Anexă la Ordinul MECC
nr. 1046 din 21 august 2019

REPERE METODOLOGICE PRIVIND ORGANIZAREAPROCESULUI EDUCAȚIONALÎN INSTITUȚIILE DE EDUCAȚIE TIMPURIEÎN ANUL DE STUDII 2019-2020Chișinău, 2019
1

ORGANIZAREA PROCESULUI EDUCAȚIONAL ÎN INSTITUȚIILE DEEDUCAȚIE TIMPURIE ÎN ANUL DE STUDII
2019-2020

INTRODUCERE
Scopul acestui document este de a furniza îndrumare curriculară pentru cei carelucrează cu copii în instituțiile de educație timpurie (IET). Acesta ar trebui utilizat de către
personal pentru a revizui și a dezvolta programele de învățare cu experiențe planificate,adecvate pentru copii, și pentru a promova bunele practici. Orientarea ar trebui să ajutepersonalul să dezvolte și să extindă experiențele de învățare ale copiilor și să îi facă maiîncrezători, entuziasmați și pregătiți să înceapă învățământul primar, acolo unde experiențele
lor de învățare ar trebui să se bazeze în mod corespunzător pe metodele utilizate la etapapreșcolară.
Recomandările de față trebuie utilizate împreună cu documentele și suporturile
didactice, descrise mai jos.

CADRUL NORMATIV ȘI METODOLOGIC AL ORGANIZĂRIIPROCESULUI EDUCAȚIONAL
În anul de studii 2019-2020, în organizarea procesului educațional cu copiii,
instituțiile de educație timpurie se vor ghida de următoarele documente de politică
educațională elaborate/ dezvoltate pentru domeniul Educație timpurie, și anume:
1. Documente obligatoriu de respectat de către cadrele didactice și manageriale
din IET:• Ordinul Ministerului Educației, Culturii și Cercetării nr.204 din 01.03.2019”Cu privire la punerea în aplicare a deciziilor CNC, aprobate prin ordinul 1592
din 25.10.2018 și nr.1699 din 01.11.2018”;• Cadrul de referință al educației timpurii din Republica Moldova. Aprobat la
CNC (Ordinul MECC nr. 1592 din 25.10.2018);• Standardele de învăţare şi dezvoltare a copilului de la naștere până la 7 ani,revizuit și dezvoltat. Aprobat la CNC (Ordinul MECC nr. 1592 din
25.10.2018);• Standardele profesionale naţionale ale cadrului didactic pentru educaţia
timpurie, Chișinău 2008;• Curriculumul pentru educația timpurie, Chișinău, 2019. Aprobat la CNC(Ordinul MECC nr. 1699 din 15.11.2018);• Metodologia de monitorizare și evaluare a dezvoltării copilului de 1,5-7 ani înbaza Standardele de învăţare şi dezvoltare pentru copilul de 0-7 ani. Aprobat
la CNC (Ordinul MECC nr.1939 din 28.12.2018);• Standarde minime de dotare a instituției de educație timpurie (aprobat prin
Ordinul MECC nr. 253 din 11.10.2017).
2. Suportul metodologic în demersul educațional, recomandat cadrelor didacticeși manageriale pentru studiul individual și orientare în activitatea didactică și
managerială:• Ghid de implementare a Standardelor de învățare și dezvoltare a copilului dela naștere până la vârsta de 7 ani și a Curriculum-ului pentru educație
2

timpurie din perspectiva Cadrului de referință a educației timpurii din
Republica Moldova. Aprobat de CNC (Ordinul MECC nr. 283 din 20.03.2019)• Viorica Pelivan, Maria Vrânceanu. Ghid pentru cadrele didactice de lagrupele de creșă. UNICEF-CNETIF (cu titlu de manuscris). Aprobat de CNC(Ordinul
MECC
nr.
71
din
05.09.2017).
https://mecc.gov.md/sites/default/files/ghid_pentru_cadrele_didactice_de_la_grupele_de_cresa.pdf• Natalia Zotea, Maria Vrânceanu. Cum să devii un părinte mai bun pentru
copilul tău? UNICEF-CNETIF (cu titlu de manuscris). Aprobat de CNC(Ordinul
MECC
nr.
71
din
05.09.2017).
https://mecc.gov.md/sites/default/files/ghid_pentru_parintii_care_educa_copii_cu_varsta_sub_3_ani.pdf• Olga Lâsenco, Sergiu Lâsenco, Victoria Secu. Comunicăm eficient cu familia// Ghid pentru cadrele didactice, asistenții sociali și asistenții medicali pentru
lucrul cu familia în promovarea incluziunii socio-educaționale a copiilor, 2014
Aprobat de CNC (Ordinul ME din 03.09.2014).
• Maria Vrânceanu, Viorica Pelivan. Incluziunea socio-educaţională a copiilor
cu dizabilităţi în grădiniţa de copii// Ghid pentru cadrele didactice şimanageriale din sistemul educaţional preşcolar şi pentru specialişti dinserviciile specializate de recuperare/reabilitare a copiilor cu dizabilităţi. AO
FCPS. 2011.
• Ghid Activităţi pentru dezvoltarea copiilor de la naştere până la 3 ani. PE Pas
cu Pas. Aprobat la CNC (Ordinul ME nr.538 din 30 iunie 2011).
• Ghid Activităţi pentru dezvoltarea copiilor de 3-6 ani. PE Pas cu Pas. Aprobat
de CNC (Ordinul ME nr.538 din 30 iunie 2011).
• Maria Vrânceanu (coord. șt.) și Dana Terzi-Barbăroșie (și alți autori). 1001
IDEI pentru o educaţie timpurie de calitate// Ghidul educatorului. 2010.
• Maria Baranov, Valentina Botnaru, Maria Vrânceanu. Ghidul cadrelor
didactice pentru educaţie timpurie şi preşcolară. Ministerul Educaţiei şiTineretului. 2008.
Pentru informații adiționale puteți accesa și site-urile:- https://mecc.gov.md/ro/content/invatamint-general- www.educatoarea.ro- www.didactic.ro- www.scribd.com- www.1september.ru- www.pagini-scolare.ro
Noutatea anului 2019 este punerea în aplicare a noilor documente de politică
educaționaleă - Cadrul de referință a educației timpurii, Standardele de învățare și
dezvoltare a copilului de la naștere până la vârsta de 7 ani, Curriculumul pentru educația
timpurie (Ordinul Ministerului Educației, Culturii și Cercetării nr.204 din 01.03.2019 ”Cu
privire la punerea în aplicare a deciziilor CNC, aprobate prin ordinul 1592 din 25.10.2018 și
nr.1699 din 01.11.2018). Acestea corelează strâns între ele, promovând paradigma
educațională care cuprinde viziunea de ansamblu cu privire la importanţa critică/crucială, pe
care o are vârsta de 0-7 ani în dezvoltarea adultului, și, respectiv, a sprijinului acordat de
timpuriu copilului în devenirea sa prin instrumentele educaţiei timpurii, precum și necesitatea
coerenţei și a calității serviciilor educaționale și conexe (de îngrijire, asistență medicală,alimentație, supraveghere, somn) din această perioadă.
Cadrul de referință al educației timpurii (CRET) conceptualizează paradigma
educației timpurii drept parte componentă a sistemului educațional din Republica Moldova,
3care este gestionat de un cadru normativ de ordin internaţional și național. Totodată,documentul valorifică concepția actuală despre Copil, Copilărie, Educație timpurie din punctde vedere teoretic, metodologic și praxiologic. El constituie realizarea unei corelări
terminologice și conceptuale a educației timpurii, având în vedere valorificarea sistematică ainterdependenței dintre SÎDC și CET, dar și necesitatea corelării și sincronizării domeniului
educației timpurii și al învățământului primar.
Standardele de învățare și dezvoltare a copilului de la naștere până la vârsta de 7ani (SÎDC), din perspectiva CRET reflectă un cadru de referință privind aşteptările despre
ceea ce ar putea copiii să ştie şi să facă. Ele reprezintă finalitățile acțiunilor cadrului
didactic, orientează și îmbunătățesc practicile în acord cu specificul dezvoltării copilului înaceastă perioadă.
SÎDC, ediția 2019 sunt structurate pe 4 domenii de dezvoltare a copilului:Dezvoltarea fizică și fortificarea sănătății, Dezvoltarea personală, emoțională și socială,Dezvoltarea limbajului, a comunicării și premisele citirii și scrierii, Dezvoltarea cognitivă.
Domeniul Capacități și Atitudini de învățare din SIDC, ediția 2010, este abordat în prezentul
document în cheia competențelor transversale. Din această perspectivă se asigură
funcționalitatea tuturor domeniilor de învățare și dezvoltare. Indicatorii care vizează
competențele transversale sunt prezenți în cadrul celor 4 domenii nominalizate.
Exemplu:SÎDC2010 DOMENIUL „A”
DOMENIUL „B”
DOMENIULDOMENIUL „D”
DOMENIUL
2019
2019
„C”
2019
„C”
2019
Sub-domeniul: Curiozitate şi interes
Standard 1: Copilul ar trebui să fie capabil să manifeste curiozitate şi interes, să experimenteze şi săînveţe lucruri noi.
Vârsta 0-18 luni (de la naștere la un an și jumătate)
312.
89.
Răspunde 168. Reacţionează 365.Recunoaște
550. Repetă șiReacţionează
întorcându-sedupă cândîşiaude vocile
efectuează mișcări,la stimuli noi sunetul sau atingerea prenumele.
persoanelor
sunete,gesturi,(sunet, lumină, percepută.
273 Își exprimă cunoscute și se pentru a observamişcare)126. Reacţionează la interesul față de alți întoarce pentru a impactul
asuprastimulii verbali în copii, urmărindu-I localizainteracțiunii lor cu
timpulactivităților cu
privirea
și vorbitorul;
mediul.
zilnice(schimbării imitându-le436.
Imită 560.
Urmărește
scutecelor,
alaptării, comportamentul (de sunetele emise de acțiunile celorlalți.
băiței, plimbărilor etc.
ex., comportamentul către
alte 637.
Urmărește
fraților, părinților).
persoane.
obiectele ce se455.
Imită deplasează.
intonația
vocii
altora.
Sub-domeniu: Iniţiativă
Standard 2: Copilul ar trebui să fie capabil să aibă iniţiativă în interacţiuni şi activităţi
327. Încearcă
anumiteactivităţi,experiențe sauinteracțiuni.

10. Încearcă să urcescările.
12.
Încearcă
să
realizezediferitemișcări.
54. Face singur, cu
ardoare,anumitelucruri (mănâncă, bea,se îmbracă).

