MINISTERUL EDUCAŢIEI AL REPUBLICII MOLDOVAINSTITUTUL DE ŞTIINŢE ALE EDUCAŢIEICURRICULUMPENTRU DISCIPLINA OPŢIONALĂEDUCAŢIE ÎN BIOETICĂ

Chişinău, 2017

Aprobat în şedinţa Consiliului Naţional pentru Curriculum(ord. ME nr. 265 din 28.04.2017).
Elaborat în cadrul Proiectului instituţional 15.817.06.16 A „Asigurarea ştiinţifică a calităţii, eficienţei şi relevanţei procesului educaţional în învăţământul
secundar general”, Sectorul Calitatea educaţiei, Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei.
Curriculumul opțional Educație în bioetică a fost elaborat în parteneriat cu
Comisia Naţională UNESCO pentru Republica Moldova.
Coordonatori: Lilia Pogolşa, dr. hab., prof. univ., Institutul de Ştiințe ale
Educației,Luminiţa Drumea, dr., Comisia Naţională UNESCO pentru Republica
Moldova
AUTORI:
Tatiana Mistreanu, doctor în pedagogie, Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei
Svetlana Nastas, doctor în pedagogie, Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei
Recenzenţi:CUPRINS

Preliminarii .............................................................................................................
I. Concepţia didactică a disciplinei opţionale …………………………………….
II. Competenţe-cheie prioritare ale disciplinei opţionale ……………………........
III. Competenţe transdisciplinare prioritare ale disciplinei opţionale ……………
IV. Competenţele specifice şi subcompetenţele disciplinei opţionale ....................
V. Repartizarea unităţilor de învăţare, număr de ore pe clase ................................
VI. Subcompetenţe, conţinuturi, activităţi de învăţare şi evaluare .......................
VII. Sugestii metodologice ……………………………….....................................
VIII. Referinţe la documente-suport .......................................................................
Referinţe bibliografice ............................................................................................

Ion Botgros, dr., conf. univ., Institutul de Ştiinţe ale Educaţiei
Natalia Curea, dr., profesor, grad didactic superior, Liceul „Gh. Asachi”,
mun. Chişinău
Lector:		
Gheorghe Chiriţă

2

3

PRELIMINARII„Bioetica, de asemenea, nu trebuia să se focalizeze numai
asupra omului, ci trebuia să cuprindă şi biosfera în întregul ei, adică orice intervenţie ştiinţifică a omului asupra vieţii în general. Înacest sens, conceptul de bioetică are o semnificaţie mai amplă decât
etica medicală tradiţională”.

Van Rensselaer Potter
Prezentul Curriculum constituie documentul normativ al disciplinei şcolareopţionale Educaţie în bioetică pentru învățământul gimnazial și învățământul liceal.
Ce este bioetica? Procesul ştiinţifico-tehnologic mai este încă lipsit de controlul omenirii, de aceea multe din realizările sale pun în pericol însăşi viaţa pe pământ. S-a produs un decalaj între două domenii fundamentale ale cunoaşterii: ştiinţifico-biologic şi umanist. Cel puţin deocamdată, nu s-a reuşit elaborarea unui sistem
de principii de convieţuire a celor două domenii ştiinţifice. În acest context, bioetica– o ştiinţă sintetică, îşi propune scopul nu numai de a explica fenomenele naturii, cişi de a descoperi direcţiile strategice în care cunoştinţele despre natură pot fi utilizate fără a dăuna speciei umane, precum și de a contribui la sporirea calităţii vieţii
generaţiilor viitoare. Bioetica recunoaşte că unica posibilitate de evitare a catastrofei
globale, care devine tot mai mult o realitate, este necesitatea de compatibilizare aştiinţelor reale cu cele umaniste.
Bioetica este o ştiinţă capabilă să unească valori prin dialogul dintre ştiinţe şisă evite sau cel puţin să diminueze confruntarea dintre tehnologiile ştiinţifice contemporane, în special, în domeniul biologiei, medicinii, pe de o parte, şi al filosofiei,
eticii religioase şi laice, pe de altă parte. Bioetica, în contextul cercetărilor ştiinţifice,nu-şi focalizează cercetările doar asupra omului în aspect biologic, medical, filosofic, social, ci cuprinde biosfera (în contextul noţiunii de „noosferă”) în ansamblul ei,adică orice intervenţie a omului asupra vieţii în general.
Ca ştiinţă, bioetica se situează între domeniile biomedicinii şi ştiinţei socialeşi se dezvoltă de comun acord atât cu paradigme ale filosofiei, cât şi cu cele ale
ecologiei, informaticii, biologiei, medicinii, geneticii, demografiei, teoriei culturii,
psihologiei sociale, teologiei.
4Legăturile cu sociologia, în special cu sfera spirituală, se evidenţiază în bioetică în contextul unor fenomene precum suicidul, avortul, eutanasia, homosexualitatea, moartea, problema embrionului, clonarea, transsexualismul, bătrâneţea,reproducerea umană.
În societatea pluralistă contemporană are loc afirmarea gândirii bioetice şi aproblemelor pe care le abordează în baza fundamentelor axiologice ale drepturilor,
valorilor inviolabile ale vieţii şi fiinţei omului, consfinţite de lege.
În acest context, principiile bioeticii sunt aferente mai multor aspecte/ componente ale socialului: protecţia mediului, drepturile omului, în special ale pacienţilor, protecţia sănătăţii cetăţenilor şi asigurarea asistenţei medicale de calitate etc.
Demersul educaţional vizat pentru realizare prin disciplina opțională Educaţie în bioetică (bioetica [gr. bios – viaţă şi ethos – obicei, caracter moral]) se centrează pe formarea la elevi a unor competenţe vitale pentru ca ei să poată răspunde la
problemele vieţii, ale sănătăţii lor, precum şi pe sporirea interesului faţă de drepturile
lor la existenţă corporală şi spirituală.
Bioetica este în realitate o sinteză a ştiinţelor despre viaţă şi sănătatea umană, care îşi propune să protejeze viaţa sub toate aspectele ei. Obiectul bioeticii este
cercetarea sistemică a naturii vii şi a comportamentului uman în lumina valorilor,a principiilor morale, a respectului faţă de natură şi recomandă un mod de viaţă pe
cât posibil de armonios cu mediul înconjurător. Ca sinteză a mai multor discipline medico-biologice, umanistice şi filosofice, care sunt angajate în cunoaşterea şiprotejarea vieţii pe principii etice, știința bioetică este, în realitate, o ştiinţă despre
supravieţuirea tuturor sistemelor vii, în viziunea eticii tradiţionale, şi despre problemele legate de protecţia florei şi faunei.
Ca disciplină de studiu, bioetica îşi propune formarea la elevi a responsabilităţii faţă de supravieţuirea omului şi a omenirii dependentă de atitudinea şi comportamentul fiecărui dintre noi faţă de tot ce este viu.
Scopul şi misiunea bioeticii ca disciplină opţională rezidă în explicarea situaţiilor problematice limitrofe cum ar fi: ingineria genetică, transplantologia, implantarea organelor artificiale, experimentele clinice (inclusiv cele cu embrionul uman),5

raclajele (avorturile), autoidentificarea sexuală a omului, noile tehnologii ale naşterii
copiilor, clonarea, eutanasia, esenţa morţii (concepţia religioasă şi cea ştiinţifică),precum și valorificarea experienţelor elevilor manifestate în situaţiile cotidiene.
Un rol deosebit în promovarea cunoştinţelor în domeniul bioeticii îl deţine
UNESCO, care declară drept obiective generale ale educaţiei pentru mediu şi dezvoltare durabilă principiile a învăţa să fii şi a crea un om complet sănătos şi echilibrat psihic [28].
Disciplina opţională Educaţie în bioetică se prezintă în context ca o nouăeducaţie şi se raportează la Recomandarea Parlamentului European şi a Consiliului Uniunii Europene privind competenţele din perspectiva învăţării pe parcursulîntregii vieţi, care orientează absolvenţii învăţământului general obligatoriu spre
formarea competenţelor-cheie, incluse în curriculumul naţional, dar în special sereferă la competența de comunicare în limba maternă, competenţă a învăţa să înveţi, competenţe sociale şi civice, sensibilizare şi exprimare culturală, competenţe
antreprenoriale.
Educaţia în bioetică este abordată din perspectiva vieţii reale a elevului,având drept obiectiv major formarea şi exersarea unor deprinderi şi atitudini corecteprivind responsabilitatea faţă de viaţa sa personală, de alimentaţia sa, de tratamentele la care este deseori supus, inclusiv de perspectiva vieţii lui ca fiinţă vie în cadrul
altor sisteme ale organismelor vii.
Implementarea acestei discipline de studiu va contribui la: stabilirea relaţiilor
interpersonale pozitive; dobândirea abilităţilor de luare a deciziilor care au consecinţe şi impact asupra stării sănătăţii personale; asumarea de către elevi a calităţii depersoană informată ca posibili pacienţi şi consumatori de variate medicamente şi deservicii cu specific medical/ biologic, care îşi cunosc drepturile şi sunt pregătiţi să leexercite în situaţii concrete de viaţă; valorificarea experienţei personale a elevilor,
specifice vârstei, prin formarea şi exersarea unor deprinderi şi atitudini corecte în
ceea ce priveşte responsabilitatea faţă de propria fiinţă şi de sănătatea personală;implicarea în diferite activităţi de propagare a informaţiilor în domeniul bioeticii;
dobândirea de către elevi a competenţelor necesare unei orientări eficiente în mediul
ecologic, social, medical.
6

Conceptual, curriculumul disciplinei opţionale este orientat spre formareacompetenţelor vitale.
Viziunea pedagogică promovată prin disciplina opţională Educaţie în bioetică, recomandată pentru ciclul gimnazial şi liceal, cuprinde un complex de lecţii/activităţi derivate parţial din cursurile de bază, consolidând în procesul didactic
specificul interdisciplinar al ştiinţei. Disciplina opţională are la bază principiile fundamentale ale bioeticii: respectul faţă de viaţă; respectul față de valorile generalumane; respectul faţă de individualitatea umană; nediscriminarea.
Oferta educaţională a cursului opțional respectiv i-ar putea ajuta pe elevii
claselor gimnaziale şi liceale să utilizeze cunoştinţele, deprinderile, atitudinile şivalorile acumulate în vederea formării sistematice a comportamentului în bazaştiinţelor despre viaţă, protecţiei sănătăţii personale din perspectiva axiologică şia principiilor morale. Introducerea ofertei respective în şcoală ar avea un impact
semnificativ pentru elev, contribuind la promovarea, susţinerea, conservarea vieţii
prin angajarea responsabilă a potenţialului cognitiv, fizic, psihic şi moral-spiritual
al fiecărei persoane.

