polietnice în RM la etapa 3. Mod de trai (12)actuală; Activităţi economice Case şi acareturi
Elucidarea unor trăsături specifice a culturii
 Bucătării naţionale
materiale şi spirituale etniilor conlocuitoare; Îmbrăcămintea
Descrierea comparativă a modului de trai a Familia

Proiecte de grup, simulări, oreîn muzeu; investigaţii în teren.

12etniilor conlocuitoare în RM;

 Datini. Sărbătorile calendaristice şi de familie

mentală 4. Interculturalitate şi moştenire mentală comună (6) Folclorul copiilor
 Ceremonii ale sărbătorilor religioase şi de familie
Aprecierea moştenirii mentale comune pentru
convieţuire în societatea interculturală;Explicarea
comună”;

sintagmei„Moştenire

Determinarea caracteristicilor artei convieţuirii 5. A înţelege lumea în care trăieşti (4)într-o societate interculturală; Arta convieţuirii într-o societate interculturală
 Respectul şi deschiderea faţă de ceilalţi Învaţă să fii tolerant Puterea de a acţiona împreună

Joc de rol, portofoliu.

Exerciţii
dedezbateri;
Discuţie dirijată, întîlniri cu
persoane-resursă.

Emiterea judecăţilor de valoare cu referinţă la 6. Interes şi respect faţă de valorile etniilor conlocuitoare (6)respectarea egalităţii şi demnităţii umane într-odemuzeu,
 Reacţii faţă de alte entităţi culturale. (stereotipuri, Expoziţii
societate interetnică;minifestivaluri, iarmaroace.
prejudecăţi) Recunoaşterea şi acceptarea diferenţelor
Manifestarea recunoaşterii şi acceptării
 Aici şi acum – ce putem face (activităţi de integrarediferenţelor prin atitudine pozitivă şiinterculturală).
comportament;
Promovarea în comunitatea şcolară şi locală anormelor de convieţuire interetnică.

Clasa a VII-a
Subcompetenţe

Sugestii de conţinuturi

Explicarea sintagmei de interculturalitate prin 1. Interculturalitatea în legislaţia internaţională şi naţională
intermediul
legislaţiei
internaţionaleşi Declaraţia Universală a Drepturilor Omuluinaţionale; Actul final al conferinţei de la Helsinki
 Convenţia despre Drepturile Copiilor
Identificarea
compatibilităţii
legislaţiei
 Constituţia RMnaţionale şi internaţionale în domeniul

Activităţi
de învăţare şi evaluare
Exerciţii
legislaţiei
naţionale.

deanaliză
internaţionale

a
şi

13

interculturalităţii;Elucidarea cauzelor componenţei polietnice înRM;
Identificarea perpetuării etniilor conlocuitoare 2. Istoria etnogeografică în Republica Moldova
pe teritoriul RM;
Exerciţii de identificare a Cauzele componenţei polietnice a Republicii Moldova
 Istoria stabilirii şi arealul de viaţă a etniilor conlocuitoare arealului de viaţă a etniilor
conlocuitoare (Harta-mută).
din Republica Moldova
Analiza comparativă a culturii materiale a 3. Acceptarea celorlalţi prin cunoaşterea culturii materiale
etniilor conlocuitoare; Locuinţe
 Bucătărie
Determinarea similitudinilor şi diferenţelor; Vestimentaţie

Excursii tematice, expediţii
etnografice, studiu de caz.

Explicarea interdependenţei dintre cultura 4. Modul de a gîndi şi modul de a fi
spirituală şi modul de a gîndi şi a fi a diferitor Sărbători, datini şi tradiţii
culturi; Forme de realizare a spiritualităţii religioase. Alte culte Practicile medicinii populare. Interacţiunea cu natura

Proiecte individuale şi degrup;
Redactarea unor articole
pentruziar,
portofolii
tematice şi ierbare.

