Ministerul Educației și Cercetării al Republicii Moldova
Direcția Generală Educație Tineret și Sport a Consiliului Municipal ChișinăuCURRICULUMLA DISCIPLINA ARTA ACTORULUIClasele (I-XII)
Aria curriculară: Arte
Profil: Artă teatrală

Chișinău, 2022

CURRICULUM DISCIPLINAR
Aprobat:- la ședința Consiliului Național pentru Curriculum, proces-verbal nr.29 din 07.09.2022- prin ordinul Ministerului Educației și Cercetării nr.1243 din 14.12.2022

Experți coordonatori:
Nelly Cozaru - actriță, conferențiar universitar, Academia de Muzică Teatru și Arte Plastice, Maestru în Artă;Gheorghe Pietraru - actor, conferențiar universitar, Academia de Muzică Teatru și Arte Plastice, Artist al Poporului;
Nicolae Jelescu - actor, director artistic al teatrului ”Al. Mateevici”, Artist al Poporului;
Catereva Irina - lector universitar, Academia de Muzică Teatru și Arte Plastice, doctor în Studiul Artelor;
Lucia Ciobanu – actriță, lector universitar, Academia de Muzică Teatru și Arte Plastice.

Grupul de lucru:
Lilia Panfilov – regizor, profesor Artă teatrală, grad didactic superior, director adjunct Educaţie Estetică, IPLT „Principesa N. Dadiani”, grad managerial
superior, master Științe Socio-umane, master Management Educațional;
Gheorghina Todorov – profesor Artă teatrală, grad didactic I, Liceul Teoretic cu Profil de Arte „Mihai Berezovschi”;
Alina Șișchina – profesor Artă teatrală, grad didactic superior, director adjunct la profilul teatral, Liceul Teatral Orășenesc „Iurie Harmelin”.

PRELIMINARII
Curriculumul la disciplina Arta actorului face parte din ansamblul de produse/documente curriculare cu profil teatral, domeniul Arte și reprezintă ocomponentă a Curriculumului Național.
Elaborat în conformitate cu prevederile Codului Educației al Republicii Moldova (2014), Cadrului de referință al Curriculumului Național (2017),
Curriculumului la decizia școlii, reieșind din aspectele de desfășurare a activităților cu profil Arte: sistem de competențe pentru învățământul general(2018), Curriculumul va reprezenta un document reglator, care are în vedere prezentarea interconexă a demersurilor conceptuale, teleologice, de conținut
și metodologice, accentul fiind pus pe sistemul de competențe ca un nou cadru de referință al finalităților educaționale.
Disciplina Arta actorului face parte din programul curricular național cu profil Teatru, domeniul Arte pentru învățământul general-secundar. Are scopul
de a forma aptitudini și competențe artistice creative ale elevilor, de a dezvolta gustul estetic şi sensibilitatea artistică, pregătirea psiho-emoţională, dedeliberare a centrelor psihomotorii pentru depăşirea tracului, lapsusului, crispării fizice şi psihologice a copiilor/tinerilor și crearea unui produs artistic(rol, spectacol, etc).
Curriculumul la disciplina Arta actorului cuprinde următoarele componente structurale: Preliminarii, Repere conceptuale, Administrarea disciplinei,
Competențe specifice disciplinei, Unități de învăţare, Repere metodologice de predare-învățare-evaluare, Bibliografie.
Prezentul Curriculum are următoarele caracteristici:• centrarea pe elev, axarea pe necesităţile şi interesele elevului;• centrarea pe competenţe, conţinuturi flexibile, practic-aplicative;• centrarea pe învăţarea activă, motivarea intrinsecă, evaluarea performanţelor;• dominarea formelor cooperante de instruire și activitate interactivă.
Implementarea prezentului curriculum prevede respectarea coerenţei componentelor specifice disciplinei, utilizarea flexibilă a conţinuturilor şi acordarea
priorităţii metodelor interactive de predare-învățare, punerea în valoare a metodelor activ-participative de învăţare, valorificarea creativităţii elevilor şi aprofesorilor în cadrul activităţilor didactice cu profil estetic.
Funcțiile curriculumului la disciplina Arta actorului:- aplicarea strategiilor și tehnicilor Artei teatrale în dezvoltarea gustului și simțului estetic de la o vârstă cât mai timpurie cu o continuitate logică latoate treptele de școlarizare;- reglementarea procesului formativ-educativ artistic, implementarea unui sistem unic de predare-învățare-evaluare în contextul profesionalizării
cadrelor didactice ce susțin ore/activități specifice obiectului de studiu Arta actorului;- oferirea suportului didactic și asigurarea reperelor conceptuale, metodologice de desfășurare a procesului specific cu profil Arte, racordate la
standardele educaționale psiho-pedagogice;- asigurarea coerenței dintre disciplina dată și toate celelalte discipline școlare specifice la nivel de predare/învățare-evaluare sistemică.
Curricula la disciplina Arta actorului se adresează cadrelor didactice, evaluatorilor, metodiștilor, persoanelor versați în domeniul Arte, profil Artăteatrală. Beneficiarul principal al acestui document este elevul (având un statut specific în acest sens).

I. REPERE CONCEPTUALE
Curriculum la disciplina Arta actorului, fiind parte componentă a Curriculumului Național, reprezintă un sistem de concepte, procese, produse și
finalități care, în integritatea sa, asigură toate experiențele planificate riguros pentru a fi formate elevilor în cadrul disciplinei, abilități practice specificespre a atinge finalitățile învățării la cele mai înalte standarde de performanță permise și pentru crearea oportunității de manifestare individuală publică, în
societate.
În plan conceptual, Curriculumul „conferă” un rol prioritar finalităților exprimate în termeni de competențe, care devin și criterii pentru selectarea
și organizarea conținuturilor, alegerea strategiilor de instruire și de evaluare. Sistemul de competențe abordat prin Curriculum se structurează pe 3 niveluri:
A. Competențele-cheie/transversale/transdisciplinare se formează și se dezvoltă progresiv și gradual pe niveluri și trepte de învățământ. Competențele-cheie constituie o categorie curriculară esențială, fiind definite la un nivel înalt de abstractizare și generalizare (vezi Codul Educației al
Republicii Moldova, art. 11(2). Transversalitatea și transdisciplinaritatea pot fi evidențiate drept caracteristici importante ale competențelor-cheie,
deoarece acestea traversează diferitele sfere ale vieții sociale, precum și frontierele disciplinare.
B. Competențele specifice disciplinei Arta actorului derivă din competențele cheie/transversale/transdisciplinare, se formează și se dezvoltă
progresiv și gradual pe întreg parcursul studierii disciplinei:• clasa I-a până la finele clasei a IV-a ciclul primar;• clasa a V-a până la finele clasei a IX-a - ciclul gimnazial;• clasa a X-a până la finele clasei a XII-a - ciclul liceal.
C. Unitățile de competențe sunt constituente ale competențelor și facilitează formarea competenţelor specifice, reprezentând etape/„pietre detemelie” în achiziţionarea/construirea acestora. Unitățile de competențe se formează și se dezvoltă pe parcursul unităților de învățare, al anilor destudii. Curriculumul include și sisteme de unități de competențe prezentate la sfârșitul fiecăreia dintre clasele I-a – a XII-a, care reprezintă competențele specifice disciplinei, manifestate gradual la etapa dată de învățare. Aceste finalități au și funcția de stabilire a obiectivelor de evaluare
sumativă, finală.
Competențele specifice, fiind proiectate pentru tot parcursul claselor primare, gimnaziale și liceale reperează proiectarea de lungă durată ladisciplină. Proiectarea didactică anuală a disciplinei se realizează conform datelor din administrarea disciplinei și ţinându-se cont de repartizarea orientativă
a orelor pe unități de conținut. Sistemele de unități de competențe proiectate pentru o unitate de învățare sunt prevăzute integral pentru evaluarea de tip
cumulativ la finele respectivei unităţi de învăţare și selectiv – pentru evaluarea formativă pe parcurs. Aceste sisteme reperează proiectarea didactică aunităţilor de învăţare și proiectarea didactică de scurtă durată. Sistemele de unități de competențe sintetizate la finele fiecărei clase sunt prevăzute pentru
evaluarea anuală specifică, colocvii practice (prezentări scenice publice).
Unitățile de conținut în concepția Curriculumului, constituie un mijloc de formare a competențelor, devin mobile, flexibile şi oferă profesorului
libertatea și responsabilitatea de a decide măsura și modalitatea de a le valorifica în procesul educațional, în funcție de diverși factori de impact (specificul
elevilor, al trăsăturilor de dezvoltare psiho-fiziologică individuală etc.). În sens larg, sistemul de conținuturi ale Curriculumului reflectă cele patru domenii
intercorelate, specifice disciplinei Arta actorului: Antrenare, Interpretare, Creație, Prezentare scenică (autoevaluare), prin care se formează/dezvoltă
măiestria actoricească a elevului atât în plan individual, cât și în cooperare, în grup, ca parte componentă a culturii manifestării scenice.
Conţinuturile educaţiei teatrale sunt concepute sub aspectul corelaţiei între limbajul specific al Artei teatrale, al interacţiunii de curente estetice şi diversele
genuri ale dramaturgiei universale. Atât prin specificul şi conţinutul său, cât şi prin posibilităţile sale formative. Disciplina Arta actorului urmează să solicite nu
numai fondul intelectual al elevului, dar şi cel afectiv, cu implicații directe în declanşarea unor stări de spirit, al unor trăiri şi sentimente, făcându-l sensibil în faţaproblemelor vieţii, astfel contribuind la formarea unei personalităţi armonioase cu o aleasă educaţie pentru valorile spirituale şi o ţinută etică individuală, şcolară
şi socială.

Activitățile și produsele de învățare recomandate în Curriculum prezintă liste deschise de contexte semnificative de manifestare a unităților decompetențe proiectate pentru formare/dezvoltare (activități de învățare) și pentru evaluare (produse artistice evaluabile) în contextul unității respective deconținut. Cadrul didactic are libertatea și responsabilitatea să valorifice aceste liste în mod personalizat, dar și să le completeze în funcție de specificul
clasei concrete de elevi, de resursele disponibile etc.
Unitatea de învățare reprezintă o structură didactică deschisă și flexibilă cu următoarele caracteristici: este unitară din punct de vedere tematic,
determină la elevi un comportament generat prin integrarea unităților de competență și a competențelor specifice, se realizează în mod sistematic șicontinuu pe o perioadă de timp și se finalizează prin evaluare.
Din punct de vedere procesual, Curriculumul se axează pe următoarele aspecte generale:• promovarea concepţiei constructive şi interactive ;• centrarea pe elev, interacţiunea elevului cu alţi elevi;• realizarea intra-, inter- şi transdisciplinarităţii în contexte autentice de învăţare, asigurând formarea eficientă a competenţelor;• valorificarea principiilor individualizării, a diferenţierii, a personalizării în procesul de învăţare, asigurarea eficientă a incluziunii şcolare;• crearea mediilor de învățare cu eficiență înaltă;• redimensionarea evaluării rezultatelor şcolare, axându-se pe evaluarea nivelului de manifestare a competenţelor elevilor în contextul evaluării
diferențiate.
Aceste aspecte răspund standardelor de educație estetică, iar disciplina Arta actorului permit realizarea principiilor de bază ale acesteia:• principiul pasiunii, intuiţiei și improvizației;• principiul corelaţiei educaţiei teatrale cu viaţa;• principiul unităţii educaţiei teatrale, instruirii şi dezvoltării personale;• principiul realizării demersului educațional integru.
Arta actorului, fiind parte componentă a profilului Artă teatrală, prin obiectivele şi conţinuturile sale urmăreşte realizarea educaţiei estetice, ca
parte componentă a culturii generale. Noţiunea de educaţie teatrală este interpretată ca proces individual continuu de autodesăvârşire spirituală apersonalităţii prin forme multiaspectuale de contactare cu Arta teatrală, modalitate de reflectare a realităţii înconjurătoare prin actul teatral-artistic studiat
în cadrul disciplinei Arta actorului. De aceea procesul instructiv-educaţional la disciplina Arta actorului este axat pe două niveluri:•
informativ-cognitiv;•
formativ-aplicativ.
Nivelul informativ-cognitiv se va realiza în baza cunoștințelor, informației despre Arta teatrală, în general, și Arta actorului în special (noțiuni,
biografii, genuri, compartimente) și prevede dezvoltarea judecății estetice.
Nivelul formativ-aplicativ presupune antrenarea practică a elevilor și dezvoltarea competențelor specifice în baza tehnicilor, trainingurilor și
exercițiilor de interpretare și producere a creației artistice (rol, spectacol, operă de artă).
Pe parcursul celor 12 ani de studii se vor studia următoarele unități de conținut:• Limbajul teatral şi componentele de bază ale spectacolului;• Atenţia - element necesar în dezvoltarea aptitudinilor scenice;• Memoria - educarea memoriei, procesele memoriei;• Imaginația - dezvoltarea imaginaţiei;• Observația. Cultivarea spiritului de observaţie;• Asociația și redarea stărilor asociative;• Fantezia și dezvoltarea spiritului creativ;

•
•
•
•
•
•

Improvizația - dezvoltarea gândirii creative;
Dezvoltarea gândirii creative, redarea rolurilor;Acţiunea scenică – repere inițiale de creare și cooperare într-un spectacol;
Studiul scenic, starea fizică şi locul acţiunii;
Comunicarea scenică, tipuri de comunicare;
Mizanscena şi Atmosfera scenică; Studiul compozițional și crearea rolului.
Curriculumul la disciplina Arta actorului, ca și finalitate educațională, presupune traseul de transfer între abilitățile inițiale ale copilului spre
dezvoltarea aptitudinilor creative individuale către obținerea de competențe artistice practice. Concepţia didactică a educaţiei în baza obiectului de studiu Arta
actorului în clasele cu profil teatral prevede obţinerea de către elev a unor cunoştinţe complexe despre experienţa creaţiei şi comunicarea artistică funcţională, ceea
ce va asigura încadrarea cu succes a tânărului contemporan în societate. În perspectivă elevii vor aplica abilităţile teatrale, dialogul funcţional în diferite
circumstanţe (conversaţia, dialogul, comunicarea în societate), vor recepta realitatea prin gândire şi prin experienţă, prin atitudini şi activităţi de creaţie
(expresie corporală, dans, teatru, literatură, etc.), vor pune în valoare relaţiile dintre om şi natură, nevoia omului de echilibru în cadrul acestor relaţii,nevoia de stabilitate, ordine, moralitate, frumos, bine, vor învăța să „imite” caracteristicile societății și a vieții însăși. Obiectul de studiu Arta actorului,
fiind parte componentă a Artei teatrale – domeniu sincretic al artelor, care include încă alte patru domenii ale esteticii (muzica, literatura, coreografia, arta
plastică), va duce spre transferul interdisciplinar și transdisciplinar, ceea ce dă posibilitatea tânărului contemporan să acumuleze un grad sporit al culturii
generale și să se integreze cu succes în societate.
II. ADMINISTRAREA DISCIPLINEI ARTA ACTORULUICICLUL PRIMAR
Statutul
disciplinei
Obligatorie

Aria curriculară
Arte

ProfilClaseArtă teatrală

I
II
III
IV

Nr. unităţi deconţinut44
44Numărul de ore Numărul de orepe săptămână
anual1
1
33
1
33
1
33
1
33

1Poate varia în funcție de structura anului școlar și datele calendaristice.