I. CONCEPŢIA DIDACTICĂ A DISCIPLINEI OPȚIONALE
Curriculumul opțional Educaţie în bioetică este un document util pentru cadrele didactice care vor preda această disciplină, dar şi pentru alţi profesori, dinperspectiva cel puţin a cunoaşterii dreptului la informaţie.
Disciplina opţională Educaţie în bioetică, în afara demersului didactic şcolar formal, se poate realiza informal, nonformal, deoarece activităţile în domeniul
cunoaşterii şi aplicării cunoştinţelor în bioetică vor fi extinse în viaţa cotidiană în
familie şi în comunitate.
În activitatea de formare a competenţelor, profesorul îşi va focaliza atenţia asupra valorii acestora, reprezentate printr-un ansamblu integrat de cunoştinţe,capacităţi, deprinderi şi atitudini dobândite de elevi prin învăţare şi mobilizate încontexte specifice, în vederea rezolvării unor probleme cu care se pot confrunta în7viaţa reală. Din cele trei domenii mai importante ale bioeticii: etica medicală, etica
cercetării, etica socială în contextul curriculumului prezent se abordează în special
aspectul social.
În funcţie de condiţiile concrete: nivelul de pregătire şi experienţa profesorului, prezenţa sau lipsa conţinuturilor în domeniul bioeticii, apariţia unor situaţii
cotidiene cu tematică respectivă etc., pedagogul poate realiza anumite schimbări
în ordinea şi denumirea subiectelor recomandate de Curriculumul opțional, poate
completa conţinutul curricular cu noi subiecte la solicitarea elevilor, părinţilor sau
din proprie iniţiativă dacă consideră că acestea sunt importante pentru contingentul
concret de elevi.
Pornind de la obiectivele principale ale bioeticii: să contribuie la elaborarea
concepţiei strategice de supravieţuire a întregului ecosistem, a biosferei în special;să protejeze viaţa în general, sănătatea individuală şi cea publică, în particular; săorienteze opinia publică în cunoaşterea modalităţilor ce servesc la îmbunătăţirea
vieţii şi la împiedicarea inhibiţiilor fizice, psihice, morale, spirituale ale omului; săreglementeze pe cale legislativă atât cercetările în domeniul ocrotirii sănătăţii omului, cât şi orice activitate socială ce ţine de existenţa omenirii, au fost determinate
principiile pedagogice ale disciplinei.
Curriculumul opțional Educaţie în bioetică a fost proiectat în baza următoarelor principii:
principiul selecţiei şi ierarhizării culturale – insistarea pe armonizarea dintre
domeniul de interes exprimat prin opţiunea elevului (părintelui) şi amplificarea,
diversificarea domeniilor cunoaşterii;principiul ralierii/ coerenţei – simetrizarea procesului educațional la nivel dearii curriculare şi cicluri de învăţământ;principiul funcţionalităţii/ individualizării curriculumului – respectarea particularităților de vârstă, interes, motivaţie a elevului;principiul egalităţii de şanse – asigurarea de oportunităţi echivalente;8principiul flexibilităţii – asigurarea parcursurilor individuale, posibilității de individualizare a educaţiei;principiul racordării la social, inclusiv inserţia integratoare – pregătirea pentru
un mod de viaţă armonizat cu mediul biosocial în conformitate cu condiţiile
reale ale vieţii;principiul compatibilizării cu reperele/ tendinţele/ orientările/ standardele educaţionale europene;principiul îmbinării abordărilor disciplinare cu cele de tip multi-, pluri-, inter- şitransdisciplinar.
Disciplina opţională Educaţie în bioetică are un conţinut inovator, deoarece
propune introducerea unui obiect de studiu în afara celor prevăzute în trunchiul
comun/ curriculum, inclusiv noi competenţe specifice; poartă un caracter integrator,
crosscurricular: o nouă disciplină de studiu, structurată în jurul unei teme integratoare abordată prin mai multe arii curriculare.
Curriculumul opţional la Educaţie în bioetică urmăreşte:•oferirea recomandărilor privind proiectarea didactică şi desfăşurarea demersului didactic din perspectiva pedagogiei axate pe formarea de competenţe;•elucidarea conceptelor ştiinţifice şi informaţionale ale bioeticii;•

contribuţia la centrarea procesului educaţional pe formarea de competenţe
la elevi;•

formarea la elevi a unor comportamente civilizate în context bioetic;•

centrarea pe formarea/ dezvoltarea unor modele comportamentale de protecţie a sănătăţii personale exprimate în competenţe care contribuie la integrarea elevului în condiţiile reale ale mediului social şi biologic.

9II. COMPETENŢE-CHEIE PRIORITARE
ALE DISCIPLINEI OPŢIONALE
Continuând formarea şi valorificând firesc competenţele formate în cadrul
disciplinelor din curriculumul obligatoriu, disciplina opțională propusă va contribuila formarea/ dezvoltarea următoarelor competenţe-cheie:
competenţe de comunicare în limba română;competenţe în matematică, ştiinţe şi tehnologie;
competenţe digitale;competenţa de a învăţa să înveţi;– competenţa de participare la formarea sa ca personalitate responsabilă de propria
stare de sănătate prin formarea şi dezvoltarea unor deprinderi ale modului de viaţă
sănătos, cercetarea şi utilizarea atentă a medicamentelor, a diferitor produse alimentare;– competenţa de a comunica adecvat în contextul conţinuturilor bioetice, participândla procesul propriei formări ca persoană responsabilă de protecţia propriei sănătăţi şila promovarea valorilor bioetice în comunitate;– competenţa de receptare a literaturii cu conţinut bioetic editate în limba română şiîn limbile altor state europene;– competenţa de receptare şi angajare şi promovare, în comunicarea orală şi scrisă, aanumitor valori bioetice, în special a sănătăţii personale ca valoare bioetică.

competenţe sociale şi civice;competenţe antreprenoriale şi spirit de iniţiativă;competenţe de exprimare culturală şi de conştientizare a valorilor culturale.

IV. COMPETENŢELE SPECIFICE ŞI SUBCOMPETENŢELEDISCIPLINEI OPŢIONALE
Clasele a V-a – a VI-aIII. COMPETENŢE TRANSDISCIPLINARE PRIORITARE ALEDISCIPLINEI OPŢIONALE– competenţa de a percepe mesajul citit/ audiat prin receptarea adecvată a universului emoţional şi estetic al textelor literare şi utilitatea textelor nonliterare;– competenţa de a percepe şi asimila noi unităţi de vocabular (concepte, noţiuni);– competenţa de a lansa opinii cu un conţinut atitudinal;– competenţa de a organiza activitatea personală în condiţiile tehnologiilor aflate în
permanentă schimbare;

1.1. Identificarea conceptelor-cheie referitoare la bioetică;1.2. Explicarea noţiunilor de bază ce vizează ştiinţa bioetica;
1.3. Descrierea conceptelor ştiinţifice principale abordate în cadrul disciplinei
Educaţie în bioetică;1.4. Clasificarea noţiunilor referitoare la Educaţia în bioetică;1.5. Generalizarea noţiunilor de bază ce vizează educaţia în bioetică;– competenţa de a dobândi şi a stăpâni cunoştinţe fundamentale din domeniile Matematică, Ştiinţe şi Tehnologii în raport cu nevoile sale;

1.6. Enumerarea regulilor specifice care trebuie respectate în conformitate cu
Educaţia în bioetică;– competenţa de utilizare, la nivel elementar, a anumitor servicii electronice, inclusiv reţeaua Internet, pentru documentare în domeniul bioeticii, pentru rezolvarea
unor sarcini on-line, în conformitate cu unităţile de conţinut la disciplină;1.7. Distingerea componentelor conţinuturilor studiate în cursul Educaţie în bioetică.

– competenţa de învăţare a bioeticii prin lectura textelor cu conţinuturi ştiinţifice dindomeniul bioeticii;– competenţa de a colabora în grup/ echipă, a înţelege/ percepe şi respecta opiniile
colegilor săi în diverse situaţii cu context bioetic (exemplu: drepturile pacienţilor,
informarea privind produsele modificate genetic, participarea la experimente medicale asupra corpului uman);10

