CURRICULUMUL NAŢIONALMINISTERUL EDUCAŢIEI AL REPUBLICII MOLDOVACURRICULUM ŞCOLAR
CLASELE I - IVChişinău, 2010
1

Aprobat:- la şedinţa Consiliului Naţional pentru Curriculum, proces verbal nr. 11 din 30.04.2010;- prin ordinul Ministerului Educaţiei nr. 331 din 12.05.2010.
CUPRINS

Cadrul de referinţă al curriculumului şcolar modernizat
Repere conceptuale de modernizare a curriculumului şcolar
Repere strategice de modernizare a curriculumului şcolar
Curriculumul şcolar modernizat pentru învăţămîntul primar

5
6
7
10
13

Aria curriculară I: Limbă şi Comunicare
Limba şi literatura română

15

Aria curriculară II: Matematică şi Ştiinţe
Matematică
Ştiinţe

58
78

Aria curriculară III: Educaţie socioumană
Istoria
Educaţia moral-spirituală

95
99

Aria curriculară IV: Arte
Educaţie muzicală
Educaţie plastică

104
122

Aria curriculară V: Sport
Educaţia fizică

133

Aria curriculară VI: Tehnologii
Educaţia tehnologică

146

Strategii didactice

171

Strategii de evaluare

173

Bibliografie selectivă

175

2

GRUPURILE DE LUCRU PENTRU ELABORAREA ŞI MODERNIZAREACURRICULUMULUI ŞCOLAR, CLASELE I-IV
Coordonator 2010:

Valentina Gaiciuc, consultant
Ministerul Educaţiei

2003

2010

LIMBA ROMÂNĂ
Irina Gantea, dr. ped., coordonator
Zinaida Galben-Panciuc, cercetător ştiinţific
Mariana Marin, dr. ped., cerc. şt., coordonatorsuperior
Irina Gantea, dr. ped., conf. univ.
Tatiana Niculcea, specialist principal, Ministerul Stepanida Prisăcari–Chiperi, inspector şcolar,
Educaţiei
grad didactic superior
Viorica Goraş–Postică, dr. ped.
MATEMATICA
Galina Apostol-Ciubară, cercetător ştiinţific
Ludmila Ursu, dr. ped., conf. univ., cercetător
superior, coordonatorştiinţific, coordonator
Aurelia Răileanu, dr. ped., conf. univ.
Angela Cutasevici, învăţătoare, grad didactic
Maria Braghiş, specialist principal, DGETS,
superiormun., Chişinău
Tamara Cerbuşcă, învăţătoare, grad didactic I,
Nicolae Prodan, dr. şt. fiz. -mat.
metodist
Valeriu Plîngău, dr. ped.,
Galina Apostol-Ciubară, cercetător ştiinţific
superiorŞTIINŢE
Ion Botgros, dr. şt. fiz.-mat., coordonator
Zinaida Galben-Panciuc, lector universitar
Stela Diaconu, cercetător ştiinţific superior
superior, coordonator
Svetlana Galben, învăţătoare, grad didactic I
Ion Botgros, dr. şt. fiz.-mat.
Zinaida Galben-Panciuc, cercetător ştiinţificStela Diaconu, redactor-şef, revista „Spiriduşii”
superior
Svetlana Galben, învăţătoare, grad didactic
Valentina Haheu, cercetător ştiinţific superior
suprerior
Aglaida Bolboceanu, dr. psih.
ISTORIA
Valentina Haheu, cercetător ştiinţific superior,
Nicolae Chicuş, doctor în istorie, coordonator
coordonator
Igor,Şarov doctor în istorie
Nina Petrovschi, dr., conf. univ.
Nina Petrovschi, doctor
Galina Gavriliţă, specialist principal, ME
Tatiana Tverdohleb–Nagnibeda, grad didactic
Gheorghe Gonţa, prof. univ., dr. hab.
superior, şef DGETS
Pavel Cerbuşcă, dr. ped.
Ion Eremia, doctor habilitat
Nicolae Chicuş, dr., conf. univ.
Sergiu Musteaţă, doctor în istorie
Valeria Cozma, dr., conf. univ.
Pavel Cerbuşcă, doctor în pedagogie, cadru
didactic, grad didactic superior
Nina Uzicov, învăţătoare , grad didactic superior
Maia Dobzeu, învăţătoare, grad didactic superior
Daniela Buga, învăţătoare, grad didactic
superior
EDUCAŢIA MUZICALĂ
Eugen Coroi, dr. hab., şef direcţie Ministerul
Ala Stîngă, dr. ped., conf. univ., coordonator
Educaţiei, coordonator
Marina Morari, dr. ped., conf. univ.
Alexandru Borş, dr. în pedagogie
Sergiu Croitoru, dr. conferenţiar
Ion Gagim, dr. hab. în pedagogie
3

EDUCAŢIA ARTISTICO-PLASTICĂ
Silvia Cojocaru, specialist principal, Ministerul
Teodora Hubenco, dr. ped., conf. univ.,
Educaţiei
coordonator
Zinaida Ursu, profesor, grad didactic II
Lilia Prisacaru
Ion Daghi, dr. conf.
Ranga Veronica
Vitalie Malcoci, doctor în studiul artelor
EDUCAŢIA TEHNOLOGICĂ
Antonina Rusu, cercetător ştiinţific superior,coordonator
Parascovia Secrieru–Harbuzaru, lector superior
Eugen Morei, dr.ped

Antonina Rusu, cercetător ştiinţific, coordonator
Parascovia Secrieru-Harbuzaru, lector superior
Magdalena Mocreac, învăţătoare, grad didactic I

EDUCAŢIA MORAL-SPIRITUALĂ
Viorica Pălărie, dr. conf. univ.
Angela Cara, dr. ped., conf. cerc., coordonator
Vlad Pâslaru, dr. hab. prof. univ.
Tatiana Niculcea, specialist principal, ME
Angela Cara, dr. ped.
EDUCAŢIA FIZICĂ
Ion Boian, doctor în pedagogie, coordonator
Teodor Grimalschi, doctor în pedagogie,
Teodor Grimalschi, dr. conf
profesor universitar, coordonator
Sava Panfil, conf.univ
Ion Boian, doctor în pedagogie, cercetător
Ştefan Bicherschi, şef secţie, Departamentulştiinţific coordonator
Tineret şi Sport.
Sava Panfil, conferenţiar universitar
Leonid Hîncu,învăţător, grad didactic I, inspectorşcolar, DETS, Chişinău
Aneta Gîlcă, învăţătoare, grad didactic superior

4

CADRUL DE REFERINŢĂ
AL CURRICULUMULUI ŞCOLAR MODERNIZATÎnvăţămîntul primar
REPERE CONCEPTUALE DE MODERNIZARE A CURRICULUMULUI ŞCOLARÎnvăţămîntul, ca domeniu al activităţii sociale, este influenţat, actualmente, de factori,
evenimente, procese ce pot fi atribuite atît mediului intern, cît şi celui extern: cererea ca sistemul
educaţional să vină în întîmpinarea unei naţiuni în contextul globalizării; acordarea unei autonomii mai
mari şcolilor în contextul unor standarde naţionale; utilizarea tehnologiilor avansate de informare şi
comunicare în educaţie; plasarea accentului pe învăţare independentă, rezolvare de probleme,creativitate şi educaţie permanentă; implicarea activă a părinţilor şi a comunităţii locale în viaţa şcolii
etc. Aceste influenţe au impulsionat necesitatea modernizării curriculumului şcolar naţional.
Modernizarea curriculumului şcolar reprezintă o etapă firească a procesului de dezvoltare
curriculară - componenta centrală a reformei învăţămîntului naţional, începută în anii 90 ai sec. al XXlea. Prima perfecţionare a curricula, realizată în anul 2003, a vizat optimizarea conţinuturilor şi
precizarea finalităţilor educaţionale formulate pe bază de obiective pedagogice. În anul 2006 o nouăetapă de dezvoltare curriculară a marcat modificări provizorii, care au operat schimbări dedescongestionare a obiectivelor şi a conţinuturilor, menţionînd suprasolicitarea factorului uman –copilul.
Noile realităţi şi perspective sociale, economice, culturale au determinat necesitatea formulării
finalităţilor educaţiei nu doar în termeni concreţi şi pragmatici de obiective, ci, mai ales, dinperspectiva nevoilor reale de formare a personalităţii celui educat. Este vorba de o abordare continuă înştiinţele educaţiei, numită pedagogia competenţelor şi de activizarea şi intensificarea didacticii
funcţionale. Noile abordări vizează formarea la elevi a unui sistem de competenţe necesare pentru
continuarea studiilor, avînd menirea să asigure optimizarea integrării sociale şi, în perspectivă profesională. Esenţa Curriculumului bazat pe competenţe nu neagă teoria obiectivelor, ci vine să
intensifice şi să extindă nivelul de cunoaştere.
Competenţa şcolară este un ansamblu/sistem integrat de cunoştinţe, capacităţi, deprinderi
şi atitudini dobîndite de elevi prin învăţare şi mobilizate în contexte specifice de realizare,
adaptate vîrstei elevului şi nivelului cognitiv al acestuia, în vederea rezolvării unor probleme cu
care acesta se poate confrunta în viaţa reală.
Pentru ca un elev să-şi formeze o competenţă este nevoie ca el: să stăpînească un ansamblu de cunoştinţe fundamentale în dependenţă de problema care va
trebui rezolvată în final; să-şi dezvolte capacităţi şi deprinderi de a utiliza cunoştinţele în situaţii simple, realizînd astfelfuncţionalitatea cunoştinţelor; să soluţioneze diverse situaţii-problemă, conştientizînd astfel cunoştinţele funcţionale în
viziune proprie; să rezolve situaţii semnificative în diverse contexte care prezintă anumite probleme complexe
din viaţa cotidiană, manifestînd comportamente/atitudini conform achiziţiilor finale –competenţe.
Modernizarea curriculară este determinată, pe de o parte, de nevoia de a realiza o structură
coerentă şi unitară a concepţiei curricula şcolare la nivelul treptelor de învăţămînt primar, gimnazial şi
liceal. Pe de altă parte, acest demers are în vedere asigurarea calităţii educaţiei şi compatibilizarea custandardele europene prin formarea domeniilor de competenţe-cheie.
În acest sens, Recomandarea Parlamentului European şi a Consiliului Uniunii Europene privind
competenţele-cheie din perspectiva învăţării pe parcursul întregii vieţi conturează, pentru absolvenţii
învăţămîntului obligatoriu, un „profil de formare european” structurat pe opt domenii de competenţecheie:
5

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.

Comunicare în limba maternă
Comunicare în limbi străine
Competenţe matematice şi competenţe de bază în ştiinţe şi tehnologii
Competenţa digitală
Competenţe interpersonale, civice, moraleCompetenţe de a învăţa să înveţi
Iniţiativă şi antreprenoriat
Sensibilizare şi exprimare culturalăREPERE STRATEGICE DE MODERNIZARE A CURRICULUMULUI ŞCOLAR

Procesul de modernizare a curriculumului şcolar, derulat în perioada mai 2009 – aprilie 2010, aavut următoarele premise: Durata funcţionării curricula; Apariţia noilor tendinţe în dezvoltarea curriculară pe plan naţional şi cel internaţional; Apariţia unor noi cerinţe (sociale, culturale, educaţionale, economice etc.) faţă de curriculumul
educaţional; Unele carenţe identificate în cadrul evaluării curricula de către elevi, profesori, părinţi,manageri, experţi: În unele cazuri s-a stabilit un nivel sporit al complexităţii materiei predate în raport cu
posibilităţile elevilor şi timpul rezervat pentru însuşire.
 Practica şcolară a demonstrat supradozarea informaţională a unor conţinuturi
curriculare, în special în manuale şi suporturi didactice.
 S-au evidenţiat unele incoerenţe în prezentarea sistemului de obiective în curricula.
 S-a resimţit necesitatea prezentării reperelor conceptuale ale fiecărei discipline într-o
concepţie structurală unitară.
Drept răspuns la premisele înaintate, realizarea procesului propriu-zis de modernizare acurriculumului pe discipline a fost precedată de următoarele acţiuni:
 analiza riguroasă a rezultatelor evaluării curriculumului pe discipline de către profesori, elevi,manageri, părinţi, experţi; formularea şi clasificarea problemelor (punctelor forte şi punctelor vulnerabile) identificate înurma analizei rezultatelor evaluării curricula în raport cu următoarele criterii: structura generală
a curricula; concepţia disciplinei; sistemul de obiective; sistemul de conţinuturi; sistemul
metodologic; transdisciplinaritatea; interculturalitatea etc.;
 identificarea orientărilor/liniilor directoare ale modernizării curricula pe discpline în raport cu
tipologia problemelor.
Modernizarea curriculumului din perspectiva educaţiei centrate pe elev presupune:
 asigurarea dezvoltării şi autodezvoltării elevului în raport cu particularităţile individuale ale
acestuia în calitate de subiect al procesului educaţional;
 oferirea fiecărui elev a posibilităţii de a realiza potenţialul propriu în cunoaştere,comportament, socializare; dezvoltarea experienţelor individuale ale elevilor şi includerea lor în activitatea de instruire
activă.
Modernizarea curriculumului din perspectiva realizării inter- /transdisciplinarităţii vizează: Amplificarea aspectelor interdisciplinare în cadrul ariilor curriculare.
 Includerea subiectelor cross-curriculare în sistemul conţinuturilor.
Modernizarea curriculumului din perspectiva valorică şi comportamentală presupune:
 evidenţierea componentei valorice şi comportamentale/atitudinale a sistemului de competenţe; includerea în sistemul de conţinuturi a unităţilor cu un potenţial valoric adecvat cerinţelor unei
societăţi democratice.
6

Curriculumul şcolar modernizat a fost supus evaluării de către experţi, cadre didactice, factori dedecizie educaţionali şi părinţi în cadrul dezbaterilor publice, organizate la nivel naţional. În consecinţă,curriculumul a fost precizat şi racordat la obiecţiile şi propunerile constructive expuse.
CURRICULUMUL ŞCOLAR MODERNIZAT
Curriculumul şcolar modernizat pentru învăţămîntul primar este parte componentă aCurriculumului Naţional modernizat şi reprezintă un document normativ pentru organizarea
procesului educaţional în clasele I - IV-a în baza următoarelor concepte-cheie ale politicilor
educaţionale naţionale.
Idealul educaţional
Idealul educaţional al sistemului de învăţămînt curricular la nivelul Legii Învăţămîntului reprezintă
un model proiectiv, o anticipare ideală ce urmează a fi realizată ca finalitate a acţiunii de lungă durată
din perspectiva evoluţiei societăţii în Republica Moldova.
Idealul educativ proiectează integritatea, complexitatea şi armonizarea dimensiunilor lui în sensulformării personalităţii în aspect intelectual, socio-moral, fizic, profesional, estetic etc.

Competenţe-cheie transversale
Sistemul de competenţe-cheie transversale pentru sistemul de învăţămînt din Republica Moldova afost definit pe baza competenţelor-cheie stabilite de Comisia europeană şi a profilului absolventului:
1. competenţe de învăţare/de a învăţa să înveţi;2. competenţe de comunicare în limba maternă/limba de stat;
3. competenţe de comunicare într-o limbă străină;4. competenţe acţional-strategice;5. competenţe de autocunoaştere şi autorealizare;
6. competenţe interpersonale, civice, morale;
7. competenţe de bază în matematică, ştiinţe şi tehnologie;
8. competenţe digitale, în domeniul tehnologiilor informaţionale şi comunicaţionale (TIC);
9. competenţe culturale, interculturale (de a recepta şi a crea valori);
10. competenţe antreprenoriale.

Competenţele transdisciplinare pentru treapta primară de învăţămînt
Pentru treapta primară a sistemului de învăţămînt din Republica Moldova au fost stabilitecompetenţele transdisciplinare descendente din sistemul de competenţe-cheie transversale menţionate.
Competenţe de învăţare/ de a învăţa să înveţi
• Competenţe de a învăţa din surse diverse, independent şi împreună cu alţii.
• Competenţe de a acţiona în vederea satisfacerii unor nevoi prin autoformare (stabileşte scopuri şi
realizează planuri de învăţare a unor abilităţi).
Competenţe de comunicare în limba maternă/ limba de stat
• Competenţe de a aplica abilităţile de bază integratoare în situaţiile de învăţare şi comunicare
cotidiană.
• Competenţe de a comunica idei şi a concluziona pe baza unui text citit independent.
Competenţe de comunicare într-o limbă străină
• Competenţe de a comunica, aplicînd un minimum lexical şi gramatical în limba dată.
Competenţe de bază în matematică, ştiinţe şi tehnologie• Competenţe de observare, de utilizare a instrumentelor de măsurare şi de descriere în vedereaobţinerii informaţiei despre lumea vie şi nertă.
• Competenţe de utilizare a operaţiilor matematice de bază şi a proprietăţilor lor pentru a inventa soluţii
econome a problemelor în activitatea de învăţare.
• Competenţe de utilizare a diverselor forme de sistematizare şi prezentare a informaţiei.
7

• Competenţe de a-şi construi comportamentul său în raport cu natura pe baza cunoaşterii relaţiei
„cauză - efect”.
Competenţe acţional-strategice• Competenţe de a acţiona conform unui plan în activitatea de învăţare şi odihnă.
• Competenţe de a stabili legătură între propriile capacităţi, eforturi şi rezultatele activităţii.
Competenţe digitale, în domeniul tehnologiilor informaţionale şi de comunicare (TIC)• Competenţe de utilizare a resurselor informatice digitale destinate învăţării şi odihnei.
Competenţe interpersonale, civice, morale• Competenţe de a interacţiona constructiv cu oamenii din jur, pe bază de colaborare.
• Competenţe de valorizare a familiei, clasei, şcolii, a relaţiilor de prietenie.
• Competenţe de a identifica apartenenţa sa naţională, a-şi valoriza propriul popor, ţară, a respecta
normele de comportament legate de simbolurile Republicii Moldova.
Competenţe de autocunoaştere şi autorealizare• Competenţe de a manifesta atitudine pozitivă şi încredere în forţele proprii.
• Competenţe de autoreflecţie, autoevaluare şi autocontrol în activitatea de învăţare, în relaţiile cu alte
persoane.
• Competenţe de a-şi asuma responsabilitatea faţă de înfăţişarea şi sănătatea sa, faţă de obiectele
personale.
• Competenţe de securitate personală.
Competenţe culturale, interculuturale (de a recepta şi a crea valori)• Competenţe de utilizare a mijloacelor artistice pentru autocunoaştere şi autoexprimare.
• Competenţe de a respecta diversitatea dorinţelor şi posibilităţilor oamenilor, recunoaşte drepturile
persoanelor reprezentante ale diferitor culturi.
Competenţe antreprenoriale• Competenţe de analiză a relaţiei „costuri - beneficii” pentru a lua decizii în activitatea cotidiană şi ceade învăţare.
• Competenţe de iniţiere a jocurilor, activităţilor în grup şi contactelor cu colegii săi.
La nivelul învăţămîntului primar, finalităţile formulate în termeni de competenţe se proiectează
a fi formate conform celor două etape specifice:oetapa achiziţiilor fundamentale – clasele I, II;oetapa dezvoltării – clasele III, IV.
Curriculumul disciplinar reprezintă instrumentul didactic şi documentul reglator principal,
elaborat în baza standardelor educaţionale de competenţă şi de conţinut, care consemnează oferta
educaţională obligatorie a unei anumite discipline pe un parcurs educaţional determinat.
Curriculumul disciplinar concretizează principalele opinii moderne de politică educaţională şi
cuprinde următoarele componente:o concepţia didactică a disciplinei;o administrarea disciplinei;
o competenţele specifice disciplinei;
o repartizarea conţinuturilor pe clase şi unităţi de timp;
o subcompetenţe, conţinuturi şi activităţi de învăţare-evaluare.
• Competenţele specifice disciplinei derivă din idealul educaţional, competenţele-cheie
transversale şi competenţele transdisciplinare pentru treapta primară de învăţămînt; au un gradînalt de generalitate şi se definesc ca finalităţi ale treptei primare de învăţămînt.
• Subcompetenţele se deduc din competenţele specifice şi le particularizează prin racordare laconţinuturile delimitate pentru fiecare clasă.
• Conţinuturile – ca formă de reflectare a culturii materiale şi spirituale a umanităţii – reprezintă
unităţi de cunoaştere, resursă esenţială a învăţării, mijloace prin care se urmăreşte formareacompetenţelor preconizate. Conţinuturile se selectează în concordanţă cu structura logică adisciplinei, cultura naţională şi universală, modul de viaţă al societăţii, atitudinile sociale şicredinţele religioase etc.; vîrsta şi potenţialul copilului, interesele şi nevoile lui individuale şi8sociale. Modernizarea curricula a mai avut în vedere şi reducerea „supraîncărcării”conţinuturilor curriculare, or, cantitatea de cunoştinţe nu ar fi aceea care determină calitateaformării şcolare sau a învăţa mai mult nu înseamnă şi a învăţa mai bine.
• Activităţile de învăţare/evaluare constituie exemple recomandate de situaţii
semnificative, prin care, în procesul parcurgerii conţinuturilor corespunzătoare, se pot mobiliza
subcompetenţele proiectate.
Curricula sînt destinate cadrelor didactice, autorilor de manuale şi materiale didactice, factorilor dedecizie, părinţilor.
Cadrele didactice vor utiliza curricula pentru proiectarea şi realizarea procesului educaţional ladisciplina corespunzătoare. Curricula stimulează creativitatea şi libertatea cadrelor didactice. În
premisa realizării competenţelor specifice şi a subcompetenţelor proiectate, în condiţiile parcurgerii
integrale a conţinuturilor obligatorii, învăţătorul, în funcţie de specificul resurselor umane şi materiale,
are dreptul:- să modifice timpul efectiv pentru parcurgerea conţinuturilor;- să propună o varietate de activităţi de învăţare/evaluare;- să proiecteze şi să realizeze strategii de predare-învăţare şi evaluare originale, optînd
pentru tehnici şi metode variate.
Autorii manualelor şi a altor materiale didactice vor respecta integral cerinţele şi recomandările
curriculumului în elaborarea conţinuturilor şi activităţilor de învăţare-evaluare. Manualele vor fi
integrate în concepţia curriculumului fiind accesibile, funcţionale, operaţionale, şi îndeplinind nu doarfuncţia informativă, dar şi cea formativă - de învăţare prin studiere, cercetare şi descoperire
independentă şi dirijată, de stimulare, de autoinstruire, autoevaluare şi, în final, formare de competenţe.
Autorii de manuale au dreptul:- să schimbe ordinea parcurgerii elementelor de conţinut, dacă nu este afectată logicaştiinţifică sau didactică;- să grupeze în diverse moduri elementele de conţinut în unităţi de învăţare, cu respectarea
logicii interne de dezvoltare a conceptelor specifice disciplinei.
Factorii de decizie vor utiliza acest document pentru monitorizarea calităţii procesului educaţionalla disciplină.
Părinţii se pot orienta în baza curricula pentru a urmări şi a-şi ajuta copiii în procesul învăţării
disciplinei.

9

ARIA CURRICULARĂ
LIMBĂ ŞI COMUNICARE
LIMBA ŞI LITERATURA ROMÂNĂ
CONCEPŢIA DIDACTICĂ A DISCIPLINEI
Disciplina cu numărul unu în planul-cadru – Limba şi literatura română - constituie disciplina debază care asigură înainte de toate succesul şcolar şi intergitatea socială a şcolarului mic. Astfel,
pornind de la potenţialul de însuşire a limbii şi literaturii române de către copii şi de la idealul de a
educa o personalitate liberă şi creativă a fost elaborată concepţia unei discipline integrate de limba
română în clasele I – IV. Prin aceasta s-a fundamentat teoretic structura disciplinei, cerinţele principalefaţă de elaborarea conţinutului, principiile de eşalonare a acestuia etc. În Tabelul nr. 1 se vizualizează
sintetic administrarea disciplinei în care este demonstrată ponderea grilei orare, constituenta ariei
curriculare, precum şi dinamica numarului de ore destinate acestei discipline.
Tabel nr. 1. Administrarea disciplinei
Statutul disciplineiAriacurriculară

Clasa

Nr. de unităţi de
Nr. de ore pe anconţinuturi peclaseLimbă şiI
5 unităţi de
264 de ore Disciplină
comunicareIIconţinut în
231 de ore
obligatorieIII
evoluţie de la an
231 de oreIVla an
231 de ore
Adaptarea unei noi variante de curriculum Limba şi literatura română la finalităţile educaţiei
insistă în continuare asupra extinderii aspectului funcţional–aplicativ şi asupra necesităţii de a se
focaliza pe experienţa trăită de copil.
Modelul comunicativ–funcţional presupune dezvoltarea integrală a capacităţilor ce vizează cele
patru deprinderi: înţelegerea după auz, vorbirea, lectura şi scrierea. Doar astfel, educaţia lingvistică şi
literar-artistică va asigura însuşirea corectă de către elevi a celor trei funcţii stabilite de ştiinţa
psiholingvistică:Conţinutul (ce mesaj trebuie comunicat);Structurarea şi competenţa lingvistică (modul în care se formulează din punct de vedere
gramatical acest mesaj);Valoarea psihologică şi motivaţia expunerii (starea emotivă, atitudinea vorbitorului faţă deascultător şi invers, faţă de cele comunicate etc.) [cf Cazacu S.].
Demersul practic al educaţiei lingvistice şi literare în clasele primare este reglementat de principii
inter– şi multidisciplinare, reperate de către disciplinele Limba română (gramatica), Citirea şidezvoltarea vorbirii coerente, Lectura particulară (tainele cărţii) precum şi corelarea cu unele
discipline precum Ştiinţe, Educaţia moral- spirituală, Educaţia artistico–plastică etc., care, întotalitatea lor, formează un complex didactic-educativ unitar şi multifuncţional, în care se împletesc
organic conţinuturile lingvistice (lexic, fonetică, gramatică), artistic-estetic (literatura, arte plastice) şiprocesele psihologice ale învăţării (limbajul şi comunicarea).
Integralizarea disciplinei şcolare Limba şi literatura română presupune interacţiunea şi corelarea
elementelor de construcţie a comunicării (unităţi fonologice, lexicale şi gramaticale), precum şiechivalenţa proceselor ce definesc exprimarea orală (vorbirea) şi a celor ce definesc exprimarea scrisă
(redactarea), implicînd funcţiile afectivă, motivaţională şi atitudinală ale comunicării. Realizarea
acestora este posibilă doar pe baza textului literar/nonliterar, care profilează şi dezvoltă actualitatea deînvăţare a limbii române pe coordonatele lingvistică, comunicativă, literar–artistică.
Din perspectiva competenţelor–cheie/transversale şi a competenţelor transdisciplinare pentru
treapta primară de învăţămînt au fost formulate competenţe specifice substituind obiectivele – cadru,
care sînt reflectate nemijlocit în Standardele de competenţă. În structura curriculară sînt prevăzute:competenţe specifice, subcompetenţe, conţinuturi ale învăţării, activităţi de învăţare şi evaluare.
Componenta conceptuală constă în structurarea unui sistem de finalităţi concetrate în
subcompetenţe, care la rîndul său subordonează unor idei, concepte, criterii şi principii pedagogice10generale şi specifice educaţiei lingvistice şi literare în clasele primare, din care se deduce teleologia
Educaţiei lingvistice şi literar-artistice (EL/ELA),1 se sistematizează/structurează conţinuturile
EL/ELA2, se formulează metodologiile specifice EL/ELA, toate acestea fiind asamblate într-un model
teoretic-aplicativ unitar, cu deschideri maxime de reuşită şcolară. Structura paradigmei2 comunicativfuncţionale este reprezentată prin tabelul nr. 2. Conţinutul detaliat poate fi găsit în lucrarea Curriculumşcolar: proiectare, implementare şi dezvoltare [6].
Tabelul nr. 2. Structura paradigmei comunicativ-funcţionale (apud I. Gantea)
I.

Componenta reglatoare

1. Idealul educaţional,
concretizat

Structura
unor
capacităţi,cunoştinţe,metode demuncăintelectuală

Educaţia
complexă
lingvistică,culturală,morală

2. Finalităţile învăţării limbii
române (EL/ELA)

Finalităţile
exprimateprinsubiecte
generaleabstracte

Finalităţi
exprimateprinsubiecte
generale denivelul III

Principiile didactic-educative generaleşi specifice disciplinei

II. Componenta conceptuală (teoretică) alcătuită dindouă componente adaptate didactic:
A. Concepţia despre limbă şi
comunicare

Limba –
sistem dereguliierarhic
structurate
1

B. Concepţia despre deprinderile
integratoare(vorbire, citire, ascultarea, scrisul)

Limba camijloc decomunicare.
Limba înfuncţiune

Exprimarea(emiterea)
mesajuluiÎnţelegerea(receptarea
mesajului)III. Componenta operativă:Obiective de abstracţie intermediare sau specifice disciplinei.
Conţinuturile în baza cărora se vor atinge aceste obiective.

Crişan Al., Cincu G. O nouă perspectivă în elaborarea programei de limbă română // Revista de pedagogie, 1993, nr. 1-2.
Pâslaru Vl. Concepţia educaţiei lingvistice şi literare // Limba Română, 1995, nr. 5, p. 126-129.

2Atenţionăm că aceste interveniri în programele I-IV de limbă română continuă ascendent
dezvoltarea paradigmei comunicativ-funcţionale a disciplinei şi ca studiu integrat, inter– şi
multidisciplinar, şi ca formare a competenţelor specifice de comunicare, lectură şi scriere, şi ca11

formare a trăsăturilor de încadrare într-un context cultural – naţional – universal, trăsături definitorii
ale unei personalităţi contemporane.
Competenţele specifice ale educaţiei lingvistice şi literar-artistice în clasele primare indică asupra
unui sistem de competenţe (cunoştinţe, capacităţi, atitudini) de formare lingvistică şi literar-artistică aelevilor la această vîrstă organizate pe trei fundamente ale disciplinei:• limba cu funcţie denotativă şi pragmatic-socială (practica raţională şi funcţională alimbii);• limba cu funcţie conotativă (reprezentări culturale şi formarea unui univers afectiv şi
atitudinal);• limba cu funcţie instrumentală (însuşirea instrumentarului necesar muncii intelectualeafective şi psihomotorii).
Subcompetenţele concretizează competenţele specifice în comportamente (cognitive, afective şi
psihomotorii); sînt ierarhizate pe niveluri (clase) şi exprimate în termeni de capacităţi de personalitate
şi de unităţi de conţinut; au un caracter formativ. Acestea sunt organizate ierarhic în funcţie decomplexitate şi potenţialul de cunoaştere al elevilor (apud Clausse şi Minder).
Secvenţele de conţinut integrează unităţile de învăţare şi sunt semnificative pentru domeniul
competenţei specifice şi permit subordonarea în evoluţie (ierarhie şi algoritm) a subcompetenţelor,ceea ce validează principiul diviziunii dificultăţilor.
Finalităţile educaţiei lingvistice şi literare în clasele primare determină competenţele specifice laprim nivel de concretizare, vizînd:• dezvoltarea competenţei comunicative orale şi scrise;• structurarea competenţei de înţelegere şi de interpretare a universului textual în general şial celui literar - în special;• consolidarea competenţelor cognitive (mentale) şi acţionale în ansamblul lor.
La al doilea nivel de concretizare, competenţele specifice vizează:• formarea, structurarea şi consolidarea competenţelor cognitive generale, a modelelor şi
tehnicilor de acţiune individuală, independentă şi creatoare;• performarea raţională a limbii materne: stimularea reflecţiei (gîndirii) active asupra limbii
ca sistem şi utilizarea corectă şi nuanţată a acesteia în diverse situaţii de comunicare orală
şi scrisă;• realizarea educaţiei literare, ca temelie a educaţiei artistic-estetice, precum şi a formării
culturii generale umaniste, inclusiv a universului afectiv.
Curriculumul modernizat accentuează prin modulul Tainele cărţii (Lectura particulară) cele trei
ipostaze didactice ale textului literar - suport al lecturii, operă literară şi obiect cultural, axîndu-se pe
scopul educaţiei literar-artistice de formare a cititorului cult, ulterior posesor valorizant al
instrumentarului lectoral şi urmăreşte dezideratele: transferul cunoştinţelor, deprinderilor asimilate în clasă - la activităţile de lectură
particulară; utilizarea eficientă a tehnicilor de lucru cu cartea şi presa periodică pentru copii;
 cunoaşterea celor mai importante opere artistice şi ştiinţifico-populare, precum şi numele
autorilor; exprimarea atitudinii personale faţă de lectură particulară, integrînd valorile acestora în
axiologia literară şi cea proprie; cultivarea conştientă a gustului estetic şi a preferinţelor literare; dezvoltarea interesului iniţial şi trecerea acestuia în interes durabil pentru lectura
particulară.
Forma de lucru cu cartea pentru copii în clasele I – IV este lecţia de lectură particulară.
12

Continuitatea la nivel de trepte de şcolaritate este respectată în prezentul curriculum, ţinîndu-secont de principiile generale ale educaţiei lingvistice şi literar-artistice, începute ca premise în treaptapreşcolară şi sedimentate în treapta gimnazială, din perspectiva principiului concentric/spiralat al
achiziţiilor de competenţe specifice disciplinei, în funcţie de particularităţile individuale de dezvoltare
ale elevilor.
COMPETENŢELE SPECIFICE ALE DISCIPLINEI
1. Receptarea mesajului oral în diferite situaţii de comunicare.
2. Perceperea mesajului citit/audiat prin receptarea adecvată a universului emoţional şiestetic al textelor literare şi utilitatea textelor nonliterare.
3. Utilizarea scrisului ca tehnică psihomotrică şi ca abilitate de exprimare a gîndurilor.
4. Aplicarea conceptelor şi a terminologiei lexicale, fonetice, morfologice şi sintactice în
structurarea mesajelor comunicative.
5. Manifestarea interesului şi a preferinţelor pentru lectură.
REPARTIZAREA TEMELOR PE CLASE ŞI PE UNITĂŢI DE TIMP
Secvenţele de conţinut

Clasa IClasaa II-aClasa
a III-aClasa aIV-aAnual - ore
Total:
Total:
264
231

Total:
231

Total:
231

30

30

24

30

116
102

85
86

96
81

85
86

16

30

30

30

Comunicare orală

Comunicarea scrisă:

Lectura

ScrisulTainele cărţii

Conţinutul acestei teme se va repartiza
în cadrul celor 4 secvenţe de conţinut
N.B.1 Repartizarea orelor pe secvenţele de conţinut este convenţională, deci flexibilă şi ajustată lapropriile motivaţii pedagogice. Ordinea secvenţelor, în cadrul aceleiaşi clase, poate fi schimbată,dacă nu este afectată logica ştiinţifică sau didactică.
N.B.2 Dezvoltarea competenţelor în învăţămîntul primar va ţine cont de principiul evolutiv (de la clasă
la clasă) şi va asigura achiziţia acestora în mod treptat: ghidat de învăţător, ajustat la condiţiile
lucrului în grupuri mici, mari, iar în cele din urmă supuse încercărilor individuale, independente.
N.B.3 Scrierea, transcrierea, dictarea, precum şi unităţile de conţinut ce prevăd ortografia şi
punctuaţia, sînt instrumentele ce asigură dezvoltarea competenţei de scriere corectă şi se folosesc în
cadrul fiecărei lecţii de limba şi literatura română.
N.B.4 Unităţile de conţinut din cadrul modulului Tainele cărţii vor fi realizate într-un context
integrator în toate conţinuturile prevăzute de curriculum, bazate pe propriile căutări ale elevilor,
stimulîndu-se preferinţele de lectură, avînd ca impact îmbogăţirea valorilor naţionale, civice, moraleetc., constituind o sursă directă de asigurare transdisciplinară, fără a fi supusă evaluărilor finale,
externe.
Elemente de construcţie a comunicării

13

COMPETENŢE SPECIFICE DISCIPLINEI, SUBCOMPETENŢE, UNITĂŢI DE CONŢINUT, ACTIVITĂŢI DE ÎNVĂŢARE ŞI
EVALUARE
CLASA I
Competenţă specifică: 1. Receptarea mesajului oral în diferite situaţii de comunicare.
Secvenţă de conţinut: Cunoaşterea şi înţelegerea componenţilor structurali ai diverselor tipuri de comunicare.
Activităţi de învăţare şi
Subcompetenţe
Conţinuturi
evaluare (recomandate)

1.1. Delimitarea comunicării orale de cea
scrisă.
1.2. Sesizarea deosebirii dintre cuvînt şi
propoziţie în contextul comunicativ.
1.3. Demonstrarea înţelegerii sensului
propoziţiilor care exprimă o întrebare, orugăminte, un sfat etc.
1.4. Reproducerea unor fragmente dinpoveştile ascultate.

1.5. Sesizarea cuvîntului şi a propoziţiei caelemente esenţiale în comunicarea între
oameni.
1.6. Pronunţarea clară a cuvintelor şi apropoziţiilor în comunicare.
1.7. Sesizarea cuvîntului ca grup de suneteşi ca sens.
1.8. Demonstrarea înţelegerii mesajului
audiat prin formularea răspunsurilor la

Comunicarea orală: înţelegerea dupăauz şi vorbirea.
Premise ale citit-scrisului(începute în perioada preşcolară) Omul şi comunicarea (ascultăm şiînţelegem, vorbim, comunicăm
expresiv).

 Moduri în care comunicăm (scriere,
vorbire, imagine).

 Cartea în viaţa noastră (ascultăm,povestim şi manifestăm interes pentru
carte).



N.B. Opere literare pentru audiere - laalegerea autorilor de manuale şi aînvăţătorului.

Comunicarea orală




Comunicarea verbală - schimb de
informaţii între oameni.

 Cuvîntul şi propoziţia – elemente debază ale comunicării.
 Cuvîntul. Componenţa sonoră
cuvîntului. Înţelesul/sensul.

14

a 

Activităţi de recunoaştere a formelor decomunicare;
exerciţii pentru dezvoltarea atenţiei auditive;
exerciţii de ascultare şi înţelegere a subiectului
textului audiat;utilizarea teatrelor de jucării, de imagini, de păpuşi.
Jocuri literare, jocuri dramatice;
exerciţii de ascultare a textelor literare, dememorizare, de contemplare a imaginilor din cărţile
ilustrate pentru copii, de răsfoire corectă a cărţilor;
evaluare iniţială în scopul de a diagnostica nivelul
de pregătire a copilului pentru şcoală (după 1-2
săptămîni);convorbiri ce evidenţiază scopul propoziţiilor, acuvîntului ca elemente principale ale comunicării;analiza sonoră a cuvintelor;analiza cuvintelor din propoziţii, pregătindu-i
pentru însuşirea mai lesne a sunetelor alfabetului şi
pronunţarea corectă a consoanelor sprijinite devocale;exerciţii de alcătuire a unor enunţuri, cu accent pe
pronunţia corectă, clară şi prezentarea lor grafică;exerciţii de construire a propoziţiilor în baza
ilustraţiilor (din carte sau suplimentar);întrebări; prin argumentarea unor
cuvinte, propoziţii.
1.9. Utilizarea semnelor convenţionale(vocala - consoana) la analiza sonoră acuvîntului;
1.10. Prezentarea grafică a cuvintelor în
propoziţie.
1.11. Sesizarea la auz a propoziţiilor
corecte din punct de vedere gramatical.

1.12. Formularea de întrebări unuiinterlocutor şi formularea răspunsurilor
adecvate îndeplinind rolul de emiţător.
1.13. Transpunerea unei situaţii reale
şi/sau modelate în actul de comunicare
dialogată.
1.14. Utilizarea eficientă a dialogului înviaţa cotidiană.
1.15. Prezentarea consecutivă, ghidată aunei informaţii, a unor relatări culese
independent, după preferinţă.
1.16. Interpretarea relaţiilor, faptelor
relatate/ povestite a unor conţinuturi.
1.17. Prezentarea succintă a unor
informaţii despre identitatea proprie sau
a membrilor de familie.
1.18. Descrierea orală a obiectelor dupăformă, mărime, dimensiune, culoare, Cuvinte care denumescacţiuni, însuşiri.

obiecte,  Propoziţia.


 Semnificaţia
propoziţiilor:enunţiative, interogative, exclamative, afirmative, negative (pe cale intuitivă,fără
folosirea
terminologiei;conţinutul propoziţiei exprimă o idee
despre ceva, o întrebare, o negaţie
etc.).
 Intonarea
propoziţiilor
conform conţinutului exprimat.

Diversitatea actelor de comunicare
Comunicarea dialogată.

 Dialogul. Componentele dialogului:vorbitorul – persoana care transmite
informaţia; ascultătorul - persoana
care ascultă (fără terminologíaştiinţifică, într-un limbaj apropiatînţelegerii copilului).
 Organizarea
dialogului
simplu:întrebare – răspuns.
 Dialogul în funcţiune: improvizări
telefonicecu
colegii,părinţii,prietenii.
 Eticheta comunicării: formule desalut, de adresare, de mulţumire(actualizare).
Comunicarea monologată.
 Relatări/povestiri de fapte, întîmplări,
15









exerciţii de construire corectă a unor enunţuri dupăimagini, folosind cuvinte date, legate de o situaţie
creată;exerciţii de reglare a tonului, intensităţii şi a vitezei
vorbirii; exerciţii de dicţie; frămîntări de limbă;exerciţii de prezentare a unor obiecte, activităţi
familiare copiilor;

dialoguri despre viaţa de şcolar, despre familie,
despre mediul înconjurător etc.;
participarea copiilor la activităţi de grup, inclusiv lacele de joc, în calitate de vorbitor şi de ascultător;exerciţii de dialog cu persoane diferite (folosirea
formulelor de adresare, salut, prezentare etc.);
dialoguri pe teme cunoscute; simulări ale unor
situaţii de comunicare;jocuri de rol;
exerciţii de formulare de întrebări şi răspunsuri pe
marginea unui mesaj ascultat; povestirea unorîntîmplări personale ale copiilor; recitări,dramatizări, repovestiri;
exersarea în crearea, inventarea de poveşti cu
folosirea unor personaje fantastice, din poveştile
cunoscute sau născocite de ei (culese din massmedia);
discuţii libere despre jocuri, jucării, filme dedesene animate, filme pentru copii, despreîntîmplări şi fapte din viaţa proprie, desprecomportarea civilizată, despre mediul şcolar, despre
regulile de circulaţie rutieră, despre regulile deutilizare.
1.19. Aplicarea în situaţii reale saumodelate a combinării elementelor
nonverbale cu cele verbale.

evenimente, fragmente din poveşti,texte culese, auzite, citite etc.
Comunicarea descriptivă.

 Descriere de obiecte după formă,dimensiune, culoare, utilizare
Comunicarea
nonverbală
(gestul,mimica).
 Gestul, mimica, unele semnale ale
serviciilor:
urgenţa
medicală,pompieri, poliţie. Semnele rutiere,afişe informaţionale etc.

16

igienă sanitară, despre ocrotirea mediuluiînconjurător etc.;
Exerciţii de descriere a obiectelor-jucării cu
elemente practice de manipulare (moale, aspru,tare) de observare a culorilor, mărimea(dimensiunea: mare - mic; înalt - scund etc.);
exerciţii pentru demonstrarea înţelegerii mesajului
audiat, prin apelare la diferite modalităţi de redare aacestuia (repovestire, dramatizare, mimică, desenetc.).

Competenţă specifică: 2. Perceperea mesajului citit/audiat prin receptarea adecvată a universului emoţional şi estetic al textelor literare şi
utilitatea textelor nonliterare.
Secvenţa de conţinut:a.
Lectura textelor narative şi în versuri.
b.
Percepţia textului literar şi valorificarea vocabularului textual.
Subcompetenţe
Conţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)
Comunicarea scrisă: lectura şi scrisul
2.1. Identificarea literelor, a grupurilor delitere, silabe, cuvinte şi a enunţurilorîn textul tipărit şi în textul scris demînă.
2.2. Conştientizarea procesului de formare
a cititului: citirea corectă, sintetizarea
treptată a literelor în silabe, a silabelorîn cuvinte şi a cuvintelor în propoziţii.
2.3. Citirea corectă şi conştientă respectînd
norme de pronunţie a sunetelor şi agrupurilor de litere numai în silabe şi
cuvinte.
2.4. Identificarea unor imagini la textul/
fragmentul citit şi analiza princomparare.
2.5. Aprecierea / atitudinea cititorului faţăde cele descrise.
2.6. Aprecierea personajelor după faptele
descrise în text.
2.7. Deosebirea ghidată a unui text în proză
de unul în versuri.
2.8. Recitarea poeziilor propuse şi a celor
alese la dorinţă.

Lectura Alfabetul: sunetele şi literele –corespondenţa dintre ele.



 Literele mici şi mari de tipar.
 Cuvintele. Analiza sonoră.

 Grupurile de litere: ce, ci, che, chi, ge,
gi, ghe, ghi, oa, x [gz, cs].



 Citirea silabisită.

 Citirea cuvintelor. Norme de pronunţie asunetelor numai în silabe şi în cuvinte.
 Citirea propoziţiilor.
 Textul. Citirea textului.
 Textul şi imaginea.
 Textul–poezie: strofă, vers (fărădefinire, la nivel de observare şi
identificare).
 Personajul literar şi faptele sale.
 Atitudinea / opinia faţă decomportamentul personajelor descrise în
textele citite (dirijat).
 Valoarea textului literar: învăţătura,
17









Exersarea în însuşirea literelor mari şi mici şisintetizarea concomitentă în silabe şi cuvinte;
exerciţii pentru lărgirea cîmpului vizual prin
identificarea silabelor în structura cuvintelor şi acuvintelor în structura propoziţiei;exerciţii de exemplificare a cuvintelor ce conţin
sunetul nou şi grupurile de litere;
exerciţii
deexemplificareacuvintelormonosilabice şi din două silabe;
exerciţii de observare a cărtii, de orientare în
pagină, de respectare a direcţiilor de citire (de lastînga la dreapta, de sus în jos);
exerciţii de citire selectivă în comparaţie cu oimagine sau cu scopul indicat de învăţător;exerciţii de formulare de întrebări şi răspunsuri cu
referinţă la textul şi imaginile care-1 însoţesc;exerciţii de lectură a imaginilor (primele reacţii,situaţia în spaţiu, situaţia în timp etc.);
exerciţii de apreciere a faptelor unor personaje din
textele citite sau povestite;
exerciţii de identificare ghidată a tematicii textului
literar;exerciţii de explorare a emoţiilor şi a sentimentelor
redate de textul literar;
discuţii despre preferinţe în textul literar; exerciţii

2.9. Identificarea în context a cuvintelor
necunoscute şi înţelegerea sensului
acestora.
2.10. Identificarea în diverse contexte a
cuvintelor cu sens asemănător şi acuvintelor cu sens opus.
2.11. Utilizarea vocabularului însuşit îndiferite situaţii de comunicare:alcătuirea propoziţiilor / enunţurilor,convorbiri etc.

tematica, emoţiile trăite (acceptă/nu
acceptă; susţine/nu susţine; de acord/ nu
este de acord; preferă/nu preferă).

 Reproduceri ghidate a unor fragmente
de text.

 Poezia. Memorarea şi recitarea ei
expresivă.



Vocabularul textului Cuvinte noi din text.
 Cuvinte cu sens asemănător.
 Cuvinte cu sens opus.
 Cuvinte care denumesc obiecte, acţiunişi însuşiri.














18

de reflecţie asupra valorilor;
exerciţii de ilustrare grafică a fragmentelor detext, a personajelor, experimente imaginative,
jocuri de rol, conferinţă de presă simulată;activităţi de caracterizare a personajelor literaredupă faptele sale: diagrama Venn, graficul T, linia
valorii etc.;
memorări de poezii mici, ghicitori, proverbe,numărători, dramatizări;concursuri de recital al poeziilor;
exerciţii de însuşire a cuvintelor noi, înţelegere în
context, sensul folosirii în contexte proprii;
exerciţii de identificare în contexte concrete acuvintelor pe aceeaşi temă;exerciţii de identificare a cuvintelor cu sensasemănător şi cu sens opus;
exerciţii de utilizare a cuvintelor noi în contexte
adecvate;
exerciţii de schimbare a sensului unui cuvînt prinmodificarea unui sunet sau a unei silabe;
jocuri didactice de sinonimie, antonimie (fărăterminologie);
exerciţii de înlocuire a unor cuvinte cu altele cuînţeles asemănător;jocuri pentru alcătuirea de propoziţii conţinînd
cuvinte noi;
exerciţii de modificare a sensului unei propoziţii
prin eliminarea înlocuirea sau adăugarea unuicuvînt;formularea unor propoziţii alcătuite din cuvinte ceîncep cu acelaşi sunet.

Competenţă specifică: 3. Utilizarea scrisului ca tehnică psihomotrică şi ca abilitate de exprimare a gîndurilor.
Secvenţa de conţinut: Scrisul. Ortografia. Punctuaţia.
Subcompetenţe
Conţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)
Scrisul
3.1. Utilizarea eficientă a scrisului ca
tehnică motorică: scrierea corectă,lizibilă, cu păstrarea spaţiului,înclinării şi a aspectului îngrijit.
3.2. Sesizarea literelor: mici şi mari, demînă şi de tipar; corespondenţa dintre
vocale şi consoane; formarea silabelor.
3.3. Respectarea corectitudinii de scriere în
procesul copierii/transcrierii şi adictărilor (de silabe, cuvinte, propoziţii
şi texte mici).

Regulile scrisului: spaţiul, înclinaţia
uniformă, aspectul îngrijit.



Igiena scrisului. Poziţia corectă a 
corpului, a mîinii, a caietului.

Literele mari şi mici ale alfabetului scrise, izolat şi combinate în silabeînchise (am, un), deschise (ma, na).



Scrierea
cuvintelor.
Despărţirea cuvintelor în silabe (doar intuitiv, fărăcunoaşterea regulilor).

Scrierea propoziţiilor enunţiative şiinterogative(fărăreferirela terminologie).


3.4. Utilizarea conştientă a semnelor depunctuaţie (punctul, virgula, semnulîntrebării, scrierea cu majusculă).
3.5. Scrierea corectă a cuvintelor cu
grupuri de litere(în limita
standardelor de conţinut).
3.6. Utilizarea conştientă a semnelor depunctuaţie.
3.7. Utilizarea majusculei la începutul
propoziţiei, la prenume şi nume depersoane.



Ortografia şi punctuaţia

 Ortografia
cuvintelor ce conţin
grupurile de litere (ce, ci, che, chi, ge,
gi, ghe, ghi) şi cuvintele cu î, â, x.
 Majuscula la început de propoziţie şi la
prenumele şi numele de persoane.
 Semnele de punctuaţie la propoziţii:punctul (•) şi semnul întrebării (?).

19

Exerciţii de scriere a elementelor grafice (linii,
puncte, bastonate, zale, bucle, semiovale, ovale,
noduleţe); exerciţii de adaptare a poziţiei corecte
şi comode pentru scris;
exerciţii de scriere a unor elemente graficepregătitoare, care să faciliteze scrierea literelor şi
scriere încontinuu; exerciţii de scriere a literelor,silabelor, cuvintelor şi a propoziţiilor;
exerciţii de scriere a literelor şi a cuvintelor,respectînd forma, mărimea lor;
exerciţii de încadrare corectă în pagină a textului(dată, alineat);
exerciţii de apreciere corectă a spaţiului dintre
cuvinte;exerciţii de scriere corectă a cuvintelor şi
propoziţiilor; exerciţii de ordonare corectă acuvintelor într-o propoziţie;exerciţii-jocuri de stabilire a acordurilor
gramaticale; exerciţii de alcătuire de propoziţii
folosind cuvinte date;
exerciţii de folosire a punctului, semnuluiîntrebării şi a scrierii cu majusculă;exerciţii de plasare a semnelor de punctuaţie întrun text; exerciţii de copiere/transcriere a unor
substantive proprii, a unor propoziţii enunţiativeşi a unor propoziţii interogative; dictări de cuvinteşi propoziţii; completarea de rebusuri;3.8. Scrierea din memorie a unor cuvinte Contexte de realizare:ce arată acţiuni, însuşiri şi denumescLucrări scrise: copieri, transcrieri,
obiecte.
dictări de litere, silabe, cuvinte,
3.9. Scrierea unor propoziţii alcătuite pe
propoziţii din 2-3 cuvinte cunoscute.
baza ilustraţiilor şi prezentarea lorPentru dictare se vor utiliza litere, silabe,grafică.
cuvinte şi propoziţii (enunţiative şiinterogative) - max. 15 cuvinte.

Nu se vor utiliza texte în procesul scrierii.

jocuri de identificare a poziţiei silabelor în cuvînt;exerciţii de descoperire a unor cuvinte care săînceapă, să conţină sau să se sfîrşească cu o silabă
dată;
exerciţii de distingere a sunetului iniţial, final sau
din interiorul unei silabe/cuvînt care schimbă
sensul;colaborări democratice în cadrul activităţilor degrup în iniţierea unor activităţi, jocuri distractive
pe baza unui plan elaborat în grup.

N.B. Noţiunile lingvistice nu vor fi definite, lucrîndu-se cu acestea în mod intuitiv (nu se vor folosi noţiuni de genul sinonime, antonime, omonime, propoziţii
enunţiative, exclamative, interogative, substantiv propriu etc.)

20

Competenţă specifică: 4. Aplicarea conceptelor şi a terminologiei lexicale, fonetice, morfologice şi sintactice în structurarea mesajelor
comunicative.
Secvenţa de conţinut: Lexicul. Fonetica. Părţile de vorbire. Părţile de propoziţie.
N.B. Conţinutul dat al disciplinei Limba şi literatura română este desemnat ca „Elemente de construcţie a comunicării” şi este transversalconţinuturilor educaţiei lingvistice şi literar-artistice în clasele primare. Fonetica şi elementele de fonetică vor fi explorate la formarea cititului şi ascrisului. Elementele de morfologie vor fi abordate în mod intuitiv, fără terminologie ştiinţifică doar în clasele I şi a II-a. Contextualizarea practică
în formă scrisă va repera posedarea conceptelor morfologice. Sintaxa va fi supusă achiziţiei cognitive şi practice în procesele de comunicare.

21Subcompetenţe

Conţinuturi

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)

Elemente de construcţie a comunicării
Lexicul

4.1. Selectarea din texte sau enunţurile
propuse a cuvintelor cu sensasemănător şi opus.

 Sensul cuvintelor: asemănător, opus
(în mod intuitiv).

4.2. Pronunţarea corectă a consoanelor
sprijinite de diverse vocale.

 Sunetul şi litera – corespondenţa. 
Alfabetul limbii române.

4.3. Identificarea corectă a consoanelor, avocalelor şi a silabelor în cuvinte.

 Vocalele şi consoanele.

4.4. Combinarea consoanelor şi a vocalelorîn silabe şi pronunţarea corectă a lor.

4.5. Sesizarea proceedelor de despărţire acuvintelor în silabe.

Fonetica Componenţa sonoră a cuvîntului (înafara cuvintelor ce conţin grupurile de
litere numite mai sus).
 Rostirea corectă a consoanelor luînd ca
sprijin orice vocală: ca – ac; cu – nu;
lu, fu.

Exersări cu transformarea de sens a cuvintelor;
exerciţii de înţelegere a sensului cuvintelor(importanţa şi utilizarea lor);
exersări cu literele,/sunetele alfabetului şiînsemnătatea lor pentru lectură şi scriere;
jocuri pentru fixarea rostirii corecte a consoanelorluînd ca sprijin orice vocală;exerciţii de imitare a sunetelor din natură şi
pronunţie de onomatopee, în şoaptă, tare, în ritm
stacato şi prelungit, după indicaţii;exerciţii de despărţire a cuvintelor pe silabe;exersări practice în recunoaşterea şi înţelegereanuanţelor ce deosebesc rolul lexical şi practic alcuvintelor morfologice; recunoaşterea şi gruparealor; Silaba. Despărţirea cuvintelor în silabe(intuitiv).
 Citirea corectă a literelor din alfabet.
Morfologia

4.6. Identificarea cuvintelor ce denumesc:acţiuni; obiecte (fiinţe, lucruri,
fenomene ale naturii).
4.7. Identificarea tipurilor de propoziţii şiaplicarea semnelor de punctuaţie îndiferite contexte (în limita standardelor Cuvinte ce denumesc: acţiuni; obiecte (fiinţe, lucruri, fenomene ale naturii);însuşiri (în procesul comunicării şi în
contexte concrete).

Sintaxa
 Propoziţia
dezvoltată

simplă
(din

şi
3-4
22

propoziţia
cuvinte).

exerciţii de identificare a cuvintelor ce denumesc:acţiuni; obiecte (fiinţe, lucruri, fenomene alenaturii); însuşiri (în procesul comunicării şi în
contexte concrete);
exerciţii de lectură a imaginilor prin identificarea
obiectelor, acţiunilor, aceloraşi obiecte ce exprimă
însuşiri diferite (culori, dimensiuni, volum etc.);

de conţinut).
4.8. Transformarea propoziţiilor simple în
dezvoltate.
4.9. Utilizarea corectă a mijloacelor deintonare.

Identificarea lor în textele citite; 
exprimarea
lor
prin
semne
convenţionale (pentru a nu se limita lanumai la propoziţia auzită, dar şi cea
vizualizată).
 Propoziţia după scopul comunicării
(enunţiativă şi interogativă).

23

exersări despre rolul/importanţa propoziţiilor în
comunicare, alcătuirea lor corectă din punct devedere gramatical şi conţinutal.

Competenţă specifică: 5. Manifestarea interesului şi a preferinţelor pentru lectură.
Secvenţă de conţinut: Tainele cărţii.

24

Subcompetenţe

Conţinuturi
Tainele cărţii

5.1. Sesizarea conţinutului emotiv al
textului/cărţii citite în timpul audierii
acestuia/acestetia.
5.2. Folosirea unor tehnici/ strategii delucru cu textul/ cartea.
5.3. Exprimarea opiniilor şi a atitudinilor
proprii faţă de cele citite.
5.4. Manifestarea preferinţei de a citi texte
literare/cărţi de diferite specii.

 Cartea. Componentele cărţii: coperta(titlul şi autorul cărţii), filele cu text,
imaginile, cuprinsul şi rolul lor.
 Lectura expresivă a poeziilor, aghicitorilor, a proverbelor, afrămîntărilor de limbă etc.


Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)

Impresii despre carte.

 Preferinţe de cărţi (de ex. despre
animale, despre poveşti, despre copiietc.).













25

Exerciţii de demonstrare a înţelegerii celor
ascultate prin răspunsuri la întrebări şi comentarea
unor ilustraţii;exerciţii de a deosebi cărţile după forma lor;
activităţi de prezentare a componentelor obligatorii
de pe coperta iniţială;exerciţii de identificare a componentelor obligatorii
de pe coperta finală;exerciţii de deosebire a cărţilor scrise în proză, înversuri, cărţi de poveşti şi ghicitori; exerciţii deorientare a preferinţelor de lectură prin ceea ce i-a
atras atenţia sau pentru scopul urmărit;activităţi de selectare din cărţile citite cîte 1-2
opere (povestioare, poezii, ghicitori, jocuri
distractive) pentru a le prezenta la orele de limba
română;ora cărţii, ora poveştilor;
dialoguri despre cărţi, personaje din texte
cunoscute, despre biblioteci, librării etc.; memorări
de versuri, dramatizări; exerciţii de prezentare aunor cărţi citite în particular; exerciţii de iniţiere în
citirea unor cărţi pentru copii, adecvate vîrstei;situaţii de comparare a propriei opinii cu cea a
colegilor.