238. Iniţiază
şimenţine interacţiuni
cu adulţii care îlîngrijesc.
239. Face mișcări
corporale, gesturi,
exprimându-șipreferința
pentruunii dintre adulți,413. Răsfoiește cuplăcere albume cupoze ce reprezintă
mediulfamiliar(servirea
mesei,
spălatul, etc.).
490.
Aduce
adultuluicărțipentru a-i fi citite551.
Acționează
asupra obiectelor
pentru a obține unsunet, o mișcare,
care îi face plăcere.
577.
Caută
să
rezolve o problemă,utilizândsunete,gesturi,
expresia4inițiind interacțiuni și ascultate cu
socialeatenție.
492. Exprimă stări
de spirit când i secitește(gângurește,zâmbește…).

feței, pentru a
atrage atenția.
652. Investighează
fenomeneale
naturii în împreună
cu adultul.

Cu toate acestea, la planificarea activităților educaționale zilnice cadrul didactic va avea grijă
ca aceste competențe transversale - curiozitatea și interesul, creativitatea, inițiativa șiperseverența - să fie luate în calcul și exersate/dezvoltate, ele fiind bază pentru învățare.
Pentru fiecare domeniu de dezvoltare sunt elaborate standarde, care cuprind specificul
acestor domenii şi urmăresc dezvoltarea holistică a copilului pe parcursul perioadelor devârstă 0-1,5, 1,5-3, 3-5 și 5-7 ani. Reeșind din specificul fiecărui domeniu, există standardeparticulare, caracteristice/specifice unui domeniu, însă realizarea acestora implică standarde
din celelalte domenii. Exemplu: domeniul Dezvoltarea fizică și fortificarea sănătății serealizează, în mod evident, în cadrul activităților din domeniul Sănătătate și motricitate (din
CET), însă anumiți indicatori pot fi atinși și în alte domenii de activitate: Științe și tehnologii,
Limbaj și comunicare, Arte, Eu, familia și societatea1.
Standardele sunt urmate de indicatori, care includ acţiuni şi comportamente
observabile sau alte dovezi, care exprimă prezenţa, starea sau condiţia unor elemente
definitorii. Pentru fiecare indicator sunt sugerate practici de sprijin pe care adultul le poate
utiliza pentru satisfacerea aşteptărilor formulate prin standard. Cadrul didactic poate elabora
și aplica și alte practici de sprijin, în funcție de nivelul de dezvoltare a copiilor din grupă,gradul de avansare în studierea unui proiect tematic, materialele didactice și alte oportunități
disponibile.
Curriculum pentru Educația timpurie (CET) se bazează pe o abordare holistică, carevizează interconexiunea dintre domeniile de activitate şi domeniile de dezvoltare a copilului.
CET stabilește competențele generale și specifice domeniilor de activitate. Domeniile dedezvoltare din SÎDC îşi găsesc corespondenţa în domeniile de activitate stabilite în CET2.
Acestea servesc la atingerea indicatorilor de dezvoltare a copilului.
Cadrele didactice vor utiliza CET drept document obligatoriu în proiectarea,organizarea și desfășurarea demersului educaţional cu copiii. În acest context se elaborează
proiectarea didactică, prin care se realizează conexiunea dintre competenţele specifice,unităţile de competenţă, exemplele de activităţi de învăţare şi indicatorii din SÎDC3.
Modalitatea de punere în aplicare a documentelor de politică educațională este
stipulată amănunțit în Ghidul de implementare a Curriculumului pentru Educație
Timpurie, a Standardelor de învățare și dezvoltare a copilului de la naștere până la 7 ani
din perspectiva Cadrului de referință pentru educație timpurie (2019), pag.24-149(https://mecc.gov.md/sites/default/files/ghid_ro.pdf).

1

Vezi Tabelul 1.3. din Ghidul de implementare a Curriculumului pentru Educație Timpurie, a Standardelor de învățare și
dezvoltare a copilului de la naștere până la 7 ani din perspectiva Cadrului de referință pentru educație timpurie (2019),.
Pag.11, https://mecc.gov.md/sites/default/files/ghid_ro.pdf
2 Idem, Figura 1., pag. 15
3 Idem, Tabelul 1.6, pag.16

5

ADMINISTRAREA ACTIVITĂȚILOR EDUCAȚIONALE
Dezvoltarea copilului și, respectiv, performarea de către aceștia a standardelor și
indicatorilor stipulați în SÎDC are loc nu doar în cadrul activităților integrate, ci PE TOTPARCURSUL ZILEI, în cadrul diversității tipurilor de activități educaționale (activități dedezvoltare personală, activități integrate sau activități pe domenii de activitate4) și activități
extracurriculare5, precum și a rutinelor și tranzițiilor.
Administrarea (orientativă) a activităților desfășurate (nr. de ore săptămânale) pergrupă de vârstă în IET se va face în conformitate cu CET, pag. 13-14. Cadrul didactic va
respecta numărul de ore alocat activităților educaționale pentru a-i asigura copilului o
dezvoltare echilibrată.
În sistemul educației timpurii din Republica Moldova am adoptat abordarea holistică
a dezvoltării copilului și, respectiv, a actului educațional, conform căreia orice activitate
educațională cu copiii mici trebuie să se axeze/să cuprindă indicatori din toate domeniile dedezvoltare a copilului (fizic, cognitiv, socio-afectiv) din SÎDC și, respectiv, să atingă unități
de competență din toate sau majoritatea dintre domeniile de acivitate/ariile curriculare din
CET. Cu toate acestea, pentru echilibrarea timpului acordat fiecărui domeniu, e necesar dedistins, pe parcursul săptămânii, numărul de activități integrate per domeniu de activitate per
grupe de vârstă (vezi tabelul de mai jos). Asta înseamnă, că în ziua în care cadrul didactic aplanificat o activitate integrată dedicată unui domeniu de activitate sau dimensiune, aceasta
va fi în totalitate dedicată realizării unității/lor de competență ale domeniului/dimensiunii
respective, dar într-un cadru holistic. Spre exemplu, în ziua în care educatorul va avea derealizat unitatea/unități de competență din dimensiunea Formarea reprezentărilor elementare
matematice (de ex., despre noțiunile mare-mic, întreg-parte, culori și dimensiuni), activitatea
comună, dar și sarcinile în centre vor fi axate pe realizarea acestei/acestor unități decompetență, dar și a conținuturilor vizate, inclusiv cu utilizarea mijloacelor altor domenii deactivitate - Artei plastice, Limbajului, Dezvoltării personale, Educației pentru mediu,
Educației pentru sănătate etc., implicând copiii în activități din toate/majoritatea centrelorde activitate/ariilor de stimulare: Arte, Construcții/Blocuri, Joc de masă, Nisip și apă, Știință,Dramatizări/Joc de rol, Alfabetizare/Bibliotecă.

4

Se referă la activitățile de educație fizică și muzică.
Curriculum pentru educație timpurie (2019), pag.119, și Ghidul de implementare a Curriculumului pentru Educație
Timpurie, a Standardelor de învățare și dezvoltare a copilului de la naștere până la 7 ani din perspectiva Cadrului dereferință pentru educație timpurie (2019),. Pag.36-37 https://mecc.gov.md/sites/default/files/ghid_ro.pdf
56

Tabel. Administrarea (orientativă) a activităților integrate / Plan-cadru
Domenii de activitate/arii curriuclareSănătate și
motricitateEu, familia șisocietate
Limbaj șicomunicareȘtiințe și
tehnologii
Arte

GrupeleNumăr de activități
integrate/ domenii deactivitate
2-3 3-4 4-5 5-6 6-7
ani ani ani ani ani
alimentație, 11111

Educație pentru sănătate (igienă,securitate)
Educație fizică
Dezvoltarea personală
Educație pentru societate
Educație pentru limbaj și comunicare(inclusiv
formarea premizelor citit-scrisului, literatura artistică)Formarea reprezentărilor elementare matematice,educație pentru mediu
educația digitală
Educație plastică (desen, aplicație, modelaj)
Educație muzicală

TOTAL

1
1

1
1

1
1

2
1

2
1

2

2

2

2

2

1

1

1

1

1

1
1
8

1
2
9

1
2
9

1
2
10

1
2
10

Notă: activitățile opționale (ritmică, arta vorbirii, arte marțiale, educație finanicară,înot et.) pot fi incluse suplimentar în orarul zilei în grupele mari și pregătitoare, în jumătatea adoua a zilei, în funcție de solicitățrile părinților. La fel se va proceda și cu activitățile
extrașcolare.
În medie, pentru cele 5 grupe de vârstă o activitate integrată cu copiii durează între 15
și 45 min. În funcție de nivelul grupei, de particularitățile individuale ale copiilor, de interesul
manifestat de copii, de conținuturile și obiectivele propuse spre realizare cadrul didactic va
decide durata efectivă pentru desfășurarea fiecărei activități. Totodată, acesta va avea grijă să
planifice, la fiecare 10-15 min., pauze dinamice cu jocuri și exericiții fizice în scopul
prevenirii surmenajului fizic și psihic.
Sugerăm cadrelor didactice să alterneze zilnic activitățile de dezvoltare personală și
educație pentru societate, educație pentru sănătate și motricitate, limbaj și comunicare,științe și tehnologii.
Programul zilnic (orientativ) de activitate al grupei poate fi consultat la pag. 15-16 a
CET – este un model posibil, nu un program impus, fiecare cadru didactic având libertatea dea-și stabili schema orară în funcție de nevoia copilului și opțiunea proprie în ceea ce privește
ordinea activităților de învățare în cadrul tuturor momentelor de regim al zilei.