1. Utilizarea adecvată în comunicare a conceptelor ştiinţifice, a noţiunilor,a regulilor specifice Educaţiei în bioetică

2. Implicarea activă personală în activităţi de protecţie a propriei stări desănătate şi a celor din jur
2.1. Distingerea caracteristicilor principale ale sănătăţii individuale;
2.2. Proiectarea unor acţiuni pentru menţinerea sănătăţii personale;
2.3. Interpretarea relaţiilor dintre sănătate şi comportament pentru protecţia şi
siguranţa proprie;112.4. Descoperirea regulilor bioetice de protecţie a sănătăţii;2.5. Compararea activităţii şi sănătăţii omului în diferite moduri de viaţă;2.6. Argumentarea interdependenţei dintre regulile comportamentului bioetic şiprotecţia propriei stări de sănătate şi a celor din jur;
2.7. Comentarea consecinţelor unor comportamente umane defavorabile propriei stări de sănătate şi a celor din jur.
3. Manifestarea comportamentului constructiv şi responsabil în situaţii
de protecţie a sănătăţii personale şi a celor din jur
1.1. Investigarea stării mediului ambiant din localitate şi a stării sănătăţii celor
care locuiesc în comunitate;
1.2. Estimarea comportamentului individual vizavi de propria sănătate;
1.3. Planificarea unor acţiuni comportamentale în context bioetic pentru protecţia propriei sănătăţi;1.4. Manifestarea comportamentului bioetic pentru protecţia sănătăţii personaleşi a celor din jur;
1.5. Sublinierea importanţei ştiinţei bioeticii pentru păstrarea sănătăţii speciei
umane;
1.6. Propunerea unor reguli bioetice pentru îmbunătăţirea calităţii vieţii şi a protecţiei sănătăţii;1.7. Participarea la informarea colegilor şi a altor persoane referitoare la necesitatea protecţiei drepturilor copilului privind sănătatea lui în ambianţă bioetică;1.8. Argumentarea necesităţii respectării drepturilor pacienţilor în baza principiilor şi regulilor bioetice;
1.9. Elaborarea/ colectarea materialelor cu tematică bioetică, în special privind
drepturile şi regulile bioetice ale copilului şi pacientului;
1.10. Propunerea în instituţie a unor activităţi de protecţie a sănătăţii elevilor
conform principiilor bioetice.
4. Manifestarea atitudinii active cu privire la fenomenele abordate debioetica socială: suicidul, avortul, eutanasia, moartea, problema embrionului,clonarea, bătrâneţea, reproducerea umană etc.
1.1. Manifestarea disponibilităţii de a participa la acţiuni de propagare a modului de viaţă în baza principiilor bioetice în comunitate, familie, instituţie şcolară;1.2. Demonstrarea atitudinii active vizavi de sănătatea copiilor, inclusiv a celormicuţi, în corelaţie cu respectarea sau abaterea de la principiile bioeticii;
121.3. Manifestarea atitudinii active pentru implicare în acţiuni de soluţionare adiverselor situaţii-problemă referitoare la sănătatea celor din jur;
1.4. Stabilirea corelaţiei dintre nerespectarea principiilor bioeticii şi înrăutăţirea
stării de sănătate;
1.5. Argumentarea necesităţii de valorificare în baza principiilor bioeticii ale
resurselor naturale de către om.

Clasele a VII-a – a IX-a
1. Utilizarea adecvată în comunicare a conceptelor ştiinţifice, a noţiunilor,a regulilor specifice Educaţiei în bioetică
1.1. Descrierea unor rezultate ale monitoringului respectării principiilor bioetice în familie, instituţia şcolară, comunitate;
1.2. Investigarea stării calităţii mediului ambiant în familie, şcoală, comunitate
în contextul principiilor bioeticii;
1.3. Generalizarea conceptelor-cheie ce vizează educaţia în bioetică;1.4. Descrierea principiilor şi aspectelor ştiinţifice ale bioeticii.
2. Implicarea activă personală în activităţi de protecţie a propriei stări desănătate şi a celor din jur
2.1. Interpretarea rezultatelor monitoringului respectării principiilor bioetice înfamilie, şcoală, comunitate;
2.2. Compararea stării sănătăţii personale/ a celor din jur cu starea mediului
ambiant din localitate;
2.3. Aprecierea rolului fiecărui om pentru menţinerea echilibrului natural în comunitate şi a sănătăţii personale;
2.4. Analiza impactului mediului ambiant poluat din localitate asupra sănătăţii
omului;2.5. Descrierea comportamentului bioetic în familie, instituţia şcolară, comunitate;
2.6. Argumentarea necesităţii comportamentului bioetic în familie, instituţia
şcolară, comunitate.
3. Manifestarea comportamentului constructiv şi responsabil în situaţii
de protecţie a sănătăţii personale şi a celor din jur
3.1. Manifestarea unui comportament adecvat în diverse situaţii-problemă de13sănătate cu context bioetic;
3.2. Analiza cauzelor diferitor probleme de sănătate ca rezultat al nerespectării
aspectelor bioetice în modul de viaţă;3.3. Recomandarea unor căi de soluţionare a problemelor de sănătate, inclusiv
prin respectarea drepturilor copilului şi ale pacientului;

1.1. Investigarea situaţiei reale privind ingineria genetică, în special, clonareaumană;

1.2. Interpretarea relaţiilor dintre transplantul de organe şi evoluţia umană;1.3. Aprecierea influenţei condiţiilor naturale asupra menţinerii speranţei de3.4. Prognozarea consecinţelor nerespectării principiilor bioeticii asupra sănătăţii omului;viaţă a civilizaţiei umane;

3.5. Proiectarea acţiunilor de soluţionare a problemelor mediului care afectează
sănătatea umană;1.4. Analiza produselor alimentare din perspectiva modificării genetice şi impactul asupra vieţii omului.

3.6. Manifestarea disponibilităţii de implicare în acţiuni de propagare a cunoştinţelor bioetice.
4. Manifestarea atitudinii active cu privire la fenomene abordate de bioetica socială: suicidul, avortul, eutanasia, moartea, problema embrionului, clonarea, bătrâneţea, reproducerea umană etc.
4.1. Demonstrarea necesităţii colaborării internaţionale în scopul soluţionării
problemelor/ fenomenelor abordate de bioetica socială;4.2. Argumentarea necesităţii aplicării cadrului legislativ/ moral/ valoric în soluţionarea problemelor abordate de bioetica socială;4.3. Participarea activă la propagarea necesităţii soluţionării problemelor abordate de bioetica socială;4.4. Argumentarea interacţiunii dintre sănătatea umană şi respectarea principiilor bioeticii.
Clasele a X-a – a XII-a
1. Utilizarea adecvată în comunicare a conceptelor ştiinţifice, a noţiunilor,a regulilor specifice Educaţiei în bioetică
1.1. Argumentarea rolului ingineriei genetice în evoluţia omului prin modificarea mediului uman natural;
1.2. Identificarea relaţiei dintre genetică şi bioetică;1.3. Identificarea soluţiilor pentru prevenirea intervenţiilor în codul geneticuman;
1.4. Descrierea influenţei unor ramuri economice (agricultura, industria şitransportul) asupra mediului natural şi asupra sănătăţii omului;
1.5. Descrierea intervenţiilor procedurale în domeniul geneticii.

14

2. Implicarea activă personală în activităţi de protecţie a propriei stări desănătate şi a celor din jur

3. Manifestarea comportamentului constructiv şi responsabil în situaţii
de protecţie a sănătăţii personale şi a celor din jur
3.1. Manifestarea unui comportament bioetic în situaţiile legate de ingineria
genetică;3.2. Aplicarea cunoştinţelor de bioetică în asigurarea unui mod de viață sănătos
şi cât de posibil natural;
3.3. Elaborarea unui cod de reguli comportamentale conform principiilor bioetice;
3.4. Descrierea posibilităţilor de valorificare raţională a resurselor naturale pentru asigurarea unui mod de viaţă în baza principiilor bioetice;
3.5. Enunţarea unor acţiuni posibile de protecţie a sănătăţii omului într-un mediu natural.
4. Manifestarea atitudinii active cu privire la fenomenele abordate debioetica socială: suicidul, avortul, eutanasia, moartea, problema embrionului,clonarea, bătrâneţea, reproducerea umană etc.
4.1.
socială;Aprecierea atitudinii personale vizavi de fenomenele abordate de bioetica

4.2. Descrierea fenomenelor abordate de bioetica socială în contextul problemelor globale;
4.3. Aprecierea rolului factorilor istorici şi economici în soluţionarea fenomenelor abordate de bioetica socială;4.4. Conştientizarea necesităţii colaborării internaţionale în soluţionarea problemelor şi fenomenelor abordate de bioetica socială;4.5. Enumerarea posibilităţilor de menţinere a echilibrului bioetic dintre natură şi modul de viaţă al omului.
15

V. REPARTIZAREA UNITĂŢILOR DE ÎNVĂŢARE,NUMĂR DE ORE PE CLASE
Ariacurriculară

Clasa

Matematică şi Ştiinţe;Ştiinţe socioumanisticea V-a – a VI-aa VII-a – a IX-a
a X-a – a XI-aNumăr deunităţi deînvăţare
7
8
6

Număr
de ore pesăptămână
1 oră
1 oră
1 oră

Număr deore anual
35
35
35

VI. SUBCOMPETENŢE, CONŢINUTURI,ACTIVITĂŢI DE ÎNVĂŢARE ŞI EVALUARE
Clasele a V-a – a VI-aNumăr
Activităţi dede oreînvăţare/ evaluare4Iniţierea şi desfăşurarea
1.1.
Identificarea concep- Ce este bioetica? File dinunor jocuri pe teme de bitelor-cheie referitoare la bio- istoria apariţiei ştiinţei Bioetică;oetica.
etică;
Lectura şi comentarea
1.2.
Explicarea noţiunilor Obiectivele principale ale
unor povestiri, texte, artide bază ce vizează ştiinţa bi- bioeticii şi categoriile procole, publicaţii cu subiecte
movate de ea: securitatea
oetica;privind bioetica;
2.4. Descoperirea regulilor bi- fiinţei umane, responsabiSelectarea şi descrierea
oetice de protecţie a sănătăţii; litatea faţă de fiinţa umaunor fotografii, evidenţi3.1. Investigarea stării mediu- nă, riscul privind existenţa
ind aspecte ale bioeticii;
lui ambiant din localitate şi a umană, intimitatea fiinţei
Elaborarea fişelor pentrustării sănătăţii celor care locu- şi corpului uman.
„Portofoliul bioetic”.
iesc în comunitate;
4.1. Manifestarea disponibilităţii de a participa la acţiuni
de propagare a modului deviaţă în baz a principiilor bioetice în comunitate, familie,
instituţia şcolară.
6
Exerciţii de formare a unor
1.4. Clasificarea noţiunilor Drepturile copilului în
comportamente şi atitudinireferitoare la Educaţia în bi- contextul problemelor biresponsabile faţă de sănăoetice.
oetică;tatea proprie;
2.1. Distingerea caracteristi- Principiile bioetice şi proDescrierea principiilor bicilor principale ale sănătăţii tecţia copilului.
oetice şi drepturilor copiDreptul inerent la viaţă în
individuale;lului în context bioetic;
2.2. Proiectarea unor acţiuni bioetică.
Exerciţii de creare a regipentru menţinerea sănătăţii
mului vieţii private a copipersonale;lului cu respectarea aspectelor bioetice;
Subcompetenţe