LECTURĂ RECOMANDATĂ
Notă: Tematica lecturii particulare este de obicei liberă, însă e bine să fie apropiată de tematica
lecturii din clasă pentru a realiza legături tematice, comparaţii şi extensii valorice. Lista recomandată
mai jos este flexibilă şi constituie un reper de orientare, ţinînd cont de situaţia de facto în bibliotecile
personale şi locale. Atenţionăm că nu vom orienta elevii spre un anumit număr de cărţi citite pe an.
Ion Creangă „Punguţa cu doi bani”
Constantin Dragomir „Cartea”
Ion Creangă „Capra cu trei iezi”
Petru Cărare „Legea politeţei”
Demostene Botez „Toamna”
Angela Chicu „Dimineaţa”
Spiridon Vangheli „Guguţă”
Liviu Deleanu „Fii ordonat”
Ion Druţă „Trofimaş se găteşte de şcoală”
Anatol Ciocanu „Hai, ploiţă”
Grigore Vieru „Frumoasă-i limba noastră”
Ada Zaporojanu „Mi-i dor de bunicuţa”
Vladimir Beşleagă „Moldova mea”
Spiridon Vangheli „Scrînciobul lui Guguţă”
Grigore Vieru „Plaiul meu”
Anatol Ciocanu „Tot pe drum şi pe ninsoare”
Spiridon Vangheli „Buchiile lui Ion Creangă”
Ada Zaporojanu „Gustul fulgilor de nea”
Mihai Eminescu „Revedere”
Spiridon Vangheli „Urătorii”
Folclor „Vocea tare şi şoapta”
Octavian Goga „Crăciunul copiilor”
Folclor „Culorile bobiţelor de poamă”
Arcadie Suceveanu „Bal mascat”
Ştefan Tudor „Strămoşii”
Constantin Dragomir „Plăcinţele cu bucluc”
Lev Tolstoi „Doi prieteni”
Dumitru Matcovschi „Creionul roşu”
Grigore Vieru „Zilele săptămînii”
Nicolae Dabija „În satul bunicilor”
Leonida Lari „Pîinea”
Snoava „Păcală şi Tîndală”
Spiridon Vangheli „Banca lui Guguţă”
Snoava „Păcală şi colţunaşii”
Constantin Dragomir „Omul harnic”
Elena Farago „Doi fraţi cuminţi”
Dumitru Matcovschi „Patrie”
Spiridon Vangheli „Primăvara”
Vasile Romanciuc „Moldova”
Folclor „Baba Dochia”
Vladimir Rusnac „Dragu mi-i să cînt”Ştefan Iosif „Cîntec de primăvară”
Grigore Vieru „Cîte litere ştii”
Grigore Vieru „Tu, iarbă, tot ai mamă?
Elena Farago „Bondarul leneş”
Ion Druţă „Mama”
Anatol Ciocanu „La Nistru”
Grigore Vieru „Mama”Ştefan Tudor „Rădăcinile”
Bucur Milescu „Maimuţa nepricepută”
Victor Prohin „De ce are girafa gîtul lung”
Ana Manole „Mămica şi pîinica”
Elvira Creţu „Povestea Mărioarei”
Ion Creangă „Mere putrede şi mere bune”
Nicolae Esinencu „Bună dimineaţa”
Nicolae Savostin „Omul bun”
Anton Pann „Povestea vorbei”
Folclor „Doi fraţi”
Iuliu Cîrchelan „Puiul”
Nicolae Dabija „În satul bunicilor”
Mihai Eminescu „Ce te legeni. . . ”
Grigore Vieru „Flori-ceasornic”
Traian Dorz „Învaţă tu, copile”
Florin Costinescu „Să-nvăţăm de la furnici”
Grigore Vieru „Albinuţa”
Costache Ioanid”Oameni buni”
Radion Cucereanu „Şcoala ciorilor”
Vinciu Gafiţă „Supărarea Mărioarei”
Poveste populară română „Ulciorul cu
Elena Farago „De ziua mamei”
galbeni”
Valeria Boiculesi „E ziua ta”
Poveste populară rusă „Lupul şi capra”
Vasile Romanciuc „Ciocîrlia”
Esop „Cîinele” (fabulă)Folclor „Cearta nu aduce folos”
Poveste populară română „Morarul”
Folclor „Fata cea harnică”
Ariadna Şalari „Ploaia”
Vasile Suhomlinski „Furnica stăruitoare”
Grigore Vieru „Noapte bună!”Lev Tolstoi „Iepurele şi ariciul”
Ion Vieru „Cuptorul”
Constantin Uşinski „Cele dintîi raze”
Gheorghe Gheorghiu „Buchetul de flori26Cărţi din literatura pentru copii:
1. Spiridon Vangheli, Carte de citire şi gîndire, Cartea 1. Chişinău: Editura pentru copii Guguţă,2006.
2. Fraţii Grimm, Albă-ca-Zăpada. Din colecţia Cărţile copilăriei. Chişinău: Editura Epigraf,
2004.
3. Fraţii Grimm, Frăţior şi surioară. Din colecţia Cărţile copilăriei. Chişinău: Editura Epigraf,
2004.
4. Charles Perrault, Cenuşăreasa. Din colecţia Cărţile copilăriei. Chişinău: Editura Epigraf, 2004.
5. Charles Perrault, Piele-de-măgar. Din colecţia Cărţile copilăriei. Chişinău: Editura Epigraf,
2004.
6. Hans Cristian Andersen, Bobocelul cel urît. Din colecţia Cărţile copilăriei. Chişinău: Editura
Epigraf, 2004.
7. Aventura unei gogoaşe. O poveste care se vrea nu doar citită, ci şi scrisa. Chişinău: Editura
Epigraf, 2009.
8. Tărîmul literelor. Prima mea carte de lectură: povestioare. / Selectare şi adaptare: Ala Bujor.
Chişinău: Editura Epigraf, 2008.

27

CLASA A II-A
Competenţă specifică: 1. Receptarea mesajului oral în diferite situaţii de comunicare.
Secvenţă de conţinut: Cunoaşterea şi înţelegerea componenţilor structurali ai diverselor tipuri de comunicare.
Subcompetenţe
Conţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare(recomandate)
1.1. Sesizarea cuvîntului şi a
Comunicarea orală: înţelegerea după auz şi Exersări de percepere la auz a sunetelor
propoziţiei ca elemente esenţiale în vorbirea.
cuvintelor analizate şi de înţelegere acomunicarea între oameni.
sensului lor adecvat;
Comunicarea verbală – schimb de informaţii între
1.2. Alcătuirea propoziţiilor /enunţurilor oameni (Actualizare).
 exerciţii de clasificare a cuvintelor dupăcu diferitele sensuri ale cuvintelorînţelesul lor (denumesc obiecte, acţiuni,
Situaţii de comunicare: cuvîntul şi propoziţia –ce denumesc obiecte, acţiuni,însuşiri) şi de a le utiliza în alcătuirea
elemente de bază ale comunicării verbale.
însuşiri.
propoziţiilor simple şi dezvoltate;
1.3. Sesizarea la auz a corectitudinii
 exerciţii de structurare a propoziţiei, Cuvîntul - grup de sunete cu un înţeles.
gramaticale a propoziţiilor (acordul
evidenţiindu-se raportul dintre ea şi Silaba. Despărţirea cuvintelor în silabe.
între cuvinte şi accentuareacuvîntul separat;
corectă).
 Cuvinte care denumesc obiecte, acţiuni,  exersări practice cu tipurile de propoziţii
1.4. Utilizarea corectă a cuvintelor şi a(fără a folosi terminologia lor), cu scopulînsuşiri. Semnificaţia lor în vorbire.
propoziţiilor în discuţiile cotidienede a indica / a simţi rolul lor în schimbarea
Identificarea în diferite contexte orale.
şi în reproducerea unor informaţii.
conţinutului:afirmaţie,negaţie,1.5. Manifestarea dorinţei/interesului de  Propoziţia simplă, propoziţia dezvoltată;interogaţie;afirmativă, negativă.
a alcătui propoziţii despre
 aplicaţii pe baza imaginilor, presupuneri
satul/oraşul, despre colegii de clasă N.B. (fără terminologie, intuitiv)
de conţinut,
descoperirea exprimării
indicînd aspectul pozitiv al lor.
comunicative în diferse situaţii: propoziţii, Propoziţiile
după scopul
comunicării:verbalizare coerentă, folosind informaţii
enunţiativă, interogativă, exclamativă şi
din diferite domenii;
semnele de punctuaţie respective.
 exerciţii de denumire a acţiunilor,
 Intonarea corectă a propoziţiei.
însuşirilor, a lucrurilor pe baza imaginilor,în comunicarea curentă precum şi în
contexte lingvistice (text, propoziţii,enunţuri);28

1.6. Adaptarea comunicării lainterlocutor sau la o situaţie decomunicare.
1.7. Identificarea componentelor unuidialog prin conştientizarea formei:întrebare – răspuns.
1.8. Adresarea întrebărilor pentru
interlocutori în dependenţă de statutşi vîrste diferite, aplicînd formulelede permisiune şi solicitare dineticheta comunicării.
1.9. Utilizarea eficientă a dialogului îndiferite situaţii cotidiene.

Diversitatea actelor de comunicare



Eticheta comunicării. Formule de salut, deadresare, de mulţumire (actualizare).

1.10. Interpretarea relaţiilor dintre
faptele relatate, ţinînd cont şi desuccesiunea desfăşurării
subiectului.
1.11. Ordonarea ideilor într-o relatarea unor conţinuturi cunoscute, în
mod ghidat sau pe baza reperelor
propuse.
1.12. Prezentarea succintă a unor
informaţii culese, după preferinţe,din cărţile citite independent.
1.13. Expunerea informaţiei despre
identitatea personală (nume,prenume, vîrstă, domiciliu, pasiuni,părinţi).
1.14. Clasificarea cuvintelor cedenumesc obiecte descrise dupăaceeaşi formă sau culoare,dimensiune etc.



Formule de permisiune şi solicitare.



Comunicarea dialogată
Componentele dialogului: emiţător, receptor.



Organizarea dialogului simplu: întrebare –răspuns.



Linia de dialog.

Formule ca unităţi de comunicare utilizate în
dialog (actualizare).

Comunicarea monologată


Consecutivitatea ideilor într-o naraţiune.



Relatarea unor conţinuturi (evenimente,întîmplări, povestioare, informaţii alcătuitedupă un şir de ilustraţii, benzi desenate
inventate, culese din cărţi sau presa periodică
pentru copii).











Comunicarea descriptivă
 Descrieri / caracterizări de personaje, plante,
animale (cu sau fără repere).
Comunicarea nonverbală
 Gestul, mimica, unele semnale ale serviciilor:29

exerciţii de antrenare a însuşirii conştiente
a componentelor unui dialog şi depriceperii de a formula întrebări şirăspunsuri;
activităţi de combinare şi stabilire arelaţiilor dintre formulele dialogului şieticheta comunicării, justificînd utilizarea
lor ca normă a comportamentului corect /civilizat (a şti să demonstrezi cine eşti tu);
exerciţii de completare a unor dialoguri: se
propune întrebarea şi se solicită răspunsul
şi invers; urmărindu-se regula „adaptarea
comunicării la interlocutor” (în comun şipe grupe mici);
exersări de relatare / povestire consecutivă
a conţinutului cu încercări de formulare
corectă a începutului, încheierii, folosind
schema logică de repere (cine? ce? cînd?
unde? etc.);
exerciţii practice cu scopul de a dezvolta
interesul elevilor de a se transpune în rolul
personajelor reale şi imaginative pentru a
reda prin voce intensitatea, timbru, gesturi,
mimică şi semnale caracterul lor:bunătatea, vitejia, dragostea etc.;
exerciţii de a-i învăţa pe elevi să culeagă
din cărţile şi mass-media pentru copii texte
pe anumită temă, jocuri didactice pentru ale prezenta la lecţiile de limbă romţnă,matematică, ştiinţe etc.
exersări în conştientizarea procesului dedescriere a obiectelor propuse, bazîndu-seşi pe cunoştinţele acumulate în clasa I şiadăugînd şi alţi parametri;1.15. Descrierea ghidată a obiectelor,a personajelor pe baza faptelor
sesizate în context sau a reperelor
propuse.
1.16. Utilizarea corectă/civilizată aelementelor comunicării
nonverbale: mimică, gest, semnale,
semne etc.
1.17. Aplicarea în situaţii reale saumodelate a combinării elementelor
nonverbale cu cele verbale.

urgenţa medicală, pompieri, poliţie; semnele
rutiere, afişe informaţionale etc.


Ajustarea
elementelor
comunicarea verbală.

nonverbale


la





exersări de caracterizare a personajelordupă faptele descrise (numai în colectiv
sau în grupuri mici);
exerciţii de însuşire a conceptului decomunicare nonverbală, a felurilor
acestora şi a utilizării eficiente încomunicarea dintre oameni;
exersări de ajustare a elementelor decomunicare nonverbale la cea verbală;exersări de conştientizare a mesajului
exprimatnumai
prinelementele
comunicării nonverbale şi elaborarea/
demonstrarea unor noi forme de conţinut
în faţa colegilor din clasă.

Competenţă specifică: 2. Perceperea mesajului citit/audiat prin receptarea adecvată a universului emoţional şi estetic al textelor literare şi
utilitatea textelor nonliterare.
Secvenţa de conţinut:a. Lectura textelor narative şi în versuri.
b. Receptarea textului literar şi valorificarea vocabularului textual.
Subcompetenţe
Conţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare(recomandate)
II. Comunicarea scrisă: lectura şi scrisul Exerciţii de extindere treptată a cîmpului
Lecturavizual;2.1. Utilizarea eficientă a tehnicilor de  Lectura corectă, conştientă şi fluidă.
 tehnici de intensificare a vitezei prinlectură corectă, conştientă şi fluidă
Cîmpulvizual(extindere),vitezacitirii
automatizarea ritmului citirii;
în scopul extinderii cîmpului vizual,(intensificare şi automatizare), ritmul citirii.
a vitezei şi a ritmului de citire.
lectura alineatelor, a cuvintelor noi, a2.2. Delimitarea ghidată a Textul. Componentele textului: titlul, autorul, descrierilor etc.;
componentelor textului literar înconţinutul propriu-zis.
scopul înţelegerii conţinutului ca un exerciţii de lectură a imaginilor aferente Textul literar: alineatul şi semnificaţia lui.
tot întreg.
textului literar;
2.3. Perceperea celor două semnificaţii
30

ale alineatului (ortografia-scrierea
din rînd nou) şi schimbarea ideilor.
2.4. Corelarea imaginii cu fragmentul
respectiv al textului.
2.5. Exprimarea atitudinii faţă decomportamentul
personajelor
pozitive/negative
recunoscute,după faptele descrise.
2.6. Relatarea selectivă a textelor citite
conform fragmentelor indicate sau
ilustrate.

2.7. Deosebirea prin comparare a
structurii textului în proză cu
structura poeziei (în mod ghidat);
2.8. Exprimarea sensibilităţii esteticoliterare prin lectura, recitarea
expresivă a poeziilor propuse şi acelor culese independent.



Ideile textului (după alineate).



Textul literar (fragmentul de text) şi imaginea
asociată.

Personajele literare pozitive şi negative.



Atitudinea (opinia) faţă de comportamentul
personajelor descrise.

Atitudinea cititorului faţă de cele citite.

Valori morale, estetice şi religioase în textele
literare.



Aprecierea textelor literare (acceptă / nu
acceptă; susţine / nu susţine).



Povestirea (orală, liberă în succesiune şi
selectivă), imitînd tonul, intonaţia şi timbrul
vocii (fără folosirea terminologiei).

Versificaţia: Poezia, strofa, versul. Rima.













31

exerciţii de precizare a elementelor
structurale: componentele textului literar;
alineatele şi rolul lor pentru cititor;
exersări cu determinarea alineatelor şi
formularea ghidată a ideilor de bază, careindică şi succesiunea faptelor descrise;
exerciţii de valorificare a mesajului etic al
textului prin analiza opiniilor; exersări în
formularea corectă a gîndurilor pe baza
celor citite;exersări în formarea procedeelor corectede povestire globală, în succesiune, dupăschema logică cu imitarea tonului, aintonaţiei şi timbrului vocii (fără folosirea
terminologiei);
exersări de imitare a rolului personajelor
potrivind vocea, timbrul, poziţia corpului
etc., compararea lor cu alte personaje luate
din cărţile citite suplimentar;
activităţi de iniţiere a elevilor în tehnicile
cooperării în grup (a citi, a discutaîmpreună, a se corecta unul pe altul în
exprimare sau în omiterea unor greşeli deconţinut, a crea jocuri distractive etc.);
exerciţii de comparare a structurii poeziei
cu structura textului în proză (delimitarea
versurilor, identificarea rimelor, lectura
expresivă a textelor şi determinarea
muzicităţii versurilor);
activităţi de recitaluri a poeziilor
memorate, ateliere de creaţie prin
ilustrarea unor versuri; ateliere deprezentare a versurilor ilustrate, ateliere descriere, de culegere a poeziilor etc.;

2.9. Sesizarea cuvintelor cu sens
apropiat/opus, cu sens propriu/
figurat prin identificarea în diverse
contexte.
2.10. Utilizarea vocabularului însuşit
în diferite situaţii de comunicare: laalcătuirea propoziţiilor, enunţurilor,a micilor texte, în convorbiri etc.
2.11. Manifestarea
unei atitudini
pozitive faţă de limba română.
2.12. Aprecierea textului literar prinvalorificarea vocabularului.

Vocabularul textului Cuvintele noi din text.







Sensurile cuvîntului: cuvinte cu sensasemănător;cuvinte
cu
sens
opus
(identificare); cuvinte cu sens propriu şifigurat; mijloace artistice: comparaţia şi
personificarea (intuitiv, fără terminologie);Cuvinte ce denumesc obiecte, acţiuni, însuşiri.
Identificarea lor în textele citite.

Cuvinte care exprimă emoţia postlectorală.

32exersări de identificare asensuluiasemănător (sinonime) al cuvintelor şi asensului opus al perechilor de cuvinte(antonime), introducerea în contexte
proprii; clasificarea lor dintr-un şir de altecuvinte sau selectarea din alte texte;
exerciţii
ghidate(cu
spirjinulînvăţătorului) de analiză contextuală acuvintelor cu sens propriu şi figurat;
exerciţii de valorificare a vocabularului
textual pe baza următorului algoritm:emoţii şi sentimente (bucuros, vesel);localizări (în fîntînă, în cireadă); timp(cînd s-a întors acasa); spaţiu (în dreaptă,în stînga); acţiuni (merge, ajunge, înghite);producere a sunetelor (interjecţiile,onomatopeele etc.);
exerciţii de analiză a vocabularului înfuncţiune.

Competenţă specifică: 3. Utilizarea scrisului ca tehnică psihomotrică şi ca abilitate de exprimare a gîndurilor.
Secvenţa de conţinut: Scrisul. Ortografia. Punctuaţia.
Subcompetenţe
Conţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare(recomandate)
Scrisul Copieri,
transcrieriînvederea
automatizării şi rapidităţii tehnicii
 Scrisul – necesitate în viaţa omului.
3.1. Scrierea lizibilă, îngrijită, aranjată
scrisului; Înclinaţia ordonată, acurateţe, aşezare estetică
estetic într-o anumită înclinaţie.

exerciţii de respectare a cerinţelor
în pagină a scrisului.
3.2. Utilizarea eficientă a scrisului înorganizării estetice a scrisului în pagina dediferite lucrări scrise, respectînd Ortografia şi punctuaţia
caiet;
aşezare estetică în pagină.

exerciţii de aplicare a regulilor de despărţire
3.3. Identificarea şi selectarea din  Scrierea corectă fără omiteri de litere, silabe
în silabe şi de trecere la capăt de rînd (înla copieri şi transcrieri.
diverse contexte a cuvintelor cedictări şi autodictări, copieri sau în scriereaconţin ortogramele învăţate.
 Ortografia cuvintelor ce conţin grupurile deunor enunţuri proprii);
3.4. Scrierea corectă din punct delitere (ce, ci, ge, gi, che, chi, ghe, ghi).
 exerciţii de scriere corectă a cuvintelorvedere ortografic a cuvintelor cu
care conţin ortogramele î, î, x şi grupurile
grupuri de litere şi a celor cu  Cuvintele ce conţin ortogramele î, î, x şi cu
de litere oa, ie;grupurile de litere oa, ie.
cratimă (în limita standardelor de
exerciţii de utilizare corectă a cuvintelorconţinut).
 Cuvintele ce conţin consoana m înainte de b,scrise cu cratimă;3.5. Utilizarea adecvată a cuvintelor cup.
 exerciţii de alcătuire a dialogurilor în
ortograme noi
în redactarea
grupe mici, din 2-4 perechi de replici cu
 Utilizarea ortogramelor: s-a, sa.
propoziţiilor, a enunţurilor proprii.
folosirea corectă a liniei de dialog;
3.6. Utilizarea corectă a semnelor de  Punctuaţia: virgula la enumerare, linia de exerciţii de utilizare corectă a semnelor depunctuaţie
(ghidat,apoi
dialog, cratima în ortogramele învăţate.
punctuaţie;independent).
N.B.
Ortogramele propuse se vor încadra în
3.7. Redactarea textelor proprii cu şi  Semnele de punctuaţie ale propoziţiilor:
demersuri aplicative: dictări, construiri deexclamării (!); interogativ (?) şi punctul (.).
fără repere, aplicînd tehnicile deenunţuri proprii), fără penalizări pentru
redactare învăţate.
 Majuscula iniţială în propoziţie.
greşelile omise (cu excepţia greşelilor
3.8. Manifestarea conduitei adecvate înomise la transcriere şi copiere).

Majusculaînscrierea
numelorproprii(nume,
cooperare de grup în scopul
prenume; denumirea satului/oraşului în care  exerciţii de folosire corectă a majusculei înelaborării în scris a unor compoziţii
locuim; denumirea ţării şi a capitalei).
lucrări scrise, în limita standardelor desau alcătuirii unui plan de idei etc.
conţinut;
3.9. Manifestarea interesului pentru
33scrierea textului cu destinaţie Contexte de realizare
specială - bileţelul (conform Scriere funcţională
regulilor de redactare învăţate).
dictări).

(copieri,transcrieri,
Compuneri cu început dat, cu schimbarea unuisfîrşit al textului citit.

Compuneri după o ilustraţie sau pe baza unor
benzi de desene.



Inventarea textelor scurte (3-4 enunţuri) cu
elemente fantastice.



Textul nonliterar – utilitar. Bileţelul şisemnificaţia lui în viaţa oamenilor.

N.B. Scrierea compunerilor se va realiza numai
sub dirijarea învăţătorului. Este recomandabil a
propune ca temă pentru acasă doar copierea
compunerilor redactate şi analizate în clasă.



exerciţii de autoevaluare şi corectare în
perechi a greşelilor de scriere şi agreşelilor de punctuaţie etc.;
antrenament de structurare corectă
adiverselor tipuri decompuneri:
introducere, cuprins şi încheiere (fărăterminologie);
exerciţii de redactare a unor compuneri cuînceput/sfîrşit dat;
exerciţii de alcătuire a planului simplu deidei şi redactare a unor compuneri pe baza
acestuia;
exerciţii de autoevaluare pe baza textului
scris şi exerciţii post-scriptum;
activităţi de scriere corectă a unui bileţel,respectînd tehnicile de redactare;
exerciţii de utilizare a grilelor simple deevaluare a compunerilor proprii şi ale
colegilor.

Competenţă specifică: 4. Aplicarea conceptelor şi a terminologiei lexicale, fonetice, morfologice şi sintactice în structurarea mesajelor
comunicative.
Secvenţa de conţinut: Lexicul. Fonetica. Părţile de vorbire. Părţile de propoziţie.
N.B. Conţinutul dat al disciplinei Limba şi literatura română este desemnat ca „Elemente de construcţie a comunicării” şi este transversalconţinuturilor educaţiei lingvistice şi literar-artistice în clasele primare. Fonetica şi elementele de fonetică vor fi explorate la formarea
cititului şi a scrisului. Elementele de morfologie vor fi abordate în mod intuitiv, fără terminologie ştiinţifică, doar în clasele I şi a II-a.
Contextualizarea practică, în formă scrisă va repera posedarea conceptelor morfologice. Sintaxa va fi supusă achiziţiei cognitive şi practice înprocesele de comunicare.
Subcompetenţe
Conţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare(recomandate)
Lexicul Exerciţii de extindere a lexicului în
4.1. Utilizarea eficientă în diferite  Cuvîntul şi sensurile lui: asemănător propriul sistem de comunicare;
contexte (orale şi scrise) a noului
sinonime/ opus-antonime; sens propriu/sens  exerciţii descriere şi pronunţare a34

vocabular,
sesizînd
diferitele
sensuri.
4.2. Pronunţarea
corectă
aconsoanelor sprijinite de diverse
vocale.
4.3. Identificarea
corectă
aconsoanelor, a vocalelor şi asilabelor în cuvinte.
4.4. Sesizarea semnificaţiei vocaleiîn formarea silabelor.
4.5.

Sesizarea semnificaţiei corecte apărţilor de vorbire în comunicare.
4.6. Clasificarea părţilor de vorbire
dintr-un şir de cuvinte sau dintr-un
mic text.
4.7. Aplicarea corectă a tipurilor depropoziţii şi respectiv a semnelor depunctuaţie în diferite contexte.
4.8. Utilizarea corectă a mijloacelor
de intonare îndeosebi a propoziţiilordupă scopul comunicării.
4.9. Identificarea ghidată a părţilor
principale de propoziţie prinformularea întrebărilor.
4.10. Transformarea
propoziţiilor
simple în propoziţii dezvoltate şi
invers.

figurat.


FoneticaCuvîntul – grup
(actualizare).



Alfabetul. Sunetele vocale. Sunetele consoane(citirea – corectă a consoanelor sprijinit de ovocală).

Silaba. Despărţirea cuvintelor în silabe.





de

sunetecuînţelesMorfologia







Cuvinte ce denumesc: acţiuni; obiecte; însuşiri.



Identificarea lor în diferite contexte (orale şi
scrise).



Sintaxa

Tipurile de propoziţii după scopul comunicării:enunţiativă, interogativă, exclamativă şi
respectiv semnele de punctuaţie (fără utilizarea
terminologiei);
Mijloace de intonare a fiecărui tip de
propoziţie. Semnele de punctuaţie respective şiprin imitarea intensităţii vocii, ritmului.

Părţile principale de propoziţie (subiectul şi
predicatul).

Propoziţia simplă, dezvoltată.

N.B. Recunoaşterea părţilor principale depropoziţie se va realiza în mod ghidat, pe bazamodelelor concrete, cu ajutorul întrebărilor, fărăprecizări terminologice.
35







cuvintelor ce conţin grupuri de litere;
exerciţii de scriere şi pronunţare acuvintelor alcătuite din mai multe silabe;
exerciţii de despărţire a cuvintelor în silabe şi
combinarea consoanelor şi a vocalelor în
silabe şi pronunţarea corectă a lor;
exerciţii de identificare în diverse
contexte a părţilor de vorbire învăţate;exerciţii de stabilire a acordului
gramatical, în mod intuitiv;
exerciţii de completare a propoziţiilor
lacunare cu structurile morfologiceînvăţate;
exerciţii de determinare a semnificaţiei
tipurilor de propoziţii conform scopului decomunicare;
exerciţii aplicative privind semnele depunctuaţie la propoziţiile după scopul
comunicării;exerciţii de identificare a părţilor depropoziţie, pe baza întrebărilor formulatede către învăţător;exerciţii de redactare a propoziţiilor simple
şi a propoziţiilor dezvoltate etc.

Competenţă specifică: 5. Manifestarea interesului şi a preferinţelor pentru lectură.
Secvenţă de conţinut: Tainele cărţii.
Subcompetenţe
Conţinuturi
Tainele cărţii
5.1. Identificarea elementelor principale
ale cărţilor citite independent şi
discutate în grupuri sau în
colectivul clasei.
5.2. Deosebirea unor cărţi dupăconţinut: cărţi de poveşti, de poezii,de povestiri; despre plante, despre
animale.
5.3. Anticiparea conţinutului unei cărţi
pe baza celor trei componente:
titlu, autor şi ilustraţie.
5.4. Exteriorizarea stării afective, aemoţiilor în timpul demonstrării
cărţilor citite în particular.
5.5. Exprimarea
opiniilorşiaatitudinilor proprii faţă de cele
citite.
5.6. Manifestarea interesului şi apreferinţelor
pentrulecturasuplimentară a cărţilor şi a presei
periodice pentru copii.

Cartea. Componentele cărţii: coperta (titlul şi
autorul cărţii), filele cu text, imaginile,cuprinsul şi rolul lor.



N.B. Se vor alege cărţi de format mare, cu font decitire accesibil pentru vîrstă.







Cărţi din literatura artistică naţională şiuniversală pentru copii, cu un volum de 10-12
pagini.



Agenda de lectură a cărţilor citite. Structurareadupă noţiuni de teorie literară: titlul cărţii,autorul, personajele, cuvinte neînţelese,expresii artistice.



N.B. Completarea agendei de lectură se va realiza
numai sub dirijarea învăţătorului, iar în
cazurile lecturilor de familie - cu ajutorulpărinţilor.


Organizarea unei expoziţii de cărţi tematice
sau selectate pe specii literare.



Impresii despre carte şi personajul preferat.

Preferinţe de cărţi (de ex. despre animale,despre poveşti, despre copii etc.).

36

Activităţi de învăţare şi evaluare(recomandate)
Activităţi de a deosebi diferite tipuri de cărţi
după conţinut;
exersări de a identifica autorul, ilustratorul,
elementele paginii de gardă, a coperteiiniţiale şi a celei finale;exersări de a învăţa alegerea cărţii necesaredupă sumar, după numele scriitorului;
exerciţii de a recunoaşte şi de a deosebi cărţi
scrise în proză, în versuri, cărţi de poveşti şi
ghicitori;
activităţi în cooperare şi individual de a
selecta din cărţile citite cîte 1-2 opere(povestioare, poezii, ghicitori, jocuri
distractive pentru a le prezenta la orele delimbă şi literatură română şi la altediscipline).

LECTURĂ RECOMANDATĂ
1. Spiridon Vangheli Carte de citire şi gîndire, Cartea a II-a. Chişinău: Editura pentru copiiGuguţă, 2006;
2. Trei urşi. Adaptare şi desene de Lică Sainciuc. Chişinău: Editura Cartier, 2008;
3. Ion Creangă, Punguţa cu doi bani. Chişinău: Editura Cartier, 1996;
4. Poieniţa copilăriei. / Selecţie Ala Bujor. Chişinău: Editura Epigraf, 2003;
5. Mihai Eminescu, Poezii. Chişinău: Editura Cartier, 2006;
6. Făguraş de poezie. Versuri – licurici pentru dragii pici. Ediţia a II-a, completată. Chişinău:Editura Epigraf, 2008;
7. Alexandru Donici Greierul şi furnica. Chişinău: Editura Cartier, 1996;
8. Mihai Eminescu Frumoasa lumii. Chişinău: Editura Cartier, 2000.
Texte literare / cărţi culese din literatura pentru copiiFraţii Grimm „Scufiţa Roşie”
Ioan Slavici „Spaima zmeilor”
Hans Cristian Andersen „Scufiţa Roşie”
Ioan Slavici „Zîna Zorilor”
Carlo Collodi „Pinocchio”
Ioan Slavici „Crăiasa zăpezii”Călin Gruia „Ciuboţele ogarului”
Hans Christian Andersen „Povestea
porcului”
Tudor Arghezi „Cheile”
Ion Creangă „Dănilă Prepeleac”
Fraţii Grimm „Hansel şi Gretel”
Alexandru Donici „Fabule”
Fraţii Grimm „Prinţul fermecat”
Lewis Carroll „Alice în Ţara Oglinzilor” –cap. IFraţii Grimm „Crăiasa albinelor”
Poveste populară „Frumoasa din pădurea
adormită”
Elena Farago Poezii
Ion Druţă „Iarna”
Charles Perrault „Mama Gîscă”
Vasile Alecsandri „Iarna”
George Topârceanu „Rapsodii de toamnă”
Ion Druţă „Sora”
Charles Perrault „Degeţel”
Alexandru Mitru „Tatăl şi cei zece feciori”
Charles Perrault „Frumoasa din pădurea Fraţii Grimm „Bunicul şi nepotul”
adormiă”
Vladimir Colin „Povestea ceasului cu inimă”
Lia Diacopol Fudulu „Vara şi iarna”
Al. Brătescu Voineşti „Privighetoarea”
Otilia Cazimir „Baba iarna intră-n sat”
Ana Blandiana „Copilărie”
Constantin Dragomir „Vrei să-ţi spun opoezie?”Iulian Filip „Au vrut melcii să se bată”
Elena Farago „Din traista lui Moş Crăciun”
Ion Druţă „Bobocel cu ale lui”
Grigore Vieru „Moşul din leagăn”
Aurel Ciocanu „Ploaie desculţă”
Liviu Deleanu „Bucurii pentru copii”
Liviu Deleanu „Licurici pentru cei mici”
Constantin Dragomir „Copii şi păpădii”
Vasile Romanciuc „Ursul dirijor”
Arcadie Suceveanu „A fugit melcul deacasă”
Arcadie Suceveanu „Raţa lui Arhimede”
Dumitru Matcovschi „Bună dimineaţă, mamă!”Nicolae Rusu „Alunel”
N.B. Tematica lecturii particulare este de obicei liberă, însă e bine să fie apropiată de tematica
lecturii din clasă pentru a realiza legături tematice, comparaţii şi extensii valorice. Lista
recomandată este flexibilă şi constituie un reper de orientare, ţinînd cont de situaţia de facto în
bibliotecile personale şi locale. Atenţionăm că nu vom orienta elevii spre un anumit număr decărţi citite pe an.

37

CLASA A III-A
Competenţă specifică: 1. Receptarea mesajului oral în diferite situaţii de comunicare.
Secvenţă de conţinut: Cunoaşterea şi înţelegerea componenţilor structurali ai diverselor tipuri de comunicare.
Subcompetenţe

1.1.

Intonarea propoziţiilor în funcţie de scopul
comunicării, de starea emotivă (admiraţie,repulsie, indignare, surpindere etc.) transmisă
prin mesajul ei.
1.2. Recunoaşterea tipurilor de propoziţii
utilizate în textele citite în scopul înţelegerii
semnificaţiei lor.
1.3.
Transformarea propoziţiilor simple în
propoziţii dezvoltate şi invers.
1.4. Conceptualizarea ideii despre propoziţie
ca mod de exprimare a unui gînd scris sau
spus.

1.5.

Transpunerea actului de comunicare
dialogată în situaţii adecvate, în scopul
adaptării la interlocutor.
1.6. Construirea dialogurilor cu ajutorul
replicilor eliptice (da/nu) şi argumentareaconţinutului acestora.
1.7. Improvizarea dialogului în baza a două-trei
imagini şi verbalizarea propriu-zisă.
1.8. Aplicarea tehnicilor de combinare corectă
a formulelor din etica comunicării (de salut,de adresare etc.) cu formularea replicilor întrun dialog oral sau scris.

Conţinuturi
Comunicarea orală: înţelegerea dupăauz şi vorbirea.
Comunicarea verbală – schimb de
informaţii între oameni.

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate) Propoziţia ca mod de exprimare aunui gînd scris sau spus.
 Semnificaţia verbală şi gramaticală atipurilor de propoziţii: propoziţia
simplă, dezvoltată (dezvoltarea şi
restrîngerea lor).
 Tipuri de propoziţii după scopul
comunicării: enunţiativă, interogativă
şi
exclamativă
(cu
utilizarea
terminologiei).
Diversitatea comunicării verbale între
oameni.









Comunicarea dialogată.
 Organizarea dialogului oral.
 Ordonarea replicilor complete
eliptice (da/nu). Linia de dialog.

şi Adaptarea la situaţia de comunicare,la parteneri (prin îndeplinirea roluluide emiţător şi receptor).
 Îmbinarea adecvată a replicilor de
38







Exersări de construcţie a propoziţiilor în scopulînţelegerii sistemului gramatical;
exerciţii de identificare a propoziţiilor careafirmă, demonstrează, aprobă anumite stări
emotive ale vorbitorului;
exerciţii de structurare a propoziţiei, evidenţiinduse raportul dintre ea şi cuvîntul separat;
exerciţii de exprimare a acordului / dezacorduluiprin propoziţii afirmative /negative;
exersări practice cu tipurile de propoziţii (cufolosirea terminologiei lor);
formularea unor întrebări şi a unor răspunsuriavînd o temă sau un obiect;
exerciţii de dialog cu persoane diferite: colegi,învăţători, părinţi; jocuri de rol;simularea unor situaţii de comunicare (convorbiri
telefonice, dialoguri în cadrul cărora elevii săutilizeze formule de salut, de prezentare, depermisiune, de solicitare;activităţi
de construcţie în perechi mici a
dialogurilor orale şi scrise (de 2-4 perechi dereplici);
analiza imaginilor din manual şi observarea
detaliilor (formulelor – replicilor, mai ales, a celor
eliptice da/nu şi a semnelor de punctuaţie);linia de dialog şi virgula la adresare;1.9.

Utilizarea eficientă a dialogului în viaţa
de toate zilele.
1.10. Executarea corectă şi succintă a unorconsemne (o rugăminte, o adresare, osatisfacţie sufletească) utilizînd adecvat
formulele de etichetă a comunicării.
1.11. Aprecierea legăturii dintre faptele relatateîn text şi consecinţele lor.
1.12. Utilizarea corectă a mijloacelor expresive(tonul, timbrul etc.) în comunicarea orală.

dialog cu noţiunile învăţate dineticheta comunicării, adaptîndu-leadecvat la situaţiile diverse ale
comunicării verbale.



Comunicarea monologată
 Ordonarea ideilor într-un text ascultat,
citit independent, cules din literatura
pentru copii şi în reproducerea deinformaţii.
 Mijloacele expresive ale comunicării
orale: tonul şi tempoul; intonaţia şitimbrulvocii(comunicarea
paraverbală).








Comunicarea descriptivă
1.13. Realizarea descrierii obiectelor pe bazareperelor date.
1.14. Descrierea/caracterizarea personajelor
literare şi aprecierea lor conform faptelor
relatate.
1.15. Exprimarea atitudinii faţă de rolul
comunicării nonverbale.
1.16. Interpretarea corectă a mijloacelor
comunicative nonverbale care înlesnesc,îmbogăţesc, mesajele exprimate oral.
1.17. Conştientizarea rolului mijloacelor detranspunere a informaţiilor în viaţa omului şiîn viaţa personală.

 Descriere de obiecte după formă,culoare, dimensiune, utilizare.
 Caracterizări
simpledepersoane/personaje
literare dupăfaptele descrise şi organizate pe baza
unor repere.
Comunicarea
mimica,semnale.

nonverbală:gestica,semne
convenţionale,







discuţii libere pe teme date şi propuse de elevi;
cooperări pentru culegerea unor informaţii (cuprivire la starea vremii, ştiri din localitate, noutăţi
din sport, recomandări de cărţi citite) şiprezentarea în faţa publicului din clasă într-oformă succintă şi corect organizată;povestirea succesivă a unor fapte şi întîmplări dinviaţa cotidiană, folosind adecvat mijloacele
expresive ale comunicării;exerciţii
deidentificareaelementelor
semnificative într-o descriere, care trebuie
transmise prin mesaj;
exerciţii de reformulare a unui mesaj;
descrierea, în cooperare, a unor obiecte (forma,mărimea, culoarea,) şi a unor personaje literare, înbaza faptelor descrise;
exerciţii de sesizare a unor mijloace nonverbale(gesturi, mimică) prin care se pot comunica
diferite stări, atitudini etc.;
exerciţii
de intensificare a transferului
informaţional cu referinţă la comunicarea
nonverbală şi utilizarea acestora în situaţii
practice, de ex. culegerea informaţiilor personale;
exerciţii de deosebire a mijloacelor de transmiterea informaţiei (televizor, radio, telefon, internet) şide a le clasifica după tipul de comunicare (orale,
scrise).

 Îmbinarea comunicării verbale cu
elemente din comunicarea nonverbală N.B. Volumul informaţiilor nu va depăşi 4-5 enunţuri şi nu

se va confunda cu pregătirea referatelor, care nu sînt

 Mijloace de transmitere a informaţiei recomandabile în şcoala primară.
(televizor, radio, telefon, internet)

39

Competenţă specifică: 2. Perceperea mesajului citit/audiat prin receptarea adecvată a universului emoţional şi estetic al textelor literare şi utilitatea
textelor nonliterare.
Secvenţa de conţinut:a.
Lectura textelor narative şi în versuri.
b.
Aprecierea textului literar şi valorificarea vocabularului textual.

40

Subcompetenţe

Conţinuturi
Comunicarea scrisă: lectura şi
scrierea
2.1. Utilizarea eficientă a tehnicilor de lectură Lectura
corectă, conştientă şi fluidă, în scopul Tehnica citirii (cu voce şi în gînd).
ajustării lor aproape de ritmul vorbirii
Extinderea cîmpului vizual defiecăruia.
citire.
2.2. Recunoaşterea unor specii literare în baza
celor mai simple trăsături.
2.3. Recunoaştereapărţilor
structurale(introducerea, cuprinsul, încheierea) într-un
text.
2.4. Desprinderea ideilor din părţile structurale
ale textului în scopul formării planului
simplu.
2.5. Sesizarea trăsăturilor fizice şi morale ale
unor personaje, conform faptelor descrise.
2.6. Exprimareagîndurilor, emoţiilor şi asentimentelor faţă de mesajul textelor citite
sau a unor secvenţe textuale.
2.7. Reproducerea integrală a textului în
succesiunea planului, folosind adecvat
mijloacele expresive.
2.8. Recunoaşterea în baza textuluiaelementelor de versificaţie: strofă, vers,rimă.

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)

Calităţile citirii: corectă, conştientă,cursivă, expresivă (dezvoltarea lor).



Textul narativ.

Semnificaţia componentelor
textului: titlul, autorul, conţinutul.

Structura conţinutului:
introducerea, cuprinsul, încheierea.

Modurile de expunere: naraţiune,
dialog, descriere.

Alineatul în text - scrierea din rîndnou - cu un spaţiu liber faţă decelelalte rînduri; marcharea
schimbării ideilor.



pozitivePersonajele
negative.



Calităţile (însuşirile,
personajului literar.

trăsăturile)

Atitudinea / opinia faţă decomportamentul
personajelor
descrise.



literareşi

Ideea principală, ideile secundare
41

Exerciţii de utilizare a diverselor tipuri de lectură
(explicativă, selectivă) pentru formarea
deprinderilor de a citi corect, conştient, fluid şi
expresiv;
exerciţii de citire selectivă (citire pe fragmente, peroluri); de stabilire a relaţiilor dintre titlul,conţinut şi valoarea autorului în oglindirea acestei
teme;exerciţii de citire explicativă pentru desprinderea
ideilor principale (în colectiv, apoi în grupuri micişi independent);
exerciţii de identificare a întîmplărilor într-o
succesiune logică dintr-un text citit;
exerciţii de citire a textelor, respectînd intonaţia
impusă de conţinut şi semnele de punctuaţie;exerciţii de identificare şi de argumentare afolosirii secvenţelor de dialog şi a elementelor dedescriere în textele narative;
exerciţii de explorare a emoţiilor şi asentimentelor redate de textul literar;
activităţi de precizarea ghidată a stării
postlectorale, utilizînd lexeme-tip: m-a îngîndurat,
m-a impresionat, am admirat faptul; am rămas
uimit; m-a frapat, m-a încîntat, am devenit trist;
exerciţii de povestire orală a unor secvenţe dintext în scopul folosirii adecate a mijloacelor
expresive;
exerciţii de identificare ghidată a tematicii textului
literar;exerciţii de redactare corectă a unui anunţ
(respectarea cerinţelor);
exerciţii de reflecţie asupra valorilor, încercări de2.9. Compararea a două poezii cu aceeaşi
tematică, de diferiţi autori, evidenţiind
trăsăturile comune şi distincte.
2.10. Redactarea celor mai simple texte
nonliterare: anunţul.
2.11. Utilizarea în exprimarea orală şi scrisă a
vocabularului din textul citit (cuvinte,
expresii).
2.12. Utilizarea raţională a diverselor sensuri alecuvîntului - antonime, sinonime; sens
propriu şi sens figurat în comunicări orale şi
scrise.
2.13. Identificarea în textul citit a mijloacelor
artistice: comparaţia şi personificarea înscopul evidenţierii semnificaţiei lor.
2.14. Aprecierea textului literar prin valorificarea
vocabularului.
2.15. Manifestarea unei atitudini pozitive faţă delimba română şi utilizarea eficientă în
comunicarea verbală.

(ghidat).


Reproducerea orală a textelor citite(succesiunea pe baza unor repere
logice sau a unui plan de idei dat).



Povestirea selectivă a fragmentului
indicat sau a unei ilustraţii la text.

Versificaţia. Poezia cu tematică
diversă. Strofa. Versul. Rima.



Textul nonliterar. Anunţul.

N.B. pentru autorii de manuale: speciile
literare recomandate sînt: povestea,povestirea, fabula, poezia, ghicitoarea,
proverbul, numărătoarea.
Vocabularul textului Cuvintele noi din text.
 Categorii semantice ale limbajului
textual: sinonime, antonime.
 Mijloace de expresie artistică:comparaţia şi personificarea.
 Sensurile propriu şi
cuvintelor.

figurat ale

N.B. Se foloseşte terminologia adecvată.

42

ilustrare grafică a fragmentelor de text, apersonajelor, experimente imaginative; activităţi ludice: „Recunoaşte personajul”;
conferinţă de presă simulată; jocuri de rol; activităţi de recunoaştere a speciilor literare pebaza trăsăturilor distinctive;
 exerciţii practice de identificare a elementelor deversificaţie; jocuri de rimă, încercări de a scriepoezii de 4 versuri etc.
 exerciţii de explicare a sensului cuvintelor noi îndiverse contexte cu sau fără dicţionar; exerciţii aplicative de sesizare din context acuvintelor cu sens propriu şifigurat, a
mijloacelor artistice: comparaţia şi personificarea.
Elementele de analiză şi sinteză a textului: componentele textului, structura conţinutului, modurile de expunere, personajele pozitive/negative, aprecierea/atitudinea cititorului faţă de faptele
personajelor (valori morale, estetice şi religioaseîn textele literare citite)

Competenţă specifică: 3. Utilizarea scrisului ca tehnică psihomotrică şi ca abilitate de exprimare a gîndurilor.
Secvenţa de conţinut: Scrisul. Ortografia. Punctuaţia.
Subcompetenţe
Conţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)
Scrisul copieri, transcrieri în vederea automatizării
3.1. Conştientizarea utilizării eficiente a  Tehnica scrisului (intensificare şi
tehnicii scrisului;automatizare).
scrisului lizibil cu păstrarea înclinaţiei şi exerciţii de respectare a cerinţelor organizării
aranjarea estetică pe pagina caietului.
 Lizibilitate,înclinaţie
uniformă,estetice a scrisului în pagină: alineatul, spaţiul,acurateţe, poziţia corpului şi aelementele auxiliare – sublinierea, parantezele,
3.2. Redactarea textelor proprii cu şi fărăcaietului, igiena scrisului.
trecerea la capăt de rînd;repere, aplicînd tehnicile de redactare
exerciţii
de scriere corectă a cuvintelor careînvăţate.
 Organizarea estetică a scrisului pe caiete,conţin grupuri de litere;în pagină.
 exerciţii de utilizare corectă a cuvintelor scrise
cu cratimă;3.3. Manifestarea interesului pentru scrierea
 exerciţii de utilizare corectă a semnelor deOrtografia şi punctuaţia
textelor cu destinaţie specială: bileţelul,
punctuaţie;Scrierea corectă a cuvintelor ce conţin
invitaţia la sărbători (conform regulilor  exerciţii de folosire corectă a majusculei lagrupuri de litere (ce, ci, ge, gi, che,de redactare învăţate).
începutul propoziţiei şi a substantivelor proprii;chi, ghe, ghi), a cuvintelor ce se scriu
antrenamentde structurare corectă a diverselor
3.4. Scrierea corectă după auz a dictării şi
cu m înaintea lui b, p; cu î, î, x.
tipuridecompuneri:
introducere, cuprins şiaplicarea semnelor de punctuaţie

Scrierea
cuvintelorcucratimă:sa/s-a;încheiere;
adecvate.
sau / s-au; ea / ia / i-a exerciţii de redactare a unor compuneri cu
3.5. Scrierea corectă a cuvintelor ce conţin
început/sfîrşit dat;
Punctuaţia. Virgula la enumerare,
grupuri de litere, a cuvintelor cu cratimă
liniuţa, cratima, punctul, semnul  exerciţii de autoevaluare pe baza textului scris(în limita standardelor de conţinut).
şi exerciţii post-scriptum;
interogativ şi exclamativ.
 exerciţii de alcătuire a planului simplu de idei
3.6. Utilizarea corectă a majusculei la 
Linia de dialog.
şi redactare a unor compuneri pe baza acestuia;începutul propoziţiei şi a substantivelor

activităţi
de scriere corectă a unei invitaţii,
Majuscula iniţială în propoziţie.
proprii, în limita conţinuturilor învăţate.
respectînd tehnicile de redactare;
Majuscula în scrierea numelor proprii N.B. La evaluarea textelor creative nu se vor
3.7. Utilizarea corectă a semnelor de(numele, prenumele propriu, alpenaliza greşelile de ortografie şi punctuaţie).
punctuaţie la dialog şi la enumerare.
colegilor; denumire de sate/oraşe,43

3.8. Elaborarea de texte pe baza unui plan deidei şi prezentarea expunerii în faţacolectivului.

ţări, capitale, denumiri de rîuri ale
Moldovei).
Contexte de realizare.
 Lucrări scrise – copieri, transcrieri,dictări, autodictări.

Compunerea. Părţi componente:
introducerea, cuprins, încheiere.

Tipuri de compuneri:după o ilustraţie sau un şir deilustraţii (legate de un subiect);după un tablou artistic sau
didactic cu un început dat;
scrieri imaginative (schimbarea
finalului unui text citit; continuarea
unui text creînd un alt sfîrşit sauînceput).
N.B. Scrierea compunerilor se va realiza
numai sub dirijarea învăţătorului. Este
recomandabil a propune ca temă pentruacasă doar copierea compunerilor redactate
şi analizate în clasă.

44







exerciţii de aplicare a regulilor de despărţire în
silabe şi de trecere la capăt de rînd (în dictări şi
autodictări, copieri sau în scrierea unor enunţuri
proprii);
exerciţii de alcătuire a dialogurilor din 2-4
perechi de replici cu folosirea corectă a liniei
de dialog;
exerciţii de autoevaluare şi corectare în
perechi a greşelilor de scriere şi a greşelilor depunctuaţie etc.

Competenţă specifică: 4. Aplicarea conceptelor şi a terminologiei lexicale, fonetice, morfologice şi sintactice în structurarea mesajelor
comunicative.
Secvenţa de conţinut: Lexicul. Fonetica. Părţile de vorbire. Părţile de propoziţie.
N.B. Conţinutul dat al disciplinei Limba şi literatura română este desemnat ca „Elemente de construcţie a comunicării” şi este transversalconţinuturilor educaţiei lingvistice şi literar-artistice în clasele primare. Fonetica şi elementele de fonetică vor fi explorate la formarea cititului şia scrisului. Elementele de morfologie vor fi abordate în mod intuitiv, cu precizări de terminologie ştiinţifică. Contextualizarea practică în formă
scrisă va repera posedarea conceptelor morfologice. Sintaxa va fi supusă achiziţiei practice în situaţii de comunicare.
Subcompetenţe
Conţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)
Elemente de construcţie a comunicării
Lexicul
4.1. Utilizarea eficientă a lexicului învăţat în  Cuvîntul. Sinonime. Antonime. Sens  Exerciţii de extindere a lexicului în propriul
diferite construcţii de comunicare orală şi
propriu – sens figurat. Familie desistem de comunicare;scrisă.
cuvinte.
 exerciţii descriere şi pronunţare a
4.2. Identificarea la auz şi în scris acuvintelor ce conţin grupuri de litere;
Fonetica
componentelor simple: sunet-literă; silabă exerciţii de antrenare a pronunţiei sunetelorcuvînt; cuvînt-propoziţie, text.
 Aprofundare:
sunetulşi
litera.
vocalice şi a consoanelor în scopul cititrii
4.3. Sensibilizarea pronunţării corecte a
Corespondenţa dintre ele. Vocalele –corecte a literelor alfabetului românesc;
cuvintelor limbii române prin efectuarea
rolul lor în formarea silabei.
 exerciţii de scriere şi pronunţare a cuvintelor
analizei
sonoreacuvintelorşiConsoanele – citirea lor sprijinită decare încep cu e (fără terminologia dată) şi a
vocale.
reprezentarea grafică a propoziţiilor.
cuvintelorcare conţin
î-i(intrare,introducere); î-u (umblă) şi e-ie (iepure); Analiza sonoră a cuvintelor care nu
4.4. Utilizarea eficientă a regulilor învăţate deconţin grupurile de sunete indicate.
 exerciţii de despărţire a cuvintelor în silabedespărţire a cuvintelor pe silabe la capăt de(probleme de scriere); Grupurile de sunete: ce, ci, ge, gi, che,rînd.

exerciţii
de identificare în diverse contexte a
4.5. Identificarea în diferite enunţuri a părţilor
chi, ghe, ghi.
părţilorde vorbire învăţate şi explicaţia
de vorbire, observînd rolul lor în Cuvinte greşite în pronunţare şi scriere:rolului lor în construcţia propoziţiei;contrucţia comunicării.
cuvinte care încep cu e şi cu î-i; î-u şi  exerciţii de ortografie a substantivelor proprii,
4.6. Utilizarea raţională în vorbire a noţiunilor
ie-e (practic).
a substantivelor la numărul plural,gramaticaleînvăţate prin analiza
pronumelor;categoriilor
morfologice,clasificarea  Silaba. Despărţirea cuvintelor în silabe.

exerciţii
practice de stabilire a acordului
Trecerea cuvintelor la capăt de rînd (1părţilor de vorbire dintr-un şir de cuvinte
gramatical;
2 reguli)
sau dintr-un mic text.

45

4.7. Încadrarea corectă din punct de vedere
gramatical şi logic în enunţuri proprii apărţilor de vorbire.
4.8. Înlocuirea substantivelor cu pronume
personale în scopul înlăturării repetărilor
iritante.
4.9. Intensificarea actului comunicării printransformarea propoziţiilor simple în
propoziţii dezvoltate şi invers.
4.10. Aplicarea corectă a tipurilor depropoziţii după scopul comunicării şi
respectiv a semnelor de punctuaţie îndiferite contexte.
4.11. Identificarea părţilor principale şi
secundare ale propoziţiei cu ajutorulîntrebărilor.

MorfologiaCuvîntul – parte de vorbire.

Verbul. Timpul verbului: prezent,
trecut şi viitor. Persoana.

 Substantivul.
Felul
comune şi proprii.



substantivelor: Majuscula la substantivele proprii.
 Numărul substantivelor.
 Adjectivul. Acordul adjectivului
substantivul(poziţia
faţă
substantiv).
 Pronumele.
Persoana.
politeţe.

cu
dePronumele
personal.
Numărul. Pronume deSintaxa propoziţiei
 Propoziţia
simplă
dezvoltată.

şi

propoziţia Părţile
principaledepredicatul şi subiectul.

propoziţie: Părţile secundare (fără terminologie).
 Propoziţia după scopul comunicării.
Semnele de punctuaţie respective.

46



exerciţii de completare a propoziţiilor
lacunare cu structurile morfologice învăţate;exersări de înlocuire a substantivelor cu
pronume personale şi de politeţe;exerciţii de determinare corectă a părţilor
principaleşi secundare cu ajutorulîntrebărilor (ghidat de către învăţător);
exerciţii aplicative privind semnele depunctuaţie la propoziţiile după scopul
comunicării;exerciţii de redactare a propoziţiilor simple şi
a propoziţiilor dezvoltate etc.

Competenţă specifică: 5. Manifestarea interesului şi a preferinţelor pentru lectură.
Secvenţă de conţinut: Tainele cărţii.
Subcompetenţe
Conţinuturi
5.1. Manifestarea interesului de a citi cărţi,texte literare de diferite specii şi presa
periodică pentru copii.
5.2. Identificarea componentelor obligatorii alecărţii în scopul înţelegerii rolului lor înviaţa cititorului.
5.3. Cunoaşterea tipurilor de cărţi după indicii
propuşi: carte de poveşti, de poezii; despre
natură, viaţa copiilor, a animalelor.
5.4. Folosirea unor tehnici/ strategii de lucru
cu textul/ cartea prin transferul lor în
lectura particulară.

5.5. Compararea textelor selectate din literatura
pentru copii cu textele de bază.
5.6. Manifestarea interesului de a organiza
expoziţii de cărţi şi presă periodică pentru
copii, pe baza unei hărţii conceptuale aproiectului de grup.

Tainele cărţii
 Cartea. Componentele cărţii:coperta (titlul şi autorul cărţii), filele
cu text, imaginile, cuprinsul şi rolul
lor;






Elementele cărţii după care poţi afla
mai mult: prefaţă, adnotarea,
postfaţa (informaţie biobliografică
despre scriitori).
Cărţi din literatura artistică
naţională şi universală şi cărţi
ştiinţifico-artistice pentru copii (cuun volum de 10-18 pagini).
Agenda de lectură a cărţilor citite(structurarea după noţiuni de teorie
literară: titlul cărţii, autorul,
impresii despre carte, personaje,
cuvinte, expresii artistice, proverbe,zicători, învăţătura/ ideea etc.).

Selecţia textelor literare pentru
prezentarea în cadrul lecţiilor delimba română şi la alte discipline.

Organizarea unei expoziţii de cărţi
ale unui scriitor sau a mai mulţi
scriitori;

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)















47

Exersări de selectare a materialului necesar
pentru prezentare la lecţia de limbă şi literaturaromână, precum şi în cadrul altor discipline;
activităţi de comparare a copertelor diferitorcărţi, analiza stilurilor diverse de ilustrare, dedeosebire a cărţilor scrise în proză, în versuri,cărţi de poveşti şi ghicitori; cu autor şi autor
anonimi;exersări de constatare a ilustrării cărţilor prindiferite procedee artistice: desen, pictură, colaj,
foto;
exerciţii de identificare a anului publicării
cărţilor; analiza colecţiilor de cărţi şi constatarea
caracteristicilor acesteia: de ex: Cărţile despreGuguţă, de Sp. Vangheli; cărţi scrise despremama, cărţi despre peripeţiile copiilor, despre
lumea animalelor etc.;
exersări de completare şi de organizare corectă aagendei de lectură după modelul propus de către
învăţător, în cooperare cu părinţii, colegii;
participarea activă la diverse activităţi literare –întîlnire cu scriitorul, cercuri literare, decade ale
lecturii, ora cărţii, ora poveştilor, expoziţii decărţi;
exerciţii de orientare a preferinţelor de lectură
prin ceea ce le-a atras atenţia sau pentru scopulurmărit;activităţi de selectare din cărţile citite a cîte 1-2
opere (povestioare, poezii, ghicitori, jocuri



.

48

distractive) pentru a le prezenta şi în cadrul altor
discipline;
dialoguri despre cărţi, personaje din texte
cunoscute, despre biblioteci, librării etc.

1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.

LECTURĂ RECOMANDATĂ
Texte literare/cărţi culese din literatura pentru copii
Spiridon Vangheli, Carte de citire şi gîndire, Cartea 3. Chişinău: Editura pentru copiiGuguţă, 2006;
Claudia Partole, Şi la mare vine Dumnezeu. Chişinău: Editura Univers Pedagogic,
2005;
Ion Creangă, Poveşti. Chişinău: Editura Cartier;Hans Cristian Andersen, Cele mai frumoase poveşti. Chişinău: Editura Cartier;
Ion Creangă, Harap Alb. Chişinău: Editura Cartier;
Mihai Eminescu, Crăiasa din poveşti. Chişinău: Editura Cartier;
Emil Gârleanu, Din lumea celor care nu cuvîntă. Chişinău: Editura Cartier, 2006;

Ion Creangă „Fata babei şi fatamoşneagului”
Fraţii Grimm „Albă-ca-Zăpada”
Charles Perrault „Cenuşăreasa”
Charles Perrault „Motanul Încălţat”
Ion Agîrbiceanu „File din cartea naturii”
Vasile Alecsandri „Pasteluri”
Grigore Alexandrescu „Fabule”
Dumitru Almaş „Povestiri istorice”
Demostene Botez „Hoinărel prin natură”
Dimitrie Bolintineanu „Legende istorice”
Vladimir Colin „Basme”
George Coşbuc „Cîntece de vitejie”
Ion Creangă „Povesti”, „Povestiri”
Mihai Eminescu „Ce te legeni…. ”,„Revedere”, „Povestea codrului”
Mircea Sîntimbreanu „Recreaţia mare”
L. Frank Baum „Vrăjitorul din Oz”
G. A. Burger „Aventurile baronului von
Munchhausen”
Lewis Caroll „Peripeţiile Alisei în tara
minunilor, „Peripetiile Alisei în ţara oglinzii”
Carlo Collodi „Pinocchio”
Johanna Spyri „Heidi, fetita muntilor”
Ion Creangă „Ursul păcălit de vulpe”
Petru Cărare „Aşa e toamna-ntotdeauna”
Grigore Vieru „Frumoşi ca sfinţii”
Vasile Romanciuc „Părinţilor”
Maria Dorina Paşca „Povestea
anotimpurilor”

Parascheva Monahie „Darul lui Mihai
Eminescu”
Nicolae Dabija „Cetatea Sorocii”
Paulo Coelho „Povestea creionului”
Alexandru Mitru „Dovleacul şi viţa”
Aleksandr Puşkin „Povestea pescarului şi apeştişorului de aur”
Iulia Haşdeu „Prinţesa fluture”
Poveste irlandeză „Bunica şi spiriduşul”
Poveste chineză „Vulpoiul păcălit”
Poveste indiană „Preţul statuietei”
Poveste chineză „Mînzul”
Grigore Botezatu „Valea cu frica”
Petre Ispirescu „Cele trei rodii aurite”
Basm popular „Tinereţe fără bătrîneţe şiviaţă fără de moarte”
Mihai Eminescu „Făt-Frumos din lacrimă”
Ioan Slavici „Păcală şi satul lui”
Tudor Arghezi „Prisaca”
Tudor Arghezi „Cartea cu jucării”
Aurelui Busuioc” Noile aventuri ale luiNătăfleaţă”
Spiridon Vangheli „Băieţelul din coliba
albastră”
Arcadie Suceveanu „Cheiţe pentru vise”
Anton Pann „De-ale lui Păcală”
Aurel Scobioală „Ce te-nvaţă o povaţă”
Vasile Romanciuc „Dacă ai un prieten”
Vasile Romanciuc „Copilul cu aripi de carte”

49

CLASA A IV-A
Competenţă specifică: 1. Receptarea mesajului oral în diferite situaţii de comunicare.
Secvenţă de conţinut: Cunoaşterea şi înţelegerea componenţilor structurali ai diverselor tipuri de comunicare.
N.B. Conţinuturile recomandate clasei a IV-a prezintă mai mult un domeniu de aprofundare decît de extensie. Majoritatea conceptelor/noţiuniloresenţiale din conţinutul învăţămîntului primar se sintetizează, se generalizează. Din această perspectivă elementul de noutate a conţinuturilor este
mai scăzut, însă gradul de aplicabilitate constituie prioritatea demersului educaţiei lingvistice şi literar-artistice şi vor viza competenţele
standardizate
Subcompetenţe
Conţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)

1. 1. Compararea viziunii despre
modalităţile de exprimare orală
(dialogată, monologată şi
descriptivă) în scopul de a evidenţia
esenţa vorbirii.
1. 2. Conştientizarea rolurilor deemiţător sau destinatar al mesajuluiîn scopul racordării limbajului lasituaţia de comunicare.
1. 3. Receptarea corectă a unui mesajîn funcţie de mijloacele
suplimentare de transpunere a
informaţiei.