1.
2.
3.
4.

III. COMPETENŢE SPECIFICE ALE DISCIPLINEI ARTA ACTORULUICICLUL PRIMAR
Aplicarea cunoștințelor specifice termenilor Artei teatrale, utilizând tehnicile conduitei scenice admirabile.
Realizarea acţiunii și sarcinii scenice, aplicând capacitățile interpretative personale și utilizând tehnicile specifice disciplinei Artei actorului.
Demonstrarea culturii generale în baza conținuturilor artei teatrale, valorificând operele literare naționale și universale.
Manifestărea culturii comunicării scenice în actul de creare a unui rol din cadrul operei dramatizate (spectacol).

Unități de competenţe
1.1. Diseminarea termenilor specifici artei
actorului utilizând termeni specifici artei
teatrale.
1.2. Manifestarea eticii comportamentale
scenice, aplicând tehnici de cooperare în grupul
de apartenență.
2.1. Recunoașterea fenomenului de atenție
scenică, aplicând tehnicile de concentrareindividuală și în grup.
2.2. Conștientizarea tehnicilor deantrenare/redare a memoriei scenice.
2.3. Demonstrarea aptitudinilor de atenție șimemorie scenică, utilizând studiul teatral.
2.4. Interpretarea artistică, utilizând tehnicileatenției și memoriei scenice.

3.1. Descrierea etapelor de dezvoltare a
imaginației, demonstrând aptitudini specifice.
3.2. Utilizarea corectă a tehnicilor de redare
a propriei imaginații, utilizând tehnicile artei
actorului.
3.3. Crearea unui rol scenic veridic,
utilizând procesele imaginației.

IV. UNITĂȚI DE ÎNVĂȚARE
CICLUL PRIMAR
Clasa a I-aUnităţi de conţinut
Elementele de bază ale limbajului teatral
Limbajul teatral (artă, dramaturg, regizor, actor, personaj,scenă, spectacol, spectator, plasatoare).
Teatrele pentru copii.
Normele etice teatrale:- conduita scenică;- comportamentul în grupul de apartenenţă.
Atenţia - element necesar în dezvoltarea aptitudinilor
scenice:
Blocajul scenic (psihologic – muscular).
Destinderea muşchilor.
Concentrarea (auditivă, vizuală).
Jocuri de organizare a atenţiei.
Orientarea conştientă asupra obiectului de atenţie.
Memoria - educarea memoriei:
Procesele memoriei.
Memorarea (neintenţionată şi voluntară).
Memorarea obiectelor.
Memorarea cuvintelor.
Memorarea vocii .
Memorarea paşilor.
Memorarea caracteristicilor personajelor şi acţiunilor.
Imaginația - dezvoltarea spiritului de creare a unuistudiu teatral:Noţiunea de imagine.
Imagini din conţinutul textului.
De la imagine la imaginaţie.
Schimbarea funcţiei obiectului.
Schimbarea comportamentului faţă de obiect. Restabilirea
imaginii.

Activităţi și produse de învățare
recomandate
Descoperire şi aplicare adecvată atermenilor specifici artei teatrale.
Exerciții de enumerare și reținere aterminilor specifici artei actorului /artei teatrale.
Antrenarea culturii scenice, eticii
teatrale.
Studii de antrenare și dezvoltare aatenției.
Exerciții de direcționare a atenției
pe obiect / persoană / culoare /sunet.
Exerciții de reținere a șirului deevenimente.
Execiții de memorare a obiectelor.
Exerciții de recunoaștere și
memorare a sunetelor.
Studii de antrenare și dezvoltare amemoriei conform sarcinii scenice.

Exerciții de antrenare a imaginației.
Exerciții de aplicare corectă aprocesului imaginar în
corespundere cu sarcina scenică
prestabilită.

4.1. Inițierea în autoevoluarea și autoafirmarea
publică, manifestând cunoștințe specifice artei
spectaculare.
4.2. Utilizarea tehnicilor specifice artei
actorului în realizând sarcini scenice de sinestătător.
4.3. Manifestarea publică, aplicând tehnici ale
artei actorului.

Chipul scenic, rolul teatral în cadrul unui minispectacol
utilizând opere literare din folclorul copiilor: strigături,
versuri, cimilituri povești populare:
Analiza textului.
Repartizarea rolurilor. Personificarea.
Mizanscenarea.
Repetiții în spațiul scenic, adaptare la decor, coloană
sonoră, mișcare scenică.
Prezentarea operei teatrale.

Citirea textului.
Analiza personajelor.
Repartizarea rolurilor.
Mizanscenarea.
Repetiții.
Prezentarea publică.
Produse: Studii teatrale/ secvențe
de spectacole/ minispectacole
prezentate public din repertoriul
folclorului copiilor.

La sfârșitul clasei I-a elevul poate:• recepta și distinge corect termenii specifici Artei actorului și Artei teatrale;• demonstra conduită/comportament și etică scenică;• aplica tehnici de reținere și demonstrare a spiritului de observație, imaginație, atenție, asociație și memorie scenică;• manifesta potențial de redare/interpretare a unui rol scenic individual și în cooperare (parteneriat) ghidat;
manifestând:• cultură și interes față de arta teatrală;• spirit de colegialitate și activitate în cooperare;• utilizarea tehnicile Artei actorului;• manifestare publică de calitate.
Clasa a II-aUnități de competenţe

Unităţi de conţinut

1.1. Diseminarea termenilor specifici artei
actorului utilizând termeni specifici artei
teatrale.
1.2. Utilizarea corectă a termenilor specifici
artei teatrale, manifestând interes și cunoștințe.
1.3. Manifestarea eticii comportamentale
scenice, aplicând tehnici de cooperare în grupul
de apartenență.
2.1. Descrierea etapelor de redare a tehnicilor
specifice observației, menționând etapele
descriptive ale observației.
2.2. Aplicarea tehnicilor de observație,realizând sarcina scenică în studiile teatrale.

Elementele de bază ale limbajului teatral şi etica
teatrală.
Limbajul teatral.
Tipuri de teatru: teatrul de păpuși, teatre dramatice, teatrul
de operă și balet).
Normele etice teatrale:• conduita scenică;• comportamentul în grupul de apartenenţă.
Observația.
Percepţia neintenţionată şi voluntară. Testarea percepţieimodificări intervenite. Particularităţi asemănătoare şidiferenţiate ale obiectelor. Însuşirile obiectelor. Aspectul
fizic al colegilor. Portretul celor apropiaţi.

Activităţi și produse de învățare
recomandate
Descoperire şi aplicare adecvată atermenilor specifici artei teatrale.
Exerciții de enumerare și reținere aterminilor specifici artei actorului /artei teatrale.
Antrenarea culturii scenice, eticii
teatrale.
Exerciții de educare și dezvoltare a
spiritului de observație.
Training de aplicare a spiritului deobservație în rezolvarea sarcinii
scenice.

2.3. Enumerarea proceselor specifice asociației
umane, utilizând tehnici de memorare prinasociere.
2.4. Redarea stărilor psiho-emoționale,
aplicând tehnici de observație și asociație.

Asociaţia.
Termeni (cuvinte) care provoacă simţul.
Muzica creatoare de imagini.
Studiul scenic.
Şirul asociaţiilor provocate de cuvinte.

3.4. Descrierea etapelor de dezvoltare a
imaginației, demonstrând aptitudini specifice.
3.5. Utilizarea corectă a tehnicilor de redare a
propriei imaginații, utilizând tehnicile artei
actorului.
3.6. Crearea unui rol scenic veridic, utilizândprocesele imaginației.

Imaginația - dezvoltarea spiritului de creare a unuistudiu teatral:Noţiuni de imagine şi imaginaţie.
Diferenţierea imaginei de imaginaţie.
Schimbarea funcţiei obiectului.
Prezentarea imaginii conţinutului conform textului.
Imaginaţia creatoare.
Povestiri inventate.
Studii de creare a chipului scenic (personaj) în cadrul
unui minispectacol în baza unei povestiri/povești/poezii
scurte:Citirea și analiza textului.
Repartizarea rolurilor. Personificarea.
Mizanscenarea.
Repetiții în spațiul scenic, adaptare la decor, coloană
sonoră, mișcare scenică.
Prezentarea operei teatrale.

4.1. Inițierea în autoevoluarea și autoafirmarea
publică, manifestând cunoștințe specifice artei
spectaculare.
4.2. Utilizarea tehnicilor specifice artei
actorului în realizând sarcini scenice de sinestătător.
4.3. Manifestarea publică, aplicând tehnici ale
artei actorului.

La sfârșitul clasei a II-a elevul poate:• distinge și utiliza corect termenii specifici Artei actorului și Artei teatrale;• demonstra conduită/comportament și etică scenică;• aplica tehnici de reținere și demonstrare a memoriei și imaginației scenice;• crea independent legături cognitive de manifestare a asociației și observației scenice;• manifesta potențial de redare/interpretare a unui rol scenic individual și în cooperare (partenereat);manifestând:• cultură și interes față de arta teatrală;• cpirit de colegialitate și activitate în cooperare;• manifestare publică de calitate.

Exerciții de dezvoltare a memoriei
asociative.
Studii de antrenare și reținere aspiritului asociativ. Reieșind din
melodie/sunet/cuvânt.
Studii de redare a chipului scenic înbaza unei povești.
Exerciții de antrenare a imaginației.
Exerciții de aplicare corectă aprocesului imaginar în
corespundere cu sarcina scenică
prestabilită.

Citirea textului.
Analiza personajelor.
Repartizarea rolurilor.
Mizanscenarea.
Repetiții.
Prezentarea publică.
Produse: Studii teatrale/ secvențe
de spectacole/ minispectacole
prezentate public cu interpretarea
unui personaj scenic.

Unități de competenţe

Clasa a III-aUnităţi de conţinut

3.1. Descrierea etapelor de dezvoltare a
imaginației, demonstrând aptitudini specificeartei actorului.
3.2. Utilizarea corectă a tehnicilor de redare a
propriei imaginații, utilizând tehnicile artei
actorului.
3.3. Crearea unui rol scenic veridic, utilizândprocesele imaginație.
4.1. Inițierea în autoevoluarea și autoafirmarea
publică, manifestând cunoștințe specifice artei
spectaculare.
4.2. Utilizarea tehnicilor specifice artei
actorului în realizând sarcini scenice de sinestătător.
4.3. Manifestarea publică, aplicând tehnici ale
artei actorului.

Imaginația - dezvoltarea imaginaţiei.
Imaginaţia creativă.
Redarea sentimentelor.
Redarea emoțiilor.
Studii de creare a unui rol scenic, prin intermediul
imaginației proprii în procesul de redare a stărilor psihoemoționale (bucurie, tristețe, neliniște, admirație, fericire,etc).
Studii de creare a chipului scenic (personaj) în cadrul
unui minispectacol în baza unei opere scurte/povești peroluri:
Citirea și analiza textului.
Repartizarea rolurilor. Personificarea.
Mizanscenarea.
Repetiții în spațiul scenic, adaptare la decor, coloană
sonoră, mișcare scenică.

Activităţi și produse de învățare
recomandate
1.1 Diseminarea termenilor specifici artei
Elementele de bază ale limbajului teatral şi etica
Descoperire şi aplicare adecvată aactorului utilizând termeni specifici artei
teatrală.
termenilor specifici arei teatrale.
teatrale.
Termeni ai limbajului actoricesc (actor, repetiţie).
Exerciții de enumerare și reținere a
1.2. Utilizarea corectă a termenilor specifici
Termeni ai limbajului regizoral (regizor, montare,terminilor specifici artei actorului /artei teatrale, manifestând interes și cunoștințe. avanpremieră).
artei teatrale.
1.3. Manifestarea eticii comportamentale
Structura unui spectacol: elemente de scenografie (machiaj, Exerciții de creare a unor
scenice, aplicând tehnici de cooperare în grupul costum, decor, recuzită, lumina); coloana sonoră
elemente/schițe de decor, coloană
de apartenență.
(sonorizarea); mișcarea scenică; dramaturgia (structura
sonoră, recuzită.
pieselor de teatru).
Antrenarea culturii scenice, eticii
Normele etice teatrale:
teatrale.
• conduita scenică;• comportamentul în grupul de apartenenţă.
2.1. Enumerarea și diseminarea proceselor
Dezvoltarea gândirii creative.
Exerciții de dezvoltare a gândirii
specifice fanteziei umane.
Fantezia - dezvoltarea fanteziei. Relatări ireale, inventate. creative.
2.2. Implicarea în studiile scenice a
Aplicarea „fanteziilor” în redarea chipului scenic.
Aplicarea adecvată a „fanteziilor”
clasamentelor fanteziei.
Analiza şi comparaţia operei dramatice.
prin gândirea logică.
2.3. Redarea stărilor psiho-emoționale prin
Structura studiului de situaţie (început, punct culminant,Studii de interpretare logică aaplicarea tehnicilor specifice.
deznodământ).
șirului de evenimente.
Exerciții de antrenare a imaginației.
Exerciții de aplicare corectă aprocesului imaginar în
corespundere cu sarcina scenică
prestabilită.
Training de aplicare imaginației
proprii în redarea chipului scenicdupă tipoligia acestuia.
Citirea textului.
Analiza personajelor.
Repartizarea rolurilor.
Mizanscenarea.
Repetiții.
Prezentarea publică.
Produse: Studii teatrale/ secvențe
de spectacole/ minispectacole

Prezentarea operei teatrale.

prezentate public cu interpretare peroluri (formă dialogată).