16Conţinuturi

2.3. Interpretarea relaţiilor Dreptul la sănătate şi edudintre sănătate şi comporta- caţie în bioetică.
ment pentru protecţia şi sigu- Aspecte bioetice în viaţa
privată a copilului.
ranţa proprie;
3.3. Planificarea unor acţiuni Bioetica şi dreptul copilucomportamentale în context lui la ambianţă ecologică.
bioetic pentru protecţia propriei sănătăţi;3.4. Manifestarea comportamentului bioetic pentru protecţia sănătăţii personale şi acelor din jur.
1.3. Descrierea conceptelor Sănătatea umană – factorştiinţifice principale abordate social şi bioetic.
în cadrul disciplinei Educaţie Limitele vieţii şi sănătateaumană.
în bioetică;1.5. Generalizarea noţiunilor Bioetica şi asigurarea mede bază ce vizează Educaţia dicală.
Drepturile bioetice şi juriîn bioetică;2.4. Descoperirea regulilor bi- dice ale pacientului-copil.
oetice de protecţie a sănătăţii; Relaţiile lucrătorilor me3.5. Sublinierea importanţei dicali cu pacienţii în bazaştiinţei bioeticii pentru păs- drepturilor şi principiilor
trarea sănătăţii speciei umane; bioeticii.
4.1. Manifestarea disponibilităţii de a participa la acţiuni
de propagare a modului deviaţă în baza principiilor bioetice în comunitate, familie,
instituţie şcolară.
1.6. Enumerarea regulilor Bioetica şi experimentele
specifice care trebuie respec- asupra omului.
tate în conformitate cu Educa- Necesitatea ştiinţifică şi
socială a experimentelorţia în bioetică;3.2. Estimarea comportamen- asupra omului.
tului individual vizavi de pro- Consecinţele pozitive şi
nefaste ale experimentelor
pria sănătate;
4.4. Stabilirea corelaţiei din- asupra omului.
tre nerespectarea principiilor
bioeticii şi înrăutăţirea stării
de sănătate;
4.5. Argumentarea necesităţii
de valorificare în baza principiilor bioeticii ale resurselor
naturale de către om.
1.5. Compararea activităţii Dezvoltarea durabilă a staşi sănătăţii omului în diferite tului şi bioetica. Responsabilitatea statului privind:moduri de viaţă;1.6. Argumentarea inter- • protecţia femeilor şi acopiilor;dependenţei dintre regulile
comportamentului bioetic şi • protecţia mediului;protecţia propriei stări de sănătate şi a celor din jur;

Realizarea unor proiecte,
portofolii de învăţare cu
tematica „Dreptul copilului la ambianţă ecologică”;
Crearea unor afişe/ pliante
pentru explicarea raportului dintre drepturile copilului şi bioetică.

5

4

6

Redactarea unor referate/
texte cu tematica „Sănătatea – factor social şi bioetic”;
Realizarea unor sondaje
privind aspecte bioeticeale asigurării medicale;Observarea liberă şi dirijată a relaţiilor lucrătorilor
medicali cu pacienţii şi
drepturile lor în baza principiilor bioeticii;
Proiecția filmelor cu conţinut bioetic;
Elaborarea portofoliuluide învăţare cu materiale
despre drepturile bioeticeşi juridice ale pacientului.
Redactarea unor referate cu tematica „Bioetica
şi experimentele asupraomului”;
Elaborarea unor reguli deposibilă evitare a experimentelor asupra omului;
Discuţii privind consecinţele pozitive şi nefaste
ale experimentelor asupraomului.

Lectura publicaţiilor despre dezvoltarea durabilă
a statului Republica Moldova;

171.1. Investigarea stării me- • asigurarea educaţiei (inclusiv bioetice) de calidiului ambiant din localitate
tate pentru toţi;şi a stării sănătăţii celor care• susţinerea speranţei delocuiesc în comunitate;viaţă la naştere şi după;1.7. Participarea la informarea colegilor şi a altor persoa- • asigurarea controlului
statului privind comerne referitoare la necesitatea
cializarea alimentelor.
protecţiei drepturilor copimodificate genetic, alului privind sănătatea lui înalimentaţiei populaţiei,ambianţă bioetică;în special a copiilor, şi
1.10. Propunerea în instituţie
a medicamentelor, cultia unor activităţi de protecţie
varea plantelor modifia sănătăţii elevilor conform
cate genetic şi comerciprincipiilor bioetice.
alizarea lor, respectarea
legislaţiei privind securitatea bioetică.

18

1.7. Distingerea componente- Dimensiunea ecologică.
lor conţinuturilor studiate în Ecologie şi bioetică.
Ecologia şi bioetica în racursul Educaţie în bioetică.
2.7. Comentarea consecinţe- port cu problemele poluălor unor comportamente uma- rii mediului ambiant.
ne defavorabile propriei stări
de sănătate şi a celor din jur.
3.6. Propunerea unor reguli
bioetice pentru îmbunătăţirea
calităţii vieţii şi protecţiei sănătăţii;4.2. Demonstrarea atitudinii
active vizavi de sănătatea copiilor, inclusiv a celor micuţi,în raport cu respectarea sau
abaterea de la principiile bioeticii.

4

1.6. Enumerarea regulilor Ştiinţa Bioetica în Repuspecifice care trebuie respec- blica Moldova: istorie şitate în conformitate cu Educa- realizări.
Activitatea UNESCO înţia în bioetică;2.6. Argumentarea inter- domeniul bioeticii.
dependenţei dintre regulile
comportamentului bioetic şiprotecţia propriei stări de sănătate şi a celor din jur;

6

Redactarea
referatelor/
textelor despre responsabilitatea statului privind:protecţia femeilor şi a copiilor; asigurarea educaţiei
de calitate pentru toţi; susţinerea speranţei de viaţă
la naştere şi după;Discuţii referitoare lacontrolul statului privind
securitatea bioetică a omului, în special a copiilor;
Formularea unor reguli deigienă personală bioetică;Exerciţii de selectare a produselor alimentare şi farmaceutice care nu sunt dăunătoare pentru sănătate.
Observarea dirijată a mediului natural al localităţii,elaborarea schemei „Sursele de poluare a mediului
ambiant”;
Studierea unor articole dinlegile de protecţie a mediului natural al ţării;Jocuri de rol, discuţii referitoare la protecţia şi căile
de soluţionare a problemelor mediului natural alţării;
Întâlniri tematice cu reprezentanţi ai administraţiei
publice locale;
Elaborarea şi completarea
unor reguli ale comportamentului bioetic în familie, localitate;
Elaborarea unor referate
despre dispariţia unor specii de plante şi animale,protecţia mediului etc.;
Participarea la acţiuni desalubrizare a mediului.
Lecturarea informaţiilor
privind activitatea UNESCO în domeniul bioeticii;
Descrierea activităţii Comisiei Naţionale a Republicii Moldova pentru
UNESCO în domeniul
bioeticii;

1.8 Argumentarea necesităţii Activitatea Comisiei Narespectării drepturilor pacien- ţionale a Republicii Molţilor în baza principiilor şi re- dova pentru UNESCO în
domeniul bioeticii. Docugulilor bioetice;
1.9 Elaborarea/ colectarea mente ale UNESCO primaterialelor cu tematică bio- vind Bioetica.
etică, în special privind drep- Evaluare.
turile şi regulile bioetice ale Analiza evaluării.
copilului şi pacientului;
4.3. Manifestarea atitudinii
active pentru implicare înacţiuni de soluţionare a diverselor situaţii-problemă referitoare la sănătatea celor din jur.

Întâlniri cu specialişti în
domeniul bioeticii;
Lecturarea şi descrierea
documentelor UNESCO
privind Bioetica.

Clasele a VII-a – a IX-a
Activităţi de învăţare/Număr
evaluarede ore4
1.3. Generalizarea concepte- Bioetica – ştiinţă a supraAlcătuirea schemei „Bioelor-cheie ce vizează Educaţia vieţuirii omenirii.
tica – ştiinţă a supravieţuiîn bioetică;rii omenirii”;
Caracteristicile esenţiale
2.5. Descrierea comportamen- ale bioeticii.
Clustering „Caracteristicitului bioetic în familie, institu- Bioetica în calitatea ei dele esenţiale ale bioeticii”;
ţia şcolară, comunitate;
Elaborarea posterelor cuştiinţă a supravieţuirii şi
2.6. Argumentarea necesităţii relaţiile ei cu religia creştitematică bioetică: „Noi
comportamentului bioetic în nă în viziunea asupra vieţii
vrem să trăim într-un mefamilie, instituţia şcolară, co- omului.
diu natural!”, „Viaţa omumunitate.
lui din perspectiva bioetică
3.6. Manifestarea disponibişi a religiei creştine”;
lităţii de implicare în acţiuni
Întâlnire cu preotul din code propagare a cunoştinţelor
munitate;bioetice.
Discuţii privind necesitatea supravieţuirii omenirii.
4
Enumerarea şi descrierea
1.4. Descrierea principiilor şi Documente ale UNESCO
generală a documentelor
aspectelor ştiinţifice ale bio- privind Bioetica.
UNESCO privind Bioetieticii;
ca.
3.4. Prognozarea consecinţelor nerespectării principiilor bioeticii asupra sănătăţii
omului.
4.2. Argumentarea necesităţii
aplicării cadrului legislativ/
moral/ valoric în soluţionarea
problemelor abordate de bioetica socială.
Subcompetenţe

Conţinuturi

19

20

PRI1.2. Investigarea stării calităţii DECLARAŢIA
mediului ambiant în familie, VIND RASELE ŞI PREşcoală, comunitate în contex- JUDECĂŢILE DE RASĂ,adoptată şi proclamată
tul principiilor bioeticii;
2.1. Interpretarea rezultatelor de Conferinţa Generală
monitoringului
respectării a Organizaţiei Naţiunilor
principiilor bioetice în fami- Unite în domeniul învăţământului, ştiinţei şi culturii
lie, şcoală, comunitate;
4.1. Demonstrarea necesităţii la sesiunea a XX-a pe 27
colaborării internaţionale în noiembrie anul 1978.
scopul soluţionării problemelor/ fenomenelor abordate debioetica socială.