1.4. Verbalizarea conţinuturilor
unor imagini în diverse forme:
dialogată, monologată, descriptivă,îmbinînd şi comunicarea
nonverbală.
1.5. Interpretarea relaţiilor, faptelor
relatate (evenimente, întîmplări,informaţii), ţinînd cont deComunicarea orală: înţelegerea după auz şi
vorbirea.
Situaţia de comunicare Adaptarea modalităţilor de exprimare orală
(dialogată, monologată) la diverse situaţii decomunicare verbală.
 Factorii constituenţi ai limbajului: emiţător,mesajul, destinatarul.
 Racordarea limbajului la scopul comunicării.
 Mijloacele supşlimentare de transpunere a
informaţiei:eticheta
comunicării
şicomunicarea nonverbală (gest, mimică, semne,
semnale etc.) lectura suplimentară, presa
periodică etc.
Comunicarea în acţiune


Tema: despre ce discutăm?



Care vor fi replicile folosite: complexe,
eliptice?

Care va fi afirmaţia şi negarea faptelor –motivaţia?
50

Exerciţii de identificare a elementelor semnificative
din informaţiile, textele numite ce trebuie transmiseprin mesaj; exerciţii de reformulare a unui mesaj mai ales acelor culese independent din alte surse; exersări în legătură cu relaţiile dintre mijloacele detranspunere a informaţiei: eticheta comunicării: salut, permisiune, mulţumireetc.
 comunicare nonverbală: gest, mimică etc.
 lectura particulară: texte narative, ghicitori,
proverbe etc.
 exerciţii de dialog cu persoane diferite ca vîrstă şifuncţie; exerciţii de antrenare în organizarea dialogului
simplu din 4-6 replici;
 improvizarea unor situaţii de comunicare(convorbiri telefonice, dialoguri formale şi
informale de diverse tipuri) în cadrul cărora elevii
să realizeze acte de vorbire precum: utilizarea
formulelor de salut, de prezentare, de permisiune,de solicitare; formularea unor întrebări sau a unor răspunsuri;succesiunea desfăşurării subiectului.
1.6. Identificarea dialogului şi aelementelor de descriere în textele
narative şi argumentarea
semnificaţiei lor.
1.7. Construirea unui text oral pebaza planului de idei propriu sau
elaborat în grup.
1.8.
Reproducerea orală a unuifragment dintr-un text narativ, aunei informaţii libere sau tematice,alese independent, la dorinţă, dindiferite alte surse, în faţa publicului
din clasă.
1.9. Conştientizarea rolului utilizării
de către autor a dialogului şi
descrierii în textul narativ.
1.10. Reproducerea integrală şi
succesivă, selectivă prin cuvinte
proprii a conţinutului unui text citit
sau audiat.

 Aprofundare: completarea independentă adialogurilor propuse incomplete (se dăîntrebarea şi se caută răspunsul şi invers).
Structura textului oralTema – titlul – ideea principală

Personajele pozitive/negative Structura textului oral: introducere, cuprins,încheiere.
 Planul simplu
informaţiei.

de

idei.

 Dialogul şi
constituitive(identificare).

descriereaalunui

Succesiunea
ca elemente
text
narativ

 Reproducerea orală a unui fragment dintr-un
text narativ, a unei informaţii libere sau
tematice.












51

povestirea unor fapte şi întîmplări; exerciţii deexprimare aacordului/dezacordului prinpropoziţii afirmative/negative;
organizarea independentă sau în grupuri mici a
unor dialoguri (pe diverse teme) din 4-6 replici(oral şi în scris);
exerciţii de stabilire a ideilor în jurul cărora seorganizează o temă dată; exerciţii de iniţiere a
discuţiei despre conceptul tema (despre ce
discutăm): cum putem organiza replicile eliptice,cum va fi formulată întrebarea pentru răspunsul
eliptic;organizarea unui monolog pe baza diverselor
informaţii: starea vremii, noutăţi din sport, ştiri dinţară etc.; activităţi de comunicare pe baza unui plande idei realizat anterior; jocuri de cuvinte;
activităţi de organizare a unor monologuri pe baza
informaţiilor culese din literatura şi mass-media
pentru copii. Prezentarea pentru publicul clasei;
exerciţii de rostire corectă a cuvintelor cu problemede accentuare, de reglare a intonaţiei, a tonului şi avitezei proprii de a vorbi
exerciţii de reproducere a unor texte mici,monologuri;
exerciţii de recitare a unor poezii pentru a participa
la concursuri de recital poetic;
dramatizarea unor fragmente, prezentarea pringest, mimică a personajelor şi a unor replici;
exerciţii de punere în scenă a unor povestiri etc.

Competenţă specifică: 2. Perceperea mesajului citit/audiat prin receptarea adecvată a universului emoţional şi estetic al textelor literare şi utilitatea
textelor nonliterare.
Secvenţa de conţinut: Lectura textelor narative şi în versuri. Componenţa lor structurală. Aprecierea textului literar şi valorificarea vocabularului
textual.
Subcompetenţe
Conţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)
Comunicarea scrisă: lectura şi scrierea
2.1. Utilizarea eficientă a tehnicilor de Lectura
lectură corectă, conştientă şi fluidă,  Automatizarea tehnicii lecturii cu voce şi în
în scopul înţelegerii celor citite în
gînd.
gînd.
 Calităţile citirii: corectă, conştientă, cursivă,2.2. Demonstrarea înţelegerii celor citite
expresivă.
în gînd prin răspunsuri la întrebările  Înţelegerea şi interpretarea celor citite în
propuse.
gînd.
2.3. Identificarea componentelor
textului: determinanţii spaţiali şi
Textul literar.
temporali ai acţiunii, tema, ideea,
 Organizarea logico-semantică a textului.
personajele etc.
2.4. Caracterizarea personajelor literare Componentele textului: titlul, autorul,prin identificarea trăsăturilor fizice şiconţinutul.
morale în baza faptelor descrise în Tema, ideea, locul şi timpul acţiunii.
text.
2.5. Povestirea unui text literar după un Personajele literare – trăsături fizice, trăsături
plan simplu de idei, alcătuit dupămorale, conform faptelor descrise. Atitudinea
cele trei părţi ale textului:
cititoruluifaţădecomportamentul
introducere, cuprins, încheiere.
personajelor.
2.6. Identificarea secvenţelor narative,
dialogate şi descriptive dintr-un text.
 Formularea ideilor principale. Planul simplu
2.7. Delimitarea elementelorde idei (colectiv, în grup, încercări individuale,semnificative ale tablourilor deîn mod ghidat).
descriere a naturii şi compararea cucele reale.
 Povestirea orală (integrală, succesivă,2.8. Identificarea în textul liric a
selectivă).
Mijloacele
expresiveale
mijloacelor artistice: comparaţia şi
comunicării orale.
personificarea, valorificînd rolul lor
52în context.
 Dialogul şi descrierea ca elemente

Exerciţii de citire explicativă şi selectivă pentru
desprinderea informaţiilor esenţiale şi de detaliu dintrun text citit independent;
 exersări în cadrul analizei textelor asupracorectitudinii calităţilor citirii şi a nivelului deînţelegere a textului citit în gînd; exerciţii de identificare a temei, a titlului textului
literar, a determinanţilor spaţiali şi temporali aiacţiunii;
 exerciţii de delimitare a părţilor textului: introducere,
cuprins, încheiere şi în baza acestora - elaborarea
planului de idei;
 exerciţii de evidenţiere a ideilor ce exprimă
învăţături / comportamnete etice etc. şi formularea
acestora în cuvinte, gînduri proprii;
 exerciţii de ordonarea întîmplărilor prezentatedezordonat;
 exerciţii de selectare din text a trăsăturilor fizice şimorale în scopul caracterizării personajelor; exerciţii de discutare a textelor narative citite, înfuncţie de următorii parametri: “cine” (personajele), „ceface?” (acţiunea), „cînd”, “unde” (plasarea acţiunii întimp şi spaţiu), “cum” (modul de desfăşurare aacţiunii);
 exersarea recunoaşterii elementelor specifice
pastelului;exerciţii de identificare a elementelor descriptive şi adialogului dintr-un text explicînd semnificaţia lor;

2.9. Exprimarea propriei stări emotive în
constitutive
ale
unor
texte
(analizalegătură cu mesajul textului literar
contextuală).
citit.
 Tablourile naturii descrise în text.
2.10. Utilizarea eficientă în diferite
situaţii cotidiene a textelor
 Versificaţia: poezia, pastelul.
nonliterare, în limita conţinuturilor Textul
nonliterar:bileţelul,anunţulînvăţate.
(actualizare),invitaţia,mesajulelectronic(la2.11. Сrearea celor mai simple texte
telefonsau
computer,după
posibilităţi).
artistice şi nonliterare în baza
 Specii literare: povestea, povestirea, fabula,tehnicilor învăţate.
snoava, poezia, ghicitoarea, proverbul,
2.12. Valorificarea vocabularuluinumărătoarea.
(cuvinte noi, expresii) din textul citit
şi utilizarea lui în exprimarea orală şi
Vocabularul textului
scrisă.
 Cuvintele noi din text.
2.13. Utilizarea raţională a diverselor Categorii semantice ale limbajului textual:sensuri ale cuvîntului - antonime,
sinonime, antonime.
sinonime, sens propriu şi sens figurat
Mijloace
artistice de modificare a sensului:- în comunicări orale şi scrise.
comparaţia şi personificarea.
2.14. Clasificarea vocabularului după
 Sensurile propriu şi figurat ale cuvintelor.
sens: categorii semantice; sensul
propriu şi figurat; mijloacele
artistice.
2.15. Identificarea mijloacelor artisticeîn text.
2.16. Interiorizarea valorilor culturalenaţionale şi universale pe baza
textelor literare citite.

53

activităţi de apreciere a textelor literare, în special cu
caracter moral sau religios (sub dirijareaînvăţătorului); activităţi de iniţiere a elevilor în tehnicile cooperării
în grup (a citi, a discuta împreună, a se corecta unulpe altul în exprimare sau în omiterea unor greşeli deconţinut, a crea jocuri distractive etc.);
 exersări colective de scrieri imaginare, a bileţelelor
adresate personajelor literare, în care vor încuraja,
vor dezaprecia sau vor recomanda anumite situaţii,acţiuni desprinse din textele citite;
 organizarea diferitor jocuri de rol (dramatizare,ecranizare, proces judiciar simulat) cu scop deapreciere a situaţiilor şi a comportării personajelor
din textele/cărţile citite; activităţi variate de înţelegere şi însuşire a sensurilor
cuvintelor noi; exerciţii de exprimare a stării emotive postlectorale,utilizînd vocabularul textual; exerciţii de introducere a cuvintelor noi în diferite
contexte;
 exersări de completare a unor enunţuri lacunare cu
categoriile semantice: sinonime…,
 sens propriu…,
 mijloace artistice etc.

54Competenţă specifică: 3. Utilizarea scrisului ca tehnică psihomotrică şi ca abilitate de exprimare a gîndurilor.
Secvenţa de conţinut: Scrisul. Ortografia. Punctuaţia.
Subcompetenţe
Conţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)
Scrisul. Tehnica scrisului - perfecţionare continuă.
Textul scris
3.1. Conştientizarea esteticii scrisului ca
 Organizarea textului redactat. Titlul textului.
un semn al respectului faţă de celTema. Ideea principală. Desfăşurarea ideilorcare citeşte gîndurile scrise.
într-un plan simplu (în grupuri mici).
3.2. Redactarea textelor de micăîntinderea, adaptîndu-le destinaţiei şi Scrierea textului pe ciornă.
scopului comunicării.
 Corectări de conţinut (succesivitatea gîndurilor,3.3. Aplicarea regulilor de ortografie şipărţilor textului, legătura dintre ele, alineate şide punctuaţie în contextele deortografie, scrierea şi aranjarea corectă în
realizare a comunicării scrise (înpagină.
limita standardelor de conţinut).
3.4. Utilizarea corectă, în textele
Ortografia şi punctuaţia
redactate, a elementelor de Scrierea cuvintelor cu cratimă; ortografia la
ortografie, de punctuaţie, coerenţă şicăderea unei vocale: într-o; într-un; dintr-o;de construcţie a noţiunilor
dintr-un; n-au; n-aţi (venit).
gramaticale.

3.5. Aşezarea corectă în pagină atextelor scrise, respectînd scrierea cu
alineate pentru a marca trecerea de lao idee la alta.
3.6. Manifestarea conduitei autonome în
scopul elaborării în scris a unor
compoziţii proprii sau de grup.










 Lucrări scrise (copieri, transcrieri, dictări,autodictări).

 Tipuri de compuneri: Compunerea după un suport vizual, după untablou artistic, cu un început dat sau cu repere
date în logica analizei tabloului (cu indicarea
numelui pictorului); Compunere – descriere a unui colţ din natură
(ghidat).
 Compunerea după plan dat sau alcătuit
independent.
 Compuneri cu început/sfîrşit dat.
55



Exersări copieri, transcrieri selective, dictări deenunţuri sau de texte ce conţin ortograme în
scopul perfecţionării scrisului corect;
exerciţii de ortografie: de recunoaştere a formei
corecte de scriere, de selectare, de completare, depunere în corespondenţă, de compunere deenunţuri;exerciţii de utilizare a cratimei şi a liniuţei înscrierea ortogramelor, la despărţire în silabe şi latrecerea cuvintelor la capăt de rînd;antrenament de structurare a textului scris în celetrei părţi: introducere, cuprins şi încheiere etc.;
exerciţii de utilizare a semnelor de punctuaţie
(punctul, linia de dialog, virgula la enumerare şi în
vocativ, semnul întrebării, semnul exclamării) jocuri
gramaticale de corectare a greşelilor de ortografie;
exerciţii de elaborare a planului iniţial al
compunerii;
exerciţii de elaborare a unor compuneri: după unsuport vizual, cu început/sfîrşit dat, pe baza unor
cuvinte şi a unor expresii date, cu titlu dat,
compunere–descriere;
exerciţii de redactare a unor tipuri de texte cu
destinaţie specială: invitaţia, bileţelul, anunţul.

 Compunerea cu titlu/tema dată.
 Punctul. Două puncte.
 Virgula la enumerare şi în vocativ.
 Linia la dialog.
 Cratima în ortograme şi la trecerea în capăt de
rînd.

56

Competenţă specifică: 4. Aplicarea conceptelor şi a terminologiei lexicale, fonetice, morfologice şi sintactice în structurarea mesajelor comunicative
Secvenţa de conţinut: Fonetica. Părţile de vorbire. Părţile de propoziţie.
N.B. Conţinutul dat al disciplinei Limba şi literatura română este desemnat ca „Elemente de construcţie a comunicării” şi este transversalconţinuturilor educaţiei lingvistice şi literar-artistice în clasele primare. Fonetica şi elementele de fonetică vor fi explorate la formarea cititului şi ascrisului. Elementele de morfologie vor fi abordate în mod intuitiv, cu precizări de terminologie ştiinţifică. Contextualizarea practică în formă scrisă va
repera posedarea conceptelor morfologice. Sintaxa va fi supusă achiziţiei cognitive şi practice în procesele de comunicare.
Subcompetenţe
Conţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)
4.1. Formarea familiilor de cuvinte în
baza categoriilor gramaticaleînvăţate.
4.2. Crearea cîmpului lexical printematica indicată sau desprinsă
din textele citite.
4.3. Utilizarea dicţionarelor în scopul
confruntării ortogramelor,sensurilor unor cuvinte, precum şi
al intensificării propriului
vocabular.
4.4. Utilizarea eficientă a elementelorde construcţie a comunicării în
procesul de învăţare activă alimbii şi literaturii române.
4.5. Utilizarea
corectă, în textele
redactate, a elementelor deconstrucţie a comunicării studiate.
4.6. Clasificarea părţilor de vorbire
dintr-un şir de cuvinte sau dintrun mic text.
4.7. Transformarea
propoziţiilor
simple în propoziţii dezvoltate şi
invers.
4.8. Aplicarea corectă a tipurilor depropoziţii şi respectiv a semnelorde punctuaţie în diferite contexte.

Elemente de construcţie a comunicării
Lexicul.
Îmbogăţirea vocabularului: sinonime, antonime
cuvinte cu sens propriu şi figurat.

Familii de cuvinte, cîmp lexical – cu folosirea
terminologiei.
Fonetica (actualizare). Alfabetul şi lucru cu dicţionarele.
Morfologia
Verbul. Timpul. Persoana. Numărul. Analiza
verbului după timp, persoană, număr.

Substantivul. Felul (comune şi proprii) numărul,genul.

Pronumele. Pronumele personal. Numărul. Genul.
Pronumele de politeţe.

Adjectivul. Acordul adjectivului cu substantivul (îngen, număr).

Numeralul. Cazuri simple de ortografie anumeralelor.
Sintaxa propoziţiei

Propoziţia dezvoltată. Părţi principale (predicatul,
subiectul).
Părţi secundare (atributul, complementul) (ghidat).

Acordul predicatului, subiectul în propoziţie.

Propoziţiile după scopul comunicării şi semnele depunctuaţie respective.


57

 Exersări de îmbogăţire a vocabularului:clasificări, identificări în contexte, completări apropoziţiilor lacunare, aplicări în enunţuri, texte
personale; exersări de alcătuire a familiilor de cuvinte în
baza categoriilor gramaticale învăţate şi alcătuireacîmpurlor lexicale în baza textelor literare şi atemelor de discuţie; exerciţii de stabilire a acordului dintre predicat şi
subiect;
 exerciţii de stabilire a acordului dintre adjectiv şideterminat etc.;

 exerciţii de completare corectă a propoziţiilor
lacunare cu structurile morfologice învăţate; exerciţii de construire corectă a propoziţiilor
simple şi a propoziţiilor dezvoltate; exerciţii de transformare a propoziţiilor simple în
propoziţii dezvoltate prin adăugarea de adjective,
a unor părţi secundare de propoziţie; exerciţii de completare a unor propoziţii cu
atribute, pentru a prezenta trăsăturile personajelor,şi/sau complemente, pentru a reda circumstanţele
unei acţiuni.

Competenţă specifică: 5. Manifestarea interesului şi a preferinţelor pentru lectură.
Secvenţă de conţinut: Tainele cărţii.
Subcompetenţe
Conţinuturi

5.1. Manifestarea interesului de acomunica şi de descoperi tainelecărţii.
5.2. Perceperea valorilor multiple alecărţii de literatură și a presei
periodice pentru copii.
5.3. Utilizarea unor tehnici/ strategii
de lucru cu textul/ cartea şi
implementarea lor în diverse
situaţii cotidiene.
5.4. Manifestarea atitudinii faţă delectură
prin demonstrarea
propriului gust etico-estetic.
5.5. Exprimarea opiniilor şi aatitudinilor proprii faţă de cărţi şide valoarea lor artistică.
5.6. Priceperea de a alege cartea
recomandată
labibliotecă,cunoscînd cel puţin doi indici(autorul şi denumirea cărţii).
5.7. Demonstrarea interesului de aorganiza o bibliotecă personală.

Tainele cărţii

Cartea. Componentele cărţii: coperta(titlul şi autorul cărţii), filele cu text,
imaginile, cuprinsul şi rolul lor.
Cărţi din literatura artistică naţională şiuniversală şi cărţi ştiinţifico-artisticepentru copii (cu un volum de 15-25
pagini).
Elementele cărţii după care se poate afla
mai mult: prefaţă, adnotare, postfaţă
(informaţie biobliografică despre
scriitori).



Cartea şi timpul.

Organizarea agendei de lectură a cărţilor
citite (titlul cărţii, autorul, editura,
informaţii despre scriitor – în unele cazuri,
impresii despre personaje, cuvinte,
expresii artistice, ideile, învăţătura etc.).

Impresii despre carte.



Organizarea unei expoziţii de cărţi ale
unui scriitor sau a mai mulţi scriitori.



Organizarea bibliotecii personale.

58

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)












Exersări de alegere a materialului necesar pentru a-lprezenta la lecţia de limba română – poezii, fragmente detexte literare, ghicitori, jocuri literare etc.;
exerciţii de comparare a copertelor diferitor cărţi cu scopul
de a analiza stilurile diverse de ilustrare;
exerciţii de analiză a ilustraţiilor cărţii prin diferite
procedee artistice: desen, pictură, colaj, foto;identificarea anului publicării cărţilor şi comparaţia
diferitor ediţii ale aceloraşi cărţi;analiza colecţiilor de cărţi şi constatarea caracteristicilor
acestora;
recomandări de alcătuire a unor informaţii despre cartea
citită pentru a fi prezentată în faţa publicului din clasă;despre personaje şi faptele lor, luînd o anumită atitudine
personală;activităţi de organizare şi analiză a agendei de lectură
după modelul propus în clasă;activităţi de participare activă la diferite experienţe literare– întîlniri cu scriitori, cercuri literare, recitaluri poetice,expoziţiide cărţi, organizarea bibliotecilor personale.

59

LECTURĂ RECOMANDATĂ
Texte literare culese din literatura pentru copii
1. Spiridon Vangheli, Carte de citire şi gîndire, Cartea 4, Chişinău: Editura pentru copii Guguţă,2006.
2. Plantele de pe Terra. Redactor: Ioan Ilaş. Prezentarea ştiinţifică a plantelor. Prof. univ. dr. Victor
Cireaşă şi prof. univ. dr. Elena Cireaşă. Iaşi, 2003.
3. Vasile Alecsandri, Serile la Mirceşti. Chişinău: Editura Cartier.
4. Petre Ispirescu, Legende sau basmele românilor. Chişinău: Editura Cartier.
5. Ion Creangă, Amintiri din copilărie şi alte povestiri. Chişinău: Editura Cartier, 2006.
6. Florile dalbe. Colinde şi urături. Chişinău: Editura Cartier, 2007.
Nicolae Dabija „Să trăieşti, Moldovă”
Dumitru Corbea „Dor de ţară”
Arcadie Suceveanu „De-ar fi să plec
vreodată prin străini”
Dimitrie Bolintineanu „Daniel Sihastru”
Mihail Sadoveanu „Altar de jertfă şi laudă”
Vasile Romanciuc „Patria”
Grigore Vieru „Pentru limba română”
Nicolae Dabija, Aureliu Silvestru „Vasile
Lupu”„Povestea cu cei doi învăţători” (basm
popular armenesc din Transilvania)
Anton Pann „Nevoia învaţă pe om”
Vasile Romanciuc „Codrii Orheiului”
Dumitru Matcovschi „Stejarul”
Edmondo de Amicis „Recunoştinţă”
Liviu Damian „Un buchet de crizanteme”
Octavian Goga „Toamna”
Claudia Partole „Copacul”
Ion Creangă „Umblarea cu plugul”
Barbu Delavrancea „Sorcova”
Ion Druţă „Steaua de la Betleem”
Vasile Alecsandri „Vasile Porojan”
Alexandru Vlăhuţă „Amintiri dintr-o iarnă”
Hans Christian Andersen „Fetiţa cu
chibrituri”
Ion Creangă „Amintiri din copilărie”
Iulia Haşdeu „Ghiocelul”
Mihail Sadoveanu „Mărţişor”
Emma Moscovscaia „Mama”
Ion Druţă „Mama”
Nicolae Labiş „Întîlnire cu mama”
Vasile Romanciuc „Bunica”
Spiridon Vangheli „Mărul muşcat”
Elena Dragoş „Mama”
Aureliu Busuioc „Marele răţoi Max”
Adriana Dobre „Copil Ghiduş”
Cornelia Turlea-Chifu „Legenda cireşelor
la urechi”
Ionel Pop „Puii de arici”
60

Iulian Filip „Cireşar cu cireşari”
Nina Cassian „Plouă”
Dan Clark „Căţeluşi de vînzare”
Alecu Russo „Stînca corbului”
Gheorghe Dimitriu „Întîlnirea”
Mihai Eminescu „Borta vîntului”
Pavel Cerny „Povestea bătrînului cîine şi alupului”
G. I. Pitiş, repovestire de Al. Mitru „Unochi plînge, un ochi rîde”
Folclor „Ciobanul şi morarul”
Nicolae Labiş „Dacă toate acestea fi-vor
învăţate”
Mark Twain „Prinţ şi cerşetor”
Spiridon Vangheli „Pictorul Aurel Davidcînd era de seama ta”
Ion A. Bassarabescu „Moş Stan”
Nicoletta Chisbac-Huştiuc „Vis împlinit”
Dumitru Matcovschi „Moştenire”
Hans Cristian Andersen „Povestea
privighetorii”
Vasili Suhomlinski „Piatra”
Erlend Loe „Bunicul”
Debbie Herman „Vizita”
La Fontaine „Corbul şi vulpea”
Mircea Eliade „Răsărit pe mare”
Mihail Sadoveanu „Dumbrava minunată”
Alexandru Mitru „Legendele Olimpului”
Marin Sorescu „Răceala”
Cezar Petrescu „Fram, Ursul polar”
Ion Druţă „Povestea furnicii”
Mihail Sadoveanu „Anii de ucenie”
Mircea Sîntimbreanu „Recreaţia mare”
Iulian Filip „Plăcinţele cu mărar”
Dumitru Matcovschi „Baladă cu Păcală”
Aurel Scobioală „Învaţăminte din vorbă
cuminte”
Mark Twen „Aventurile lui Tom Sawyer”

ANTOLOGII:
1. Antologie de basme, legende, povestiri. / Selecţie: Ala Bujor, Ed. a 2-a. Chişinău: Editura
Epigraf, 2007.
2. Poveşti adevărate. / Traducere şi adaptare din limba franceză: Ala Bujor. Chişinău:Editura Epigraf, 2008.
3. Spicuşorul de cuvinte. Carte de lectură pentru copii / Selecţie: Ala Bujor. Chişinău:Editura Epigraf, 2008.
4. Stupul de aur. Carte pentru copii, scrisă de cei mari şi ilustrată de cei mici. /Selecţie: Ala
Bujor. Chişinău: Editura Epigraf, 2007.
5. Pagini alese din literatura pentru copii. Literatura română şi universală. Antologie detexte / Selecţie: Ala Bujor, Ed. a 2-a. Chişinău: Editura Epigraf S. R. L., 2008.
6. Poveşti auzite de la bunicuţa. Adaptare: Ala Bujor. Chişinău: Editura Epigraf, 2006.
7. Hora luminilor. Carte despre prietenie şi bună înţelegere. Ediţie îngrijită de Ala Bujor.
Chişinău: Editura Epigraf, 2008.
8. Fabienne Morel, Gilles Bizouerne, Poveştile Cenuşăresei istorisite în lumea întreagă. Din
colectia Înconjurul lumii cu o poveste. Chişinău: Editura Cartier, 2009.
9. Fabienne Morel, Gilles Bizouerne. Poveştile Albei-ca-Zăpada istorisite în lumea întreagă.
Din colectia Înconjurul lumii cu o poveste. Chişinău: Editura Cartier; 2008.
10. Fabienne Morel, Gilles Bizouerne. Poveştile lui Tom Degeţel istorisite în lumea întreagă.
Din colectia Înconjurul lumii cu o poveste. Chişinău: Editura Cartier; 2008.

61

ARIA CURRICULARĂ
MATEMATICĂ ŞI ŞTIINŢE
MATEMATICĂ
CONCEPŢIA DIDACTICĂ A DISCIPLINEI

Scopul major al educaţiei matematice la treapta primară de învăţămînt vizează formareacompetenţelor matematice specifice, necesare pentru dezvoltarea armonioasă a personalităţii
elevului, care îi vor asigura premisele integrării şcolare la următoarea treaptă de învăţămînt şi ale
integrării lui sociale şi profesionale de perspectivă.
Procesul educaţional la matematică în clasele primare şi, în ansamblu, în învăţămîntul
preuniversitar este fundamentat pe următoarele principii.
 Principiul constructiv (al structuralităţii) vizează structurarea, restructurarea şi corelarea
sistematică a conceptelor de bază şi achiziţiilor aferente ca un aspect esenţial al predăriiînvăţării-evaluării. În contextul acestui principiu, învăţămîntul matematic modern se organizează
modular-concentric în spirală, urmărind formarea, la finisarea şcolarizării, a unor structuri alegîndirii specifice matematicii. Modulele preconizate pentru clasele primare sînt organizate
conform concentrelor numerice: 0-10; 0-20; 0-100; 0-1 000; 0-1 000 000. Organizarea spiralată
asigură extrapolarea, aprofundarea, dezvoltarea, sistematizarea şi generalizarea achiziţiilor
matematice, de la un concentru la altul.
 Principiul formativ vizează formarea directă a personalităţii elevului în procesul
educaţional la matematică. În contextul acestui principiu, învăţămîntul matematic primar seorientează spre un set de valori şi atitudini, printre care:- respectul faţă de responsabilităţile individuale şi sociale, faţă de valorile naţionale şi
general-umane;- gîndire deschisă, creativă, spirit de obiectivitate şi imparţialitate;- curiozitate şi imaginaţie în rezolvarea şi formularea de probleme;- tenacitate, perseverenţă şi capacităţi de a învăţa;- independenţă în gîndire şi acţiune, spirit de iniţiativă şi disponibilitate de a aborda sarcini
variate;- disponibilitatea pentru a învăţa de la alţii şi a-i ajuta pe ceilalţi să înveţe;- obişnuinţa de a recurge la concepte şi metode matematice în abordarea unor situaţii
cotidiene sau pentru rezolvarea unor probleme practice;- motivaţia pentru studierea matematicii ca domeniu relevant pentru viaţa socială.
Curriculum şcolar de Matematică este un document reglator, adresat învăţătorilor şi tuturor
responsabililor de învăţămîntul primar. Proiectarea curriculumului a fost ordonată de următoarele
principii:- continuitatea educaţiei matematice la nivelul claselor I-IV şi ciclurilor preşcolar-primargimnazial;- centrarea pe elev, asigurînd actualizarea şi adaptarea la particularităţile de vîrstă aleelevilor;- corelaţia inter-/transdisciplinară cu alte discipline şcolare, asigurînd coerenţa pe verticală
şi orizontală;- delimitarea pe clase a unui nivel obligatoriu de pregătire a elevilor şi profilarea
posibilităţilor în învăţare şi obţinere de noi performanţe;- centrarea pe atingerea finalităţilor, proiectate în termeni de competenţe la nivel de treaptă
de învăţămînt (competenţe specifice) şi particularizate la nivelul conţinuturilor obligatorii
pentru fiecare clasă (subcompetenţe).
Pentru ca un elev să-şi formeze o competenţă matematică este necesar ca el:62-să stăpînească un sistem de cunoştinţe matematice, conturat de conţinuturi (obligatorii);
să posede deprinderi şi capacităţi de utilizare/aplicare a cunoştinţelor matematice înactivităţi de învăţare/evaluare (recomandate), realizînd astfel funcţionalitateacunoştinţelor;- să dispună de capacităţi şi calităţi explorative, investigaţionale, rezolutive, personalizînd
astfel cunoştinţele funcţionale;- să integreze şi să mobilizeze achiziţiile personale, manifestînd, în diverse situaţii şcolareşi cotidiene, comportamente adecvate valorilor şi atitudinilor preconizate.
Modernizarea curriculumului a avut în vedere şi descongestionarea – proiectareaunităţilor de conţinut şi de timp, care ar optimiza eforturile de învăţare ale elevilor, evitînd
„supraîncărcarea”:
transferarea unor conţinuturi la clase mai mari;resistematizarea conţinuturilor în cadrul claselor primare, în vederea optimizării
legăturilor între concepte;
subcompetenţele prevăzute la fiecare clasă sînt într-un număr redus faţă de prevederilevariantei anterioare de curriculum.
Întru facilitarea activităţii pedagogilor, se prezintă în mod separat subcompetenţele prevăzute
pentru fiecare unitate de conţinut (modul) şi cele preconizate pentru fiecare clasă.
Administrarea disciplinei
Statutul
disciplinei
Obligatorie

Aria
curriculară
Matematicăşi Ştiinţe

Clasa
I
II
III
IV

Nr. de unităţi deconţinut (module)
544
5

Nr. de ore pe
an1
136
136
136
136

COMPETENŢELE SPECIFICE DISCIPLINEI






1

Identificarea şi utilizarea conceptelor matematice şi a limbajului matematic însituaţii diverse.
Aplicarea operaţiilor aritmetice şi a proprietăţilor acestora în contexte variate.
Rezolvarea şi formularea de probleme, utilizînd achiziţiile matematice.
Explorarea/investigarea unor situaţii-problemă reale sau modelate, integrînd
achiziţiile matematice şi cele din alte domenii.

Poate varia în funcție de datele calendaristice.

63

REPARTIZAREA CONŢINUTURILOR PE CLASE ŞI UNITĂŢI DE TIMP
(orientativ)
Clasa

I

II

III

IV

Unităţi de conţinut (module)
EvocareNumerele naturale 0-10
Adunarea şi scăderea în concentrul 0-10
Numerele naturale 0-20. Adunarea şi scăderea
Numerele naturale 0-100. Adunarea şi scăderea
Ore pentru recapitulare, sinteze pe parcursul anului, la discreţia
învăţătorului
Adunarea şi scăderea în concentrul 0-100Înmulţirea şi împărţirea tabelară
Operaţii aritmetice în concentrul 0-100
Elemente intuitive de geometrie şi măsurări
Ore pentru evocare, recapitulare, sinteze pe parcursul anului, ladiscreţia învăţătorului
Numerele naturale 0-1000
Adunarea şi scăderea în concentrul 0-1 000Înmulţirea şi împărţirea în concentrul 0-1 000
Elemente intuitive de geometrie şi măsurări
Ore pentru evocare, recapitulare, sinteze pe parcursul anului, ladiscreţia învăţătorului
Numerele naturale pînă la 1 000 000
Adunarea şi scăderea în concentrul 0-1 000 000Înmulţirea şi împărţirea în concentrul 0-1 000 000Fracţii
Elemente de geometrie şi măsurări
Ore pentru evocare, recapitulare, sinteze pe parcursul anului, ladiscreţia învăţătorului

64Număr de
ore
8
24
34
28
30
12
24
62
20
12
18
12
32
56
14
22
12
16
40
12
20
36

SUBCOMPETENŢE, CONŢINUTURI ŞI ACTIVITĂŢI DE ÎNVĂŢARE ŞI EVALUARE
CLASA I

Subcompetenţe
evaluările realizate la finele modulului vor
demonstra posedarea subcompetenţelor:

1.1. Recunoaşterea poziţiilor relative ale
unor obiecte în spaţiu, în raport cu sineşi cu repere fixe date.
1.2. Identificarea formelor geometrice înmodele date şi în mediul înconjurător.
1.3. Explorarea modalităţilor de formare,sortare,clasificare,comparare,egalizare cantitativă a unor grupuri deobiecte.

Conţinuturi
repartizate pe module
1. Evocare Poziţii şi direcţii.
 Însuşiri ale obiectelor (culoare,formă, mărime). Forme geometrice:cerc, triunghi, pătrat, cub.
 Grupuri de obiecte şi corespondenţe.
Terminologie specifică:sus/jos, pe/sub/între,
interior/exterior, stînga/dreapta,
aproape/ departe, în faţă/în spate,înainte/ înapoi,
vertical/orizontal/oblic;
identic/diferit, scurt/lung, scund/înalt, subţire/gros, îngust/lat, uşor/greu, mic/mare;tot atît/mai puţin/mai mult.

2. Numerele naturale 0-10
2.1. Identificarea,
citireaşi scrierea  Numărul şi cifra: 1; 2; 3; 4; 5; 6; 7;
numerelor naturale 0-10.
8; 9; 0. Numărul 10.
2.2. Compararea şi ordonarea numerelor  Relaţii de comparaţie a numerelor
naturale 0-10.
naturale.
2.3. Perceperea elementelor de limbaj  Intuirea operaţiilor aritmetice dematematic aferent conceptului deadunare şi scădere.
număr natural.
Elemente de limbaj matematic:
2.4. Explorarea modalităţilor de compunere - număr; cifră; mai mic/egal/mai
65

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)Poziţionarea, localizarea în spaţiu (mediul înconjurător) şipe plan (orientarea pe pagină). Numărarea unor obiecte
într-o ordine spaţială dată (de la stînga spre dreapta şi
invers, de jos în sus şi invers, circular etc.).
Observarea formelor unor obiecte concrete sau reprezentate
şi compararea cu formele geometrice desenate saumodelate; descrierea, în cuvinte proprii, a formelor
geometrice. Decuparea, desenarea unor cercuri, triunghiuri,pătrate.
Compararea unor obiecte, imagini după însuşiri indicate
sau identificate. Gruparea, sortarea, clasificarea unor
obiecte, după 1-2 însuşiri indicate sau identificate.
Compararea şi egalizarea cantitativă a unor grupuri deobiecte, prin alăturarea sau înlăturarea a 1-2 obiecte.
Continuarea unor succesiuni de obiecte, imagini, forme
geometrice, asociate după o regulă simplă. Reproducerea şicontinuarea unor modele grafice repetitive.
Asocierea numerelor cu grupuri de obiecte (numărul deobiecte, numărul de ordine al unui obiect). Numărarea fărăsprijin, cu startul şi finalul dat, în ordinea precizată, cu
pasul 1 sau 2. Înregistrarea rezultatelor numărării unor
obiecte/imagini/forme geometrice într-un tabel dat.
Citirea şi reprezentarea orelor fixe pe ceas. Recunoaşterea
monedelor şi bancnotelor cu valori pînă la 10.
Compunerea şi descompunerea numerelor cu sprijin în
obiecte, desene, scheme, schimb de bani.

şi descompunere a numerelor naturale
0-10.
2.5. Completarea unor secvenţe ale şirului
0-10, în baza sesizării prin observare aordonării crescătoare sau descrescătoare
a numerelor date.

mare; semnele de comparaţie: <, =,>; ordonare crescătoare/descrescătoare.

3.

3.1. Perceperea elementelor de limbaj
matematic aferent conceptelor deadunare şi scădere.
3.2. Efectuareaadunăriişiscăderii
numerelor naturale în concentrul 0-10.
3.3. Aplicarea operaţiilor de adunare,scădere şi a proprietăţilor acestora
pentru: compunerea şi descompunerea
numerelor; aflarea unor numere
necunoscute în exerciţii.
3.4. Rezolvarea
problemelor
simple,explicînd în cuvinte proprii mersul
rezolvării.
3.5. Formularea unor probleme simple,
pornind de la: obiecte, imagine, enunţ
incomplet.

4.1. Identificarea,
citireaşi scrierea
numerelor naturale 0 - 20.
4.2. Compararea şi ordonarea numerelor

Adunarea şi scădereaînconcentrul 0-10
 Tabla adunării şi scăderii. Adunări şiscăderi succesive.
 Proprietăţi ale adunării şi scăderii:- intuirea
proprietăţilor
adunării:
comutativitatea,
asociativitatea,
elementul neutru 0 (fără utilizarea
terminologiei specifice);- legătura dintre adunare şi scădere.
 Probleme simple: de aflare a sumei, arestului, de mărire/micşorare a unuinumăr cu cîteva unităţi.
Elemente de limbaj matematic:- adunare, scădere: +, -; termen, sumă;descăzut, scăzător, diferenţă/ rest;mărire/ micşorare a unui număr cucîteva unităţi;- problemă:condiţie, întrebare,rezolvare, răspuns.
4. Numerele
naturale
0-20.
Adunarea şi scăderea Numerele naturale de la 11 pînă la20.

Localizarea unui număr în şirul numerelor naturale 0-10(vecinii numărului), cu şi fără suport concret (riglă).
Explicarea relaţiei între două numere vecine în bazaadunării şi scăderii cu o unitate.
Compararea numerelor naturale, în baza: corespondenţei
între grupuri de obiecte; comparării poziţiilor în şirul
numerelor naturale.
Ordonarea crescătoare şi descrescătoare a unor numere
consecutive sau alese aleatoriu.

66

Explorarea diverselor modalităţi de reprezentare cu obiecte
şi figurare prin desene a operaţiilor de adunare şi scădere, arelaţiilor „cu... mai mare/ mic”.
Intuirea proprietăţilor adunării şi scăderii în bază deobiecte, desene, exerciţii; exprimarea în cuvinte proprii a
proprietăţilor observate.
Determinarea unor numere/semne care lipsesc în exerciţii,în baza încercărilor, a proprietăţilor adunării şi scăderii.
Redarea enunţului unei probleme în cuvinte proprii;
separarea condiţiei şi întrebării problemei; organizareaenunţului într-o schemă, evidenţiind cuvintele-cheie;
rezolvarea obiectuală şi scrierea cu cifre şi semne;
formularea deplină şi scrierea prescurtată a răspunsului.
Completarea de tabele, rubricile cărora indică (prin imagini
sau cuvinte) denumiri ale componentelor operaţiei
aritmetice, cuvintele-cheie ale unei probleme.

Numărarea pînă la 20, fără sprijin, cu startul, finalul şipasul dat, în ordinea precizată. Identificarea numerelor pînăla 20 în contexte uzuale: grupuri de obiecte; maseexprimate în kilograme; capacităţi ale unor recipiente,naturale 0-20.
4.3. Perceperea elementelor de limbaj
matematic aferent conceptului denumăr natural.
4.4. Efectuarea adunării şi scăderii înconcentrul 0-20, fără trecere peste
ordin.
4.5. Aplicarea operaţiilor de adunare,scădere şi a proprietăţilor acestora
pentru: compunerea şi descompunerea
numerelor; aflarea unor numere
necunoscute în exerciţii.
4.6. Exprimarea şi compararea rezultatelor
unor măsurători, utilizînd unităţi
standard de măsură: pentru masă;pentru capacitate.
4.7. Rezolvarea
problemelor
simple,explicînd în cuvinte proprii mersul
rezolvării.
4.8. Formularea
problemelor
simple,pornind de la: obiecte; imagine; enunţ
incomplet.

5.1. Identificarea,
citireaşi scrierea
numerelor naturale 0-100.
5.2. Compararea şi ordonarea numerelor
naturale 0-100.
5.3. Utilizarea elementelor de limbaj
matematic aferent conceptelor denumăr natural, adunare, scădere.
5.4. Efectuarea adunării şi scăderii înconcentrul 0-100, fără trecere pesteRelaţii de comparaţie a numerelor
naturale.
 Adunarea şi scăderea în concentrul
0-20, fără trecere peste ordin.
 Probleme cu două adunări şi/ sauscăderi succesive, care presupunaflarea sumei şi/ sau a restului.
 Probleme simple: de comparare prinscădere; de aflare a unui termen.
 Măsurarea masei. Kilogramul.
Măsurarea capacităţii. Litrul.
Elemente noi de limbaj matematic:- număr natural: număr de o cifră,număr de două cifre; zeci, unităţi;- operaţie aritmetică: proba operaţiei.

5. Numerele
naturale0-100.
Adunarea şi scăderea Numerele naturale pînă la 100
formate din zeci.
Numerele naturale de la 21 pînă la
100 formate din zeci şi unităţi.
Relaţii de comparaţie a numerelor
naturale.
 Adunarea şi scăderea în concentrul
0-100, fără trecere peste ordin.
67

exprimate în litri.
Compunerea şi descompunerea numerelor în zeci şi unităţi,cu sprijin în obiecte, desene, scheme, schimb de bani.
Localizarea unui număr în şirul numerelor naturale 0-20
(vecinii numărului), cu şi fără suport concret. Compararea
numerelor, în baza descompunerii zecimale şi a comparării
poziţiilor în şirul numerelor naturale. Ordonarea crescătoareşi descrescătoare a unor numere alese aleatoriu.
Contrapunerea unor situaţii de măsurare a masei şi acapacităţii. Compararea maselor exprimate în kilograme, acapacităţilor exprimate în litri. Compararea şi ordonarea
cantităţilor în baza percepţiei senzoriale.
Adunarea şi scăderea, fără trecere peste ordin, cu şi fărăsuport obiectual, comentînd etapele de calcul.
Determinarea unor numere/semne care lipsesc în exerciţii,în baza încercărilor, a proprietăţilor adunării şi scăderii.
Identificarea regulii de formare a unei succesiuni denumere şi determinarea a 1-2 numere următoare.
Rezolvarea problemelor după algoritmul: condiţie;întrebare, schemă, rezolvare, răspuns.
Completarea de tabele, rubricile cărora indică (prin imagini
sau cuvinte) denumiri ale componentelor operaţiei
aritmetice, cuvintele-cheie ale unei probleme.
Numărarea pînă la 100, fără sprijin, cu startul şi finalul dat,
în ordinea precizată, cu pasul 1, 10, 2, 20, 5.
Identificarea numerelor naturale pînă la 100 în contexte
uzuale: grupuri de obiecte; ore pe ceas; date din calendar;
lungimi exprimate în centimetri sau metri; mase exprimate
în kilograme; capacităţi exprimate în litri; monede şi
bancnote etc. Identificarea numerelor pare şi a celor
impare.
Compunerea şi descompunerea numerelor în zeci şi unităţi,cu sprijin în obiecte, desene, scheme, schimb de bani, prin

ordin.
 Probleme simple de de aflare a adunare şi scădere.
5.5. Aplicarea operaţiilor de adunare,
Localizarea unui număr în şirul 0-100, cu şi fără suportdescăzutului, a scăzătorului.
scădere şi a proprietăţilor acestora  Măsurarea lungimii. Centimetrul, concret; compararea numerelor în baza descompunerii
pentru: compunerea şi descompunerea
zecimale şi a comparării poziţiilor în şirul numerelor
metrul.
numerelor; aflarea unor numereMăsurarea timpului. Ceasul: ora. naturale. Ordonarea crescătoare şi descrescătoare a unor
necunoscute în exerciţii; schimb denumere alese aleatoriu.
Calendarul: ziua, săptămîna, luna.
bani.
Adunarea şi scăderea zecilor prin analogie cu adunarea şiUnităţi monetare: banul, leul.
5.6. Exprimarea şi compararea rezultatelorscăderea unităţilor.
unor măsurători, utilizînd unităţi
Adunarea şi scăderea mentală şi în scris (în coloniţă).
Elemente noi de limbaj matematic:
standard de măsură: pentru lungime; - număr natural: număr par; număr Identificarea regulii de formare a unei succesiuni depentru timp; monetare.
obiecte, imagini, forme geometrice, numere şi
impar.
5.7. Rezolvarea
problemelor
simple,determinarea a 1-2 elemente următoare.
explicînd în cuvinte proprii mersulMăsurarea lungimii unor obiecte în centrimetri sau metri,rezolvării.
folosind rigla sau metrul; compararea lungimilor.
5.8. Formularea
problemelor
simple,Citirea orelor fixe pe ceas, a datelor în calendar.
pornind de la: imagine; enunţ
Determinarea şi compararea duratelor unor evenimente.
incomplet; schemă; numere; exerciţiu.
Eşalonarea unor evenimente în timp.
Evaluările realizate la finele clasei I vor demonstra posedarea subcompetenţelor: Identificarea, citirea, scrierea, compararea, ordonarea numerelor naturale 0-100.
 Recunoaşterea formelor geometrice (cerc, triunghi, pătrat, cub) şi a poziţiilor relative ale unor obiecte în modele date şi în mediul înconjurător.
 Efectuarea adunării şi scăderii în concentrul 0-100, fără trecere peste ordin.
 Utilizarea elementelor de limbaj matematic aferent conceptelor de număr natural, adunare, scădere.
 Aplicarea operaţiilor de adunare, scădere şi a proprietăţilor acestora pentru: compunerea şi descompunerea numerelor; aflarea unor numere
necunoscute în exerciţii; schimb de bani.
 Exprimarea şi compararea rezultatelor unor măsurători, utilizînd unităţi standard de măsură: pentru lungime (cm, m); pentru masă (kg); pentru
capacitate (l); pentru timp (ora, ziua, săptămîna, luna); monetare (ban, leu).
 Rezolvarea problemelor simple de adunare şi scădere, explicînd în cuvinte proprii mersul rezolvării.
 Formularea problemelor simple de adunare şi scădere, pornind de la: imagine, enunţ incomplet, schemă, numere, exerciţiu.
CLASA a II-a
Subcompetenţe
evaluările realizate la finele modululuiConţinuturi
repartizate pe module
68

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)vor demonstra posedarea
subcompetenţelor:
1.1. Utilizarea elementelor de limbaj
matematic aferent conceptelor denumăr natural, adunare, scădere.
1.2. Efectuarea adunării şi scăderii pînăîn concentrul 0-100, fără şi cu
treceri peste ordin, explicînd modulde calcul.
1.3. Aplicarea adunării, scăderii şi aproprietăţilor acestora pentru:
compunerea şi descompunerea
numerelor; afarea unor numere
necunoscute în exerciţii.
1.4. Completarea unor succesiuni denumere asociate după reguli
simple, indicate sau identificate
prin observare.
1.5. Rezolvarea problemelor, justificînd
în
cuvinteproprii
etapelerezolvării.
1.6. Formularea de probleme pornindde la: enunţ incomplet; schemă;operaţii aritmetice; tematică.

1. Adunarea şi scăderea în concentrul 0100
 Adunarea şi scăderea numerelor naturale
în concentrul 0-20, cu trecere peste ordin.
 Adunarea şi scăderea numerelor naturale
în concentrul 0-100, cu treceri peste ordin.
 Proprietăţi ale adunării şi scăderii:- comutativitatea, asociativitatea, elementul
neutru 0 (fără utilizarea terminologiei
specifice);- legătura dintre adunare şi scădere.
 Probleme simple de adunare şi scădere.
Probleme compuse rezolvabile prin 2 operaţii
(inclusiv cu formula de rezolvare:a+(a±b); (a+b)-c; a-(b+c)). Scrierea
rezolvării cu plan sau cu justificări.

Numărarea cu startul şi finalul dat, cu pasul 2-10, înainteşi înapoi.
Adunarea şi scăderea orală şi în scris, comentînd etapele
de calcul; schimb de bani; calcul oral în lanţ, cu efectarea
succesivă de adunări şi scăderi.
Aflarea unor numere necunoscute în exerciţii, în bazaîncercărilor şi a probelor operaţiei. Estimarea princomparare, fără efectuarea calculelor: a două sume care se
deosebesc printr-un termen; a două diferenţe care se
deosebesc prin descăzut/scăzător.
Continuarea, completarea unor succesiuni de numere
asociate după o regulă legată de adunare sau scădere.
Formarea problemelor cu două operaţii prin înlănţuirea adouă probleme simple. Rezolvarea problemelor cu douăoperaţii după algoritmul: condiţia, întrebarea; schema;
alegerea şi justificarea operaţiilor de rezolvare; răspunsul.
Completarea de tabele, rubricile cărora pot indica:componentele adunării sau scăderii; cuvintele-cheie ale
unei probleme.

Identificarea unor situaţii şi acţiuni concrete
2. Înmulţirea şi împărţirea tabelară
2.1. Utilizarea elementelor de limbaj
corespunzătoare operaţiilor de înmulţire şi împărţire.
matematic aferent conceptelor de  Operaţia de înmulţire ca adunare repetată. Scrierea adunării repetate prin înmulţire, a scăderii
Proprietăţile înmulţirii: comutativitatea,înmulţire, împărţire.
asociativitatea, elementul neutru 1 (fără repetate prin împărţire şi invers; descrierea în limbaj
2.2. Efectuarea înmulţirii prin adunare
matematic.
utilizarea
terminologiei
specifice).
repetată şi utilizînd tabla înmulţirii,
Observarea
comutativităţii înmulţirii în situaţii concrete şiÎnmulţirea cu 0. Tabla înmulţirii.
a împărţirii exacte prin scădere
exerciţii. Cercetarea cazurilor speciale de înmulţire cu 1
 Operaţia de împărţire ca scădere repetată.
repetată şi ca probă a înmulţirii.
şi cu 0, în baza comutativităţii înmulţirii.
Legătura dintre împărţire şi înmulţire.
2.3. Aplicarea înmulţirii, împărţirii şi a69

propietăţilor
acestora
pentruCazuri speciale: a:1; a:a; 0:a; a:0. Tabla Observarea legăturii dintre înmulţire şi împărţire în
aflarea unor numere necunoscute înîmpărţirii dedusă din tabla înmulţirii.
situaţii concrete şi exerciţii. Cercetarea cazurilor de
exerciţii.
 Probleme simple: de aflare a produsului; împărţire a două numere egale şi de împărţire la 1 şi la 0,
2.4. Completarea unor succesiuni dede împărţire în părţi egale sau prin în baza legăturii cu înmulţirea.
numere asociate după reguli
cuprindere (fără utilizarea terminologiei Construcţia tablei înmulţirii, folosind adunarea repetată,simple, indicate sau identificate
specifice); de mărire/micşorare a unui grupări potrivite ale termenilor, comutativitatea
prin observare.
număr de cîteva ori; de comparare prin înmulţirii. Construcţia tablei împărţirii, folosind legătura
2.5. Rezolvarea problemelor, justificînd
împărţire. Dependenţa dintre cantitate, cu înmulţirea. Contrapunerea măririi/ micşorării de cîteva
în
cuvinteproprii
etapeleori şi a măririi/micşorării cu cîteva unităţi.
preţ şi cost.
rezolvării.
Probleme compuse cu 2 operaţii (cu Calcul oral în lanţ, efectuînd înmulţiri şi împărţiri
2.6. Formularea de probleme pornind
formula de rezolvare: a+(b×a); (b×a)-a; tabelare.
de la: enunţ incomplet; schemă;a±(a:b)). Scrierea rezolvării cu plan sau cu Aflarea unor numere necunoscute în exerciţii, în bazaîncercărilor şi a probelor operaţiilor.
operaţii aritmetice; tematică.
justificări.
Continuarea, completarea unor succesiuni de numere
Elemente noi de limbaj matematic:- adunare repetată, înmulţire, factor, asociate după o regulă legată de înmulţirea/împărţirea
produs; scădere repetată, împărţire, tabelară.
deîmpărţit, împărţitor, cît; mai mic/mai Rezolvarea şi formularea problemelor cu 1-2 operaţii,mare de cîteva ori, dublu, triplu, jumătate, care presupun o operaţie de înmulţire sau împărţire.
Explorarea dependenţei dintre cantitate, preţ şi cost printreime, sfert.
rezolvarea şi formularea unor probleme simple cu
tematica legată de cumpărare-vînzare. Completarea detabele, rubricile cărora pot indica: componenteleînmulţirii sau împărţirii; cuvintele-cheie ale unei
probleme; cantitate-preţ-cost.
Activităţi matematice instructive cu caracter ludic,
utilizînd tehnici antreprenoriale în contextul orientării
profesionale.
3. Operaţii aritmetice în concentrul 0-100 Efectuarea comentată, oral şi în scris, a operaţiilor
3.1. Utilizarea elementelor de limbaj  Ordinea efectuării operaţiilor în exerciţii aritmetice; calcul oral în lanţ.
matematic aferent conceptelor decu 2 operaţii, fără şi cu paranteze.
Exerciţii fără paranteze cu 2 operaţii de acelaşi ordin şi denumăr natural, operaţie aritmetică.  Probleme rezolvabile prin 1-2 din ordin diferit; exerciţii cu 2 operaţii, cu paranteze; citirea
3.2. Efectuarea operaţiilor aritmetice înoperaţiile aritmetice învăţate. Scrierea expresiilor numerice compuse, cu 2 operaţii.
exerciţii cu 2 operaţii, cu şi fărăAflarea unor numere necunoscute în exerciţii, în baza
rezolvării prin exerciţiu.
70

paranteze,
explicînd
ordineaefectuării operaţiilor.
3.3. Aplicarea operaţiilor aritmetice şi aproprietăţilor acestora pentru:
compunerea şi descompunerea
numerelor; aflarea unor numere
necunoscute în exerciţii.
3.4. Completarea unor succesiuni denumere asociate după reguli
simple, indicate sau identificate
prin observare.
3.5. Rezolvarea problemelor cu plansau cu justificări, prin exerciţiu.
3.6. Formularea de probleme pornindde la: enunţ incomplet; schemă;operaţii
aritmetice;
exerciţiu;tematică.
3.7. Investigarea dependenţei dintre
cantitate, preţ şi cost în contexte
problematice reale, legate decumparare-vînzare.
4.1. Identificarea şi descrierea empirică 4. Elemente intuitive de geometrie şimăsurări
a figurilor şi a corpurilor
geometrice.
 Figuri geometrice: punct, linie dreaptă,4.2. Completarea unor succesiuni desegment de dreaptă, linie frîntă, linie
forme geometrice asociate dupăcurbă, cerc, triunghi, pătrat.
regulisimple,indicate
sau
Corpuri geometrice: sferă, cub.
identificate prin observare.
 Unităţi de măsură:4.3. Exprimarea
şicompararea - pentru lungime: cm, m;
rezultatelorunormăsurători, - pentru masă: kg;
utilizînd unităţi standard de - pentru capacitate: l;măsură: pentru lungime; pentru - pentru timp: minutul; ora; ziua; săptămîna;masă; pentru capacitate; pentru
luna;
71

încercărilor, a regulilor de aflare a componentelor
necunoscute, a probelor, a organizării datelor în tabele.
Estimarea prin comparare, fără efectuarea calculelor, adouă expresii simple, care se deosebesc printr-un număr.
Continuarea, completarea unor succesiuni de numere
asociate după o regulă legată de operaţiile învăţate.
Rezolvarea, formularea, modificarea problemelor cu 1-2
operaţii învăţate. Sinteza exerciţiului de rezolvare,folosind paranteze rotunde pentru evidenţierea primei
operaţii. Aplicarea metodei de reducere la unitate în
probleme simple, în două probleme simple înlănţuite, în
probleme cu două operaţii.
Investigarea unor contexte problematice reale, legate decumpărare-vînzare, prin rezolvarea şi formularea deprobleme, organizarea datelor în tabele, scheme. Activităţi
matematice instructive cu caracter ludic, utilizînd tehnici
antreprenoriale în contextul orientării profesionale.