La sfârșitul clasei a III-a elevul poate:• aprecia și utiliza corect termenii specifici Artei actorului și Artei teatrale;• demonstra conduită/comportament și etică scenică;• aplica tehnici de reținere și demonstrare a memoriei și imaginației scenice;• crea independent legături cognitive de manifestare a asociației și observației scenice;• manifesta fantezie creativă în redarea/interpretarea chipului scenic;• manifesta potențial de redare/interpretare a unui rol scenic individual și în cooperare (parteneriat) într-un minispectacol integru;
manifestând:• cultură și interes față de arta teatrală;• capacitate de interpretare a unui rol scenic;• utilizarea tehnicile Artei actorului;• spirit de colegialitate și activitate în cooperare;• manifestare publică de calitate.
Clasa a IV-aUnități de competenţe
Unităţi de conţinut
Activităţi și produse de învățare
recomandate
1.1 Diseminarea termenilor specifici artei
Elementele de bază ale limbajului teatral şi etica
Discuția dirijată, descoperire şi
actorului utilizând termeni specifici artei
teatrală.
aplicare adecvată a termenilor
teatrale.
Specii ale genului dramatic: tragedia, comedia, drama,
specifici arei teatrale.
1.2. Utilizarea corectă a termenilor specifici
melodramă, opera, baletul.
Vizionări de secvențe de spectacoleartei teatrale, manifestând interes și cunoștințe. Teatrele naționale din Republica Moldova.
de diferite genuri (video-proiecții).
1.3. Manifestarea eticii comportamentale
Normele etice teatrale:
Exerciții de clasificare a genurilor
scenice, aplicând tehnici de cooperare în grupul• conduita scenică;dramatice.
de apartenență.
• comportamentul în grupul de apartenenţă.
Antrenarea culturii scenice, eticii
teatrale.
2.1. Enumerarea și diseminarea proceselorAcţiunea scenică - gândirea, sentimentul, imaginaţia şi
Exerciții de mișcare, comunicare și
specifice acțiunii scenice.
comportarea fizică a actorului.
adaptare scenică eficientă.
2.2. Imotivarea acțiunii scenice, aplicândParticularităţile acţiunii scenice și extrascenice (originea
Exerciții de aplicare a tehnicilor
tehnici de comportament adecvatvoliţională în corelație cu scopul determinat).
actoricești în spațiul extrascenic.
circumstanțelor.
Verbe-acţiune şi verbe -sentiment.
Studii de motivare a
2.3. Redarea stărilor psiho-emoționale prin
Motivarea locului acţiunii.
comportamentului scenic, verbeaplicarea tehnicilor specifice.
acțiune, verbe-sentimenta în
dependență de locului acțiunii șischimbarea acestuia.

3.1. Descrierea etapelor de dezvoltare a
imaginației, demonstrând aptitudini specificeartei actorului.
3.2. Utilizarea corectă a tehnicilor de redare a
propriei imaginații și observații utilizândtehnicile artei actorului.
3.3. Implementarea spiritului de observație îninterpretând rolul conform sarcinii scenice.
3.4. Crearea unui rol scenic veridic, utilizândprocesele imaginație.
4.1. Inițierea în autoevoluarea și autoafirmarea
publică, manifestând cunoștințe specifice artei
spectaculare.
4.2. Utilizarea tehnicilor specifice artei
actorului în realizând sarcini scenice de sinestătător.
4.3. Manifestarea publică, aplicând tehnici ale
artei actorului.

Imaginația - dezvoltarea imaginaţiei.
Observaţii asupra comportamentului păsărilor.
Observaţii asupra comportamentului animalelor.
Imagini produse în baza efectelor sonore şi muzicale.
Comunicarea cu natura.
Monologul obiectului.
Expunerea gândurilor faţă de obiect.
Justificarea poziţiilor (Stop cadrul)
Singurătatea publică.
Studii de creare a chipului scenic (personaj) în cadrul
unui minispectacol ce are la bază opera completă
(poveste, legendă, scenetă):Citirea și analiza textului.
Repartizarea rolurilor. Personificarea.
Mizanscenarea.
Repetiții în spațiul scenic, adaptare la decor, coloană
sonoră, mișcare scenică.
Prezentarea operei teatrale.

Exerciții de educare și dezvoltare a
spiritului de observație.
Exerciții de antrenare a imaginației.
Exerciții de aplicare corectă aprocesului imaginar în comunicarea
cu natura.
Training de antrenare a expunerii
gândurilor față de obiect.
Exerciții de antrenare a Stopcadrului scenic.
Citirea textului.
Analiza personajelor.
Repartizarea rolurilor.
Mizanscenarea.
Repetiții.
Prezentarea publică.
Produse: Studii/ secvențe despectacole/ minispectacole
prezentate public în baza unei opere
compuse (integre).

La sfârșitul clasei a IV-a elevul poate:• valorifica și utiliza corect termenii specifici Artei actorului și Artei teatrale;• demonstra conduită/comportament și etică scenică;• demonstra spirit de observație, atenție, imaginației, și memorie scenică;• utiliza tehnici de acţiune scenică - gândire, sentiment, imaginaţie şi comportament fizic specifice artei actorului;• crea independent legături cognitive de manifestare scenică și utilizare adecvată a tehnicilor actoricești studiate;• manifesta potențial de redare/interpretare a unui rol scenic individual și în cooperare (parteneriat) în cadrul unui minispectacol integru, cuacțiuni logice, consecutive, conștiente, independent;
manifestând:• cultură și interes față de arta teatrală;• capacitate de interpretare a unui rol scenic;• utilizarea tehnicile Artei actorului;• spirit de colegialitate și activitate în cooperare;• manifestare publică de calitate.

Statutul
disciplinei

Obligatorie

II ADMINISTRAREA DISCIPLINEI ARTA ACTORULUICICLUL GIMNAZIAL
Nr. unităţi de Numărul de ore Numărul de ore
Aria curriculară
ProfilClaseconţinutpe săptămână
anual1
V
5
1
34
VI
5
1
34
VII
5
1
34
Arte
Artă teatrală
VIII
5
1
34
IX
5
1
33

1Poate varia în funcție de structura anului școlar și datele calendaristice.

1.
2.
3.
4.
5.

III. COMPETENŢE SPECIFICE ALE DISCIPLINEI ARTA ACTORULUICICLUL GIMNAZIAL
Aplicarea cunoștințelor specifice termenilor Artei teatrale, manifestând cultură și conduită scenică admirabilă.
Realizarea acţiunii și sarcinii scenice, aplicând capacitățile interpretative personale și utilizând tehnicile Artei actorului.
Utilizarea tehnicilor de imaginație, improvizaţie scenică, redând formele creative motivaționale în actul teatral şi social-comunicativ.
Demonstrarea culturii generale în baza conținuturilor artei teatrale, valorificând operelor dramaturgiei naționale și universale.
Autoevoluarea publică, manifestând spirit de cooperare activă și cultură a comunicării scenice.

Unități de competențe

1.1 Diseminarea termenilor specifici artei
actorului utilizând termeni specifici artei
teatrale.
1.2. Utilizarea corectă a termenilor
specifici artei teatrale, manifestând interesși cunoștințe.
1.3. Manifestarea eticii comportamentale
scenice, aplicând tehnici de cooperare în
grupul de apartenență.

IV. UNITĂȚI DE ÎNVĂȚARE
CICLUL GIMNAZIAL
Clasa a V-aUnităţi de învăţare

Limbajul teatral şi componentele de bază ale
spectacolului.
Termeni actoriceşti (actor, rol repetiţie, machiaj, costum,decor, recuzită, coloana sonoră, lumină, regizor, montare)
Normele etice teatrale şi bunele maniere.
Conduita scenică şi comportamentul în grupul de apartenenţă.

Activităţi și produse de învățare
recomandate
Studiul de caz: analiza și reținerea
terminilor specifici, utilizarea
corectă și adecvată în context.
Exerciții de creare a unui plan demontare, coloane sonore, elemente
scenografice.
Aplicarea tehnicilor de conduită
scenică în grupul de apartenență.

2.1. Recunoașterea tehnicilor deconcentrare a atenției redând nuanțele
specifice ale interpretării scenice.
2.2. Aplicarea proceselor motorii dereținere a evenimentelor utilizândtehnicile de memorare a stărilor psihoemoționale.
2.3. Memorarea etapelor de desfășurare astudiilor scenice creând chipul și rolul
teatral de sine stătător
2.4. Enumerarea proceselor specificeasociației umane utilizând tehnicileatenției scenice.
2.5. Redarea stărilor psiho-emoționale
aplicând tehnicile asociației scenice.

Atenţia - element necesar în dezvoltarea aptitudinilor
scenice. Atenţia interioară şi exterioară.
Orientarea atenţiei asupra imaginilor, gândurilor şi
sentimentelor.
Urmărirea obiectelor, fenomenelor din mediul ambiant.
Urmărirea acţiunilor.
Trei cercuri de atenţie.
Singurătatea publică.
Educarea memoriei.
Memoria emoţională- memoria sentimentului şi cele cincisimţuri.
Relatări ce prezintă creierului imagini, situaţii, circumstanţe,mirosuri, sunete, gusturi.
Memoria senzuală, auditivă, tactilă, vizuală.
Asociaţia.
Imagini produse de melodii audiate.
Stări emoţionale în contextul fragmentelor muzicale.
Asociaţii produse din contemplarea reproducţiilor, picturilor şi
operelor de artă.

3.1. Descrierea etapelor de dezvoltare a
imaginației, demonstrând aptitudini
specifice artei actorului.
3.2. Utilizarea corectă a tehnicilor deredare a propriei imaginații, utilizândtehnicile artei actorului.
3.3. Crearea unui rol scenic veridic,
utilizând procesele imaginație.

Dezvoltarea imaginaţiei.
Imaginaţia în contextul situaţiilor propuse.
Părţile componente ale situaţiilor:
Când?
Unde?
Din ce cauză?
Cine?
Cum?
Rezolvarea situațiilor scenice individual/ cu partenerul/ în
grup (1/2/3/10).
Studiul scenic, starea fizică şi locul acţiunii.
Clasificarea studiilor - noţiuni şi legităţi.
Starea fizică justificată prin locul acţiunii şi condiţii scenice.
Evocarea stării fizice în anumite situaţii din viaţă.
Studii de dezvoltare a imaginației în dependență de loculacțiunii (în pădure, la lac, în cosmos, la școală, pe gheață etc.)
inspirate din modelele operelor dramatice (piese de teatru)

4.1. Realizarea sarcinii acționale scenice,redarea stărilor psiho-emoționale.
4.2. Utilizarea tehnicilor de interpretare astudiilor scenice adecvat circumstanțelor.
Implementarea.
4.3. Interpretarea unui rol veridic
aplicând tehnicile artei actorului.

Exerciții de antrenare și dezvoltare
a atenției.
Exerciții de orientare a tenției
asupra fenomenelor din mediul
ambiant.
Studii de demonstrare a singurătății
publice în trei cercuri de atenție.
Exerciții de antrenare și dezvoltare
a tuturor tipurilor de memorie.
Exerciții de reținere a tipurilor
tactile de memorie.
Execiții de memorare a imaginilor.
Execiții de memorare a sunetelor.
Studii de antrenare și dezvoltare amemoriei conform sarcinii scenice.
Exerciții de dezvoltare a memoriei
asociative.
Studii de antrenare și reținere aspiritului asociativ reieșind din
melodie/sunet/cuvânt.
Analiza logică constructivă,clasificarea și reținerea situațiilor
specifice actului teatral.
Exerciții de antrenare a imaginației
și aplicare corectă în corespundere
cu sarcina scenică prestabilită.
Studii de rezolvare a sarcinii
scenice după formula 1/2/3/10, etc.
Exerciții de clasificare și antrenarea stărilot prsiho-fizice în scenă.
Studii de antrenare și redare astărilor psiho-emoționale printehnici actoricești.

4.4. Aplicarea modelelor operelor
dramaturgiei naționale în procesul decreație a studiului scenic.
5.1. Inițierea în autoevoluarea și
autoafirmarea publică, manifestândcunoștințe specifice artei spectaculare.
5.2. Utilizarea tehnicilor specifice artei
actorului în realizând sarcini scenice desine stătător.
5.3. Manifestarea publică, aplicând tehnici
ale artei actorului.

Crearea și prezentarea studiilor practice, secvențelor despectacole, spectacolelor cu interpretarea individuală arolurilor:• Selectarea piese.
• Citirea textelor la masa de lucru, repartizarea rolurilor.
• Analiza personajelor, personificare.
• Mizanscenarea.
• Repetiții în spațiul scenic, adaptare la decor, coloană
sonoră, mișcare scenică.
• Prezentarea operei teatrale.

Citirea textului.
Analiza personajelor.
Repartizarea rolurilor
Mizanscenarea.
Repetiții.
Prezentarea publică.
Produse: Studii/ secvențe despectacole/ minispectacole
prezentate public prin interpretarea
unui rol individual.

La sfârșitul clasei a V-a elevul poate:• valorifica și utiliza corect termenii specifici Artei actorului și Artei teatrale;• demonstra conduită/comportament și etică scenică;• implementa tehnici specifici Artei actorului de redare a spiritului de observație, atenție și imaginație scenică;• utiliza tehnici de acţiune scenică – memorie, gândire, sentiment, imaginaţie şi comportament fizic specificeArtei actorului;• crea independent legături cognitive de manifestare scenică și utilizare adecvată a tehnicilor actoricești studiate;• manifesta potențial de redare/interpretare a unui rol scenic individual și în cooperare (parteneriat) în cadrul studiilor teatrale sau a unuiminispectacol integru, cu acțiuni logice, consecutive, conștiente, independent;
manifestând atitudini și valori primordiale:• sensibilitate pentru esteticul din viață și cel artistic;• spirit de observație și creativitate artistică;• simț, gust și creativitate estetică;• atitudine pozitivă și interes pentru valorile artistice naționale și universale.
• comunicare eficientă, responsabilitate și conlucrare în echipă/parteneriat.
Unități de competențe
1.1 Diseminarea termenilor specifici artei
actorului utilizând termeni specifici artei
teatrale.