CONȚINUTURI ȘI PRACTICI EDUCAȚIONALEConținutul și practicile educaționale expuse în acest compartiment completează
rubrica ,,Practici de sprijin” din SÎDC și ,,Exemple de activități de învățare” din CET.
1. DEZVOLTAREA FIZICĂ ȘI MOTRICITATEA
1.1.Educația fizică
Copiii se bucură de joc fizic atât în interior, cât și în aer liber. Ei se bucură de liberta7

tea de mișcare și de jocul inventiv, aventuros și stimulativ. Jocul fizic care implică, deexemplu, alergarea, cățărarea, săriturile, alunecarea, echilibrarea, lovirea, aruncarea șiprinderea îi ajută pe copii să-și dezvolte echilibrul, controlul, coordonarea și conștientizarea
dimensiunii, spațiului și direcției. În joc copiii pot observa lucruri din diferite perspective, deexemplu, privind de la înălțimea unui tobogan sau de pe o bancă.
Abilitățile de mișcare trebuie cultivate nu numai pentru că sunt importante pentrusănătatea și bunăstarea copilului pe termen lung, ci pentru că susțin dezvoltarea fizică,cognitivă și socio-emoțională a copilului. Dezvoltarea fizică ajută copiii să câștige încredereași stima de sine, deoarece descoperă ce pot face și le permite să simtă beneficiile de a fisănătoși și activi. Aceste abilități ar trebui dezvoltate informal în timpul jocului fizic zilnic
planificat.
Prin participarea la jocul fizic, copiii ar trebui să înceapă să dezvolte o înțelegere apracticilor sigure. Aceștia ar trebui să dezvolte abilități sociale, cum ar fi preluarea,împărtășirea, cooperarea și negocierea și valori precum încrederea, corectitudinea și
respectul față de ceilalți. Jocul în aer liber poate oferi spațiu și libertate care ar fi dificil degăsit în interior, are un rol important în dezvoltarea emoțională a copiilor, oferindu-lelibertatea de a alerga, striga și juca exuberant în limitele corespunzătoare. Aici ei pot
experimenta o gamă largă de emoții, de exemplu, fiorul de a rula pe un deal, provocarea de aurca la înălțime și bucuria de a alerga și de a sări. Ei pot începe să experimenteze satisfacția
de a rezolva problemele fizice și problemele care apar atunci când se joacă cu alții.
Activitatea fizică ar trebui să facă parte indispensabilă din programul zilnic.
Jocul fizic efectiv are loc atunci când:• copiii au acces la:- spații adecvate și sigure în care pot experimenta diferite moduri de mișcare;- o mare varietate de echipamente mici și mari adecvate, care să ofere copiilor
oportunități de a-și extinde abilitățile în alergare, sărituri, alpinism, echilibrare,lovire, aruncare și capturare și care respectă normele și standardele de siguranță.
• spațiul este planificat astfel, încât acesta să poată fi utilizat în diferite moduri și
pentru diferite scopuri pe tot parcursul anului;• jocul este planificat cu atenție, astfel încât să se susțină interesul, să se ofere o
provocare și să se echilibreze activitățile pentru a satisface nevoile și abilitățile
individuale.
Orice spațiu exterior, indiferent dacă este mare sau mic, trebuie definit pentru anumite
activități planificate, pentru a maximiza utilizarea acestuia și pentru a se asigura, că copiii se
pot juca în condiții de siguranță.
Atunci când jocul fizic este oferit în interior, trebuie luate în considerare următoarele:• materialele și echipamentele care pot fi adăpostite în siguranță în mediulînconjurător;• amplasarea echipamentului pentru a minimiza perturbarea jocului mai silențios/liniștit;• utilizarea adecvată a spațiilor mari, cum ar fi sălile de muzică sau de sport, pentru a
oferi o varietate de experiențe în domenii clar definite care sunt sigure pentru
activitățile planificate.
Pentru a dezvolta un control sporit asupra mișcărilor fine ale degetelor și mâinilor,
copiii trebuie să aibă oportunități pe tot parcursul zilei de a folosi o gamă largă deinstrumente/ustensile, echipamente și materiale. Acestea pot include, de exemplu, foarfece,
creioane, perii de vopsea, pixuri, materiale de construcție, mozaic-uri, puzzle și cărți etc.
Prin joc, copiii își pot îmbunătăți abilitățile motorii fine prin turnare, construire, filetare,înșurubare și deșurubare, țesere, manipularea cu mouse-ul computerului și lucrul cumateriale maleabile (plastilină, nisip, lut), de exemplu, prin prindere, stoarcere,8

coasere/cârpire, rulare, ciupire și răsucire. Copiii ar trebui să fie, de asemenea, incluși în
sarcini simple, cum ar fi ungerea untului pe pâine și turnarea laptelui.
1.2. Educație pentru sănătate ( igienă, alimentație și siguranță)Instituția de educație timpurie este un loc ideal pentru a stabili atitudini pozitive fațăde sănătate, igienă, alimentație și siguranță. De exemplu:• timpul meselor oferă personalului posibilitatea de a vorbi în mod natural și
informal cu copiii despre alimente sănătoase și obiceiuri alimentare sănătoase;• în timpul activităților de gătit și preparare a alimentelor personalul poate vorbi
despre alimentele care sunt bune pentru ei, importanța igienei și probleme desiguranță;• rutinele zilnice pot permite copiilor să dezvolte standarde acceptabile de igienă
atunci când sunt încurajați să-și spele mâinile după joacă/plimbare, înainte de amânca și după ce au mers la WC.
Pe măsură ce se angajează în diferite tipuri de activități copiii trebuie:• să conștientizeze siguranța proprie și a celorlalți în încercarea lor de a respecta
regulile de siguranță și de a folosi în mod corespunzător instrumentele și
echipamentele;• să înțeleagă importanța îmbrăcămintei potrivite pentru timpul de afară și aflarea lasoare;• să înțeleagă importanța consumului de alimente sănătoase, a participării laactivitatea fizică și a somnului suficient pentru a se menține sănătoși;• să vorbească despre modul în care medicamentele și alte substanțe pot fi
periculoase;• să vorbească despre "pericolul străin": locurile de joacă în siguranță, pericolele
traficului și caracteristicile periculoase din mediul înconjurător, cum ar fi
apa/inundațiile sau focul/incendiile, sau jocul cu cuțitul etc.
Totodată prin intermediul activităților precum servirea mesei, prepararea diverselor
bucate, rutinele zilnice, copiii pot însuși și cunoștințe din domeniul Științe și tehnologii șianume: formă, culoare, număr, categorisire, dimensiune, mod de creștere, înmulțire, etc. Lafel, prin intermediul acestor activități se pot realiza și unitățile de competență din domenile
Limbaj și comunicare, Eu, familia și societatea etc.
2. DEZVOLTAREA PERSONALĂ, EMOȚIONALĂ ȘI SOCIALĂ
Acest domeniu de învățare este de cea mai mare importanță pentru copiii mici în toate
aspectele vieții lor. Este vorba de bunăstarea emoțională a copiilor, de înțelegerea a ceea cesunt, de respectarea celorlalți și a mediului lor, de formarea și susținerea relațiilor, de aîncepe să înțeleagă emoțiile și a dezvolta dispoziții pozitive de învățare. O bunădezvoltare personală, socială și emoțională le oferă copiilor cea mai bună ocazie desucces în alte domenii ale învățării.
La intrarea în învățământul preșcolar, copiii aduc cu ei o varietate de aptitudini, valoriși atitudini personale și sociale, dobândite de ei acasă și în mediul imediat. Este important ca
acestea să fie recunoscute. Copiilor trebuie să li se acorde timpul necesar pentru a se stabili înnoul lor mediu. În acest stadiu personalul instituției trebuie să stabilească relații bune atât cu
copiii, cât și cu părinții acestora.
Ajutați copiii să câștige încredere în ceea ce fac. Acest lucru se poate realiza prinoferirea de posibilități de a face alegeri și de a se ajuta reciproc; încurajându-i să-și
organizeze propriul joc, inclusiv întreținerea: oferindu-le independență în timpul gustărilor,
9

aranjării hăinuțelor și încălțămintei, lucrurilor personale etc. Personalul instituției poate, deasemenea, să ajute copiii să progreseze, stimulând motivația, perseverența, curiozitatea șicreativitatea, încurajând rezolvarea problemelor și oferindu-le timp pentru reflecție.
Copiii trebuie încurajați să formeze relații pozitive cu adulții și cu ceilalți copii.
Încurajați-i să vorbească despre modul în care se simt în momente diferite. Discutați despre
modul în care acțiunile lor pot afecta pe alții și de ce avem nevoie de reguli. Ajutați-i să-și
dezvolte respectul pentru ceilalți și să aprecieze diferențele dintre oameni, cum ar fi rasa,
cultura și handicapul. Personalul poate ajuta copiii să înțeleagă aceste concepte dificile prinparticiparea la jocurile de rol, întâlniri cu persoane relevante, ascultând povești/istorii
umane și conectându-i la emoții diferite. Prin astfel de activități copiii vor deveni conștienți
atât de nevoile și sentimentele lor, cât și de cele ale altora.
Acțiunile și cuvintele personalului trebuie să reflecte un sentiment de grijă, deîncurajare pozitivă a copiilor.
În timpul rutinelor de zi cu zi, copiii vor fi încurajați să-și dezvolte independența și
să-și asume responsabilitatea - se ocupă de propriile lor lucruri, ajută la pregătireamâncărurilor pentru gustări, își toarnă băutura proprie, aleg ce și când să mănânce în timpulgustării, aranjează camera de joacă sau merg la baie.
În timpul jocului și activităților copiii vor fi încurajați și sprijiniți pentru a deveni
independenți de adulți în activitățile de zi cu zi:• să facă alegeri (de centre și materiale, de subiecte și parteneri de joc, de rechizite
pentru deghizări etc.);• să organizeze jocuri, să completeze panourile, să șteargă petele umede de pe podeaîn centrul Nisip și Apă, să-și pună șorțul și să afișeze rezultatele muncii lor;• să învețe să coopereze, să se transforme/deghizeze, să ceară și să împărtășească;• să persevereze în activități, inclusiv în cele care pot prezenta dificultăți: îmbrăcareapăpușilor, crearea unui model/pattern sau a unei imagini (ex., tangram) sau
finalizarea unui puzzle;• să lucreze cu materiale cum ar fi lutul, aluatul, vopseaua, nisipul și apa ca și
experiență terapeutică;• să exploreze emoții, de exemplu, în jocurile de rol, unde pot învăța să-și gestioneze
temerile sau să experimenteze bucuria unei petreceri.
În activitățile de muzică, dramatizări, lecturi copiilor li se vor oferi oportunități dea-și exprima emoțiile și de a-și dezvolta încrederea în sine și conștientizarea celorlalți în timpce:
• ascultă povesti despre oameni și locuri;• își extind imaginația pe măsură ce creează povesti, joacă roluri de personaje,
folosesc păpuși;• ascultă muzică, care sugerează o varietate de dispoziții: de ex., cum este să fii
fericit/ă, trist/ă, înfricoșat/ă - copiii răspund prin bătaia în tamburină, mișcare, dansși ritmică;• identifică emoțiile fericirii, fricii, tristeții și furiei atunci când discută despre
poze/imagini, vorbesc despre personaje din povești/povestiri sau ajutându-e unii peceilalți.
3. DEZVOLTAREA LIMBAJULUI ȘI COMUNICĂRII
Dezvoltarea limbajului este esențială pentru a trăi și pentru a învăța. Limbajul este
folosit pentru a comunica cu ceilalți, pentru a împărtăși și a exprima sentimentele, pentru a dași a obține informații, pentru a înțelege idei și a dezvolta gânduri.

