Anexă la Dispoziția MEnr.282 din 28 iunie 2016

REPERE METODOLOGICE PRIVIND ORGANIZAREA PROCESULUI EDUCAȚONALLA DISCIPLINA ISTORIA ROMÂNILOR ȘI UNIVERSALĂDisciplinele şcolare din învăţămîntul secundar general, în funcţie de logica didactică şi specificul
curricular, au menirea de a contribui la pregătirea şi modelarea profilului elevului în raport cu cerinţeleactuale şi de perspectivă ale societății. Astfel, prin componenta sa civică, disciplina şcolară Istoria
românilor şi universală vine să completeze finalitățile educaționale generale prin formarea la elevi a
educației patriotice, a unei morale și decențe în comportamentul cotidian, fiind luată drept dovadă și (sau)garanție a judecății acțiunilor oamenilor, determinînd interpretările, interacțiunile și comportamentele
sociale prezente și de viitor.
Reperele metodologice de organizare a procesului educaţional la Istoria românilor şi universală
în anul de studii 2016-2017 reprezintă o componentă a documentelor școlare, ce include aspecte
metodologice de aplicare a curriculumului în structurile de învățare, în vederea formării competențelorasumate, fiind structurată din perspectiva relaționării cu evaluarea, conform următoarelor dimensiuni:Curriculumul scris/ stabilit;
Curriculumul predat/ operaţionalizat;
Curriculumul învăţat/ realizat/ atins;
Curriculumul evaluat.
II. Curriculumul scris/ stabilit.

În anul de studii 2016-2017 formatul actelor normative şcolare de tip reglator, specificedisciplinei școlare Istoria românilor şi universală includ: Curriculumul modernizat la istorie pentru învăţămîntul primar, gimnazial şi liceal (aprobat prinordinul ME nr.331 din 12.05.2010);
 Planul-cadru pentru învățămîntul primar, gimnazial, liceal, anul de studii 2016-2017, aprobat
prin ordinul ME nr.242 din 25 martie 2016;
 Ordinul Ministrului Educaţiei nr.124 din 07.03.2012 Cu privire la organizarea educaţiei istoriceîn învăţămîntul preuniversitar; Ghidul de implementare a curriculumului modernizat la istorie pentru treapta liceală, aprobat
prin ordinul ministrului educaţiei nr.810 din 9.11.2010;
 Ghidul de implementare a curriculumului modernizat la istorie pentru treapta primară şi
gimnazială, aprobat prin ordinul ministrului educaţiei nr.597 din 30.06.2011;
 Standardele de eficienţă a învăţării Istoriei românilor şi universale, aprobate prin ordinul
ministrului educaţiei nr. 1001din 23.12.2011;
 Ghidul de elaborare şi realizare a Planului Educaţional Individualizat, aprobat prin ordinul
ministrului educaţiei nr.952 din 06.12.2011;
 Referenţialul de evaluare și Instrumentele de evaluare aferente standardelor de eficienţă aînvăţării la disciplina școlară Istoria românilor și universală, recomandat pentru aprobare prindecizia Consiliului Naţional pentru Curriculum ( proces – verbal nr.2 din 4 aprilie 2014).
 Programa de bacalaureat la Istorie, aprobată prin ordinul ME nr.1137 din 27.11.2015.
În atenţia profesorilor de istorie, în eșalonarea conținuturilor curriculare pentru treapta de liceu(profilul real, umanist, arte și sport), se vor opera următoarele modificări (clasa a XI-a ):- excluderea unităţii de conţinut “Marile descoperiri geografice şi rezultatele lor”.
- introducerea unităţii de conţinut Revoluția engleză.