4

2.3. Aprecierea rolului fie- DECLARAŢIA GENEcărui om pentru menţinerea RALĂ CU PRIVIRE LA
echilibrului natural în comu- GENOMUL OMULUI ŞI
nitate şi a sănătăţii personale; DREPTURILE OMULUI
3.2. Analiza cauzelor diferitor (11 noiembrie 1997).
probleme de sănătate ca rezultat al nerespectării aspectelor
bioetice în modul de viaţă;3.6. Manifestarea disponibilităţii de implicare în acţiuni
de propagare a cunoştinţelor
bioetice.

4

1.1. Descrierea unor rezultate DECLARAŢIA DE LA
ANALIZA
ale monitoringului respectării MONACO:
DE
principiilor bioetice în fami- PROBLEMELOR
lie, instituţia şcolară, comu- BIOETICĂ ŞI A DREPTURILOR COPILULUI
nitate;2.2. Compararea stării sănătă- Monaco, 28-30 aprilie,ţii personale/ a celor din jur cu anul 2000.
starea mediului ambiant din
localitate;
3.1. Manifestarea unui comportament adecvat în diverse
situaţii-problemă de sănătate
cu context bioetic.

4

Lecturarea documentului
UNESCO;
Elaborarea posterelor privind conţinutul documentului;
Selectarea informaţiei privind respectarea prevederilor declaraţiei;Enumerarea în schemă aconsecinţelor nerespectării
documentului;
Redactarea unor referate/
texte despre importanţa
acestui document.
Lecturarea documentului
UNESCO;
Elaborarea posterelor privind conţinutul documentului;
Selectarea informaţiei privind respectarea prevederilor declaraţiei;Enumerarea în schemă aconsecinţelor nerespectării
documentului;
Realizarea unor desene ce
evidenţiază consecinţele
asupra organismului omului a acţiunilor de implicare în genomul omului;
Redactarea unor comunicări, prezentări PP privind
evoluareaorganismuluiuman sub influenţa implicării în genomul lui.
Lecturarea documentului
UNESCO;
Elaborarea posterelor privind conţinutul documentului;
Redactarea unor referate,eseuri, desene despre importanţa acestui document;
Realizarea unor desene
ce descriu consecinţele
nerespectării drepturilor
copilului în contextul bioeticii;
Redactarea unor comunicări, prezentări PP privind
drepturile copilului în contextul bioeticii;

3.4. Prognozarea consecin- DECLARAŢIA INTERţelor nerespectării principii- NAŢIONALĂ CU PRIlor bioeticii asupra sănătăţii VIRE LA DATELE GENETICE ALE OMULUI aomului;4.3. Participarea activă la pro- fost adoptată de sesiunea apagarea necesităţii soluţionă- 32-a a Conferinţei Internarii problemelor abordate de ţionale UNESCO la Paris,
17 octombrie anul 2003.
bioetica socială;4.4. Argumentarea interacţiunii dintre sănătatea umană şi
respectarea principiilor bioeticii.

4

1.4. Descrierea principiilor şi Implicarea competentă aaspectelor ştiinţifice ale bio- bioeticii recunoscută ştiinţific în următoarele patru
eticii;2.4. Analiza impactului me- domenii:
diului ambiant poluat din lo- 1. aspecte şi probleme eticalitate asupra sănătăţii omu- ce ale profesiunilor medico-sanitare;lui;3.3. Recomandarea unor căi 2. aspecte şi problemede soluţionare a problemelor etice rezultate în cadrulde sănătate, inclusiv prin res- cercetărilor pe om, chiar
pectarea drepturilor copilului dacă nu în mod terapeutic
direct;şi ale pacientului;

6

Observarea liberă şi dirijată privind interacţiunea
dintre societatea umană şi
drepturile copilului în contextul bioeticii;
Organizarea expoziţiilor
foto privind drepturile
copilului în contextul bioeticii;
Participări la discuţii, dezbateri privind drepturile
copilului în contextul bioeticii.
Lecturarea
Declaraţiei
UNESCO;
Elaborarea posterelor privind conţinutul documentului;
Selectarea cazurilor privind respectarea prevederilor declaraţiei;Redactarea unor referate/eseuri despre importanţa
acestui document;
Realizarea desenelor privind consecinţele asupraorganismului uman ale
implicării în datele genetice ale omului;
Redactarea unor comunicări/ prezentări PP privind
evoluareaorganismuluiuman sub influenţa implicării în datele lui genetice;
Portofoliu pe tema „Euvreau să-mi păstrez datele
genetice”.
Analiza comparativă aproblemelor etice în cele
patru domenii;
Redactarea unor fişe cu
informaţii despre probleme etice ale profesiunilor
medico-sanitare;
Prezentarea unor posteredespre problemele etice
rezultate în cadrul cercetărilor pe om;
Redactarea unui plan pentru comunitate legat de problemele politicii sanitare;21

3.5. Proiectarea acţiunilor de 3. aspecte şi probleme sosoluţionare a problemelor me- ciale legate de problemele
diului care afectează sănăta- politicii sanitare, de igiena
locurilor de muncă, de potea umană;4.2. Argumentarea necesităţii litici de planificare familiaplicării cadrului legislativ/ ală şi control demografic;
moral/ valoric în soluţionarea 4. aspecte şi probleme
problemelor abordate de bioe- privind intervenţia asupravieţii altor fiinţe vii (plantica socială.
te, microorganisme şi animale) – tot ce ţine de echilibrul ecosistemului.
1.3. Generalizarea concepte- Bioetica în Republica
lor-cheie ce vizează Educaţia Moldova: istorie şi realiîn bioetică;zări.
2.1. Interpretarea rezultatelor Activitatea UNESCO în
monitoringului
respectării domeniul bioeticii.
principiilor bioetice în fami- Activitatea Comisiei Nalie, şcoală, comunitate;ţionale a Republicii Mol4.1. Demonstrarea necesităţii dova pentru UNESCO încolaborării internaţionale în domeniul bioeticii.
scopul soluţionării probleme- Evaluare.
lor/ fenomenelor abordate de Analiza evaluării.
bioetica socială.

5

Selectarea
informaţiei
privind intervenţia asupravieţii altor fiinţe vii;
Descrierea consecinţelor
degradării mediului ambiant pentru sănătatea omului;
Selectarea informaţiilor
privind maladiile populaţiei derivate de calitatea
factorilor de mediu;
Solicitarea şi utilizarea
informaţiei bioetice de lapersoane juridice şi fizice.
Lecturarea informaţiilor
privind activitatea UNESCO în domeniul bioeticii;
Descrierea activităţii Comisiei Naţionale a Republicii Moldova pentru
UNESCO în domeniul
bioeticii;Întâlniri cu specialişti în
domeniul bioeticii.

Clasa a X-a – a XII-a
Activităţi de învăţare/Număr
evaluarede ore4
Elaborarea schemelor cu
3.2. Aplicarea cunoştinţelor Modele de bioetică:caracteristicile modelelorde bioetică în asigurarea unui – modelul sociobiologist;de bioetică;mod de viață sănătos şi cât de – modelul subiectivist sau
Descrierea modelelor bioliberal-radical;
posibil natural;
eticii;4.1. Aprecierea atitudinii per- – modelul pragmatic-utiSelectarea informaţiei prisonale vizavi de fenomenele litarist;
vind fiecare model bioetic.
abordate de bioetica socială; – modelul personalist.
4.5. Enumerarea posibilităţi- Evaluare iniţială.
lor de menţinere a echilibrului
bioetic dintre natură şi modulde viaţă al omului.
Subcompetenţe

22Conţinuturi

1.2. Identificarea relaţiei din- Aspecte etico-sociale ale
dezvoltării ingineriei getre genetică şi bioetică;1.5. Descrierea intervenţiilor netice.
procedurale în domeniul ge- Clonarea umană: aspecte
etico-sociale.
neticii;
2.1. Investigarea situaţiei rea- Genetica şi bioetica. Conle privind ingineria genetică, secinţe sociale ale intervenţiilor reale şi posibileîn special clonarea umană;3.1. Manifestarea unui com- în domeniul geneticii:
în scop deportament bioetic în situaţiile intervenţii
legate de ingineria genetică. diagnosticare: prematrimonial, preconcepţional,
prenatal;intervenţii

terapeutice:genoterapia;
intervenţii

productive:
la regnul animal, la regnul vegetal, cu transfer de
ADN uman pe animale sau
microorganisme;intervenţii

alternative:de la om la om „diferit”
genetic, la animal (noiforme de viaţă animală),în hibridizare om-animal.
Intervenţii pe diferite niveluri: pe celule somatice,pe celule germinale, pe
embrioni precoce. Intervenţii la nivel de subiect:indivizi umani, animali
sau vegetali;
intervenţii

procedurale:
ADN recombinat, clonare, fuziune celulară,transplant de ADN. prin
FIVET.
2.3. Aprecierea influenţei Bioetica şi avortul, aspecte
condiţiilor naturale asupra sociale:susţinerii speranţei de viaţă a caracteruluman al emcivilizaţiei umane;brionului,
3.5. Enunţarea unor acţiuni valoareaontologică şi
posibile de protecţie a sănă- etică a entităţii nou-contăţii omului într-un mediu cepute;natural;aspectelegale de preve4.2. Descrierea fenomenelor nire a avortului;
abordate de bioetica socială problemaanimării-apaîn contextul problemelor glo- riţiei sufletului la embrion.
bale;
Aspecte sociale şi drama4.3. Aprecierea rolului fac- tice ale avorturilor terapetorilor istorici şi economici utice;în soluţionarea fenomenelor
abordate de bioetica socială.

4

Realizarea unei cercetări
privind clonarea umană;Întocmirea unui tabel privind consecinţele sociale
ale intervenţiilor în domeniul geneticii;
Propunerea unor măsuri
de identificare şi prevenirea intervenţiilor în domeniul genetic, a factorilor
ce determină apariţia unor
dereglări, tulburări de activitate mintală;Selectarea şi prezentarea
informaţiei privind intervenţiile ingineriei geneticeasupra omului;Elaborarea
referatelor,prezentărilor PP cu tematica subiectelor curriculare
propuse.