10

Abilitățile de ascultare și de comunicare ale copiilor sunt promovate în timp cevorbesc cu personalul sau se joacă cu alți copii. Prin ascultarea copiilor și prin utilizarea unor
comentarii atent alese și a unor întrebări deschise, personalul poate ajuta copiii să gândeascăși să contribuie la sporirea încrederii în utilizarea limbii. El poate ajuta copiii să dezvolte
limba pentru comunicare prin inițierea și susținerea conversațiilor în mod sensibil și
respectuos. El poate introduce un nou vocabular, încurajându-i pe copii să își extindă frazele
și propozițiile. Personalul trebuie să creeze un mediu în care copiii pot discuta cu prietenii
într-o atmosferă relaxată,,să facă uz de o serie de activități și jocuri pentru a introduce rime și
cuvinte care rimează.
Dezvoltarea dragostei față de povești și cărți - este necesar de ajutat pe copii săînțeleagă, că cărțile pot oferi informații și pot ajuta să răspundă la întrebări noi. Acest lucru
poate fi încurajat prin faptul, că copiii ascultă o serie de povesti și povestiri interesante, poezii
și rime; prin redarea unor povestiri familiare; prin navigarea în zona cărții și prin căutareacărților ca o parte naturală a jocului.
Scrierea este un mod în care gândurile și ideile pot fi schimbate. Copiii mici își pot
exprima gândurile și ideile prin desen și prin ”scrierea” de cărți și mesaje. Creați ocazii
pentru ei să observe adulții scriind și să experimenteze cu propria lor scriere și desen. Oferiți
acces la o varietate de ustensile, cum ar fi hârtia, tabla albă, creioane, pixuri, cretă și perii
pentru vopsea.
Copiii au mai multe șanse de a experimenta scrierea ca parte a jocului intenționat, de
exemplu, fac liste de cumpărături în zona de joacă a casei sau cartele medicale pentru
pacienții aflați în zona de joacă din spital. Ei pot deveni interesați de scrisori și cuvinte
separate, prin jocul cu o mașină de scris / tastatură pe computer sau vorbind despre numelelor, pe măsură ce un adult le scrie pe desenul lor. În acest stadiu copiii nu ar trebui să fie
introduși la niciun element de învățământ formal de citire sau scriere6.
Copiii vor folosi și alte forme de comunicare, cum ar fi pictura, desenul, muzica,mișcarea ritmică, dramatizarea și alte forme de comunicare non-verbală.
Toate oportunitățile de a învăța și de a folosi limbajul, detaliate mai jos, sunt potrivite
pentru a învăța orice limbă.
Dezvoltarea limbajului este promovată/dezvoltată atunci când:• adulții îi încurajează pe copii să-și concentreze atenția, să asculte și să formulezerăspunsuri adecvate, utilizând, de exemplu, păpuși sau alte elemente de recuzită;• copiii au acces la o gamă largă de materiale în timpul jocului și sunt încurajați să
le exploreze și să vorbească despre ele;
• adulții modelează limba în mod corespunzător prin ascultarea copiilor, luând timp
pentru a se angaja într-o conversație unu-la-unu și ajutându-i să înțeleagă nevoia
de a se transforma în conversații;• copiii sunt încurajați să vorbească unul cu celălalt și cu adulții pentru o varietatede scopuri, inclusiv despre nevoile, experiențele, ideile, sentimentele și realizările
lor, de a pune întrebări, de a reda părți dintr-o poveste și de a face predicții simple;• adulții recunosc și construiesc înțelegerea copiilor și folosirea de cuvinte și
expresii noi în discursul lor;
• copiii au libertatea de a-și dezvolta limba prin activități imaginative/dramatizări,inclusiv îmbrăcăminte și jocuri de rol;• copiii au ocazia să vorbească despre fotografii sau imagini, inclusiv cele care
reprezintă o emoție specifică sau care reflectă un subiect, acelea care îi ajută pe
copii să-și reamintească o activitate sau un eveniment recent al grupei/instituției,precum și acelea care introduc idei sau vocabular noi;
6 Adițional vezi: Scrisoarea metodică a Ministerului Educației pentru anul de studii 2014-2015.

11

•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•

copiii observă adulții implicați în activități de citire și scriere în cursul zilei;
copiii au acces (în diverse zone de joacă) la o colecție bine aprovizionată depovestiri și cărți de informare potrivite nevoilor, intereselor, rasei și culturii lor;
copiii au ocazii frecvente, într-o singură situație și în grupuri mici și mari, săasculte și să se alăture cu povești, rime și melodii, să asculte și să răspundă lamuzică;copiii se distrează cu cuvintele, de exemplu, folosind rime cu non-sens, jucândjocuri "Eu spionez", folosind sunete și ghicind nume;copiii împărtășesc cărți unul cu celălalt și sunt încurajați să fie conștienți descrisul din mediul înconjurător;copiii au ocazia să-și înregistreze cuvintele vorbite în scris, de exemplu fraze
scurte în desenele lor sau comentarii despre o fotografie;încep să-și manifeste interesul pentru imprimare și sunt încurajați să sefamiliarizeze cu propriile lor nume scrise, găsindu-și ”cărțile de vizită” la gustări
sau ajutând să-și eticheteze imaginile și picturile;adulții pot răspunde la întrebările copiilor prin evidențierea unor caracteristici ale
textului, cum ar fi, de exemplu, forma literelor individuale sau modul în care
textul este citit de la stânga la dreapta, ca o parte naturală a citirii poveștii;personalul scrie numele copiilor sau frazele dictate de copii pe fotografiile lor;
copiii au oportunități de a lua cărți acasă pentru a le împărtăși cu părinții /îngrijitorii;
copiii au acces la resurse TIC corespunzătoare, de exemplu, acelea care le permit
să asculte și să se bucure de povești/povestiri sau care construiesc vocabular.

4. DEZVOLTAREA COGNITIVĂ
4.1. Educație pentru mediu / lumea din jurul nostruÎncepând cu primele lor zile, copiii încearcă să-și dea seama de lumea lor. Ei sunt înmod natural curioși față de mediul lor și față de oamenii din jurul lor și pun frecvent întrebări.
Le place să exploreze mediile imediate în interior și în aer liber. Prin curiozitatea lor naturală
și oferindu-le o mare varietate de activități și experiențe în joc, copiii încep să dezvolte oserie de aptitudini și concepte, inclusiv observarea, experimentarea și explorarea liberă aîmprejurimilor.
Comentând, punând întrebări deschise, care încurajează copiii să experimenteze și să
evalueze, adulții pot extinde înțelegerea copiilor despre ei înșiși și despre familiile lor, despre
situația lor preșcolară și despre mediul înconjurător. Copiii pot, de asemenea, afla despre
lumea din jurul lor din cărți, imagini, afișe, fotografii și utilizând TIC adecvate.
Pentru a ajuta copiii să dezvolte abilități și concepte legate de lumea din jurul lor,aceștia ar trebui să aibă diverse oportunități, să se implice (individual și/sau în grup) într-ogamă largă de activități interesante. Creați pentru copii oportunități pentru:• observarea apei, experimentarea și discutarea cu privire la modul în care secomportă diferite obiecte în apă, ce se întâmplă atunci când se adaugă culoare înapă, folosirea apei și importanța de a nu o irosi, apa în mediul înconjurător, cum arfi băltoacele și picăturile de ploaie pe ferestre;• observarea nisipului, umed și uscat, explorând proprietățile nisipului umed și
utilizând nisipul pentru a construi și a face modele;• folosirea simțurilor pentru a explora o serie de materiale și sunete naturale și
artificiale, inclusiv frunzele și fructele de toamnă, alimentele produse în grupă/12

instituție, pietre, spumă, obiecte metalice, magneți și sunete de mediu, cum ar fi
cântatul păsărilor sau zgomotul traficului rutier;• explorarea materialelor în jocul creativ prin manipularea materialelor maleabile,
cum ar fi aluatul și argila; copilul va deveni conștient de modul în care acestemateriale se comportă atunci când sunt zdrobite, întinse, rulate, spintecate și trase;
observarea a ceea ce se întâmplă atunci când culorile sunt amestecate;• observarea schimbărilor în materiale și în lucrurile vii, de exemplu, atunci când se
prepară aluat sau observarea plantelor în creștere;• crearea/explorarea zonelor de interes stimulative, inclusiv cele care includ
fotografii, magneți, lămpi, oglinzi, cutii luminoase, plante aflate în diferite stadii dedezvoltare, scoici și reprezentări ale peisajului marin, a junglei sau gheții;• crearea modelelor, de exemplu, atunci când se asamblează, se rearanjează și seconstruiesc cu o varietate de dimensiuni și forme de blocuri și alte materiale sau sevorbește despre motivul pentru care unele modele stau și altele se prăbușesc;• informarea privind proprietățile diferitelor materiale și utilizările lor adecvate,
punând lucrurile împreună într-o varietate de moduri; realizarea de modele cu
materiale (atât naturale, cât și cele făcute de om), lipirea, tăierea, plierea și,
ocazional, separarea lucrurilor;• a învăța despre ei înșiși și părțile corpului lor, vorbind cu adulții, angajându-se în
jocuri de rol, ascultând povești, rime și cântece corespunzătoare;• a vorbi despre subiecte care apar în mod natural din propriile lor experiențe, deexemplu, sărbători, festivaluri, zile de naștere sau sosirea unui nou copil șiînregistrarea acestor evenimente, dacă este cazul, prin fotografii sau prin desen sau
modelare;• a vorbi despre timp și anotimpuri la momentele potrivite ale anului;• a vorbi despre ei înșiși, inclusiv despre locurile în care trăiesc, membrii familiei lor
extinse și evenimentele din viața lor (atât trecut, cât și prezent);• a vorbi despre unele aspecte legate de siguranță în spațiul preșcolar și în mediul
mai larg (inclusiv vremea), de exemplu prin discutarea jocului sigur în mediul
interior și în aer liber, jucând cu hărți simple de podea și vehicule mici și discutânddespre siguranța rutieră, vorbind despre "pericolul străin", cum să păstrați în
siguranță în soare și importanța purtării îmbrăcămintei corespunzătoare;• a afla despre grădinița lor (inclusiv numele instituției și persoanele care lucrează înea); unde să găsească persoane / materiale / echipamente în grupă / grădiniță;numele, funcția și poziția persoanei/lor din camere / zone diferite;• a afla despre munca unora dintre oamenii din comunitatea locală prin jocuri de rol
sau vizite și având vizitatori în instituție, cum ar fi ofițerul de pompieri, vânzătorul
sau medicul.
Majoritatea copiilor sunt interesați și curioși de mediul în care trăiesc. Ei își pot
dezvolta în continuare conștiința asupra mediului/ecologie:• observând unele fenomene ale naturii, cum ar fi curcubeul, lumina soarelui,umbrele, ziua și noaptea și animalele nou-născute;• asumându-și responsabilitatea pentru îngrijirea mediului înconjurător, de exemplu,
prin îngrijirea echipamentului de joacă și păstrarea curată a locului de joacă;• fiind încurajați să ia în considerare nevoile celorlalți din mediul înconjurător.
• având grijă de ființele vii și respectându-le viețile lor, discutând despre importanța
manipulării lor cu grijă și sensibilitate, de exemplu ajutând la creșterea plantelorinterioare și exterioare sau ajutând la îngrijirea unui puișor, pisică;• discutând și asumându-și anumite responsabilități pentru îngrijirea propriului
mediu, cum ar fi reciclarea gunoiului, a sticlelor și hârtiei etc.
13