Asocierea unor obiecte cu modele ale formelor
geometrice; descrierea, în cuvinte proprii, a formelor
geometrice; decuparea, desenarea, modelarea figurilor
geometrice.
Observarea unor succesiuni de forme geometrice,asociate după o regulă simplă, legată de formă sau poziţie
spaţială; continuarea succesiunii prin desenarea a 1-3
elemente următoare.
Măsurarea mărimilor, folosind: instrumente potrivite;unităţi de măsură potrivite, nestandard şi standard;
estimarea şi compararea rezultatelor unor măsurători, înbaza percepţiei senzoriale; schimb de bani; tranfsormări

timp; monetare.
4.4. Investigarea
unor
problematice reale,măsurări.













ale orelor de după-amiază; compunerea şi descompunerea
a 1-2 ore din minute.
Înregistrarea în tabele a rezultatelor unor observări,măsurători, interpretarea datelor prin comparare,
extragerea unor informaţii esenţiale.
Rezolvarea, formularea, modificarea de probleme,referitoare la mărimi şi măsuri. Activităţi matematice
instructive cu caracter ludic, utilizînd tehnici
antreprenoriale în contextul orientării profesionale.
Evaluările realizate la finele clasei a II-a vor demonstra posedarea subcompetenţelor:
Identificarea, citirea, scrierea, compararea, ordonarea numerelor naturale 0 - 100.
Utilizarea elementelor de limbaj matematic aferent conceptului de număr natural.
Efectuarea operaţiilor aritmetice în concentrul 0 - 100: adunarea şi scăderea fără şi cu treceri peste ordin; înmulţirea şi împărţirea tabelară.
Explicarea modului de calcul şi a ordinii efectuării operaţiilor în exerciţii cu 2 operaţii, fără şi cu paranteze.
Aplicarea operaţiilor aritmetice şi a proprietăţilor acestora pentru aflarea unor numere necunoscute în exerciţii.
Completarea unor succesiuni de forme geometrice, numere naturale asociate după reguli simple, indicate sau identificate prin observare.
Identificarea figurilor şi corpurilor geometrice în modele date şi în mediul înconjurător (punct, linie dreaptă, segment de dreaptă, linie curbă,linie frîntă, cerc, triunghi, pătrat; sferă, cub).
Exprimarea şi compararea rezultatelor unor măsurători, utilizînd unităţile de măsură standard: pentru lungime (cm, m); pentru masă (kg); pentru
capacitate (l); pentru timp (min, ora, ziua, săptămîna, luna); monetare (ban, leu).
Rezolvarea problemelor cu 1-2 operaţii: cu plan sau cu justificări; prin exerciţiu.
Formularea problemelor cu 1-2 operaţii, pornind de la: enunţ incomplet, schemă, operaţii aritmetice, exerciţiu, tematică.
Explorarea/investigarea unor contexte problematice reale, care reflectă dependenţa dintre cantitate, preţ şi cost.
-monetare: ban, leu.

contexte
legate de

CLASA a III-a
Subcompetenţe
evaluările realizate la finele modulului
vor demonstra posedarea
subcompetenţelor:Conţinuturi
repartizate pe module

1. Numerele naturale 0-1000
1.1. Identificarea, citirea şi scrierea,
 Numerele naturale de la 100 pînă la 1000.
numerelor naturale 0-1000.
72

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)Numărarea cu startul, finalul şi pasul dat, în ordinea
precizată. Identificarea numerelor naturale în contexte

1.2. Compararea
şiordonarea  Relaţii de comparaţie a numerelor
numerelor naturale 0-1000.
naturale.
1.3. Utilizarea elementelor de limbaj Elemente noi de limbaj matematic:
matematic aferent conceptului de - predecesor, succesor.
număr natural.
1.4. Explorarea
modalităţilor
decompunere a numerelor şi dedescompunere zecimală a lor,
folosind adunarea şi scăderea.
1.5. Completarea unor succesiuni denumere naturale asociate dupăreguli indicate sau identificate prinobservare.
2.1. Efectuarea adunării şi scăderii înconcentrul 0-1000, fără şi cu treceri
peste ordin.
2.2. Explicarea modului de calcul şi aordinii efectuării operaţiilor în
exerciţii cu, cel mult, trei operaţii.
2.3. Aplicarea adunării, scăderii şi aproprietăţilor acestora pentru:
compunerea şi descompunerea
numerelor; aflarea unor numere
necunoscute în exerciţii.
2.4. Completarea unor succesiuni denumere asociate după reguli
simple, indicate sau identificate
prin observare.
2.5. Rezolvarea problemelor cu plansau cu justificări, prin exerciţiu.
2.6. Formularea de probleme, pornindde la: enunţ incomplet; schemă;2. Adunarea şi scăderea în concentrul 01000
 Adunarea şi scăderea numerelor naturale
în concentrul 0-1000, fără şi cu treceri
peste ordin.
 Exerciţii cu, cel mult, trei operaţii, fără şi
cu paranteze.
 Proprietăţile adunării: comutativitatea,
asociativitatea, elementul neutru 0 (fărăutilizarea terminologiei specifice).
Legătura dintre adunare şi scădere.
 Probleme de adunare şi scădere,rezolvabile prin 1-3 operaţii.

73

uzuale.
Compunerea numerelor şi descompunerea zecimală a lor,cu sprijin în obiecte, scheme, tabele, schimb de bani.
Adunarea şi scăderea dedusă din descompunerea
zecimală, comentînd modul de calcul.
Localizarea, compararea, ordonarea numerelor în baza:
scrierii zecimale; comparării poziţiilor în şirul numerelor
naturale.
Continuarea, completarea unor succesiuni de numere
asociate după o regulă simplă, legată de descompunerea
zecimală a numerelor.
Rezolvarea, formularea de probleme, pornind de la:obiecte, imagini, enunţuri incomplete, numere date,scheme, tabele, operaţii aritmetice, exerciţii, tematici.
Adunarea şi scăderea orală şi scrisă, comentarea etapelorde calcul.
Calcul oral în lanţ, cu efectuarea succesivă a operaţiilor
aritmetice.
Aflarea numerelor necunoscute în exerciţii, în baza
regulilor de aflare a componentelor necunoscute aleadunării sau scăderii şi a probelor. Estimarea princomparare, fără efectuarea calculelor: a două sume, carese deosebesc printr-un termen; a două diferenţe care se
deosebesc prin descăzut sau prin scăzător.
Continuarea unor succesiuni de numere asociate după oregulă simplă; identificarea şi formularea regulii deformare; propunerea de reguli pentru formarea unor
succesiuni de numere.
Rezolvarea, formularea, modificarea problemelor
rezolvabile prin adunări, scăderi.
Completarea de tabele, rubricile cărora pot indica:componentele adunării sau scăderii; cuvintele-cheie ale
unei probleme. Completarea unor scheme-lanţuri deoperaţii
aritmetice;
exerciţiu;tematică.
2.7. Completarea unor tabele sau
scheme în care se organizează
probleme, exerciţii.
3.1. Efectuarea operaţiilor de înmulţireşi împărţire în concentrul 0-1000,fără şi cu treceri peste ordin.
3.2. Explicarea modului de calcul şi aordinii efectuării operaţiilor în
exerciţii cu, cel mult, trei operaţii,cu şi fără paranteze.
3.3. Aplicarea înmulţirii, împărţirii şi aproprietăţilor
acestora
pentruaflarea unor numere necunoscute în
exerciţii.
3.4. Completarea unor succesiuni denumere asociate după reguli
indicate sau identificate prinobservare.
3.5. Rezolvarea problemelor cu plansau cu justificări, prin exerciţiu.
3.6. Formularea de probleme pornindde la: enunţ incomplet; schemă;operaţii
aritmetice;
exerciţiu;tematică.
3.7. Explorarea
unor
modalităţi
elementare de organizare şi
clasificare a datelor în scheme,
tabele.
3.8. Investigarea unor situaţii-problemă
din cotidian, care solicită aplicarea
operaţiilor şi metodelor învăţate.

calcule.
Activităţi matematice instructive cu caracter ludic,
utilizînd tehnici antreprenoriale în contextul orientării
profesionale.

3. Înmulţirea şi împărţirea în concentrul
0-1 000 Înmulţirea şi împărţirea exactă cu: 10,100; numere formate din zeci sau suteîntregi.
Înmulţirea cu un număr de o cifră, fără şi
cu treceri peste ordin.
Împărţirea cu rest.
Împărţirea unui număr de 2-3 cifre la unnumăr de o cifră.
 Proprietăţi ale operaţiilor aritmetice:- distrubutivitatea înmulţirii în raport cu
adunarea (fără utilizarea terminologiei
specifice);- împărţirea unei sume la un număr; Exerciţii cu cel mult trei operaţii, fără şi
cu paranteze.
 Probleme, rezolvabile prin 1-3 operaţii
învăţate. Metoda reducerii la unitate.

74Înmulţirea orală şi în scris, comentarea etapelor de calcul.
Efectuarea împărţirii cu rest cu sprijin obiectual, în baza
folosirii tablei înmulţirii; verificarea prin probe.
Împărţirea orală şi în scris; comentarea etapelor de calcul;
verificarea prin probe; estimarea ordinului de mărime alcîtului (cu cîte cifre va fi scris cîtul).
Exerciţii cu 2-3 operaţii învăţate, cu şi fără paranteze.
Calcul oral în lanţ, cu efectuarea succesivă a operaţiilorînvăţate.
Aflarea unor numere necunoscute în exerciţii, în baza
regulilor de aflare a componentelor necunoscute ale
operaţiilor şi a probelor. Estimarea prin comparare, fărăefectuarea calculelor, a două expresii simple, care se
deosebesc printr-un număr.
Continuarea unor succesiuni de numere, asociate după oregulă simplă; identificarea şi formularea regulii deformare; propunerea de reguli pentru formarea unor
succesiuni de numere.
Rezolvarea, formularea, modificarea problemelor cu 1-3
operaţii.
Completarea de tabele rubricile cărora indică
componentele operaţiei, cuvintele-cheie ale unei
probleme. Completarea unor scheme-lanţuri de calcule.
Activităţi matematice instructive cu caracter ludic,
utilizînd tehnici antreprenoriale în contextul orientării
profesionale.

4. Elemente inuitive de geometrie şi Asocierea unor obiecte cu formele geometrice;măsurări
identificarea elementelor formelor geometrice; desenarea
4.1. Identificarea şi descrierea în limbaj  Figuri geometrice: punct, linie dreaptă, figurilor geometrice.
segment de dreaptă, linie frîntă Măsurarea cu unităţi nestandard pentru a sesiza
matematic a formelor geometrice,deschisă/închisă,liniecurbă necesitatea unităţilor standard. Măsurarea cu instrumente
indicate în conţinuturi.
şi unităţi de măsură standard potrivite. Estimarea şideschisă/închisă,cerc,
triunghi,pătrat,4.2. Exprimarea, compararea, estimarea
compararea rezultatelor unor măsurători în baza
dreptunghi.
rezultatelorunormăsurători,
percepţiei senzoriale. Transformări ale unităţilor defolosind unităţi potrivite de măsură  Corpuri geometrice: sferă, cub, cuboid.
măsură pentru lungime, masă, timp în baza operaţiilor
şi transformări ale lor.
 Unităţi de măsură:aritmetice învăţate; schimb de bani.
4.3. Explorarea unor modalităţi elemen- - pentru lungime: cm, dm, m;Înregistrarea
în tabele a rezultatelor unor măsurători,
tare de organizare a rezultatelor - pentru masă: kg;
interpretarea datelor. Rezolvarea, formularea, modificarea
unor observări şi măsurători: - pentru capacitate: l;tabele, desene.
pentru timp: minutul, ora, ziua, săptămîna; de probleme, referitoare la mărimi şi măsuri.
Investigarea unor contexte problematice reale, cu caracter4.4. Investigarea unor situaţii-problemă
luna, anul, deceniul, secolul;
practic, prin integrarea achiziţiilor matematice.
din cotidian, care presupun - monetare: ban, leu.
efectuarea a 1-3 operaţii aritmetice  Transformări ale unităţilor de măsură, în Activităţi matematice instructive cu caracter ludic,
utilizînd tehnici antreprenoriale în contextul orientării
învăţate asupra rezultatelor unor
baza operaţiilor aritmetice învăţate.
profesionale.
măsurători.
Elemente noi de limbaj matematic:- vîrf, latură, muchie, faţă.
Evaluările realizate la finele clasei a III-a vor demonstra posedarea subcompetenţelor: Identificarea, citirea, scrierea, compararea, ordonarea numerelor naturale 0-1000.
 Utilizarea elementelor de limbaj matematic aferent conceptului de număr natural.
 Efectuarea operaţiilor aritmetice în concentrul 0-1000: adunarea şi scăderea fără şi cu treceri peste ordin; înmulţirea şi împărţirea la un număr deo cifră; înmulţirea la 10, 100, la numere formate din zeci sau sute întregi; împărţirea exactă la 10, 100, la numere formate din zeci sau suteîntregi.
 Explicarea modului de calcul şi ordinii efectuării operaţiilor în exerciţii cu, cel mult, 3 operaţii, fără şi cu paranteze.
 Aplicarea operaţiilor aritmetice şi a propietăţilor acestora pentru aflarea unor numere necunoscute în exerciţii.
 Completarea unor succesiuni de numere naturale, forme geometrice asociate după reguli simple, indicate sau identificate prin observare.
 Identificarea figurilor şi corpurilor geometrice în modele date şi în mediul înconjurător (punct, linie dreaptă, segment de dreaptă, linie frîntă
deschisă/închisă, linie curbă deschisă/închisă, cerc, triunghi, pătrat, dreptunghi; sferă, cub, cuboid).
Exprimarea şi compararea rezultatelor unor măsurători, utilizînd unităţi de măsură potrivite şi transformări ale lor: pentru lungime (cm, dm, m);pentru masă (kg); pentru capacitate (l); pentru timp (minutul, ora, ziua, săptămîna, luna, anul, deceniul, secolul); monetare (ban, leu).
75






Rezolvarea problemelor cu 1-3 operaţii: cu plan sau justificări, prin exerciţiu.
Formularea problemelor, pornind de la: enunţ incomplet, schemă, operaţii, exerciţiu, tematică.
Explorarea unor modalităţi elementare de organizare şi clasificare a datelor: scheme, tabele, desene.
Investigarea unor situaţii-problemă din cotidian, care solicită aplicarea operaţiilor aritmetice, a metodelor de rezolvare învăţate.
CLASA a IV-a

Subcompetenţe
evaluările realizate la finele modulului
vor demonstra posedarea
subcompetenţelor:Conţinuturi
repartizate pe module

1.1. Identificarea, citirea şi scrierea 1. Numerele naturale 0 - 1 000 000
numerelor naturale 0 - 1 000 000.
 Numerele naturale de la 1 000 pînă la 10
1.2. Citirea şi scrierea numerelor000.
naturale pînă la 30 cu cifre romane.
Numerele naturale de la 0 pînă la 100 000.
1.3. Compararea
şiordonarea
Numerele naturale de la 0 pînă la 1 000 000.
numerelor naturale 0 - 1 000 000.
Noţiunile de ordin, clasă.
1.4. Utilizarea elementelor de limbaj
 Relaţii de comparaţie a numerelor
matematic aferent conceptului denaturale.
număr natural.
1.5. Explorarea
modalităţilor
de  Adunarea şi scăderea în concentrul 0-1
000 000, în baza descompunerii zecimale
compunere şi descompunere aa numerelor.
numerelor,folosindoperaţii Înmulţirea şi împărţirea exactă la 10, 100,
aritmetice.
1000.
1.6. Completarea unor succesiuni deCifreromane (pentru numerele naturale
numere naturale asociate dupăpînă la 30).
reguli indicate sau identificate prin
Elemente
noi de limbaj matematic:
observare.
zecidemii, sute de mii, milion; ordin;
1.7. Explorarea
unor
modalităţi
clasă;
elementare de organizare şi
clasificare a datelor: scheme; - cifre romane: I, V, X.
tabele; desene.
76

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)Numărarea cu startul, finalul şi pasul dat, în ordinea
precizată. Identificarea numerelor naturale în contexte
uzuale. Citirea şi scrierea numerelor în tabelul denumeraţie. Trecerea de la sistemul zecimal la sistemul
roman şi invers, pentru numere naturale pînă la 30.
Identificarea poziţiei unei cifre în număr prindeterminarea ordinului corespunzător; identificarea
claselor în scrierea unui număr.
Localizarea,
compararea,
ordonarea
numerelor,
comentînd raţionamentele efectuate.
Compunerea şi descompunerea numerelor în termeni
zecimali. Adunarea şi scăderea dedusă din descompunerea
zecimală, înmulţirea şi împărţirea cu 10, 100, 1000,
comentînd modul de calcul.
Identificarea regulii de formare şi continuarea unor
succesiuni de numere.
Contexte problematice legate de numere mai mari decît
1000, prin organizare şi clasificare a datelor cu ajutorul
schemelor, tabelelor, a reprezentărilor figurative.
Activităţi matematice instructive cu caracter ludic,
utilizînd tehnici antreprenoriale în contextul orientării
profesionale.

2.1. Efectuarea adunării şi scăderii înconcentrul 0 - 1 000 000, fără şi cu
treceri peste ordin.
2.2. Explicarea modului de calcul şi aordinii efectuării operaţiilor în
exerciţii cu, cel mult, 3 operaţii, cuşi fără paranteze.
2.3. Aplicarea adunării, scăderii şi aproprietăţilor
acestora
pentruaflarea unor numere necunoscute în
exerciţii.
2.4. Completarea unor succesiuni denumere asociate după reguli
simple, indicate sau identificate
prin observare.
2.5. Rezolvarea problemelor cu 1-3
operaţii: cu plan sau justificări; prinexerciţiu.
2.6. Formularea de probleme pornindde la: un enunţ incomplet; schemă;operaţii; exerciţiu.
2.7. Explorarea
unor
modalităţi
elementare de organizare şi
clasificare a datelor: scheme,
tabele.

2. Adunarea şi scăderea în concentrul 0 -1
000 000
 Adunarea şi scăderea în concentrul 0 - 1
000 000, fără şi cu treceri peste ordin.
 Proprietăţile adunării (fărăutilizarea
terminologiei specifice).
Legătura dintre adunare şi scădere.
 Exerciţii cu, cel mult, trei operaţii, fără şi
cu paranteze.
 Probleme de adunare şi scădere,rezolvabile prin 1-3 operaţii.

3.1. Efectuarea operaţiilor de înmulţireşi împărţire în concentrul 0 - 1 000
000, fără şi cu treceri peste ordin.
3.2. Explicarea modului de calcul şi aordinii efectuării operaţiilor în
exerciţii cu şi fără paranteze.
3.3. Aplicarea înmulţirii, împărţirii şi a

3. Înmulţirea şi împărţirea în concentrul 01 000 000 Înmulţirea şi împărţirea exactă a numerelorce se termină cu zerouri. Înmulţirea şiîmpărţirea la un număr de o cifră.
Înmulţirea cu un număr de două cifre.
 Proprietăţile înmulţirii şi împărţirii (fără77

Adunarea, scăderea orală şi în scris, comentarea etapelorde calcul. Exerciţii cu, cel mult, trei operaţii, cu şi fărăparanteze. Calcul oral în lanţ.
Aflarea unor numere necunoscute în exerciţii, în baza
regulilor de aflare a componentelor necunoscute aleadunării sau scăderii şi a probelor. Estimarea princomparare, fără efectuarea calculelor: a două sume, carese deosebesc printr-un termen; a două diferenţe care se
deosebesc prin descăzut/scăzător.
Rezolvarea, formularea, modificarea problemelor cu 1-3
operaţii învăţate.
Continuarea unor succesiuni de numere asociate după oregulă simplă; identificarea şi formularea regulii deformare; propunerea de reguli pentru formarea unor
succesiuni de numere.
Alcătuirea şi completarea de tabele rubricile cărora pot
indica: componentele adunării sau scăderii; cuvintelecheie ale unei probleme.
Alcătuirea şi completarea unor scheme-lanţuri de calcule.
Activităţi matematice instructive cu caracter ludic,
utilizînd tehnici antreprenoriale în contextul orientării
profesionale.

Înmulţirea şi împărţirea orală şi în scris; comentarea
etapelor de calcul; justificarea modului de calcul;
verificarea prin probe.
Exerciţii cu 2-4 operaţii învăţate, cu şi fără paranteze;calcul oral în lanţ, efectuînd succesiv operaţii învăţate.
Aflarea unor numere necunoscute în exerciţii, în baza
regulilor de aflare a componentei necunoscute a operaţiei

proprietăţilor
acestora
pentruaflarea unor numere necunoscuteîn exerciţii.
3.4. Completarea unor succesiuni denumere asociate după reguli
simple, indicate sau identificate
prin observare.
3.5. Rezolvarea problemelor cu 1 - 3
operaţii: cu plan sau justificări;prin exerciţiu.
3.6. Formularea de probleme pornindde la: enunţ incomplet; schemă;operaţii
aritmetice;
exerciţiu;tematică.
3.7. Explorarea
unor
modalităţi
elementare de organizare şi
clasificare a datelor: scheme,
tabele, reprezentări figurative.
3.8. Investigarea
unor
situaţiiproblemă din cotidian, care solicită
aplicarea operaţiilor aritmetice şi ametodelor de rezolvare învăţate.

utilizarea terminologiei specifice).
Legături între operaţiile învăţate.
 Exerciţii cu, cel mult, trei operaţii, fără şi
cu paranteze.
 Probleme rezolvabile prin 1-3 operaţii
învăţate. Metoda reducerii la unitate.
Metoda figurativă.

şi a probelor. Estimarea prin comparare, fără efectuarea
calculelor: a două expresii simple, care se deosebesc
printr-un număr.
Continuarea unor succesiuni de numere asociate după oregulă simplă; identificarea şi formularea regulii deformare; propunerea de reguli pentru formarea unor
succesiuni de numere.
Rezolvarea, formularea, modificarea problemelor cu 1-3
operaţii, inclusiv prin metoda figurativă şi reducere launitate.
Completarea de tabele rubricile cărora indică componentele operaţiei, cuvintele-cheie ale unei probleme;completarea unor scheme-lanţuri de calcule cu numerele
sau operaţiile aritmetice care lipsesc.
Activităţi matematice instructive cu caracter ludic,
utilizînd tehnici antreprenoriale în contextul orientării
profesionale.

4.1. Identificarea în contexte uzuale, 4. Fracţii
citirea şi scrierea fracţiilor.
 Formarea, citirea şi scrierea, reprezentarea
4.2. Explorarea modalităţilor de afracţiilor.
reprezenta prin desen fracţii cu  Adunarea şi scăderea fracţiilor cu acelaşi
numitorul pînă la 20.
numitor.
4.3. Perceperea şi utilizarea elementelor  Aflarea unei fracţii dintr-un număr natural.
de limbaj matematic aferent  Probleme simple cu fracţii.
conceptului de fracţie.
Elemente noi de limbaj matematic:
4.4. Efectuarea adunării şi scăderii - fracţie, numitor, numărător, linie de fracţie.
fracţiilor cu acelaşi numitor, aflarea

Identificarea fracţiilor în contexte uzuale: jumătăţi, treimi,
sferturi. Reprezentarea fracţiilor prin decupare/ pliere/colorare, luînd drept întreg obiecte concrete, figuri
geometrice. Scrierea şi citirea fracţiilor în diferite moduri.
Exerciţii şi probleme simple, care implică aflarea unuifracţii dintr-un număr, adunarea şi scăderea fracţiilor cu
acelaşi numitor.
Folosirea reprezentărilor figurative în rezolvarea deprobleme cu fracţii, cu tematică din cotidian.

78

unei fracţii dintr-un număr dat.
4.5. Rezolvarea problemelor simple cufracţii, justificînd, în cuvinte
proprii, etapele de rezolvare.
Recunoaşterea, reprezentarea prin desen sau modelare aformelor geometrice, a elementelor lor; descrierea
5. Elemente de geometrie şi măsurări
formelor geometrice în limbaj matematic.
5.1. Identificarea şi descrierea în limbaj
 Figurigeometrice:cerc;
poligon Identificarea regulii de formare şi continuarea unor
matematic a figurilor şi corpurilor(triunghiul, patrulaterul).
succesiuni de forme geometrice; propunerea de reguli.
geometrice.
 Perimetrul
poligonului;
perimetrul Calcularea perimetrelor unor pătrate şi dreptunghiuri cu
5.2. Aplicarea
formulelorpentrudreptunghiului, pătratului.
dimensiunile date, în baza formulelor corespunzătoare;calcularea
perimetrelorunor Corpuri geometrice: sferă, cub, cuboid, aflarea laturii unui pătrat cu perimetrul dat; aflarea unei
dreptunghiuri şi pătrate.
laturi a dreptunghiului, după perimetrul şi o latură dată.
con, cilindru.
5.3. Exprimarea, compararea, estimareaMăsurarea cu unităţi nestandarde pentru a sesiza
rezultatelorunormăsurători,  Unităţi de măsură:necesitateaunităţilor standard; măsurarea cu instrumente
folosind unităţi potrivite de măsură - pentru lungime: cm, dm, m, km; mm;
şi unităţi de măsură standard potrivite; estimarea- pentru masă: kg; g; t;şi transformări ale lor.
rezultatelor unor măsurători în baza percepţiei senzoriale.
- pentru capacitate: l;
5.4. Explorarea unor modalităţi elemenTransformări simple ale unităţilor de măsură pentru
tare de organizare a rezultatelor - pentru timp: secunda; minutul, ora, ziua,
lungime,masă, timp în baza operaţiilor învăţate; schimbsăptămîna, luna; deceniul; secolul; mileniul;
unor observări şi măsurători:de bani.
- monetare: ban, leu.
tabele, desene.
Înregistrarea în tabele a rezultatelor unor măsurători,Transformări
simplealeunităţilor
de5.5. Investigarea unor situaţii-problemă
interpretarea
datelor.
măsură, în baza operaţiilor aritmeticedin cotidian, care presupun
Rezolvarea,
formularea, modificarea de probleme, cuînvăţate.
efectuarea a 1-3 operaţii aritmeticetematici uzuale referitoare la mărimi şi măsuri.
învăţate asupra rezultatelor unor
Activităţi matematice instructive cu caracter ludic,
măsurători.
utilizînd tehnici antreprenoriale în contextul orientării
profesionale.
Evaluările la finele clasei a IV-a se vor realiza în baza standardelor de competenţă pentru învăţămîntul primar.

79ŞTIINŢE
CONCEPŢIA DIDACTICĂ A DISCIPLINEI
Trecerea la o educaţie centrată pe elev ce prevede formarea calităţilor de personalitate
considerate valori mai importante decît valorile ştiinţifice comunicate este unul dintre obiectivele
majore ale noului model de proiectare curriculară centrat pe formarea de competenţe. Utilizarea
competenţei drept element central al unui curriculum modern este, în general, asociată cu
modernizarea învăţămîntului din Europa. În acest context, prin demersul de modernizare acurriculumului pentru disciplina Ştiinţe se urmăreşte valorizarea cadrului european al celor opt
competenţe-cheie la următoarele niveluri: formularea competenţelor specifice, selectarea
seturilor de valori şi atitudini, organizarea modulară a conţinuturilor şi corelarea acestora cu
subcompetenţele şi activităţile de învăţare, elaborarea sugestiilor metodologice şi de evaluare.
La baza elaborării acestei variante de curriculum stă idealul educaţional al modernităţii, esteîntemeiat pe principiile psihodidacticii învăţămîntului postmodern, ale didacticii active. Acesta
presupune un demers de predare-învăţare-evaluare al ştiinţelor din perspectiva formării şidezvoltării unui sistem de competenţe care să asigure dezvoltarea personalităţii umane care să se
implice, activ şi responsabil, în viaţa socială. Una dintre tendinţele majore constă în dezvoltarea
unor atitudini şi valori dezirabile: Pozitivism faţă de educaţie, cunoaştere, societate, cultură, civilizaţie; Interes pentru cunoaşterea trecutului şi prezentului localităţii natale, Republicii
Moldova, lumii contemporane în general; Curiozitate şi respect pentru diversitatea naturală şi umană; Motivaţie pentru informare şi documentare ştiinţifică; Iniţiativă şi disponibilitate pentru aplicarea cunoştinţelor în cotidian; Atitudine constructivă şi comportament favorabil faţă de protecţia, ameliorarea şiconservarea mediului ambiant; Toleranţă faţă de opiniile altor persoane.
În această ordine de idei, curriculumul şcolar a suportat modificări şi la nivelul studierii
ştiinţelor în treapta primară. Astfel, a apărut necesitatea de a fi elucidate mai profund unele
aspecte: concentrarea sistemului de obiective în competenţe funcţionale şi semnificative;
 orientarea învăţării spre formarea de competenţe; flexibilitatea ofertei de învăţare; adaptarea de facto a conţinuturilor predării-învăţări-evaluării la nevoile şi interesele
elevului, precum şi la exigenţele vieţii sociale, prin realizarea unor parcursuri şcolare în mod
individualizat;
 selectarea riguroasă a competenţelor şi conţinuturilor curriculare după criterii decalitate;
 promovarea educării şi a participării tuturor copiilor la învăţămîntul de masă(susţinerea dezvoltării incluzive în şcoală).
Din perspectivă pragmatică, principala provocare a noilor programe pentru disciplina Ştiinţe
o reprezintă transpunerea, “traducerea” conţinuturilor în experienţe de învăţare. Invocarea
experienţei de învăţare în baza competenţelor marchează o nouă evoluţie în procesul de studiere aacestei discipline. Sursa de elaborare a experienţei de învăţare o va constitui - pe lîngă structurile decunoaştere – necesităţile, interesele, aspiraţiile elevilor. Prin urmare, va conta nu doar ce se învaţă, ci
şi de ce se învaţă.
Paradigma disciplinei Ştiinţe are la bază viziunea de integrare. Din punct de vedere curricular,
integrarea înseamnă organizarea, punerea în relaţie a disciplinelor şcolare cu scopul de a evita
izolarea lor tradiţională [16]. Integrare mai înseamnă şi stabilirea clară a unor relaţii
convergente între cunoştinţele ştiinţifice, deprinderile, atitudinile, comportamentele elevului şi80

experienţa sa de viaţă. Specific pentru disciplina şcolară „Ştiinţe” devine faptul că conţinutul
integrat situează procesul educaţional într-o viziune globală a cunoaşterii ştiinţifice, care puneîntr-o coerenţă logică un ansamblu de cunoştinţe ştiinţifice. În favoarea disciplinelor integrate nevin şi teoriile actuale de instruire şcolară, elaborate de către oamenii de ştiinţă [2; 3; 4; 16], carene demonstrează prioritatea însuşirii informaţiilor ştiinţifice cu caracter integrat şi coerentrelaţionate în contextul unei idei ştiinţifice. Conceptul fundamental în elaborarea disciplinei
integrate Ştiinţe este cel de „cunoaştere ştiinţifică”, care este comun pentru ştiinţele din sfera
naturii, precum şi pentru cele din sfera umanului: geografie, biologie, fizică, chimie, astronomie,
psihologie, sociologie etc. Corelaţiile interdisciplinare reprezintă una dintre perspectivele cele
mai adecvate în abordarea fenomenelor şi proceselor complexe, contribuind astfel la „formarea
unei imagini unitare a realităţii”. Pentru aceasta se apelează la „conexiunile interdisciplinare
sistematice” prin organizarea unui demers educaţional în care elevul să fie implicat în situaţii
concrete şi semnificative, realizînd sarcini care cer competenţe achiziţionate la mai multe
discipline şcolare. Astfel, predarea într-o manieră integrată permite o tratare orizontală aproblemelor abordate şi o structurare a acestora pe o serie de teme integratoare mai aproape deînţelegere la vîrsta respectivă. Pornind de la competenţe comune domeniilor studiate, corelate cu
teme specifice ale acestor discipline, se ajunge la o abordare integrată. Subcompetenţelor li seasociază conţinuturi structurate modular care sînt abordate în unităţi de învăţare. Totodată,curriculumul şcolar la Ştiinţe prevede o continuitate prin dezvoltarea competenţelor educaţionaleîn curricula şcolară - gimnaziu şi liceu - la disciplinele geografie, biologie, fizică, şi chimie.
Cunoaşterea ştiinţifică la această vîrstă şcolară se întemeiază pe recepţionarea directă
(senzorială) a însuşirilor şi caracteristicilor generale ale obiectelor, proceselor, fenomenelor dinnatură şi societate. Acestea contribuie la formarea imaginaţiei şi reprezentărilor ştiinţifice despre
lumea în care trăim. Procesul de cunoaştere ştiinţifică este un proces de formare a cunoştinţelor
fundamentale, de dezvoltare a unui ansamblu de capacităţi intelectuale şi a unui raţionament
individual şi independent.
Principalele reprezentări despre lumea care-l înconjoară pe elevul de vîrsta şcolară mică caretrebuie formate la nivel elementar sînt conceptele ştiinţifice despre: natură – ca diversitate a corpurilor terestre: vii şi nevii, naturale şi artificiale şi acelor cereşti: Soarele, Luna, planetele, stelele; spaţiu – ca locul ocupat de fiecare corp şi de totalitatea corpurilor de pe Terra şi în
Univers; mişcare – ca schimbare a locurilor ocupate de corpuri, ca desfăşurare a proceselor,
fenomenelor din natură, a evenimentelor din societate;
 timp – ca durată a mişcării corpurilor terestre şi cereşti, a desfăşurării proceselor,
fenomenelor din lumea vie şi nevie, a evenimentelor din societate şi din viaţa cotidiană a omului; viaţă – ca relaţionare dintre lumea vie, nevie şi societate: natură – om – natură,om – om, om – societate – om.
 protecţia mediului ambiant – ca activităţi de protejare a mediului natural şi social
din localitatea sa de influenţa negativă a civilizaţiei moderne.
Ca idee ştiinţifică ce asigură integrarea, formarea conceptelor ştiinţifice fundamentale au fostconsiderate legităţile naturii: poziţia şi mişcarea Terrei (de revoluţie şi de rotaţie) ca corp ceresc în Sistemul
Solar;
 importanţa Soarelui pentru viaţa de pe Terra ca sursă energetică naturală;unitatea dintre material şi spiritual în dezvoltarea continuă a civilizaţiei de pe Terra.
Selectarea conţinuturilor ştiinţifice şi organizarea lor pe module este raportată la nivelul dedezvoltare intelectuală a copiilor de această vîrstă şcolară. Cercetările psihopedagogice realizate
demonstrează că la vîrsta şcolară mică (7 – 11 ani) copilul posedă particularităţi cognitive
deosebite: el dă dovadă de multă plasticitate şi receptivitate; dispune de rezerve mari ale
memoriei datorită stocului redus de informaţii ştiinţifice, de o pondere mare a gîndirii concrete,
manifestă o imaginaţie vie şi disponibilitate în activităţile de învăţare [2; 3; 4; 13; 14]. Subiectele
81textelor ştiinţifice întrunesc criteriile generale de selectare adecvată pentru vîrsta respectivă:valoare, accesibilitate, varietate, atractivitate, volum. Unităţile de conţinut nu vor constituiobiectul unor lecţii teoretice. Este important ca elevii să achiziţioneze competenţe necesare în
cotidian.
Curriculumul şcolar pentru disciplina Ştiinţe promovează, aşadar, ideea de realizare a actului
educaţional de predare-învăţare-evaluare în cheia centrării pe elev. Demersurile metodologice
concretizate în curriculum impun acţiuni de stabilire a stilului de învăţare al elevului, a particularităţilor
intelectuale, a nevoilor individuale etc. în scopul realizării unei învăţări de calitate. Pentru a obţine un
final educaţional comprehensiv, prin curriculumul şcolar de Ştiinţe s-a propus o prezentareraţională a unor concepte-cheie din ştiinţele fundamentale. Acestea şi-au găsit reflecţia înconţinuturile acestei discipline, realizată atît prin sistemul de competenţe educaţionale, cît şi prin
informaţii ştiinţifice relevante.
Pentru a răspunde cerinţelor actuale, disciplina Ştiinţe oferă un cadru interactiv de predareînvăţare-evaluare pentru susţinerea dezvoltării incluzive în şcoli. Aceasta nu se referă doar la
copiii cu dizabilităţi, ci promovează educaţia şcolară a tuturor copiilor conform conceptuluişcolii pentru toţi.
Finalităţile disciplinei sînt reflectate în competenţele generale şi în setul de valori şi
atitudini enunţate în programă.
Curriculumul de Ştiinţe îşi propune a fi un demers comprehensiv, relevant, care să
promoveze ceea ce este oportun şi, de facto, realizabil.
Lucrarea se adresează cadrelor didactice, autorilor de manuale, studenţilor şi elevilor, părinţilor.
COMPETENŢE SPECIFICE DISCIPLINEI ŞTIINŢE
1.
2.
3.
4.

Receptarea informaţiilor ştiinţifice
Explorarea şi investigarea lumii înconjurătoare
Comunicarea orală şi scrisă utilizând stilul ştiinţific
Adoptarea unui comportament adecvat în cadrul mediului natural şi al celui social
Administrarea disciplinei

Statutul
disciplinei

Aria curriculară

Clasa

Obligatorie

Matematică
Ştiinţe

a II-aa III-aa IV-aşi82Numărulunităţilor deconţinut pe
clase
16
18
21

Numărul deore pe an

33
33
33

REPARTIZAREA CONŢINUTURILOR PE CLASE ŞI MODULE
Clasa

II

Conţinuturi
Modulul I. Natura – lumea din jurul tău
Modulul II. Lumea vie
Modulul III. Corpurile cereşti
Modulul IV. Mişcarea şi timpul
N.B. 4 ore – evaluări; 2 ore – excursii; 1 oră – la discreţie.

III

Modulul I. Planeta Pămînt
Modulul II. Învelişurile Pămîntului
Modulul III. Lumea vegetală şi animală din Republica Moldova
Modulul IV. Protecţia mediului înconjurător
N.B. 4 ore – evaluări; 2 ore – excursii.

IVNumărul de
ore
3
9
5
9
Total: 33 de
Ore
5
11
8
3
Total: 33 deore

Modulul I. Omul pe Pămînt
Modulul II. Omul - fiinţă biologică

3
8Modulul III. Omul – fiinţă raţională şi socială
Modulul IV. Eu şi lumea

11
6

N.B. 4 ore – evaluări; 1 oră – excursie.

Total: 33 deore

SUBCOMPETENŢE, CONŢINUTURI, ACTIVITĂŢI DE ÎNVĂŢARE ŞI EVALUARE
PE CLASE
CLASA a II-a
Subcompetenţe
Conţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare(recomandate)83

1.1. Achiziţionarea şiutilizarea în comunicareaştiinţifică a termenilorcheie: natură, mediuînconjurător, corp,
natural/ artificial,ocrotire.

1.2. Descrierea unor
caracteristici observabile
ale diferitor corpuri dinnatură.

Modulul I
Natura – lumea dinjurul tău Natura – mediulînconjurător
 Corpuri dinnatură (terestre cereşti) Corpurileterestre (vii - nevii,
naturale - artificiale)

1.3. Compararea
corpurilor din natură pebaza unor observaţii
proprii.

1.4. Ordonarea obiectelorpe baza unor criterii date.

1.5. Identificarea unor
efecte pozitive / negative
ale activităţii omului
asupra mediuluiînconjurător.

 Excursii pentru cunoaşterea
naturii localităţii natale, ţării; observări ghidate asupra
mediului înconjurător; discuţii despre varietatea şi
frumuseţea plaiului natal;
 descrierea verbală, în scris,prin desene, modele, aplicaţii acorpurilor din mediul apropiat (forma,
culoarea, dimensiunea, materialul din
care este compus, utilitatea ş.a.); exerciţii de identificare a
corpurilor vii şi nevii, pe baza însuşirilor
acestora (hrănirea, înmulţirea,mişcarea); exerciţii de comparare şi
clasificare a corpurilor conform grupuluide echivalenţă (vii/nevii,
naturale/artificiale) prin alcătuirea detabele; evaluare - descrierea unui corp
pe baza unui algoritm dat;
 interpretări ale unor acţiuni,
atitudini ale omului faţă de mediulînconjurător prin discuţii, jocuri de rol,dramatizări etc.
 alcătuirea enunţurilor cu
termenii: natură, om de ştiinţă, corp,
corp natural, corp artificial, ocrotire; evaluare - expoziţie de desene cu
tematică despre natură.

Modulul II
Lumea vie
2.1. Achiziţionarea şiutilizarea în comunicareaştiinţifică a termenilor cheie: localitate, mediu
familial, mediu şcolar,
convieţuire, mediu deviaţă.;
2.2. Comunicarea, subdiverse forme ale
observaţiilor efectuate
asupra mediilor de viaţă
ale lumii vii.

2.3. Identificarea

 Mediile de viaţă
ale omului (rurale,urbane; familial, şcolar
şi social) Mediile de viaţă
ale animalelor (terestru,
subteran, acvatic,
aerian) Mediile de viaţă
ale plantelor (terestru,
acvatic)
 Părţile unei
plante (rădăcina,
tulpina, frunzele,
floarea, fructul cu
seminţe)84

 Observări dirijate asupravieţuitoarelor şi mediilor de viaţă ale
acestora;
 joc didactic „Turuloraşului/satului”;
 joc didactic „Cutia cu idei”(generarea de idei pentru a facecurtea, cartierul, satul, oraşul maiîngrijite, mai curate);
 exersări ale unei ţinute corecteîn bancă; joc didactic "Familia mea"; exerciţii şi activităţi deautocunoaştere; evaluare – autoevaluarea

apartenenţei la familie,
grup şcolar, localitate.

 Schimbările
produse în lumea vie
 Perceperea
lumii înconjurătoare

2.4. Aplicarea regulilor
pentru menţinereasănătăţii acasă, la şcoală,în comunitate.

2.5. Descrierea relaţiilor(de hrănire,dereproducere) între
sistemele mediuluiînconjurător.

2.6. Descrierea părţilor
componente ale unei
plante, ale corpului unuianimal, ale corpuluiuman.

2.7. Interpretarea
schimbărilor care se
produc în lumea vie.

2.8. Demonstrarea
importanţei simţurilor în
cunoaşterea lumiiînconjurătoare.

Modulul III
85

propriului comportament în mediulfamilial, social şi cel natural; exerciţii de recunoaştere şi decomparare a mediilor de viaţă alediferitor corpuri vii;
 activităţi de identificare acaracteristicilor comune animalelor caretrăiesc într-un anumit mediu de viaţă
(mamifere, peşti, păsări); ilustrarea prin desen a unor
plante, animale cu precizarea părţilor
corpului; dispuneri în tabel (clasificarea
plantelor/animalelor după mediul lor deviaţă);
 observări directe asupraplantelor din curtea casei, şcolii;
 excursii în natură; realizarea unui jurnal deobservare (plante, animale şi mediile lor
de viaţă); evaluare – completarea unei fişe deobservaţii / a unei grile / a unui tabel lasubiect; atelier de discuţie în baza
experimentelor simple care să vizeze
dezvoltarea unei plante; stabilirea regulilor pentruîngrijirea corectă a plantelor, aanimalelor din colţul viu al clasei;
 exerciţii de stabilirea corespondenţelor dintre organismelevii şi mediile lor de viaţă; joc didactic "Puzzle";
restabilirea imaginilor cu plante,
animale, a părţilor componente ale
acestora);
 ordonarea în succesiune logică
de enunţuri sau imagini care prezintă
anumite etape din viaţa organismelorvii;
 evaluare – producerea unui
text ştiinţific de mic volum despre ovieţuitoare folosind cele cinci simţuri
(văz, gust, miros, auz, pipăit); redactarea regulilor de igienă
ce trebuie respectate pentru sănătateasimţurilor; elaborarea unor proiecte
tematice (adaptări ale vieţuitoarelor la
mediul înconjurător, rolul simţurilor în
cunoaşterea lumii etc.).

Corpurile cereşti
3.1. Achiziţionarea şiutilizarea în comunicareaştiinţifică a termenilor cheie: soare, stea,
planetă, Lună, Pămînt,glob pămîntesc.
3.2. Documentarea din
diverse surse deinformare cu referire lacorpurile din Sistemul
Solar.

 Sistemul Solar(Soarele, planetele,Pămîntul, Luna) Spaţiul.
Amplasarea corpurilor
în spaţiile: casă, clasă,şcoală, sat, oraş;terestru şi cosmic

3.3. Realizarea unor
experimente simple înbaza unui algoritm dat.
3.4. Înregistrarea grafică
(tabel, schemă, fişă deobservare) a observaţiilor
efectuate asupra unor
fenomene naturale.
3.5. Stabilirea locului
unui corp în spaţiu dupăanumite puncte dereferinţă.

 Observări directe asupra ceruluiînstelat, Soarelui, Lunii;
 prezentări Power Point, de filme,planşedespre corpurile cereşti; descrierea orală a corpurilorcereşti; joc didactic „Oraşul
Soarelui”;
 redarea prin desen a
Sistemului solar;
 evaluare – realizarea unuiproiect de grup „ Familia Soarelui”;
 descrierea modeluluiPămîntului (a globului pămîntesc);
 observări asupra Lunii,
redarea grafică a fazelor lunii;
 discuţii despre zborul omuluiîn cosmos, pe Lună; reprezentarea tabelară a locului
corpurilor în spaţiul casei, clasei, şcolii,
satului, oraşului etc., utilizînd relaţiile
spaţiale: mai jos, mai sus, la stînga, ladreapta, în exterior, în interior, în afară
etc.
 evaluare – demonstrareaînţelegerii textului din manual prininterogare reciprocă.

Modulul IVMişcarea şi timpul
4.1. Achiziţionarea şiutilizarea în comunicareaştiinţifică a termenilor cheie: mişcare, anotimp;
timp, trecut-prezentviitor, calendar, ceas,
planificare a timpului.
4.2. Argumentarea
importanţei mişcării
pentru vieţuitoare.
4.3. Ordonarea unor
fenomene, evenimente
pe baza unor criterii date.
4.4. Utilizarea
instrumentelor de Mişcarea.
Tipuri de mişcare
(rectilinie, circulară, înjurul axei – fărăutilizarea
terminologiei)
 Anotimpurile(primăvara, vara,
toamna, iarna)
 Timpul(măsurarea timpului,orientarea în timp –calendarul, ceasornicul)
 Planificarea
timpului Un mediusănătos86

 Observări directe asupramişcării corpurilor din natură; exerciţii de exemplificare atipurilor de mişcare: pe linie dreaptă şiîn jurul axei de rotaţie; activităţi de observare directă aschimbărilor sezoniere; experimente simple pentru
evidenţierea schimbărilor în natură îndiverse anotimpuri; realizarea unui calendar alnaturii;
 exerciţii de comparare aschimbării vremii în diferite anotimpuri(temperatura medie, precipitaţii, durata
zilei şi a nopţii etc.);
 completarea unormăsurare (citirea unuitermometru, folosirea
unui calendar, aceasului).

scheme, enunţuri care exprimă diverserelaţii între fenomene (anotimp şiactivitatea omului); excursii sezoniere în mijlocul
naturii; măsurarea diverselorintervale de timp: anul, luna, ziua, ora,
minutul etc.;
 evaluare – clasarea
informaţiei într-un tabel cronologic;
 selectarea unor experienţe dinactivitatea zilnică pentru organizarea
programului de lucru al elevului; exerciţii de planificare corectă
a timpului (regimul zilei); evaluare – elaborarea unui programde activităţi pentru o zi;
 rezolvarea pe cale deductivă aunor situaţii de problemă (ce s-arîntîmpla dacă: s-ar opri timpul,
anotimpurile nu s-ar succede, ar fiîntotdeauna noapte etc.)
 dezbateri privind efectele
intervenţiei omului în natură (avantajele
şi dezavantajele intervenţiei sale); evaluare – concursuri de afişe,spoturi publicitare privind necesitatea
unui mediu sănătos.

4.5. Comunicarea subdiferite aspecte aobservaţiilor efectuate.
4.6. Aprecierea
importanţei protejării
mediului înconjurător.

Experimente (recomandate)
1. Importanţa apei în procesul de dezvoltare a plantei. Într-un vas transparent se pun
boabe de grîu, de fasole pe vată/ hîrtie de ziar umezite pe o porţiune. Rădăcinile care cresc seorientează către porţiunea umezită.
2. De cîtă apă are nevoie planta pentru a trăi. Se măsoară, la anumite intervale de timp, nivelul
apei dintr-un vas, în care a fost introdusă rădăcina unei plante (se pune în discuţie şi evaporareaapei).
3. Absorbţia prin tulpină. Se folosesc flori albe cu tulpină, introduse în apă colorată.
4. Mişcarea de rotaţie a Pămîntului în jurul axei sale. Se foloseşte o andrea înfiptă într-un
măr.

87

CLASA a III-aConţinuturi
Activităţi de învăţare şi evaluare(recomandate)
Modulul I
1.1. Achiziţionarea şi Planeta Pămînt
 Prezentarea unor imagini careutilizarea înilustrează planeta Pămînt;comunicarea
 discuţii privind cele două viziuni
 Viziuni (ştiinţifică şiştiinţifică areligioasă) despre apariţia despre apariţia Pămîntului, despre
termenilor - cheie:călătorii întreprinse în jurul lumii;PămîntuluiPămînt, ape, uscat, jocuri de orientare pe globul
ţară, capitală.
pămîntesc şi pe o hartă; Uscatul şi apele
 identificarea Republicii Moldova, a
1.2. Reproducerea
unor localităţi pe hartă cu indicarea
 Globul pămîntesc.
prin enunţuri simple a Harta
continentului, a ţărilor vecine etc.);
viziunilor despre
 descrierea plaiului natal după un
apariţia Pămîntului.
 Republica Moldova. algoritm propus;
 proiect tematic „Republica
Capitala Republicii
1.3. Descrierea unor
Moldova”;
Moldova
locuri după un plan activităţi de documentare despre
propus.
oraşul Chişinău prin intermediul
Internetului;
1.4. Identificarea
 elaborarea unui poster cu diiverse
diverselor locuri
aspecte ale naturii Republicii Moldova;
utilizînd globul acţiuni de colectare a informaţiilorpămîntesc, harta.
cu privire la starea ecologică globală; identificarea unor acţiuni pozitive/
1.5. Colectarea unor
negative ale omului asupra mediului
date, informaţii
înconjurător local;ştiinţifice din surse evaluare – concurs de afişe, altediferite.
materiale de sesizare a populaţiei privind
impactul negativ a unor acţiuni ale omului
1.6. Proiectarea unor
asupra mediului ambiant;acţiuni de ocrotire a redactarea unor texte
mediuluiştiinţifice avînd ca reper termenii:
înconjurător.
Pămînt, glob, hartă, Republica Moldova.
 evaluare – panou „Terra - casa
noastră comună!”;Subcompetenţe

Modulul IIÎnvelişurile Pămîntului
2.1. Achiziţionarea şiutilizarea încomunicareaştiinţifică atermenilor - cheie:
solid-lichid-gazos;înveliş, relief, sol,aer, apă, starea apei,curgător-stătător,circuit, fenomene Învelişurileinterne şi externe alepămîntului Stările deagregare: solidă, lichidă
şi gazoasă Învelişul solid alPămîntului:
Formele de relief.
Relieful Republicii
Moldova
88

 Colectarea informaţiilor, desenelor,imaginilor cu referire la înfăţişarea
planetei Pămînt; reprezentarea grafică a învelişurilorpămîntului; experimente simple de observare aînsuşirilor corpurilor; clasificarea corpurilor în
dependenţă de starea lor de agregare:solide, lichide, gazoase; exerciţii de comparare a unor

naturale, vreme.

 Solul(proprietăţile solului,
2.2. Distingereabogăţiile subsolului,caracteristicilor
materiale prelucrate)
principale ale Învelişul gazos alînvelişurilor interne şiPămîntului:
externe ale
Aerul (proprietăţile
Pămîntului.
aerului, temperatura
aerului)
2.3. Compararea Învelişul lichid al
corpurilor pe bazaPămîntului: Apa
unor criterii date.
(proprietăţile apei,
formele apei în natură)2.4. Efectuarea
 Circuitul apei înexperienţelor simple, natură. Starea vremii
pe baza unei fişe de Apele curgătoare
instrucţiuni date.
şi cele stătătoare Învelişul viu al
2.5. FormulareaPămîntului: Plantele,întrebărilor,
animalele şi oameniirăspunsurilor(grupuri de animale,referitoare lalegături de hrănire între
fenomenele dinvieţuitoare)natură observate.
2.6. Descrierea unorstări, procese,
fenomene, folosind
terminologia
specifică.

corpuri de acelaşi tip;
 evaluare – descrierea unui corpdupă un anumit algoritm (formă, mărime,
culoare, stare de agregare, duritate,transparenţă, materialul din care este
confecţionat, întrebuinţări etc.)
 experienţe pentru evidenţierea
caracteristicilor solului, apei, aerului; lectura unui desen, a unui tabel sau
a unei scheme ce reprezintă proprietăţi
ale corpurilor; exerciţii de completare de scheme,
tabele; efectuarea măsurărilor temperaturii
aerului; înregistrarea datelor obţinute înurma observaţiilor şi ale măsurărilor înfişa de observaţii; evaluare – interpretarea unei fişe deobservaţii despre starea vremii / despre
schimbările care se produc în natură, înviaţa unui animal sau a unei plante etc.;
 activităţi de observare atransformărilor suferite de unele corpuri
pe parcursul celor patru anotimpuri(transformări ale apei, ale unor plante,
animale etc.);
 exerciţii de recunoaştere pe hartă aoceanelor, mărilor, rîurilor, lacurilor.

2.7. Măsurarea cu
instrumente
convenţionale şi
neconvenţionale,comparînd rezultatele
cu propriile estimări.
2.8. Înregistrarea
datelor, informaţiilor
în fişe de observaţii,tabele, scheme.

3.1. Achiziţionarea şiutilizarea încomunicareaştiinţifică atermenilor-cheie:

Modulul III
Lumea vegetală şi
animală din Republica
Moldova
 Flora spontană:plante de cîmpie, planteacvatice, plante depădure; plantedecorative; plante decultură – livada, via,89

 Discuţii după vizionarea unor
filme documentare, artistice, cu desene
animate despre animale, plante; exerciţii de identificare pe planşe adiverselor plante şi animale din Republica
Moldova;plante sălbatice,cultivate, medicinale;
ierburi-arbuştiarbori; animalesălbatice,domestice; legături
de hrănire.
3.2. Stabilirearelaţiilor între părţile
componente ale unuisistem studiat (plantespontane şi cultivate;animale sălbatice şidomestice; lanţuri
trofice etc.).

grădina de legume,cerealele) Lumea animală
din Republica Moldova(animale sălbatice şidomestice) Oamenii.
Ocupaţiile oamenilor dinţara noastră

3.3. Explorarea
efectelor factorilor demediu asupraplantelor şi
animalelor.
3.4. Argumentarea
importanţei protejării
mediuluiînconjurător.

 observarea şi descrierea verbală aunor plante din mediul apropiat;
 activităţi în grup în scopul colectării
plantelor pentru ierbare (Atenţie laplantele rare!); întocmirea unei liste cu măsuri ce
pot fi întreprinse în scopul protecţiei
mediului din localitatea natală; colectarea de informaţii în urma
unei excursii, drumeţii, expediţii; jocuri de rol, dramatizări; redactarea unor reguli decomportare în mediul înconjurător; studii de caz; evaluare - rezolvarea unei situaţiiproblemă; excursii tematice; evaluare - organizarea de expoziţii
cu obiecte colectate în urma excursiilor; recunoaşterea după imagini aocupaţiilor oamenilor în localităţile rurale
şi urbane; dezbateri pe tema surselor depoluare a mediului înconjurător; exerciţii de diferenţiere a
condiţiilor favorabile şi nefavorabile
pentru organismele vii.

Modulul IV
Protecţia mediuluiînconjurător

4.1. Achiziţionarea şiutilizarea încomunicareaştiinţifică atermenilor - cheie:
plante-animale
exotice, zonănaturală, grădina
zoologică, CarteaRoşie, protecţie.

 Plante şi animale
exotice.
 Zonele naturale.
 Grădina zoologică
Grădina botanică
Cartea Roşie a
Moldovei Protecţia mediului încare trăiesc

4.2. Descrierearelaţiilor între
sistemele mediuluiînconjurător.
4.3. Înregistrarea
unor date, informaţii
despre plante şi90 Descrierea plantelor şi
animalelor exotice după un algoritm dat;
 exerciţii de identificare a plantelor şi
animalelor conform descrierilor propuse; identificarea legăturilorcare se stabilesc între lumea vie şi mediulde viaţă; organizarea datelor în tabele şi
realizarea unor grafice referitoare la
informaţiile achiziţionate; colectarea de informaţii cu referire lacaracteristici şi comportamente ale
plantelor şi animalelor în vederea
adaptării la diferite medii (camuflajul,
schimbarea culorii, grosimea blănii etc.);
 elaborarea de referate, jurnale,proiecte referitoare la lumea vegetală şi
animală din diverse zone ale Pămîntului; crearea de jocuri didactice „Puzzle”
în baza unor imagini ce reprezintă plante,animale în fişe deobservaţii.

animale; vizionarea de emisiuni, documentarea
unor surse ştiinţifice: enciclopedii, atlase; evaluare - realizarea unor cărţulii
tematice despre plantele, animalele
protejate de lege şi despre măsurile deprevenire a dispariţiei unor specii;
 joc didactic „Grădina Zoologică”; dialoguri improvizate cu animale dela Grădina Zoologică; comunicarea verbală, prin desene,planşe, colaje a importanţei plantelor şi
animalelor pentru viaţa oamenilor.

4.4. Comunicarea
rezultatelor în urma
observaţiilor asuprarelaţiilor unui sistem.
4.5. Formularea deprobleme pe bazaacţiunilor omului(stabilizatoare,perturbatoare) asupra
mediuluiînconjurător.
4.6. Analiza
consecinţelor
activităţii omului
asupra mediului
ambiant cu elucidareamăsurilor deremediere.
4.7. Determinarea
efectelor factorilor demediu asupraplantelor şi
animalelor.

Experimente (recomandate)
1. Însuşirile solului. Culoarea, permeabilitatea, prezenţa aerului, a apei în sol
2. Temperatura mediului influenţează creşterea plantelor. Boabe de fasole puse în vase
cu vată umedă, menţinute la temperaturi diferite.
3. Transpiraţia plantelor. Eliminarea apei prin transpiraţie este vizibilă într-o zi caldă. Se
compară cantitatea de apă produsă prin transpiraţie în cazul unor frunze introduse în pungi
mici de plastic, una dintre frunze fiind unsă cu vaselină.
4. Starea solidă. Experimente care să pună în evidenţă forme şi volume proprii.
5. Starea lichidă. Experimente care să pună în evidenţă forme diverse şi volume proprii.
6. Starea gazoasă. Experimente care să pună în evidenţă lipsa formei şi volumului propriu.

91

CLASA a IV-a
Subcompetenţe

1.1. Achiziţionarea şiutilizarea încomunicarea ştiinţifică
a termenilor-cheie:
evoluţie, rasă,populaţie, naţiune,naţionalitate.
1.2. Descrierea prinenunţuri simple aviziunilor despre
apariţia omului pePămînt.

Conţinuturi
Modulul I
Omul pe Pămînt
 Viziuni (ştiinţifică şi
religioasă) despre originea
omului Populaţia Pămîntului(rasele umane) Populaţia Republicii
Moldova

1.3. Evidenţiereatrăsăturilor distinctive
ale corpurilor vii.
1.4. Comunicarea
diverselor observaţii
asupra locuitorilor ţării
noastre.
1.5. Documentarea din
diverse surse
informaţionale (reviste,enciclopedii, emisiuniTV) cu referire lapopulaţia globului şi a
Republicii Moldova.

Activităţi de învăţare şi evaluare(recomandate) Discuţii despre cele douăconcepţii ale apariţiei şi
evoluţiei omului pe Pămînt; colectarea informaţiilor,
imaginilor despre viaţa
oamenilor în trecutul îndepărtat; evaluare - realizarea unuicolaj „Banda timpului”;
 activităţi de observare dirijată
a unor distincţii ale corpurilorvii;
 exerciţii de identificare acaracteristicilor comunefiinţelor umane; activităţi de comparare aoamenilor după anumite repere(înfăţişare, vîrstă, limbă, credinţă,port, obiceiuri, ocupaţii); jocul „ Contraziceri”(confirmarea sau contrazicerea
unei afirmaţii la temă); rezolvarea pe caledeductivă a unor situaţiiproblemă (ce s-ar întîmpla dacă:s-ar întoarce timpul înapoi, toţioamenii ar fi identici etc.
 evaluare – elaborarea unuiproiect de grup (obiceiurile
poporului nostru, ocupaţiile
oamenilor de la sate/oraşe etc.);
 discuţii cu referire la
drepturile şi responsabilităţile
copiilor; dialoguri în baza unor situaţii
reale sau imaginare la subiect.

Modulul II
Omul - fiinţă biologică
2.1. Achiziţionarea şiutilizarea încomunicarea ştiinţifică
a termenilor - cheie:
organ, organe de simţ,organe interne, igienă,nutriţie, etape de viaţă.

 Corpul uman Creierul. Organele desimţ - ochii, urechile, nasul,limba, pielea
 Scheletul şi muşchii
Ţinuta corectă
 Organele interne
92

 Activităţi de observare directă
asupra corpului uman; descrierea verbală aorganismului uman;
 jocuri didactice pentruconştientizarea importanţei
simţurilor pentru om;

2.2. Explorarea pe bazăde planşe, de imagini,de mulaje acomponentelororganismului uman.

(inima, plămînii,stomacul)Dinţii şi igiena dentară
Nutriţia organismuluiuman
Etapele de viaţă ale
omului2.3. Relevarea
importanţei vitale aorganelor (de simţ;interne) pentru om.
2.4. Analiza legăturii
dintre principaleleorgane ale corpuluiuman şi funcţiile
acestuia.
2.5. Formularea unor
concluzii în urma
observaţiilor efectuate.
2.6. Valorificarea
factorilor de mediu
favorabili menţineriistării de sănătate.
2.7. Adoptarea dereguli şi respectarea
acestora pentrumenţinerea şidezvoltarea unui corp
armonios.