Clasa a VI-aUnităţi de învăţare
Limbajul teatral şi componentele de bază ale
spectacolului.
Genurile operelor dramatice (drama, tragedia, comedia, opera,
baletul) – noțiuni generale.
Dramaturgi notorii.

Activităţi și produse de învățare
recomandate
Analiza și reținerea termenilor noi,
specifici dramaturgiei.
Exerciţii de descoperire şi aplicare
adecvată a stilului de interpretare
actoricească a materiei.

1.2. Utilizarea corectă a termenilor
specifici artei teatrale, manifestând interesși cunoștințe.
1.3. Manifestarea eticii comportamentale
scenice, aplicând tehnici de cooperare în
grupul de apartenență.
2.1. Recunoașterea tehnicilor deconcentrare a atenției redând nuanțele
specifice ale interpretării scenice.
2.2. Aplicarea proceselor motorii dereținere a evenimentelor utilizândtehnicile de memorare a stărilor psihoemoționale.
2.3. Memorarea etapelor de desfășurare astudiilor scenice creând chipul și rolul
teatral de sine stătător
2.4. Enumerarea proceselor specificeasociației umane utilizând tehnicileatenției scenice.
2.5. Redarea stărilor psiho-emoționale
aplicând tehnicile asociației scenice.
3.1. Descrierea etapelor de dezvoltare a
imaginației, demonstrând aptitudini
specifice artei actorului.
3.2. Utilizarea corectă a tehnicilor deredare a propriei imaginații, utilizândtehnicile artei actorului.
3.3. Clasificarea etapelor LOI prininterpretarea creativă a sarcinii scenice.
3.4. Crearea unui rol scenic veridic,
utilizând procesele imaginație și tehnicile
LOI.

Normele etice teatrale şi bunele maniere.
Conduita scenică şi comportamentul în grupul de apartenenţă.

Training de aplicare a tehnicilor deconduită scenică în grupul deapartenență.

Modelul în creare a rolului scenic – studii de observație șiasociație
Redarea lanțului asociativ prin intermediul memoriei șiobservației scenice.
Tipaje și caractere generale.
Statutul și starea socială.
Stări fizice caracteristice vârstelor și dispozițiilor.
Stările psiho-emoționale (reținerea caracteristicilor deinterpretare a emoțiilor și sentimentelor.
Evocarea stării fizice și psiho-emoționale în anumite situaţii
din viaţă.

Analiza critică constructivă:clarificarea și clasificarea tipajelor
și caracterelor personajului scenic.
Studii de interpretare/redare astărilor psiho-emoționale și fizice.
Studii de plasare a creației proprii
în spațiu și timp adecvat
circumstanțelor în dependență desarcina scenică.

Imaginaţia – factor important în modificarea atitudinii.
Schimbul atitudinii faţă de locul acţiunii:Cum am ajuns aici?
Sunt pentru prima oară aici?
Ce vreau să fac aici?
Demult sunt aici?
De ce am venit aici?
Cu ce scop sunt aici?
Cât timp voi petrece aici? Studii de improvizare.
Studii de corelaţie dintre atitudine şi dorinţa de a acţiona.
LOI (Lucru cu Obiecte Imaginare) .
Atenţia tactilă, starea fizică, credibilitatea subiectivă, punctul
fix. Studii practice.

Exerciții de antrenare a imaginației.
Exerciții de aplicare corectă aprocesului imaginar în comunicarea
cu natura.
Analiza și reținerea tipului deactivitate actoricească LOI.
Exerciții de antrenare aprocedurilor specifice LOI.
Studii de improvizare și dezvoltare
a atenției și creativității artistice înbaza tehnicii LOI.

4.1. Realizarea sarcinii acționale scenice,redarea stărilor psiho-emoționale.
4.2. Utilizarea tehnicilor de interpretare astudiilor scenice adecvat circumstanțelor.
Implementarea.
4.3. Interpretarea unui rol veridic
aplicând tehnicile artei actorului.
4.4. Aplicarea modelelor operelor
dramaturgiei naționale în procesul decreație a studiului scenic.
5.1. Inițierea în autoevoluarea și
autoafirmarea publică, manifestândcunoștințe specifice artei spectaculare.
5.2. Utilizarea tehnicilor specifice artei
actorului în realizând sarcini scenice desine stătător.
5.3. Manifestarea publică, aplicând tehnici
ale artei actorului.

Studiul scenic.
Studii de comportament individual - noţiuni şi legităţi.
Clasificarea studiilor de comportament scenic.
Cele trei etape în studiile cu aprecierea evenimentului:• comportament până la eveniment;• aprecierea și desfășurarea evenimentului;• comportamentul după eveniment.
Neprevăzutul în studiile scenice.
Tăcerea firească.
Studii în condiţiile tăcerii fireşti.
Atitudinea. Schimbul atitudinii faţă de obiect, persoană
(naivitatea, spontanietatea, credibilitatea, semnificaţia).
Crearea și prezentarea studiilor practice, secvențelor despectacole, cu introducerea elementelor LOI:
• Selectarea piese.
• Citirea textelor la masa de lucru, repartizarea rolurilor.
• Analiza personajelor, personificare.
• Mizanscenarea.
• Repetiții în spațiul scenic, adaptare la decor, coloană
sonoră, mișcare scenică.
• Prezentarea operei teatrale.

Analiza critică constructivă:comportament până la, în timpul,după eveniment.
Traininguri de aplicare a tehnicilor
interpretative în circumstanțe
prestabilite.
Studii de redare a stărilor specificetăcerii firești și a reacțiilor lasituații scenice neprevăzute.

Citirea textului.
Analiza personajelor.
Repartizarea rolurilor
Mizanscenarea.
Repetiții.
Prezentarea publică.
Produse: Studii/ secvențe despectacole/ minispectacole
prezentate public cu utilizarea
elementelor LOI.

La sfârșitul clasei a VI-a elevul poate:• valorifica și utiliza corect termenii specifici Dramaturgiei și Artei teatrale;• demonstra conduită/comportament și etică scenică;• implementa tehnici specifice Artei actorului, de redare a stărilor psiho-emoționale, conform sarcinii scenice;• utiliza tehnici LOI (imaginaţie și improvizație incipientă, lucru cu obiecte imaginare) şi comportament fizic specifice Artei actorului;• crea independent legături cognitive de manifestare scenică și utilizare adecvată a tehnicilor actoricești studiate;• manifesta potențial de redare/interpretare a unui rol scenic individual și în cooperare (partenereat) în cadrul studiilor teatrale sau a unuiminispectacol integru, cu acțiuni logice, consecutive, conștiente, independent;
manifestând atitudini și valori primordiale:• sensibilitate pentru esteticul din viață și cel artistic;• spirit de observație și creativitate artistică;• simț, gust și creativitate estetică;• atitudine pozitivă și interes pentru valorile artistice naționale și universale;• comunicare eficientă, responsabilitate și conlucrare în echipă/parteneriat.

Clasa a VII-aUnități de competențe

Unităţi de învăţare

1.1 Diseminarea termenilor specifici artei
actorului utilizând termeni specifici artei
teatrale.
1.2. Utilizarea corectă a termenilor
specifici artei teatrale, manifestând interesși cunoștințe.
1.3. Manifestarea eticii comportamentale
scenice, aplicând tehnici de cooperare în
grupul de apartenență.

Limbajul teatral şi componentele de bază ale
spectacolului.
Părțile componente ale spectacolului:• piesa de teatru;• scenografia (decorul, costumul, luminografia,
recuzita);• coloana sonoră;• mișcarea scenică, coregrafia spectacolului.
Activitatea în cooperare în realizarea sarcinilor scenice.

2.1. Relatarea tipurilor de comunicare
scenică, utilizând termeni specifici.
2.2. Aplicarea tehnicilor de redare adiverselor tipuri de comunicare scenică
2.3. Realizarea sarcinii acționale scenice,comunicând eficient în procesul de redarea stărilor psiho-emoționale.

Comunicarea scenică. Tipurile de comunicare
Comunicarea verbală .
Comunicarea non-verbală.
Comunicarea paraverbală.
Gestul şi mimica.

3.1. Descrierea etapelor de dezvoltare a
imaginației, demonstrând aptitudini
specifice artei actorului.
3.2. Aplicarea tehnicilor specificeprocesului de improvizație realizândsarcini scenice.
3.3. Manifestarea abilităților de creare arolului, reieșind din sarcina propusă.

Improvizația
Obiecte însufleţite.
Redarea caracteristicilor obiectelor neanimate prin studiul
psihologiei umane.
Studii practice de transfigurare imaginară Eu - lampă, Eu scaun, Eu -minge, etc...
Demonstrarea imaginației personale ân procesul de creare a
chipului scenic.

Activităţi și produse de învățare
recomandate
Studiul de caz: analiza
componentelor de bază aspectacolului și clasificarea
acestora.
Exerciţii de elaborare și punere în
aplicațiune a componentelor
specifice artei spectacolului.
Proiect de elaborare/ confecționare
a elementelor componente specifice
spectacolului.
Clasificarea și analiza tipurilor decomunicare scenică.
Exerciții de antrenare a tipurilor decomunicare scenică.
Studii de aplicare a manierelor
interpretative ale stilurilor/ tipurilor
de comunicare.
Descoperirea și clasificarea
normelor de atitudine scenică fațăde partener.
Exerciții de interpretare a rolurilor
în cooperare.
Exerciţii de antrenare a imaginației
și improvizației.
Exerciții de aplicare corectă aprocesului imaginar în procesul
neanimat.
Training de antrenare a expunerii
gândurilor față de obiectulînsuflețit.
Studii de demonstrare a abilităților
individuale prin metodele
improvizației în interpretarea
sarcinii scenice.

4.1. Realizarea sarcinii acționale scenice,redarea stărilor psiho-emoționale.
4.2. Utilizarea tehnicilor de interpretare astudiilor scenice adecvat circumstanțelor.
Implementarea.
4.3. Interpretarea unui rol veridic
aplicând tehnicile artei actorului.
4.4. Aplicarea modelelor operelor
dramaturgiei naționale în procesul decreație a studiului scenic.

5.1. Inițierea în autoevoluarea și
autoafirmarea publică, manifestândcunoștințe specifice artei spectaculare.
5.2. Utilizarea tehnicilor specifice artei
actorului în realizând sarcini scenice desine stătător.
5.3. Manifestarea publică, aplicând tehnici
ale artei actorului.

Acţiunea scenică, motivaţia, firescul acţiunii şi sarcina
scenică.
Scopul acţiunii (ce fac?)
Motivaţia acţiunii (de ce fac?).
Modalitatea de realizare a sarcinii scenice (cum, în ce modfac?).
Dorinţa și putința – elemente primordiale în executarea
sarcinii scenice.
Atitudinea faţă de partener.
Studii cu mai mulţi parteneri: Justificarea tăcerii şi importanţa
imaginaţiei în căutarea atitudinii adecvate faţă de partener.
Schimbul atitudinii între parteneri – baza acţiunii scenice.
Interacţiunea cu partenerul.
Momentele conflictuale obiective şi subiective (replica,acţiunile, reacţiile partenerului şi restructurări lăuntrice
permanente, condiţionate de reacţia cu partenerul).
Crearea și prezentarea studiilor practice, secvențelor despectacole, spectacolelor cu elemente de improvizație:• Selectarea piese.
• Citirea textelor la masa de lucru, repartizarea rolurilor.
• Analiza personajelor, personificare.
• Mizanscenarea.
• Repetiții în spațiul scenic, adaptare la decor, coloană
sonoră, mișcare scenică.
• Prezentarea operei teatrale.

Training practic: ce? de ce? cum? –stabilirea etapelor deCrearea chipului scenic.
Studii de delimitare a funcției șiformei de realizare a unui rol
scenic, adaptate la potențialul
creativ individual.
Studii de antrenare a motivației
scenice.

Citirea textului.
Analiza personajelor.
Repartizarea rolurilor.
Mizanscenarea.
Repetiții.
Prezentarea publică.
Produse: Studii/ secvențe despectacole/ minispectacole
prezentate public prin utilizarea
celor trei tipuri de comunicare.

La sfârșitul clasei a VII-a elevul poate:•
valorifica și utiliza corect termenii specifici Artei teatrale;• demonstra conduită/comportament și etică scenică;• deduce și aplică tehnici potrivite, specifice Artei actorului, reieșind din evenimentul scenic;• acționa și conlucra în cooperare cu partenerii de scenă;• motiva și deduce forma de acțiune în cadrul unui studiu scenic reieșind din scopul și motivul acțiunii scenice;• aplica tehnicile comunicării scenice în toate variantele studiate;• crea independent legături cognitive de manifestare scenică și utilizare adecvată a tehnicilor actoricești studiate;• manifesta potențial de redare/interpretare a unui rol scenic individual și în cooperare (parteneriat) în cadrul studiilor teatrale sau a unuiminispectacol integru, cu acțiuni logice, consecutive, conștiente, independent;
Manifestând atitudini și valori primordiale:• sensibilitate pentru esteticul din viață și cel artistic;

•
•
•
•

spirit de observație și creativitate artistică;simț, gust și creativitate estetică;atitudine pozitivă și interes pentru valorile artistice naționale și universale;comunicare eficientă, responsabilitate și conlucrare în echipă/parteneriat.
Unități de competențe

1.1 Diseminarea termenilor specifici artei
actorului utilizând termeni specifici artei
teatrale.
1.2. Utilizarea corectă a termenilor
specifici artei teatrale, manifestând interesși cunoștințe.
1.3. Manifestarea eticii comportamentale
scenice, aplicând tehnici de cooperare în
grupul de apartenență.
2.1. Relatarea tipurilor de comunicare
scenică, utilizând termeni specifici.
2.2. Aplicarea tehnicilor de redare adiverselor tipuri de comunicare scenică.
2.3. Realizarea sarcinii acționale scenice,comunicând eficient în procesul de redarea stărilor psiho-emoționale.

3.1. Descrierea etapelor de dezvoltare a
imaginației, demonstrând aptitudini
specifice artei actorului.
3.2. Aplicarea tehnicilor specificeprocesului de improvizație realizândsarcini scenice.
3.3. Manifestarea abilităților de creare arolului, reieșind din sarcina propusă.