4

Identificarea pe imagini aobiectelor de contracepţie;Redactarea unor postere/referate despre rolul şi
responsabilitatea părinţilor
în programarea şi naşterea
copiilor;
Elaborarea schemelor, tabelelor, desenelor, referatelor privind aspectele sociale, medicale, religioase
etc. ale avortului;Elaborarea unor modele deconsiliere a persoanelor în
dificultate de decizie privind avortul;23

24

raportul
dintre legislaţie,conştiinţă, credinţă, adevăr
ştiinţific şi libertate personală în cazul avorturilor;aspectesociale (mediu,
condiţii de muncă şi deviaţă, lipsa asigurării medicale, violenţa etc.) ale
avortului spontan.
1.1. Argumentarea rolului in- Bioetica, sexualitatea şigineriei genetice în evoluţia procrearea umană, aspecomului prin modificarea me- te sociale ale procreării
diului uman natural;
responsabile şi ale contra1.3. Identificarea soluţiilor cepţiei.
pentru prevenirea intervenţii- Aspecte etico-sociale alelor în codul genetic uman;dezvoltării tehnologiilor de
3.4. Descrierea posibilităţilor fecundare umană, ale insede valorificare raţională a re- minării artificiale şi ale fesurselor naturale pentru asi- cundării in vitro prin transfer
gurarea unui mod de viaţă în embrionar (FIVET).
baza principiilor bioetice;
Aspectesocio-bioetice
4.4. Conştientizarea necesită- privind identitatea copiluţii colaborării internaţionale lui conceput, situaţia maîn soluţionarea problemelor şi melor-„surogat”, selectafenomenelor abordate de bio- rea şi prestabilirea sexului.
etica socială.
Bioetica şi procedura desterilizare umană: drepturile omului privind inviolabilitatea persoanei şi aintegrităţii sale fizice; unicitatea şi totalitatea fiinţei
umane, aspecte legale,sociale ale sterilizării benevole/ forţate.
Bioetica şi experimentul
asupra omului: necesitate ştiinţifică şi socială,indicaţii şi evaluări etice.
Aspecte etico-sociale ale
experimentării pe fetuşi şipe embrioni umani (deseori avortaţi).
1.5. Descrierea intervenţiilor Bioetica şi finalităţile reaprocedurale în domeniul ge- le în cazul intervenţiilor în
neticii;
domeniul genetic, clasifi2.2. Interpretarea relaţiilor cate astfel:
dintre transplantul de organe de diagnosticare: descoşi evoluţia umană;perirea unor boli a căror
origine se bănuieşte că arfi în faza prematrimonială
şi preconceptuală, pentru
demonstrarea paternităţii,pentru identificarea vinovatului;

Organizarea dezbaterilor
privind beneficiile şi riscurile în caz de avort.

4

4

Enumerarea,
descrierea
inclusiv prin imagini aobiectelor de contracepţie;Organizarea dezbaterilor
privind beneficiile şi riscurile în caz de transplant,de sterilizare umană şi deexperiment asupra omului;
Redactarea unor informaţii, elaborarea şi prezentarea unor postere privind
aspectele etico-sociale ale
inseminării artificiale şi
ale fecundării în vitro printransfer embrionar (FIVET);
Elaborarea unor referate
despre drepturile omuluiprivindinviolabilitatea
persoanei şi a integrităţii sale fizice în contextul
problemelor care rezultă din cercetările asupraomului.

Organizarea dezbaterilor
privind beneficiile şi riscurile reale în cazul intervenţiilor în domeniul genetic;
Studierea diverselor sursede informaţii despre starea
actuală a intervenţiilor în
domeniul genetic la nivel
global, european, naţional
şi local;
doar în in4.1. Aprecierea atitudinii per- terapeutice:sonale vizavi de fenomenele teresul persoanei supuse
abordate de bioetica socială; intervenţiei;în dome4.4. Conştientizarea necesită- productive:
ţii colaborării internaţionale niul farmacologic, pentru
în soluţionarea problemelor şi producerea de hormoni,fenomenelor abordate de bio- insulină umană, interferon, vaccinuri microbiene,
etica socială.
virale sau parazitare;alternative:modificarea
terapeutică electivă sau
selectivă pentru realizarea
unor specii modificate, experimentale.
Bioetica şi transplantul deorgane. Aspecte legislative– etico-sociale ale apărării
vieţii donatorului şi receptorului şi a identităţii personale a acestora.
Bioetica, eutanasia şi demnitatea morţii. Contexte
culturale, legislative, eticeşi sociale.
1.4. Descrierea influenţei Dezvoltarea durabilă şi
unor ramuri economice (agri- bioetica. Aspecte sociale,cultura, industria şi transpor- economice şi legislativetul) asupra mediului natural şi privind:
asupra sănătăţii omului;protecţia femei2.4. Analiza produselor ali- lor şi a copiilor; protecţia
mentare din perspectiva mo- mediului, asigurarea edudificării genetice şi impactul caţiei (inclusiv bioetice)asupra vieţii omului;de calitate pentru toţi; sus3.4. Descrierea posibilităţilor ţinerea speranţei de viaţă
de valorificare raţională a re- la naştere şi după;surselor naturale pentru asi- 
asigurarea congurarea unui mod de viaţă în trolului statului privind
baza principiilor bioetice.
comercializarea alimentelor modificate genetic, a
medicamentelor, a plantelor modificate genetic;
reglementarea
utilizării plantelor, alimentelor, organismelor modificate genetic (legislaţia
internaţională şi naţională
privind securitatea bioetică). Evaluarea securităţii
alimentelor obţinute dinplante transgenice.

Dezbateri cu privire lamodificarea
terapeutică
electivă sau selectivă pentru realizarea unor specii
modificate, experimentale
şi la transplantul de organeşi rolul lor în dezvoltarea
civilizaţiei umane;
Analiza unor situaţii-problemă, care accentuează
aspectul pozitiv şi negativ
al eutanasiei şi demnitateamorţii.

4

Identificarea şi descrierea factorilor poluanţi în
comunitatea natală şi impactul asupra menţinerii
speranţei de viaţă;Propunerea unui plan dereducere a poluării în localitate;
Implicarea în activităţi desalubrizare a localităţii;Realizarea unor postere cu
evidenţierea alimentelor
modificate genetic;
Selectarea, cu ajutorul
unui specialist, a produselor alimentare şi farmaceutice inofensive pentrusănătatea personală şi amembrilor familiei.

25

3.2. Aplicarea cunoştinţelor Aspecte sociale şi bioetide bioetică în asigurarea unui ce ale asigurării medicamod de viață sănătos şi cât de le. Drepturile bioetice şiposibil natural;
juridice ale pacientului.
3.3. Elaborarea unui cod de Sănătatea – factor social
reguli comportamentale con- şi bioetic. Limitele vieţii şiform principiilor bioetice;sănătatea.
4.2. Descrierea fenomenelor Comitetele de bioetică.
abordate de bioetica socială Cadrul legislativ de actiîn contextul problemelor glo- vitate. Rolul lor în asigubale;rarea condiţiilor pentru
4.3. Aprecierea rolului fac- educaţia în bioetică.
torilor istorici şi economici Necesitateaorganizării
în soluţionarea fenomenelor educaţiei bioetice în sisabordate de bioetica socială. temul de învăţământ. Formarea competenţelor în
bioetică, a gândirii bioetice şi a comportamentului
adecvat bioetic – condiţie
de bază a supravieţuirii
umane în general şi a fiecărui individ uman în
particular. Dimensiunea
juridică a bioeticii.
2.3. Aprecierea influenţei Activitatea UNESCO în
condiţiilor naturale asupra domeniul bioeticii. Documenţinerii speranţei de viaţă a mente ale UNESCO pricivilizaţiei umane;vind bioetica.
3.5. Enunţarea unor acţiuni Bioetica în Republica
posibile de protecţie a sănă- Moldova: istorie şi realităţii omului într-un mediu zări.
natural;Evaluare. Analiza evalu4.2. Descrierea fenomenelor ării.
abordate de bioetica socială
în contextul problemelor globale.

6

Redactarea unor comunicări/ prezentări PP
referitoare la aspectele sociale şi bioetice ale asigurării medicale;Realizarea unor postere,evidenţiind necesitatea socială a organizării educaţiei bioetice în întreg sistemul de învăţământ;Elaborarea şi prezentarea
comunicărilor „Bioetica în
Republica Moldova: istorie şi realizări”.

zilnic. Proiectarea didactică presupune elaborarea unui plan, a unui proiect care urmăreşte corespondenţa dintre un set de întrebări.
Repere interogative

Repere ale proiectării didacticeÎn ce scop?

Obiective (ţinte de atins prin activitatea didactică)Ce voi face?

Conţinuturi (mijloace prin care atingi obiectivele)

Cu cine/ce?

Resurse (umane, materiale, de timp)

Cât timp?

Strategii, metode şi tehnici (ordonarea parcursului didactic)

Cum voi face?
Cât s-a reuşit din ceea ce s-a propus?

Evaluarea, autoevaluarea (cât şi cum s-a reuşit în raport
cu cele proiectate)

Elaborarea proiectului didactic implică parcurgerea mai multor etape.

5

Prezentarea documentelor
UNESCO cu privire la bioetică.

VII. SUGEStII METODOLOGICE
Strategia de desfăşurare a orelor în baza curriculumului opțional propus seaxează pe următoarele repere metodologice:
Repere ale proiectării

Lectura documentelor (curriculum) este etapa cea mai importantă de caredepinde demararea procesului de elaborare, realizare a proiectului la clasă. Scopul
lecturii curriculumului la disciplina opţională Educaţie în bioetică conturează axele
disciplinei/ elementele obligatorii: concepţia disciplinei, structura didactică adoptată. Curriculumul reprezintă un act normativ care orientează întreaga activitate aprofesorului, dar în acelaşi timp oferă un set de elemente ce i-ar asigura cadrului
didactic flexibilitate:  posibilitatea de a interveni în structurarea procesului didactic (succesiunea conţinuturilor) cu condiţia respectării logicii interne a disciplineiopţionale şi coerenţei tematice;  posibilitatea de a stabili timpul considerat optim
pentru fiecare element din conţinut;  posibilitatea de a înlocui/ modifica/ completa
activităţile de învăţare, dezvoltând un demers didactic personalizat, racordat la clasa
respectivă, adecvat propriei personalităţi.
Alegerea auxiliarului didactic este etapa imediată, care implică un efort
pentru cadrul didactic. În contextul actual, centrarea pe competenţe a schimbat statutul auxiliarului, instrument didactic flexibil. Profesorul este liber de a alege un
produs curricular anume, dar şi modul de a-l folosi.