4.2. Formarea reprezentărilor elementare matematice/experiențe timpurii dematematică
Conceptele matematice sunt importante pentru viața de zi cu zi și se dezvoltă lent lacopilul mic. Copiii au nevoie de oportunități diverse de a experimenta idei matematice înmulte contexte diferite. Personalul din instituția preșcolară ar trebui să încerce să extindă,informal, experiențele matematice pe care copiii le-au avut deja în mediul lor de origine, spre
exemplu, alegerea șosetelor potrivite, aranjarea cumpărăturilor sau a mesei.
Toate zonele de joc, atât în interior cât și în aer liber, oferă oportunități de promovare
a conceptelor matematice. Cu ajutorul personalului instituției copiii vor începe să înțeleagă șisă folosească mai târziu limbajul matematic, precum numărul, ordinea, forma, spațiul,mărimea, cantitatea, timpul, modelul și relațiile. Copiii ar trebui să fie încurajați săvorbească despre ceea ce fac, pe măsură ce se joacă, folosind un limbaj, cum ar fi cel mai
greu, cel mai lung, altul, mai mult și mai puțin.
În timpul jocului și a activităților cotidiene în instituție/afară, copiii trebuie să aibăoportunități de a sorta, potrivi, compara, clasifica, număra și a face modele. Înțelegerea și
bucuria copiilor față de experiențele matematice timpurii pot fi îmbunătățite prin cântece,povești și jocuri.
Oferiți copiilor:• timp de experimentare cu o gamă largă de materiale;• oportunități de a auzi limbajul matematic care este utilizat ca parte naturală aconversațiilor cu adulții;• oportunități de a explora și investiga proprietățile materialelor;• timp pentru consolidarea înțelegerii conceptelor;• încurajarea folosirii limbajului matematic în timp ce vorbesc despre experiențele
și constatările lor cu adulții și colegii.
Pe măsură ce copiii iau parte la joc și la alte activități, trebuie să-și dezvolteînțelegerea despre:• număr - se bucură de povești și rime cu un element de număr în ele; se angajează
în conversații cu personalul în situații reale și de joc, cum ar fi așezarea mesei pentru patru
persoane în centrul Dramatizări, dacă există sau nu suficiente tacâmuri pentru fiecare
persoană; utilizează limbajul corespunzător, cum ar fi prima, ultima și următoarea; află undese utilizează numerele în viața de zi cu zi, cum ar fi numerele de case, autoturisme, autobuze,
cuptoare cu microunde, telefoane; se joacă în jocuri simple care implică elemente denumărare;• formă - pe măsură ce observă, vorbesc despre forme în mediul natural, cum ar fi
diferite forme de frunze, flori, viermi, scoici, pietre și fluturi; construiesc o varietate deforme, dimensiuni și tipuri de blocuri; vorbesc despre formele obiectelor, cum ar fi plăci,cărți, tartine, plăcinte, fructe, ferestre; folosesc o gamă de forme pentru a crea modele și
imagini;• spațiu - pe măsură ce construiesc cu blocuri mari pe podea, împingând ceva sau
plimbând bicicleta, având grijă de siguranța celorlalți; explorează spațiul personal în timpul
unor activități, cum ar fi trecerea/târârea printr-un tunel; înțeleg și folosesc prepoziții, cum arfi sub, lângă, pe și în timpul jocului și curățeniei;• mărime, cantitate, dimensiune – selectează haine pentru păpuși, jucării de plușsau pentru ei înșiși; sortează materialele de zi cu zi în timpul jocului, comparând cantitățile șifolosind limbajul matematic, cum ar fi mai multe, puține și egal, la fel, același; compară
dimensiunile obiectelor cu care se joacă, manipulează și vorbește despre jucării șiechipamente, folosind limbajul lung-scurt, subțire-gros, înalt-scund, plin-gol; compară
14mărimile obiectelor, materialelor, jucăriilor și echipamentelor, cum ar fi containere de nisip,cani de apă și bile de aluat, mașini cu roți mari și mici;• model/tip, pattern - de exemplu, urme în nisip, aluat sau zăpadă; modelează și/sau
amprentează o serie de materiale/obiecte, cum ar fi scoici, pietre, pene, butoane, paiete,
utilizând și vopseaua; observă și vorbesc despre lucruri/obiecte din natură,; selectează
mărgele / bobine / paste pentru înșirarea pe fir și devin conștienți de modele/tipuri de sunete(produse de instrumente muzicale sau de cele în rime și cântece); timp - se familiarizează cu rutinele zilnice ale instituției, cum ar fi recunoașterea
unor simple indicații (ex., ”este timpul să ordonăm jucăriile și să ieșim afară”); secvențe derutină și activități de zi cu zi, cum ar fi îmbrăcarea hainelor înainte de a ieși afară; vorbesc
despre evenimente sau festivaluri de sezon/anotimp; conștientizează trecerea timpului pemăsură ce își așteaptă rândul în timpul jocului sau urmărirea procesului de creștere aplantelor din semințele răsădite; ascultă povestiri/povești de tipul "Odată, la un moment
dat…"; începe să repete povești simple într-o anumită ordine; își reamintesc evenimente
recente, cum ar fi o vizită sau o zi de naștere, folosind, fotografii; se familiarizează cu
termenii asociați cu timpul, cum ar fi astăzi, ieri, cu mult timp în urmă, mâine etc;
• relații - sortează jucăriile și echipamentele, returnându-le în locurile lor
corespunzătoare; potrivesc obiecte (ex., capacele cu cratițe, jucării-incastre etc.); se joacă cu
obiecte care au aceeași formă, dar dimensiuni diferite; explorează relații în povești, precumcele din "Cei trei purceluși".
5. EDUCAȚIE PRIN ARTE
Copiii au nevoie de încurajare și stimulare de către adulți pentru a-i ajuta să-și
exprime ideile, să-și extindă creativitatea și să-și dezvolte originalitatea gândirii. Ei trebuie săaibă oportunități de a explora și de a împărtăși acele gânduri, idei și sentimente printr-ovarietate de activități de pictură și desen, muzică, mișcare ritmică, dans, dramatizare și
jocuri de rol unde sunt încurajați și sprijiniți de adulți.
Pentru aceasta: valorizați și încurajați curiozitatea naturală a copiilor și a imaginațiilor vii;
 ajutați-i să-și asume riscuri, să aibă încredere pentru a încerca lucruri noi, precumși să accepte, că ideile lor ar putea să nu funcționeze neapărat.
 încurajați-i să exploreze propriile idei, mai degrabă, decât să reproducă pe
altcineva.
 ajutați-i să observe, să asculte și să vorbească despre experiențele lor, utilizândlimbajul adecvat. Învățați-i să-și aprecieze munca și să caute modalități originalede lucru.
În dezvoltarea creativității copiilor în domeniul artelor nu uitați să subliniați procesul,
bucuria copiilor și învățarea care are loc, mai degrabă decât produsul finit și celebrați
unicitatea muncii fiecărui copil.
5.1. Activități de pictură și desen
Pictura și desenul reprezintă un mijloc natural de comunicare și învățare pentru copiii
mici. Îi ajută să gândească prin idei, să dezvolte conștiința vizuală, spațială și tactilă și să
dezvolte abilități de investigare și manipulare. Prin libertatea jocului, copiii vor exploramateriale naturale și fabricate și vor avea oportunități de a experimenta culoarea, forma,modelul și textura. Oferiți-le oportunități de a crea într-un spațiu în care se pot întoarce lamomente diferite pentru a-și finaliza sau modifica activitatea și unde au acces la o gamă largă
de materiale de bună calitate, medii și instrumente, care ar trebui adăugate sau modificate în15

timp. Permiteți-le să-și aleagă propriile activități și să-și pună în aplicare propriile idei și
asigurați-vă că văd munca lor afișată și apreciată de alți copii și adulți, inclusiv de părinți.
Copiii ar trebui să aibă oportunități de a lucra atât în interior, cât și în aer liber.
Pe măsură ce copiii participă la joc, ei trebuie să aibă oportunități: de a picta și desena cu creionul:• pictură / desen la nivel vertical și orizontal, folosind hârtie de diferite culori,
forme, texturi și mărimi;• pictură / desen din observația directă a obiectelor,;• pictură pe alte suprafețe, cum ar fi țesături, plastic;• experimentarea cu diverse suporturi și instrumente, cum ar fi vopsea, ceară,creioane, cretă, cărbune, pasteluri, perii, bureți și piepteni, precum și degete,palme, tălpi;• explorarea culorilor și texturilor prin amestecarea vopselelor, folosind și nisipul,
sclipici sau adeziv adăugat;• crearea de imagini prin tipărirea obiectelor de zi cu zi, pictarea prin suflare; de a utiliza hârtia, plasticul, lemnul, materiale fabricate și curățate/șlefuite:• explorarea materialelor de diferite texturi, care le vor oferi experiențe senzoriale;• realizarea de fotografii și modele, folosind o varietate de materiale, cum ar fi ogamă largă de hârtie, carton, cutii, țesături, șnur, lână, pene, sclipici, paiete și
nasturi;• investigarea diferitelor modalități de îmbinare a materialelor, inclusiv utilizarea
unor tipuri diferite de clei, bandă și capse și o serie de metode temporare, cum arfi benzi elastice și cleme de hârtie;• folosirea uneltelor/ustensilor, precum foarfecele, dalta, ciocanul.
 de a utiliza materiale maleabile:• lucrul cu și explorarea proprietăților lutului, aluatului, plastilinei și a materialelorproduse industrial prin stoarcere, lovire, aplatizare, ciupire și modelare;• realizarea de modele/amprente în materiale maleabile, utilizând o varietate de
instrumente și materiale naturale, cum ar fi scoici, frunze, conuri, foarfece, cuțite
și furci;• folosiți materiale, precum sclipici, culoare și parfum în lucrul cu materialele
maleabile pentru a îmbunătăți munca copiilor.
5.2. Activități muzicale
Muzica oferă copiilor oportunități de a explora sentimentele și de a se exprima în
moduri care susțin sau depășesc comunicarea verbală.
Pe măsură ce copiii iau parte la joc și la alte activități, atât în interior, cât și în aer
liber, ar trebui să aibă posibilitatea de:• a se alătura rimelor de cântat și melodiilor simple;• a asculta o varietate de muzică, răspunzând ritmului prin acțiuni adecvate;• a cunoaște diferite tipuri de sunete, cum ar fi cele realizate de diferite instrumente,
sunete puternice-silențioase, înalte-joase, ritmice-aritmice;• a cunoaște sunetele din mediul înconjurător, cum ar fi cântecul de păsări și traficul;• a explora modalități de a produce sunete folosind obiecte obișnuite, cum ar fi
percuția simplă și alte instrumente muzicale;• a confecționa și a utiliza propriile instrumente muzicale simple.
5.3. Activități dramatice
Drama permite copiilor să-și exprime sentimentele și imaginația atât în moduri
verbale, cât și non-verbale. Prin jocul de rol, dans și mimare copiii intră în diferite lumi în
16