Clasa a VIII-aUnităţi de învăţare

Activităţi și produse de învățare
recomandate

Limbajul teatral şi componentele de bază ale
spectacolului.
Tehnici actoriceşti elaborate de mari oameni de teatru K. S.
Stanislavski, M. Cehov, E. Vahtangov – noțiuni generale.
Aspecte și tehnici generale ale studiului scenic.
Conduita scenică.
Formarea deprinderilor de etică profesională.

Studiul de caz: exerciţii dedescoperire şi aplicare adecvată astilului de interpretare actoricească
a materiei reieșind din specificulșcolilor teatrale notorii.
Training de manifestare publică
conform normelor etice deprezentare.

Comunicarea scenică. Tehnici de comunicare non-verbală
Gestul şi mimica – principii de aplicare a tehnicilor actoricești
în scopul creării unui rol veridic.
Pantomima – elemente de comunicare non-verbală.
Comunicarea vizuală și specificul interpretării rolului scenic
prin utilizarea tehnicilor actoricești.
Unitatea psiho-fizică în acţiunea şi comunicarea scenică.
Studii situații relativ-diferențiate:• comportare individială, comportare diferenţiată cu
obiecte reale/butaforice;• comportare şi comunicare cu un singur partener;
comportare şi comunicare cu mai mulţi parteneri.
Improvizația
Redarea comportamentului păsărilor şi animalelor.
Studii de improvizație Eu- animal/pasăre/insectă, etc...
Profesiile:
Redarea caracteristicilor profesiilor (intelectual, meşteşugar
etc).
Studii practice de interpretare scenică Eu în ipostaza de...
Studiul tipajelor şi psihologiei umane.

Clasificarea și analiza tipurilor decomunicare scenică.
Exerciții de antrenare a tipurilor decomunicare scenică.
Studii de aplicare a manierelor
interpretative ale stilurilor/ tipurilor
de comunicare.

Exerciţii de antrenare a imaginației
și improvizației.
Exerciții de aplicare corectă aprocesului imaginar în procesul
neanimat.
Training de antrenare a expunerii
gândurilor față de obiect, animal,
profesie, etc.

4.1. Diseminarea etapelor de acțiune
scenică și demonstrarea practică ametodelor de interpretare individuală.
4.2. Determinarea scopului acțiunii șiaplicarea tehnicilor adecvate rezolvării
sarcinii scenice.
4.3. Contribuirea la realizarea rolurilor,fragmentelor scenice prin implicare şi
angajare scenică responsabilă.
5.1. Inițierea în autoevoluarea și
autoafirmarea publică, manifestândcunoștințe specifice artei spectaculare.
5.2. Utilizarea tehnicilor specifice artei
actorului în realizând sarcini scenice desine stătător.
5.3. Manifestarea publică, aplicând tehnici
ale artei actorului.

Indicatori de expresie (mimică, postură, intonaţia, mersul,
vârsta, temperamentul).
Caracterul. (compoziţia).
Evenimente cu conflict dramatic (relatări).
Trăsăturile caracteristice tipologiilor umane şi firii lor.
Acțiunea scenică
Situaţiile propuse şi magicul „dacă”.
Sarcina scenică.
Scopul acţiunii.
Motivele acţiunii.
Captarea atenţiei partenerului.
Realizarea sarcinii acționale scenice.
Parteneriatul public și cu mediul de apartenență în actul
spectacolar.
Crearea și prezentarea studiilor practice, secvențelor despectacole, prin utilizarea tehnicilor comunicării nonverbale:• Selectarea piese.
• Citirea textelor la masa de lucru, repartizarea rolurilor.
• Analiza personajelor, personificare.
• Mizanscenarea.
• Repetiții în spațiul scenic, adaptare la decor, coloană
sonoră, mișcare scenică.
• Prezentarea operei teatrale.

Studii de demonstrare a abilităților
individuale prin metodele
improvizației în interpretarea
sarcinii scenice.
Exerciții de antrenare și dezvoltare
a imaginației proprii în funcție desarcina scenică.
Exerciții de captare a atenției.
Studii de plasare a creației
individuale în timp și spațiu adecvat
circumstanțelor.
Studii de plasare a prodului creativ
în spațiul scenic.
Amaniza textului, repartizarea
rolurilor. Personificarea.
Mizanscenarea.
Clasificarea și elaborarea părților
componente ale spectacolului.
Repetiții.
Produse: Studii/ secvențe despectacole/ spectacole prezentate
public cu elemente ale comunicării
non-verbale.

La sfârșitul clasei a VIII-a elevul poate:•
valorifica și utiliza corect termenii specifici Artei actorului și Artei teatrale;• demonstra conduită/comportament și etică scenică;• demonstra și aplica tehnici caracteristice procesului de improvizație scenică;• crea independent legături cognitive de manifestare scenică și utilizare adecvată a tehnicilor actoricești studiate;• motiva stilul de interpretare a unui rol;• manifesta potențial de redare/interpretare a unui rol scenic individual și în cooperare (parteneriat) în cadrul studiilor teatrale sau a unuiminispectacol integru, cu acțiuni logice, consecutive, conștiente, independent;
manifestând atitudini și valori primordiale:• sensibilitate pentru esteticul din viață și cel artistic;• spirit de observație și creativitate artistică;• simț, gust și creativitate estetică;• atitudine pozitivă și interes pentru valorile artistice naționale și universale;• comunicare eficientă, responsabilitate și conlucrare în echipă/parteneriat.

Unități de competențe

Clasa a IX-aUnităţi de învăţare

1.1.

Valorificarea teoriilor şi tehnicilor
din arta teatrală în vederea expunerii
ideilor şi mesajului în evoluţia scenică.
1.2. Utilizarea corectă a termenilor
specifici artei teatrale.
1.3. Manifestarea eticii
comportamentale scenice.

Limbajul teatral şi componentele de bază ale
spectacolului.
Administrarea și menținerea teatrului – noțiuni generale.
Funcțiile specifice directorului, administratorului, șefului (ei)trupei, regizorului, secretarului literar, regizorului de sunete,
coregrafului, scenografului, etc.
Norme etice de comportament scenic.

2.1. Descrierea etapelor de redare atehnicilor specifice observației.
2.2. Aplicarea tehnicilor de observație înprocesul de realizare a studiilor scenice.
2.3. Implementarea spiritului deobservație în interpretarea rolului/ sarcinii
scenice.
2.4. Redarea stărilor psiho-emoționale și
crearea chipului actoricesc prin aplicarea
tehnicilor specifice spiritului deobservație.
3.1. Descrierea etapelor de dezvoltare a
imaginației, demonstrând aptitudini
specifice artei actorului.
3.2. Aplicarea tehnicilor specificeprocesului de improvizație realizândsarcini scenice.
3.3. Manifestarea abilităților de creare arolului, reieșind din sarcina propusă.

Spiritul de observaţie – condiţie necesară a personalităţii
elevului–actor.
Nuanțe de observație generală și fixată pe obiect concret.
Observația și caracterizarea persoanelor din grupul deapartenență.
Caracterul (etapele de creare și compoziţia).
Studii cu eveniment şi conflict dramatic.
Trăsăturile caracteristice tipologiilor umane şi firii lor.

4.1. Realizarea sarcinii acționale scenice,redarea stărilor psiho-emoționale.
4.2. Utilizarea tehnicilor de interpretare astudiilor scenice adecvat circumstanțelor.
Implementarea.
4.3. Interpretarea unui rol veridic
aplicând tehnicile artei actorului.

Rolul scenic.
Emoţia şi atitudinea creatoare.
Expresiile emoţionale - limbaj actoricesc.
Interacţiunea dintre emoţie, mimică, gest, atitudine (revedere,surpriza, perfidia, durerea fizică, melancolia, teamă, dispreţ,sfidare.).
Studii compoziționale.

Improvizaţia ca fenomen teatral.
Fenomenul improvizaţiei în teatru.
Studii axate pe exerciţii de improvizaţie ca modalitate deextindere a diapazonului actoricesc.
Întruchiparea şi improvizarea situaţiilor din afara operei.
Studii extratext pe baza operelor literare.

Activităţi și produse de învățare
recomandate
Studiul de caz: analiza și reținerea
specificului funcțiilor teatrale.
Joc de rol: exerciții de reținere şi
aplicare adecvată a funcțiilor
specifice teartului.
Training de manifestare publică
conform normelor etice deprezentare scenică.
Exerciții de educare și dezvoltare a
spiritului de observație.
Training de aplicare a spiritului deobservație în redarea chipului
scenic în studiile cu eveniment și
conflict dramatic.
Studii de aplicare a observației șicrearea rolului în baza tipologiilor
umane.
Exerciţii de antrenare a
improvizației.
Exerciții de aplicare corectă aprocesului imaginar înîntruchiparea scenică.
Studii de demonstrare a abilităților
individuale prin metodele
improvizației în interpretarea
sarcinii scenice.
Exerciţii de analiză şi sinteză amateriei, conform deducţiilor
contextuale.
Exerciţii de analiză şi sinteză amateriei, conform deducţiilor
contextuale.

4.4. Aplicarea modelelor operelor
dramaturgiei naționale în procesul decreație a studiului scenic.
4.5. Compunerea chipului scenic jucândrolului veridic și aplicând tehnicile
actoricești.

5.1. Inițierea în autoevoluarea și
autoafirmarea publică, manifestândcunoștințe specifice artei spectaculare.
5.2. Utilizarea tehnicilor specifice artei
actorului în realizând sarcini scenice desine stătător.
5.3. Identificarea formelor optime deredare a atmosferei spectacolului utilizândtehnicile mizanscenării.
5.4. Manifestarea publică, aplicând tehnici
ale artei actorului.

Personificarea
Selectarea fragmentelor literare în vederea transpunerii lor
scenice, în funcţie de ideea operei şi de personaje.
Lectura textului.
Concretizarea ideii şi supratemei operei literare.
Acţiunea şi contraacţiunea.
Şirul evenimentelor.
Determinarea periodică: epoca, data, timpul.
Elaborarea personajului.
Relaţionarea cu celelalte personaje. Suprasarcina rolului.
Acţiunea principală a personajului. Biografia afectivă apersonajului.
Structura biografiei personajului la persoana I/II:
Cine este personajul?
Ce vârstă are?
Unde s-a născut?
Ce au făcut părinţii săi?
În ce mediu a crescut?
Cum a reacţionat el?
Este interiorizat sau exteriorizat?
Vizionar sau practic?
Amabil sau nu?
Să cunoască ce aventuri a avut?
Cum îşi petrece ziua?
Apartenenţa socială a personajului.
Crearea și prezentarea studiilor practice, secvențelor despectacole, spectacolelor:• Selectarea piese.
• Citirea textelor la masa de lucru, repartizarea rolurilor.
• Analiza personajelor, personificare.
• Mizanscena şi atmosfera scenică.
Tipurile de mizanscenă: principală, secundară, perpendiculară,pe cerc, haotică, sincronizată, ieşiri şi intrări în/din spațiul
scenic.
• Repetiții în spațiul scenic, adaptare la decor, coloană
sonoră, mișcare scenică.
• Prezentarea operei teatrale.

Studii de rezolvare a sarcinii
scenice prin intermediul tehnicilor
personificării chipului reieșind dinanaliza logică a șirului deevenimente.
Studiu de caz: analiza și clasificarea
elementelor definitorii ale
personajului dramatic / literar.
Exerciţii de antrenare a manierelor
interpretative şi de dezvoltare a
stilurilor de comunicare scenică.
Studii de interpretare a rolului
veridic, reieșind din tipajul
personajului și șirul de acțiuni.

Amaniza textului, repartizarea
rolurilor. Personificarea.
Mizanscenarea. Exerciții deeducare și dezvoltare acomportamentului scenic, reieșind
din mizanscenă.
Clasificarea și elaborarea părților
componente ale spectacolului.
Repetiții.
Produse: Studii/ secvențe despectacole/ spectacole prezentate
public prin utilizarea tehnicilor depersonificare individuală.

La sfârșitul clasei a IX-a elevul poate:• valorifica și utiliza corect termenii specifici Artei teatrale;• deduce și aplica tehnici potrivite, specifice Artei actorului, reieșind din evenimentul scenic;• acționa și conlucra în cooperare cu partenerii de scenă;• motiva și deduce forma optimă de acțiune scenică (verbală și non-verbală) reieșind din specificul operei de artă;• aplica tehnicile comunicării scenice în toate variantele studiate;• crea independent rolul scenic, legături cognitive de manifestare scenică și utilizare adecvată a tehnicilor actoricești studiate;• reda atmosfera proximă de desfășurare a acțiunii scenice reieșind din conținutul operei dramatice;• manifesta potențial de redare/interpretare a unui rol scenic individual și în cooperare (parteneriat) în cadrul studiilor teatrale sau a unui
spectacol integru, cu acțiuni logice, consecutive, conștiente, independent;
manifestând atitudini și valori primordiale:• sensibilitate pentru esteticul din viață și cel artistic;• spirit de observație și creativitate artistică;• simț, gust și creativitate estetică;• atitudine pozitivă și interes pentru valorile artistice naționale și universale;• comunicare eficientă, responsabilitate și conlucrare în echipă/parteneriat.

II. ADMINISTRAREA DISCIPLINEI ARTA ACTORULUICICLUL LICEAL
Statutul
disciplinei

Aria curriculară

ProfilClase

Obligatorie

ArteArtă teatrală

X
XI
XII

Nr. unităţi deconţinut666Numărul de ore Numărul de orepe săptămână
anual1
2
68
3
102
3
99

1Poate varia în funcție de structura anului școlar și datele calendaristice.

1.
2.
3.
4.
5.
6.

III. COMPETENŢE SPECIFICE ALE DISCIPLINEI ARTA ACTORULUICICLUL LICEALAplicarea cunoștințelor specifice termenilor Artei teatrale în procesul de comunicarea artistică, manifestând cultură și conduită scenică
admirabilă.
Realizarea acţiunii și sarcinii scenice, prin aplicarea capacităților interpretative personale și utilizarea tehnicilor Artei actorului.
Abordarea principiului unităţii organice al fenomenului actoricesc şi al variatelor modalităţi de manifestare în procesul actului spectacular.
Utilizarea tehnicilor de improvizaţie și creativitate motivațională în actul teatral şi socio-comunicativ, implementând tehnicile specifice ale Artei
actorului.
Relaționarea eficientă cu partenerul de scenă și publicul prin intermediul comunicării artistice, demonstrând cultură generală și valorificând
operele dramaturgiei naționale și universale;
Autoevoluarea scenică de succes, manifestând cultură a comunicării și competențe actoricești bine definite în cadrul unei prezentări scenice,spectacol.