Disciplinele opţionale, care vin în completarea competenţelor specifice disciplinei școlare Istoria
românilor și universală, vor fi selectate din lista propusă de Ministerul Educaţiei, conform Planului cadru pentru învăţămîntul primar, gimnazial şi liceal, anul de studii 2016-2017, care poate fi completată
prin aprobare către Consiliul Naţional pentru Curriculum. Orele opţionale nu pot fi utilizate pentru
extindere la disciplinele obligatorii.
III. Curriculumul predat/ operaţionalizat.
Conform prevederilor Planului – cadrul Istoria românilor și universală are statut de disciplinăobligatorie în trunchiul disciplinelor școlare pentru învățămîntul primar, gimnazial și liceal, făcînd parte
din aria curriculară Educaţie socio-umanistică.
În vederea implementării prevederilor Curriculumului scris cadrele didactice și manageriale vor
organiza procesul educaţional în formatul unei singure discipline şcolare. În cataloagele şcolare se va
indica o singură disciplină de studiu, elevii fiind apreciaţi cu o singură notă.
Raportul de structurare a conţinuturilor ştiinţifico – educaţionale din curriculumul la disciplinăvor fi abordate prin optica istoriei locale regionale/naționale
spre istoria universală (conform
principiilor de predare specifice ciclului de școlaritate), conform următoarei eșalonări:ClasaSpațiul local
IV5%
V5%
VI- XII5%

Spațiul național
70 %
45 %
55 %

Spațiul universal
25 %
50 %
40 %

Principiul de selectare, structurare și predare a conținuturilor curriculare va porni de ladomenii de conţinut ale disciplinei (Timp şi spaţiu în istorie; Limbaj istoric; Izvoare istorice;
Personalităţi istorice, Cauză şi efect în istorie; Atitudine şi comportament) stabilite conform
Standardelor de eficienţă a învăţării după cum urmează: în ciclul primar (clasa a IV-a) - curs propedeutic de introducere în istorie, axat pe legende şi texte
cu caracter istoric; în ciclul gimnazial în baza principiului cronologic;
 în ciclul liceal în baza principiului problematic, de abordare a evoluţiei istorice, pornind de laaspectul economic, politic, social şi cultural al popoarelor lumii.
Elementul local va fi abordat atît pe parcursul unei lecţii, ca punct de pornire în formarea
reprezentărilor şi noţiunilor istorice, cît şi integrarea pe parcursul unităţii de învăţare /sau la etapa deevaluare. La predarea conţinuturilor curriculare din epoca antică şi evului mediu timpuriu (clasele a VVI, X-a) arealul istoriei locale poate fi extins la nivel de regiune, localitate; conținuturile din evul mediu
dezvoltat şi tîrziu, epoca modernă şi contemporană (clasele a VII- IX, XI-XII) arealul istoriei locale
poate fi localizat la nivel de localitate/ raion. La întocmirea proiectării de lungă durată vor fi repartizate
4-5 ore anual pentru istoria locală.
Asigurarea caracterului aplicativ al disciplinei rezultă din corelarea adecvată, de către
profesorul la clasă a aspectelor generale - specifice - aplicabile de organizare a procesului educaționalla disciplina școlară.
Aspecte generale
Aspecte specifice
Aspecte practice
Asigurarea unui demers interactiv Proiectarea activității pornind de Realizarea în bază dede predare – evaluare, adaptat
la caracterul epistemologic șiexerciţii, probleme,nevoilor de individualizare a
distinctiv la disciplinei;
investigaţii, activităţi desarcinilor de lucru pentru fiecare
cercetare, excursii, vizite
elev.
de studiu, etc
Plasarea accentului nu doar pe Respectarea sugestiilor deInterpretarea legăturilor dememorare ci pe implicarea activă conținuturi curriculare,cauzalitate și schimbare înîn sarcinile de lucru a elevilor.
recomandate la istorie;
istorie.