timp ce recreează și inventează situații acasă, la grădiniță, în comunitate și în imaginația lor.
Participarea la aceste activități, atât în interior, cât și în aer liber, ajută copiii să dezvolteîncrederea în sine și contribuie la dezvoltarea limbajului oral și la dezvoltarea lor socioemoțională. Personalul trebuie să se implice sensibil în cazul în care observă că jocul de rol
are nevoie de sprijin., sugerând un nou context sau adăugând o resursă.
Pe măsură ce copiii participă la joc, ei trebuie să aibă următoarele oportunități:• să se alăture unui grup implicat în jocurile de rol;• să se angajeze în jocuri de rol auto-inițiate, asumându-și roluri;• să folosească piese de îmbrăcăminte și elemente de recuzită pentru a le spori jocul;• să-și asume roluri, cum ar fi pacientul din spital sau clientul din magazin, coafor
sau cafenea;• să exploreze utilizarea păpușilor și a jucăriilor moi atunci când creează scenarii,
povestiri sau exprimă propriile idei etc.

PLANIFICAREA PROCESULUI EDUCAȚIONAL
Planurile sunt foarte importante pentru promovarea învățării copiilor în primii ani.
Acestea demonstrează, că personalul care lucrează cu copiii, are o idee clară despre ce
doresc să învețe copiii și cum ar putea promova această învățare prin activități interesante,variate și progresive. Este important, ca întreg personalul să fie implicat în procesul deplanificare.
Documentele de planificare nu trebuie considerate fixe sau neschimbate; personalul
nu trebuie să se teamă să le modifice (prin omitere sau adăugare), deoarece observă
răspunsurile copiilor și rezultatele jocului/activității acestora. De asemenea, ar trebui să seasigure, că toți cei implicați într-un cadru instituțional (inclusiv părinții) sunt informați.
Sugestiile privind planificarea nu trebuie considerate prescriptive. Ele oferă îndrumări
generale privind forma și conținutul diferitelor forme de planificare și ar trebui să fie folosite
în mod flexibil. Unii angajați pot dori, de exemplu, să utilizeze proiectele tematice pentru a
identifica învățarea pe care intenționează să o promoveze, în timp ce alții pot decide pentru a
include acest detaliu în planurile lor pe termen mai scurt (o zi/o activitate integrată). Totul
depinde de grupa concretă de copii.
În anul de învățământ 2019-2020 planificarea în IET se va realiza pe mai multe
nivele:- proiectare globală (pe 4 teme: Eu și corpul meu, Eu ca personalitate, Eu șiceilalți, Eu și lumea înconjurătoare)- proiectare tematică (proiectul tematic)- proiectare zilnică
- proiectare didactică/activitatea integrată (se va planifica/proiecta după oricare dintreurmătoarele modele: Modelul R. M. Gagné sau Modelul ERRE
Despre toate acestea cadrul didactic se va informa din Ghidul de implementare a
Curriculumului pentru Educație Timpurie, a Standardelor de învățare și dezvoltare a
copilului de la naștere până la 7 ani din perspectiva Cadrului de referință pentru educație
timpurie (2019),. Pag.26-149 https://mecc.gov.md/sites/default/files/ghid_ro.pdf
Exemple de activități cu copiii pentru proiectele tematice și proiectările didactice
pot fi preluate din:
- Ghid Activităţi pentru dezvoltarea copiilor de la naştere până la 3 ani. PE Pas cu
Pas. Aprobat la CNC (Ordinul ME nr.538 din 30 iunie 2011).
- Ghid Activităţi pentru dezvoltarea copiilor de 3-6 ani. PE Pas cu Pas. Aprobat deCNC (Ordinul ME nr.538 din 30 iunie 2011).
17

- Maria Vrânceanu,Viorica Pelivan, Natalia Zotea, Angela Dima, Tatiana Turchină,Dana Terzi-Barbăroșie. “1001 IDEI pentru o educaţie timpurie de calitate”//
Ghidul educatorului. 2010.
- Maria Baranov, Valentina Botnaru, Maria Vrânceanu. „Ghidul cadrelor didacticepentru educaţie timpurie şi preşcolară”. Ministerul Educaţiei şi Tineretului. 2008.
- Maria Vrânceanu, Iosif Moldovanu, Viorica Pelivan, Natalia Zotea. Ghidul
educatoarei „Educaţie şi dezvoltare timpurie a copilului”, UNESCO-UNICEFCNETIF. 2006.
- Maria Vrânceanu, Viorica Pelivan. „Incluziunea socio-educaţională a copiilor cu
dizabilităţi în grădiniţa de copii”// Ghid pentru cadrele didactice şi manageriale
din sistemul educaţional preşcolar şi pentru specialişti din serviciile specializate
de recuperare/reabilitare a copiilor cu dizabilităţi. AO FCPS. 2011.

MONITORIZAREA ȘI EVALUAREA DEZVOLTĂRII COPILULUI
Monitorizarea și evaluarea dezvoltării copilului se va face – la toate grupele devârstă indicate în SÎDC – în conformitate cu Metodologia de monitorizare și evaluare a
dezvoltării copilului în baza SIDC, aprobată de către Consiliul Național pentru Curriculum(Ordinul Ministerului Educației, Culturii și Cercetării nr. 1939 din 28.12.18).
Adițional punctăm niște recomandări esențiale de reținut și de realizat de către cadrul
didactic.
Observarea copiilor și evaluările
O monitorizare și evaluare corecte se bazează pe observarea zilnică a copilului – aintereselor și experiențelor lui, a modului în care acesta învață sau cum interacționează cualții – în diverse situații cotidiene. Rezultatul observărilor ajută cadrelor didactice să învețe
mai multe despre copil – despre punctele lui forte și slabe, domeniile în care excelează etc.
Informațiile adunate sunt esențiale pentru luarea deciziei despre modul în care trebuieorganizată învățarea viitoare – individuală și/sau colectivă. Eforturile și achizițiile copilului
trebuie recunoscute, împărtășite și înregistrate. Cu toate acestea, copiii se comportă diferit
în zile diferite și în circumstanțe diferite, deci este important ca personalul să nu facă judecăți
despre abilitățile și competențele copilului bazate pe o singură observație. Planificarea binepregătită, sistematică și abilă a jocului și a comunicării copiilor ar trebui să asigure în timp oimagine precisă a progresului pe care îl face în fiecare domeniu de învățare.
Planificarea pentru evaluareÎn timpul unei zile aglomerate ar fi imposibil să încerci să observi tot ce se întâmplă.
De aceea este important să se recurgă la "observațiile planificate", care au un accent clar:
identifică oportunități specifice în care adulții pot vorbi cu copiii în mod individual, pot faceobservații în timpul unor activități specifice și pot pune întrebări.
Spre exemplu, în procesul de monitorizare a dezvoltării copilului observarea se poate
focusa pe:• cum aleg copiii cu cine să se joace pe parcursul zilei/săptămânii;• cum se joacă;• cu cine se joacă sau vorbesc;• cum se concentrează și perseverează în îndeplinirea sarcinii/obiectivului;• cum comunică cu alți copii sau adulți;• cum răspund la întrebări, inclusiv la cele deschise;• care este măsura de sprijin necesară din partea adultului;• abilitate specifică, cum ar fi cățărarea sau echilibrarea;18• interesul lor pentru cărți și povești;• cum interacționează cu părinții sau alți adulți etc.
Aceste observații construiesc o imagine a progresului copilului în timp și ar trebui
folosite pentru a informa planificarea.
Păstrarea înregistrărilor
Scrierea de note din observații necesită timp, deci înregistrați doar informații utile.
Înregistrați observații semnificative de îndată ce acestea sunt făcute, deoarece, într-o zi
aglomerată, este prea ușor să uitați sau să ignorați aceste informații. Personalul trebuie săelaboreze o metodă pentru a se asigura că informațiile sunt înregistrate într-o formă concisă,sistematică și ușor de gestionat. Ei pot, de exemplu, să facă și să țină observații într-un
notebook/jurnal sau pe note/stick-uri adezive.
Observațiile pot fi înregistrate în Portofoliul copilului atunci când personalul aredovezi că acesta:• a învățat ceva nou;
• a crescut cu încredere sau prezintă un interes deosebit;• se confruntă cu o anumită dificultate;• demonstrează că învățarea confirmă sau contrazice așteptările personalului;• prezintă o înțelegere în afara celor așteptate;• demonstrează că există un decalaj în înțelegere.
În plus, față de profilele scrise ale progresului, exemple de lucrări de artă ale copiilor,
scrierea experimentală sau fotografii ale rezultatelor jocului/activității lor pot oferi informații
utile despre învățarea și dezvoltarea acestora.
Dacă un copil este conștient de faptul că informațiile despre el/ea sunt înregistrate,împărtășiți aceste informații copilului. Spuneți-i copilului despre succesul lui și că doriți săînregistrați informațiile astfel, încât să nu uitați cât de bine progresează.
Părinții și copiii ar trebui încurajați să contribuie la evaluări. Părinții fac adesea
comentarii cu privire la învățarea copilului lor, iar adulții care lucrează în IET pot să leadauge pe lângă propriile evaluări ale copilului. Copiii pot vorbi despre ceea ce cred că suntbuni sau ce interese deosebite au. Ei pot fi implicați în selectarea fotografiilor despre ceea ce
au făcut pentru înregistrările lor.
Raportarea rezultatelor evaluării
Personalul ar trebui să prezinte o imagine clară și exactă părinților despre dezvoltareași învățarea copilului lor.
Raportarea informală poate avea loc zilnic, în timp ce personalul vorbește cu părinții
în timpul sosirii sau plecării, sau când părinții au ocazia să vadă exemple de activități ale
copilului lor.
Raportarea planificată ar trebui să includă întâlniri individuale cu părinții.
Informațiile partajate ar trebui să pună accentul pe realizările copilului, identificând, înacelași timp, și domeniile în care ar putea fi nevoie de sprijin suplimentar. Personalul trebuie
să ofere feedback părinților folosind un limbaj clar, să asculte comentariile și/sau opiniile
acestora și să discute pașii următori în procesul de învățare a copilului, să sugereze modalități
prin care părinții să poată susține această învățare.
Înainte ca un copil să intre în școala primară, informațiile relevante despre progresul
său ar trebui să fie împărtășite cu școala primară, astfel încât învățătorii de la clasa I să poată
începe planul corespunzător pentru copil.
Reflectarea și evaluarea practicilor se află în centrul îmbunătățirii învățării șipredării.
După ce au fost implementate proiectele tematice, toți adulții care lucrează în
instituție ar trebui să reflecteze și să discute aspecte, precum:• încrederea copiilor și interesul lor față de activitățile oferite;19• ce a avut succes și dacă a avut loc învățarea preconizată;• modul în care activitățile ar putea fi modificate, adaptate sau extinse pentru aîmbunătăți procesul de învățare sau pentru a răspunde mai eficient nevoilor
copiilor, în particular;• modul în care personalul a sprijinit copiii în timpul jocului;• cum ar putea fi construite și extinse ideile particulare ale copiilor;• modul în care activitățile ar putea deveni mai stimulative și mai atractive pentru
copii;• modul în care spațiul și timpul ar putea fi organizate mai eficient;• resurse suplimentare care ar putea spori învățarea.
Discuțiile ar trebui să abordeze progresul și adoptarea deciziilor care vor duce laîmbunătățirea învățării copiilor.
Spre sfârșitul anului de studii fiecare cadru didactic va reflecta asupra rezultatelorcopiilor, a activităților / temelor pe care copiii le-au experimentat pe parcursul anului și
progresele pe care le-au înregistrat. Aceste informații vor fi utilizate pentru planificări
didactice ulterioare.
Rezultatele obținute de copii vor constitui subiectul discuțiilor în cadrul unui consiliu
pedagogic de sfârșit de an, care se vor solda cu formularea de direcții de activitate și
obiective/acțiuni de realizat ale IET pentru anul următor de studii.