3.1. Achiziţionarea şiutilizarea încomunicarea ştiinţifică

Modulul III
Omul - fiinţă raţională şi
socială
 Atenţia. Procesele decunoaştere: memoria,gîndirea, imaginaţia
 Relaţiile interpersonale93 exerciţii de descriere adiferitelor corpuri, folosind cele
cinci simţuri; exerciţii de stabilire a
corespondenţelor între organelede simţ şi funcţiile acestora;
 stabilirea unor lanţuri
asociative pentru diferite
cuvinte (ochi, urechi, nas, pieleetc.);
 iniţierea discuţiilor despre
oamenii cu probleme senzoriale(surzi, nevăzători etc.);
 activităţi de identificare peplanşe, pe mulaje a organelor
interne ale omului; jocuri didactice de punere în
valoare a regulilor de igienă
personală; exerciţii de completare atabelelor, schemelor în urma
observărilor, activităţilor
efectuate; efectuarea diverselor
aplicaţii pentru înţelegereafuncţiilor organelor interne ale
omului; stabilirea corespondenţei
dintre organele omului şifuncţiile acestora; activităţi de rezolvare a unor
situaţii de problemă; exerciţii de formulare aîntrebărilor la tema propusă; formularea de reguli cu
referire la igiena alimentaţiei şirespectarea acestora;
 stabilirea unor reguli pentru
respectarea poziţiei corecte în
timpul cititului, scrierii,somnului, mersului etc.;
 evaluare - elaborarea unuiproiect de grup „Sănătatea
corpului meu”;
 activităţi de prezentare a unorreţete culinare sănătoase.

 Exerciţii de aplicare amemoriei, gîndirii, imaginaţiei
în procesul de cunoaştere; exerciţii de autoobservare;a termenilor-cheie:atenţie, memorie,gîndire, imaginaţie,familie, armonie,
prieten, coleg,
comunicare,personalitate, emoţie,sentiment, hrană
spirituală.
3.2. Stabilirea delegături între proceselede cunoaştere
(memoria, gîndirea,
imaginaţia).



(de rudenie, deprietenie, colegiale; decolaborare)
Personalitatea.
Însuşirile personalităţii
Emoţiile, sentimentele
Hrana spirituală
(literatura, teatrul,
pictura, arhitectura,meşteşugăritul).
Meserii

3.3. Analiza diverselormodele decomportament îndiverse relaţii: cu
colegii, părinţii, adulţii,învăţătorii.
3.4. Realizarea deconexiuni între
calităţile personale şifaptele personale.
3.5. Culegerea unor
date despre
personalităţile decultură din Republica
Moldova.

 discuţii despre importanţa
proceselor de cunoaştere pentruviaţa omului; activităţi de rezolvare asituaţiilor de problemă; exerciţii de dezvoltare adiverselor procese decunoaştere; activităţi de identificare a unor
evenimente, schimbări din viaţa
omului; activităţi de observare adiverselor comportamente aleoamenilor; activităţi de stabilire a
drepturilor şi îndatoririlor unuielev;
 susţinerea dialogurilor despre
regulile de comportare în
public; jocuri de rol, dramatizări; evaluare - analiza şi
identificarea căilor de soluţionare
a unei situaţii-problemă cu referire
la relaţiile interpersonale; activităţi în grup în scopul
dezvoltării cooperării, stimei
reciproce, curajului de ainterveni în timpul discuţiilor; interpretarea unor date,
informaţii pe baza unor scheme,
tabele; studii de caz.

3.6. Emiterea viziunilor
proprii în legătură cudiverse situaţii din viaţa
cotidiană cu referire larelaţiile dintre oameni.

4.1. Achiziţionarea şiutilizarea încomunicarea ştiinţifică
a termenilor - cheie:
mediu ambiant, fiinţă
superioară.
4.2. Realizarea deconexiuni între
conceptele lanţului
ierarhic: eu – familia –Modulul IV
Eu şi lumea
 Lumea – mediul în caretrăiesc (localitatea
natală) Lumea vie (plantele,animalele şi omul)
 Lumea – planetaPămînt Lumea – Universul
 Lumea ştiinţei şitehnicii Trăim aceeaşi viaţă cu
94

 Discuţii despre locul fiinţei
umane în lume; reprezentarea prin cercuri
concentrice a apartenenţei
omului la familie, localitatea
natală, ţară, Terra, Univers;
 evaluare - ciorchinelecuvîntului „lume”;
 activităţi de selectare a
informaţiilor despre progresul
tehnico-ştiinţific;

societatea – Pămîntul –Universul.

natura jocul „Inventatorul”;
 completarea unor enunţuri
eliptice; activităţi de generalizare acunoştinţelor obţinute în cadrul
orelor de Ştiinţe (victorine,
concursuri, dezbateri, meserotunde); definirea noţiunilor: mediu,
familie, lumea vie, planetă,Univers;
 activităţi de identificare alegăturilor care se stabilesc între
om şi lumea înconjurătoare; vizionarea unui film despre
Univers;
 evaluare - identificarea unoracţiuni malefice ale omului înnatură şi măsurilor de stopare
ale acestora;
 organizarea excursiilor în
scopul identificării surselor depoluare; stabilirea (prin jocuri, discuţii,dramatizări) unor reguli deconduită faţă de mediulînconjurător; elaborarea unor proiecte,referate vizînd sursele depoluare a diferitor medii şi aconsecinţelor acestora; evaluare - realizarea unuiafiş : „Eu şi Lumea”.

4.3. Identificarearelaţiilor între părţile
componente ale unuisistem studiat.
4.4. Efectuarea unor
generalizări în bazacunoştinţelor obţinute.
4.5. Descrierea
progresului tehnicoştiinţific în baza
informaţiilor selectate.
4.6. Investigareadiferitor cauze şi
consecinţe ale
impactului ecologic.
4.7. Interpretarea unor
informaţii, dateselectate din diverse
surse de informaţii cu
referire la poluarea
mediul înconjurător.

Experimente (recomandate)
1. Capacitate (volum) pulmonar: Elevii suflă tot aerul din plămîni, umflînd un balon, apoi măsoară
volumul balonului prin scufundare într-un vas cu apă. Se măsoară şi volumul pulmonar la respiraţie
liniştită.
2. Reflexul pupilei: Se acoperă un ochi şi se priveşte cu celălalt o sursă de lumină puternică. Dupăacomodare, se descoperă primul ochi şi se compară dimensiunile pupilelor.
3. Alimente fără gust: Bucăţele de pară şi de măr. Un elev legat la ochi şi nasul acoperit nu
deosebeşte după gust mărul de pară. Dacă totuşi elevul detectează diferenţa, daţi-i să miroasă
pară în timp ce mănîncă măr. Mirosul se dovedeşte important în a ajuta gustul la identificarea
alimentelor. Un nas înfundat (răcit) face dificilă detectarea prin gust.
4. Auzul ajută la orientarea în spaţiu: Un elev legat la ochi se întoarce spre diferite surse
sonore care emit succesiv din diferite locuri. Cît de precisă este detectarea direcţiei sunetelor?
Cum depinde precizia de distanţele dintre sursă şi receptor? Dar dacă se acoperă o ureche?
5. Vederea ajută la estimarea distanţelor: Experiment analog, privind cu ambii ochi sau cu un
singur ochi. În al doilea caz, este diminuată precizia detectării distanţelor (numărul de paşi pînă laobiect).
6. Vederea ajută la menţinerea echilibrului: Închideţi ochii şi încercaţi să staţi în echilibru
pe un picior sau să vă rotiţi şi comparaţi capacitatea de păstrare a echilibrului corpului cu aceea95cînd ochii sînt deschişi.
ARIA CURRICULARĂEDUCAŢIE SOCIOUMANĂISTORIE
CONCEPŢIA DIDACTICĂ A DISCIPLINEI
Prezentul document reflectă necesitatea de a forma elevilor din clasa a IV-a unele
reprezentări generale despre istoria familiei, localităţii, neamului românesc, Europei în baza
evenimentelor remarcabile, activităţii unor personalităţi şi valorilor culturale create de către om
pe parcursul timpului. Actualul Curriculum a fost elaborat din perspectiva trecerii de lamodelul de proiectare curriculară centrat pe obiective, la modelul axat pe competenţe.
Competenţa şcolară este un ansamblu/sistem integrat de cunoştinţe, capacităţi, deprinderi şi
atitudini dobîndite de elevi prin învăţare şi mobilizate în contexte specifice de realizare,
adaptate vîrstei elevului şi nivelului cognitiv al acestuia, în vederea rezolvării unor probleme cu
care acesta se poate confrunta în viaţa reală.
În alcătuirea Curriculumului actual la disciplina Istorie pentru clasele primare s-au luat în
consideraţie următoarele aspecte:- modificările din planurile de învăţămînt, experienţele curriculum-ului anterior şi noile
realizări în domeniul ştiinţelor educaţionale;- studierea trecutului istoric, pornind de la istoria locală, spre cea naţională şi europeană;- asigurarea posibilităţii de utilizare a materialelor auxiliarele existente (manuale, caiete ale
elevului, ghiduri ale profesorului, materiale auxiliare, resurse On-line etc.);- observaţiile şi recomandările experţilor, profesorilor şi persoanelor interesate de modernizarea
curriculum-ului şcolar;- rolul istoriei la formarea competenţelor generale pentru învăţămîntul primar.
Modernizarea Curriculumului de Istorie pentru clasa a IV-a s-a efectuat din următoarele
perspective:- axarea pe elev, în raport cu capacităţile lui individuale şi particularităţile lui de vîrstă;- orientarea elevului la formarea de competenţe integratoare, pornind de la formarea laelevi a unor cunoştinţe, capacităţi şi atitudini generale despre istorie;- realizarea legăturii interdisciplinare, orientarea elevilor la formarea competenţelor
generale;- abordarea valorică şi comportamentală, includerea în sistemul de conţinuturi a unităţilor
tematice cu un potenţial valoric, adecvat cerinţelor unei societăţi democratice.
Pentru clasa a IV-a se propune un curs propedeutic întitulat Istorie, care include aspecte
legate de introducere în istorie (noţiune şi semnificaţie, izvoare, simboluri etc.), personalităţi
istorice, obiceiuri şi tradiţii din istoria, în special, a băştinaşilor şi a popoarelor vecine şi, în
general, a popoarelor lumii, valori naţionale şi general umane.
Scopul principal al cursului de istorie pentru clasa a IV-a este de a contribui la educareacunoştinţelor istorice primare şi la formarea abilităţilor cetăţeanului democratic - activ şi
responsabil. Elevul fiind înzestrat cu competenţe esenţiale, care să-i permită să îndeplinească
sarcini elementare din viaţa reală. Astfel, prin educaţia istorică în şcoala rpimară ne propunem săcontribuim la formarea interesului elevilor pentru trecut, pornind de la studierea şi analiza unor
evenimente din istoria familiei, localităţii de baştină şi din istoria neamului românesc îninteracţiune cu popoarele vecine.
Învăţămîntul istoric, de rînd cu celelalte obiecte şcolare, are sarcina să asigure realizarea
obiectivelor şi standardelor educaţionale contemporane. Dar, ţinînd cont de faptul că Historia est
magistra vitae, educaţia istorică trebuie să reprezinte unul din cele mai importante şi actuale
96subiecte şcolare care conduce la cunoaşterea trecutului şi moştenirii culturale şi contribuie laformarea cetăţeanului democratic.
Misiunea istoriei ca disciplină şcolară este orientată prioritar spre înţelegerea trecutului
propriului popor şi a diversităţii tradiţiilor culturale şi istorice ale popoarelor lumii pentru aînlătura prejudecăţile şi a încuraja toleranţa între oameni. Aşadar, predarea istoriei trebuie săaibă la bază ideea de reconciliere şi toleranţă între popoare.
Învăţămîntului istoric are o legătură directă cu patrimoniul cultural, deoarece anume pecalea cercetării şi educaţiei istorice se poate însuşi apartenenţa la o anumită identitate etnică şi
culturală a fiecărui cetăţean. Totodată elevii trebuie să înţeleagă şi aprecieze rolul şi semnificaţia
celorlalte popoare, indiferent de originea lor etnică, apartenenţa lor religioasă, sexuală etc.
excluzînd astfel ura rasială, xenofobia sau antisemitismul.
Istoria are menirea de a-i învăţa pe elevi să aprecieze rolul şi semnificaţia surselor istoriceîn procesul de cercetare, să însuşească metodele de investigaţie istorică (colectarea, selectarea,sistematizarea, analiza, comparaţia, evaluarea etc.), să formuleze şi să răspundă corect laîntrebări despre trecut etc. Istoria îi ajută pe elevi să înţeleagă mai bine locul şi rolul ideilor,
credinţelor, artei, modului de viaţă a poporului şi ţării de origine în comparaţie cu alte popoareale lumii. Astfel, prin intermediul istoriei putem forma apartenenţa la o anumită identitate şimoştenire culturală, respectul faţă de trecut, faţă de alte popoare şi culturi, precum şi alteparticularităţi necesare unor cetăţeni democratici activi şi responsabili.
Elevii au responsabilitatea de a învăţa experienţele care să le permită să-şi demonstreze
progresul în cunoştinţe, în înţelegerea istoriei şi în interpretarea sensului trecutului. Istoria îi
permite elevului să-şi mărească entuziasmul pentru utilizarea trecutului istoric prin dezvoltarea
abilităţilor de a investiga şi lucra cu sursele istorice de diverse categorii şi tipuri, de a dainterpretări ale trecutului, de a găsi, selecta şi organiza informaţia istorică, de a prezenta
evenimentele, fenomenele istorice şi de a da explicaţii istorice echilibrate şi bine argumentate.
Nu pot fi evitate, în cadrul educaţiei istorice, evenimentele din trecut cu caracter negativ(războaie, contradicţii etc.), deoarece din ele se trag concluzii pentru viitor.
Lecţiile de istorie trebuie să educe elevii şi să-i ofere generaţiei tinere noi idei şi în acelaşi
timp să combată apariţia şi dezvoltarea conflictelor. Într-o societate cu o democraţie reală este
necesară o polemică ştiinţifică, însă aceasta trebuie atent şi echilibrat prezentată îndeosebi în
cadrul procesului educaţional. Disciplina istorică are menirea de a fi un instrument al educaţiei
democratice şi nu al dezbinării societăţii pe criterii etnice, religioase, ideologice sau oricare ar fi
acestea. Astfel, falsificarea ideologică şi manipularea istoriei sunt incompatibile cu principiile
fundamentale ale unei societăţi democratice, cu cercetarea şi predarea istorie.
Ţinînd cont de vîrsta elevilor şi accesibilitatea informaţiei, Curriculumul actual la istorie
include cadrul cronologic şi spaţial, diversitatea lumii din perspectivă culturală, interpretarea
obiectivă a faptelor şi evenimentelor istorice etc.
Conţinutul Curriculumului atrage atenţia la dimensiunile istoriei (viaţa politică,economică, tehnologică şi ştiinţifică; socială şi religioasă; culturală şi estetică etc.) şi evoluţiei
omului din diferite perspective: social, cultural, religios, etnic, de exemplu apartenenţă de gen(bărbat-femeie), apartenenţă socială (sărac-bogat), apartenenţă etnică (majoritate naţionalăminoritate etnică), apartenenţă religioasă (creştin - păgîn, musulman, budist etc.). Însuşirea
terminologiei istorice, orientarea în spaţiul cronologic ajută elevii să înţeleagă şi să apreciezeschimbările istorice, să examineze cauzele şi consecinţele lor, iar analiza evenimentelor istorice
dezvoltă capacitatea de interpretare a diferitor situaţii cu caracter istoric. Curriculumul la istorie
include aceste dimensiuni şi totodată urmăreşte evoluţia societăţii în baza perioadelor istorice:antică, medievală, modernă şi contemporană.
COMPETENŢELE SPECIFICE ALE DISCIPLINEI
1. Înţelegerea şi utilizarea adecvată a limbajului de specialitate.
2. Înţelegerea şi reprezentarea timpului şi a spaţiului istoric.
97

3. Cunoaşterea şi interpretarea surselor istorice.
4. Descrierea situaţiilor, faptelor şi proceselor istorice.
5. Formarea comportamentelor şi valorilor-naţionale.
REPARTIZAREA TEMELOR PE CLASE ŞI UNITĂŢI DE TIMP
Structura şi conţinutul Curriculumului de Istorie pentru clasa a IV-a sînt concepute pentru un
an de studii, cîte o oră pe săptămînă, în total 34 ore, după cum urmează.

Statutul
disciplinei

Administrarea disciplinei Istorie
Nr. de unităţi de
Aria
Clasa
conţinut
curriculară

ObligatorieŞtiinţe socioumanisticeIV

21

Nr.de ore pean34

SUBCOMPETENŢE, CONŢINUTURI, ACTIVITĂŢI DE ÎNVĂŢARE ŞI EVALUARE PE
CLASE

Nr.
1.

2.

3.

4.

5.

6.

7.

Subcompetenţe

Exemple de activităţi de învăţare şi
evaluareÎnsuşirea şi recunoaşterea
 Exerciţii de descriere a activităţii omului întermenilor istorici de bază din
istorie, utilizînd termenii “mai vechi”, “maiistoria românilor.
nou” (de exemplu: ocupaţii, unelte, locuinţe,Descrierea datelor şi evenimentelor
obiceiuri);elementare din istoria românilor.
 exerciţii de însuşire şi alcătuire a unor
segmente de axă cronologică pe care vor
Orientarea în spaţiul istoric,plasa evenimente din trecutul familiei,
utilizînd hărţi istorice simple.
comunităţii, ţării etc.;
 exerciţii de citire şi utilizare a hărţilor
istorice, pentru a demonstra ataşarea omului
Caracterizarea personalităţilor
de diferite locuri, în special, fapte şi
remarcabile din istoria spaţiului
evenimente din istoria localităţii natale;românesc, localităţii.
 exerciţii de alcătuirea a portretului unei
Prezentarea rezultatelor unor
personalităţi istorice (prin povestire, vers,
modificări în modul de viaţă alcomunicare, desen);oamenilor din localitatea natală.
 alcătuirea unui desen despre schimbările
Selectarea diferitelor tipuri deintervenite în viaţa proprie şi a membrilor
informaţii despre un evenimentfamiliei, localităţi;istoric din două surse diferite.
 utilizarea
literaturii
suplimentare
Valorificarea surselor istorice orale.
(dicţionare şi enciclopedii pentru copii) în
descrierea vieţii cotidiene a oamenilor din
diverse epoci istorice; realizarea unui interviu/reportaj cu oamenii
care au participat la evenimentele istorice
din localitate.

98







Exemple de competenţe finale:
Organizarea şi implicarea persoanelor cu care comunică în jocuri didactice cu
utilizarea axei cronologice şi hărţii istorice;
prezentarea unei comunicări succinte în baza unui tablou, secvenţe de filmul istoric
sau a unei povestiri cu conţinut istoric;
participare în pregătirea unei expoziţii „Tradiţii şi obiceiuri ale familiei, oamenilor din
localitate”;
realizarea unor reflecţii despre o vizită la muzeu sau excursii pe locurile istorice dinlocalitate;alcătuirea şi prezentarea în colaborare cu cei apropiaţi a arborelui familiei din careface parte.

Sugestii de conţinuturiUnităţi de conţinuturi
Termeni şi concepte de bazăIstoria ne învaţă
- istorie, civilizaţie, ţară, imperiu;
Izvoarele istorice- izvoare istorice (scrise şi nescrise);
Timpul şi spaţiul în istorie
Neamul (poporul, naţiunea) nostru. - cronologie, an, deceniu, secol, mileniu, a Chr.,
p.Chr.;
Locul familiei în istorie- familie, vecini, noi, alţii, genealogie;
Localitatea mea- localitate, neam, comunitate, societate;
II. Fapte şi personalităţi istorice- strămoş, geto-daci, stat, rege, cetate (davă);Burebista şi Decebal – cei mai
6.
viteji regi ai geto-dacilor- monument, provincie, romani;
Columna lui Traian – mărturie a
7.
trecutului istoric- voievod, domni, cneaz, cnezat, voievodat, ţară;8.
Mircea cel Bătrîn şi Alexandru
cel Bun – strategi şi diplomaţi
- diplomaţie, independenţă, dinastie, Muşatini,iscusiţi
9.
Ştefan cel Mare şi Sfînt – renumit Basarabi;
10. domn al Moldovei
11. Mihai Viteazul – unificator, strateg - sultan, neatîrnare, sfat domnesc, scaun
domnesc;şi diplomat
11. Dimitrie Cantemir - domn şi- unire, trădare, otoman, autoritate;cărturar
12. Al. Ioan Cuza - unificator şi- ostatic, tratat, filosofie;
reformator al Ţărilor Române
13. Republica Moldova – stat
- unificare, principat, universitate;
independent şi democratic
III. Europa – comunitate a popoarelor
libere şi democratice- independenţă, Constituţie, Imn, Stemă, drapel;
14. Valori şi tradiţii în istorie
15. Cetăţi – centre de apărare
- democraţie, comunitate, libertate, integrare
16. Biserici şi mănăstiri – locaşuri
europeană;17. sfinte- cetate, monument de cultură;18. Şcoala, ştiinţa, arta şi literatura- biserică, mănăstire;
19. Obiceiuri, datini şi tradiţii
- educaţie, ştiinţă, artă, literatură;strămoşeşti
- obicei, tradiţie, datini, sărbători;
20. Locuinţa, alimentaţia şi- casă, vestimentaţie şi port naţional;
vestimentaţia oamenilor în istorieViaţa copiilor în istorie
Nr.
I.
1.
2.
3.
4.
5.

99

- drepturi, responsabilită, timp liber, jocuri,
educaţie.
Sugestii pentru activităţi de sinteză*1. Pagini din istoria localităţii
2. Familia mea în istorie
3. Vecinii noştri
4. Jocurile copiilor în diverse epoci istorice
5. Monumentele istorice povestesc...
6. Mi-ar plăcea să locuiesc în epoca...
7. Tradiţii şi obiceiuri în localitatea de baştină
8. Oamenii cu care ne mîndrim în sat, raion, republică etc.
9. Republica Moldova – stat european* Lecţiile de sinteză reprezintă elemente de legătură între unităţile de conţinuturi
studiate, precum şi cu celelalte obiecte de studiu. Nu toate subiectele pentru activităţile
de sinteză sînt obligatorii. Unele din ele pot fi organizate integrat cu alte discipline destudiu sau ore de dirigenţie, precum şi activităţi în comunitate contribuind la formareacompetenţelor generale.

100

EDUCAŢIE MORAL-SPIRITUALĂ
CONCEPŢIA DIDACTICĂ A DISCIPLINEI
Prezentul curriculum constituie documentul normativ al disciplinei şcolare Educaţia
moral-spirituală (EMS) pentru clasele I-a – a IV-a.
Disciplina şcolară EMS se axează pe toate valorile morale, spirituale, artistice, estetice,sociale etc. achiziţionate / cunoscute la studierea celorlalte discipline şcolare, constituind un
ansamblu unitar, integrativ de cunoştinţe, capacităţi şi atitudini moral-spirituale, ale căror
componente sînt reciproc condiţionate şi avînd drept obiectiv major pregătirea copilului pentru a
aprecia şi promova valorile general-umane şi naţionale.
Implementarea acestor valori va contribui la sporirea motivaţiei şi interesului pentruînvăţare, materializarea experienţei specifice vîrstei prin accentuarea dimensiunii afectivatitudinale, practicarea unui stil de viaţă de calitate.
În cadrul orelor de EMS, cadrele didactice vor orienta demersul educaţional al elevilor în
perspectiva conştientizării conexiunilor între: a şti, a şti să faci, a şti să fii în scopul sporirii
motivaţiei pentru învăţare a elevilor, utilizării cunoştinţelor şi capacităţilor dobîndite în viaţa
reală. Accent se va pune pe dimensiunea afectivă, motivaţională, atitudinală şi cea socială aeducaţiei.
Curriculumul este un instrument util atît pentru cadrele didactice care predau disciplina
EMS, precum şi pentru ceilalţi profesori, în perspectiva formării unei viziuni inter- şitransdisciplinare.
Scopul Educaţiei moral-spirituale este formarea conştiinţei moral–spirituale în aniide şcolaritate, adică conştientizarea sensului vieţii – autoperfecţionarea propriei fiinţe
(expresia morală) şi formarea unei personalităţi desăvîrşite (expresia spirituală).
Conştiinţa moral-spiritulă a elevilor va fi demonstrată de atitudini, comportamente/competenţe şi cunoştinţe cu privire la semnificaţia unor concepte şi norme din sfera valorilor
umane.
Conţinutul acestui curriculum are: caracter legic, deoarece exprimă raporturile esenţiale
şi generale între conştiinţa şi conduita moral–spirituală, între componentele conţinutului
educaţiei moral–spirituale; caracter obiectiv - se bazează pe valorile general–umane descoperite
şi verificate de practica milenară; caracter algoritmic - se exprimă printr-un sistem de categorii,
reguli, norme, valori etice şi spirituale ce se cer cunoscute şi respectate pentru orientarea
eficientă în viaţa socială; caracter sistemic - fiecare element al conţinutului educaţiei moral–
spirituale este corelat cu celelalte, alcătuind un ansamblu unitar, integrativ de cunoştinţe,priceperi şi deprinderi moral-spirituale, care se condiţionează reciproc; caracter epistemologic se bazează pe gnoseologie care studiază procesul cunoaşterii aşa cum se desfăşoară în cadrulştiinţei; caracter teleologic - totul se însuşeşte cu un scop bine stabilit, asigurînd o treaptă finală;caracter axiologic - are drept obiectiv major studiul valorilor autentice, a căror realitate nu poatefi pusă la îndoială, deoarece totul se însuşeşte cu un scop bine stabilit, asigurînd o treaptă finală.
 Administrarea disciplinei
Pentru clasele primare este prevăzută 1 oră / săptămînă în componenta invariablă aplanului de învăţămînt.
Reuşita implementării disciplinei Educaţia moral-spirituală s-ar traduce prin: a ficonştient motivat şi activ pentru promovarea valorilor general–umane: adevăr, bine, bunătate,pace, patriotism, credinţă, înţelepciune, toleranţă, dreptate, spirit de cooperare, încredere în
virtuţi.
Implementarea acestor valori va contribui la stabilirea unei coerenţe necesare între
conţinutul educaţiei şi mediul socio–cultural; cunoaşterea/promovarea patrimoniului cultural alpoporului şi deschiderea spre alte culturi; formarea şi dezvoltarea unor comportamente adecvate,
de integrare şi adaptare socială; formarea şi dezvoltarea unei atitudini pozitive, autonome care să
armonizeze relaţia cu sine şi ceilalţi, cu mediul înconjurător.
101

În funcţie de condiţiile concrete – nivelul de pregătire al învăţătorului, experienţa
agenţilor educaţionali (învăţător, copii, părinţi), prezenţa sau lipsa strategiilor metodologice etc.
– pedagogul poate schimba ordinea anumitor subiecte din curriculumul dat, denumirea temei,
poate completa conţinutul cu teme noi, de mare importanţă pentru contingentul concret de elevi
etc.
Prezentul curriculum permite să se elaboreze seturi didactice alternative, în perspectiva
extinderii aspectul funcţional–aplicativ al conţinutului educativ moral–spiritual.







COMPETENŢE SPECIFICE
Utilizarea conceptelor specifice valorilor moral-spirituale pentru cunoaşterea şi
respectarea tradiţiilor naţionale, experienţei religioase, normelor de convieţuire în
societate.
Aplicarea normelor din sfera valorilor umane in stabilirea relaţiilor interpersonale
pozitive.
Manifestarea unui comportament social activ şi responsabil adecvat unei lumi inschimbare.
Participarea la luarea deciziilor şi la rezolvarea problemelor comunităţii.

SUBCOMPETENŢE, CONŢINUTURI, ACTIVITĂŢI DE ÎNVĂŢARE ŞI EVALUARE
PE CLASE

Competenţe specifice- Cooperarea cu ceilalţi,pentru realizarea unui schimb
de opinii referitor lacalităţile/trăsăturile de caracter
ale personajelor din poveşti;- recunoaşterea semnificaţiei
unor norme din sfera valorilor
moral-spirituale;- recunoaşterea sărbătorilor
calendaristice şi de familie;- argumentarea atitudinii derespect şi mîndrie faţă desărbătorile familiale şinaţionale;- demonstrarea respectului faţăde părinţi şi cei apropiaţi.

Competenţe specifice

CLASA IConţinuturi

Activităţi deînvăţare/evaluare
1. Calităţile/trăsăturile de caracter - Jocuri de autocunoaştere
ale personajelor din poveşti.
în baza imaginilor;- exerciţii de recunoaştere
2. Calităţile unui copil.
a caracteristicilor
3. Reguli şi norme din sfera
persoanei;
valorilor moral-spirituale.
- studii de caz;
4. Drepturile şi îndatoririle- portofolii individuale;
copilului.
- jocul creativ;
5. Eu şi familia mea.
6. Sărbători familiale şi naţionale. - dialog despre sărbătorile
7. Patrimoniul spiritual al
calendaristice şi de familie;
poporului: obiceiuri, tradiţii.
- dialog despre sărbătorilor
8. Activităţi în beneficul
de Crăciun şi Sfintele Paşti;comunităţii.
- memorarea versurilor cuconţinut educativ;- acţiuni de interescomunitar;- completarea Agendei
Faptelor Bune;- exemplul;- jocul de rol;- autoevaluarea
comportamentului propriu
în mediul familial, social şi
cel natural.
CLASA a II-aConţinuturi
102

Activităţi de- Recunoaşterea unor
concepte din sfera valorilor
moral-spirituale în contexte
diferite;- analiza situaţiilor de viaţă
reale şi imaginare conform
normelor din sfera valorilor
moral-spirituale;

1. Trăsături moral-spirituale ale
persoanei.
2. Cartea - valoare spirituală.
3. Valorile culturale ale neamului– tezaur spiritual.
4. Poveţele lui Iisus Hristos.
5. Pildele biblice.
6. Crăciunul.
7. Sfintele Paşti.
8. Frumeseţea prieteniei.
9. Frumuseţea naturii.
10. Dragostea faţă de părinţi.
11. Dragostea faţă de Patrie.
12. Dragostea faţă de cei din jur.

- participarea la pregătirea şidesfăşurarea sărbătorilor defamilie şi calendaristice,naţionale;- exprimarea în cuvinte
proprii a poveţelor lui
Iisus Hristos;- asumarea răspunderii pentru
casa părintească, lăcaşurile
sfinte, localurile culturale.

Competenţe specifice- Identificarea situaţiilor din
cotidian din perspectiva
valorilor moral-spirituale;- acceptarea noţiunii devaloare moral-spirituală în
texte artistice, scripturale,
folclorice;- explicarea moralei textelor
biblice/literare în raport cu
situaţiile din viaţă;- identificarea valorilornaţionale proprii neamului

CLASA a III-aConţinuturi
1. Motive folclorice, biblice,
artistice specifice vieţii
moral-spirituale.
2. Valori centrale ale religiei
creştine:- Libertatea- Dragostea- Dreptatea- Adevărul
3. Sărbătoarea Paştelui înfamilie şi în comunitate.
4. Crăciunul în familie.
Crăciunul în comunitate.
103învăţare/evaluare- Exerciţii de autoevaluare
a comportamentului prinraportare la exempleleînvăţate;- studiu de caz la temarelaţiilor: elev - elev, elev matur, elev - părinte, elev învăţător;- studiu de caz: stabilirea
calităţilor personajelor din
texte literare sau ale unor
persoane reale;- portofolii individuale;- jocul creativ;- discuţii la tema
momentelor principale dinviaţa lui Iisus Hristos;- povestiri orale;- exerciţii de descriere a
tradiţiilor sărbătorilor deCrăciun şi Paşti;- investigaţii privindbogăţiile culturale ale ţării:monumente istorice, arta
populară;- acţiuni de interescomunitar;- completarea Agendei
Faptelor Bune;- investigaţii privindbogăţiile culturale ale ţării:monumente istorice, arta
populară;- acţiuni de interescomunitar.

Activităţi deînvăţare/evaluare- Realizarea unui proiect latema obiceiurilor strămoşeşti
păstrate în localitate;- portofolii individuale;- joc creativ;- identificarea în textele
citite a valorilor centralecreştine: libertate, dragosteafaţă de altul, dreptatea,adevărul;- memorarea unor versuri cu

nostru;

5. Aplicarea învăţăturilor
Bibliei în viaţa de zi cu zi:- atitudinea corectă acopilului în familie, faţă deprieteni, la şcoală;- atitudini faţă de plante,
animale, mediu;- reacţionarea adecvată la- atitudini de compasiune
morala textelor biblice;faţă de copii cu handicap.
- argumentarea semnificaţiei şirespectului faţă de normele
din sfera valorilor moralspirituale.

CLASA a IV-aConţinuturi

Competenţe specifice- Utilizarea, în contexte noi, anoţiunilor specifice valorilor
moral-spirituale;- stabilirea corespondenţelor
între calităţile personale şifaptele personale;1.

- analizarea, prin lucru în
echipă, a unor situaţii dinsfera valorilor moralspirituale;- argumentarea valorilorînvăţămintelor biblice,
cotidiene, artistice;6.

- asumarea proprieirăspunderi faţă de acţiunile
proprii şi faţă de cele ale
grupului de apartenenţă;- participarea la soluţionaea
problemelor ce privesc
propria dezvolare.

2.
3.
4.
5.

7.

conţinut educativ;- exerciţii de elaborare a unui
text scurt de caracterizare aacţiunilor într-o situaţie
concretă;- acţiuni de inters comunitar;- completarea Agendei
Faptelor Bune;- realizarea de miniproiecte;- discuţii în grup în baza
textelor şi imaginilor
despre tezaurul culturalnaţional;- jurnalul personal: impresii
notate în timpul orelor;- miniproiecte de acţiune
moral-spirituală.

Activităţi deînvăţare/evaluareEsenţa şi semnificaţia
- analiza
valorilor moral-spirituale.
personajului/persoanei dupăValori personale şi valoritrăsături fizice şi moralenaţionale.
(portretul fizic şi moral);Tradiţii şi obiceiuri locale.
- exerciţiu de stabilire aSărbători naţionale.
corespondenţelor dintre
Religia creştină ortodoxă – calităţile morale şi modul dereligia oficială a Republicii comportament;
Moldova.
Universul copilăriei:- joc creativ;
familie, şcoală,- elaborarea unor rebusuri
comunitate.
tematice;
Dezvotarea de activităţi în- discuţii libere;
beneficul comunităţii.
- întîlniri ale elevilor cu
reprezentanţi ai comunităţii
locale;- acţiuni de inters comunitar;- completarea Agendei
Faptelor Bune;- elaborarea unui text deautoanaliză cu oportunităţi deîmbunătăţire a calităţilor şi
faptelor personale;- studiu de caz despre variantede reacţionare
în contexte concrete;- proiect pe tema posibilităţilor
de soluţionare aa unei probleme din domeniul
mediului ambiant, culturii etc.
104

ARIA CURRICULARĂARTE
EDUCAŢIE MUZICALĂ
CONCEPŢIA DIDACTICĂ A DISCIPLINEI
La baza prezentei variante de Curriculum sînt puse prevederile Legii învăţămîntului,principiile şi orientările conţinute în Concepţia dezvoltării învăţămîntului în Republica
Moldova.
Actualul Curriculum şcolar ia în consideraţie tendinţele moderne ale dezvoltării curriculare
pe plan internaţional, constituie un document reglator la disciplina Educaţie muzicală şi
concretizează acea arie de acţiuni spre care tinde şcoala prin ansamblul demersurilor saleeducative.
Putem menţiona cîteva elemente de noutate integrate în Curriculum: centrarea procesului
educaţional pe elev, fundamentarea educaţiei muzicale pe formarea competenţelor muzicale aleelevilor (şi nu pe obiective), abordarea interdisciplinară în studiul muzicii, valorificarea la nivel
superior a valenţelor formative ale muzicii.
Strategiile didactice la Educaţia muzicală se vor axa, în special, pe realizarea acestor
elemente de noutate. În Planul de învăţămînt, Educaţia muzicală are statut de disciplină
obligatorie, pentru care se prevede cîte o oră pe săptămînă, total anual - 34 de ore.
Beneficiarii actualului Curriculum sînt elevii claselor I-a – a IV-a din învăţămîntul primar.
Pentru profesorii de muzică, autorii de manuale, ghiduri etc. materia de studiu este
structurată după principiul tematic (teme generale ale anului, trimestrului, semestrului),tematismul constituind o “busolă” de orientare în desfăşurarea procesului de predare / însuşire a
artei muzicale, de aceea temele nu vor fi reformulate, omise sau înlocuite cu altele. Se pot opera
modificări doar în ceea ce priveşte materialul (repertoriul) muzical pentru interpretare şi audiţie.

Statutul
disciplinei

Obligatorie

Administrarea disciplinei
Aria
Clasa
Nr.
curriculară
unităţilor deconţinuturi
pe clase
Arte
I
1
II
4
III
3
IV
1

Nr. de ore
pe an

34
34
34
34

Metodicile europene şi româneşti anterioare recunoşteau muzica drept o artă a sufletului şi
intelectului şi îşi propuneau să o trateze sub dublul ei aspect: de artă şi ştiinţă. Prevederile acestui
obiectiv sînt luate în seamă şi dezvoltate numai în ultima vreme, ca o consecinţă a racordării
educaţiei muzicale la standardele europene şi la vechile tradiţii naţionale.
Prin specificul şi conţinutul său, cît şi prin virtuţile sale formative, muzica solicită nu numai
intelectul elevului, ci şi mai ales afectivitatea, cu implicaţii directe în declanşarea unor stări, aunor trăiri şi sentimente, pregătindu-l pentru marile probleme ale vieţii. Arta muzicală acţionează
şi asupra dimensiunii morale a personalităţii, contribuind la creşterea unui „suflet frumos”,
armonios, cu o aleasă sensibilitate pentru valorile etice şi spirituale.
Educaţia muzicală desfăşurată la treapta primară dezvoltă gustul pentru frumos şi
sensibilitate a copiilor. Conţinutul de idei al cîntecelor influenţează pozitiv procesul de formare acaracterului copiilor. Aceştia învaţă să fie harnici, buni, generoşi, corecţi, să-şi iubească familia,ţinutul natal, natura înconjurătoare. Cîntecele şi jocurile îi fac pe copii veseli, vioi, disciplinaţi,105

perseverenţi, prietenoşi. Educaţia muzicală îi influenţează pozitiv şi sub aspect intelectual.
Perceperea clară a materiei, familiarizarea cu conţinutul cîntecelor şi apoi povestirea textelor
acestora le dezvoltă copiilor spiritul de observaţie, le îmbogăţeşte cunoştinţele şi vocabularul cu
noi cuvinte. Pledînd pentru o educaţie muzicală bine organizată, renumitul etnomuzicolog
George Breazul vede copilul astfel: “un mugur prins de o ramură, ca o mlădiţă dintr-o tulpină, cao sămînţă ce încolţeşte, prinde rădăcină şi creşte în solul sufletesc al neamului nostru” iarmanifestările muzicale ale copilăriei sînt “acele exprimări sonore ale bucuriei, plăcerii,satisfacţiei”.
Educaţia muzicală are valenţe reale în formarea tinerilor în baza valorilor general-umane şi
specifice naţionale, de aceea şi presupune două niveluri: informativ-teoretic şi formativaplicativ.
Nivelul informativ-teoretic vizează instruirea, dobîndirea de cunoştinţe, formarea depriceperi şi deprinderi reproductiv - interpretative. Ca rezultat al contactului cu realitatea
muzicală şi prin exerciţii se formează reprezentări, noţiuni, categorii, judecăţi, capacităţi dereproducere şi interpretare, se limpezesc criteriile de apreciere valorică, se înfiripă cultura
teoretică, deprinderea de a utiliza limbajul muzical şi de a descifra mesajul artistic.
Nivelul formativ-aplicativ se referă la atitudinea adecvată faţă de valorile estetice muzicaleşi se concretizează prin ideal estetic, sensibilitate, receptivitate la emoţiile estetice, cît şi princapacitatea de a audia, reproduce şi a crea valori muzicale.
Realizarea educaţiei muzicale pe aceste două niveluri oferă condiţii reale de formare acompetenţelor muzicale specifice la elevi, cu extinderi în planul formării competenţelor generale.
Astfel, competenţa şcolară este un ansamblu/sistem integrat de cunoştinţe, capacităţi,deprinderi şi atitudini dobîndite de elevi prin învăţare şi mobilizate în contexte specifice derealizare, adaptate vîrstei şi nivelului cognitiv al elevului în vederea rezolvării unor
probleme cu care acesta se poate confrunta în viaţa reală.
Pentru a defini mai cuprinzător şi exact scopul educaţiei muzicale în şcoală, este necesară
precizarea denumirii obiectului de studiu, care a variat de-a lungul timpului: “Cîntul”, “Cîntul şi
muzica”, manifestîndu-se tendinţele de limitare a conţinutului obiectului la activitatea de cîntareşi învăţare de cîntece sau la însuşirea unor noţiuni de teorie a muzicii şi la cultivarea unor
deprinderi elementare de solfegiere. Denumirea de educaţie muzicală, acceptată în tot mai multeţări, este mai adecvată, mai complexă, ea deplasînd accentul de la teorie şi cunoştinţe elementare
de notaţie muzicală, de la deprinderi de solfegiere şi cîntare, spre cunoaşterea, înţelegerea,simţirea şi trăirea muzicii ca fenomen artistic, emoţional-psihologic şi spiritual.
Educaţia muzicală, ca disciplină şcolară, are ca scop final formarea culturii muzicale în
calitatea ei de parte componentă a culturii spirituale şi generale. Noţiunea de educaţie artistică
(muzicală) este interpretată ca proces individual continuu de autodesăvîrşire spirituală apersonalităţii prin multiplele forme de contactare cu artele frumoase, acestea fiind modalităţi dereflectare a universului în care individul se regăseşte ca element component. Educaţia omului şinumai în particular a muzicianului - iată dezideratul disciplinei Educaţie muzicală înînvăţămîntul preuniversitar.
Educaţia muzicală, ca parte a educaţiei estetice, urmăreşte cultivarea capacităţilor copiilor dea aprecia frumosul din artă, ambianţă, natură, viaţa socială şi de a contribui la crearea frumosului
prin forme de manifestare specifice vîrstei, contribuind astfel la formarea şi desăvîrşirea
personalităţii. Prin forme şi direcţii de lucru specifice, această formă specifică de educaţie aconstituit una din preocupările centrale ale şcolii din toate timpurile.
Astfel, competenţa generală specifică ariei curriculare „Arte” este competenţa estetică,calificată drept un ansamblu de achiziţii atitudinale, comportamentale, afective, acţionale care
exprimă calitatea omului de a percepe şi aprecia, a trăi şi iubi Frumosul în concordanţă cu
spiritualitatea şi cultura epocii în care trăieşte.
Prin îmbinarea armonioasă a modalităţilor de realizare a educaţiei muzicale şi folosirea
mijloacelor audio-vizuale se contribuie la consolidarea cunoştinţelor, capacităţilor, atitudinilor
muzicale care conduc spre formarea competenţelor muzicale.
106Competenţa muzicală reprezintă un ansamblu integrat de cunoştinţe, abilităţi practice şiatitudini dobîndite prin învaţare şi mobilizate în contexte specifice de realizare, adaptate vîrstei şinivelului cognitiv al elevului, în vederea rezolvării unor probleme dintr-un sistem de orientări
valorice naţionale şi universale muzicale.
Criteriile de competenţă formată sînt:- disponibilitate pentru muzică (interes, dorinţă, motivaţie);- activism muzical (muncă, angajament, responsabilitate, rezultat, produs);- cunoştinţe muzicale şi despre muzică.
Competenţele muzicale se pot forma doar în baza unor predispoziţii (înnăscute) şi capacităţi
senzoriale specifice domeniului, muzicalitatea reprezentînd un complex calitativ de capacităţi ce
asigură performanţa muzicală.
Competenţele sînt structurate pe domeniile principale ale Educaţiei muzicale, acestea fiind
reflectate în Standardele educaţionale:- audiţia / receptarea muzicii;- interpretarea vocală / corală / instrumentală a muzicii;- creaţia elementară muzicală în sinteză cu alte arte;- analiza – caracterizarea muzicii.
Activitatea educaţională din cadrul disciplinei Educaţie muzicală se va efectua conformurmătoarelor principii:- principiul pasiunii;- principiul intuiţiei;- principiul asemănărilor şi deosebirilor;- principiul corelaţiei educaţiei muzicale cu viaţa;- principiul unităţii educaţiei, instruirii şi dezvoltării muzicale;- principiul “de la practică la teorie”.
Pentru cadrele didactice respectarea principiilor „de la practică la teorie”, „de la intuire laconştientizare”, va însemna punerea accentului pe trăirea vie a mesajului muzical şi nu pe„teoretizarea” lui.
COMPETENŢELE SPECIFICE ALE DISCIPLINEI
1. Cunoaşterea şi înţelegerea diversităţii fenomenului muzical–artistic din perspectiva
semnificaţiilor emoţionale şi estetice.
2. Identificarea mijloacelor de expresivitate muzicală conform rolului fiecăruia din ele
în redarea imaginii artistice şi a mesajului ideatic al operei muzicale.
3. Demonstrarea dexterităţilor muzicale şi integrarea în activităţi artistice şcolare,culturale, sociale.
4. Utilizarea terminologiei muzicale specifice pentru reflecţie şi autoexprimare.
5. Receptarea şi promovarea valorilor muzicale naţionale şi universale.

107

REPARTIZAREA TEMELOR PE CLASE ŞI PE UNITĂŢI DE TIMP
Clasa
I
II

III

IV

TemeleEu şi Muzica
1. Marşul, dansul, cîntecul –mari sfere ale expresivităţii
muzicale.
2. Posibilităţi comunicative şidescriptive ale muzicii.
3. Marşul, dansul, cîntecul încreaţii muzicale de proporţie.
4. Trăsături specifice ale
imaginilor muzicale
determinate de caracterul
muzicii de marş, dans, cîntec.
1. Limbajul muzical.
2. Melodia – mijloc important
al limbajului muzical. Noţiuni
de sintaxă muzicală
3. Forma muzicală
Muzica poporului meu

Nr. de ore
34
8
8
8
10

12
10

12
34

SUBCOMPETENŢE, CONŢINUTURI, ACTIVITĂŢI DE ÎNVĂŢARE ŞI EVALUARE
PE CLASE
CLASA I108

Subcompetenţe

ConţinuturiAudiţia/ receptarea muzicii
Eu şi Muzica
Ce sentimente redă muzica?
 identificarea caracterului creaţiei
- stabilirea relaţiei dintre caracterul lucrării
muzicale;interpretate sau audiate şi gama variată
 raportarea caracterului muzical lade trăiri sufleteşti comunicate prinemoţiile, sentimentele, gîndurileconţinutul muzicii;
omului reflectate în lucrarea- bucuria şi voia bună reflectate prin
muzicală;caracterul vesel, săltăreţ, de glumă al
Interpretarea vocală/corală/instrumentală
muzicii;
 intonarea expresivă a melodiilor- tristeţea, nostalgia, sentimentele desimple cu un diapazon limitat;dragoste, căldură redate prin caracterul demonstrarea elementelor principale
duios, lin, cantabil al muzicii;
de cultură vocală: respiraţie, dicţie,mîndria, avîntul, curajul, jertfirea de sine
articulaţie, emisie a sunetului;în muzica cu caracter solemn, eroic, acompaniere ritmică cu instrumente
triumfător, maiestuos.
muzicale şi pseudoinstrumente;Cepovesteşte
muzica?
Creaţie elementară muzicală în sinteză cu
muzicapovesteşte
despre viaţa copiilor şi
alte arteocupaţiile lor: jocul, distracţiile, desenarea din impresiile obţinute înînvăţătura, munca, sărbătorile etc.;
urma audierii sau interpretării
muzica evocă obiceiurile, tradiţiile,lucrării muzicale;sărbătorile populare; improvizarea ritmică pe o temă- muzica glorifică limba poporului,
propusă;evenimentele şi faptele importante din
Analiza/caracterizarea muzicii
istoria şi cultura neamului; manifestarea plăcerii şi interesului- muzica descrie fenomenele şi obiectele
pentru activităţile muzicale;naturii prin prisma impresiilor umane utilizarea cuvintelor şi expresiilor(vîntul, furtuna, ploaia, răsăritul şi apusul
potrivite pentru descrierea dispoziţiei
soarelui, caracteristicile unor animale,
generale şi a mesajului lucrării
păsări, păsări, peisaje ale naturii etc.).
muzicale.
Cum povesteşte muzica?
- noţiuni elementare despre caracteristicile
109

Activităţi de învăţare şi evaluare(recomandate)- Audiţii muzicale cu anunţarea scopului
didactic, titlului lucrării muzicale şi
compozitorului;- audiţii a unor exemple de muzică fărăprogram;- discutarea conţinutului de expresie allucrării;- convorbiri despre rolul muzicii în viaţa
copilului;- exerciţii de audiere muzicală în scopul
comparării caracterului muzical şi alconţinutului imagistic al lucrării;- exerciţii de respiraţie, dicţie, emisie corectă,lejeră a sunetului;- exerciţii de acompaniere ritmică, cu
instrumente muzicale, bătăi din palme, picior
etc.;- exerciţii de reproducere, recunoaştere asunetelor din natură, emise de anumitepăsări, animale, maşini etc.;- elaborarea unor desene (colaje, aplicaţii)inspirate din muzica audiată;- colectarea imaginilor, obiectelor, jucăriilor,
posterelor
reprezentînd
instrumente
muzicale, peisaje, portrete ale cîntăreţilor,artiştilor, formaţiilor de muzică;- participare la sărbătorile şcolii, vizionarea
spectacolelor, concertelor;- exerciţii de dezvoltare a vocabularului şi
memorare a termenilor muzicali;- joc muzical–didactic pentru însuşirea

sunetului muzical: înălţime, durată,intensitate;- reprezentări generale despre: mişcarea
muzicală (tempouri), timbrul muzical,
instrumente muzicale, genurile principale(cîntecul, marşul, dansul), melodie, ritm,nuanţe dinamice, semne grafice deexpresivitate a muzicii (fermata,accentele, gradaţii de intensitate amuzicii: de la pp-ƒƒ, crescendo,
diminuendo, semnul repetării etc.).
De ce avem nevoie de muzică?
- dezvăluirea relaţiei: „om-artă”, „viaţamuzică”;- nevoia de muzică a copilului;- posibilităţile formative ale muzicii.

Repertoriu pentru interpretare vocal-corală
I. Brătianu, “Pui de lei”
Grigore Vieru, “Alunelu”
Ion Macovei; Grigore Vieru, “Toamna”
Ion Macovei; Grigore Vieru, “Casa noastră”
Grigore Vieru; Grigore Vieru, “Ţărişoara mea”
Din folcrolul copiilor: “Trei iezi”, “La moară”, “Gutuiţa”, “Limbaromînească”, “Steaua sus răsare”, “Pluguşorul”, “Sorcova”, “Dragmi-e jocul romînesc”, “Arici, pogonici!”, “Soarele”, “Primăvara”
R. Buciuceanu; D. Matcovschi, “Anul Nou”, “Cîntec de leagăn”,“Masă mare”, “Răsună codrul”, “Treci, ploaie”, “Luci, soare, luci”
E. Doga; A. Ciocanu, “Mama”
I. Macovei; Grigore Vieru, “Hora păcii”
T. Popovici; Versuri populare, “Moara”
T. Zgureanu; Grigore Vieru, “Cîte litere ştii tu?”practică a noţiunilor predate;- excursii la muzee de artă, audierea
concertelor, vizionarea spectacolelor cu
subiecte şi tematici accesibile.

Repertoriu pentru audiţii
Serghei Prokofiev, “Marş”
Dmitrii Kabalevski, “Clovnii”
C. Petra Basacopoi, “Cîntecul vîntului”
M. Negrea, “Fusul”
Melodie populară, “Doina”, “Ciocîrlia”
M. Jora, “Trece oastea lui papuc”
M. Jora, “Mutzachi trage pe mitz-mitz de coadă”
J. F. Rameau, “Chemarea păsărelelor”
A. Vieru, “Noapte”
A. Haceaturean, “Poveste de seară”
N. Rimski-Korsakov, “Marea”
Piotr Ilici Ceaikovski, “Cîntec napolitan”

110Subcompetenţe
Audiţia/ receptarea muzicii
 identificarea auditivă a celor trei
mari spere ale expresivităţii
muzicale: cîntecul, marşul, dansul; înţelegerea şi remarcarea aspectelor
descriptive şi a posibilităţilor
comunicative ale lucrării muzicale;Interpretarea vocală/corală instrumentală
 interpretarea corectă, expresivă,individual sau în grup, a unor cîntece
simple în limita unei octave;
 utilizarea instrumentelor muzicale
simple sau a jucăriilor muzicale
pentru amplificarea expresivităţii
interpretative vocale;Creaţie elementară muzicală în sinteză cu
alte arte improvizarea unui ison la o melodie
propusă; selectarea imaginilor plasticepotrivite pentru ilustrarea lucrărilor
muzicale cu caracter contrastant;Analiza/caracterizarea muzicii
 descrierea conţinutului literar al unuicîntec reliefînd valenţele poetice ale
textului; compararea lucrărilor muzicale şi
caracterizarea diferenţelor sau
similitudinilor; exprimarea propriilor impresii şisentimente despre lucrarea muzicală.

CLASA a II-aConţinuturiMarşul, dansul, cîntecul – mari sfere ale
expresivităţii muzicale- rolul pe care îl îndeplineşte fiecare sferă
de expresivitate muzicală în viaţa omuluişi anumite circumstanţe de funcţionare
ale lor;- trăsăturile distinctive ale marşului,cîntecului, dansului;- diversitatea largă a genurilor din cadrulfiecărei sfere de expresivitate muzicală;- capacitatea de integrare a sferelor deexpresivitate muzicală şi formarea unor
genuri muzicale distincte;- elementele determinante ale expresivităţii
muzicale: melodia şi ritmul.
Posibilităţi comunicative şi descriptive ale
muzicii- caracterul muzicii este expresia sonoră acaracterului şi trăirilor sufleteşti ale
omului;- muzica comunică despre sentimentele,gîndurilor omului, redă diverse tipuri demişcare, trezeşte asociaţii spaţiale şirelaţii cu fenomenele sonore dinrealitatea înconjurătoare.
Marşul, dansul, cîntecul în creaţii muzicale
de proporţie
- noţiuni elementare despre genuri
muzicale de proporţie: opera, baletul,
simfonia;- elementele de bază ale genurilor de

111

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Audiţii muzicale ale lucrărilor reprezentativeaparţinînd celor trei mari sfere de expresivitate;- exerciţii de distingere a genului muzical;- discuţii despre funcţia pe care o îndeplineşte
fiecare gen în viaţa omului;- conversaţii de rezumare a mesajului lucrării
muzicale;- exerciţii vocale pentru obţinerea expresivităţii
interpretării;- exerciţii cu instrumentele muzicale (ritmice,ritmico-melodice)pentruconsolidarea
deprinderilor de interpretare instrumentală;- exerciţii de scris-citit muzical: note pe portativ,
valori de note, cheia sol, alte semne muzicale
grafice;- imitarea prin mişcări şi gesturi a felului deinterpretare la instrumente muzicale;- desenarea chipului muzical al mamei, alînvăţătoarei, al prietenului, asocierea chipului cu
melodii, lucrări muzicale;- colectarea informaţiilor despre interpreţi, artişti,actori, personalităţi istorice reflectate în muzică;- jocuri muzical–didactice vizînd dezvoltarea
capacităţilor muzicale;- dramatizarea unor lucrări folclorice şi de autor;- exerciţii de identificare a elementelor de bază ale
genurilor de proporţie: baletul, opera, simfonia;- jocuri muzical–didactice pentru redarea prinmişcări a caracteristicilor dinamice, timbrale,ritmice de registru ale lucrărilor muzicale;- conversaţii, comunicări, relatări, lecturi în vederea

proporţie: cîntecul / interpretarea vocală
în operă; dansul-în balet;- întîlnirea sferelor de expresivitate
muzicala în creaţiile muzicale deproporţie.
Trăsături specifice ale imaginilor muzicale
determinate de caracterul muzicii de marş,dans, cîntec
- trăsături specifice ale muzicii determinate
de caracterul de marş: ritm cadenţat,tempou şi caracter energic, solemn,măreţ;- caracterul de marş în genuri vocal-corale,
vocal-instrumentale, instrumentale,sferele de aplicare şi efectele emoţionale
produse; nuanţele artistice ale creaţiei
determinate de prezenta caracterului demarş;- caracteristicile muzicii de dans: ritmuri şi
tempouri specifice, destinaţia muzicii dedans, prezenţa caracterului dansant încreaţii, genuri şi forme vocale,
instrumentale, mixte; coloritul general alcreaţiei determinat de prezenţa
caracterului dansant;- cantabilitatea în contextul variat al
muzicii, expresivitatea deosebită aelementului melodie; preponderenţa
cantabilităţii în genurile vocale, corale,
vocal-instrumentale spre deosebire delucrările în caracter de marş sau dans al
muzicii.

112însuşirii unor date importante privitoare la temele
abordate;- audiţii
muzicalepentrudistingerea
particularităţilor specifice ale genurilor de cîntec,
marş, dans;- completarea unor fişe, precizînd particularităţile
distinctive ale tipurilor de marş, dans, cîntec;- lucrul cu manualul şi alte surse pentru însuşirea
noţiunilor muzicale;- caracterizarea muzicală proprie a unor personaje,acţiuni, fapte, a unor fenomene naturale utilizînd
termeni, expresii specifice;- elaborarea unor fişe cu criterii proprii de aprecierevalorică a lucrării muzicale;- selectarea din diferite surse (mass–media, TV,cărţi, reviste) a informaţiilor referitoare laevenimentele muzical–culturale din ţară.