Încurajarea lucrului în echipă, Corelarea
dimensiunilor Explicarea / argumentarea
spiritului competitiv şi stimularea transferului didactic prin care evenimentelor șicreativităţii;cunoștințele științifice devin fenomenelor istorice.
cunoștințe de învățat, astfel cacunoștințele științifice, rezultate
din cercetare să evolueze încunoștințe de învățat, utilizate înclasă.
Valorificarea informaţiilor deFormularea
finalităților Aplicarea cunoștințelor în
referinţă din diverse surse(competențe vizate și obiective elaborarea eseului, textului
informaţionale;
educaționale) pe unități de argumentativînvățare sau teme.
Dezvoltarea gîndirii critice.
Identificarea
factorilorce Utilizarea
corectăafavorizează reușita didactică și surselor istorice.
succesul școlar.
Integrarea surselor istorice în activităţile didactice are un rol semnificativ în formarea/dezvoltarea competenţelor specifice ale disciplinei.
Diversitatea surselor istorice şi a tehnicilor de analiza a lor necesită din partea profesorului
respectarea unui algoritm operaţional al activităţii de învăţare şi cercetare, ce include:
1.
Selectarea surselor istorice. În vederea abordării multiperspective se vor respectaurmătoarele criterii de selectare:a) categoria formală de sursă;b) contribuţia sursei în atingerea obiectivelor operaţionale;c) accesibilitatea surselor în raport cu particularităţile de vîrstă;d) timpul planificat pentru realizare;e) asigurarea principiul multiperspectivităţii.
2.
Analiza surselor istorice. În vederea asigurării cadrului de dezvoltare a gîndirii critice,indiferent de tehnicile şi metodele didactice utilizate, pentru înţelegerea mesajului, este necesară
cunoaşterea contextului (mediul în care a apărut sursa), a subtextului (ceea ce autorul consideră cădestinatarul cunoaşte).
În funcţie de obiectivele stabilite, de nivelul de asimilare şi de competenţe al clasei, profesorul îşipoate modela demersul atît dinspre context, spre subtext, prin intermediul textului cît şi invers.
3. Consecutivitatea etapelor de analiză a surselor istorice:
Nr.
1.

Etapa
Analiza
contextuală

2.

Analiza internă- identificarea
premizelor;- evaluarea
argumentării şi ainferenţelor;Esenţa etapei
Set de întrebări
presupune un set de Ce fel de document este?
întrebări, adresate Cine şi pentru ce a creat sursa?
elevilor, ajutîndu-i Unde a fost creată sursa?
să înţeleagă mesajul Cînd a fost realizată sursa?
surseişisă-şi Ce cunoaşteţi despre această perioadă istorică?
formuleze
Care a fost scopul elaborării acestei surse? etc.
concluzii.
presupune un set de Care este poziţia autorului?
întrebări, adresateCe valori ale autorului pot fi deduse?
elevilor, ajutîndu-i să Care sunt argumentele ce conţin dovezi logice ale
afle poziţia,concluziilor?
afirmaţiile,
Ce concluzii pot fi făcute în baza premizelor
prejudecăţile, şiidentificate?
experienţelor
Coraportul dintre cronologia evenimentului şi a

- evaluarea
dovezilor;- aprecierea
credibilităţii şi acompletitudinii
sursei;3. Analiza externăautorului.

sursei istorice?
Ce aspect ar putea apărea într-o altă viziune aautorului?
Prezentarea contextuală a subiectului?
Analiza cadrului de respingere a anumitor opiniietc.

presupune din partea Selectarea termenilor cheie, identificarea
elevilor compararea conceptelor folosite în documente, prezentarea
cu alte surse şi
formularea dovezilor care susţin premizele
formularea anumitor identificate, formularea concluziilor şiconstatări.
argumentarea lor, acceptarea altor puncte devedere altele decît ale sale.