Unități de competențe
1.1.
Analiza critică constructivă
valorificând teoriilor, noțiunilor artei
teatrale şi a tehnicilor din arta
actoricească în vederea expunerii
ideilor şi mesajului scenic.
1.2.
Utilizarea coerentă a

IV. UNITĂȚI DE ÎNVĂȚARE
CICLUL LICEAL
Clasa a X-aUnităţi de învăţare
Limbajul scenic şi componentele de bază ale spectacolului
Termeni actoriceşti: actor, repetiţie, machiaj, costum, decor,
recuzită, lumina, coloană sonoră, etc
Specii ale genului dramatic: tragedia, comedia, drama, melodrama,
vodevilul.
Normele etice teatrale şi bunele maniere.
Conduita scenică şi comportamentul în grupul de apartenenţă.

Activităţi și produse de învățare
recomandate
Studiul de caz.: analiza informației
specifice limbajului teatral și a artei
spectaculare.
Exerciţii de descoperire şi reținere a
speciilor și genurilor artei dramatice.
Studii de plasare a produsului scenic
creat în aplicațiune practică.Exerciţii

termenilor specifici creând ideii
metacognitive în domeniul artei
teatrale.
1.3.
Manifestarea eticii
comportamentale scenice.
2.1. Recunoașterea proceselor dememorare scenică explicândspecificul acestora.
2.2. Demonstrarea aptitudinilor dememorie scenică aplicând tehnici ale
artei actorului.
2.3. Recunoașterea și aplicarea
corectă a tehnicilor specifice atenției
și concentrării scenice.
2.4. Demonstrarea abilităților deatenție și concentrare scenică
individual și în parteneriat.
2.5. Interpretarea artistică, utilizândtehnicile memoriei, atenției șiconcentrației scenice.

3.1. Descrierea etapelor dedezvoltare a improvizației
demonstrînd modele proprii.
Descrierea etapelor de dezvoltare a
improvizației demonstrând aptitudini
specifice artei actorului.
3.2. Aplicarea tehnicilor specificeprocesului de improvizație realizândsarcini scenice.
3.3. Manifestarea abilităților decreare a rolului, reieșind din sarcina
propusă.
3.4. Valorificarea tehnicilor
improvizației scenice aplicândcunoștințe și aptitudini proprii.

de descoperire şi aplicare adecvată atermenilor specifici artei teatrale.

Dezvoltarea memoriei, atenţiei şi puterii de concentrare.
Rolul memoriei în creaţia actorului. Formele de memorare:
memorarea neintenţionată,voluntară, logică şi mecanică.
Procesele memoriei (fixarea, recunoaşterea şi reproducerea).
Memoria sentimentului-memoria emoţională (auditivă, vizuală).
Memorarea prin imagini.
Memoria imagistică intuitivă.
Memoria motorică.
Clasificarea şi formele atenţiei:• atenţia involuntară;• atenția voluntară;• atenția postvoluntară;• atenția spontană;• atenția interioară şi exterioară.
Puterea de concentrare şi gradul de implicare.
Intensitatea, distribuirea şi stabilitatea atenţiei.
Cele trei cercuri ale atenţiei scenice.
Singurătatea publică.
Improvizația liberă - baza procesului de creaţie.
LOI (lucrul cu obiectele imaginare)Atenţia tactilă, starea fizică, credibilitatea subiectivă, punctul fix.
Imaginaţia în contextul situaţiilor propuse.
Părţile componente ale situaţiilor:• Când?
• Unde?
• Din ce cauză?
• Cine?
• Cum?
Asociaţia. Lanţul asociativ.
Rolul asociaţiei în procesul de creaţie.
Asociaţii produse de acţiuni verbale şi senzaţii.
Imagini produse de melodii.

Execiții de memorare a obiectelor/imaginilor.
Exerciții de recunoaștere și memorare
a sentimentelor.
Exerciții de concentrare a atenției șiconcentrării scenice.
Exerciții de antrenare și dezvoltare aatenției.
Exerciții de orientare a atenției asupra
fenomenelor din mediul ambiant.
Studii de demonstrare a singurătății
publice în trei cercuri de atenție.
Studii de educare aatenției/concentrării și demonstrare acelor trei cercuri de atenție.
Studiu de caz: analiza și adaptarea lanormele ierarhice de redare asituațiilor scenice.
Exerciţii de antrenare a imaginației și
improvizației.
Exerciții de aplicare corectă aprocesului imaginar în procesul
neanimat.
Studii de redare a jocului asociativ.
Training de antrenare a expunerii
gândurilor față de situații prinintermediul tehnicii LOI.
Studii de demonstrare a abilităților
individuale prin metodele

4.1. Determinarea și aprecierea
evenimentului scenic aplicând
metoda criticii constructive.
4.2. Delimitarea și clasificarea
etapelor de acțiune scenică
pâna/la/după eveniment.
4.3. Demonstrarea jocului scenic
veridic, evocând stărilor psihoemoționale conform sarcinii
scenice.
4.4. Demonstrarea tehnicilor deadaptare scenică, reieșind din sarcina
propusă.

Studiul scenic.
Studii de comportament individual. Clasificarea studiilor scenice.
Cele trei etape în studiile cu aprecierea evenimentului:• comportament până la eveniment;• aprecierea evenimentului și încadrarea în sarcina scenică;• evenimentul, comportamentul după eveniment.
Neprevăzutul în studii.
Starea fizică şi justificarea prin locul acţiunii.
Tăcerea firească.
Studii în condiţiile tăcerii organice.
Atitudinea scenică - noţiuni generale.
Schimbarea atitudinii faţă de obiect.
Schimbarea atitudinii faţă de locul acţiunii.
Schimbarea atitudinii faţă de partener.
Studii de improvizare.

5.1. Recunoașterea normelor deconduită scenică și aplicarea
strategiilor de parteneriat public.
5.2. Aplicarea tehnicilor de educare a
atitudinii scenice activând înparteneriat, cooperare.

Interacţiunea cu partenerul scenic. Atitudinea faţă de partener.
Momentele conflictuale obiective şi subiective (replica, acţiunile,reacţiile partenerului şi restructurări lăuntrice permanente,condiţionate de reacţia cu partenerul.
Studii cu mai mulţi parteneri.
Justificarea tăcerii şi importanţa imaginaţiei în căutarea atitudinii
adecvate faţă de partener.
Schimbul atitudinii între parteneri – baza acţiunii scenice.
Momentele conflictuale obiective şi subiective (replica, acţiunile,reacţiile partenerului şi restructurări lăuntrice permanente,condiţionate de reacţia cu partenerul.
Crearea și prezentarea studiilor practice, secvențelor despectacole, cu elemente de LOI, liberă improvizație șiinteracțiune conștientă cu partenerii:• Selectarea piesei.
• Citirea textelor la masa de lucru, repartizarea rolurilor.
• Analiza personajelor, personificare.
• Mizanscenarea.

6.1. Integrarea în activitatea demontare a spectacolului.
6.2. Aplicarea tehnicilor actoricești,realizând sarcini scenice.
6.3. Utilizarea tehnologiilor necesarecreării unui spectacol.

improvizației în interpretarea sarcinii
scenice.
Exerciții de reținere și interpretare aevenimentelor scenice prinintermediul tehnicilor actoricești.
Exerciții de interpretare a tăceriifirești
Studii de aplicare a tehnicilor
specifice actoricești combinândcondițiile pînă la, pe parcurs și dupăeveniment.
Clasificarea tipurilor de atitudine
scenică și reținerea acestora.
Studii de antrenare și redare a
atitudinii scenice în parteneriatul
scenic.
Exerciții de antrenare și redare areacțiilor scenice.
Studii de interacțiune cu partenerii,
aplicarea metodei de activitate în
cooperare.
Exerciții de rezolvarea a conflictelor
scenice.
Exerciții de antrenare a schimbului deatitudine scenică.

Studii în baza secvențelor despectacole/ spectacole prezentate
public (în scenă).
Repetiții asupra creării rolului scenic.
Clasificarea și elaborarea părților
componente ale spectacolului.
Repetiții.

6.4. Manifestarea potențialului
creativ individual aplicând tehnici ale
artei actorului.
6.5. Automanifestarea publică.

••Repetiții în spațiul scenic, adaptare la decor, coloană
sonoră, mișcare scenică.
Prezentarea operei teatrale.

Prezentarea publică (colocviu practic).
Produse: Studii cscenice, spectacol
cu elemente de LOI, liberă
improvizație și interacțiune conștientă
cu partenerii.

La sfârșitul clasei a X-a elevul poate:• valorifica și utiliza corect termenii specifici Artei actorului/ teatrale;• aplica aptitudinile scenice, descoperă noi posibilități de perfecționare în formarea cunoașterii și autocunoașterii;• motiva acţiunile fizice întreprinse coerent, abordând corelaţia dintre elaborarea și redarea stărilor psiho-emoționale interioare şi expresia
comunicativă;• aplica deprinderile de a exista în forma specifică singurătatea publică;• analiza comportamentul omului coordonat la locul acţiunii și a reda chipul scenic printr-o transfigurare psifo-fiziologică;• acomoda imediat la condițiile impuse, pentru a influența atât jocul partenerilor, cât și receptivitatea publicului;• aplica imaginaţia în căutarea chipului scenic și a atitudinii corecte faţă de partener;• comunica organic, aplicând tehnicile culturii comunicării scenice (verbale și non-verbale) în manifestarea abilităţilor scenice;• analiza scopul, sarcina, tema și conflictul principal, deducând modul potrivit de interpretare artistică a rolului scenic;
manifestând atitudini și valori primordiale:• sensibilitate pentru esteticul din viață și cel artistic;• spirit de observație și improvizație artistică;• simț, gust și creativitate estetică;• atitudine și interes pentru valorile artistice naționale și universale;• comunicare eficientă și conlucrare în echipă/parteneriat.
Unități de competențe
1.1. Analiza critică constructivă
valorificând teoriilor, noțiunilor artei
teatrale şi a tehnicilor din arta
actoricească în vederea expunerii ideilor
şi mesajului scenic.
1.2. Utilizarea coerentă atermenilor specifici creând ideii
metacognitive în domeniul artei teatrale.
1.3. Manifestarea eticii
comportamentale scenice.

Clasa a XI-aUnităţi de învăţare
Limbajul scenic şi componentele de bază ale spectacolului
Termeni regizorali: regizor, montare, plan de montare.
Caracteristicile și părțile componente ale spectacolului:
dramaturgia, scenografia, regia de sunete, coregrafia/mișcarea
scenică.

Activităţi și produse de învățare
recomandate
Studiul de caz: analiza informației
specifice limbajului teatral și
termenilor regizorali.
Exerciţii de descoperire şi aplicare
adecvată a termenilor specifici artei
teatrale.
Exerciții de creare a produselor
specifice artei spectaculare (coloană
sonoră, scenografie, scenarii deactivitate, etc).
Studii de plasare a produsului scenic
creat în aplicațiune practică.

2.1. Utilizarea tehnicilor de interpretareindividuală evocând stări psihoemoționale adecvate circumstanțelor și
sarcinii scenice.
2.2. Diseminarea scopului acțiunii
aplicând tehnici specific redării stării
psiho-emoționale adecvate.
2.3. Aplicarea tehnicilor de improvizație
creînd chipului scenic veridic.
3.1. Recunoașterea și aplicarea corectă atehnicilor specifice atenției scenice.
3.2. Demonstrarea abilităților de atenție
scenică (individual și în parteneriat).
3.3. Motivarea și demonstrarea atenției îndiferite ipostaze, reieșind din sarcina
scenică, caracteristica personajului.
3.4. Interpretarea artistică, utilizândtehnicile atenției scenice.

4.1. Clasificarea tipurilor de improvizație
aplicând tehnici specifice artei actoruluiîn prezentarea scenică individuală.
4.2. Încadrarea improvizației personale în
studiul scenic.
4.3. Demonstrarea unui rol scenic creativ,
aplicând tehnicile improvizației.
4.4. Manifestarea spiritului deimprovizație adecvat sarcinii scenice.

5.1. Determinarea acțiunii și contracțiunii
scenice.

Redarea stărilor psiho-emoționale și fizice. Starea fizică şi
locul acţiunii.
Starea fizică justificată prin locul acţiunii şi condiţii
climaterice. Studii.
Starea psihofizică. Evocarea stării psihofizice în anumite
situații din viață. Studii.
Situaţiile propuse şi magicul „dacă”. Sarcina scenică.
Scopul acţiunii.
Motivele acţiunii.
Captarea atenţiei partenerului.
Studii cu text redus improvizat.
Atenția și observația. Studiul tipurilor şi psihologiei umane.
Trăsăturile caracteristice tipologiilor umane şi firii lor.
Indicatori de expresie:• Mimică;• Postură;• Intonaţia;• Mersul;• Vârsta;• Temperamentul.
• Caracterul.
Compoziţia specifică caracterului..
Evenimente cu conflict dramatic (relatări).
Improvizaţia ca fenomen teatral.
Fenomenul improvizaţiei în teatru. Întruchiparea şi
improvizarea în situaţii propuse.
Studii axate pe exerciţii de improvizaţie.
Obiecte însuflețite - redarea caracteristicilor obiectelor
neanimate prin studiul psihologiei umane.
Animale/păsări - redarea caracteristicilor animalelor/ păsărilor
prin tehnici de interpretare specifice „eu – animal”, „eu –pasăre”.
Profesiile - redarea caracteristicilor profesiilor:• observaţii asupra profesiilor intelectuale;• observaţii asupra profesiilor meşteşugăreşti;• observaţii asupra profesiilor agrare.
Studiul compozițional și crearea rolului.
• analiza acțiunii și contraacțiunii scenice;Exerciții de redare a stărilor psihoemoționale.
Joc de rol: rezolvarea sarcinii scenicecondiționate prin aplicarea tehnicilor„și dacă”.
Exerciții de captare a atenției prindiverse mijloace și tehnici actoricești.
Studii de improvizație scenică.
Exerciții de antrenare și dezvoltare atuturor tipurilor de atenție scenică.
Exerciții de reținere și demonstrare atipologiilor umane.
Execiții de demonstrare și schimbarede conduită scenică în dependență decaracte și postură.
Studii de compunere și demonstrare acompozițiilor scenice în baza unuieveniment cu conflict dinamic.
Studii de improvizație eu - obiect.
Exerciții de antrenare a imaginației
scenice și redare a sarcinii adecvate
circumstanțelor propuse.
Studii de improvizație eu - animal, eu- pasăre etc.
Studii de improvizație a profesiilor.