ROLUL PERSONALULUI
Personalul instituției trebuie să aibă o înțelegere clară a modului în care copiii miciînvață și se dezvoltă și ar trebui să încerce să înțeleagă nevoile fiecărui copil. Adulții carelucrează cu copii mici trebuie să fie flexibili și să se asigure că starea de bine a copiilor și
stima de sine sunt cultivate. Adulții au un rol vital în susținerea învățării copiilor. Aceștia ar
trebui să ofere copiilor timpul necesar pentru a se integra în instituție și să răspundă nevoilor
variate și în schimbare ale tuturor copiilor pe tot parcursul anului. Personalul trebuie săacorde o atenție deosebită copiilor mai puțin încrezători, ajutându-i să se familiarizeze cu
rutina zilnică și să promoveze un sentiment de apartenență.
Este important, ca personalul să lucreze împreună pentru a planifica și organizaînvățarea copiilor într-o atmosferă de încredere reciprocă și respect. Deși rolurile personalului
variază, acesta ar trebui să lucreze ca o echipă, sprijinind și extinzând învățarea copiilor. Ei ar
trebui să convină asupra acelorași abordări ale învățării și predării și să fie consecvenți și
realiști în ceea ce privește așteptările copiilor, dezvoltând relații calde și de susținere cuaceștia. Copiii trebuie să se simtă încrezători să încerce idei noi sau să facă noi provocări întrun climat în care nu se tem să comită greșeli.
Personalul trebuie să fie conștient de problemele de sănătate și siguranță pe măsură ce
copiii explorează mediul, explicând cum să folosească echipamentul și unde este sigur să se
implice în jocul fizic.
Susținerea sensibilă și implicarea în timp util a personalului în jocul copiilor suntnecesare pentru a stimula învățarea și a aprofunda experiențele de joc. Participarea abilă aadulților poate extinde jocul și gândirea copiilor, de exemplu introducând în mod
corespunzător un nou limbaj/vocabular, folosind întrebări deschise pentru a stimulagândirea lor, observând și construind pe ideile lor, apreciindu-le și încurajându-le eforturile.
Adulții ar trebui să asculte copiii și să le dea timp să răspundă. Este important să observe
copiii înainte de a alege momentul potrivit pentru a se implica în jocul lor. Adulții se pot
implica în jocurile pentru copii:• prin interacțiunea în mod natural cu aceștia;
20

•
•
•
•
•
•
•
•
•
•

jucând-se alături de copii și devenind participant activ la joc;
comentând piesa lor;la invitația din partea acestora;dacă copiii solicită consiliere și asistență;dacă jocul/activitatea devine neproductiv/ă sau repetat/ă în mod inadecvat;dacă există o lipsă de interes în anumite activități;dacă un copil nu se implică activ în joc;
prin furnizarea unui echipament/jucării/materiale didactice suplimentar/e;dacă există nevoia de a sprijini copiii în timpul unui dezacord;dacă micuții sunt în pericol etc.

MEDIUL DE ÎNVĂȚARE
Personalul trebuie să ofere un mediu bogat și stimulativ care să promoveze învățarea
eficientă. Aceasta înseamnă a oferi copiilor oportunități de a explora, experimenta, planifica
și lua decizii pentru ei înșiși, permițându-le, astfel, să progreseze în procesul de învățare și
dezvoltare. Personalul trebuie să colaboreze pentru a crea medii de învățare atât în interior,cât și în aer liber, care să motiveze și să îi invite pe copii și care să le permită să aleagă dintro gamă de activități care le sunt oferite în zone bine definite și sigure. Personalul trebuie să seasigure, că lucrările copiilor sunt expuse acolo unde au acces la ele și că ar trebui săîncurajeze copiii să își expună propria muncă, de exemplu, prin oferirea de spațiu, la oînălțime corespunzătoare, unde își pot plasa fotografiile și modelele. Învățarea în exterior esteo parte integrantă a programului educațional general și ar trebui să contribuie la învățarea
copiilor în cadrul curriculum-ului.
Învățarea în aer liber trebuie să fie frecventă, sigură, variată și stimulativă și să ofere
copiilor un program echilibrat care să asigure progresul în procesul de învățare. De exemplu,
oferiți copiilor ocazia de a se mișca, a fi liniștit, a explora mediul natural, a privi cărți, aasculta povești, a citi și a scrie, a construi cu materiale de construcție, a participa la jocuri
dinamice, cu subiect pe roluri în locuri izolate și a se angaja în activități care vor întări
întregul corp.
Este important, ca personalul să utilizeze cât mai bine echipamentul, spațiul și timpul,
astfel încât copiii să poată utiliza pe deplin resursele disponibile.
Materiale și echipamente
Copiii au nevoie de acces la o gamă largă de materiale didactice calitative. Acestea
vor oferi experiențe noi și provocatoare, pregătite înainte de sosirea copiilor, disponibile pe
tot parcursul zilei și să fie adăugate/completate. Este important, ca materialele să fie sigure,curate, proaspete, atractive și accesibile copiilor7.
SpaţiuAcordați atenție spațiului necesar jocului în condiții de siguranță. Este uneori posibil
să se creeze un spațiu suplimentar prin rearanjarea mobilierului, eliminarea echipamentului
inutil, utilizarea unui echipament portabil mic sau a unor activități de joc rotativ. Rearanjarea
camerei de joacă poate de multe ori să inițieze un interes sporit în activitățile de joc.
Planificați spațiu în aer liber sau spațiu în săli mari, astfel încât acesta să poată fi
utilizat pentru activități diferite în momente diferite. De asemenea, definiți spațiul astfel, încât
jocul energic/zgomotos să nu interfereze cu activitățile mai silențioase/liniștite. În zone foarte
Standarde minime de dotare a instituției de educație timpurie, 2017. Aprobat de Consiliul Național pentru
Curricculum (Ordinul MECC nr. 253 din 11.10.2017)721

mari este posibil ca spațiul să fie împărțit în zone mai intime și mai mai adecvate. Încurajați-ipe copii să sugereze modul în care spațiul ar putea fi folosit mai creativ, unde pot fi realizate
anumite activități și au oportunități de a contribui la transportarea și plasarea echipamentului
adecvat în aceste zone.
Timp
O zi bine organizată asigură, că timpul este folosit eficient, copiii fiind implicați în
activități pe tot parcursul zilei. Este important, ca ziua copilului să fie organizată astfel, încât
să se acorde timp adecvat pentru:
 joc în interior și în aer liber; copiii au nevoie de timp pentru a face alegeri, a seconcentra și a-și dezvolta jocul;
 activități precum ”timp pentru poveste”, ”timp pentru muzică și rutine”, cum ar ficele asociate cu timpul informal de gustare; orele de sosire și de plecare, pentru a acorda timp copilului și pentru a permite
contactul informal al părinților/personalului.

ASIGURAREA EGALITĂȚII DE OPORTUNITĂȚI/ȘANSE
Este important ca micuții să fie ajutați să înțeleagă, că vedem lumea în multe moduri
diferite, în funcție de punctele noastre de vedere culturale, sociale și religioase. Personalul
instituției ar trebui să recunoască și să respecte cultura, credințele și stilul de viață alfamiliilor tuturor copiilor. Când planificați, includeți activități și resurse care încurajează
respectul pentru diversitate, inclusiv diversitatea în cadrul propriei noastre societăți: vorbiți-lecopiilor despre festivaluri culturale și religioase, pregătirea alimentelor din diferite țări,citirea poveștilor sau ascultarea muzicii din culturi diferite și afișarea fotografiilor cu tradiții
culturale.
Copiii ar trebui să aibă oportunități de a explora situații, de a-și exprima sentimentele
într-un mod care nu este specific genului și provocatoare de stereotipuri. Nu restricționați
copiii la niciun tip de joc de rol și încurajați ambele sexe să-și asume roluri de conducere șisă discute cu adulții despre rolurile tradiționale și non-tradiționale. Băieții și fetele ar trebuisă fie încurajați să se joace cu întreaga gamă de jucării și echipamente care le sunt disponibileîn decor.
Copiii cu nevoi speciale vor participa, în măsura posibilităților, la activitățile
educaționale organizate pentru întreaga grupă de copii, fiind asistați de asistentul personal sau
cadrul didactic de sprijin. Activitățile de recuperare/reabilitare se vor realiza în funcție derecomandările SAP-ului raional/municipal.