Proiectarea disciplinei opţionale este racordată la cadrul de proiectare specificat şi în contextul disciplinelor de bază, solicitându-i profesorului elaborarea proiectului pe termen lung/ de perspectivă şi a proiectului pe unităţi didactice (UD)/26

27

Pentru disciplina opţională Educaţie în bioetică propunem următoarele auxiliare:

Pâslaru V. (red. coord.) ş� .a. Material de reper pentru diriginţi, cadre
didactice şi manageriale din învăţământul liceal. UNESCO. Chişinău:Grafema-Libris SRL, 2007. 152 p.
Drumea L., Mija L., Mistreanu T., Parlicov E. Aspecte ale educaţiei înbioetică: Ghid pentru cadrele didactice, ciclul gimnazial. UNESCO,Chiş� inău: Grafema-Libris SRL, 2007. 152 p.

Cu toate acestea, profesorul poate opta şi pentru alte auxiliare didactice,
ghidându-se de:– posibilitatea de a alege singur auxiliarele didactice după care doreşte să
lucreze, demarând câteva acţiuni: consultă oferta educaţională, discută cu colegii;
stabileşte câteva criterii clare care îi justifică opţiunea; îşi formulează alegerea; aduce la cunoştinţă părinţilor elevilor o decizie argumentată (discuţia cu părinţii are un
caracter consultativ), decizia finală aparţine profesorului.
– alegerea făcută de colegii de la catedră, se formulează o solicitare comună
asupra auxiliarului.
– preluarea unor auxiliare existente în instituţie şi desfăşurarea procesului înbaza acestora. În cazul unor inconvenienţe profesorul poate solicita acordul, suportulpărinţilor în vederea asigurării cu auxiliarul corespunzător.
Planificarea anuală a procesului didactic trebuie să reflecte o viziune proprie a profesorului raportându-se la curriculumul disciplinei, auxiliarul didactic, resursele umane (elevi, clasă, timp).

Documentele proiectării didactice:Planificarea calendaristică/pe termen lung;Proiectarea unităţ�ilor de î�nvăţ�are;Proiecte didactice.
28

Planificarea de lungă durată/ calendaristică este o proiectare complexă, denivel macro, de ansamblu, care ordonează demersul didactic pe parcursul unui anşcolar şi implică efectuarea următorilor paşi:– delimitarea unităţilor de învăţare pentru un an de studii a disciplinei opţionale Educaţie în bioetică, în conformitate cu curriculumul;– stabilirea succesiunii unităţilor de învăţare;– selectarea competenţelor pentru fiecare unitate de învăţare;– selectarea conţinuturilor adecvate competenţelor;– alocarea timpului pentru fiecare unitate de învăţare.
Proiectarea didactică pe termen lung, prin varietatea de modele, este flexibilă
şi permite profesorului să-şi aleagă varianta optimă. Astfel, recomandăm următoarele modele de proiectare calendaristică.
Varianta 1 – model rezumativ, enunţat de T. Cartaleanu ş.a. [12, p. 13].
Tabelul 1 – Proiectare de lungă durată
Data

Unitatea didactică

Competenţele specificeTema lecţiei

Note

Varianta 2. Curricula 2010 – un model complex în previzibilitatea activităţilor de învăţare pentru un an, la o clasă anume.
Tabelul 2 – Proiectare de lungă durată
Data

Unitatea deînvăţareCompetenţele
specificeTemalecţiei

Activitatea depredare/ învăţare

Activitatea deevaluare

Note

Planificarea pe unităţi de învăţare derivă din proiectarea pe termen lung,este o structură didactică flexibilă, deschisă, implicând: focusarea concretă a activităţii didactice pe o competenţă specifică, iar din perspectivă tematică are un caracter
unitar, încadrându-se într-o anumită limită temporară (recomandăm 4-8 ore pentru
constructul temporal al unităţii de învăţare) şi se finalizează obligatoriu cu o evaluare (lecţiile de evaluare, analiza evaluării nu trebuie să depăşească 25% din numărul
de ore). Elaborarea proiectelor pe unităţi de învăţare se face treptat, la interval de 1-2
luni pentru disciplina opţională Educaţie în bioetică.
29

Pentru profesorii şcolari, unitatea de învăţare (UÎ) are o experienţă de aplicare de câţiva ani, fiind propusă în Ghidurile de implementare a curricula (2010),
în Scrisorile metodice, dar şi în anumite studii de specialitate. Similar proiectului
calendaristic, pentru proiectarea pe unităţi de învăţare există mai multe modele, carevariază de la un profesor la altul, în funcţie de experienţă. Analizând modelele existente – din perspectiva elaborării unui instrument pragmatic al proiectării eficiente– recomandăm modelul respectiv [11, p. 68-76].
Model de proiectare pe unități de învățare
(recomandat)
Unitatea de învăţare ________________
Numărul de ore ____________________
Competenţe urmărite _______________
Activitatea de evaluare finală a competenţelor prevăzute:__________________________________________________________________
Activităţi de învăţare:Exerciţii, sarcini

Timp

Activităţi
de evaluare curentă

Temă pentru
acasăSinteza demersului proiectiv al disciplinei este reflectată în figura de mai jos.

REPERE

Proiectarea
calendaristică

Proiectarea
pe unităţi deînvăţareScenariide lecţii

Încadrare pe
axa timpuluian şcolar

4-8 ore1 orăElaborare;
Când? Câte?

la începutul
anului şcolar(un proiect)la începutul UÎ,în funcție de nr.
(5-7)

pentru fiecare oră,conform orarului(32-34 ore)

Structură

- data; - UÎ;- CO; - tema;- notedate generale(cl., UÎ,CS); tema lecţiei,activităţi de înv., timp,
activităţi de ev.,tema pentru acasă

Date generale(cl., tema etc.),
Cadrul ERRE

Fig. 1. Demersul proiectiv al disciplinei.
30

Evaluarea rezultatelor la disciplina opţională Educaţie în bioetică se va desfăşura în conformitate cu actele normative şi reglatoare în vigoare pentru învăţământul general.
O eficienţă sporită a procesului de predare, învăţare a disciplinei decurge
şi din tipurile de evaluare folosite în procesul didactic. Este recomandabilă aplicarea diverselor tipuri de evaluare adecvate scopului educaţional evaluarea formativă
(evaluarea de proces) şi evaluarea sumativă (evaluarea de produs).

Clasa: _______

Teme/ lecţii

Un rol important în proiectarea procesului pentru disciplina opţională Educaţie în bioetică îi revine tehnicilor de predare-învăţare ale gândirii critice: SINELG,
Asaltul de idei, Pălăriile gânditoare, Argumentul în trei trepte, Cubul, Scrierea liberă, 6 De ce?, Diagrama Venn, Graficul T etc.

Evaluarea formativă în cadrul disciplinei se va asigura prin diversitatea tipurilor de feedback (continuu, imediat, reciproc, pozitiv etc.), prin momente de reflecţie şi autoreflecţie care îi vor permite elevului, dar şi cadrului didactic să-şi observe
propria imagine, parte componentă a unei societăţi. Funcţia de reglare a evaluării
formative la disciplina opţională Educaţie în bioetică determină orientarea studiuluicătre elev:•

delimitarea nevoilor reale ale elevilor – reper pentru demersurile didactice;• asigurarea flexibilităţii în alegerea surselor de informare (text ştiinţific/ literar, document, articol, film documentar, înregistrare audio, interviul etc.), adaptate
nevoilor grupului respectiv de elevi;• oportunitatea de a selecta metodele şi tehnicile, mijloacele didactice adecvate pentru atingerea finalităţilor.
Evaluarea sumativă se realizează la finalul fiecărei unităţi de învăţare, fiindadusă la cunoştinţă elevilor cu specificarea produsului elaborat, criteriilor de evaluare. Pentru disciplina respectivă propunem următoarele produse:
Harta conceptuală (aplicată frecvent în procesul de predare-învăţare) îi permite cadrului didactic să evalueze nu atât cunoştinţele pe care le deţin elevii, cât,mult mai important, relaţiile pe care aceştia le stabilesc între diverse concepte, informaţiile în procesul învăţării, modul în care îşi construiesc structurile cognitive,asociind şi integrând cunoştinţele noi în experienţele cognitive anterioare. Harta31

cognitivă ia forma unei reprezentări grafice care permite vizualizarea organizării
procesărilor mentale ale informaţiilor legate de o problemă de conţinut sau concept.
Poate fi integrată atât în activităţile de grup, cât şi în cele individuale.
Pot fi identificate mai multe variaţii:− harta conceptuală de tip „Pânza de păianjen” (în centru se indică conceptul nodal/ tema centrală, iar prin săgeţi se indică noţiunile secundare, fără specificarea legăturilor dintre ele);− harta conceptuală ierarhică (presupune reprezentarea grafică a informaţiilor, în funcţie de importanţa acestora, stabilindu-se relaţii de supraordonare/ subordonare şi coordonare, se obţine o clasificare a conceptelor);− harta conceptuală lineară (prezentarea lineară a informaţiilor);− sisteme de hărţi conceptuale (inputs şi outputs).
Portofoliul – un instrument de evaluare, complex şi flexibil, care conţine şi
structurează o „arhivă”, o colecţie, un ansamblu de informaţii referitoare la prestaţia,performanţele, competenţele teoretice şi practice, care determină progresul şcolar al
unui elev. Realizarea unui portofoliu presupune respectarea unor etape tehnologice:
SCOPUL → AUDIENŢA (Pentru cine este elaborat portofoliul, destinatarul) → CONŢINUTUL (mostre ale activităţii elevului) → PROCESUL → MANAGEMENTUL (gestionarea timpului şi a materialelor în formarea portofoliului) →COMUNICAREA → EVALUAREA.
Evaluarea portofoliului implică specificarea criteriilor.
E-Portofoliu. Produsele (componentele portofoliului) sunt create de elevi în
format electronic: imagini, video, audio şi grafice etc. (toate materialele sunt în format digital). Acestea sunt accesibile online pentru mai multe persoane/ grupuri, în
orice moment (concomitent). Stocarea are limite de accesibilitate pentru că e realizată de o persoană de pe un calculator local, dar este mai uşor de a disemina materialele
decât portofoliile în format-hârtie/ hibrid şi solicită minim timp de stocare prin acces
la multiple surse de informare. Corectările sunt multiple şi imediate şi oferă elevului
posibilitatea de creare a unui produs calitativ şi cantitativ într-un timp limitat. Poatefi protejat cu parola de acces limitat sau de clasă sau de grup. Copierea se face cuuşurinţă.