Repertoriu pentru interpretare vocal-corală
Eugen Mamot; Grigore Vieru, “Scump învăţător”
Grigore Vieru; Grigore Vieru, “Cine cîntă-aşa”
Melodie popular de joc: “Alunelu”
Alexandru Ranga; Axentie Blanovschi, “Dansul florilor”
Cîntec popular haiducesc: “Cucuşor cu pană sură”
Dans popular; Grigore Vieru, “Coasa”
Dumitru Gheorghiţă; Filip Mironov, “Piţigoiul”
Colindul de luptă: “La poartă, la Ştefan Vodă”
Colind: “Colindul de Crăciun”
Grigore Vieru; “Grăuraşul”Cîntec popular: “Am plecat să colindăm”
Grigore Vieru; Grigore Vieru, “Trenul”
Cîntec popular: “Cîntec de leagăn”
Eugen Mamot; Grigore Vieru,“Toboşarul”
Dumitru Gheorghiţă; Grigore Vieru, “Hora albă”Cîntece din folclorul copiilor: “Gutuiţa”, “Ploaia”, “Copăcel”,“Paparudă”
Zlata Tcaci; Grigore Vieru,“Soldaţii”
Balada populară “Mioriţa”, fragment
Nicolae Saxu; versuri populare, “Vine, vine primăvara”
George Enescu; Georgeta Moraru, “Rapsodia romînă nr. 1”,
fragment
Ion Macovei; Grigore Vieru, “Ghioceii-frăţiori”
Andrei Tamazlîcaru; Grigore Vieru, “Zburdă iedul pe muncel”
Ion Macovei (prelucrare), “Caloianul”
Ion Macovei; Grigore Vieru, “Graiul meu”
Iulia Ţîbulschi, aranjament pentru voce şi pian; Grigore Vieru,“Fluturaşii”
Sergiu Croitoru; Anatol Ciocanu, “Păsărel”
Timotei Popovici; Ion Onu, “Vine, vine luna mai”

Repertoriu pentru audiţii
Eugen Doga, “Marş”
Serghei Prokofiev, “Marş”
Piotr Ilici Ceaikovski, “Marşul soldăţeilor de lemn”
Frederic Chopin, “Marş funebru” din sonata si-bemol minor pentru pian
Felix Mendelssohn-Bartholdy, “Marş nupţial” din uvertura “Visul unei nopţi
de vară”
Piotr Ilici Ceaikovski, Vals din baletul “Frumoasa din pădurea adormită”
Dmitri Şostakovici, “Vals-glumă”
Serghei Rahmaninov, “Polca italiană”
Orchestra de muzică populară “Lăutarii”, “Polca din bătrîni”
Piotr Ilici Ceaikovski, “Cîntec fără cuvinte”
Ludwig van Beethoven, Piesa pentru pian “Vesel-Trist”
Ghenadie Ciobanu, Piesa pentru pian “Tîndală şi Păcală”
Dmitri Kabalevski, “Trei prietene: Ştrengăriţa, Plîngăreaţa, Răutăcioasa”.
Dmitri Kabalevski, “Trompeta şi toba”
Franz Suppe, “Cavaleria uşoară”
Piotr Ilici Ceaikovski, “Marş” din baletul “Spărgătorul de nuci”
Eugeniu Coca, “Cvartetul de coarde nr. 2”, partea a II-a
Tudor Chiriac, Poemul “Mioriţa”, fragment
Tudor Chiriac, Cantata “Luci, soare, luci”, numărul “Limba noastră”
Ion Macovei, Oratoriul “Mioriţa”, fragment
George Enescu, „Rapsodia romînă nr. 1”, fragment
Paul Constantinescu, Suita “Trei dansuri romîneşti”, “Brîul”
Eugeniu Coca, “Cvartetul de coarde nr. 2”, “Hora” şi “Brîul”
Piotr Ilici Ceaikovski, “Dansul napolitan”
Piotr Ilici Ceaikovski, Baletul “Lacul lebedelor”, “Dansul micilor lebede”
Piotr Ilici Ceaikovski, “Dansul napolitan”
Piotr Ilici Ceaikovski, “Albumul pentru copii”, “Cîntecul napolitan”
Giuseppe Verdi, “Dansul micilor negri” din opera “Aida”
Georges Bizet, “Marşul toreadorului” din opera “Carmen”
Piotr Ilici Ciaikovski, “Marşul” din Baletul “Spărgătorul de nuci”
Ludwig van Beethoven, “Marş funebru” din “Simfonia nr. 3”

113

Ludwig van Beethoven, “Simfonia nr. 3, Eroica”, partea a II-a, fragment
Frederic Chopin, “Sonata si-bemol minor”, marş funebru
Ludwig van Beethoven, “Simfonia nr. 3”, partea a II-a, “Mars funebru”
Ion Macovei, “Ecoul”

Subcompetenţe
Audiţia/ receptarea muzicii
 distingerea auditivă a trăsăturilor
specifice ale muzicii determinate decaracterul ei de marş, dans, cîntec;
 identificarea formelor muzicale, aelementelor de structură şiînţelegerea semnificaţiei lor în
dezvoltarea ideii muzicale;Interpretarea vocală/corală instrumentală cîntarea sincronizată cu
acompaniament, individual, cu ison,în canon, cu elemente de interpretareîn 2 voci; utilizarea în mod corect a tehnicilor
de interpretare la instrumente
muzicale (clapă, tobă, fluier etc.);Creaţie elementară muzicală în sinteză cu
alte arte improvizarea unei melodii simple,
expresive pe versuri selectate la
dorinţa elevului; selectarea muzicii la poveşti,povestiri, poezii;
 improvizarea mişcărilor ritmice lamuzica de dans;Analiza/caracterizarea muzicii

CLASA a III-aConţinuturi
Limbajul muzical- specificul limbajului muzical comparativ
cu alte modalităţi artistice de exprimare;- elementele limbajului muzical ca
mijloace prin care muzica îşi realizează
posibilităţile comunicative, expresive şidescriptive;- melodia – elementul definitoriu al
graiului muzical;- rolul elementelor limbajului muzical în
redarea imaginii muzical – artistice alucrării (ritmul, timbrul, registrul, modul
major, minor, tempoul).
Melodia – mijloc important al limbajului
muzical- melodia – componentul de bază allimbajului muzical;- asemănări şi deosebiri dintre limbajul
muzical şi limbajul vorbit: norme deorganizare şi prezentare a limbajelor;- intonaţia şi punctuaţia muzicală, unităţile
sintactice ale melodiei (motivul –intonaţie, fraza-propoziţie, perioade), şi
semnificaţiile lor în desfăşurarea muzicii;- conlucrarea tuturor mijloacelor artisticeşi a unităţilor structurate pentru redarea

114

Activităţi de învăţare şi evaluare(recomandate)- Exerciţii de substituire a ritmului (cu păstrarea
liniei melodice) pentru consolidarea noţiunii degen muzical;- exerciţii de identificare a timbrelor instrumentelor
muzicale;- exerciţii de dezvoltare a vorbirii prin utilizarea determeni muzicali şi expresii poetice;- elaborarea unei glosar de expresii poeticeselectate din poezii, povestiri, poveşti pentru
utilizarea lor în descrierea muzicii;- exerciţii de distingere a genului muzical;- utilizarea dicţionarului de termeni muzicali pentru
explicarea unor noţiuni, fenomene muzicale;- exerciţii de intonare expresivă şi frazare;- exerciţii de interpretare în canon şi la două voci;- exerciţii de solmizare, solfegiere elementară,conştientă a melodiilor simple;- exersarea interpretării la instrument în baza unui
text simplu de note;- alăturea de melodii simple, exclamaţii muzicale,jocuri muzical-didactice distractive pe un libret/text literar;- participare activă la viaţa artistică a şcolii;- exerciţii de precizare a elementelor definitorii ale
limbajelor diferitor arte;- exerciţii de identificare a formelor muzicale;







redactarea unor eseuri cu privire lamesajul şi imaginea muzical-artistică
a lucrării;povestirea experienţei sale muzical –artistice (audiţii, lecturi, vizionări despectacole, operă, balet, concerte,filme cu muzică);realizarea unui plan structurat decaracterizare a muzicii.

imaginii muzicale.
Forma muzicală
- forma muzicală ca modalitate destructurare şi prezentate a conţinutului deimagini al lucrării muzicale;- forma monopartită - modalitate deprezentare a unei singure dispoziţii, aunui gînd, a unei idei muzicale finite;- forma bipartită simpla (AB) a creaţiei
muzicale în care se prezintă douăimagini, două idei, două dispoziţii
contrastante;- forma tripartită simplă (ABA) a creaţiei
muzicale. Partea a III-a – repriza(repetarea integrală a primei idei
muzicale) are scop de consolidare a idei
principale;- forma rondo: noţiune de refren şi episod(ABACADA etc.)- tema cu variaţiuni (A + A1 + A2 + A3
etc.);- forma liberă (ABCA1D etc.)

Repertoriu pentru interpretare vocal-corală
C. Romaşcanu; versuri C. Salcia, „Să iubim al ţării tricolor”„Sărmanul Tobultoc” – cîntec popular de haiducie
Gh. Dumitrescu; versuri populare, „Cîntecul de luptă al
moldovenilor”
V. Alecsandri; melodia populară, „Barbu Lăutarul”
Daria Radu; Vasile Nedelcu, „Toamna”
Ana–Maria Fusu; Gr. Vieru, „Muzica”
Ion D. Vicol, „Hora”
Ion D. Vicol, „Hora”- realizarea unor teste în baza conţinutului studiat;- redactarea unui eseu în urma audierii lucrării
muzicale;- audierea atentă a discursului muzical şi alcătuirea
unui plan de dezvoltare „emoţională” a lucrării încorespundere cu forma ei;- discuţii, explicaţii însoţite de exerciţii în vedereaînsuşirii noţiunii de forme muzicale, a sensurilorunităţilor structurale ale melodiei;- lecturi ale manualului şi a altor mijloace, surse
privind însuşirea noţiunilor de gramatică
muzicală;- executarea melodiilor simple compuse de copii;- comunicări, relatări ale unor date importantedespre compozitori, creaţii, evenimente culturaleetc.;- jocuri muzical–didactice în vederea însuşirii
noţiunilor predate.

Repertoriu pentru audiţii
Serghei Prokofiev, Basmul simfonic “Petrică şi Lupul”
Ştefan Neaga, Lucrare simfonică “Poemul Nistrului”
Gavriil Musicescu, „Acuma ora sună”
Eugen Doga, „Marş”
Ludvig van Beethoven, „Simfonia nr. 5, partea a III-a”
Georges Bizet, „Uvertura” la opera „Carmen” („Marşul toreadorului”)
Ciprian Porumbescu, „Balada pentru vioară şi pian”
Eugen Doga, „Trilurile primăverii”
Alexei Stîrcea, „Poemul – sonată pentru violoncel şi pian”

115

Eugen Mamot; Gr. Vieru, „Spicule din vîrf de pai”
Gr. Vieru, „Dragă mi-i hora”
Dumitru Georgescu-Kiriac; Alexandru Stavri, „A ruginit frunza dinvii”
Sergiu Croitoru, „Instrumente muzicale”
Daria Radu; Vasile Romanciuc, „Nora copiilor”
Tudor Chiriac; Gr. Vieru, „Dorul şi limba”
Tudor Chiriac; Gr. Vieru, „Moş Crăciun”
Cîntece populare: „Foaie vede şi-o sulfină”, „Hai, liliţa, hai”,„Vîntuleţi de primăvară”, „Morarul bun” „Păsărică, mută-ţi cuibul”,„Primăvară, primăvară”, „Hora cu strigături”, „S-a dus cucul lapădure”
Gr. Vieru, „Limba noastră”
Dumitru Georgescu-Kiriac; versuri populare, „Fata de păstor şi
cucul”
Solomon Lobel; Liviu Deleanu, „Ce frumoasă-i luna mai”
V.A. Mozart, „Cîntec de primăvară”

Subcompetenţe
Audiţia/ receptarea muzicii
 Recunoaşterea tipurilor, genurilor,
speciilor de muzică populară şi
academică şi identificarea auditivă asferei de expresivitate emoţională şi
imagistică.
 Remarcarea pe parcursul audierii aevenimentelor muzicale (început, părţi,repetiţii, culminaţie, sfîrşit), schimbul detempouri, contrastele dinamice şiPaul Constantinescu, „Trei dansuri simfonice: Olteneasca, Ciobănaşul, Brîul”
Frederic Chopin, „Preludiul nr. 7 pentru pian”Ştefan Neaga, „Ostropăt”, „Dansul miresei”
Constantin Dimitrescu, „Dans ţărănesc”
Mihail Glinca, „Hota aragoneză”
Carl Maria Weber, „Corul vînătorilor” din opera „Freinschutz”
Alfred Alexandrescu, piesa simfonică „Amurg de toamnă”
Ghenadie Ciobanu, „Tîndală şi Păcală”
George Enescu, „Rapsodia română nr. 1”
Eugen Doga, selecţiuni din muzică baletului „Luceafărul”
Edvard Grieg, piesa „Dimineaţa”, din suita simfonică „Peer Gynt”
Carol Miculi, „Hora” (în prelucrare pentru pian)Alexei Mateevici; Alexandru Cristea, „Limba noastră”„Melodie de dragoste” şi „Sîrba” – în interpretarea naistului Vasile Iovu
Edvard Grieg, „ Cîntecul lui Solveig”, din suita simfonică „Peer Gynt”
Constantin Rusnac, „Sărbătoreasca” („Poem despre Moldova”)
Tudor Chiriac, piesa pentru vioară şi pian „Vîrtejul”
Wolfang Amadeus Mozart, „ Rondo” din „Sonata pentru pian nr. 11”
Luigi Boccherini, „Rondo”
Piotr Ceaikovski, „Capriciul italian”

CLASA a IV-aConţinuturi
Muzica poporului meuCreaţia muzicala populară
- Folclorul muzical – reflectare specifică aspiritualităţii poporului. Privire generală
asupra originilor şi evoluţiei folclorului
nostru muzical.
- Genurile reprezentative ale folclorului
muzical: doina, balada (specii), cîntecul
popular - geneza cîntecului

116

Activităţi de învăţare şi evaluare(recomandate)- Audiţii muzicale şi discutarea conţinutului deexpresie al muzicii;- audiţii muzicale şi discuţii despre genul, specia demuzică populară;- discuţii dirijate privitor la originea şi evoluţia
muzicii naţionale;- probe practice pentru determinarea genului
muzical, a titlului lucrării (în muzica cu program)a compozitorului, a interpretului / formaţiei
muzicale;timbrale, alternarea caracterelor şi aimaginilor muzical-artistice.
Diferenţierea auditiva şi descrierea
aportului unor elemente ale limbajului
muzical în crearea reprezentărilorspaţiale (departe – aproape, mare –mic),de mişcare (înainte – înapoi, în sus – în
jos).
Demonstrarea deprinderilor corecte deinterpretare vocală, cîntarea sincronizata
în diferite aranjamente simple: la unison,solist-cor, pe grupe (alternativ, în lanţ, îndialog) cu sau fără acompaniament, cu„negativ” (fonogramă).



Demonstrarea deprinderilor elementarede mînuire a instrumentului muzical sau
a jucăriilor muzicale melodice / depercuţie, poziţionarea corectă a mîinii lainstrument şi asocierea cu sunetul şi
durata lui (pătrimi, doimi, optimi şi
pauzele lor) în măsurile de 2/3; 3/4 înlimita de 7 sunete.

Improvizarea jocurilor, scenetelor cu
personaje din poveşti folosind jucării,accesorii, măşti, costume, mişcarea
corporală, elemente de dans adecvatesubiectului.

Transpunerea impresiilor, ideilor,
sentimentelor muzicale în limbajul altor
arte: în versuri şi compuneri, în mişcări

popular. Sincretismul muzică-vers
de autori anonimi. Diversitateacîntecului popular. Interpreţi aicîntecului popular;
 jocurile (dansurile) populare:
origini şi evoluţie. Sincretismul
dans-muzică în folclorul muzical.
Diversitatea jocului popular,
dansurile cu subiect şi fără subiect:
varietatea lor, trăsăturile
caracteristice. Melodii de cîntece şijocuri populare, interpreţi
instrumentişti vestiţi. Instrumente
populare tradiţionale. Orchestra
contemporană de muzică populară.
 costumul popular, alte atribute
decorative ale cîntecului şi jocului
popular.
- Cunoaşterea, valorificarea folclorului
muzical – condiţii ale perpetuării lui de launele generaţii la altele.
Muzica academică
- Privire generală asupra istoriei muzicii
profesioniste în spaţiul culturalromânesc: perioade, reprezentanţi, lucrări
de valoare;- Compozitori – fondatori ai muziciinaţionale profesioniste: A.
Flechtenmacher; P. Mezzeti, E.
Mandicevschi;- G. Musicescu – un clasic de mare valoare
al culturii muzicale naţionale;- C. Porumbescu – compozitor, muzician

117- solfegierea unor melodii simple din muzica
populară sau academică;- exerciţii de selectare a informaţiilor privitoare launele genuri, specii folclorice, interpreţi demuzică populară şi pregătirea materialului pentru
prezentare în clasă;- exerciţii de consolidare a unor mişcări, figuri dedans popular (hora, sîrba etc.);- exerciţii de depistare a timbrurilor instrumentelor
populare în baza unor audiţii de muzică populară;- pregătirea unor informaţii vizînd viaţa şi
activitatea unor personalităţi ale culturii muzicale
cu prezentarea în clasă a materialelor;- vizionarea concertelor de muzică şi joc popular şi
discutarea, analizarea lucrărilor audiate (gen,specii, trăsături distinctive, instrumente etc.), a
costumelor populare (zona, localitatea) şi adiferitelor atribute specifice culturii tradiţionale;- exerciţii de analiză şi comparare a lucrărilor
compozitorilor clasici ai culturii naţionale cu
evidenţierea particularităţilor deosebitoare ale
muzicii lor;
- exerciţii de analiză şi comparare a lucrărilor
compozitorilor contemporani naţionali cu
evidenţierea particularităţilor distinctive ale
muzicii lor;
- exerciţii de cultură vocală utilizînd diferite
procedee de interpretare: solist-cor, în lanţ, canon,a cappella, cu acompaniament instrumental, cu
fonogramă etc.;- prezentarea publică a unor concerte, serbări cutema „Muzica pentru copii” valorificînd creaţia
compozitorilor din Moldova;

corporale plastice, în desene, sculpturi şi
colaje.


Comentarea lucrării muzicale (după un
algoritm / schemă sau liber) privindconţinutul de idei, stările emoţionale
reflectate în muzică, mijloacele deexpresivitate şi conform unor criterii deapreciere valorică a muzicii.

Compararea şi diferenţierea creaţiilor
folclorice de cele de muzică cultă dupălimbajul muzical propriu fiecărui tip,
utilizînd termeni, noţiuni, expresii
specifice domeniului.

de excepţie, un mare patriot al neamului;- G. Enescu – luceafărul culturii muzicale
româneşti, personalitate marcantă în
cultura muzicală universală;- E. Coca – personalitate care a contribuit
la procesul de evoluţie a muzicii
profesioniste în Moldova;- Ş. Neaga – personalitate artistică
polivalentă în viaţa muzicală a Moldovei:
compozitor, pianist, dirijor, pedagog;- Gh. Mustea – continuator fidel al
tradiţiilor clasice în cultura muzicală dinzilele noastre;- T. Chiriac, Gh. Ciobanu, E. Doga –contribuţii valoroase pe tărîmul abordării
unor genuri muzicale academiceoriginale;- Muzica profesionistă pentru copii în R.
Moldova. Compozitori, creaţii, formaţii
artistice, dirijori, interpreţi;- Şcoala profesionistă de muzică din R.
Moldova (instituţii de învăţămînt muzicalde specialitate). Asociaţii concertistice:
Filormonica Naţională, Teatrul Naţionalde Operă şi Balet, Asociaţia „Moldova –concert”, Sala cu orgă ş.a;
- Cultura muzicală profesionistă a
Moldovei de astăzi: imagine pe plannaţional şi internaţional.

Repertoriu pentru interpretare vocal /corală
Mihai Ungureanu, „Am un plai”
Daria Radu; Vasile Romanciuc, „Patria”- exerciţii de interpretare la instrument în baza
textului de note şi fără text, (liber);- prezentarea unor mici scenete (fragmente) dinpoveşti, povestiri ilustrate cu muzică populară,costumul popular, integrînd şi dansul (jocul)
popular;- confecţionarea obiectelor artistice (broderii,milieuri, ulcioare, farfurii etc.) utilizînd diferite
materiale potrivite scopului, înfrumuseţind şicompletînd anturajul artistic al unor evoluării
artistice şcolare;- realizarea unui scurt eseu consacrat unuieveniment sau unei personalităţi istorice reflectate
în lucrări de muzica populară (balade, cîntece) sau
academică (opere simfonii etc.);- comentarea impresiilor dobîndite în urma
participării la concerte.

Repertoriu pentru audiţie
Doina şi bătuta din Giurgiuleşti”
Doina „Cîntă puiul cucului”

118Cîntece populare: „Cucule, pană galbenă”, „Cîntec de leagăn”,„Luci, soare, luci”, „Fluturaş, fluturaş”, „Berbecul”, „Mioriţa”,„Ştefan, Ştefan, domn cel Mare”, „Radu mamei, Radule”, „Cîntecul
cucului”, „Dragă mi-i şi mult mi-i drag”, „Mierla” „Hai la horă”,„Hai, flăcăi, săriţi la joc”, „Drăgaicele”, „Ecoul”„Cînd aud cucul cîntînd” – cîntec din repertoriul Mariei Lătăreţu
„Codreanu” (baladă haiducească)„S-a dus cucul de pe-aici” (cîntec de înstrăinare)„Ciobănaş la oi am fost” (cîntec păstoresc)„La rîpa cu tufele” - popular de glumă, satiric„M-am pornit la Chişinău” (popular de glumă)Gr. Vieru; „Hora fetelor” (melodie populară)„Glasul instrumentelor” (cîntec didactic)„Ia-ţi, mireasă, ziua bună” (din repertoriul nupţial)„Astă seară-i, seară mare” (colind de Crăciun)„Capra” (joc popular cu măşti)Alexandru Flechtenmacher; Dimitrie Bolintineanu – „Mama luiŞtefan cel mare”
Pietro Mezzetti; Carol Scrob, „Bardul ain Mirceşti”
Isidor Vorobchevici; popular, „Doina”
C. Porumbescu – fragment din opereta „Crai nou”
C. Porumbescu, „Trei culori”
G. Musicescu, „Ca o zi de primăvară”
Dumitru Kiriac; M. Eminescu, „Revedere”
Dumitru Gheorghiţă; V. Rusu, „Joc de sărbătoare”
Eugen Doga; Gr. Vieru, „Scăpărici”
C. Rusnac; Gr. Vieru, „Dragă-mi este ţara mea”
Gh. Mustea; Gr. Vieru, „Noi în grai sîntem popor”
Tudor Chiriac; Gr. Vieru, „Limba noastră”, fragment din partea a
IV-a a cantatei „Luci, soare, luci”
Ion Aldea-Teodorovici; Gh. Urschi, „Gala măştilor”
Mihai Dolgan; Gr. Vieru, „La noi”
Eugen Doga; Gr. Vieru, „Trăiască soarele”

Balada păstoreaşcă „Mioriţa”Cîntecul popular de haiducie „Radu mamei, Radule”
Cîntec popular de recrutare „Balada soldatului”
Cîntece de înstrăinare, de dor şi jale; despre viaţa păstorilor; cîntece deveselie; cîntece populare noi.
„Hora lăutarului”, „Hora bucuriei”, „Sîrba de la Edineţ”, „Ciocîrlia” –melodie populară
„Întrecere lăutărească”
Din repertoriul de primăvară şi de vară: „Caloianul”, „Paparuda”,„Drăgaica”, „Căluşarii”
Din repertoriul nupţial: „Jocul mare”, „Jocul zestrei”, „Cîntecul miresei”
Din repertoriul funebru (bocet de mamă, de tată, de copil etc.)
Colinde şi cîntece de stea
Alexandru Flechenmacher, uvertura naţională „Moldova”
Ciprian Porumbescu, corul „Crai nou” din opereta „Crai nou”
Ciprian Porumbescu, „Balada pentru vioară şi pian”
Eduard Caudella, finalul actulului întîi al operei „Petru Rareş”
Gavriil Musicescu, „Dor, dorule”, „Stăncuţa”
George Enescu, „Rapsodia română nr. 1”
Mihail Jora, suita simfonică „Privelişti moldoveneşti”
Paul Constantinescu, selecţiuni din muzica baletului „Nunta în Carpaţi”
Eugen Coca, finalul (partea a IV-a) „Cvartetului de coarde nr. 2”Ştefan Neaga, „Concert pentru vioară şi orchestră”
Ion Macovei, oratoriul „Mioriţa” (selecţiuni)
Gheorghe Neaga, corul „Zorile”
Eugen Doga, selecţiuni din muzica baletului „Luceafărul”
Constantin Rusnac, „Sărbătoreasca” („Poem despre Moldova”)
Gheorghe Mustea, „Balada lui Lăpuşneanu”, din opera „AlexandruLăpuşneanu”
Zlata Tcaci, selecţiuni din opera „Capra cu trei iezi”
Tudor Chiriac, selecţiuni din cantata „Luci, soare, luci”
Nicolae Bothros, piesa „În amintirea lăutarilor moldoveni”
Ion Păcuraru, suita pentru orchestra de muzică populară „Plai moldovenesc”

119Creaţii de muzică uşoară de compozitorii: E. Doga, M. Dolgan, Ion AldeaTeodorovici, Liviu Ştirbu ş.a.
Ghenadie Ciobanu, compoziţia pentru flaut solo „Spaţii sonore”
Constantin Rusnac; Anatol Ciocanu „Copiii planetei Pămînt”

120

EDUCAŢIA PLASTICĂ
CONCEPŢIA DIDACTICĂ A DISCIPLINEI
Educaţia plastică, disciplină şcolară obligatorie, în contextul curriculumului naţional, s-a constituit în
baza noului concept, care reiese din conjugarea caracterului formativ al procesului educaţional cu
particularităţile specifice artelor plastice. Educaţia plastică nu are ca scop formarea artistului plastic sau aunui meşteşugar care posedă iscusit o tehnică sau alta, şi nici formarea copiatorului care poate calchia
perfect realitatea care îl înconjoară, ci este un instrument de culturalizare, sensibilizare, formare a unuidialog dintre copil şi lumea artelor, totodată contribuind la formarea capacităţilor pro-active şi creative.
Aceasta implică deplasarea accentului de pe abilităţile de reproducere spre producere - creare de valori
şi receptarea/aprecierea valorilor create de alţii.
Curriculumul de Educaţie plastică propune copilului experienţa creaţiei şi a comunicării artistice îndomeniul artelor plastice şi asigură formarea competenţelor iniţiale pentru însuşirea sistemică adisciplinei de studiu. Atmosfera de instruire trebuie încadrată într-un context ludic, adică învăţarea prin
joc.
Implementarea eficientă a curriculumului impune respectarea coerenţei componentelor lui, utilizarea
flexibilă a conţinuturilor şi acordarea priorităţii metodelor interactive de predare şi metodelor activparticipative de învăţare, valorificarea creativităţii elevilor şi profesorilor în cadrul activităţilor didactice.
Formarea competenţelor la Educaţia plastică necesită acumularea de către elevi a anumitorcunoştinţe, de aceea procesul de instruire trebuie organizat astfel încît elevii să aibă oportunităţi de a crea,
a evolua, a discuta şi de a căpăta experienţă artistică nu numai în clasă, ci şi în afara orelor de curs:
concursuri de artă plastică, excursii la muzee, vizite la expoziţii etc. Astfel elevii vor fi învăţaţi să
lucreze cu diferite simboluri vizuale şi spaţiale, să gîndească în termeni de imagini: cum pot fi create, ce
reprezintă, ce emoţii provoacă diverse forme plastice, să compare lucrările lor cu alte lucrări pe care levăd şi le studiază, să aplice variate modalităţi de expresie: pictură, grafică, sculpură, artă decorativă,fotografie etc.
Utilizarea diverselor materiale de artă clasice şi materiale moderne (plante, fructe, aluat, nisip,sîrmă, zăpadă, textile etc.), instrumente şi tehnici mixte vor ajuta elevii să însuşească arta comunicării
ideilor şi mesajelor vizuale, să rezolve probleme şi concepte complexe pe care nu le pot reda verbal.
În activitatea didactică, profesorii vor apela la metode diverse şi creative, stiluri variate depredare pentru a-i ajuta pe elevi să-şi atingă scopurile puse în artă, să conştientizeze că orice problemă
poate avea multiple soluţii, să cunoască şi să fie în stare să se orienteze în materia predată, aplicînd
deprinderile formate la orele de educaţie plastică în procesul de studiere a altor discipline.
Ideea fundamentală a actualului concept de educaţie plastică constă în faptul că imaginea artisticoplastică este rezultatul actului de creaţie şi, concomitent, metodă de instruire. Includerea actului de creaţie
în procesul de instruire a elevilor este un mod eficient de optimizare a procesului de instruire şi educaţie îndomeniul artelor. Studiul limbajului plastic, al materialelor de artă şi al tehnicilor de lucru cu ele sîntmijloace de creare a imaginilor artistico-plastice, prin urmare - şi mijloace de instruire. Valoarea
incontestabilă a educaţiei plastice constă în formarea atitudinii pozitive a copilului faţă de lumea înconjurătoare şi faţă de oameni, cultivarea propriei viziuni artistice.
Familiarizarea cu limbajul artelor plastice sensibilizează elevii faţă de cultura plastică naţională şiuniversală şi oferă o posibilitate eficientă de formare/dezvoltare a sentimentelor estetice şi a competenţelor
de percepere şi exprimare a mesajului artistico-plastic. Competenţa şcolară este un ansamblu/sistem
integrat de cunoştinţe, capacităţi, deprinderi şi atitudini dobîndite de elevi prin învăţare şi mobilizate încontexte specifice de realizare, adaptate vîrstei şi nivelului cognitiv al acestuia, în vederea rezolvării
unor probleme cu care acesta se poate confrunta în viaţa reală.
Dezvoltarea creativităţii în cadrul activităţilor artistico-plastice include formarea competenţelor deexprimare liberă a propriilor viziuni şi preferinţe în redarea temelor şi subiectelor lucrărilor plastice.
121

Pentru realizarea cît mai eficientă a obiectivelor educaţiei artistico-plastice la treapta primară se
propune ca procesul predării –învăţării să fie axat pe următoarele principii specifice educaţiei artisticoplastice: Principiul conexiunii teoriei cu practica – asigură îmbinarea actului de însuşire a cunoştinţelor
teoretice cu actul de formare a priceperilor şi deprinderilor practice în baza cunoştinţelor teoretice; Principiul unităţii dintre senzorial şi raţional – exprimă necesitatea studierii operelor de artăplastică prin intermediul simţurilor, cunoaşterea senzorială a imaginilor artistico-plastice; reper
pentru facilitarea înţelegerii particularităţilor operei de artă plastică, a cunoaşterii logice, raţionale; Principiul perceperii globale, unitare a formei şi conţinutului operei de artă – asigură
perceperea operei de artă plastică în integritatea formei şi a mesajului, formarea capacităţii depătrundere în mesajul operei prin intermediul formei; indică asupra necesităţii conexiunii aspectelor
formale şi de conţinut în receptarea operei de artă plastică; Principiul educaţiei artistice în baza valorilor autentice – utilizarea la activităţile de dezvoltare aperceperii artistice a operelor valoroase cu o anumită tradiţie culturală naţională şi universală (enecesar ca elevii să vadă, prin comparaţie, şi opere false, kitsch-uri – pentru cultivarea unei atitudini
corecte faţă de valorile artistice); Principiul unităţii perceperii şi creaţiei – prevede predarea-învăţarea fiecărei teme din curriculum
prin conexiunea mai multor genuri de activitate: examinarea materialului didactic, audierea muzicii
sau lectura corespunzătoare subiectului sau perioadei istorice studiate, verbalizarea ideii plastice,executarea lucrului practic, analiza colectivă şi individuală a lucrărilor – toate grupate optim în
fiecare caz aparte pentru formarea competenţelor; Principiul unităţii dintre autoexprimarea elevului şi dezvoltarea creativităţii plastice –exprimarea liberă a viziunilor, sentimentelor copilului, ceea ce dinamizează imaginaţia şi stimulează
activitatea de creare a noilor valori (formelor noi) şi, de regulă, se desfăşoară într-o atmosferă decolaborare dintre pedagog şi elev.
Din punct de vedere funcţional importantă este corelarea tuturor componentelor curriculumului.
Centrarea pe competenţe stabileşte o viziune netradiţională faţă de aplicarea conţinuturilor. Astfel,conţinuturile devin mobile, flexibile şi redau viziunea autorilor în realizarea obiectivelor propuse. În
consecinţă, profesorul decide care conţinuturi urmează a fi realizate pe parcursul unui an de studii,
reieşind din competenţele profesionale, interesele grupului de elevi, specificul localităţii sau zonei
geografice.
Conţinuturile sînt informaţii care fundamentează teoretic formarea competenţelor elevilor în
procesul educaţional. Conţinuturile recomandate au fost structurate în patru compartimente identicepentru toate clasele:- Materiale, instrumente şi tehnici de artă;- Elemente de limbaj plastic;- Iniţiere în compoziţie;- Iniţiere în domeniul artelor plastice.
Prin urmare, Educaţia plastică în învăţămîntul primar, în esenţă, este procesul de formare a competenţelor
de receptare, de creare a valorilor plastice şi de comunicare artistică cu opere de artă de valoare.

1.
2.
3.
4.

COMPETENŢELE SPECIFICE ALE DISCIPLINEI
Explorarea diverselor instrumente, materiale şi tehnici de artă.
Valorificarea elementelor de limbaj plastic în exprimarea artistico-plastică.
Realizarea lucrărilor plastice în diverse tehnici şi materiale de artă.
Cunoaşterea noţiunilor elementare din domeniul artelor plastice.

122

Repartizarea temelor pe clase şi pe unităţi de timp
Clasa
I
II
III
IV

Temele
4
4
4
4

123

Nr. de ore
34
34
34
34

SUBCOMPETENŢE, UNITĂŢI DE CONŢINUT, ACTIVITĂŢI DE ÎNVĂŢARE ŞI EVALUARE

Subcompetenţe

CLASA I-aConţinuturi recomandate
Activităţi de învăţare şi evaluare recomandate
I. Materiale, instrumente şi tehnici de artă1.1. Să mînuiască la nivel elementar
instrumentele de lucru.
1.2. Să efectueze operaţii plastice simple
cu instrumente, materiale şi suporturi
variate.
1.3. Să utilizeze în activitatea de desen
diferite mijloace: creion, cretă, pastel,cărbune etc.
1.4. Să practice modelajul cu mijloacediferite: lut, plastilină, aluat, nisip etc.

Instrumente şi materiale de artă (hîrtie, carton,
creioane, pastel, peniţă, eboşoar, vopsele,
pensule, carioci, lut ş.a).

Modalităţi de utilizare a instrumentelor şi
materialelor de artă.

Discuţii:Observarea şi compararea materialelor şi
instrumentelor de artă peplanşe didactice,reproduceri, lucrări originale etc.
Învăţarea denumirii instrumentelor şi materialelorde artă.
Exerciţii de folosire a instrumentelor şi materialelor
specifice graficii, picturii, sculpturii etc.
Formarea/ dezvoltarea abilităţilor de mînuire a
instrumentelor.
Exersări de întindere, turtire, tăiere a lutului.
Experimentări în procesul cunoaşterii cu
particularităţile instrumentelor de desen, pictură,sculptură.

II. Elemente de limbaj plastic
2.1. Să identifice culorile în natură, Culorile şi modalităţile de expresie.
obiecte, opere de artă etc.
2.2. Să obţină expresivităţi plastice înpictură prin intermediul vopselelor de apă: Pata de culoare - modalităţi de realizare.
acuarelă, guaşă, temperă.
2.3. Să creeze diferite tipuri de linii cumateriale şi instrumente variate.
Linia – modalităţi de realizare.

III. Iniţiere în compoziţie

124Învăţarea denumirilor culorilor. Compararea şideosebirea lor în exemple din natură, vestimentaţie,mediul înconjurător, opere de artă etc.
Jocuri de obţinere a culorilor prin fuzionare,alăturarea culorilor sau suprapunerea lor.
Realizarea petelor de culoare, a liniilor cu diverse
mijloace (pensulă, hîrtie, stofă, aţă, burete, palma,plante etc.) şi exprimarea propriei opinii faţă derezultatul obţinut.

3.1. Să acţioneze în spaţiul plastic cu
diverse mijloace: instrumente, materiale.
3.2. Să se joace cu forme, culori,
materiale, obiecte, imagini.
3.3. Să motiveze preferinţele sale în
alegerea unui material de artă, instrument,
suport pentru exprimarea plastică.

Poziţia foii (verticală, orizontală).
Compunerea elementelor în spaţiul plastic:sus - jos, centru, mic - mare etc.
Crearea compoziţiilor pe diverse suporturi:hîrtie, asfalt, nisip, zăpadă etc.

Plasarea elementelor pe suprafaţa plastică: aproape- departe; mare – mic; centru etc.
Realizarea lucrărilor cu subiecte propuse deprofesor sau la propria alegere. Argumentarea
propriei alegeri a materialelor de artă.
Exerciţii-joc de îmbinare a diverselor materiale
într-o lucrare plastică.

IV. Iniţiere în domeniul artelor plastice4.1. Să se bucure de propria realizare şi
cea a colegilor săi.
4.2. Să manifeste interes în comunicarea
cu arta, artişti plastici.

Noţiuni de artă:- lucrare plastică, imagine plastică, desen,
pictură, compoziţie etc.
Familiarizarea cu opere de artă realizate îndiverse materiale.
Expoziţie. Muzeu.

125

Explicarea noţiunilor de: lucrare plastică, imagine
plastică, desen, pictură, sculpură, compoziţie,operă de artă, expoziţie.
Vizitarea expoziţiilor şi galeriilor de artă; atelierelorartiştilor plastici şi meşterilor populari. Excursii.
Organizarea expoziţiilor cu lucrări realizate pe
parcursul anului.
Utilizarea terminologiei corecte în procesul discuţiei şianalizei lucrărilor plastice.

Subcompetenţe

1.1. Să folosească în activitata plastică
diverse materiale.
1.2. Să creeze lucrări cu acelaşi
subiect în materiale de artă clasice şi materiale
moderne.

2.1. Să observe particularităţile punctelor,liniilor, culorilor, formelor utilizate în natură şi îndiverse contexte plastice.
2.2. Să obţină puncte, linii, pete, forme, culori
utilizînd diverse materiale şi procedee
artistice.
2.3. Să organizeze suprafeţe plastice prinîmbinarea elementelor de limbaj plastic.
2.4. Să experimenteze în obţinerea petelor
spontane.
2.5. Să redee anumite stări ale naturii folosind
culorile şi nonculorile.
2.6. Să combine culori pentru obţinerea
expresivităţilor plastice.

CLASA a II-aConţinuturi recomandate
I. Materiale, instrumente şi tehnici deartăActivităţi de învăţare şi evaluare recomand

Materiale şi tehnici grafice, picturale, Discuţii: Analiza materialelor de artă, tehnicilor utisculpturale şi decorative.
lizate în operele artiştilor plastici.
Subiectul lucrării plastice.
Observarea asemănărilor şi deosebirilor dintre
materiale şi instrumente de artă.
Exersări şi experimentări în diverse materiale şi
tehnici.
Selectarea materialelor în dependenţă de subiectele
abordate.
Exerciţii-joc: eu sînt pictor, grafician, sculptor etc.
Activităţi individuale şi în grup în procesul
experimentării cu materiale pe suporturi variate.
II. Elemente de limbaj plastic
Punctul în arta plastică şi natură.
Modalităţi de executare şi amplasare apunctului în spaţiul plastic.
Linia în arta plastică şi natură.
Linia dreaptă, frîntă, ondulată, rotundă.
Pata spontană.
Forma realistă.
Clasificarea culorilor: culori şi nonculori.
Amestecul culorilor.

126

Discuţii: observarea caracteristicilor fizice aleelementelor de limbaj plastic în natură şi opere deartă.
Exerciţii-joc de obţinere a punctelor, liniilor dediferite mărimi şi forme cu instrumente, materiale
de artă şi materiale netradiţionale (creion simplu,
creioane colorate, cariocă, peniţă, pensule, lut,boabe, nisip, pietre, crengi, fire textile etc.).
Exersări în obţinerea petelor spontane: prinstropire, scurgere, suprapunere, alăturare etc.
Descrierea efectelor obţinute.
Exemple de forme realiste în natură şi opere deartă; Analiza formelor realiste şi a modalităţilor derealizare.
Observarea deosebirilor dintre culori şi nonculori.
Exersări în obţinerea diferitor culori prin amestecul

lor. Exerciţii-joc de redare a stărilor naturii princulori.
III. Iniţiere în compoziţie
3.1. Să considere obiectele înconjurătoare ca
surse de stimulare a creaţiei sale.
3.2. Să exprime sentimente, atitudini în
compoziţii plastice.
3.3. Să experimenteze pe diverse suporturi cu
ajutorul elementelor de limbaj plastic.

Plasarea elementelor în spaţiul plastic.
Centrul (centrele) de interes alcompoziţiei.
Organizarea spaţiului plastic în culoare.

Explicarea noţiunilor de element plastic, spaţiu
plastic şi centru de interes al compoziţiei.
Identificarea şi analiza lor pe reproduceri de artă,operede artă din diverse ramuri.
Realizarea compoziţiilor în diverse tehnici: desen,sculptură, pictură, colaj, tangram etc.

IV. Iniţiere în domeniul artelor plastice4.1. Să manifeste interes faţă de activitateaartiştilor plastici şi meşterilor populari.
4.2. Să demonstreze capacităţi de apreciere
estetică a operelor din arta plastică naţională şiuniversală.
4.3. Să exprime atitudine, opinii, emoţii în
procesul perceperii capodoperelor artei plastice.

Noţiuni de artă: sculptură / sculptor,
pictură / pictor, grafică / grafician etc.
Muzeu; expoziţie.
Maeştri şi capodopere;

Compararea şi analiza operelor de pictură, grafică,sculptură şi artă decorativă create în diverse
perioade istorice.
Joc de rol: Critici şi artişti.
Utilizarea terminologiei corecte în procesul discuţiei şianalizei lucrărilor plastice.
Vizitarea muzeelor şi galeriilor de artă.
Organizarea expoziţiilor cu lucrări realizate pe
parcursul anului.

127Subcompetenţe

CLASA a III-aConţinuturi recomandate
Activităţi de învăţare şi evaluare recomandate
I. Materiale, instrumente şi tehnici deartă

1.1. Să experimenteze materiale şi tehnici
netradiţionale în exprimarea individualcreativă.
1.2. Să realizeze proiecte artistice în diverse
materiale şi tehnici de artă.
1.3. Să creeze diverse forme din materiale
naturale şi artificiale.

Materiale netradiţionale în arta plastică.
Tehnici mixte.
Modalităţi de expresie ale materialelor
naturale şi artificiale (boabe, plante,sîrmă, cutii, polistirol, lut, aluat, carton,hîrtie, fructe, legume etc.).

Discuţii: Observarea particularităţilor materialelor
netradiţionale în diverse contexte plastice: materiale
maleabile (aluat, pastă de hîrtie), fructe, legume, planteetc.
Vizionarea filmelor, clipurilor, imaginilor,
reproducerilor. Exersări şi experimentări: modelarea şiconstruirea formelor din diverse materiale: lut,
plastelină, fructe, polistirol, carton, hîrtie etc.
Lucrări practice: colaj, origami etc.
Analiza lucrărilor efectuate şi exprimarea atitudiniifaţă de materialele utilizate.

II. Elemente de limbaj plastic
2.1. Să utilizeze punctul ca element decorativ
în lucrările plastice.
2.2. Să perceapă funcţiile decorativă şi
constructivă a punctelor şi liniilor.
2. 3. Să producă pete picturale şi decorativeprin amestecul culorilor.
2.4. Să creeze forme geometrice pe suprafaţa
plană şi în volum din diferite materiale.
2.5. Să identifice culorile primare, binare pe
reproduceri, planşe didactice, mediulînconjurător.
2.6. Să obţină expresivităţi plastice prindiverse procedee de modificare a culorii.

Punctul ca element constructiv.
Punctul ca element decorativ.
Funcţia constructivă a liniei.
Funcţia decorativă a liniei.
Pata picturală.
Pata decorativă.
Forma geometrică.
Culori primare, culori binare.
Procedee de modificare a culorii:
amestecul culorilor, fuzionarea.

128

Explicarea noţiunilor de punct constructiv şi punctdecorativ. Identificarea lor în opere de artă şi mediulînconjurător. Modalităţi de executare.
Explicarea noţiunilor de linie constructivă şi linie
decorativă. Observarea şi analiza lor în opere de artăşi natură etc. Exersări cu diferite feluri de linii.
Lucrări practice: semn pentru carte, felicitare, ambalajetc.
Discuţii despre rolul petelor de culoare şi observarealor în opere de artă, vestimentaţie, natură etc.
Exemple de forme geometrice. Relaţii
interdisciplinare.
Crearea formelor geometrice din diferite materiale pe
suprafaţa plană şi în volum.
Exersări: obţinerea culorilor binare prin diverse
procedee.

III. Iniţiere în compoziţie
3.1. Să exprime preferinţe în alegerea
subiectelor pentru realizarea compoziţiei
realiste.
3.2. Să reprezinte structuri din natură în
compoziţii volumetrice utilizînd diverse
materiale.
3.3. Să evidenţieze centrele de interes ale
compoziţiei folosind creativ mijloace deexpresie.
3.4. Să promoveze valorile general-umane înlucrările efectuate.

Compoziţia realistă.
Plasarea elementelor compoziţionale înspaţiul plastic.
Evidenţierea centrelor compoziţionale(culoare, mărime etc.).
Organizarea cromatică a spaţiului plastic.

Explicarea noţiunii de compoziţie realistă.
Analiza compoziţiilor realizate în diverse tehnici şimateriale de artişti plastici din diferite ţări şi perioade
istorice.
Exerciţii de amplasare a elementelor compoziţionale înspaţiul plastic şi evidenţierea centrelor compoziţionale
prin culoare, mărime etc.

IV. Iniţiere în domeniul artelor plasticeExplicarea noţiunii de ramuri ale artelor plastice. Analiza,
compararea şi deosebirea lucrărilor de artă din diverse
ramuri ale artei plastice.
Exprimarea opiniilor despre ramurile artei plastice.
Compararea operelor de artă plastică create în diferite
perioade istorice şi variate ca stil.
Discuţii despre conţinutul operelor de artă şi interpretarea verbală a mesajului artistic.
Utilizarea terminologiei corecte în procesul discuţiei şianalizei lucrărilor plastice.
Explicarea noţiunilor: muzeu şi galerie de artă.
Deosebirea dintre ele. Exemple de muzee şi galerii deartă din ţară şi peste hotare. Vizionarea filmelor,
vizitarea muzeelor şi galeriilor de artă.
Organizarea expoziţiilor cu lucrări realizate pe
parcursul anului.

4.1. Să deosebească ramurile artelor plastice. Ramurile artei plastice.
4.2. Să perceapă calităţile estetice ale mesajelor Muzee şi galerii de artă.
operelor de artă plastică.
Maeştri şi capodopere.
4.3. Să manifeste interes pentru cunoaşterea
artei plastice populare, naţionale şiuniversale.

129Subcompetenţe

CLASA a IV-aConţinuturi recomandate

Activităţi de învăţare şi evaluare recomandate

I. Materiale, instrumente şi tehnici deartă
1.1. Să experimenteze materiale şi tehnici de artăîn exprimarea individual-creativă.
1.2. Să folosească creativ diverse materiale deartă tradiţionale şi netradiţionale în lucrări
plastice.
1.3. Să creeze diverse forme în materiale naturaleşi artificiale.
1.4. Să motiveze alegerea tehnicilor mixte în
exprimarea unei idei.

Tehnici grafice, picturale, sculpturale etc.
Materiale de artă tradiţionale şi
netradiţionale.
Modelarea şi construirea din materiale
naturale şi artificiale (materiale dereciclaj, aluat, nisip, zăpadă, sîrmă, cutii,
polistirol, lut, carton etc.).
Tehnici mixte.

Crearea compoziţiilor în diverse tehnici.
Discuţii: Observarea particularităţilor materialelor deartă tradiţionale şi materialelor netradiţionale(aluat, fructe, legume, plante etc.) în diverse contexte
plastice. Analiza posibilităţilor de îmbinare amaterialelor de artă tradiţionale şi materialelor
netradiţionale într-o lucrare plastică.
Vizionarea filmelor, imaginilor, reproducerilor.
Exersări şi experimentări: modelarea şi construirea
formelor din materiale naturale şi artificiale.
Lucrări practice în tehnici mixte.
Analiza lucrărilor efectuate şi exprimarea atitudiniifaţă de materialele utilizate.

II. Elemente de limbaj plastic

2.1. Să reprezinte structuri şi fenomene ale naturii
utilizînd punctul şi linia ca mijloace de expresie.
2.2. Să obţină forme plate pe suprafaţa plană utilizînd
diverse materiale şi procedee tehnice.
2.3. Sa creeze forme volumetrice din materiale
naturale şi artificiale.
2.4. Să aplice culorile calde şi reci în redarea
anumitor stări sufleteşti.

Punctul şi linia mijloace de expresie în
grafică, pictură, arta decorativă etc.
Forma plată (bidimensională).
Forma volumetrică (tridimensională).
Culori calde.
Culori reci.
Nuanţe.
Dominanta cromatică.
Tonul închis-deschis.

130

Analiza elementelor de limbaj plastic în lucrări deartă plastică.
Observarea particularităţilor specifice în diferite
contexte plastice.
Modalităţi de aplicare şi realizare.
Explicarea noţiunilor de bidimensional şi
tridimensional. Analiza diferitor forme, lucrări princompararea şi deosebirea lor. Modalităţi de utilizare:funcţie utilitară, funcţie decorativă.
Crearea formelor bidimensionale şi tridimensionale.
Explicarea noţiunii de culori calde şi reci, nuanţe şi
identificarea lor în opere de artă şi mediulînconjurător.
Exerciţii-joc de obţinere a nuanţelor.
Discuţii despre dominanta cromatică. Rolul culorii în
redarea unor dispoziţii, stări, atitudini etc. Explicareanoţiunii de ton închis-deschis în desen şi pictură.
Exersări grafice şi în culori de obţinere a tonurilor şi
modalităţi de aplicare.
III. Iniţiere în compoziţie

3.1. Să creeze compoziţii decorative, grafice,picturale, sculpturale cu subiecte literare sau
inspirate din natură.
3.2. Să redee perspectiva aeriană şi liniară în
peisaje.
3.3. Să descrie verbal mesajul artistic al operelorde artă plastică exprimîndu-şi propriile atitudini
şi emoţii esteice.

Compoziţia decorativă, grafică, picturală şi
sculpturală.
Subiectul compoziţional.
Iniţiere în perspectiva liniară şi aeriană.
Redarea planurilor: linie, culoare, mărime,
ton.

Deosebirea, compararea şi analiza compoziţiilor
grafice, picturale, decorative şi sculpturale.
Discuţii despre subiectul compoziţional.
Analiza procedeelor artistice de evidenţiere acentrelor compoziţionale.
Exersări: evidenţierea centrelor compoziţionale prinformă / dimensiune, culoare etc.
Explicarea noţiunilor de perspectiva liniară şi
aeriană prin exemple simple din mediul înconjurător:peisaj, calea ferată, stîlpi de telegraf etc.
Identificarea pe reproduceri de artă şi în natură.
Modalităţi de redare a planurilor.

IV. Iniţiere în artele plastice4.1. Să observe trăsăturile caracteristice ale
genurilor artei plastice.
4.2. Să manifeste interes pentru cunoaşterea
artei plastice naţionale şi universale, artei
populare.
4.3. Să deosebească opere de artă plastică de arta
populară.
4.4. Să exprime atitudini faţă de evenimentele
culturale din instituţia de învăţămînt, localitate,ţară.

Genurile artelor plastice (portret, natură
statică, peisaj, compoziţie etc.).
Arta populară.
Meşter popular.
Atelier de creaţie.
Muzee şi galerii de artă.
Maeştri şi capodopere.

131

Explicarea noţiunii de genuri ale artei plastice.
Analiza operelor de artă şi identificarea trăsăturilor
caracteristice fiecărui gen de artă.
Utilizarea terminologiei corecte în procesul discuţiei şianalizei lucrărilor plastice.
Compararea operelor de artă plastică create în diferite
perioade istorice şi variate ca stil.
Analiza noţiunilor: artă populară, meşter popularatelier de creaţie.
Joc de rol: meşter popular, critic de artă etc.
Excursii la atelierele pictorilor şi meşterilor populari.

Vizionarea filmelor, expoziţiilor de artă şi
exprimarea propriilor opinii.
Organizarea expoziţiilor cu lucrări realizate pe
parcursul anului.

132

ARIA CURRICULARĂSPORT
EDUCAŢIA FIZICĂ
CONCEPŢIA DIDACTICĂ A DISCIPLINEI
Conceptul de bază al curriculumului şcolar de Educaţie fizică constă în iniţierea şi ghidarea
permanentă a elevilor în scopul formării unui sistem bine corelat de cunoştinţe, motivaţii,priceperi şi deprinderi de a utiliza sistematic, conştient, în mod independent, mijloacele educaţiei
fizice (exerciţiile fizice, factorii naturali/igienici), precum şi de a duce un mod de viaţă sănătos
atît în perioada şcolarizării, cît şi pe parcursul întregii vieţi. Elevii, absolvind şcoala, trebuie sădevină conştienţi de faptul că sportul şi cultura fizică sînt mijloace eficiente în dezvoltarea fizică
armonioasă, profilaxia bolilor, fortificarea şi menţinerea sănătăţii, obţinerea echilibrului
psihofiziologic, perfecţionarea condiţiei fizice etc. – componente/factori ce asigură longevitatea
speciei umane.
La baza conceptului stă ideea de ameliorare a acestui curriculum, avînd ca „ţintă”
mobilizarea unui ansamblu de resurse de asigurare a calităţii şi capacităţii de asimilare a materieide conţinut în procesul învăţării, inclusiv, asigurarea valorilor educaţiei pentru sănătatea
corporală.
Scopul prioritar al procesului educaţional la Educaţia fizică în învăţămîntul primar este
antrenarea elevului în formarea incipientă de utilizare a cunoştinţelor pentru fortificarea sănătăţii,călirea organismului, sporirea capacităţii de efort fizic pentru dezvoltarea calităţilor motrice. Nu
pe ultimul loc se află formarea interesului şi necesităţii de predare independentă şi sistematică aexerciţiilor fizice, formarea deprinderilor de a duce un mod de viaţă sănătos prin organizarea
activităţilor de integrare socială a elevilor din clasă.
Astfel, concepţia de aplicare a curriculumului de Educaţie fizică stipulează statutul cotei
disciplinei şcolare în Planul-cadru de învăţămînt. Educaţia fizică în sistemul de învăţămînt
primar este o componentă a educaţiei generale, care utilizează exerciţiul fizic drept mijloc
principal în vederea dezvoltării sănătăţii, competenţelor şcolare, deprinderilor motrice şi culturii
sănătăţii.
Competenţa şcolară este un ansamblu/sistem integrat de cunoaştere, capacităţi, deprinderi
motrice şi atitudini dobîndite de elevi prin învăţare şi mobilitate în contexte specifice derealizare, adaptate vîrstei şi nivelului cognitiv al elevului, în vederea rezolvării unor probleme cu
care acesta se poate confrunta în viaţa reală.
Curriculumul şcolar de Educaţie fizică pentru învăţămîntul primar este inclus în Planulcadru de învăţămînt ca disciplină de studiu obligatorie şi reflectă concepţia care stă la baza
reformei sistemului de învăţămînt European şi din Republica Moldova, urmăreşte realizarea
finalităţilor prevăzute de Legea Învăţămîntului:a) dezvoltarea personalităţii copilului, a capacităţilor şi a aptitudinilor lui spirituale şi
fizice la nivelul potenţialului său maxim;b) asigurarea unei pregătiri fizice multilaterale, cu caracter profesional-aplicativ,
formarea sistemului necesităţii de practicare a culturii fizice şi sportului pe parcursul întregiivieţi (Monitorul Oficial al Republicii Moldova. 9 noiembrie 1995, nr. 62-63).
Valoarea formativă a Educaţiei fizice constă în: tehnologia implementării subcompetenţelor şi unităţilor de conţinut ce constituie ocontribuţie considerabilă la sporirea stării de sănătate, capacităţilor motrice ale elevilor şi,
corespunzător, a calităţii învăţării; aplicarea sistemului de principii cu privire la formarea personalităţii competente să aplicevalorile culturii fizice în viaţa personală, care cuprinde calităţile motrice, morale, estetice şi
civice.

133

Realizarea conţinuturilor educaţionale ale educaţiei fizice şi sportului solicită profesorului
cunoaşterea profundă a principiilor de activitate didactică în baza cărora se va desfăşura procesulde învăţămînt.
1. Principiul dezvoltării multilaterale şi armonioase a elevului – presupune dezvoltarea
calităţilor motrice, psihice, funcţionale şi intelectuale ale elevului.
2. Principiul sistematizării şi continuităţii cunoştinţelor, calităţilor, capacităţilor motrice şiatitudinilor – vizează instruirea de lungă durată şi practicare a exerciţiilor fizice fără întreruperetoată viaţa activă.
3. Principiul conştientizării şi responsabilităţii pentru propria formare/dezvoltare – vizează
formarea interesului de activitate motrice, dezvoltarea încrederii în sine, încurajarea şi preţuirea
activităţii de creaţie.
4. Principiul funcţionalităţii – evidenţiază continuitatea educaţiei fizice şi sport pe parcursulvieţii indiferent de politica statului şi a influenţelor conjucturistice.
5. Principiul demonstrării şi umanizării învăţămîntului – stabileşte că Educaţia fizică
exercită o mare influenţă asupra dezvoltării şi formării personalităţii umane.
6. Principiul accesibilităţii instruirii – vizează prezentarea conţinuturilor didactice într-oformă accesibilă conform particularităţilor de vîrstă şi individuale ale elevilor.
7. Principiul creativităţii instruirii – necesită activităţi inovative, bazate pe inventivitate şi
pe inovaţie didactică, care contribuie la formarea personalităţii creative.
8. Principiul coerenţei dintre subcompetenţe/conţinut educaţional şi finalităţile educaţiei
fizice – reprezintă corelarea permanentă a competenţelor-cheie/transversale cu conţinuturile şi
finalităţile învăţării în direcţia formării cunoştinţelor, calităţilor, capacităţilor şi atitudinilor.
9. Principiul corespondenţei pedagogice dintre dezvoltarea psihică şi dezvoltarea fizică apersonalităţii umane – urmăreşte formarea trăsăturilor superioare de voinţă şi caracter pentru
perfecţionarea priceperilor şi deprinderilor psihomotore şi calităţilor acestora.
10. Principiul interdependenţei pedagogice dintre cultivarea permanentă a deprinderilor
igienico-sanitară şi dezvoltarea deplină a potenţialului biopsihic al personalităţii umane.
11. Principiul deschiderii educaţiei fizice spre activitatea sportivă de masă şi deperformanţă – vizează orientarea procesului educaţional al sportului şcolar cu caracter de masăspre sportul de performanţă.
12. Principiul egalităţii şanselor – vizează delimitarea unor secvenţe de conţinut pentru
toate categoriile de elevi.
13. Principiul eficienţei – prevede valorizarea maximă a mijloacelor şcolare şi surselor
naturale ale comunităţii locale.
14. Principiul adaptării şi utilizării spaţiului (stadion cu piste de alergare, terenuri defotbal, baschet, volei, handbal, oină, rugbi, teren pentru sărituri şi aruncări la atletism, pentru
alergări de rezistenţă şi cross, sală de gimnastică, de forţă, de fitness, sport-aerobic, bazin de înot,sala de lupte etc.) la cerinţele şi posibilităţile pedagogice, psihologice şi sociale ale educaţiei
fizice şcolare.
ORIENTĂRI GENERALE DE PREDARE-ÎNVĂŢARE
La vîrsta şcolară mică, în comparaţie cu perioadele de vîrstă ale învăţămîntului gimnazial,dezvoltarea elevului este mai lentă şi mai uniformă în ceea ce priveşte creşterea în înălţime.
Scheletul devine tot mai rezistent, deşi osificarea nu este încă terminată. Oasele se pot uşordeforma.
Sistemul muscular este slab dezvoltat, în special grupele mari musculare ale centurii
scapulare-humorale, ale spatelui, ale abdomenului, ale trunchiului. Din cauza acestei slabe
dezvoltări a musculaturii şi sub influenţa negativă a unor poziţii necorespunzătoare, coloana
vertebrală este expusă diferitor deformări.
Aparatul respirator este încă slab dezvoltat, respiraţia fiind superficială şi scurtă.
Motricitatea corpului la această vîrstă începe să se dezvolte în sensul unor acţiuni precise înmişcare.
134

Obiectivele educaţiei fizice la această vîrstă sînt de a crea condiţii pentru dezvoltarea
corectă a scheletului şi, în primul rînd, a coloanei vertebrale.
Însuşirea conţinuturilor didactice se face conform principiilor didactice de bază. La
selectarea diverselor exerciţii se va lua în consideraţie nu numai gradul deprinderilor motrice
atins de elevi, ci va fi prevăzută şi sporirea cerinţelor faţă de indicatorii calitativi şi cantitativi aimişcărilor. Aceasta e necesar pentru perfecţionarea sistemică a mişcărilor şi dezvoltareafuncţiilor motrice ale copiilor.
Cerinţele crescînde privind însuşirea exerciţiilor vor contribui la menţinerea interesului
copiilor faţă de procesul-instructiv, la tendinţa de a-şi îmbunătăţi indicii capacităţilor motrice
proprii, de a nu se opri la cele obţinute.
Aplicarea subcompetenţelor şi conţinutului didactic din curriculum urmăreşte proiectarea
didactică în formarea incipientă a competenţelor de preîntîmpinare a ţinutei şi funcţiilor tuturor
sistemelor organismului în creştere şi dezvoltare prin intermediul exerciţiilor fizice.
Competenţele proiectate în cadrul noilor activităţi de educaţie fizică, vor completa nemijlocit
valorile activităţilor motrice ale elevilor. În cadrul procesului instructiv-educativ se ating
obiectivele de formare a cunoştinţelor, priceperilor şi deprinderilor motrice, a experienţei deutilizare a exerciţiilor, fiind componenţe instrumentale-operaţionale ale elevului în vedereaînsuşirii calitative a calităţilor senzoriale, auditive, vizuale, kinestezice, care constituie izvorul
tuturor cunoştinţelor copilului despre mişcare şi sînt la baza tuturor celorlalte procese psihice maicomplexe, cum sînt percepţiile, reprezentările, gîndirea, memoria.
Aplicarea terminologiei pedagogice de educaţie fizică dezvoltă însuşiri ale limbajului
corect, capacităţii psihosociale, situaţii psihice ale procesului afectiv şi de voinţă. Curriculumul
se aplică de către profesorul de educaţie fizică în colaborare strînsă cu cadrele didactice dinînvăţămîntului gimnazial, liceal şi părinţii prin dezbaterile vizănd implementarea referenţialelorde competenţă prin intermediul conţinuturilor didactice din curriculum.
Începînd cu clasa I-a cadrul didactic care predă disciplina „Educaţia fizică” este responsabil
de introducerea şi completarea fişei „Paşaportului sănătăţii elevului”. La finele ciclului primarfişele tuturor elevilor vor fi transmise profesorului care va continua să activeze cu elevii
respectivi.
În scopul informării şi documentării elevului referitor la diverse aspecte ale educaţiei
fizice, începînd cu clasa a IV-a, sub egida pedagogului, elevul va completa caietul de educaţie
fizică.
COMPETENŢELE SPECIFICE ALE DISCIPLINEI
1. Cunoaşterea noţiunilor, cerinţelor şi legităţilor elementare referitoare la educaţia fizică şi
aplicarea acestora în practica educaţională: competenţe cognitive generale; competenţe cognitive specifice.
2. Dezvoltarea competenţelor fizice de bază prin intermediul exerciţiilor fizice: competenţe psihomotorice.
3. Formarea calităţilor de personalitate, comportamentului civilizat a deprinderilor comunicative
şi de interacţiune socială: competenţe de atitudini.
SUBCOMPETENŢE, CONŢINUTURI, ACTIVITĂŢI DE ÎNVĂŢARE ŞI EVALUARE
PE CLASE
CLASA I
Subcompetenţe

Conţinuturi didactice1

2

Activităţi deînvăţare şi evaluare
3

1. CUNOAŞTEREA NOŢIUNILOR, CERINŢELOR ŞI LEGITĂŢILOR ELEMENTARE REFERITOARELA EDUCAŢIA FIZICĂ ŞI APLICAREA ACESTORA ÎN PRACTICA EDUCAŢIONALĂ.
I. A. FORMAREA COMPETENŢELOR COGNITIVE GENERALE

135

Elevul va fi competent:- să stabilească legături dintre
reguli şi consecinţe;A. Cunoştinţe conceptuale
Tema 1. Regulile de securitate la lecţiile deeducaţie fizică (cerinţe faţă de echipamentul
sportiv; obligaţiunile şi responsabilităţile
elevului în cadrul lecţiei de educaţie fizică;consecinţele posibile ale nerespectării regulilor
respective).