SUPORT/SERVICII PENTRU CEI MAI MICI
Copiii mai mici - 2-3 ani - într-un cadru instituțional au nevoie de un mediu fizic sigur
și adecvat, în care au loc să se miște și să exploreze, folosind toate simțurile lor. Este
important ca personalul să recunoască etapele de dezvoltare a copiilor mai mici și să aibăașteptări realiste față de aceștia. Ei trebuie să se asigure că sunt furnizate resurse și activități
adecvate pentru a satisface nevoile copiilor.

22

Personalul trebuie să fie flexibil în ceea ce privește activitățile la care acești copii
participă și timpul pe care îl petrec în instituție, permițându-le să se stabilească mai multtimp, mai multe jucării și materiale didactice, cărți, dacă este necesar8.
O atenție deosebită se va acorda adaptării copiilor la creșă/grădiniță. IET va realizaședințe cu părinții privind pregătirea copilului mic pentru creșă/grădiniță, dar și pregătireapărinților/familiei pentru intrarea copilului la creșă/grădiniță9.

IMPLICAREA PĂRINȚILOR CA ȘI PARTENERIPărinții sunt primii educatori ai copilului și au un rol important în viața lui. Deci,părinții și personalul ar trebui să se privească unii pe alții ca parteneri egali în educația
copiilor. În cazul în care părinții împărtășesc informații relevante despre copiii lor, acest lucru
poate fi utilizat pentru a promova dezvoltarea copiilor.
Pentru a asigura o comunicare eficientă în ambele sensuri cu privire la bunăstarea și
educația copiilor, trebuie creată încrederea. Pentru a face acest lucru, asigurați-vă că părinții
se simt bineveniți și confortabil și văd mereu personalul ca îngrijitor, susținător, accesibil șibine informat. Informați-i pe părinți despre curriculum și rutine zilnice, despre progresul
copilului lor și despre modul în care pot sprijini procesul de învățare a copilului la domiciliu.
Acordați-le timp pentru a asculta preocupările și speranțele părinților pentru copiii lor. Afișați
produsele activității copiilor pentru a explica învățarea, care are loc în cadrul instituției.
Oferiți părinților informații despre evenimente viitoare, probleme legate de sănătate etc.,
precum și politici care descriu practica educațională a instituției.
Informarea părinților se poate face prin întâlnirea părinților în mod individual, înzilele libere sau la adunările părintești. Părinții și alți membri ai familiei pot sprijini
oportunitățile de învățare oferite de curriculum. Ei, de exemplu, pot vorbi cu copiii despre
munca sau interesele lor sau pot fi implicați în centrul Alfabetizare/Bibliotecă. Cu toate
acestea, este esențial ca ei să primească îndrumări clare atât cu privire la natura implicării lorîn instituție, cât și pe aspectele relevante legate de protecția copilului înainte ca părinții săînceapă să lucreze cu copiii.
Experiențele pe care copiii le au la instituție pot fi adesea continuate acasă, deexemplu, prin alegerea și luarea unei cărți acasă pentru a citi împreună. Similar, experiențele
pe care copiii le au a casă pot forma baza învățării în instituție.
De asemenea, este important ca părinții să știe, că contribuțiile lor au fost evaluate și
apreciate10.
8

Informații relevante privind modul în care poate fi susținută învățarea copiilor mici pot fi găsite în următoarele surse
bibliografice:Viorica Pelivan, Maria Vrânceanu. Ghidul pentru cadrele didactice de la grupele de creșă. UNICEF-CNETIF (cutitlu de manuscris). Aprobat la Consiliul Național pentru Curriculum (Ordinul MECC nr. 71 din 05.09.2017).
https://mecc.gov.md/sites/default/files/ghid_pentru_cadrele_didactice_de_la_grupele_de_cresa.pdf
Natalia Zotea, Maria Vrânceanu. Cum să devii un părinte mai bun pentru copilul tău? UNICEF-CNETIF (cu titlu
de manuscris). (Ordinul MECC nr. 71 din 05.09.2017). https://mecc.gov.md/ro/content/resurse-pentru-parintieducatia-timpurie
Activităţi pentru dezvoltarea copiilor de la naştere până la 3 ani. Ghidul educatorului. PE Pas cu Pas. Aprobat deConsiliul Naţional pentru Curriculum (Ordinul ME nr.538 din 30 iunie 2011).
9

Viorica Pelivan, Maria Vrânceanu. Ghidul pentru cadrele didactice de la grupele de creșă. UNICEF-CNETIF (cu titlu demanuscris), pag.43-50. Aprobat la Consiliul Național pentru Curriculum (Ordinul MECC nr. 71 din 05.09.2017).
https://mecc.gov.md/sites/default/files/ghid_pentru_cadrele_didactice_de_la_grupele_de_cresa.pdf
Natalia Zotea, Maria Vrânceanu. Cum să devii un părinte mai bun pentru copilul tău? UNICEF-CNETIF (cu titlu demanuscris). (Ordinul MECC nr. 71 din 05.09.2017), pag.21-35. https://mecc.gov.md/ro/content/resurse-pentru-parintieducatia-timpurie.
10 Informații relevante privind colaborarea cu părinții puteți găsi în:

23

TRANZIȚIA LA ȘCOALA PRIMARĂ
Relația bună dintre grădiniță și școala primară este esențială pentru a asigura
continuitatea și progresul experiențelor de învățare ale copiilor. Pentru a ajuta copiii să aibă otranziție lină de la învățământul preșcolar la cel primar, invitați cadrele didactice să viziteze
instituția pentru a aprecia mediul de învățare și curriculum-ul pe care copiii l-au
experimentat. De asemenea, organizați vizite cu copiii la școala primară. Ei ar putea, deexemplu, să vadă un concert, să meargă la un "picnic de ursuleți" sau să asculte o poveste.
Afișați fotografii ale învățătorilor, care îi vor prelua pe copiii de la grădiniță în clasa I, astfelîncât fiecare copil să-și cunoască viitorul învățător.
Spre sfârșitul educației preșcolare părinții și personalul vor discuta despre transferul lașcoala primară. Personalul din învățământul preșcolar va colabora cu personalul școlilor sprecare vor merge copiii. Informațiile care trebuie transmise (cu privire la progresul copilului)
vor fi împărtășite și cu părinții.

CONTACTUL CU COMUNITATEA
Este important să se dezvolte relații și comunicări bune între domeniile educație,sănătate și servicii sociale, astfel încât copiii și familiile lor să aibă un sprijin larg șicoordonat, care să răspundă nevoilor lor și să se asigure, că fiecare copil se simte inclus.
Înainte de înmatriculare și de-a lungul aflării în mediul preșcolar, personalul ar trebui sălucreze cu alți profesioniști (psihologi, medici, asistenți sociali, juriști, polițiști, etc.) într-o
atmosferă de încredere reciprocă, respect și deschidere. Cu cooperarea părinților acest lucru
ar trebui să asigure schimbul de informații valoroase, care să contribuie la planificareaînvățării copilului. Profesioniștii din alte instituții pot fi invitați să contribuie la întâlnirile șievenimentele organizate pentru părinți.

SUGESTII PRIVIND ACTIVITATEA METODICĂ
Pentru buna desfăşurare a activităţii didactice la grupă se recomandă, atâtspecialiștilor responsabili de educația timpurie din cadrul OLSDÎ, cât şi directorilor degrădiniţe să manifeste responsabilitate şi maturitate profesională şi în funcţie de sarcinile
manageriale a diferitelor etape din an, să-şi planifice cu rigurozitate timpul şi activităţile
specifice funcţiei, fără a pierde din vedere cele mai importante aspecte, inclusiv siguranţa şi
securitatea copiilor, precum şi necesitatea studierii sistematice a documentelor de politică
educaţională existente.
Per general, activitatea metodică va fi orientată spre: studierea minuțioasă a documentelor de politică educațională elaborate/dezvoltate,cu accent pe elementele de noutate, prin organizarea seminarelor, atelierelor delucru, consultațiilor individuale cu cadrele didactice și manageriale;-

1001 idei pentru o educație timpurie de calitate” //Ghid pentru educatori. Maria Vrânceanu (coord.șt.), Daniela
Terzi-Barbăroșie, Tatiana Turchină și alții. Chișinău, 2013. Pag. 196-2014.
Olga Lâsenco, Sergiu Lâsenco, Victoria Secu. Comunicăm eficient cu familia // Ghid pentru cadrele didactice,asistenții sociali și asistenții medicali pentru lucrul cu familia în promovarea incluziunii socio-educaționale acopiilor, 2014 Aprobat de CNC (Ordinul ME din 03.09.2014).

24










selectarea practicilor adecvate și eficiente de dezvoltare a copilului, centrate pe
nevoile, interesele acestuia, cu accent pe dezvoltarea limbajului monologat, acreativității și gândirii critice;însușirea tehnologiilor care vor permite asigurarea socializării și individualizării
pentru fiecare copil în parte și grup;
generalizarea programului de inter-asistențe la nivel intra- și inter-instituțional
pentru cadrele didactice debutante sau aflate în primii ani de carieră didactică;efectuarea de inter-asistențe în cadrul intra- și interinstituțional și dezvoltarea
exercițiului de analiză/evaluare și autoevaluare a activităților, precum și aexercițiului de observare a copilului – abilitatea fiecărui cadru didactic de a-și
analiza propriile practici, de a identifica ce a fost eficient/ineficient și, ulterior, dea dezvolta noi abordări bazate pe evidențe;organizarea de schimburi de bune practici între educatoare, instituții/raioane în
ceea ce privește aplicarea SÎDT, CET și CRET în cadrul unor activități metodicela nivel raional/municipal sau/și la nivelul instituțiilor de educație timpurie;lărgirea spectrului de metode de interacțiune cu familia referitoare la achizițiile
copilului și dificultățile cu care acesta se confruntă;intensificarea colabotării cu școala pentru a implica mai activ învățătorii de laclasele primare în procesul de pregătire pentru școală a absolvenților grădinițelor.
Maria VRÂNCEANU, consultant principal, Direcția învățământ general,
Ministerul Educației, Culturii și Cercetării

25