Detalieri metodologice privind aplicarea diverselor tipuri de surse istorice în procesul
educaţional la disciplină poate fi consultat:
 Ghidul de implementare a curriculumului modernizat la istorie în învăţămîntul liceal, Chişinău,2007, paginile 24-33.
 Ghidul de implementare a curriculumului modernizat la istorie pentru treapta primară şigimnazială, Chişinău, 2011, paginile 24-42.
 Parasca Pavel, Ion Negrei, Gheorghe Gonţa, Galina Gavriliţă, Maia Dobzeu, Istoria românilor.
Epoca antică şi cea medievală, Chişinău, Editura Ştiinţa, 2002, 2006, 2007, 2011, paginile 21,37, 121, 16.
3.1 Aspecte didactice şi de management ale procesului educaţional la disciplinăÎn atenţia comunităţii educaţionale a profesorilor de istorie: în anul de studii 2016-2017 sepropune:tema de cercetare la clasă:”Analiza progresului școlar din perspectiva finalităților educaționale ale disciplinei școlare Istoriaromânilor și universală”domenii de extindere a experienţelor didactice şi metodologice pentru Comisiile metodiceraionale şi instituționale ale ariei curriculare Educaţie socio-umanistică: Utilizarea TIC în formarea şi evaluarea competenţelor specifice la istorie; Strategii de formare și evaluare a competenţelor la istorie.
Responsabilii de procesul educaţional la istorie din cadrul Organelor locale de specialitate îndomeniul învăţămîntului vor respecta /asigura contextul tematic nominalizat în activitatea metodică, demonitorizare și evaluare desfășurată în instituţiile de învăţămînt din subordine.
Agenda activităţilor educaţionale promovate de profesorul de istorie în cadrul decadelor tematiceva include: desfășurarea activităților extracurriculare consacrate comemorării „Victimelor Holocaustului”,„Evenimentelor de pe Nistru”, „ Zilelor Cernobîl”, „Zilelor Europei”, diverselor evenimente
istorice cu conotație locală/națională etc;
 participarea, încadrarea elevilor/ instituţiei în:a) proiecte devenite tradiţionale în învăţămîntul secundar general, cum ar fi „Săptămîna EducațieiFinanciare”, „Săptămîna Drepturilor omului”, ”Turnamentului pentru drepturile omului/ copilului”,
care dispun de o coordonare ştiinţifică și aplicativă, ;b) proiecte cu tematici referitoare la studierea istoriei locale, valorificarea patrimoniului cultural,istoric și al naturii din localitate/ municipiu/ raion într-un mod conex.

3.2. Sugestii privind proiectarea didactică a procesului educaţional.
Designul instrucţional al disciplinei şcolare Istoria românilor şi universală, cunoscut ca proiectare
didactică, include actul de anticipare şi prefigurare a demersului didactic, prin operaţionalizarea şiaplicarea în practică a prevederilor Curriculumului la istorie în vigoare, racordat la Planul - cadru
pentru învăţămîntul gimnazial, liceal şi Standardele de eficienţă a învăţării Istoriei românilor şi
universală pentru ciclul gimnazial şi liceal.
În scopul asigurării unei imagini sistemice asupra Curriculum-ului, corespunzătoare unui an destudii, este recomandată elaborarea proiectării didactice în baza unităţilor de învăţare, înţelese şi
concepute ca structuri didactice deschise şi flexibile ce finalizează cu evaluări sumative.
Fiecare unitate de învăţare, inclusă în macroproiectare, va fi însoţită de proiectul acesteia, careinclude lecţii din respectiva unității de învăţare, cu indicarea paşilor pentru formarea competenţelor
specifice prin valorificarea anumitor activităţi de învăţare. La elaborarea proiectării în baza unităţilor deînvăţare se recomandă structurarea în corespundere cu cadrul de dezvoltare a gîndirii critice: Evocare Realizarea sensului –Reflecţie - Extindere, sau cadrul simplificat al ERRE: Familiarizare – Structurare Aplicare. Important este faptul ca prin parcurgerea acestor etape, în cadrul unei unităţi de învăţare, să seobţină formarea unor secvenţe de competenţe specifice ale disciplinei. Proiectul didactic, realizat în bazaunităţilor de învăţare, presupune ca fiecărei lecţii, din cadrul unităţii de învăţare, să-i corespundă una dinetapele menţionate sau se acceptă trecerea prin toate trei etape la fiecare lecţie.
Modelul de proiectare didactică poate fi selectat de către cadrul didactic din literatura despecialitate. Unul din modelele de proiectare a unităţii de învăţare recomandat :EvaluareSăptămîna