Manifestarea respectului faţă de demnitatea 5. Gîndim global, acţionăm local
umană în situaţii reale cu referinţă laPanel,
Dialog Educaţie interculturală - educaţie privind drepturile Discuţie
reprezentanţii etniilor interculturale;
socratic,
Flach-mob-uri,Omului Comunicare nonformală - cale şi instrument de sondaj de opinii.
Promovarea în cotidian a drepturilor omuluiconvieţuire interculturală
baraj în calea stereotipurilor şi prejudecăţilor.
 Activism civic în relaţiile interculturale

14

Clasa a VIII-a
Subcompetenţe

Sugestii de conţinuturi

Utilizarea în circumstanţe uzuale a terminologiei 1. Interculturalitatea – dimensiune a educaţiei pentru toţi.
de specialitate;(2)
 Diversitate şi egalitate
Recunoaşterea principiilor interculturalităţii ca
 Recunoaşterea diferenţelor entităţii culturale
norme şi valori ale unei comunităţi prospere şi Promovarea respectului de sine şi diversitatea culturală
ale personalităţii proprii; Rezolvarea paşnică a conflictelor interetnice

Activităţi
de învăţare şi evaluare
Elaborarea discursurilor oraleşiscrisecuutilizarea
termenilor specifici; lectură
ghidată;Acvarium.

Identificarea istoricului şi perpetuării etniilor 2. Geografia istorico-etnică a Republicii Moldovei (2)conlocuitoare pe teritoriul RM;
Exerciţii pe hartă pentru
 Schiţă istorico-geografică a RM
recunoaşterea
arealului Dinamica hărţii etnice a RM
etnografic,
exerciţii
de Componenţa etnografică a populaţiei RM şi densitatea ei
construire a frizelor şi axelor
cronologice.
Elucidarea principalelor componente şi trăsături 3. Habitatul (8)specifice ale habitatului diverselor etnii
 Ocupaţiile tradiţionale
conlocuitoare; Edificii
 Alimentaţia tradiţională
Relevarea constructivă a diferenţelor de habitat;
 Vestimentaţia
 Familia
 Obiceiuri şi tradiţii
mentalităţii 4. Spiritualitate şi mentalitate colectivă (8) Cultura – rezultatul realităţii diferite Creaţia populară orală
Aprecierea existenţei mentalităţii colective, drept Credinţe şi cultebază a convieţuirii armonioase în comunităţile
 Medicina tradiţională
interetnice; Mentalităţi regionale
Explicarea
colective;cauzelor

Portofolii, cercetare în teren,
excursii tematice, studiu decaz, turul Galeriei.

constituirii

Chestionare,sondajedeopinii, întîlniri cu persoaneresursă,activităţi
etnoculturale comune.
15

 Recunoaşterea moştenirii comune
Determinarea
intercultural;

specificului

dialogului 5. Dialogul intercultural (10) Deschidere faţă de ceilalţi
 Acceptarea comportamentelor diferite
Recunoaşterea iminenţei dialogului intercultural Comunicarea ca mediere interculturală
în soluţionarea conflictelor interetnice şi Şanse egale în educaţie
eliminarea reticenţelor în mentalitate şicomportament;
Promovarea
prin
activităţi
concretea 6. Interacţiune interculturală pentru beneficiul personal (4)comportamentelor de deschidere şi acceptare a Beneficiul personal al educaţiei interculturale
celuilalt; Integrare şi ascensiune personală prin
 Recunoaşterea diferenţelor culturale şi promovarea
activităţi interculturale.
integrării culturale autentice Relevanţa educaţiei interculturale pentru munca detineret Activităţi de integrare interculturală

Dezbateri, mese rotunde,
conferinţe de presă, spot-uri
publicitare, proces simulat.

Concursuri,şezători,
iarmaroace, minifestivaluri,
activităţi de sensibilizare acomunităţii, Advocacy.

Clasa a IX-a
Subcompetenţe

Sugestii de conţinuturi

Activităţi
de învăţare şi evaluare

Identificarea principiilor, valorilor şi normelor 1. Educaţia interculturală – proces de integrare socială (4)comportamentale, adecvate convieţuirii într-o Procesul globalizării şi diversitatea umană
societate interculturală; Unitate în diversitate Deschiderea faţă de diversitate şi arta convieţuirii
Realizarea necesităţii educaţiei interculturale Educaţie de calitate pentru toţidin perspectiva integrării europene; Perspectiva integrării europene şi educaţia interculturală

Elaborarea
comunicărilor,
proiectelorcu
tematică
interculturală,lecturiintensive, grafice conceptuale,
discuţie ghidată.