Exerciții de antrenare în cadrul unuistudiu compozițional complex.

5.2. Delimitarea etapelor de acțiune
scenică, evenimente, coordonate și
motivație.
5.3. Demonstrarea tehnicilor de adaptare
scenică, reieșind din sarcina propusă.
5.4. Integrarea în procesul de creare astudiilor compoziționale.
5.5. Aplicarea tehnicilor de acțiune
scenică în cadranul extratext.
5.6. Valorificarea gândirii criticeconstructive, aplicând procedee ale
creativității individuale.

6.1. Integrarea în activitatea de montare aspectacolului.
6.2. Aplicarea tehnicilor actoricești,realizând sarcini scenice.
6.3. Utilizarea tehnologiilor necesarecreării unui spectacol.
6.4. Manifestarea potențialului creativ
individual aplicând tehnici ale artei
actorului.
6.5. Automanifestarea publică

•acțiunea personajului în funcție de temperament și concepție;• scopul și mobilul acțiunii;• diferența între acțiunea formă și cea veridică;• coordonatele acțiunii scenice: ce fac? ( acțiune) de ce
fac? (motivarea acțiunii) cum fac? (mijloacele de realizare ale acțiunii scenice);• contraacțiunea - elementul de apariție în calea acțiunii.
Studii extratext.
Studii improvizate în afara locului acțiunii din piesă.
Acţiunea şi sarcina scenică.
Scopul acţiunii (ce fac?).
Motivaţia acţiunii (de ce fac?). Modalitatea de realizare asarcinii scenice (în ce mod fac?).
Procesul de executare al sarcinii scenice.
Dorinţa – elementul primordial în executarea sarcinii scenice.
Acţiunea scenică / motivaţia / firescul acţiunii / exemplificări.
Verosimilitatea scenică / adevăr şi fals în actul scenic /exemplificări.
Principiul organicităţii / stare şi acţiune scenică.
Comportamentul, reacţia si adaptarea scenică.
Formele de adaptare (interioară, exterioară, conştientă,inconştientă).
Reacţia şi adaptarea.
Comportări diferenţiate în funcţie de noul loc al acţiunii.
Comportări diferenţiate în raport cu partenerul.
Crearea și prezentarea studiilor practice, secvențelor despectacole, spectacolelor cu elemente de improvizație șiacțiune scenică constructivă:• Selectarea piese.
• Citirea textelor la masa de lucru, repartizarea rolurilor.
• Analiza personajelor, personificare.
• Mizanscenarea.
• Repetiții în spațiul scenic, adaptare la decor, coloană
sonoră, mișcare scenică.
• Prezentarea operei teatrale.

Training de clarificare a coordonatelor
scenice și aplicarea tehnicilor specificepe parcursul acțiunii
Joc de rol: ce, cum, de ce acționez în
posturi condiționate variate.
Studii de improvizație conform
sarcinii scenice.
Studiul de caz: analiza și realizarea
sarcinii scenice în spațiu, timp și
condiții prestabilite.
Studii de improvizație individuală și înparteneriat (1 și mai mulți parteneri
concomitent).
Exerciții de educare și dezvoltare acomportamentului scenic, a reacției
umane și de adaptare la condiții nou
create.

Studii în baza secvențelor despectacole/ spectacole prezentate
public (în scenă).
Repetiții asupra creării rolului scenic.
Clasificarea și elaborarea părților
componente ale spectacolului.
Repetiții.
Prezentarea publică (colocviu practic).
Produse: Studii cscenice, spectacol,
cu elemente de improvizație și acțiune
scenică constructivă.

La sfârșitul clasei a XI-a, elevul poate:

•
•
•
•
•

identifica metodele de lucru asupra textelor în proză;crea viziuni, ecranizări interioare a textului şi transmiterea lor ascultătorilor;
identifica logica desfăşurării evenimentelor;realiza de sine stătător partituri logice ale textului ;evolua în activităţile artistice şcolare, culturale, sociale ;manifestând ca atitudini și valori specifice predominante:• creativitate și ingeniozitate în automanifestarea publică;• implicarea în ateliere și masster class;• simț, gust și creare de produs estetic;• interes pentru valorificarea potențialului artistic național și universal.
Unități de competențe

Clasa a XII-aUnităţi de învăţare

Activităţi și produse de învățare
recomandate
Studiul de caz.

1.1. Analiza critică constructivă
valorificând teoriilor, noțiunilor artei
teatrale şi a tehnicilor din arta
actoricească în vederea expunerii ideilor
şi mesajului scenic.
1.2. Utilizarea coerentă atermenilor specifici artei actorului,
creând ideii metacognitive inspirate în
domeniul artei teatrale.
1.3.Manifestarea eticii
comportamentale și culturii comunicării
scenice.
2.1. Valorificarea gândirii criticeconstructive, aplicând tehnici deantrenare a creativității individuale.
2.2. Demonstrarea proceselor de gândire
metacognitivă.
2.3. Aplicarea tehnicilor de interpretare
procesuală a rolului scenic.

Limbajul scenic şi componentele de bază ale spectacolului.
Sistema lui K. Stanislavski. Principiile de bază. Adevărul
vieţii. Suprasarcina. Acţiunea - excitant condiţional asentimentului şi trăirii scenice. Elementele creaţiei - capacităţile
interioare (psihice) şi exterioare (fizice) ale actorului.
Firescul creaţiei actoriceşti.
Întruchiparea scenică.
Transfigurarea psiho-fiziologică aplicând tehnicile actoricești ale
sistemului Stanislavski.

Formele de gândire și expresie specifică actorului. (mecanism
logic specific).
Analiza mecanismului logic specific.
Procesualitatea în arta actorului I (etapa1-preluarea).
Procesualitatea în arta actorului II (etapa 2-prelucrarea).
Procesualitatea în arta actorului III (etapa 3-obțiune).
Procesualitatea în arta actorului IV (etapa 4-acțiune).

Exerciții de expresie verbală și nonverbală eficiente, adecvate sarcinii
scenice.

3.1. Analiza logică și integrarea înprocesul de creare a spectacolului.

Spectacolul – sinteză a studiilor artei teatrale - lucrul asupra
spectacolului de bacalaureat.
Alegerea și analiza operei dramatice (piesei)

Studii de creare și redare a stărilor
psihoemoționale, crearea rolului.
Citirea textului la masa de lucru.

Exerciţii de descoperire şi aplicare
adecvată a stilului de interpretare
actoricească a materiei.
Studii de transfigurare psihofiziologică după sistemul lui K.
Stanislavski

Studii de reflecție a etapelor de crearea rolului.

3.2. Descrierea părților componente a
piesei și deducerea logicii desfășurării
evenimentelor.
3.3. Integrarea în planul de montare aspectacolului.

Lectura piesei.
Biografia autorului.
Datele şi condiţiile social-istorice în care se desfăsoară acţiunea.
Distribuirea rolurilor.
Analiza şi dezvăluirea conţinutului textului.
Descoperirea ideii, stabilirea temei, mesajului piesei.
Conflictul dramatic şi determinarea principalelor momente ale
evoluţiei lui.

Analiza logică, plasarea acțiunii
verbale reielind din șirul deevenimente.
Crearea chipului scenic.
Exerciții de clasificare și menținere acompoziției structurale a piesei
teatrale.
Repetiții.

4.1. Analiza și comunicarea eficientă aevenimentelor scenice.
4.2. Integrarea eficientă în procesul decreare a chipului scenic în cadrul
studiilor compoziționale.
4.3. Aplicarea tehnicilor de receptivitate
și adaptare scenică.

Studiul operei dramatice.
Conflictul dramatic.
Determinarea principalelor momente ale evoluției conflictului
dramatic.
Analiza acțiunii și contraacțiunii. Evenimentele din piesă.
Rolul textului și subtextului în descoperirea vieții interioare apersonajului și a comportamentului său psihofizic.
Studii de elaborarea ale personajului scenic.
Stăpânirea mișcării, gustului, atitudinii și supunerea lor cu
rafinament a ideilor textului dramatic.
Autenticitatea în comunicare.
Receptivitatea și controlul.
Adaptarea cu luciditate și finețe a expresiei exterioare cumișcarea interioară.
Cele douăsprezece instrumente în elaborarea personajului
Biografia personajului în procesul creării.
Biografia afectivă a personajului.
Relaţiile cu celelalte personaje.
Intuirea personajului – model mintal.
Suprasarcina și scopul scenic. Obstacolul, schimbul, imaginealăuntrică, tactul și acțiunea.
Preistoria, manipularea, locul acțiunii și al patrulea perete.
Monologul interior.
Circumstanțele vieții.
Întruchiparea.
Caracterul și caracteristicile personajului.
Montarea spectacolului.
Mijloace de expresie vocală și corporală în cadrul
spectacolului de bacalaureat.

Studiu de caz.

5.1.Crearea și redarea coerentă aetapelor de conlucrare scenică.
5.2.Redarea stărilor psiho-emoționale
prin aplicarea tehnicilor deinterpretare individual.
5.3.Transfigurarea psiho-fiziologică în
procesul de creare a rolului scenic.

6.1. Crearea planului de montare aspectacolului utilizând modele
regizorale studiate.

Debrifarea.
Studii de redare a rolului veridic.
Analiza logică, aplicarea tehnicilor deantrenare a gândirii criticeconstructive.
Studii de improvizație.

Analiza logică constructivă a operei
dramatice (piesă).
Descrierea evenimentelor cheie alepiese.
Jurnalul de personaj: clasificarea
tipologiei eroilor acțiunii și aplicarea
tehnicilor adecvate de interpretare aunui rol scenic..
Studii de creare și redare a rolului
veridic.
Activitate în cooperare: distribuirea
rolurilor, funcțiilor și clarificare6.2. Integrarea în activitatea de montare
a spectacolului.
6.3. Aplicarea tehnicilor actoricești în
realizarea sarcinilor scenice.
6.4. Aplicarea tehnologiilor necesarecreării unui spectacol.
6.5. Manifestarea potențialului creativ
individual aplicând tehnici ale artei
actorului.
Automanifestarea publică.

Corpul ca instrument pentru exprimarea ideilor în scenă.
Descătușarea, învingerea rezistenței, opoziției propriului corp.
Supunerea corpului unei evoluții și cerințe speciale.
Organizarea acțiunii și mișcării în timp și spațiul scenic.
Tempo-ritmul.
Relația mișcare-vorbire.
Selectarea și introducerea coloanei sonore: tipuri de sunete și
melodii potrivite, forme de creare/redare adecvate spectacolului.
Introducerea coloanei sonore în spectacol, deprinderea mișcării
scenice, acțiunii verbale și corporale.
Scenografia spectacolului: decorul, costumul, recuzita ,machiajul, luminografia.
Cromatica decorului și a costumului. Lumina în scenă.
Machiajul modern în funcție de :caracterul personajului, mediul ambiant, funcție, profesie, vârstă,epocă.

formelor de interpretare aspectacolului ulterior.
Exerciții de antrenare a mijloacelor
vocale specifice spectacolului în
montare.
Studii de creare a rolului scenic prinintermediul plasticității corporale și aaplicării tehnicilor actoricești
individuale.
Crearea elementelor tehnice necesaremontării spectacolului.
Analiza, selectarea și introducerea
elementelor de scenografie necesaremontării spectacolului.
Repetiții.
Avanpremiera.
Automanifestarea publică.

La sfârșitul clasei a XII-a elevul poate:• valorifica și utiliza corect termenii specifici Artei actorului/ teatrale;• respecta disciplina și etica teatrală în cadrul colectivului de creaţie;• aplica diverse tehnici ale jocului actoricesc;• analizează piesa, deduce logica acțiunii scenice, descoperind viața interioară și comportamentul psiho-fizic al personajului;• crea noi sinteze metacognitive, îndepărtând formele de gândire a „omului comun”;• proiecta mental și îndeplini fizic acțiunile scenice trecute/viitoare, aplicând tehnici specifice Artei actorului;• reprezenta în mod viu obiectele descrise verbal, utilizând tehnici adecvate în redarea rolului scenic individual și în parteneriat/cooperare;• manifesta interes și competență în procesul de montare a spectacolului de BAC;
• manifesta creativitate, interes și competență de a se încadra (juca rolul) într-o operă dramatică, spectacol integru;
manifestând atitudini și valori primordiale:• sensibilitate pentru esteticul din viață și cel artistic;• spirit de observație și improvizație artistică;• simț, gust și creativitate estetică;• atitudine și interes pentru valorile artistice naționale și universale;• comunicare eficientă și conlucrare în echipă/parteneriat.