32

Proiectul de cercetare – produs complex de evaluare care poate fi realizat
individual sau în grup şi presupune parcurgerea următoarelor etape:
DEFINIREA TEMEI → MOTIVAREA → DELIMITAREA CONCEPTELOR FUNDAMENTALE/ CUVINTELOR-CHEIE → SURSELE → StADIULCERCETĂRII (foarte cercetată, puţin cercetată) → IPOTEZA → METODOLOGIA → PLANUL LUCRĂRII → REFERINŢELE BIBLIOGRAFICE.
Investigaţia – reprezintă o activitate pe care elevul o desfăşoară într-o orăîn vederea rezolvării unei situaţii complicate, pe baza unor instrucţiuni precise, sedesfăşoară în clasă, individual sau în grup. Prin investigaţie se urmăreşte: înţelegerea şi clarificarea sarcinilor; găsirea unor procedee pentru culegerea şi organizarea
informaţiilor; formularea şi testarea ipotezelor de lucru; modificarea planului de lucru; capacitatea de a aplica în mod creativ cunoştinţele şi de a explora situaţii noi;
participarea şi cooperarea în cadrul grupului; capacitatea de redactare şi prezentare araportului privind rezultatele investigaţiei.
Notarea se va face holistic, dar separat pentru următoarele domenii:– strategia de rezolvare;– aplicarea cunoştinţelor, principiilor, regulilor etc.;– acurateţea înregistrării şi prelucrării datelor;– claritatea argumentării şi forma prezentării.
Cadrul didactic poate urmări produsul, procesul sau/şi atitudinea elevului.
Posterul – produs elaborat individual sau în grup ce tratează un anumit subiect în scopuri educative. Posterul este o coală de hârtie ce se lipeşte pe o suprafaţă
verticală şi este compus din imagini, desene, elemente grafice, text. Posterele suntrealizate astfel încât să atragă privirile şi în acelaşi timp să transmită o anumită informaţie sau un anumit sentiment. Este un produs de tip holistic care raportează suma lapărţile componente, iar criteriile pot fi negociate de elev cu profesorul.

33

VIII. REFERINŢE LA DOCUMENTE-SUPORT
Acte normative, tratate şi convenţii privind bioetica• Declaraţia Universală a Drepturilor Omului (adoptată de Adunarea Generală ONU la 10
decembrie 1948).
• Convenţia Europeană a Drepturilor Omului (adoptată de statele membre ale Consiliului
Europei).
• Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene (proclamată de Parlamentul European, Consiliul şi Comisia Europeană la 12 decembrie 2007).
• Convenţia pentru protecţia drepturilor omului şi a demnităţii fiinţei umane faţă de aplicaţiile biologiei şi medicinii (Convenţia privind drepturile omului şi biomedicina, semnată la
Oviedo la 4 aprilie 1997).
• Protocolul din 12 ianuarie 1998 adiţional la Convenţia pentru protecţia drepturilor omului şi a demnităţii fiinţei umane faţă de aplicaţiile biologiei şi medicinii, referitor la interzicereaclonării fiinţelor umane (adoptată de Consiliul Europei).
• Rezoluţia Organizaţiei Naţiunilor Unite nr. 59-280 privind clonarea omului (adoptată la
08 martie 2005).
• Declaraţia Universală a Genomului Uman şi Drepturilor Omului (adoptată de UNESCO).
• Declaraţia Universală a Bioeticii şi Drepturilor Omului (adoptată de UNESCO la 19
octombrie 2005).
• Declaraţia privind rasele şi prejudecăţile de rasă (adoptată şi proclamată de Conferinţa
Generală a Organizaţiei Naţiunilor Unite în domeniul învăţământului, ştiinţei şi culturii lasesiunea a XX-a pe 27 noiembrie anul 1978.
• Declaraţia Generală cu privire la genomul omului şi drepturile omului (11 noiembrie1997).
• Declaraţia de la Monaco: analiza problemelor de bioetică şi a drepturilor copilului (Monaco, 28-30 aprilie, anul 2000).
• Declaraţia Internaţională cu privire la datele genetice ale omului (adoptată de sesiunea a 32-a a Conferinţei Internaţionale UNESCO la Paris, 17 octombrieanul 2003).

34

REFERINŢE BIBLIOGRAFICE
1. Aspecte ale bioeticii în educaţie. Materiale de reper pentru diriginţi, cadre didactice şi manageriale din învăţământul liceal. Chişinău, Ed. Periscop, 2007.
2. Barnea M., Calciu M. Ecologia umană. Bucureşti, Ed. Medicală, 1979.
3. Bârzea C. Educaţia pentru cetăţenie într-o societate democratică. Strasbourg,
2005.
4. Bioetica, documente ale UNESCO/ Comisia Naţională a Republicii Moldova
pentru UNESCO. Chişinău, 2005.
5. Bioetica: Documente ale UNESCO. Chişinău, Univers Pedagogic, 2006.
6. Bioetică şi educaţie. material de reper pentru diriginţi, cadre didactice şi manageriale din învăţământul liceal. Chişinău, S.n., 2007.
7. Bogdan, Constantin. Medicina alternativă, medicina bazată pe dovezi, bioetica.
În: Revista română de bioetică, vol. 3, 2005, p. 86-94.
8. Cartaleanu T., Cosovan O., Zgardan-Crudu A. Cursul opţional în şcoală: experienţe şi opinii. Chişinău, UPS „I. Creangă”, 2015. 79 p.
9. Convenţia cu privire la drepturile copilului, UNICEF. Chişinău, SOROS Moldova. 2010, 20 p.
10. Convenţia privind drepturile omului în biomedicină. Chişinău, 1997.
11. Cosovan O. Procesarea textului ştiinţific. Chişinău, Garamont Studio, 2016. 80 p.
12. Cristea S. Dicţionar de pedagogie. Chişinău-Bucureşti, Grupul editorial „Litera
internaţional”, 2000.
13. Crivoi A., Aşevschii V. Impactul factorilor de mediu asupra sănătăţii populaţiei
în Republica Moldova. Lucrările conferinţei a V-a ştiinţifice internaţionale: Bioetica, Filosofia, Medicina practică. Probleme de existenţă şi supravieţuire ale omului.
Chişinău, 2000.
14. Crivoi A., Stasiev G. Influenţa factorilor de mediu asupra stării sănătăţii populaţiei umane din Moldova. În: Materialele Conferinţei a XI-a ştiinţifice internaţionale. Chişinău, 2006,
p. 178-180.
15. Crivoi A., Stasiev G. Poluarea mediului ambiant ca problemă globală a contemporaneităţii. Chişinău, 2005, p. 146-148.
16. Crivoi A., Stasiev Gr., Bugaian C. et al. Condiţiile nefavorabile ale mediului ca
factor de risc pentru existenţa umană. In: Analele Ştiinţifice ale USM. Seria Ştiinţe
chimico-biologice. Chişinău, 2002, p. 13-17.
17. Educaţia în bioetică şi drepturile omului. Institutul Naţional pentru studii deopinie şi marketing. Bucureşti, 2005. 8 p.
18. Educaţia în bioetică şi drepturile omului: Simpozionul naţional cu participareinternaţională. Comisia Naţională a României pentru UNESCO, Comitetul NaţionalRomân de Bioetică, România. Cheia, 2005. 120 p.
35

19. Encyclopedia of Bioethics. Stephen Garrard Post, 1978.
20. Garaba V., Pleşca V., Isac A. Poluanţii organici persistenţi. Mediul şi sănătatea.
Mediul ambiant, 2005, nr. 1 (18), p. 38-41.
21. Gonţa M., Şalaru I., Sireţeanu D. et al. Impactul mediului ambiant asupra sănătăţii. Chişinău, CEP al USM, 1998.
22. Minder M. Didactica funcţională. Chişinău, Ed. Cartier Educaţional, 2003.
23. Mistreanu T. Caiet de educaţia civică, cl. VI. Chişinău, Civitas, 2003. 48 p.
24. Moroianu Zlătescu I. (coord.) et al. Bioetica: mijloace şi căi de acţiune. Bucureşti, Institutul Român pentru Drepturile Omului, 2004.
25. Repere conceptuale ale proiectării curriculumului pentru disciplinele opţionale.
Coord.: L. Pogolşa, I. Achiri. Chişinău, 2017.
26. Popescu O. Dreptul la corecta informare a pacientului în relaţia sa cu medicinaştiinţifică clasică şi cu terapiile naturale neconvenţionale. În: Drepturile omului,
2004, nr. 4, p. 51-54.
27. Popescu O. Sănătatea. Drepturi. Responsabilităţi. Bucureşti, Casa Editorială
„Calistrat Hogaş”, 2001. 328 p.
28. Protocolul adiţional la Convenţia privind transplantul de organe şi ţesuturi deorigine umană. Strasbourg, 2002.
29. Protocolul adiţional la Convenţie referitor la interzicerea clonării fiinţelor umane. Paris, 1998.
30. Screga E., Tampone V. Manual de bioetică. Bucureşti, Arhiepiscopia romano-catolică, 2001.
31. Ţârdea Th. N. Elemente de bioetică. Chişinău, 2005.
32. Мишаткина Т., В. (ред.) Биомедицинская этика. Минск, 2002.
33. http://bioethics.md.iatp.net
34. www.unesco.org
35. www.unesco.org,
36. www.unesco.ru
37. http://bioethics.smtp.ru

36