Determinarea trăsăturilor esenţiale ale societăţii 2. Mediul polietnic din RM (2)interculturale; Trăsături ale societăţii interculturale
 Stiluri de viaţă, tradiţii, obiceiuri
Recunoaşterea existenţei diferenţelor în stilulde viaţă, tradiţii obiceiuri;

Ghidpentruînvăţare,
SINELG; agendă cu notiţe
paralele.
16Realizarea interdependenţei dintre valorile 3. Principii şi valori ale societăţii interculturale (8)general-umane şi valorile interculturale; Respectul faţă de om ca valoare socială supremă
Acceptarea unei atitudini constructive faţă de Diversitate culturală
diferenţe prin intermediul toleranţei şi Incluziune şi coeziune sociale
respectului; Toleranţă, solidaritate, respect faţă de diversitate
Protecţia patrimoniului literar şi intelectual 4. Protecţia şi promovarea diversităţii culturale şi
propriu şi al etniilor conlocuitoare;dezvoltarea entităţilor specifice (10)
 Identitatea culturală proprie şi a celorlalţi
Participarea persistentă şi activă la activităţi de Diversitatea lingvistică ca mijloc de transmitere a culturii
promovare a identităţii culturale proprii şi alocale şi autohtone
celorlalţi; Patrimoniul intelectual şi literar

Recunoaşterea necesităţii permanenţei şi 5. Dialogul intercultural – element fundamental alintensităţii dialogului intercultural pentru convieţuirii sociale (6)coexistenţă şi evoluţie într-o societate Încrederea în sine şi atitudinea pozitivă faţă de propria
interculturală;identitate Comunicarea interculturală
Promovarea unor atitudini şi comportamente Idei, sugestii şi comportamente diferite
constructiviste în raporturile cotidiene cu Raporturi cu ceilalţi
reprezentanţii etniilor conlocuitoare;
Proiectarea şi realizarea acţiunilor de cooperare 6. Integrarea în societate prin interculturalitate (4)şi parteneriat cu reprezentanţi ai etniilor
 Dezvoltarea personală prin integrarea în comunitatea
conlocuitoare.
umană Activităţi de soluţionare a problemelor comunităţii;cooperare şi parteneriatInterviu în trei trepte, Judecăţi
în triadă, mese rotunde.

Expoziţii de muzeu, ore în
muzeu, proiecte de grup,întîlniricupersonalităţi
notorii de diverse etnii,
prezentări de carte tematică.

Dezbateri, lectură împotrivă,Diagrama Venn, Graficul T,
lucru în grup cu sarcină
identică de realizare.

Tehnica celor 5 De ce?
Conferinţă de presă, planuride acţiune, campanii depetiţionare,
activităţi
cu
caracter intercultural.

17

SUGESTII METODOLOGICE
Formarea competenţelor şi învăţarea valorilor în cadrul Educaţiei interculturale se va realiza
conform unor exigenţe didactico-metodice, fundamentate ştiinţific, integrate în demersuri didacticecoerente, eficiente, cu un pronunţat accent aplicativ.
Demersul didactic la orele de Educaţie interculturală va valorifica posibilităţile de integrarea cunoştinţelor, abilităţilor şi atitudinilor acumulate de elevi la diverse discipline şi dezvoltarea lor
prin complementare cu anumite achiziţii la orele de Educaţie interculturală. Pentru realizarea
acestui deziderat este necesară atît o sincronizare a conţinuturilor cu alte discipline (cum ar fi
istoria, geografia, literatura, educaţia civică, filosofia etc.), cît şi o conlucrare mai eficientă dintre
profesorii acestor obiecte de studiu în vederea:
 plasării elevului în centrul procesului educaţional;
 dezvoltării competenţelor de comunicare, de lucru în echipă, spiritului de toleranţă şi
empatie; dezvoltării motivaţiei pentru învăţare şi pentru menţinerea ei durabilă; orientării discursului didactic spre dezvoltarea continuă a abilităţilor şi transformarea
acestora în competenţe; realizării interdependenţei: competenţe transversale, competenţe generale,subcompetenţe, obiective operaţionale, sarcini de învăţare, obiective şi sarcini deevaluare; proiectării şi realizării demersului didactic, reieşind din experienţele anterioare aleelevilor, întru asigurarea unei învăţări durabile;
 includerea dimensiunilor interdisciplinarităţii, interculturalităţii şi multiperspectivităţii îndemersul educaţional.
În cadrul Educaţiei interculturale se va încuraja utilizarea strategiilor didactice care
contribuie la dezvoltarea gîndirii critice, la formarea spiritului civic, a capacităţilor şi atitudinilor
elevilor şi la formarea competenţelor vizate. Un rol important în acest context va reveni promovării
principiilor învăţării autonome (stimularea şi formarea spiritului activ şi de iniţiativă; axarea peselectarea materialului aplicativ în învăţarea autonomă; exersarea continuă; axarea pe motivarea
individului; depăşirea sau evitarea situaţiilor de conflict şi stabilirea căilor de soluţionare a lor;
cultivarea toleranţei şi stimei faţă de alţii; acceptarea şi deschiderea pentru recepţionarea valorilor
culturilor etniilor conlocuitoare, a tradiţiilor, obiceiurilor, culturii materiale şi spirituale).
Ora de educaţie interculturală îi va permite elevului să lucreze pe cont propriu în achiziţia decunoştinţe şi aplicarea lor în practică. În aceste circumstanţe profesorul va utiliza, prin corelare
chibzuită, acele strategii didactice pe care pedagogia postmodernă le pune cu generozitate ladispoziţie şi care vor fi selectate în dependenţă de mai mulţi factori, printre care: obiectivele
preconizate, vîrsta vizată, preferinţele de învăţare ale elevilor, arsenalul propriu al profesorului etc.
Rigorile respective vor contribui la schimbarea calitativă a accentelor demersului didactic,
iar profesorul din gestionar al procesului educaţional va deveni un partener de încredere al elevuluiîn dobîndirea şi acumularea cunoştinţelor şi în formarea lui ca cetăţean democratic, capabil să
convieţuiască într-un mediu polietnic.