- să ilustreze importanţa
igienei personale pentrusănătatea omului;

Tema 2. Igiena personală (semnificaţia noţiunii„igiena personală”; igiena echipamentului
sportiv; igiena corpului).
Tema 3. Gimnastica matinală (esenţa
gimnasticii matinale şi însemnătatea acesteia
pentru om; conţinutul, durata şi cerinţele debază în desfăşurarea gimnasticii matinale).

- să rezume rolul gimnasticii
matinale pentru om.

Complex de exerciţii
fiziceI. B. FORMAREA COMPETENŢELOR COGNITIVE SPECIFICE

Elevul va fi competent:- să expună corect termenii
sportivi;- să respecte regulile desecuritate în cadrul lecţiilor de
educaţie fizică.

B. Cunoştinţe speciale• Termeni, noţiuni, definiţii;• Tehnica executării exerciţiilor de front şiformaţie;• Poziţiile de bază ale diverselor segmente
corporale în timpul executării exerciţiilor fizice;• Regulile de securitate la lecţiile de educaţie
fizică.

Test de cunoştinţe

2. DEZVOLTAREA CALITĂŢILOR MOTRICE DE BAZĂ PRIN INTERMEDIUL EXERCIŢIILORFIZICE
II. COMPETENŢE PSIHOMOTRICE- Să creeze omogenitate în
executarea acţiunilor în comunşi individual;- să-şi dezvolte capacităţi decoordonare a echilibrului şi adiferitor părţi ale corpului.

- să-şi formeze capacităţi de aparcurge un spaţiu accidentat,
denivelat, educîndu-şi voinţa,dorinţa de a învinge greutăţile,curajul, perseverenţa în muncă
fizică;- să execute exerciţii aplicativecomplexe care contribuie laîmbunătăţirea calităţilor psihomotrice.

1. Exerciţii de front şi formaţii:1. Aranjări: - în linie pe un rînd; - încoloană în diverse figuri geometrice.
2. Comenzile: „Aliniere!” „Drepţi!”, „Pe loc
repaus”.
3. Întoarceri pe loc: „La stînga!”, „La
dreapta!”, semiîntoarcere.
4. Deplasare pe loc şi în mişcare, comanda:„Înainte - Marş!”, „Clasă, stai!”.

Întoarceri la stînga şila dreapta.

2. Exerciţii cu caracter aplicativ.
1. Mers: procedee de mers, mers peste obstacole
mici, cu ocolirea obstacolelor, mers pe
obstacole; pe sprijin îngust.
2. Alergări: obişnuite, ocolind obstacole, îndiverse figuri geometrice.
3. Sărituri: pe ambele pe loc şi în mişcare,Sărituri cu coarda 1
ocolind obstacolele, cu coarda de gimnastică în
min.
cerc, peste obstacole mici.
4. Aruncări: aruncarea mingii din diferite poziţii
iniţiale; aruncarea mingii mici în perete cu efort
şi prinderea ei; a mingii medicinale cu ambelemîini (1 kg).
5. Căţărări: pe banca de gimnastică înclinată;pe perete de gimnastică, pe diferite obstacolemici.
6. Tracţiuni: cu ambele mîini din culcat pe
Din culcat dorsal,
banca de gimnastică; a partenerului; în echipe;bara la depărtarea
la bara joasă, din culcat dorsal.
braţelor, tracţiuni.
3. Exerciţii de dezvoltare fizică generală (EDFG).
1. EDFG fără obiecte (procedee).
Corectitudinea1362. EDFG cu obiecte portative (cercuri, steguleţe, efectuăriiEDFG.
mingi, bastoane de gimnastică).
Cunoaşterea
3. Exerciţii stretching, respiratorii.
termenilor de bază.
4. Elemente din atletism.
1. Alergare de suveică: 3x10 m.
- să manifeste rezistenţă în
Alergare la viteză 30
2. Alergare 20, 30, 40 m din startul de sus.
regim aerob în activitatea
m din startul de sus.
3. Alergare în tempou mediu timp de 3-6 min.
motrice de alergare.
Alergare la 300 m
4. Alergare în tempou mediu 300 m.
(min. s.).
5. Sărituri în lungime de pe loc.
6. Aruncarea mingii mici la distanţă şi în perete
cu ricoşare.
5. Exerciţii din gimnastica de bază.
1. Din aşezat şi din culcat pe spate – rulări.
- să realizeze acţiuni motrice
Din aşezat picioarele
2. Din sprijin ghemuit, rostogolire înainte înde dezvoltare a coordonării
cu depărtarea uneiaşezat, aşezat depărtat, în aşezat ghemuit.
mişcărilor şi supleţei întălpiaplecare
3. Din culcat dorsal, podul.
articulaţii;înainte (cm ±).
4. Semisfoara.
6. Elemente din jocuri.
1. Aruncarea mingii de volei din diferite poziţii
- să aplice activităţi motrice
Aruncarea mingii îniniţiale şi prinderea ei.
pentru dezvoltarea
perete de la distanţa
2. Jocuri dinamice cu alergări, sărituri,
capacităţilor de coordonare,de 4 m cu ricoşarea
orientare în spaţiu, echilibru în escaladări de obstacole, aruncări etc.
ei la distanţă (m.
Exemplu: „Vrăbiuţe săltăreţe”, „Migrarea
diverse situaţii de joc.
cm.).
păsărilor”. De-a puia-gaia”, „Broaştele şibîtlanul”, „Încet-încet, departe ajungi”, „Nuuda picioarele”, „Două babe de omăt”,„Petişoară” şi alte jocuri.
3. Ştafete sportive.
- să manifeste ritm,
7. Compoziţii de dans.
expresivitate în mişcări,8. Dans moldovenesc „Alunelul”.
Dansul „Alunelul”.
capacitatea de a îmbina muzica 9. Complex de gimnastică aerobică.
cu mişcarea; deprinderi
1. Complexul „Jucăriile”;
coregrafice elementare.
2. Complexul „Prietenii”.
Exerciţii pentru dezvoltarea unor calităţi
motrice.
- să-şi dezvolte forţa statică şi
1. Flotări din poziţia sprijin culcat, mîinile pedinamică, rezistenţa specifică.
Poziţia de atîrnat (s)banca de gimnastică.
2. Din culcat dorsal, ridicarea trunchiului pînă laverticală.
3. Atîrnat în echer la peretele de gimnastică
(menţinere, ridicarea picioarelor).
4. Menţinere în poziţia atîrnat.
3. FORMAREA CALITĂŢILOR DE PERSONALITATE, COMPORTAMETUL CIVILIZAT,A DEPRINDERILOR COMUNICATIVE ŞI DE INTERACŢIUNE SOCIALĂ
III. ATITUDINI- Să manifeste
 Respectarea unui regim de viaţă sănătos;Evaluare:responsabilitate, atitudine
 respectarea cerinţelor sanitaro-igienice; Observaţiile
grijulie faţă de sănătatea fizică
pedagogului, privind
şi cea psihică;comportamentul
elevului;- să manifeste spirit de relaţii interpersonale pozitive în cadrul
disciplină şi tact în relaţii
desfăşurării jocurilor dinamice şi ştafetelorinterpersonale;
sportive; respectarea dispoziţiilor învăţătorului în
cadrul lecţiilor de educaţie fizice;- să cunoască regulile de respectarea regulilor de securitate în timpul
Evaluare:profilaxie a traumatismului lajocului, a competiţiilor.
 Analiza137lecţiile de educaţie fizică.

comportamentului
elevului manifestat
pe parcursul
activităţii motrice.

CLASA a II-a
Subcompetenţe

Conţinuturi didactice

Activităţi de învăţare şi
evaluare1

2

3

1. CUNOAŞTEREA NOŢIUNILOR CERINŢELOR ŞI LEGITĂŢILE ELEMENTARE REFERITOARE LAEDUCAŢIA FIZICĂ ŞI APLICAREA ACESTORA ÎN PRACTICA EDUCAŢIONALĂ
I. A. FORMAREA COMPETENŢELOR COGNITIVE GENERALE

Elevul va fi competent:- să exemplifice relaţia
dintre exerciţiul fizic şi
dezvoltarea fizică aomului;- să reproducă
componentele de bază aleigienei exerciţiilor fizice.

A. Cunoştinţe conceptuale
Tema 1. Noţiuni generale despre dezvoltarea
fizică a omului (esenţa noţiunii „dezvoltare
fizică” şi importanţa acesteia pentru el; rolul
exerciţiilor fizice în dezvoltarea sistemului
cardiovascular şi respirator).
Tema 2. Igiena exerciţiilor fizice (condiţiile
sanitaro-igienice ale locului de practicare a
exerciţiilor fizice; rolul respiraţiei în timpul
exersării; dozarea efortului fizic conformparticularităţilor de vîrstă, stării de sănătate,gradului de dezvoltare şi pregătire fizică).

Test de cunoştinţe

Test de cunoştinţe

I. B. FORMAREA COMPETENŢELOR COGNITIVE SPECIALE

Elevul va fi competent:- să expună corect termenii
sportivi;- să respecte regulile desecuritate în cadrullecţiilor de educaţie fizică.

B. Cunoştinţe speciale• Termeni, noţiuni, definiţii.
• Tehnica executării exerciţiilor de front şiformaţie.
• Poziţiile de bază ale diverselor segmente
corporale în timpul executării exerciţiilor fizice.
• Regulile de securitate la lecţiile de educaţie
fizică.

Test de cunoştinţe

2. DEZVOLTAREA CALITĂŢILOR MOTRICE DE BAZĂ PRIN INTERMEDIUL EXERCIŢIILORFIZICE
II. COMPETENŢE PSIHOMOTRICE- Să-şi formeze
capacităţi decolaborare, de a lucra
frontal sau în echipe
omogene;- să-şi dezvolteobişnuinţa demenţinere a ţinutei
corecte şi să-şi
formeze şcoalamişcării;- să-şi formeze
deprinderi motrice debază cu caracter
aplicativ, asigurînd odezvoltare armonioasă
a organismului;

Gimnastica de bază.
1. Exerciţii de front şi formaţii.
1. Aranjare în formaţie în linie pe două rînduri, în
semicerc, în cerc, în careu, în pătrat.
Raportul şi salutul.
2. Aranjare în formaţie desfăşurată.
3. Raportul, enumerarea după ordine, cîte 3,4.
4. Întoarcere pe loc.
5. Deplasări: la pas, în figuri – prin ocolire, pe
diagonală, pe cerc.

2. Exerciţii cu caracter aplicativ.
1. Mers: cu pas obişnuit, cu pas accentuat, cu
ridicarea genunchilor cu pas balansat, cu pas Tehnica mersului şiîncrucişat.
alergării.
2. Alergări: obişnuit; cu ridicarea genunchilor la
45o, pe vîrfuri, cu întoarceri la viteză, cu jocuri, cuştafete.
Sărituri peste coardă

138

- să-şi dezvoltecompetenţe în
asigurarea armonieimişcărilor şi să-şi
controleze influenţa
exerciţiilor aplicative
asupra formării
deprinderilor motricede bază;- de a-şi controla
tempoul execuţiei,coordonării şi precizieimişcării la creşterea şiîmbunătăţirea
motricităţii generale.

3. Sărituri: naturale, cîte doi, în grup, peste 1 min.
obstacole, de pe obstacole, cu coardă mare, medie,mică individual şi în echipe.
4. Aruncări şi prindere: individual cu două mîini, cuo mînă, aruncare la distanţă de pe loc din stînd, stînd
pe genunchi, la ţintă (mică, mare, fixă, mobilă).
5. Căţărări: la scara fixă-varietăţi (în spirală, dinlateral, din faţă, şerpuită, de pe banca deVarietăţi de căţărări.
gimnastică).
6. Tracţiuni: între doi executanţi din fandat, dinspate în spate, din aşezat faţă în faţă, pe banca degimnastică.
7. Echilibru: cu variante de mers, cu variante dealergare, cu transportarea unor obiecte pe cap.
3. Exerciţii de dezvoltare fizică generală.
(EDFG)- să execute acţiuni
motrice pentru
dezvoltarea
capacităţilor de viteză
şi rezistenţă în regim
aerob;- să-şi dezvolte
capacităţile decoordonare, simţul
spaţiului şi alechilibrului dinamic;- să demonstreze
competenţe deinteracţionare
constructivă cu
semenii în diverse
activităţi motrice şiorganizatorice;- să-şi formeze ţinuta
corectă a corpului şi
unele capacităţi
artistice;- să cunoască
terminologia şinoţiunile operaţionale
specifice jocului deşah;

1. EDFG fără obiecte în formaţie strînsă şidesfăşurată.
2. EDFG cu obiecte (mingi, cercuri, bastoane degimnastică, coarde).
3. Exerciţii speciale de forţă-viteză, mobilitate,coordonare.
4. Elemente din atletism.
1. Alergare de suveică 3x10 m.
2. Alergare de viteză: 30m, 40m.
3. Alergare de tempou moderat 5-6 min.
4. Alergare 300m; sau cros 300-500m.
5. Ştafete sportive şi jocuri dinamice cu alergări deviteză.
6. Aruncarea mingii în ţintă, la distanţă de pe loc.
5. Exerciţii din gimnastica de bază.
1. Rostogolire înainte cu varietăţi de sărituri dupărostogolire.
2. Stînd pe omoplaţi.
3. Podul din culcat pe spate.
4. Echilibru pe un picior.
6. Elemente din jocuri.
1. Aruncarea şi prinderea mingii de volei, baschet.
2. Conducerea mingii de fotbal, ocolind suporturi.
3. Aruncarea mingii în ţintă şi peste fileu.
4. Jocuri dinamice: „Locul liber”, „Conurile,ghindele şi nucile”, „Vrăbiuţe săltăreţe”, „De-a
puia-gaia”, „Cureluşa”, „Nu uda picioarele”, „Cine
e chemat, acela prinde mingea”.
7. Gimnastica ritmică şi dansul.
1. Mers şi alergare în ritmul acompaniamentului
muzical.
2. Pas de horă, pas alternativ, pas de polcă.
3. Compoziţii de dans: „Hora”, „Polca
moldovenească”.
4. Complexe de gimnastică aerobică.
8. Şah.
- Alfabetul şahului – tabla de şah:tipuri de linii ale tablei de şah, descifrarea „cîmpului
de luptă”, amplasamentul pieselor pe liniile
orizontală şi verticală;139

Termeni de bază.
Poziţiile mîinilor, abraţelor şi a picioarelor.

Alergare de viteză la
30 m din startul de sus
Alergare 300 m sau
cros 300 m (min. s.)

Rostogolire înainte.
Exerciţiu stînd peomoplaţi.

Aruncarea mingii în ţintă
de la distanţa de 4 m.

Dansul „Polca
moldovenească”.
Complex de gimnastică
aerobică.

- Liniile verticale şi cele
orizontale ale tablei deşah, notaţia mutărilor;- succesiunea
pătrăţelelor albe şi negre- să formezeraţionamentul şi
memoria vizuală;- să-şi dezvolte
capacităţi deconcentrare, de atenţie,de analiză şi sinteză.

- să acţioneze cu
mijloace specifice
pentru dezvoltareaforţei dinamice.

- piesele de şah: garnitura completă de piese albe şi
negre – reprezentarea grafică, denumirea piesei,
notarea abreviată, amplasamentul iniţial al pieselorde şah pe tablă;- flancul damei, flancul regelui, centrul mare şi
centrul mic;
- pionul, amplasamentul iniţial, începerea partidei,
turnul, calul, nebunul, dama, regele;- notaţia în şah, mutarea, capturarea de piesă, notaţia
completă şi succintă a partidelor;- şahul şi matul, contra şahului – apărarea sau
retragerea, şahul veşnic (etern), patul.
- raportul de forţe pe table de şah, regulile
elementare ale jocului de şah.
9. Exerciţii pentru dezvoltarea unor calităţi
motrice.
1. Flotări din poziţia sprijin culcat pe banca degimnastică.
2. Din culcat dorsal, ridicarea trunchiului pînă laverticală.
3. Sărituri cu coarda – 1 min.
4. Tracţiuni la bară, din atîrnat culcat orizontal.

pe verticale de ordin parşi impar;- notaţia pătrăţelelordiagonalelor mari;- caracterizarea pe scurtnotaţia în şah;- mutări pe tabla de şah.

Flotări la banca degimnastică sau tracţiuni
la bară.

3. FORMAREA CALITĂŢILOR DE PERSONALITATE, COMPORTAMENTULUI CIVILIZAT, A
DEPRINDERILOR COMUNICATIVE ŞI DE INTERACŢIUNE SOCIALĂ
III. ATITUDINI- Să demonstreze o
atitudine pozitivă,interes privind
activitatea motriceefectuată sistematic;

 Cunoştinţe despre influenţa exerciţiilor fizice- să-şi formeze
atitudinile grijulie
pentru sănătatea
proprie;- să dea dovadă decuriozitate
intelectuală; respectarea regimului motrice zilnic;
 proceduri de călire a organismului cu razele- să-şi formeze
deprinderea de apractica sistematic şi
independent exerciţiile
fizice.

asupra organismului din punct de vedere anatomic,
fiziologic, psihologic;

solare, aer şi apă; respectarea regimului igienic al organismului; efectele pozitive ale executării exerciţiilor fizice
asupra organismului uman; instruire (autoinstruire) cu ajutorul materialelor
instructive (la lecţie, la domiciliu); instruire (auroinstruire) cu ajutorul materialelor
instructive (la lecţie, la domiciliu);
 evidenţa dinamicii rezultatelor activităţii motriceefectuate la lecţie şi independent la domiciliu.

Evaluare:
Test decunoştinţe elementare
despre influenţa
exerciţiilor fizice asupraorganismului uman.
Evaluare: Gradul de respectare aregimului motrice şiigienic.
Test de cunoştinţe

Evaluare:
Rezultatele
dezvoltării şi pregătirii
fizice.

CLASA a III-a
Subcompetenţe

Conţinuturi didactice

Activităţi de învăţare şi
evaluare1

2

3

1. CUNOAŞTEREA NOŢIUNILOR, CERINŢELOR ŞI LEGITĂŢILOR ELEMENTARE REFERITOR LAEDUCAŢIA FIZICĂ ŞI APLICAREA ACESTORA ÎN PRACTICA EDUCAŢIONALĂ
I. A. FORMAREA COMPETENŢELOR COGNITIVE GENERALE

Elevul va fi competent:- să explice importanţa
ţinutei corecte;- să evalueze ţinuta

A. Cunoştinţe conceptuale
Tema 1. Ţinuta corpului (definiţia noţiunii„ţinuta corpului”, importanţa ei în dezvoltarea Eseu nestructurat
normală a coloanei vertebrale şi a organelor140

corpului;- să propună exerciţii fiziceîn scopul exersării ţinutei
corecte a corpului.
- să formeze concluzii
referitor la importanţa
călirii organismului.

- să stabilească legături
dintre activitatea motrice
independentă şi sănătatea
omului.

interne;consecinţele
ţinuteiincorecte; Test de cunoştinţe
diagnosticarea ţinutei corecte a corpului; rolul
exerciţiilor fizice în formarea/dezvoltarea ţinutei
corecte a corpului).
Tema 2. Călirea organismului (definiţia noţiunii„călirea organismului” şi rolul acesteia pentrusănătatea omului; mijloacele şi formele de călire
a organismului).
Tema 3. Activitate motrice independentă
(obiective, conţinuturi şi finalităţile activităţii
motrice independente; sarcini pentru acasă laeducaţia fizică – component important alactivităţii motrice independente; rolul exersării
independente sistematice în scopul dezvoltării
calităţilor motrice, întremării sănătăţii etc.).

I. B. FORMAREA COMPETENŢELOR COGNITIVE SPECIAL

Elevul va fi competent:- să expună corect termenii
sportivi;- să respecte regulile desecuritateîncadrullecţiilor de educaţie fizică.

B. Cunoştinţe speciale• Termeni, noţiuni, definiţii
• Tehnica executării exerciţiilor de front şiformaţie
• Poziţiile de bază a diverselor segmente Test de cunoştinţe
corporale în timpul executării exerciţiilor fizice• Regulile de securitate la lecţiile de educaţie
fizică.

2. DEZVOLTAREA CALITĂŢILOR MOTRICE DE BAZĂ PRIN INTERMEDIUL EXERCIŢIILORFIZICE
II. COMPETENŢE PSIHOMOTRICE- Să cunoască regulile deacţiune individuală şi în
comun.

- Să formeze competenţe
de a comunica, aplicînd
terminologia exerciţiilorînvăţate;- să execute corectacţiunile motrice orientate
spre dezvoltarea
capacităţilor decoordonare, viteză şi forţă
- explozivă.

- să manifesteîndemînare în realizareaacţiunilor învăţate.

1. Exerciţii de front şi formaţii.
1. 1. „Pasul mai mare”; „Pasul mai mic!”
Enumerarea la unu-doi; cîte 3; cîte 4.
1. 2. Regrupare dintr-o linie pe un rînd – în cerc;în două linii.
1. 3. Mers în figuri: contramers (în sens opus);şerpuire; pe cerc.
2. Exerciţii cu caracter aplicativ.
1. Mers: cu pas de manevră; în ritm lent; în ritm
rapid; cu pas fandat; cu paşi alăturaţi; în ritm dejoc popular.
2. Alergări: cu întoarcere; din diferite poziţii; cupaşi mari; cronometrată; cu paşi încrucişaţi; laviteză.
3. Sărituri: naturale fără întoarceri şi cuîntoarceri; cu ajungerea obiectelor după săritură;cîte 3,4 şi mai mulţi executanţi; pe obstacole cubătaie; peste obstacole; sărituri cu coarda mareîn echipe.
4. Aruncări şi prinderi: cu ambele mîini; cu omînă; după săritură; după ricoşare; aruncare ladistanţă, la ţintă.
5. Împingeri: între doi executanţi; pe echipe-dinstînd faţă în faţă, spate la spate, umăr la umăr.
6. Echilibru: cu variante de mers, cu variante dealergare; cu transportarea greutăţilor; dupăsărituri de 90º, 180º, 360º, pe ambele picioare şi
pe un picior.
3. Exerciţii de dezvoltare fizică generală

141

Identificarea modelului
de mişcări specifice
pentru fiecare segment al
corpului.

Cunoaşterea
terminologiei exerciţiilor
cu caracter aplicativ.
Sărituri peste coardă
timp de 1 min. (nr. de
repetări).

Preciziaţintă.

aruncării

înMenţinerea echilibrului
pe ambele picioare dupăsăritură cu întoarcere la360º într-un cerc cu
diametrul de 1m.

- Să demonstreze
rezistenţă în regim aerobic,
calităţi de viteză şi preciziea mişcării.

- să observe greşelile altoraîn vederea obţinerii
informaţiei despre
corectitudinea executării
exerciţiilor.

- să acţioneze în activitateade învăţare a elementelor
tehnico-tactice din jocuri
sportive.

- Să stabilească legătura
între propriile capacităţi,eforturi şi rezultatele
activităţii.
- Să realizeze activităţi
practice independente.

(EDFG):
1. EDFG fără obiecte: varietăţi.
2. EDFG cu obiecte pe loc şi în mişcare (înstînd, aşezat, culcat).
3. Exerciţii speciale de forţă, mobilitate, viteză,coordonare.
4. Elemente de atletism:
1. Alergare de viteză 30m, 50m din startul desus.
2. Alergare de suveică, 3x10m.
3. Alergare în tempou mediu (durata 5-10 min.).
4. Alergare – cros 500-600m.
5. Aruncarea mingii în ţintă la distanţă de 5, 7,10m.
6. Săritură în lungime (de pe loc şi cu elan).
5. Exerciţii din gimnastica de bază:1. Atîrnări şi sprijine mixte.
2. Stînd pe omoplaţi după rulare înapoi dinaşezat, din aşezat ghemuit, din sprijin ghemuit.
3. Semisfoara. Podul.
4. Rostogoliri în îmbinare cu elementeleînsuşite.
6. Elemente de jocuri sportive.
1. Pasarea şi prinderea mingii cu două mîini depe loc şi din deplasare.
2. Pasarea cu o mînă şi prinderea cu două mîini
de pe loc şi din deplasare.
3. Pasarea şi preluarea mingii cu piciorul din
deplasare.
4. Dribling multiplu din deplasare.
5. Aruncarea la poartă cu o mînă de pe loc.
6. Aruncarea la coş de pe loc.
7. Jocuri dinamice. Ştafete.
„Vînătorii şi raţele”, „Păzeşte-te de mine” etc.
Ştafete sportive şi jocuri cuprinzînd elemente
din atletism, jocuri sportive din gimnastică.
- Executarea sistematică a sarcinilor la
domiciliu;- asigurarea şi ajutorului reciproc în procesul
activităţii motrice;- activităţi de testare şi autotestare a nivelului depregătire fizică generală;- informaţii privind influenţa benefică aexerciţiilor fizice asupra organismului.

Corectitudinea executării
exerciţiilor de EDFG.

Alergare de viteză 30m.

Alergare–cros 500m.
Aruncarea mingii înţintă.
Săritură în lungime depe loc.
Atîrnări şi sprijine.
Semisfoara.
Îmbinare acrobatică dinelementele însuşite
anterior.
Pasarea şi prinderea
mingii cu două mîini depe loc şi din deplasare.

Dribling multiplu dindeplasare.

Corectitudinea
completării portofoliuluişi progresele obţinutetimp de un an.
Teste motrice dediagnosticare a niveluluide pregătire fizică
generală – mai.

3. FORMAREA CALITĂŢILOR DE PERSONALITATE, COMPORTAMENTULUI CIVILIZAT, A
DREPTURILOR COMUNICATIVE ŞI DE INTERACŢIUNE SOCIALĂ
III. ATITUDINI- Să demonstreze atitudineconştientă şi disciplină în
cadrul lecţiei de educaţie
fizică; Calitatea realizării sarcinilor la domiciliu;
Evaluare: participare la efectuarea exerciţiilor fizice de  Regimul motric
concurs;
 prezenţa utilajului sportiv personal (minge,
coardă etc.);
 cunoştinţe privind dezvoltarea fizică optimă aorganismului;

142

zilnic al elevului înafară de clasă.
 Progresul
dezvoltării calităţilor
motrice, funcţionale şi a sporirea capacităţii de muncă fizică şi- să manifeste atitudine
grijulie faţă de sănătatea
proprie.

intelectuală; respectarea cerinţelor sanitaro-igienice a
corpului şi echipamentului sportiv;
 proceduri de călire a organismului; executarea sistemică a exerciţiilor fizice dedezvoltare generală şi formarea ţinutei corecte aorganismului.

indicilor antropometrici
pe o perioadă de timp.

CLASA a IV-a
Subcompetenţe

Conţinuturi didactice

Activităţi de învăţareevaluare

1

2

3

1. CUNOAŞTEREA NOŢIUNILOR, CERINŢELOR ŞI LEGITĂŢILOR ELEMENTARE REFERITOR LAEDUCAŢIA FIZICĂ ŞI APLICAREA ACESTORA ÎN PRACTICA EDUCAŢIONALĂ
I. A. FORMAREA COMPETENŢELOR COGNITIVE GENERALE

Elevul va fi competent:- să exploateze legităţile
călirii organismului;- să deducă importanţa
exersării fizice în scopul
fortificării sănătăţii
omului;- să completeze
sistematic caietul.

Tema 1. Principiile călirii organismului(caracteristica principiilor: călirii sistematice;dozării treptate a procedurilor de călire; Test de cunoştinţe
utilizării complexe a mijloacelor şi formelor decălire; individualizării călirii organismului).
Tema 2. Rolul exerciţiilor fizice în fortificareasănătăţii omului (influenţa activităţii motrice în Eseu nestructurat
dezvoltareaorganelorşisistemelor(cardiovascular, respirator); rolul practicării
sistematice a exerciţiilor fizice în fortificareasănătăţii omului).
Tema 3. Caietul de educaţie fizică (structura şiconţinutul caietului şi rolul acestuia în Caietul elevului
autoinstruirea şi autocunoaşterea elevului).

I. B. FORMAREA COMPETENŢELOR COGNITIVE SPECIALE

 termeni, noţiuni, definiţii;- Să cunoască terminologia  aspecte ale tehnicii executării acţiunilor Evaluare:motrice din atletism, gimnastică, jocuri etc.;
sportivă a exerciţiilor
 Teste de cunoştinţe.
 reguli (elementare) competiţionale;
fizice practicate; cunoştinţe elementare despre metodica
executării unor exerciţii fizice, desfăşurării
jocului dinamic, unor elemente din jocul sportiv;
 cunoştinţe elementare despre dozarea- să perceapă elementar
efortului fizic şi pauzele de odihnă în activitateaesenţa calităţilor motrice
motrice,de bază.
 cunoştinţe elementare privind dezvoltarea
vitezei, forţei, îndemînării, rezistenţei.
2. DEZVOLTAREA CALITĂŢILOR MOTRICE DE BAZĂ PRIN INTERMEDIUL EXERCIŢIILORFIZICE
II. COMPETENŢE PSIHOMOTRICE
1. Teste de diagnosticare a nivelului de Evaluare:dezvoltare, pregătire fizică şi funcţională.
Evaluarea nivelului de- Să demonstreze calităţi
dezvoltare, pregătire
motrice de bază;fizică şi funcţională.
Teste motrice:- să demonstreze capacităţi * Alergarea de suveică: 3×10 m (s);* ridicarea trunchiului din culcat dorsal (nr. de Teste motrice,
motrice de bază;repetări);antropometrice şi* flotări (fete) din sprijin culcat, mîinile pe funcţionale (septembrie,- să formeze competenţe
banca de gimnastică (nr. de repetări);mai).
de testare motrice şi să le143

implice la testarea
colegilor;- să observe capacităţile
stării funcţionale aleorganismului;- să întreţină şi săîmbunătăţească starea desănătate executînd exerciţii
cu caracter aplicativ;- să influenţeze evoluţia
corectă şi armonioasă aorganismului în
dezvoltarea calităţilor
motrice de bază;- să demonstreze capacităţi
de viteză şi rezistenţă
aerobă

- să cunoască postura
corectă a corpului înacţiuni motrice în comun şi
principalele deficienţe
fizice ale ţinutei;- să acţioneze cu indici
superiori de îndemînare în
cadrul acţiunilor motrice
specifice;- să depună eforturi
uniforme şi variabile cu
durate prelungite* tracţiuni în braţe din culcat orizontal (băieţi,nr. de repetări).
* sărituri în lungime de pe loc (cm);* din stînd pe banca de gimnastică, aplecareînainte (cm).
Teste antropometrice:* masa corporală (kg);* talia (înălţimea corpului) (cm.);* perimetrul toracic (cm.);
Teste funcţionale:* frecvenţa pulsului în stare de repaus(timp de 1 min.);* frecvenţa respiraţiei în stare de repaus (timpde 1 min.).
2. Exerciţii cu caracter aplicativ.
1. Varietăţi de mers aplicativ, alergări, sărituri.
Săritură în sprijin
2. Escaladări. Sărituri în adîncime;
ghemuit pe capra de
3. Aruncări şi prinderi a obiectelor portative gimnastică şi coborîre
(mingi, cercuri, coarda, bastonul de gimnastică); extinsă;4. Săritură în sprijin ghemuit pe capra de Trei timpi (2-3 m) +gimnastică şi coborîre extensă;evaluare.
5. Căţărare pe odgon-procedeul în trei timpi (2-3m).
3. Exerciţii de dezvoltare fizică generală(EDFG).
1. EDFG fără obiecte;
2. EDFG cu obiecte portative.
4. Elemente de atletism
1. Alergare de viteză: 30-60 m din startul de jos;
2. Alergare de rezistenţă: 500 m (f) – 800 m (b)din startul de sus sau alergare –cros 500m (f),1000m (b) (min. s.).
3. Săritura în lungime cu elan, procedeul„îndoind picioarele”;
4. Săritura în înălţime, procedeul „prin păşire”;
5. Aruncarea mingii (150 g) la distanţă cu elan;
6. Aruncarea mingii în ţintă orizontală şi
verticală de la distanţa de 8-10m.
Gimnastica de bază4. Exerciţii de front şi formaţii:1. Regrupare dintr-o coloană în coloană cîte2,3 în deplasare cu întoarcere;
2. Mers pe cerc mare şi mediu;
3. Desfăşurare la dispoziţia profesorului (braţele
depărtate prin paşi alăturaţi, sărituri).
5. Exerciţii acrobatice:
1. Rostogolire înainte în diverse poziţii finale;
2. Echilibru pe un picior;
3. Podul din stînd (cu asigurare);
4. Stînd pe omoplaţi, braţele pe podea. Sfoara;
5. Îmbinare de elemente acrobatice din
exerciţiile 1, 2, 3 şi 4.
6. Atîrnări şi sprijine mixte.
1. La bara joasă;2. La perete de gimnastică;3. La paralele;

144

Alergare de viteză
30m(s).
Alergare de rezistenţă:500 m (f) – 800 m (b)(min. s.).
Aruncarea mingii (150g) la distanţă cu elan.

Ţinuta corporală laefectuarea exerciţiilor.

Îmbinare de elemente
acrobatice.

Îmbinare din elemente
de atîrnări mixte.

progresiv;- să dezvolte spiritul deechipă şi a colaborării, înfuncţie de un sistem dereguli acceptate;- să însuşească acţiunile
tehnico-tactice şi să
execute rapid mişcările
solicitate de activitatea încaz.

- să cunoască principalelemişcări de conducere a
mingii şi să acţioneze
regulamentar;- să efectueze mişcări cu
amplitudine mareexpresivitate şi ritm
modern.

4. Îmbinări din atîrnări mixte;
5. Mers şi poziţii de sprijin pe bîrnă.
Jocuri sportive.
Minibaschet:
1. Deplasări specifice;
2. Pasa cu o mînă şi cu două mîini de pe loc şi
din deplasare;
3. Aruncarea la coş de pe loc cu două mîini (cuo mînă);4. Dribling multiplu din deplasare;
5. Oprirea şi pivotarea;
6. Marcajul şi demarcajul;
7. Joc bilateral.
8. Minihandbal:
1. Deplăsările specifice;
2. Pasa cu o mînă, prinderea cu două mîini de pe
loc şi din deplasare;
3. Dribling multiplu din deplasare;
4. Aruncarea la poartă de pe loc;
5. Aruncarea la poartă din deplasare, aşezarea înapărare pe semicerc;
6. Aşezarea în atac în semicerc;
7. Joc bilateral.
9. Minifotbal:
1. Pasa-preluarea, de pe loc şi deplasare;
2. Tras la poartă de pe loc şi din deplasare.
3. Conducerea mingii.
4. Marcajul şi demarcajul.
5. Joc bilateral.
10. Gimnastica ritmică şi aerobică.
1. Mişcări coordinative la 4 şi 8 timpi.
2. Acţiuni ritmico-coordinative cu bătăi dinpalme şi picioare în perechi şi cerc.
3. Complex de exerciţii din gimnastica aerobică.
4. Dansul „Hora”.
5. Jocul dinamic, ştafete: „Chemarea
numerelor”, „Exerciţiul interzis”, „Apărareacetăţii”, „Cloşca cu uliul”, „Labirintul”,„Bastonul căzător”.

Aruncarea la coş cu omînă.

Aruncarea la poartă din
deplasare.

Tras la poartă de pe loc
şi din deplasare.

Complex de exerciţii din
gimnastica aerobică.

3. FORMAREA CALITĂŢILOR DE PERSONALITATE, COMPORTAMENTULUI CIVILIZAT, A
DREPTURILOR COMUNICATIVE ŞI DE INTERACŢIUNE SOCIALĂ
III. ATITUDINI- Să manifeste spirit deordine, disciplină şi
onestitate încomportament;- să realizeze activităţi
practice independente;

Jocuri dinamice şi ştafete sportive;completarea portofoliului (caietul deeducaţie fizică); executarea sarcinilor la domiciliu;
 respectarea dispoziţiilor învăţătorului în
cadrul desfăşurării lecţiei; respectarea regulilor jocurilor dinamice şiaacţiunilor de concurs; ajutorarea şi asigurarea colegilor în
cadrulinstruirii; acţiuni motrice efectuate în sprijin şiatîrnări
la diferite înălţimi;145

Evidenţa:Nivelul dedisciplinaritate şi
activism motrice a
elevului.
Priceperi de asigurare şi
ajutor acordat înprocesul executării unor
exerciţii fizice.

- să manifeste
responsabilitate şi toleranţă
în procesul de educaţie
fizică;- să-şi formeze capacităţi
creative în bazacunoştinţelor şi calităţilor
motrice personale.

 participare la amenajarea terenului sportiv
şi pregătirea utilajului necesar pentru realizarea
obiectivelor lecţiei;alergare de durată, exerciţii fizice
executate timp îndelungat.
 să elaboreze un complex de EDFG pentru
gimnastica matinală.

Dinamica formării
competenţelor cognitiveşi psihomotrice ale
elevului.
Nivelul interesului(motivaţiei) elevului
pentru activitatea
motrice sistematică.

ARIA CURRICULARĂ
TEHNOLOGIIEDUCAŢIA TEHNOLOGICĂ
CONCEPŢIA DIDACTICĂ A DISCIPLINEI
Educaţia tehnologică este o disciplină obligatorie şi arie curriculară prevăzută deCurriculumul Naţional care orientează elevii la integrarea lor în spaţiul social-economic şi
istorico-cultural, folosind în scopul acesta strategii de formare cu caracter preponderent practic şicare stimulează gîndirea creativă, formează competenţe necesare pentru viaţă.
Educaţia tehnologică reflectă unitatea lumii materiale şi spirituale în procesul formării
deprinderilor de a produce obiecte simple şi utile în viaţa de zi cu zi, pune în valoare imaginaţiaşi gîndirea critică, sugerează elevilor multiple posibilităţi de integrare în diverse medii socioculturale, formează personalităţi – promotori ai tradiţiei şi culturii naţionale.
Culturalizarea şi pragmatizarea conţinuturilor acestei discipline şcolare contribuie laformarea abilităţilor şi cunoştinţelor funcţionale privind necesitatea muncii pentru viaţă şiconştientizarea ulterioară a alegerii viitoarei profesiei. Caracterul activităţilor educaţionale
specifice disciplinei, contribuie la formarea unei personalităţi capabile de a se adapta la condiţii
de viaţă mereu în schimbare. O pondere deosebită capătă Educaţia tehnologică datorită raportării
conţinuturilor tematice la cerinţele societăţii, exprimate prin nevoia personalităţii de a cunoaşte
diverse medii naturale, economice şi culturale.
Educaţia tehnologică, avînd un caracter interdisciplinar, asigură potenţialul productiv şicreativ al elevilor prin valorificarea capacităţilor fiecăruia legate în mod firesc de mediu, decomunitate în contextul întregului areal cultural.
Educaţia tehnologică reprezintă activitatea de formare – dezvoltare a personalităţii umane,proiectată şi realizată prin metodele ştiinţei aplicate în toate domeniile vieţii sociale.
„Principiile educaţiei tehnologice afirmate la nivel de UNESCO, vizează reconcilierea
cunoaşterii cu ştiinţa de a acţiona” (UNESCO, 1983, p. 13-29):
a) principiul complementarităţii, prin „alternanţă şi continuitate”, între formarea intelectuală
şi formarea practică a personalităţii umane;b) principiul integrării personalităţii umane în mediul social (economic, politic, cultural)prin acţiune;c) principiul echilibrului între acumularea cunoaşterii teoretice şi dezvoltarea experienţei
practice;d) principiul proiectării resurselor aplicative ale cunoaşterii ştiinţifice la toate vîrstele,
nivelurile şi formele de educaţie.
Procesul instructiv-educativ la Educaţia tehnologică este organizat în baza principiilor
specifice disciplinei şi a abordărilor modulare. Prin ea se realizează:
Orientarea şcolară, profesională şi socială.
146

Păstrarea, conservarea şi valorificarea tradiţiei naţionale prin cercetarea şi însuşirea
meşteşugurilor popular-artistice de către elevi, viitori promotori ai culturii naţionale.
Formarea atitudinii pozitive faţă de activităţile umane fundamentale – învăţarea, munca şicreaţia concepute în interdependenţa funcţiilor sociale: didactică productivă, inovatoare.
Includerea elevilor într-un ciclu cu finalitate: analizare – proiectare – realizare – evaluare.
Interacţiunea procesului educaţional cu factorii externi din mediul social, economic şi
cultural.
Termenul competenţă nu este înţeles univoc de către cei implicaţi în educaţie, adesea fiind
confundat cu capacităţile.
Competenţele se formează în timp şi sînt achiziţii şi abilităţi rezultate din procesul deînvăţare. Ele încorporează cunoştinţe, capacităţi, atitudini, care pot fi probate în practică.
Competenţele se formează prin experienţe complexe, cu caracter interdisciplinar.
Valorificarea lor în viaţă presupune o abordare în viziune integralistă, care să permitră
dobîndirea capacităţilor de aplicare în viaţă a cunoştinţelor (dovadă că ştie să facă) şi formareacompetenţelor sociale (dovadă că ştie să fie)
Competenţa de bază a disciplinei Educaţie tehnologică „A utiliza un demers tehnologic”
trebuie concretizată pentru fiecare domeniu (în cadrul modulului studiat şi pentru fiecare treaptă)şi nivel de dezvoltare.
Din competenţa de bază rees patru competenţe-sinteză ale disciplinei, care, la rîndul lor, vor
fi precizate în cadrul modulului studiat şi în funcţie de treapta de şcolaritate, prin performanţa
elevului.
Competenţa şcolară este un ansamblu/sistem integrat de cunoştinţe, capacităţi, deprinderi şi
atitudini dobîndite de elevi prin învăţare şi mobilizate în contexte specifice de realizare, adaptatevîrstei şi nivelului cognitiv al elevului, în vederea realizării unor probleme cu care acesta se
poate confrunta în viaţa reală.
Structura modulară asigură flexibilitate, dinamică, abordare diferenţiată în timp a modulelorşi totodată permite a lua în consideraţie interesele elevilor şi specificul localităţii unde se aflăşcoala, ceea ce oferă un grad înalt de responsabilitate şi autonomie instituţiilor de învăţămînt înselectarea conţinuturilor de instruire.
Curriculum prevede următoarele module:
Treapta primară
1. Arta culinară şi sănătatea. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . cl. I-V
2. Arta acului (Cusutul şi brodatul tradiţional). . . . . . . . . . . . . . . . .............................. cl. I-V
3. Croşetarea. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . cl. I-V
4. Sărbători calendaristice. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . cl. I-V
5. Modelarea artistică din lut. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .cl. III-IV
6. Tricotarea. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . cl. II-IV
7. Activităţi agricole. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .. . . . . . . . . . cl. II-IV
COMPETENŢE DE BAZĂ ALE DISCIPLINEI
1. Elaborarea unui proiect de confecţionare a unui obiect, care să răspundă unei trebuinţe;prezentarea acestui proiect;
2. Conceperea şi organizarea mijloacelor de confecţionare a unui obiect conform proiectuluielaborat;
3. Realizarea obiectului conform proiectului elaborat, respectînd regulamentul tehnologic;
4. Evaluarea lucrării realizate, memorizarea etapelor procesului tehnologic;
REPARTIZAREA TEMELOR PE CLASE ŞI PE UNITĂŢI DE TIMP
Treapta primară
Clasa
Temele (Module)
Nr. de ore
Clasa I (32 ore)
1. Arta culinară şi sănătatea
10 – 12Alegerea a două2. Sărbători calendaristice
4–6147

module din cele
propuseClasa II (32 ore)
Alegerea a douămodule din cele
propuseClasa III (32 ore)
Alegerea a douămodule din cele
propuseClasa IV (32 ore)
Alegerea a douămodule din cele
propuse

3. Arta acului
4. Croşetarea
1. Arta culinară şi sănătatea
2. Sărbători calendaristice
3. Arta acului
4. Croşetarea
5. Tricotarea
6. Activităţi agricole
1. Arta culinară şi sănătatea
2. Sărbători calendaristice
3. Arta acului
4. Croşetarea
5. Modelarea artistică din lut
6. Tricotarea
7. Activităţi agricole
1. Arta culinară şi sănătatea
2. Sărbători calendaristice
3. Arta acului (Cusutul şi brodatul tradiţional
4. Croşetarea
5. Modelarea artistică din lut
6. Tricotarea
7. Activităţi agricole

148

16
16
10
6
16 – 20
16
10 – 1416
10 – 12
10 – 16
16
16
16
16
16
10 – 12
10 – 1616
16
16
16
10 – 14
16

SUBCOMPETENŢE, CONŢINUTURI, ACTIVITĂŢILE DE ÎNVĂŢARE ŞI EVALUARE (RECOMANDATE)

Modulul „Arta culinară şi sănătatea”
CLASA I-a
Subcompetenţe
1. Explicarea unor informaţii privind rolul
alimentaţiei în sănătatea copilului:- identificarea mîncărurilor necesare unei
alimentaţii sănătoase şi mîncărurile care potdăuna sănătăţii.
2. Respectarea normelor de igienă şi protecţie în
timpul consumului alimentar:- utilizarea adecvată a veselei, tacîmurilor etc. în
timpul consumului alimentar.
3* Executarea anumitor activităţi practice laaranjarea corectă a mesei pentru alimentaţia de zi
cu zi:*- aranjarea corectă a veselei, tacîmurilor,şerveţelelor etc.
4. Evaluarea (autoevaluarea) activităţilor dearanjare a mesei, vesele, tacîmurile etc.:- explicarea unor reguli de comportare la masăconform cerinţelor de conduită în timpul mesei.

Conţinuturi
1. Noţiuni despre alimentaţie:- mîncăruri necesare unei alimentaţii
echilibrate;- bucate ce pot dăuna sănătăţii.
2. Normele de igienă şi protecţie în
timpul consumului alimentar:- igiena personală;- servirea corectă;- utilizarea corectă a veselei şitacîmurilor.
3. Comportara la masă:- ţinuta, respectul faţă de comeseni;- aspectul estetic al mesei aranjate.
*4. Noţiuni privind arta culinară şisănătatea:- alimentaţia de zi cu zi şi regimul
alimentar.

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Exerciţii–joc privind respectarea unui regim
alimentar şi rolul alimentaţiei echilibrate în sănătatea
şi activitatea copiilor;- exerciţii–joc privind varietatea produselor
alimentare şi clasificarea lor în dietetice şinedietetice, care pot provoca unele afecţiuni;- activităţi practice privind respectarea normelor deigienă şi protecţie în timpul consumului alimentar;- activităţi practice privind utilizarea corectă aveselei, tacîmurilor etc. (farfurii, ceşti, linguri,
furculiţe, tacîmuri, şerveţele);- exerciţii–joc de aranjare corectă a veselei,tacîmurilor, şerveţelelor etc. pe masă;*- exerciţii–joc privind regulile de comportare
corectă în timpul mesei;- exerciţii de evaluare şi autoevaluare privind
normele de igienă şi protecţie în timpul consumului
alimentar;*- activităţi de evaluare a lucrărilor de aranjare amesei de către copii.

*- la decizia învăţătorului

Modulul „Arta culinară şi sănătatea”
CLASA a II-a
Subcompetenţe
1. Identificarea unor mîncăruri pentru dejun,prînz, cină, considerate importante în alimentarea
copiilor:Conţinuturi
1. Noţiuni despre o alimentaţie
echilibrată:- conţinut variat în consumul dealimente din toate grupele de alimente;
149

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Exerciţii–joc privind clasificarea alimentelor în
cinci grupe de alimente: cereale şi produse
cerealiere; legume şi fructe; lapte şi produse lactate;carne, peşte şi produse din acestea; fasolea, mazăre

- explicarea unor informaţii despre alimentaţia
echilibrată;2. Clasificarea alimentelor după provenienţa lor:
- respectarea normelor de igienă şi protecţie în
timpul consumului alimentar;
3* Depozitarea în condiţii adecvate a produselor
alimentare uşor alterabile:*- stabilirea duratei de păstrare în stare proaspătă
/ bună a unor produselor alimentare;- identificarea unor caracteristici, după care poatefi stabilită calitatea, prospeţimea unor produse
alimentare după miros, pipăit, aspect etc.;- executarea activităţilor necesare la aranjarea
mesei cu veselă, tacîmuri, şerveţele etc.;
4. Autoevaluarea respectării normelor de igienă şi
protecţie în timupl consumului alimentar:- comentarea regulilor de comportare la masă.

- importanţa unui regim alimentar însănătatea omului.
2. Normele de igienă şi protecţie:- igiena personală;- îngrijirea şi spălarea veselei, atacîmurilor şi ustensilelor de bucătărie;- comportarea la masă.
3. Păstrarea în condiţii adecvate a
produselor alimentare:- păstrarea produselor perisabile;- păstrarea produselor neperisabile.
4. Noţiuni privind arta culinară şisănătatea:*- prelucrarea primară a produselor
alimentare (spălarea, curăţarea, tăierea);- menţinerea ordinii şi curăţeniei înbucătărie.

şi altele;- discuţii dirijate privind importanţa respectării unuiregim alimentar în sănătatea şi activitatea copiilor;- activităţi practice de însuşire şi respectare anormelor de igienă şi protecţie a muncii în timpul
preparării şi consumării produselor culinare;- exerciţii practice privind utilizarea corectă aveselei, tacîmurilor etc.; aranjarea corectă a mesei;- exerciţii–joc privind regulile de comportare lamasă;- activităţi practice şi explicaţii privind condiţiile
necesare de păstrare a produselor alimentare în bunăstare;- activităţi practice în grup în scopul preparării unor
tartine simple.
*- înfrumuseţarea cu diverse produse (legume,verdeţuri, felii de ou fiert etc.);*- activităţi practice la amenajare a platourilor cu
tartine şi servirea lor;*- activităţi practice de efectuare a ordinii;- exerciţii de evaluare, autoevaluare a activităţilor
elevilor; calitatea bucatelor, aspectul estetic.

*- la decizia învăţătorului

Modulul „Arta culinară şi sănătatea”
CLASA a III-a
Subcompetenţe
1. Explicarea unor informaţii despre componenţa
nutritivă a alimentelor şi rolul acestora în
organism:- elaborarea unui meniu pentru alimentaţia unuicopil de 10 ani (corespunzător unei alimentaţii
echilibrate);
2. Evaluarea calităţii unor produse alimentareConţinuturi
1. Noţiuni despre o bună bucătărie şi oalimentaţie echilibrată:- componenţa nutritivă a produselor
alimentare;- verificarea calităţii produselor
alimentare;- condiţii adecvate de păstrare a

150

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Exerciţii–joc privind stabilirea conţinutului desubstanţe nutritive în diverse alimente;- discuţii dirijate privind alimentaţia corectă:respectarea regimului alimentar; alimentaţia variată:fructe,legume, carne slabă, folosirea moderată agrăsimilor şi glucidelor;- exerciţii de alcătuire a unui meniu pentru

după aspect, culoare, miros, gust, pipăit etc.:- explicarea unor informaţii despre calitatea
nutritivă a produselor alimentare în funcţie deprospeţimea şi starea acestora;- respectarea normelor de igienă şi protecţie amuncii în timpul preparării şi consumării
produselor culinare;*3. Amenajarea locului de lucru cu ustensile, vaseetc. necesare praparării unor bucate:*- evaluarea calităţii unor alimente dupăprovenienţă, stare, aspect etc.;*- servirea corectă, adecvată la masă a unormîncăruri şi băuturi;
4. Evaluarea activităţilor în grup, sub aspect
estetic, aranjarea mesei.

produselor alimentare.
2. Normele de igienă şi protecţie amuncii:- igiena personală;- îngrijirea şi utilizarea corectă austensilelor, vaselor etc.;- prevenirea contaminării alimentelor în
timpul prelucrării culinare.
3* Prelucrarea culinară a produselor
alimentare:*- prelucrarea primară (sortarea,curăţarea etc.);- înfrumuseţarea bucatelor servite lamasă (salată din legume fierte şi alte
produse etc.).
4. Comportarea corectă în timpul
mesei.
5. Întreţinerea ordenii şi curăţeniei înîncăpere, la masa de lucru etc.

alimentaţia de zi cu zi pentru un copil de 10 ani;
- activităţi practice privind respectarea normelor deigienă şi protecţie a muncii;- exerciţii privid condiţii adecvate de păstrare a
produselor alimentare necesare alimentaţiei zilnice a
copiilor;- activităţi practice şi experimente de evaluare,verificare a calităţii produselor alimentare în funcţie
de stare, aspect, miros, a informaţiilor de pe ambalaj
etc.;*- exerciţii de amenajare a locului de lucru învederea preparării în grup a unor bucate (salată din
legume proaspete sau fierte); băuturi (ceai, lapteetc.);*- activităţi practice în grup la înfrumuseţarea salateişi servirea mesei;- activităţi practice de efectuare a ordinii şi curăţeniei
la masa de lucru, în bucătărie etc.;- evaluarea calităţii bucatelor servite: sub aspect
estetic; nutritiv, tehnologic.

*- la decizia învăţătorului

Modulul „Arta culinară şi sănătatea”
CLASA a IV-a
Subcompetenţe
1. Elaborarea unui proiect de preparare a unormîncăruri simple, corespunzător alimentaţiei
copiilor:- argumentarea importanţei respectării unei
alimentaţii echilibrate;- stabilirea componenţei nutritive a alimentelor
utilizate la prepararea bucatelor preconizate.
2. Conceperea şi organizarea mijloacelorConţinuturi
1. Noţiuni despre o bună bucătărie şi oalimentaţie echilibrată:- componenţa nutritivă a alimentelor;- verificarea calităţii produselor
alimentare;- condiţii adecvate de păstrare a
produselor alimentare;- regimul alimentar.
2. Normele de igienă şi protecţie a151

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Discuţii dirijate privind rolul unei alimentaţii
echilibrate în viaţa şi activitatea omului (a copiilor);- exerciţii privind alcătuirea unui meniu;- exerciţii de stabilire a conţinutului nutritiv al unor
produse alimentare;- activităţi experimentale în grup privind evaluarea
calităţii produselor alimentare în funcţie de aspect,stare, miros, gust, culoare, greutate, pipăit etc.;- discuţii dirijate privind diverse tehnologii şi metodenecesare de prepararea a bucatelor preconizate:- evaluarea calităţii produselor alimentare
utilizate la prepararea bucatelor preconizate;- comentarea calităţii produselor alimentare
selectate după aspect, stare, miros, culoare etc.;- amenajarea locului de lucru cu vase,alimentele necesare, ustensile etc.;- utilizarea corectă a materialelor, ustensileloretc. respectînd normele de igienă şi protecţie amuncii.
3. Executarea operaţiilor stabilite conform
regulamentului tehnologic:- amenajarea bucatele pe platouri şi să aranjeze
masa cu vesela şi tacîmurile necesare.
4. Evaluarea bucatelor: valoarea nutritivă,aspectul estetic, gustul, mirosul etc.:- descrierea etapelor tehnologice urmate la
prepararea bucatelor servite la masă.
*- la decizia învăţătorului

muncii:- igiena personală;- prevenirea contaminării cu microbi;- utilizarea corectă a ustensilelor,aparatelor de încălzit etc.
3. Tehnologii şi metode de păstrare a
produselor alimentare:- uscare, conservare etc. (informaţii).
*4. Prelucrarea culinară a produselor
alimentare.
5. Aranjarea mesei:- comportarea la masă;- aranjarea veselei, tacîmurilor etc.
*6. Întreţinerea ordinii şi curăţeniei:- masa de lucru, vesela, tacîmurile,ustensilele;- încăperea.

de păstrare a produselor alimentare pe o anumită
perioadă de timp;- activităţi practice în grup de organizare a mesei delucru şi a condiţiilor adecvate pentru prepararea
tartinelor calde, a compotului din fructe (proaspete sau
uscate);*- activităţi practice în grup de preparare a tartinelorcalde şi a compotului;- activităţi practice în grup de înfrumuseţare şi servire
a mesei;- observarea elevilor în timpul activităţilor;- discuţii dirijate privind respectarea regulilor decomportare în timpul mesei;- activităţi practice de menţinere a ordinii şi curăţeniei;- comentarea aspectului, gustului, mirosului şi acalităţii nutritive;- comentarea etapelor de preparare a mîncărurilor.

Modulul „Arta acului” (Cusutul şi brodatul tradiţional)
CLASA I-a
Subcompetenţe
1. Identificarea articolelor de port popular dupăaspect, denumire, funcţie:- prezentarea unor informaţii despre sat, oraş şi
unele aspecte privind meşteşugurile populare;
2. Selectarea materialelor, ustensilelor (pînză cu
textura rară, ace, foarfece) în vederea utilizării lorîn activităţi practice:- păstrarea în condiţii adecvate a materialelor şi
ustensilelor necesare activităţilor parctice;- respectarea regulilor de igienă şi protecţie aConţinuturi
1. Obiecte de port popular (cămăşi
femeieşti şi bărbăteşti; catrinţe, batisteîn 3 colţuri, cingători etc.)- funcţiile, aspectul obiectelor de port
popular.
2. Obiecte de uz casnic:- ştergare de ritual;- năfrămiţe, milieuri etc.
3. Materiale şi ustensile:- pînză cu textură rară de bumbac,
cînepă, in;152

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Exerciţii–joc de prezentare a costumului popularfemeiesc şi bărbătesc;- discuţii dirijate privind aspectul tradiţional al
articolelor de port popular;- exerciţii de prezentare şi comentare a pieselor deport popular, în aspect funcţional, calitatea
materialului utilizat şi a culorilor tradiţionale;- observarea şi evaluarea elevilor în cadrul
activităţilor practice de cercetare şi clasificare apieselor de port popular după funcţii, sex, anotimp
etc.;muncii;*3. Executarea punctelor de cusut pe fundalulpînzei cu textura regulată, firile uşor vizibile;(punctul înaintea acului; punctul tighel, punctul
cruciuliţă, găurele simple):*- coaserea unei batiste mici, decorate cu linii
drepte, linii punctate;
4. Evaluarea (autoaprecieze) calităţii lucruluiîndeplinit.

- fire colorate muline;- ace cu vîrful rotunjit, foarfece,
gherghef.
4. Normele de igienă şi protecţie amuncii:- igiena personală;- condiţiile adecvate de păstrare şi
utilizare a materialelor şi ustensilelor.
*5. Tehnici de cusut:- punctul înaintea acului;- punctul tighel;*- punctul cruciuliţă;6. Elememte decorative tradiţionale:- linii drepte întrerupte;- vrîste etc.

- activităţi practice de analizare a materialelor (pînză
groasă cu textura uşor vizibilă, din bumbac, cînepă,in) utilizată la confecţionarea diverselor piese de port
popular, de uz casnic etc.;- activităţi practice de selectare, păstrare şi utilizare austensilelor necesare (ace mijlocii cu vîrful rotungit,
foarfece, gherghef, riglă etc.);- exerciţii de respectare a normelor igienice şi deprotecţie a muncii;*- exerciţii practice privind: introducerea firului deaţă în ac; fixarea firului de aţă în cusătură;executarea punctelor de cusut (punctul înaintea
acului, punctul tighel);- * exerciţii de executare a punctului cruciuliţă;-* exerciţii practice de executare a liniilor drepte,punctate pe fundalul unei batiste din pînză.