De timp

Procedurale

Materiale

SubDetalieri de Activități de Resurse didacticecompetența conținuturi învățare

În vederea realizării prevederilor curriculumului scris şi organizării procesului educaţionalconform finalităţilor educaţionale la disciplină profesorul urmează să respecte următoarele dimensiuni
ale activităţii de proiectare: respectarea logicii în stabilirea raportului dintre istoria academică şi istoria ca disciplină şcolară; structurarea conţinuturilor curriculare în funcţie de competenţele specifice fiecărui an de studii
şi ciclului de învăţămînt; abordarea conţinuturilor curriculare prin prisma inter-, multi- şi transdisciplinarităţii de analiză
şi interpretare a faptelor şi evenimentelor istorice; respectarea:- raportului de predare a spaţiului universal, românesc şi local în dependenţă de clasă;- principiului de abordare a sugestiilor de conţinuturi curriculare stabilite pentru fiecare ciclu deînvăţămînt;- numărului de ore semestriale şi anuale conform curriculumului scris;- numărului de evaluări sumative la clasă conform stipulărilor curriculumului evaluat:
 determinarea conţinuturilor curriculare, care permit abordarea/ integrarea elementelor de istorie
locală în studierea contextelor istorice; corelarea competenţelor cheie/ transdisciplinare - competenţele specifice şi sub-competenţelorcu conţinuturile vizate; derivarea corectă a obiectivelor operaţionale din competenţele specifice şi sub-competenţele
disciplinei înscrise în Curriculumul;

 stabilirea activităţilor didactice în vederea realizării Standardelor de eficienţă a învăţării ladisciplină specifice ciclului de învăţămînt; determinarea modalităţilor de integrare a surselor istorice în activităţile educaţionale în vederea
abordării multidimensionale şi critice a evenimentelor şi fenomenelor istorice, raportate laprevederile curriculare; selectarea auxiliarelor didactice în raport cu potenţialul şi particularităţile de vîrstă ale elevilor şisub- competenţele vizate;
 dezvoltarea şi consolidarea practicilor didactice prin intermediul educaţiei istorice în scopulformării la elevi a unui comportament civic activ, deschis societății democratice şi pluraliste; complementarea educației formale şi nonformale prin intermediul competenţelor specifice
istoriei în vederea pregătirii elevilor pentru o participare activă la construirea unei societăţi
democratice, cultivarea sentimentului de demnitate naţională, manifestată în identitate civică şipersonală, conştientizarea apartenenţei la comunitatea naţională şi la umanitate.
Un rol important în proiectarea didactică îl constituie cunoașterea și selectarea adecvată astrategiilor de formare a competențelor la disciplină.
Clasificarea propusă în continuare ilustrează atît conţinutul lor presupus de formularea lor,
incluzînd totodată o notă de exhaustivitate metodei predominante (aşa cum ar părea la prima vedere),precum și caracterul principal al demersului de ansamblu la istorie. Totodată, acestea au o semnificaţieîn condiţiile în care luăm în consideraţie elementul timp.
Strategii centrate pe Strategii discursive şi explicative.
activitatea
Strategii discursive şi conversative.
profesorului şi pe
Strategii discursive şi demonstrative.
acţiunea de predare: Strategii algoritmice (prescriptive).
Strategii centrate pe Strategii bazate pe cercetare şi explorare (cercetări investigative).
activitatea de învăţare Strategii bazate pe exploatarea manualului.
şi interacţiuneaStrategii bazate pe exploatarea diferitelor suporturi de instruire.
profesor – elev:
Strategii problematizante.
Strategii bazate pe utilizarea modelelor.
Strategii bazate pe activitatea practică.
Strategii centrate pe Strategii bazate pe tehnologia informaţiei şi comunicării (TIC).
construirea deStrategii mixte.
proiecte.
Strategii integratoare: strategia holistică.
Strategii de evaluare.
IV. Curriculumul evaluat.
Evaluarea, ca componentă a curriculumului la istorie, presupune evaluarea achiziţionăriicunoştinţelor, abilităţilor şi atitudinilor, obţinute pe parcursul studiilor la disciplina şcolară.
Tehnologia evaluării în bază de competenţe presupune respectarea unei scheme, ce asigură
corectitudinea ei ca proces:- competenţă – standardul care urmează să fie evaluat;- obiectiv de evaluare - matrice de specificaţie;- forma de evaluare – proba şi sarcinile;- barem analitic de apreciere - grila de evaluare;- mod de scorere - convertirea punctajului în notă.
Evaluarea rezultatelor învăţării la Istoria românilor şi universală, are drept scop determinarea
nivelului de realizare a competenţelor specifice şi sub-competenţelor la disciplină, în acest sens,