18

SUGESTII DE EVALUARE
Complexitatea evaluării la disciplina Educaţie interculturală constă în faptul că o bună partea sugestiilor de conţinuturi poartă caracter, ce vin în contradicţie cu stereotipurile şi prejudecăţile
preconcepute, de aici iminenta necesitate de a avea la dispoziţie instrumente de evaluare eficiente,
care ar permite o evaluare obiectivă a abilităţilor şi atitudinilor elevilor, măsurarea evoluţiei şitransformărilor la nivel de mentalitate.
Procesul de evaluare la disciplina Educaţie interculturală va pune accent pe: Prevalarea evaluării formative asupra celei sumative;
 Evaluarea cu preponderenţă a formării de atitudini şi comportamente; Utilizarea frecventă a formelor de autoevaluare şi evaluare reciprocă; Extinderea evaluării prin intermediul activităţilor în cadrul neformal în comunitatea şcolară
şi locală; Autonomizarea evaluării, ce presupune monitorizarea propriei reuşite.
Pentru a realiza evaluarea în cadrul orelor de Educaţie interculturală profesorul va lua în
calcul corespondenţa dintre conţinuturi, metodele de predare–învăţare utilizate şi modul deapreciere a rezultatelor învăţării.
În perspectiva unui demers educaţional centrat pe competenţe, se vor utiliza alături de formele şi
instrumentele clasice de evaluare, forme şi instrumente complementare, cum sunt: proiectul,
portofoliul, autoevaluarea, scale de atitudini, evaluarea în perechi, observarea sistematica a
activităţii şi a comportamentului elevilor.
Alături de modalitatea, devenită tradiţională de apreciere a rezultatelor de evaluare în scris,sînt recomandate şi lucrări de evaluare rezumativă, bazate pe activitatea de investigaţie a elevilor,binevenite la majoritatea unităţilor de conţinut, cum ar fi: cultura materială, tradiţii obiceiuri, datini,
ceremonii, sărbători, subiectele cu referire la istoria locală. Lucrările de investigaţie pot fi atîtindividuale, precum şi în grup, iar criteriile de evaluare pot fi elaborate împreună cu elevii, în felul
acesta ei vor deveni monitorii propriei învăţări.
În cadrul orelor de Educaţie interculturală se vor utiliza:
Eseul reflexiv – o creaţie proprie, care nu are pretenţia de a epuiza subiectul recomandat.
Eseul reflexiv este constituit din trei părţi esenţiale: enunţul problemei, analiza critică şi concluziile.
Elevul utilizează tema pentru a evidenţia esenţa problemei, analiza critică a ei susţinută prinexemple concrete şi argumente justificate. Pentru ca elevii să poată selecta subiecte atractive estebinevenit ca profesorul să propună mai multe generice de eseu.
Textul tematic – lucrare de proporţii mici, rezumat, elaborat de elev la o temă anume,
propusă de profesor, sau la alegerea elevului.
Corespondenţa – un mesaj, scrisoare adresată de către un elev unei personalităţi relevante.
Şezătoare, festival intercultural – activitatea de grup care presupune o pregătire anterioară
laborioasă şi care are drept scop interacţiunea culturilor etniilor conlocuitoare în cadre neformale.
Expoziţie muzeografică – colectarea, sistematizarea şi asamblarea obiectelor caracteristicediverselor etnii, a imaginilor, fotografiilor, desenelor şi colajelor efectuate de elevi pentru
organizarea unei expoziţii la finele unei teme, capitol sau an de studiu.
Cercetarea individuală – activitate individuală a elevilor care trebuie încurajaţi să realizeze
cercetări individuale, în funcţie de nivelul lor de cunoaştere şi de cadrul general al învăţării,susţinîndu-le în acest fel curiozitatea şi iniţiativa în colectarea de informaţii, precum şi capacitatea
lor de a identifica şi analiza probleme interculturale.
Cercetarea de grup – activitate colectivă a elevilor prin care se încurajează grupurile deelevi, clasele şi şcolile pentru angajarea acestora în proiecte de cercetare sau în folosirea metodelor
active, pentru a crea condiţii de dialog şi schimb de idei deschis şi tolerant.