V. REPERE METODOLOGICE DE PREDARE-ÎNVĂȚARE-EVALUARE
Procesul de predare-învăţare-evaluare la disciplina Arta actorului se produce în baza unei abordări strategice complexe de educație estetică. Conceptul
de strategie didactică prevede modul integrativ de abordare şi acţiune a tuturor resurselor procedurale (forme, metode, mijloace tehnice) şi utilizează
principiile didactice în procesul de realizare a conţinuturilor în vederea dezvoltării/formării competenţelor generale şi specifice disciplinei.
Disciplina Arta actorului posedă un pronunţat caracter aplicativ şi presupune accentuarea gândirii creative şi acţionale în formarea personalităţii
elevului. Prezentul Curriculum adoptă o abordare practică de „învăţare prin acţiune” şi este centrat pe elev. Disciplinele cu profil teatral, în special Arta
actorului, prevăd aplicarea în cadrul procesului de predare-învăţare-evaluare a unui set de metode şi tehnici actoricești, care stimulează implicarea activă
a elevului în procesul educaţional şi asumarea responsabilităţii pentru propria formare.
Scopul general al studiului la disciplina Arta actorului îl constituie formarea aptitudinilor creative, prin asimilarea tehnicilor specifice artei actorului,automanifestarea publică de calitate a elevilor și integrarea facilă în activitățile socio-umane. De aceea în procesul de predare-învățare-evaluare în cadrul
orelor respective, cele mai cotate metode de activitate sunt studiile practice, iar apogeul – automanifestarea publică în cadrul prezentărilor scenice(spectacole, scenete, studii actoricești, plastice).
Obiectivele generale urmărite în procesul de educare a elevilor în cadrul orelor de Arta actorului sunt:Însuşirea elementelor de bază a limbajului teatral.
• Dezvoltarea atenţiei şi imaginaţiei, educarea memoriei.
• Cultivarea spiritului de observaţie și a creativității artistice.
• Dezvoltarea abilităților de acţiune, comunicare şi rezolvare a sarcinii scenice.
• Elaborarea şi întruchiparea personajului scenic.
În concepția Curriculumului, conținuturile, care constituie un mijloc de formare a competențelor, devin mobile, flexibile şi oferă profesorului
libertatea și responsabilitatea să decidă măsura și modalitatea de valorificare a acestora în procesul educațional.
Prezentul Curriculum propune profesorilor din clasele cu profil teatral recomandări la compartimentele conţinuturi şi competenţe în procesul deelaborare a proiectelor didactice de lungă şi scurtă durată. Structurarea în semestru a unităţilor de învăţare şi a competenţelor specifice şi asociate acestorava rămâne la discreţia cadrului didactic, care îşi asumă responsabilitatea de a forma la elevi toate competenţele specifice prevăzute de Curriculum până lafinele perioadei de învăţare. Profesorii vor planifica ore teoretice şi practice, de sinteză şi evaluare, în funcţie de necesităţile procesului educativ al profilului
teatral.
Momentul cheie în activitatea cadrului didactic va rămâne stabilirea coerenţei între Competenţele specifice - Conţinuturi - Activităţi de învăţare Resurse - Evaluare, prin utilizarea cadrului Evocare - Realizarea sensului - Reflecţie - Extindere sau cadrului simplificat: Familiarizare - Structurare Aplicare.
În vederea dobândirii competenţelor specifice la finalizarea învăţării disciplinelor Arta actorului profesorul va realiza în cadrul desfăşurării orelor
obiectivele operaţionale, reieșind din nivelul de dezvoltare a fiecărui elev în parte, fapt care va arăta cu precizie ce ştie şi ce poate să facă elevul la sfârşitul
fiecărei lecţii.
Formarea competenţelor specifice presupun respectarea unor exigenţe ale învăţării centrate pe elev. În vederea realizării acestui deziderat se vor pune
în acțiune metodele interactive, se vor realiza diverse activităţi pentru exersarea competenţelor creative şi comunicative, care contribuie la formarea
personalităţii elevului, îl ajută să se includă plenar atât în relaţiile sociale, cât şi în procesul de culturalizare a propriei persoane.
În cadrul lecţiilor de Arta actorului se va pune accentul pe valorificarea potenţialului fiecărui elev, descoperirea particularităţilor psihologice și
psihofizice individuale, iar blocajele, crispările și barierele psiho-emoționale și fizice întâmpinate de către elevi, se vor înlătura pe parcursul orelor
individuale (parte componentă a studiilor în planul-cadru pentru clasele cu profil teatral).

Rezultate bune pot fi obţinute, dacă se lucrează în grupuri mici şi individual, aplicând metode interactive: Exerciţiul, Trainingul, Metoda predăriiînvăţării reciproce Știu-Vreau să știu–Am învățat, Jocul de rol, Brainstormingul, metoda Pălăriilor gânditoare, Interviul de grup, Studiul de caz, analiza
S.W.O.T, Proiectul, Explozia stelară, Jurnalul de personaj, Controversa creativă, Portofoliul individual, etc. precum şi prezentarea materialului audiovizual (vizionarea spectacolelor, vizitarea manifestărilor artistice în cadrul instituţiilor de culturalizare, sălilor de expoziții, de concerte etc). Aici elevul,
prin tehnicile Observației și a Asocierii, își va dezvolta competența de Improvizație, ceea ce oferă deschiderea către spațiul de Creație artistică individuală,în baza modelelor operelor de Artă veritabile, de calitate..
Un rol important la formarea competenţelor integratoare autentice îl are implicarea și participarea elevului în viața culturală a unitătii de învăţământ
şi a colectivităţii, participarea la concursuri şi la evenimente social-culturale, ce contribuie la formarea unei personalităţi creative, integre.
Așadar, pentru orele de studii la disciplina Arta actorului se vor realiza toate etapele de predare-educare ale procesului formativ-educativ:• Proiectarea de lungă durată;• Proiectele de lecție/activitate, elaborate pe Unități de conținut dar și pentru o oră individuală, la necesitate;• Planul de montare a spectacolelor, structurat pe repetiții, în cadrul montărilor de spectacole/studiilor practice;• Evoluarea publică (prezentarea spectacolelor/studiilor, automanifestarea);• Evaluarea competențelor individuale oral, scris, practic (colocvii practice);
Strategii de evaluareComponenta organică a procesului de învăţare o constituie etapa evaluării, care reprezintă o cunoaştere şi recunoaştere a rezultatelor de achiziţionareşi formare a competenţelor.
Procesul de evaluare porneşte de la definirea clară a competenţelor şi de la capacitatea de rezolvare a problemelor înaintate într-un context propus.
Competenţele vizate se referă la capacitatea elevului de a pune în practică creativitatea, inovaţia, asumarea riscurilor, precum şi capacitatea de a valorifica
aptitudinile scenice în scopul atingerii obiectivelor personale şi profesionale. Prin urmare, pentru evaluarea competenţelor este necesară o identificare acunoştinţelor acumulate, a deprinderilor şi aptitudinilor căpătate, a comportamentelor, a atitudinilor şi abilităţilor dezvoltate.
Abilităţile ce urmează a fi evaluate la disciplina Arta actorului se raportează la însuşirea elementelor de bază a limbajului teatral, dezvoltarea atenţiei
şi imaginaţiei, educarea memoriei, cultivarea spiritului de observaţie, acţiunea şi comunicarea scenică, elaborarea şi întruchiparea personajului scenic. Iar în
cadrul orelor de Arta vorbirii - la însuşirea expresiei artistice a cuvântului prin valorificarea textelor din literatura naţională şi universală (fabule, proză,versuri, monologuri), precum și exersarea comunicării eficiente şi a acţiunii verbale prin intermediul limbajului verbal, paraverbal şi non-verbal.
Astfel, evaluarea în cadrul disciplini Arta actorului trebuie să se realizeze în mod preponderent ca evaluare continuă şi formativă. Pentru o evaluare
eficientă a performanţelor şcolare în cadrul cursurilor, este necesar să se pună accent pe aprecierea proceselor de învăţare, a competenţelor achiziţionate,a progresului realizat, a produselor activităţii elevilor, deoarece evaluarea competenţelor are drept scop aprecierea a ceea ce a aplicat elevul şi nu doar ceea
ce a învăţat.
La finalul fiecărei unităţi de învăţare cadrul didactic va proiecta obligatoriu o activitate de recapitulare/evaluare (evaluare formativă), care are un rol
deosebit în dezvoltarea capacităţii de formare a competenţelor propuse. În formularea sarcinilor se va indica, concis şi clar, ce trebuie făcut, se va stipula
limita în timp şi, uneori, în volum, precum şi alte condiţii necesare de realizare a lucrărilor artistice.
În cadrul probelor de evaluare ponderea cea mai mare va fi acordată aspectelor practice, care vor răspunde scopului de ansamblu a unităţii de învăţare,în vederea formării şi dezvoltării competenţelor specifice necesare disciplinei.
Evaluarea finală la disciplina Arta actorului se va realiza prin elaborarea şi prezentarea programelor artistice (spectacole, colocvii practice), care vor
fi realizate în baza unor criterii şi indicatori prestabiliți:• Calitatea interpretării rolului/ sarcinii scenice;• Cultura comunicării scenice;• Logica și naturalețea interpretării rolului/ sarcinii scenice;• Calitatea acțiunii scenice și plastica corporală;• Creativitate, originalitate și inovație;• Atitudinea scenică, parteneriat.
Clasele ciclului primar vor fi apreciate prin descriptori după Metodologia ECD, aprobată prin Ordinul Ministerului Educației, Culturii și
Cercetării nr. 1468 din 13.11.2019.
Clasele ciclului gimnazial și liceal vor fi apreciate cu note de la 1 la 10, conform Regulamentului privind evaluarea și notarea rezultatelor învățării, promovarea și absolvirea în învățământul primar şi secundar, aprobat prin ordinul MECC nr.70 din 30.01.2020.
Evaluarea sumativă pentru clasele ciclurilor gimnazial și liceal se va realiza în baza notelor, de la 1 la 10, din punctajul total acumulat.
Tipurile de evaluare recomantade:• Evaluare inițială;• Evaluare curentă;• Evaluare formativă;• Evaluare sumativă – colocviu practic.
Cadrul didactic va selecta forma optimă de evaluare reieșind din specificul disciplinei, treapta de școlarizare și etapa de învățare/formare selectiv,
la necesitate.
Evaluarea Produsului școlar se referă la manifestarea publică a elevului, prezentările practice vizează atât calitatea produsului (studiilor scenice,spectacolelor), cât și calitatea activității elevului în procesul creării acestui produs. Paralel cu formele tradiționale de evaluare se vor utiliza și metode/tehnici alternative, cum ar fi: proiectul, portofoliul, jurnalul de personaj, investigația, crearea de reclamă/publicitate.
Temele pentru acasă se vor racorda cerințelor Instrucțiunii metodice privind Managementului temelor pentru acasă și se vor organiza sub formă:• orală (exersare/repetare individuală, reproducere, memorarea textelor, mesajelor);• lectură ghidată și analiza critivă constructivă;• scrisă – (exerciții de analiză, descriere, deducere, recunoașterea, trasarea semnelor grafice convenționale, compunere a propriilor idei/produse);• investigația analitică;• vizite la teatru;• interviuri, jurnal de personaj;• proiecte digitale (foto, video).

VI. REFERINȚE BIBLIOGRAFICE:
Cadrul legal și normativ
1. Codul Educației al Republicii Moldova, modificat LP138 din 17.06.16, MO184-192/01.07.16 art.401, intrat în vigoare din 01.07.16.
2. Cadrul de referință al curriculumului național, aprobat prin Ordinul Ministerului Educației, Culturii și Cercetării nr. 432 din 29 mai 2017.
3. Concepţia educaţiei în Republica Moldova, 2000.
4. Curriculum la disciplina Arta vorbirii: Chișinău, ME, 2016.
5. Curriculum pentru învățământul primar, aprobat la Consiliul Național pentru Curriculum, Ordinul Ministerului Educației, Culturii și Cercetării nr.
1124 din 20 iulie 2018.
6. Curriculum național Limba și literatura română aprobat la Consiliul Național pentru Curriculum, Ordinul Ministerului Educației, Culturii și
Cercetării nr. 906 din 17.07, 2019 (ediția 2020).
7. Curriculum național Geografia, aprobat la Consiliul Național pentru Curriculum, Ordinul Ministerului Educației, Culturii și Cercetării nr. 906 din
17.07, 2019 (ediția 2020).
8. Curriculum național Istoria Românilor și Universală, aprobat la Consiliul Național pentru Curriculum, Ordinul Ministerului Educației, Culturii și
Cercetării nr. 906 din 17.07, 2019 (ediția 2020).
9. Curriculum național Educație muzicală, aprobat la Consiliul Național pentru Curriculum, Ordinul Ministerului Educației, Culturii și Cercetării nr.
906 din 17.07, 2019 (ediția 2020).
10. Metodologia de evaluare criterială prin descriptori la disciplinele Educație muzicală, Educație plastică, Educație tehnologică și Educație fizică, clasaa V-a, aprobată la Consiliul Național pentru Curriculum, Ordinul Ministerului Educației, Culturii și Cercetării nr. 1324 din 08 septembrie 2018.
11. EVALUAREA CRITERIALĂ PRIN DESCRIPTORI ÎN ÎNVĂȚĂMÂNTUL PRIMAR CLASELE I-IV, aprobată prin Ordinul Ministerului
Educației, Culturii și Cercetării nr. 1468 din 13.11.2019.
12. Strategia de dezvoltare a educației pentru anii 2014-2020 ,,Educația 2020”, publicată: 21.11.2014 în Monitorul Oficial nr. 345-351; art. nr. 1014.
13. Standarde de eficiență a învățării, Ministerul Educației al Republicii Moldova, 2012.
14. Strategia Moldova Digitală 2020, publicată: 08.11.2013 în Monitorul Oficial Nr. 252-257, art. nr. 963.
15. Strategia Naţională Educaţie pentru toţi, publicată: 15.04.2003 în Monitorul Oficial nr. 070, art. nr. 441. Studii/rapoarte.
16. Legea Republicii Moldova cu privire la Drepturile Copilului, nr. 338-XIII din 15 decembrie 1994.
Literatura recomandată, profil Artă teatrală
• Stanislavski, K.S.: Munca actorului cu sine însuși, Bucuresti, E.P.L.U., 1955.
• Spolin, Viola: Improvizaţii pentru teatru, București, Editura „Unitext”, 2000.
• Mihaela, Tonitza, Despre joc. Problema mimesisului în joc, Iași, 1980.
• Arta actorului manual pentru uzul studenţilor secţia de artă dramatică. Editura „Didactică şi pedagogică”. Bucureşti,1970.
• Michaiela Tonitza-Iordache, George Banu. Arta Teatrului. Editura „Nemira”, 2004.
• Popa V.I. Mic îndreptar de teatru. Editura „Eminescu”. Bucureşti, 1977.
• Peter Brook. Spaţiul Gol. Editura Unitext,1997.
• Berceanu. A. Metode în arta teatrală contemporană. Ed. Minerva. Bucureşti,1990.
• Bogdana Darie CURS DE ARTA ACTORULUI IMPROVIZATIE UNATC Press 2015.
• Măniuţiu M. Redescoperirea actorului. Editura „Minerva”. Bucureşti, 1986.
• Florin Zamfirescu. Actorie sau magie Editura „Privirea”, 2003

•••

Chekhov, Michael, Lessons for the Professional Actor, PAJ Publications 1985Захава Б.Е. Мастерство актера и режиссера. Москва, Просвещение,1973.
В.К.Львова. Л.М. Шиxматов Актерское мастерство. Москва, Просвещение,1976.