profesorul va proiecta activitatea de evaluare concomitent cu proiectarea demersului de predare –învăţare, incluzînd următoarele tipuri de evaluări: evaluarea iniţială (obligatorie pentru fiecare clasă la începutul semestrului I); evaluarea curentă/ formativă ce presupune prezentări, postere, portofoliul, tabele
conceptuale, enunţuri istorice etc;
 evaluarea sumativă, ce presupune finalul fiecărei unităţi de învăţare. Numărul de evaluări
sumative obligatorii pentru anul de studii 2015-2016 include 4 evaluări pentru ciclul primar şigimnazial şi 6 evaluări pentru treapta liceală (inclusiv tezele semestriale).
Instrumentele de evaluare aplicate la disciplină, pentru toate ciclurile din invăţămîntul secundar
general, vor fi structurate conform:- domeniilor de conţinut: Timp şi spaţiu în istorie, Limbaj istoric, Izvoare istorice, Personalităţiistorice, Cauză şi efect, Atitudine şi comportament.
- standardelor de eficientă a învăţării la Istoria românilor şi universală.
Cunoașterea, selectarea și aplicarea corectă a strategiilor de evaluare constituie o exigență aproiectării instrumentelor de evaluare şi a tipului acestora. În principiu, pot exista următoarele strategii
de evaluare: Strategia evaluării continue: după curriculum, sau după criteriile de acordarea a notelor;aceasta presupune un set de teste secvenţiale, obligatorii după fiecare unitate de învăţare şiopţionale în interiorul acestora. Acest model poate fi aplicat şi pentru programa de examen laBAC, în condiţiile în care testele secvenţiale se aplică pe parcurs şi nu numai după parcurgerea
integrală a acesteia; diferenţa dintre evaluarea după curriculum şi după programa de examen este
legată mai mult de diferenţa dintre competenţele din curriculum şi cele ale programei de examen.
Ambele pot să fie corelate prin intermediul competenţelor de evaluare. Modelul acestei strategii
este ilustrat de consemnarea într-un tabel a secvenţelor de învăţare şi a testelor asociate acestora;
în cazul criteriilor de notare, acestea înlocuiesc finalităţile curruculare şi de evaluare.
 Strategia evaluării finale: are toate caracteristicile evaluării din situaţiile de examen; în modfrecvent însă, după evaluarea continuă se poate realiza o evaluare finală, prin teste integratoare.
În cazul examenelor, testele au caracter integrator, dar au o anumită selectivitate; evaluarea
finală trebuie să aibă în vedere un anumit raport între tipurile de itemi, tematica interioarăparcursă (principalele capitole).
 Strategia evaluării holistice: aceasta se referă la evaluarea unor secvenţe de învăţare parcursedupă un proces de instruire de tip holistic, vectorizat de o strategie asemănătoare. Dezvoltărileteoretice şi practica unei asemenea strategii rămâne un deziderat pentru următorul interval detimp.
V.
Asigurarea didactică.
În scopul realizării procesului educaţional la Istoria românilor şi universală în anul de studii
2015-2016 vor fi utilizate surse didactice indicate în Sugestiile metodologice privind organizarea
procesului educaţional la Istorie în anul de studii 2013-2014.
C. Lungu, consultant superior, ME