19

Proiectul de grup – activitate colectivă a elevilor, care are drept scop realizarea unui produs
comun. Este o activitate de durată, constituită din trei părţi componente: a) proiectare; b) informare,investigare, realizare; c) prezentarea publică a produsului final. Proiectele de grup au o rezonanţă
deosebită în cadrul studierii culturii materiale şi spirituale a etniilor conlocuitoare. Produsul final ar
putea fi mediatizat în presă ca articol sau publicat ca ediţie aparte.
Portofoliul – metodă complexă, laborioasă şi extinsă în timp, care are drept scop
acumularea de către elev a produselor proprii, care vor fi prezentate public la anumite intervale detimp, anticipat coordonate cu profesorul.
Deoarece disciplina Educaţie interculturală implică formarea şi dezvoltarea unor
competenţe direct corelate cu nevoile şi oportunităţile vieţii cotidiene, accentul se va pune pecomponenta savoir-être, aceasta presupunînd astfel de sarcini de evaluare, care să permită oestimare a dezvoltării personalităţii elevului în cadru educativ neformal: şezători, festivaluri, meserotunde, organizarea de expoziţii, selectarea materialelor de artizanat, a materialului etnofolcloric.
Nota rămîne un indicator de bază al reuşitei, de aici – dependenţa elevului de notă şi
importanţa obiectivităţii şi transparenţei ei. Trebuie de menţionat, că în cazul nostru profesorul va
lua în consideraţie atît produsul, cît şi procesul – efortul depus de elev în obţinerea rezultatelor
evaluate.

20

BIBLIOGRAFIE:
A. Acte oficiale
1.
Curriculumul şcolar. Recomandări practice pentru predare-învăţare-evaluare, Chişinău,2001.
2.
Convenţia privind Drepturile Copilului ????
3.
Recomandarea 20 (1997) a Comitetului Miniştrilor al Consiliului Europei către statele
membre cu privire la „discursul de ură”
4.
Recomandarea 15 (2001) privind predarea istoriei în Europa în secolul XXI, adoptată deConsiliul Europei la 31 octombrie 2001 cu prilejul celei de a 771-a reuniuni a adjuncţilor deminiştri.
5.
Recomandarea 12 (2002) a Comitetului Miniştrilor al Consiliului Europei către statele
membre cu privire la educaţia pentru o cetăţenie democratică
6.
Recomandarea 1880 (2009)Adunării Parlamentare a Consiliului Europei privind predarea
istoriei in regiunile de conflict şi post-conflict.
7.
Declaraţia Universală a Drepturilor Omului, Asambleia Generală ONU, 10 decembrie,1948
B. Literatură didactică
1.
Anderson, W., Curs practic de încredere, Şapte paşi spre împlinirea personală, Bucureşti,Editura Curtea Veche, 1999.
2.
Achiri, I., Bolboceanu A., Evaluarea standardelor educaţionale, Print-Caro, Chişinău, 20093.
Afanas A., Perspectiva interculturală asupra educaţiei. În Perspectiva axiologică asupra
educaţiei în schimbare. Chişinău Print Caso, 2011Bărlogeanu L., ghid de politici interculturale. Bucureşti, Humanitas, 2005
4.
Bernat Simona – Elena. Educaţie multiculturală. Ghid metodologic. Cluj – Napoca, 2006.
5.
Cartaleanu T., Cebotar p., Cosovan O., ş.a. Să ne cunoaştem mai bine. Centrul Educaţional
Pro Didactica, Chişinău, 2005
6.
Cerghit, I., Neacşu, I., Prelegeri pedagogice, Editura Polirom, Iaşi, 2001.
7.
Charles T., Jeanie L. Steele, Kurtis S. Aplicarea tehnicilor de dezvoltare a gândirii critice,Chişinău 2003.
8.
Chevalier J., Educaţie interculturală: concepte cheie şi elemente de metodologie, în Institutul
Intercultural Timişoara, Educaţie interculturală în comunităţi multietnice. Timişoara, 2002.
9.
Chiş, V., Pedagogia contemporană, pedagogia pentru competenţe, Cluj, 2005.
10.
Ciobanu L., Paşi către şcoala interculturală. Bucureşti, Corint, 2000
11.
Ciobanu O., Cozarescu M (coord.) Manual de educaţie interculturală. Bucureşti ASE 2010.
12.
Clarke P., Comunităţi de învăţare. Şcoli şi sisteme. Arc, Chişinău, 2002.
13.
Cojocaru V.Gh., Reforma învăţămîntului, Ştiinţa, Chişinău, 2002.
14.
Cojocaru, V. Gh., Schimbarea în educaţie şi schimbarea managerială, Chişinău, 2004.
15.
Coşma T., (coord) O nouă provocare pentru educaţie: interculturalitatea. Iaşi, Polirom, 2007.
16.
Cucoş C., Educaţia. Dimensiuni culturale şi interculturale. Iaşi, Polirom, 2000
17.
Cucoş C., Pedagogie, Polirom, Iaşi, 1999, 2002, 2006.
18.
Cucoş, C., Pedagogie generală, Editura Polirom, Iaşi, 2000.
19.
Cucoş C., Pluralismul valoric şi exigenţele educaţiei interculturale. În Didactica Pro, Revista
de istorie şi practica educaţională, nr. 4-5 (20- 21) octombrie 2003.
20.
Dickinson, A., P. Gordon, P. Lee, (eds.), Raising standards in history education, London,
2001.
21.
Educaţie intelectuală în Republica Moldova. Arc, Chişinău, 2004.
22.
Educaţie şi învăţământul 2015. Corint, Bucureşti 2000.
23.
Guţu V., Achiri I., Evaluarea curriculumului şcolar, Ghid metodologic, Chişinău, 2009..
24.
Guţu Vl. (coord.) Psihopedagogie centrată pe copil. Chişinău CEP USM, 2008.
25.
Keen E., Târcă A., Educaţie pentru cetăţenie. Radical, Bucureşti 1999.
21

Moscovici, S., Psihologie socială a relaţiilor cu ceilalţi, Iaşi 1998.
Musteaţă, S., (ed.), Educaţia cetăţeniei democratice şi toleranţei prin intermediul istoriei.
Ghid didactic. Editura Cartdidact, Chişinău, 2006.
28.
Nedelcu A., Invăţarea interculturală în şcoală. Bucureşti, Humanitas, 2004.
29.
Nedelcu A., Pedagogiea diversităţii culturale – aspiraţii şi rezoluţii. Bucureşti, Humanitas,
2005.
30.
Nedelcu P., Fundamentele educaţiei interculturale: diversitate, minorităţi, echtate. Iaşi,Polirom 200831.
Nicola, I., Tratat de pedagogie şcolară, Ed. Aramis, Bucureşti, 2000.
32.
Pătraşcu D., Gaştea R., Fantasma mentalităţii. Istorie, Sociologie, Psihologie, Andragogie,
Management (Abordarea teoretică, metodologică, instrumentală şi tehnologică) Tipografia
Centrală, Chişinău 201133.
Pătraşcu D., Pătraşcu L., Mocrac A.. Metodologia cercetării şi creativităţii psihopedagogice,Ştiinţa, Chişinău 2003.
34.
Plugaru Z., Paralache M., Educaţie interculturală. Sibiu, Psihomedia, 2007
35.
Reardon, B., Toleranţa-calea spre pace, Editura Arc, Chişinău, 2004.
36.
Rey M., De la logica „mana” la logica de tip „inter”. Piste pentru o educaţie interculturală şi
solidară. În Dasen P. Perregaux C., Rey M., Educaţie interculturală. Iaşi, Polirom, 1997.
37.
Stamatescu, M., Evaluarea valorilor şi atitudinilor, S.A.I., serie nouă, vol XLVI, 2001.
38.
Stoica, A. (coord.), Evaluarea curentă şi examenele. Ghid pentru profesori, Ed. Prognosis,
Bucureşti, 2001.
39.
Губогло. М.Н., Квилинкова Е.Н. Гагаузы. Наука. Москва 2011.
40.
www. intercultural.ro Educaţie interculturală
26.
27.

22