*- la decizia învăţătorului

Modulul „Arta acului” (Cusutul şi brodatul tradiţional)
CLASA a II-a
Subcompetenţe
1. Prezentări scurte, descrieri referitoare laaspectul tradiţional al costumului popularfemeiesc şi bărbătesc:- identificarea elementelor decorative tradiţionale(linii drepte, întrerupte, vălurite, zigzaguri, vrîste)utilizate în decorarea articolelor populare;
2. Stabilirea calităţii şi proprietăţilor materialelorşi ustensilelor (pînză, fire colorate, ace etc.),
utilizate în confecţionare, după provenienţă,grosime, textură, durabilitate etc.:- selectarea şi păstrarea, utilizarea în condiţii
adecvate a materialelor şi ustensilelor necesareConţinuturi
1. Obiecte de port, de uz casnic şiritual:- aspectul tradiţional, funcţiile,
dimensiunile, forma.
2. Materiale şi ustensile:- proprietăţile materialelor;- funcţiile ustensilelor;- cerinţe calitative în funcţie denecesitatea lor;
- norme de igienă şi protecţie a munciila păstrarea şi utilizarea lor.
3. Elemente decorative, culori
tradiţionale privind aspectul obiectelor
153

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Exerciţii–joc de prezentare a costumelor populare(cum se poartă);- activităţi practice privind evaluarea calităţii şi
proprietăţilor materialelor şi ustensilelor utilizate în
confecţionarea obiectelor;- discuţii dirijate privind elementele decorative şi
cromatica tradiţională utilizată la confecţionarea
obiectelor tradiţionale;- activităţi practice de selectare, păstrare şi utilizare
în condiţii adecvate a materialelor şi ustensilelorutilizate la confecţionarea unei batiste mici;- autoevaluarea privind respectarea normelor deigienă şi protecţie a muncii;

conform normelor de igienă şi protecţie a muncii;*3. Executarea punctelor de cusut: însăilătura,înaintea acului, tighel, cruciuliţe, găurele:*- confecţionarea unei batiste cu decor simplu(linii drepte, zigzag) cu ajutorul punctelor decusut menţionate;
4. Evaluarea calităţii lucrului îndeplinit: în aspecttehnologic, în aspect estetic.

populare.
4. Tehnici de cusut şi bordat:- punctul înaintea acului;- puntul tighel;*- punctul cruciuliţă;*- găurele simple.

- exerciţii practice de executare a punctelor de cusut
pe fire numărate: punctul înaintea acului; găurele;
punctul tighel, punctul cruciuliţă;- activităţi practice individuale ce angajează elevii laconfecţionarea unei batiste mici: croirea drept pe fir,
tivirea marginilor cu ajutorul găurelelor;- * activităţi practice privind executarea decorului
simplu pe fundalul batistei;*- activităţi practice de finalizare a lucrului început:
depistarea lacunalor şi corectarea lor;
- exerciţii de evaluare şi autoevaluare a lucruluiîndeplinit în aspect tehnologic şi în aspect estetic.

*- la decizia învăţătorului

Modulul „Arta acului” (Cusutul şi brodatul tradiţional)
CLASA a III-a
Abilităţi
1. Elaborarea unui proiect de confecţionare a unuiştergărel decorat cu cusături şi elemente
decorative simple:- prezentarea schiţei grafice a ştergărelului cedoreşte să-l confecţioneze;- stabilirea etapelor tehnologice la confecţionareaştergărelului.
2. Stabilirea şi organizarea mijloacelor deconfecţionare a unui ştergărel cu decor simplu
cusut:- selectarea şi păstrarea în condiţii adecvate amaterialelor şi ustensilelor necesare pentru
confecţionarea ştergărelului;- evaluarea calităţii materialelor şi ustensilelorutilizate pentru confecţionare;- respectarea normelor de igienă şi protecţie aConţinuturi
1. Ştergare tradiţionale cu decor
realizat la ţesut sau la cusut, năfrămiţe,şerveţele etc.
2. Materiale şi ustensile:- pînză de bumbac, in, cînepă etc. cu
textura uşor vizibilă;- fire colorate muline;- aţă albă subţire, nr. 50, 60;- ace, foarfece mici, gherghef etc.
3. Norme de igienă şi protecţie amuncii.
4. Tehnici de cusut şi brodat:- însăilătura;- punctul înaintea acului;- punctul cruciuliţă;- găurele simple.
5. Etape tehnologice de confecţionare a154

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Cercetarea cîtorva ştergare tradiţionale şi cîteva
şerveţele, milieuri etc.
- discuţii dirijate privind stabilirea etapelor
tehnologice de confecţionare a unui ştergărel mic
din pînză cu elemente decorative cusute;- activităţi practice de reprezentare grafică a formei
şi dimensiunii unui ştergărel mic;
- exerciţii de desenare pe hîrtia cu liniatura înpătrăţele a elementelor decorative: zigzag, liniivălurite etc.;- activităţi practice de clasificare şi selectare a pînzei
de in, bumbac, cînepă etc. cu textura regulată, uşorvizibilă;- exerciţii de armonizare a firelor colorate mulineetc.;- exerciţii de păstrare în condiţii adecvate amaterialelor şi ustensilelor necesare;muncii.
*3. Confecţionarea unui ştergărel cu decor brodat
conform proiectului.
*- executare practică: croirea unui ştergărel dedimensiuni mici; tivirea marginilor.
4. Evaluarea ştergărelului confecţionat:- memorarea etapelor tehnologice;- evaluarea lucrărilor în aspect estetic şi calitativ.

unui ştergărel:- selectarea şi croirea pînzei;- tivirea marginilor;*- executarea broderiilor simple pefundalul pînzei.

- exerciţii de respectare a normelor de igienă şi
securitate a muncii;*- activităţi practice de croire drept pe fir a unuiştergărel mic (30x15) cm.; tivirea marginilor cugăurele simple;- exerciţii de amplasare a decorului şi executarea
broderiilor (elemente decorative simple);- observarea elevilor în timpul activităţilor practice şiacordarea ajutorului necesar;- descrierea etapelor tehnologice de confecţionare aunui ştergărel.

*- la decizia învăţătorului

Modulul „Arta acului” (Cusutul şi brodatul tradiţional)
CLASA a IV-a
Subcompetenţe
1. Elaborarea unui proiect de confecţionare a unuimilineu cu decor brodat:- prezentarea schiţei grafice a milieului imaginat,pe care doreşte să-l confecţioneze;- stabilirea etapelor tehnologice şi a punctelor decusut utilizate la confecţionarea milieului
preconizat;- prezentarea proiectului elaborat.
2. Conceperea şi organizarea mijloacelor deconfecţionare a unui milieu cu decor brodat:- respectarea normelor de igienă şi protecţie amuncii;- păstrarea în condiţii adecvate a materialelor şi
ustensilelor necesare.
3. Confecţionarea milieului cu decor brodat
conform proiectului elaborat:*- executarea etapelor: croirea milieului de formă

Conţinuturi
1. Textile tradiţionale decorate cu
broderii:- milieuri, şerveţele, ştergare, alte
mostre;- caracteristici esenţiale;- aspectul, forma, dimensiunea, funcţiile
utilitare.
2. Ornamentica şi cromatica
tradiţională:- elemente decorative;- motive populare;- culori tradiţionale (roşu, negru, alb),
culori complimentare;
3. Materiale şi ustensile:- pînză de bumbac, in, cînepă etc.;- ace, foarfece mici şi mari;- gherghef, riglă, panglică centimetrică;- caiet cu liniatura în pătrăţele.

155

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Exerciţii de studiere, analizare şi comentare a
aspectului estetic: forma, dimensiunea, funcţiiile
utilitare ale obiectelor textile decorate cu broderii;- activităţi practice individuale de reprezentare
grafică a unui milieu de dimensiuni mici (30x30) cm
şi indicarea modului de amplasare a decorului;- exerciţii de reprezentare a unui fragment alcompoziţiei decorative (un motiv popular„vîrtelniţa” şi elemente decorative „zigzag”, „căliţa
ocolită”);- evaluarea, modul de păstrare a materialelor şi austensilelor în condiţii adecvate (truse speciale);- discuţii dirijate privind proprietăţile materialelor şia ustensilelor utilizate în confecţionarea milieurilor;- exerciţii de selectare şi evaluare a pînzei, firelor
colorate, a ustensilelor;*- activităţi practice de croire drept pe fir amilieurilor de formă pătrată (30x30) cm;

pătrată; tivirea marginilor cu ajutorul găurelelor;*- executarea decorului simplu la laturile
milieului;- executarea unui motiv popular „vîrtelniţa” pecentru milieului;
4. Evaluarea procesului de confecţionare amilieului cu decor brodat:- comentarea etapelor procesului de confecţionare
a milieului proiectat;- memorizarea etapelor cronologice deconfecţionare a milieului;- aprecierea aspectului estetic, a valoarii şi
calităţii lucrării (lucrărilor).
*- la decizia învăţătorului

4. Normele de igienă şi protecţie amuncii:- igiena personală;- reguli de păstrare, îngrijie şi utilizare amaterialelor şi ustensilelor;- locul de lucru, ordinea şi curăţenia.
5. Tehnici de cusut şi brodat:- punctul cruciuliţă;- punctul tighel;*- punctul lănţişor;- găurele simple; *duble.

- activităţi practice de tivire a marginilor milieului;- exerciţii de stabilire a spaţiilor de amplasare adecorului pe suprafaţa milieului;*- activităţi practice de executare a motivului
popular „vîrtelniţa” pe fundalul milieului;- exerciţii de formare a decorului la colţurile
milieului;- activităţi practice de executare a decorului lalaturile milieului;- exerciţii de evaluare a lucrărilor elevilor conformcerinţelor de calitate şi valoare estetică.

Modulul „Modelarea artistică din lut”
CLASA a III-a
Subcompetenţe
1. Reprezentarea desenului unui vas sau a uneijucării în vederea confecţionării din lut:
- descrierea unor diverse tipuri de vase deceramică utilitare;- descrierea modalităţii de modelare a vaselor
utilizînd metoda de spirală sau bile.
2. Pregătirea materialelor necesare modelării unuivas, jucărie, figurine din lut:
- confecţionarea vergelelor uniforme din lut, învederea suprapunerii lor în spirală;- pregătirea unui vas cu apă, sîrmă, pînză sauhîrtie, şlicher (soluţie de lut pentru încleiere);- respectarea normelor de igienă şi protecţie amuncii.
3. Modelarea unui vas, figurină din lut cu ajutorulConţinuturi
1. Obiecte de ceramică
tradiţională:- vase pentru preparat bucate(oale de diverse tipuri);- vase pentru apă (ulcioare,căni etc.);- farfurii, străchini etc.;- figurine-jucării, ţuruiece etc.
2. Materiale şi ustensile:- lut preparat, vas cu apă;- şlicher, angobă, pînză,sîrmuliţă etc.
3. Tehnici de modelare:- tehnica modelării prinsuprapunerea spiralică avergelelor;
156

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Discuţii dirijate privind importanţa ceramicii în viaţa
oamenilor începînd din cele mai îndepărtate timpuri şi pînă înprezent;- analizarea diverselor vase de ceramică şi jucării, ţuruiece,
figurine;- discuţii dirijate privind metode vechi de modelare a lutului:suprapunerea spiralică a verigelor, suprapunerea bilelor mici
pentru formarea pereţilor;- exerciţii de reprezentare grafică a obiectului, fiecare elev va
decide ce figură va modela la propria imaginaţie;- discuţii dirijate privind metodele de preparare şi pregătire amateriei prime: lut prelucrat, şlicher etc.;- activităţi practice de obţinere a masei de lut de plasticitate
optimă, activităţi practice în grup pentru a nu permitezvîntarea materialului pregătit;- exerciţii de modelare a fundului pentru vasul preconizat, desuprapunerii spiralice a vergelelor sau
suprapunerea bilelor:- confecţionarea vergelei sau a bilei de aceiaşi
mărime;*- suprapunerea circulară a vergele sau a bilei
pentru a obţine forma dorită a vasului;*- „încleierea” vergelelor suprapuse cu şlicher şi
netezirea suprafeţei;- finisarea (decorarea, uscarea, arderea) lucrării.
4. Evaluarea lucrării confecţionate de colegi în
comparaţie cu cele autentice:- comentarea etapelor tehnologice deconfecţionare utilizînd terminologia specifică.

- tehnica prin suprapunerea
bilelor mici,- modelarea liberă.
4. Elemente decorative, motive
populare; cromatica ceramicii
tradiţionale:- elemente decorative simple.

care se va fixa (încleia) cu ajutorul şlicherului primul rînd despirală;- activităţi practice de modelare şi suprapunere a vergelelor(vergelele să fie de aceiaşi grosime);- activităţile practice de modelare se vor desfăşura în grup,
elevii se vor ajuta reciproc pentru a nu permite uscarea lutului;- exerciţii de netezire a suprafeţelor deja modelate care trebuie
umezite prin umezirea degetelor.
Notă: O atenţie deosebită se va acorda respectării formei şi
proporţiilor indicate în schiţa grafică; ca pereţii vasului să fie
omogeni, trebuie utilizat şlicher la suprapunerea vergelelor,bilelor;- activităţi practice de a pune în loc adecvat lucrările dejamodelate pentru a se usca în voie;- exerciţii de evaluare a lucrărilor elevilor comparîndu-le cu
desenul formei, dimensiunii şi proporţiilor părţilor
componente.

*- la decizia învăţătorului

Modulul „Modelarea artistică din lut”
CLASA a IV-a
Subcompetenţe
1. Elaborarea unui proiect de confecţionare a unui vas
de formă întinsă după şablon sau figurine, jucării etc.:- prezentarea schiţei grafice a unui vas de formă
întinsă (farfurie) sau a altui obiect;- descrierea tehnică a modelării după şablon a unuivas de formă întinsă.
2. Pregătirea materialelor necesare modelării unui vas
sau a altui obiect:- pregătirea ustensilor şi a locului de lucru pentru
modelarea din lut;
- respectarea normelor de igienă şi protecţie a muncii.

Conţinuturi
1. Obiecte de ceramică tradiţională:- asemănarea antropologică a vaselorde ceramică tradiţională (gură, buză,gît, umeri, burtă, toartă, mănuşă,fund);- vase pentru păstrat / pregătit
produse, bucate (oale mari,gavanoase etc.);- vase pentru apă şi vin etc. (ulcioare,ulcele, căni etc.);- farfurii, străchini;- ghivece, sfeşnice etc.;
157

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Discuţii dirijate privind analizarea diferitor vasede ceramică şi jucării;- exerciţii de reprezentare grafică a obiectului
imaginat pentru modelare;- discuţii dirijate privind metoda modelării dupăşablon;- metode de preparare a materialelor necesare: lutul
de plasticitate potrivită, şlicher, angobă, coloranţi,ustensile etc.;- activităţi practice în grup la pregătirea
materialelor şi ustensilelor necesare;- evaluarea activităţii elevilor: prezentarea schiţelor

3. Modelarea unui vas de formă întinsă sau a altuiobiect (jucărie, figurină) prin tehnica modelării dupăşablon:- obţinerea plasticităţii necesare la prelucrarea lutului;- confecţionarea unei bile mari de lut;*- întinderea bilei pentru a obţine o placă suficient degroasă şi presarea ei pe şablon;- finisarea lucrării prin tăierea resturilor de pemargine, scoaterea de pe şablon.
4. Evaluarea lucrărilor confecţionate în aspect estetic,
calitativ, funcţional:- comentarea etapelor tehnologice, utilizînd
terminologia specifică.

- jucării, ţuruiece, figurine etc.
2. Materiale şi ustensile:- lut preparat în condiţii de casă;- şlicher, angobă, coloranţi, vas cuapă;- pînză, pensulă, sîrmuliţă etc.
3. Tehnici de modelare:*- tehnica modelării prin presarea pesuprafaţa şablonului;- tehnica suprapunerii spiralice;*- modelarea liberă prin suprapunerea
bilelor mici;- încleierea vergelelor cu şlicher.
4. Elemente decorative, motive
populare, compoziţii decorative.
- culori tradiţionale: cărămiziu, brun,negru, alb, verde etc.

grafice, pregătirea ustensilelor, respectarea
normelor de igienă şi securitate a muncii;- activităţi practice individuale şi în grup lapregătirea materialelor şi modelarea obiectelorpreconizate utilizînd tehnici libere: modelarea prinsuprapunerea bilelor, vergelelor sau după şablon;- exerciţii de netezire a suprafeţelor deja modelateprin umezirea degetelor;- activităţi practice de finisare şi executare adecorării obiectelor, punerea la uscat în locuri
ferite de soare şi curenţi de aer;
- exerciţii de evaluare a lucrărilor confecţionate deelevi: aspectul estetic (forma, proprietăţile părţilor
componente);- activităţi practice de aşezare a obiectelor în cuptor
special pentru ardere;- discuţii dirijate privind descrierea etapelor
tehnologice de confecţionare.

*- la decizia învăţătorului

Modulul „Croşetarea„
CLASA I-a
Subcompetenţe
1. Croşetarea unui lănţişor din ochiuri libere,
imaginîndu-şi modalitatea aplicării acestuia:- observarea şi compararea mostrelor prezentate;- identificarea şi clasificarea unor materiale şi
ustensile utilizate la realizarea dantelei croşetate.
2. Selectarea firelor textile după grosime şi culoare,după provenienţă.
3. Executarea unor elemente de bază ale croşetării:- ţinerea corectă a firului de aţă;- luarea primului ochi;Conţinuturi
1. Aspectul estetic al locuinţei
tradiţionale, obiecte garnisite cu
dantelă croşetată (feţe de masă,ştergare, şerveţele etc.).
2. Materiale şi ustensile:- fire textile variate după culoare,grosime etc.;- seturi de croşete;- fire textile depănate în bobine,
scule etc.
3. Elementele de bază ale croşetării:158

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Activităţi de observare, comparare a obiectelor
garnisite cu dantelă (lucrată din fire textile, lut,tablă, lemn etc.);- exerciţii de selectare a firelor textile după culoare,grosime;- exerciţii practice de selectare a croşetei în raport cu
grosimea firului de aţă;- vizitarea organizată a unui interior tipic ţărănesc
(la muzeul de etnografie, muzeul satului etc.);- exerciţii-joc privind organizarea locului de muncă,cunoaşterea şi respectarea normelor sanitar-igienice- croşetarea unui lănţişor de ochiuri libere;- modelarea (la propria imaginaţie) a elementelor
decorative simple (o figură geometrică simplă – cerc,pătrat etc., un animăluţ, un motiv popular simpluetc.) utilizînd lănţişorul de ochiuri libere croşetat.
4. Evaluarea lucrărilor realizate:- evaluarea aspectului estetic, a calităţii lucrărilor
executate.

- ţinerea croşetei;- ţinerea firului de aţă;- luarea primului ochi;- executarea lănţişorului de ochiuri
libere.
4. Modelarea unei figurine, unuianimăluţ, ori a unui motiv popularsimplu, utilizînd lănţişorul deochiuri libere lucrat de elev.

şi de protecţie a muncii;- activităţi practice/ antrenări ce angajează elevul săţină corect croşeta, firul de aţă, să formeze primul
ochi, să croşeteze un lănţişor din ochiuri libere;- activităţi de apreciere a calităţii lucrărilor realizatede către elevi;- exerciţii de comentare a aspectului unor lucrări
textile garnisite cu dantelă.

Modulul „Croşetarea”
CLASA a II-a
Subcompetenţe
1. Executarea unui fragment de plaşă din pătrăţele
goale, utilizînd elemente de bază ale croşetării
(picioruşe cu un jeteu şi ochiuri libere):- observarea, compararea mostrelor de dantelă
croşetată;- identificarea varietăţii motivelor ornamentale şi
formarea acestora din pătrăţele goale şi pătrăţele
pline.
2. Croşetarea unui lănţişor de pătrăţele goale:- desenarea în caiet a schemei grafice;- croşetarea unui rînd de pătrăţele goale, utilizînd
picioruşe cu 1 jeteu şi ochiuri libere şi conducîndu-sede schemă.
3. Confecţionarea unui mărţişor, aplicînd tehnicile decroşetare învăţate:- selectarea firelor textile conform cerinţelor decalitate: fire roşii şi albe, de mulineu, mătase etc.;- confecţionarea unui mărţişor;- finisarea mărţişorului, legîndu-l fundiţă.

Conţinuturi
1. Aspectul estetic al obiectelorcroşetate: mostre, feţe de masă,şerveţele garnisite cu dantelă:- mostre de dantele, de mărţişoare.
2. Proprietăţile materialelor şi austensilelor:- fire textile variate după grosime,
culoare;- seturi de croşete;- fire roşii şi albe de mulineu, mătase
etc.
3. Elementele de bază ale croşetării:- picioruşe cu 1 jeteu, ochiuri libere,lănţişoare de ochiuri libere; cerculeţe
formate din ochiuri libere.
4. Elemente decorative şi motive
populare.

159

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Activităţi de observare, comparare a varietăţii
dantelelor croşetate, a materialelor utilizate;- antrenări practice ce includ operaţii de selectare afirelor textile, de clasificare a acestora dupăprovenienţă, culoare, grosime etc.;- exersări de selectare a croşetei în raport cu
grosimea firului de aţă;- activităţi practice şi explicaţii privind tehnica
executării picioruşului cu un jeteu;- exerciţii de executare a picioruşului cu 1 jeteu şiochiuri libere, formînd un lănţişor de pătrăţele goale;- activităţi de realizare a 1-2 rînduri de pătrăţele
goale;- activităţi practice de realizare a unui mărţişor
croşetat, format din două floricele cu un rînd depetale;- activităţi de răsucire a firelor albe şi roşii;- explicaţii/ comentarii privind semnificaţia
mărţişorului, tradiţia de a purta mărţişoare în lunamartie;4. Evaluarea calităţii lucrărilor realizate, evidenţiind
aspectul estetic, calitatea şi acurateţea acestora:- evaluarea aspectului estetic al lucrărilor;- comentarea utilizării terminologiei specifice.

- activităţi de apreciere a calităţii lucrărilor
executate, a aspectului estetic al acestora;- se apreciază şi capacitatea elevilor de a utiliza în
comentarii terminologia specifică.

Modulul „Croşetarea „CLASA a III-a
Subcompetenţe
1. Elaborarea unui proiect de confecţionare a unuicovoraş croşetat circular, utilizînd fire textile de osingură culoare:- elaborarea schemei grafice a covoraşului;- identificarea unor proprietăţi ale firelor textile.
2. Conceperea şi organizarea mijloacelor de realizare
a covoraşului conform procesului tehnologic:- selectarea firelor textile conform cerinţelor decalitate;- colectarea ustensilelor necesare procesului
tehnologic stabilit (croşete, fire textile, foarfece,culoarea firelor textile).
3. Croşetarea covoraşului conform regulamentului
tehnologic:- croşetarea, urmărind schema de formare a colţului;- croşetarea unui rînd de lănţişoare de ochiuri libere;- finisarea covoraşului fixîndu-i franjuri de lănţişoare
de ochiuri libere.
4. Evaluarea lucrarii realizate conform proprietăţilor
funcţionale şi estetice:- comentarea aspectului estetic şi calitatea lucrului
realizat.

Conţinuturi
1. Aspectul estetic al obiectelorcroşetate, al suvenirelor croşetate:- mostre de covoraşe;- suvenire croşetate.
2. Proprietăţile materialelor şi austensilelor:- fire textile:- variate după grosime, culoare;- seturi de croşete.
3. Elementele de bază ale croşetării:- tehnica croşetării circulare;- tehnica de formare a colţului.
4. Elemente decorative simple
utilizate la croşetarea covoraşuluisuvenir: lănţişoare de ochiuri libere,
franjuri.

160

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Activităţi de observare a varietăţii firelor textile
utilizate la confecţionarea jucăriilor, suvenirelor etc.;- activităţi de observare, comparare a mostrelor decovoraşe-suvenire, de stabilire a tehnicii de formare
a colţurilor;- activităţi practice de executare a schemei grafice laformarea colţului covoraşului;- exerciţii de identificare a elementelor de bazăutilizate la finisarea covoraşului-suvenir;- exerciţii de comentare a aspectului estetic, acalităţii lucrărilor executate;- activităţi de apreciere (autoapreciere) privind
corectitudinea formării colţurilor, executării
ultimului rînd al covoraşului, de respectare anormelor de securitate în timpul croşetării.
- comentarii privind aspectul estetic, calitatea
lucrului îndeplinit.

Modulul „Croşetarea”
CLASA a IV-a
Subcompetenţe
1. Elaborarea unui proiect de confecţionare a unei
frize (încheieturi) pentru o faţă de masă în miniatură
sau de executare a dantelei înguste (la alegere) lamarginile unei batistuţe:- prezentarea schemei grafice a fragmentului de frize
sau a modelului de dantelă îngustă;- prezentarea proiectului.
2. Conceperea şi organizarea mijloacelor de realizare
conform proiectului:- selectarea firelor textile, pînzei conform cerinţelor
de calitate;- selectarea ustensilelor necesare procesului
tehnologic stabilit (croşete, fire textile, foarfece,
motivul ornamental etc.).
3. Realizarea frizei croşetate conform regulamentului
tehnologic:- croşetarea urmărind schema grafică;*- croirea laţilor feţei de masă pe fir;- tivirea laţilor cu ajutorul croşetei (punctul feston);- asamblarea detaliilor;- finisarea lucrării.
4. Evaluarea lucrării realizate conform proprietăţilor
funcţionale şi estetice:- comentarea aspectului estetic şi a calităţii lucruluiîndeplinit;- utilizarea adecvată a terminologiei specifice.
*- la decizia învăţătoruluiConţinuturi
1. Aspectul estetic al locuinţei
tradiţionale:- obiecte textile împodobite cu
dantelă (feţe de masă, şerveţele,ştergare, feţe de pernă) etc.; mostre
de faţă de masă, şerveţele garnisite cu
dantelă îngustă.
2. Proprietăţile materialelor şi austensilelor:- fire textile variate după provenienţă,grosime; seturi de croşete; pînză
pentru faţa de masă în miniatură;normele de igienă şi securitate a
muncii.
3. Elementele de bază ale croşetării:- ochiuri libere, picioruş cu un jeteu,pătrăţele goale, pătrăţele pline etc.;- tehnica croşetării circulare la
executarea marginilor dantelate alefeţei de masă sau ale şerveţelului;tehnica formării colţului dantelat.
4. Elemente decorative simple:- motive populare utilizate lacroşetarea dantelelor pentru faţa demasă.

Modulul „Sărbători calendaristice”
CLASA I-a
161

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Activităţi de observare-comparare privind
varietatea firelor textile de bumbac utilizate lacroşetarea dantelelor pentru garnisirea feţelor demasă, a şerveţelelor; de comparare a aspectului
general al acestora;- exersări de prezentare a proiectului elaborat;- exerciţii de croşetare a unui model simplu dedantele pentru încheietura unei feţe de masă în
miniatură, utilizînd lănţişoare de ochiuri libere,
picioruşe cu 1 jeteu, pătrăţele goale, pătrăţele pline;- activităţi practice privind prelucrarea marginilorfeţei de masă sau ale şerveţelului;- exerciţii practice de unire a detaliilor feţei demasă, utilizînd una din modalităţile prezentate (cuacul sau cu croşeta);- autoevaluarea lucrului îndeplinit, evidenţiind
calitatea, aspectul estetic.
- comentarea aspectului estetic şi calităţii lucruluiîndeplinit, utilizînd terminologia specifică;- exerciţii de elaborare a fişei tehnologice deexecutare a lucrării practice;- activităţi de evaluare a lucrării realizate privind
proprietăţile funcţionale şi estetice.

Subcompetenţe
1. Imaginarea unor modele de mărţişoare utilizate în
cadrul desfăşurării sărbătorii primăverii:- identificarea din diverse surse a semnificaţiei
culorilor alb şi roşu;- receptarea personajelor din legenda Mărţişorului (1Martie şi Baba Dochia).
2. Pregătirea şi organizarea materialelor şi ustensilelor
necesare pentru confecţionarea mărţişorului (firetextile, ace, croşetă, hîrtie etc.):- respectarea normelor igienice şi de protecţie amuncii în cadrul confecţionării obiectului proiectat;- păstrarea în condiţii adecvate a materialelor şi
ustensilelor.
3. Confecţionarea unui mărţişor tradiţional, respectînd
etapele tehnologice.

Conţinuturi
1. Obiceiuri şi tradiţii:- sărbătorile de primăvară: mărţişorul,
sf. Gheorghe.
2. Obiecte şi accesorii tradiţionale:- mărţişoare, zgărdiţă;- cunună.
3. Materiale şi ustensile: fire
mulineu albe, roşii, bucăţele decarton, clei, detalii de ornare (frunze,flori, pene etc.), foarfece, riglă,creion.
4. Modalităţi de desfăşurare asărbătorilor primăverii: 1 martie.
5. Tehnologia confecţionării
accesoriilor:- selectarea modelului;- pregătirea materialelor;- executarea decorului;- finisarea obiectului.

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Activităţi de identificare din lecturi a simboluluiprimăverii;- activităţi de determinare a tipurilor de mărţişoare
(confecţionate manual, la diferite dispozitive);- exerciţii de selectare a materialelor şi ustensilelor(fire de mulineu, ace, carton etc.);- exerciţii de depănare a firelor pe carton, fixarea
capetelor;- activităţi de pregătire a şnurului din fire colorate(alb şi roşu):- întinderea, răsucirea, prelucrarea cu clei, scrobeală
etc.;- activităţi practice de montare a ciucurilor;- activităţi individuale şi în echipă de ornare amărţişorului (aplicarea frunzelor, floricelelor,penelor, elementelor din paie etc.);- activităţi de evaluare a obiectului confecţionat;- activităţi de ieşire în natură de sf. Gheorghe;- discuţii privind obiceiuri şi datini de sf. Gheorghe.

Modulul „Sărbători calendaristice”
CLASA a II-a
Subcompetenţe
1. Identificarea din natură şi imaginarea unor obiecte
şi accesorii utilizate în desfăşurarea obiceiurilor şi
datinilor etnoculturale - Crăciunul, Anul Nou:
- desenarea schiţei unui obiect sau accesoriu: jucărie,clopoţel ce vor fi utilizate la împodobirea locuinţei,bradului de Crăciun etc.;- stabilirea materialelor şi ustensilelor utilizate în
conformitate cu obiectul (jucăria) preconizat.

Conţinuturi
1. Obiceiuri etnoculturale din cadrulsărbătorilor calendaristice:- împodobirea bradului de Crăciun şiAnul Nou. Tradiţii şi obiceiuri.
2. Obiecte, accesorii ce constituie
simbolurile etnoculturale:- jucărie pentru decorarea locuinţei;- jucărie pentru brad (în volum).
162

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Discuţii dirijate despre modul de organizare şi
condiţiile de desfăşurare a sărbătorilor de iarnă;- exerciţii-joc de identificare a unor obiecte de ritual
ce se utilizează la desfăşurarea sărbătorilor,
obiceiurilor de Crăciun şi Anul Nou;
- discuţii dirijate după excursii la muzeu, vizitareameşterilor populari etc.;- exerciţii de selectare a materialelor necesare
pentru confecţionarea jucăriei;

2. Pregătirea materialelor şi a ustensilelor necesare laconfecţionarea articolului proiectat (fire, materiale dinnatură, hîrtie, paie, foi de porumb etc.):- aprecierea calităţii şi proprietăţilor materialelor şi
ustensilelor (ruperea, plierea, întinderea, boţirea,
uscarea) etc.;- explicarea unor informaţii despre utilizarea
obiectelor de ritual şi a accesoriilor în desfăşurareasărbătorilor de Crăciun şi Anul Nou;
- respectarea normelor sanitare şi de securitate a
muncii în procesul selectării şi organizării
materialelor şi ustensilelor.
3. Confecţionarea obiectului proiectat respectînd
tehnologia operaţiilor şi etapelor de confecţionare:- comunicarea şi cooperarea în grup în scopul
confecţionării obiectului de ritual proiectat;- decorarea obiectul de ritual proiectat ţinînd cont deforma, culoarea, aspectul estetic.
4. Evaluarea obiectelor de ritual confecţionate în
aspect estetic, calitativ şi utilitar:- prezentarea unor obiceiuri în care se utilizează
obiecte şi accesorii de ritual.

3. Materiale şi ustensile:- hîrtie colorată, folii, staniol;- aţă rezistentă, baloane, clei lichid,foarfece, riglă, creion.
4. Tehnologia confecţionării
jucăriilor:- alegerea formei / desenului schiţei;- modelarea formei;- tăierea detalii lor;
- asamblarea prin lipire;- aplicarea decorului;- finisarea.

- discuţii dirijate despre activităţile de împodobire a
bradului;- activităţi individuale şi în grup de pregătire şi
modelare a jucăriilor;- exerciţii aplicative de realizare a decorului;- activităţi de comunicare a etapelor tehnologice laconfecţionarea jucăriei;- activităţi de evaluare a jucăriilor ţinînd cont deutilitatea, aspectul estetic acestora;- activităţi de culegere a informaţiilor noi despredesfăşurarea diverselor sărbători tradiţionale.

Modulul „Sărbători calendaristice”
CLASA a III-a
Subcompetenţe
1. Elaborarea unui proiect de confecţionare a uneimăşti după modelul din natură sau şablon,
corespunzînd unui anumit ritual:- identificarea din imagini a tipurilor de măşti şi rolul
lor în desfăşurarea obiceiurilor şi tradiţiilor de iarnă.
2. Conceperea şi organizarea mijloacelor şi materialorConţinuturi
1. Obiceiuri şi tradiţii de iarnă:- Crăciun, Anul Nou (sf. Vasile),
Boboteaza;- Cete de colindători şi urători, capra,
malanca.
2. Obiecte şi accesorii, simboluri
etnoculturale:
163

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Discuţii dirijate despre obiceiurile şi condiţiile dedesfăşurare a sărbătorilor de iarnă;- exerciţii-joc de identificare a unor obiecte de ritual(din imagini, fotografii, realitate, găsite pe teren);- activităţi de caracterizare a unor personaje ce ţinde desfăşurarea obiceiurilor şi tradiţiilor de iarnă
(capra, cucoşul, calul, ursul etc.);

necesare pentru realizarea obiectului proiectat(plastilină sau lut, hîrtie, clei, vopsea acrilică, cuţit demodelare etc.):- aprecierea calitatăţii materialelor pregătite şi
proprietăţilor acestora (ruperea, uscarea, lipirea,
netezimea suprafeţei etc.);- pregătirea materialelor şi ustensilelor necesare
pentru confecţionarea articolului proiectat;- păstrarea în condiţii adecvate a materialele şi
ustensilelor selectate.
3. Confecţionarea obiectului proiectat respectînd
tehnologia operaţiilor şi etapele de confecţionare amodelului de mască:- decorarea obiectului de ritual proiectat (mască),ţinînd cont de caracteristicile personajului selectat;- prezentarea etapele de confecţionare a obiectului(mască) realizat în scopul însuşirii etapelor
tehnologice.
4. Evaluarea calităţii confecţionării obiectului de ritualproiectat după aspectul estetic, calitate şi utilitate.

- măşti, clopoţei etc.
3. Materiale şi ustensile:- lut sau plastilină;- carton, bucăţi de ziar, hîrtie albă,clei PVA, hîrtie abrazivă, guaş, riglă,foarfece.
4. Tehnologia confecţionării
măştilor:- modelarea formei;- aplicarea straturilor de hîrtie;- şlefuirea suprafeţei de hîrtie;- vopsirea modelului;- aplicarea decorului în caracter;- finisarea măştii.

- activităţi de colectare a materialelor şi ustensilelor
necesare pentru confecţionarea unei măşti;- activităţi practice de organizare şi pregătire amaterialelor pentru activităţile practice;- exerciţii de modelare a formei, utilizînd modelul
din natură sau şablonul pregătit;- exerciţii de lipire a straturilor de hîrtie, deuniformizare a suprafeţei, vopsirea şi uscarea ei;- exerciţii de realizare a decorului conform
personajului selectat;- activităţi de evaluare a calităţii obiectului
confecţionat în aspect calitativ, estetic;- activităţi practice decorectare a lacunelor (fisuri,
suprafeţe neuniforme, redarea volumului etc.)
depistate;- activităţi de culegere şi completare a informaţiilor
despre obiceiurile şi tradiţiile de iarnă.

Modulul „Sărbători calendaristice”
CLASA a IV-a
Subcompetenţe
1. Elaborarea unui proiect de confecţioinare a unuiobiect de ritual (stea, sorcovă etc.), care să corespundă
cerinţelor utilitare şi funcţionale:- identificarea din diferite surse a unor obiecte deritual, specifice sărbătorilor de iarnă;- desenarea schiţei obiectului proiectat (stea, sorcovă)conform formei tradiţionale;- identificarea materialelor şi ustensilelor necesareConţinuturi
1. Obiceiuri şi tradiţii:- sărbători calendaristice: sf. Nicolae,Crăciunul, Anul Nou.
2. Obiecte şi accesorii tradiţionale:- steaua cu 8, 10... colţuri.
3. Modalităţi de desfăşurare asărbătorii.
4. Materiale şi ustensilele:- icoană „Naşterea lui Isus Hristos”;
164

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Discuţii dirijate despre sărbătorile tradiţionale: sf.
Nicolae, obiceiurile de Crăciun;- discuţii dirijate privind desfăşurarea obiceiurilor
de ritual şi semnificaţia acestora;- activităţi practice de selectare a materialelor şi
ustensilelor;- exerciţii de construire şi modelare a detaliilor destea;- exerciţii de decupare a detaliilor după contur;

pentru confecţionarea obiectului proiectat.
2. Selectarea materialelor şi a ustensilelor necesare
conform formei obiectului proiectat (hîrtie, şnur, clei,
vopsea etc.):- apreciere calităţii materialelor şi ustensilelor prinevaluarea proprietăţilor acestora;- păstrarea în condiţii adecvate a materialelor şi
ustensilelor.
3. Confecţionarea obiectului proiectat respectînd
etapele tehnologice:- comunicarea şi cooperarea în grup în scopul însuşirii
corecte a etapelor de asamblare;- decorarea obiectului conform proiectului elaborat,ţinînd cont de formă, culoare, funcţionalitate;- confecţionarea obiectului respectînd desfăşurareasărbătorii aşteptate (Crăciunul).
4. Evaluarea obiectului confecţionat, ţinînd cont deaspectul estetic, calitate şi utilitate:- comentarea unor informaţii ce ţin de desfăşurareasărbătorilor tradiţionale.

- carton, folii aurii, hîrtie colorată, aţărezistentă, sîrmă, vergele de lemn,clei, goaş, foarfece, riglă, creion,
foaie milimetrică etc.
5. Tehnologia confecţionării
obiectului /steaua/:- elaborarea schiţei modelului de stea;- tăierea detaliilor;- pregătirea suportului;- asamblarea detaliilor;- aplicarea decorului;- finisarea obiectului.

- activităţi practice de întindere a şnurului şiasamblarea detaliilor de bază;- aplicaţii practice de tratare a suprafeţei cu decor,
pictură;- activităţi practice de ornare a obiectului de ritual
cu fire aurii, ghirlande etc.;- activităţi de autoevaluare;- activităţi de comentare a modului de realizare aobiectului proiectat şi a condiţiilor de desfăşurare asărbătorilor de iarnă;- exerciţii de descriere a desfăşurării obiceiurilor,sărbătorilor calendaristice.

Modulul „Tricotarea”
CLASA a II-a
Subcompetenţe
1. Imaginarea unui fragment de tricot, utilizînd
ochiuri pe faţă, ochiuri pe dos, ochiul de margine:- observarea elementelor de bază ale tricotării:montarea ochiurilor pe andrele, ochi pe faţă, ochi pedos, ochi de margine etc.;- identificarea diferitor mostre de tricot, comparînd
diverse articole vestimentare.
2. Pregătirea mijloacelor de realizare a unui fragmentConţinuturi
1. Varietatea articolelor
vestimentare tricotate:- fulare, mănuşi, papucei de cameră
etc. aspectul estetic al articolelortricotate.
2. Materiale şi ustensile (fire textilede lînă, semilînă, de bumbac etc.):- foarfece, ace, croşete.
Normele de igienă şi securitate a165

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Activităţi de observare, comparare a varietăţii dearticole vestimentare, a materialelor utilizate;- exerciţii de recunoaştere, selectare a articolelortricotate în scopul identificării acestora şi clasificării
după anotimpuri, sexe;- exerciţii de stabilire a unor proprietăţi ale firelor
textile utilizate în tricotare, de clasificare a acestoradupă provenienţă, culoare, grosime;- exerciţii de recunoaştere a materialelor utilizate în

de tricot:- selectarea firelor textile după culoare, provenienţă;- selecteze ustensilelor necesare (andrele, fire textile,
foarfece).
3. Tricotarea unui fragment de tricot utilizînd
elementele de bază: montarea ochiurilor pe andrele,
ochiuri pe faţă, ochiuri pe dos, ochiuri de margine:- montare pe andrele a unui număr anumit de ochiuri;- tricotarea a cîtorva rînduri, utilizînd ochiuri pe faţăşi pe dos, grupîndu-le cîte 2 sau 3.
4. Evaluarea lucrărilor realizate:- evaluarea aspectului estetic al fragmentului de tricot
realizat, calitatea firelor textile utilizate, calitatea
executarii ochiurilor etc.

muncii privind păstrarea şi utilizarea
ustensilelor.
3. Elementele de bază ale tricotării:- montarea ochiurilor pe andrele;- ochiuri pe faţă, ochiuri pe dos;
- ochiuri de margine, ochiuri deîncheiere.

tricotare;- activităţi practice de realizare a unor elemente debază ale tricotării: să monteze ochiuri pe andrele; săţină corect andrelele şi firul de aţă în timpul lucrului;să tricoteze ochiuri pe faţă, ochiuri pe dos; activităţi
de finalizare a tricotului prin ochiuri de încheiere;- exerciţii de apreciere a calităţii lucrului îndeplinit(aspectul general al tricotului, consecutivitatea
tricotării tipurilor de ochiuri etc.).

Modulul „Tricotarea”
CLASA a III-a
Subcompetenţe
1. Elaborarea unui proiect de tricotare a unui fular în
miniatură, utilizînd fire textile de o singură culoare:- prezentarea proiectului elaborat.
2. Conceperea şi organizarea mijloacelor de realizare
a lucrării conform proiectului:- selectarea firelor textile conform cerinţelor decalitate;- selectarea ustensilelor necesare conform procesului
tehnologic stabilit (andrele, fire textile de o singură
culoare sau de 2-3 culori – la alegere), foarfece etc.
3. Tricotarea fularului conform regulamentului
tehnologic, respectînd normele de igienă şi securitate
în timpul lucrului:- tricotarea urmărind modelul selectat şi fişaConţinuturi
1. Varietatea articolelor tricotate:- căciuliţe, fulare, mănuşi, veste,ciorapi etc.; mostre de articole.
2. Materiale şi ustensile:- fire textile de lînă, semilînă etc.;- andrele, foarfece, ace, croşete;- normele de igienă şi securitate a
muncii;- condiţii de păstrare şi utilizarea
ustensilelor.
3. Elementele de bază ale tricotării:- montarea ochiurilor pe andrele;- ochiuri pe faţă, ochiuri pe dos, ochide margine, ochi de încheiere atricotului;
166

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Activităţi de observare a varietăţii firelor textile
utilizate la confecţionarea fularelor, mănuşilor etc.;- activităţi de comparare a mostrelor de fulare, destabilire a tehnicilor de garnisire a acestora cu fire
textile de o altă culoare, de confecţionare şi montare
a franjurilor;- activităţi practice de identificare a elementelor debază utilizate la garnisirea fularului cu vrîste
colorate, cu franjuri;- exerciţii practice-antrenări de prezentare aproiectului elaborat;- exersări de prezentare/comentare a aspectului
estetic şi a calităţii lucrării realizate;- activităţi de evaluare, autoevaluare privind
respectarea etapelor de lucru, a normelor de igienă şitehnologică respectivă;- finisarea fularului, fixîndu-i franjuri.
4. Evaluarea lucrului îndeplinit conform
proprietăţilor funcţionale şi estetice:- comentarea aspectului estetic şi a calităţii fularului
tricotat;- utilizarea adecvată a terminologiei specifice.

- tehnici de confecţionare şi montare
a franjurilor.

securitate a muncii;- exerciţii de evaluare a calităţii şi aspectului estetic
al fulăraşelor tricotate de elevi (comentarii).

Modulul „Tricotarea”
CLASA a IV-a
Abilităţi

Conţinuturi
1. Varietatea articolelor
1. Elaborarea unui proiect de tricotare a variantei
vestimentare tricotate:
preferate de papucei de casă:- căciuliţe, fulare, mănuşi, ciorapi,- prezentarea proiectului.
papucei de cameră etc.
2. Conceperea şi organizarea mijloacelor de realizare 2. Materiale şi ustensile:
conform proiectului:- varietatea firelor textile utilizate în- selectarea firelor textile conform cerinţelor detricotare.
calitate;- fire de lînă produsă în condiţii de- selectarea ustensilelor necesare procesuluicasă şi în condiţii industriale;
tehnologic stabilit (andrele, fire textile, foarfece etc.). - fire sintetice etc.;
3. Confecţionarea papuceilor conform regulamentului - andrele, foarfece, ace, croşete;tehnologic, respectînd normele de igienă şi securitate - normele de igienă şi securitate a
muncii în timpul tricotării, păstrării
a muncii:- tricotarea, urmărind modelul selectat;
şi utilizării ustensilelor.
- asamblarea papucelului confecţionat;
3. Elementele de bază ale tricotării:- finisarea lucrării, utilizînd fire textile colorate.
- montarea ochiurilor pe andrele;- ochiuri pe faţă;4. Evaluarea lucrului îndeplinit conform
proprietăţilor funcţionale şi estetice:- ochiuri pe dos;
- ochi de margine;- comentarea aspectului estetic şi a calităţii lucruluiîndeplinit;- ochi de încheiere a tricotului.
- utilizarea adecvată a terminologiei respective.
4. Elemente decorative simple
utilizate la tricotarea papuceilor de
167

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Activităţi de observare, comparare privind
varietatea articolelor vestimentare tricotate,varietatea firelor textile utilizate, aspectul estetic alacestora;- activităţi de prezentare a proiectului elaborat;- activităţi de evaluare a fişei tehnologice deexecutare a lucrării;- activităţi de selectare a firelor textile potrivite
pentru papuceii de cameră;- activităţi de selectare a mijloacelor de realizare apapuceilor de cameră conform proiectului;- activităţi de tricotare a papuceilor de cameră
conform regulamentului tehnologic stabilit,
respectînd normele de igienă şi securitate a muncii;- activităţi de unire a detaliilor, de finisare apapuceilor, utilizînd mijloacele respective (cu acul,croşeta).
- activităţi de evaluare şi autoevaluare a lucruluiîndeplinit, evidenţiind proprietăţile funcţionale,
calitatea, aspectul estetic al papuceilor.

casă:- garnisirea papuceilor cu o floricică
croşetată pe partea din faţă aacestora, cu un rînd de picioruşe
scurte, evidenţiind astfel gura
papuceilor (la alegere).

Modulul „Activităţi agricole”
CLASA a II-a
Subcompetenţe

ConţinuturiLucrări de toamnă:1. Colectarea şi păstrarea în condiţii adecvate a- recoltarea şi depozitarea seminţelor
seminţelor de păstăioase, folosind în acest scop
unor plante de păstăioase;
diverse cutiuţe, saci de pînză etc.
- pregătirea seminţelor pentru
2. Conceperea şi organizarea procesului de înmulţire semănat;a plantelor de cameră prin butaşi şi tulpină, rădăcină
- tehnici de înmulţire a plantelor deşi frunze; metodele de îngrijire a plantelor de cameră: cameră prin butaşi şi tulpină, prinrădăcină şi frunze;- pregătirea seminţelor pentru depozitare;- plantarea plantelor de cameră şi- respectarea normelor de protecţie a muncii înîngrijirea lor.
timpul lucrului pe teren (acasă).
3. Colectarea roadei de păstăioase pe teren (acasă):Lucrări de primăvară-vară:- semănatul seminţelor uscate şi- clasificarea recoltei, punerea ei la păstrare.
preventiv muiate şi încolţite;4. Evaluarea lucrărilor realizate, a calităţii recoltei- cultivarea plantelor decorative.
obţinute:- participarea la expoziţiile (clasei, şcolii) de produse
agricole cultivate pe lotul şcolii (acasă);- comentarea aspectul estetic şi a calităţii roadeiobţinute, utilizînd terminologia specifică.

Modulul „Activităţi agricole”
CLASA a III-a – a IV-a
168

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Activităţi practice de colectare şi depozitare în
condiţii adecvate a seminţelor de păstăioase;- activităţi practice de butăşire a plantelor de cameră,de îngrijire a acestora;- activităţi practice de cercetare şi observare a
modului de creştere a plantelor;- observarea procesului de creştere a plantelorrăsădite;- activităţi de îngrijire şi recoltare a plantelor de pelot şi a celor de cameră;- activităţi practice de colectare a seminţelor depăstăioase pe teren (acasă), evidenţiind calitatea şibogăţia roadei adunate;- activităţi de evaluare a cantităţii şi calităţii roadei
adunate, utilizînd terminologia specifică.

Subcompetenţe
1. Elaborarea unui proiect de semănare şi îngrijire aplantelor de ridiche, sfeclă roşie, morcovi:- prezentarea proiectului;- pregătirea solului şi a seminţelor pentru semănat;- respectarea normelor de protecţie a muncii în
timpul lucrului pe teren (acasă).
2. Conceperea şi orgnizarea modului de îngrijire aplantelor răsărite, a celor plantate:- plantarea în sol a plantelor sănătoase, viguroase;- sădirea acasă a plantelor decorative de cameră;- îngrijirea lor; udarea, plivirea la timp.
3. Recoltarea legumelor cultivate pe teren (acasă):- evidenţierea factorilor ce au influenţat obţinerea
unei roade bogate;- comentarea rolului şi a importanţei legumelor
pentru sănătatea omului;- clasificarea recoltei, punerea în lădiţe (coşuri)speciale.
4. Evaluarea lucrărilor realizate, a calităţii recoltei
adunate:- participarea la activităţile de organizare şidesfăşurare a expoziţiilor (clasei, şcolii) de produse
agricole cultivate pe lotul şcolii (acasă);- comentarea aspectului estetic şi a calităţii roadeiobţinute.

Conţinuturi
1. Creşterea legumelor cu bulbi:- morcov, sfeclă roşie;- ceapă, usturoi etc.
2. Lucrări de toamnă: recoltarea,
sortarea, păstrarea roadei(seminţelor); pregătirea terenului
pentru sădirea plantelor cu bulbi(ceapa, usturoiul).
3. Îngrijirea plantelor decorative decameră.
4. Lucrări de primăvară-vară:- prelucrarea solului;- pregătirea seminţelor şi semănatul;- îngrijirea plantelor răsărite pe lot.

169

Activităţi de învăţare şi evaluare (recomandate)- Activităţi de observare-cercetare a plantelor
cultivate pe teren / a plantelor de cameră;- activităţi practice de pregătire a solului şiseminţelor pentru semănat;- activităţi de selectare a plantelor;- activităţi de îngrijire a plantelor răsărite, a celor decameră, a celor plantate în sol (rărirea, udarea,
plivirea la timpul potrivit) etc.;- activităţi practice de recoltare, de selectare alegumelor mai măşcate, sănătoase pentru extragerea,
uscarea, păstrarea seminţelor, ce vor fi utilizate(semănate) în următorul an agricol;- activităţi de evaluare a calităţii şi cantităţii recolteiobţinute (legume, flori decorative).

STRATEGII DIDACTICE orientări generale (metodologice)Specificul componentei metodologice constă în caracterul preponderent interactiv al
strategiilor didactice. Metodologia curriculumului pentru învăţămîntul primar se caracterizează
prin următoarele axiome:
 educaţia este centrată pe copil şi nu pe materie, aceasta urmînd să îndeplinească sursa
de atingerea competenţilor specificate; şcoala să asigure şanse egale fiecărui copil normal dezvoltat; să promoveze unînvăţămînt diferenţiat şi de instruire în ritm propriu prin folosirea diferenţială a timpului; alternanţa adecvată celor trei forme de organizare a activităţilor de instruire şi educaţie
în clasă (globală, pe grupe, individuală) să permită ca instruirea să se producă prin
activitatea propriu-zisă a celui care învaţă. Deoarece, numai în acest caz, elevul devinesubiectul propriei dezvoltări, a propriei formări ca personalitate; utilizarea metodelor active şi a celor adecvate disciplinei: metoda învăţării prindescoperirea dirijată (acceptînd mai mult întrebările deschise), metoda de situaţii
problematizate şi, parţial, metoda experienţelor.
În principiu, sistemul procesului de predare – învăţare are la bază „pedagogia învăţării
depline” (Bloom) şi modulare (R. Titone)
Proiectarea demersurilor se recomandă a fi realizată din perspectiva selecţiei modelului destructurare a activităţilor.
1. Modelul învăţării secvenţiale a cunoştinţelor în lecţie (ISC) (R. M. Gagné (1968)) este
fundamentat pe următoarele evenimente ale instruirii: captarea atenţiei; informarea elevilor
despre obiectivul urmărit; stimularea reactualizării cunoştinţelor învăţate anterior; prezentarea
materialului-stimul; asigurarea „dirijării învăţării”; obţinerea performanţei; asigurarea feedback-ului pentru corectitudinea performanţei; evaluarea performanţei; intensificarea proceselorde retenţie şi de transfer.
Evenimente instrucţionale nu se produc invariabil, în această ordine strict, selecţia fiind în
deplină concoranţă cu tipul lecţiei, obiectivele prevăzute precum şi finalităţile urmărite.
2. Modelul „Evocare – Realizarea sensului – Reflecţie” (ERR) (J.L. Meredith, K.S.
Steele, 1995) configurat ca un cadru de gîndire şi de învăţare propice dezvoltării gîndirii criticeşi integrării creative a informaţiilor şi conceptelor.
Această structură integrată de predare-învăţare oferă o concepţie despre instruire şi un
mecanism de organizare a activităţii în orice situaţie de învăţare sau într-o lecţie şi sefundamentează pe următoarele întrebări:2. Realizarea
3. Reflecţia
sensuluiCare este subiectul?
Ce înţeleg din Ce am aflat?
Ce ştiu deja despre el?
acesteinformaţii Ce mi se pare mai important?
Ce aştept, vreau şi/sau ar noi?
Ce semnificaţie au pentru mine noile
trebui să aflu despre el?
cunoştinţe?
De ce trebuie să aflu aceste
De ce cred asta?
lucruri?
Cum integrez noile cunoştinţe în sistemul
vechilor cunoştinţe?
1. Evocarea

3. Modelul de structurare a lecţiei „Ştiu – Vreau să ştiu – Am învăţat” (Know – Want toknow – Learned sau K-W-L), (Donna Ogle, 1986, p. 564-570) Semnificaţia iniţialelor K-W-L
este explicitată prin întrebările: Ce ştiu? – Ce vreau să ştiu? – Ce am învăţat? Acest model este
structurat în cinci etape în care se evidenţiază clar situaţia de plecare (ceea ce ştiau elevii),
aspectele pe care doresc să le cunoască în timpul activităţii (consemnate în rubrica Vreau să ştiu)şi ceea ce au dobîndit prin procesul de învăţare (idei consemnate în rubrica Am învăţat).
170

1. Ce ştiu despre
subiect?

2. Ce vreausă ştiu?

3. Învăţarea noilorconţinuturi

4. Ce amînvăţat?

5. Ce altceva aşdori să aflu
despre subiect?

Pentru a oferi demersului instrucţional interactivitate şi eficienţă este recomandabilă
utilizarea strategiilor de lectură şi scriere pentru dezvoltarea gîndirii critice. Astfel, aplicarea unei
tehnologii didactice este condiţionată de calitatea ei, de caracterul deschis, dinamic care-i
permite să răspundă la schimbările intervenite în sistemul educaţional, să se raporteze cît mai
adecvat la înnoirile sistemului de învăţămînt, de exemplu, trecerea de la sistemul de obiective lacel de competenţe.
Domeniul deactivitate
Lectură

ScriereDiscuţie

EvocareRealizare a sensului

CitateJurnalul dublu
Jurnalul triplu
Mîna oarbă
Reacţia cititorului

Interogarea
multiprocesuală
Interviul în trei trepte
Lectura ghidată
Lectura intensivă
Lectura împotrivă
Lectură în perechi. /Rezumate în perechi
MozaicPredareacomplementară
SINELG
Cercetarea împărtăşită
Consultaţii în grup
Cubul
Eu cercetezLasă-mi mie ultimulcuvînt!
Maratonul de scriere
Presupunerea printermeni

6 De ce?
Argument în patru paşiArgumente pe cartele
Asocieri forţate
Asocieri libere
BliţBrainwriting
CitateGraffiti
Graficul TLanţuri asociative
Pagina de jurnal
Scriere liberă
Brainstorming
Clustering
Diagrama Venn
Generalizarea
categorială
Graficul conceptual
Linia valorii
Secvenţe contradictorii
Tabelul trăsăturilor
semanticeColţuri
Consultaţii în grup
Controversa academică
Controversa
constructivă
Discuţia ghidată
Pălării gînditoare
Pixuri în paharPînza discuţiei

ReflecţieÎn căutarea autorului
Jurnalul triplu
Revizuirea circulară

Cinquain
Eseu
Jurnalul reflexiv
Manuscrisul pierdut
Masa rotundă

Dezbateri
Diagrama Venn
Intra-act-ul
Roata / Cercul
Turul galeriei

N.B. ! Majoritatea tehnicilor sînt interşanjabile, depind de proiectul demersului didactic.
Noile tehnologii ale informaţiei şi comunicării (TIC) schimbă perspectiva asuprapracticii educaţionale. Implementarea acestor tehnologii este considerată una dintre cele mai
importante probleme la acest moment. Tehnologiile digitale lărgesc astfel potenţialul
171personalului didactic prin utilizarea (dar şi elaborarea, eventual) a unor noi modalităţi de utilizare
a TIC: softuri educaţionale, lecţii interactive, teste computerizate etc. .
Fiecărui învăţător îi este recomandabil să obţină o formare de baza în domeniul
TIC. Aceasta implica o serie de avantaje cum ar fi: însuşirea principiilor comune careguvernează
aplicarea informaţiei, cunoaşterea
naturii,
proprietăţilor
şi a structurii
informaţiei; dezvoltarea priceperii de a aplica noile tehnologii în activităţi ca: stocarea şicăutarea informaţiei, prelucrarea ei pentru comunicare, supravegherea şi controlul ei;
cunoaşterea mijloacelor curente de comunicare cu echipamente informatice; extragerea
informaţiei de ultima oră de pe reţele informaţionale mondiale.
Procesul de predare-învăţare-evaluare poate deveni mai atractiv şi, principalul, mai eficientprin realizarea de diverse activităţi orientate spre dezvoltarea competenţelor strict necesare
elevului modern: Colectarea de informaţii/informarea, culegerea şi procesarea datelor:outilizarea adecvată a resurselor Internet (site-uri informaţionale şi de cultură
generală, biblioteci electronice, oferte de e-learning (învăţare la distanţă) etc.
outilizarea resurselor disponibile pe CD-uri (cărţi, înregistrări audio şi video etc.)orealizarea de diverse proiecte şi portofolii conform unor sarcini concrete.
Redactarea şi prezentarea de diverse lucrări:oprezentări în Power Point, cu utilizarea de proiectoare multimedia;oredactarea de diverse texte: eseuri, referate, compuneri etc.;oredactarea de texte utilitare, formulare: scrisori, cereri, CV etc.
STRATEGII DE EVALUARE
Evaluarea reprezintă o componentă esenţială a procesului de predare-învăţare. Curriculumul
modernizat impune abordarea unior idei noi ale evaluării în procesul de educaţie. Fiind osecvenţă obligatorie pentru măsurarea şi aprecierea subcompetenţelor propuse de curriculum,
evaluarea propune deplasarea accentului de la evaluarea rezultatelor finale ale învăţării, laprocesul de învăţare. Principiul de bază al evaluării autentice îl constituie conceptul de educaţie
centrată pe subiect (elev) şi autenticitatea demersului.
Dacă modelul clasic impune evaluarea performanţelor finale ale elevilor (“produsul”
învăţării / formării), atunci modelul evaluării ne orientează spre evaluarea contextualizată, bazată
pe legătura dintre experienţele concrete de viaţă şi ceea ce se învaţă la lecţie. Cu siguranţă că
vom proiecta să accentuăm rezolvarea de probleme, însă vom insista ca acestea să angajeze
elevii în situaţii concrete, bazate pe propriile experienţe pozitive sau negative.
Norma de grup va deveni secundară în raport cu intenţia de a măsura la moment competenţa
elevului, atunci cînd depune efortul de a realize o activitate practică, fie şi pe baza elementelor ceconstituie o subcapacitate sau o capacitate minimă.
Testul, proba finală nu va fi prioritară în motivaţiile pedagogice. Se va insista asupra datelor
calitative de moment, atunci cînd elevul real greşeşte sau execută la cel mai înalt nivel.
Convingerea ierarhizării elevilor este inadmisibilă atunci cînd se doreşte o dinamică calitativă acompetenţei fiecărui elev. Aşadar clasamentul celor mai buni elevi poate fi substituit de o seriede activităţi ce vor încuraja autoaprecierea, autosugestia.
Învăţătorul trebuie să-şi construiască miza pe transmiterea ideii de înţelegere de către elevi a
evaluării. Percepţia că evaluarea este nu doar un element de ierarhie, ci un mod de dezvoltare, ocreştere intelectuală va condiţiona demersul didactic spre eficienţă şi productivitate aşteptată.
În procesul evaluării vor fi încurajate demersurile formative, astfel extensia conceptuluide evaluare de la clasic spre constructiv va oscila între următoarele extremităţi – tipuri deevaluare:172

Evaluarea dirijată de învăţător, formulată motivat ca anumite sarcini în faţa elevilor,
cu descriptori clari, criterii de care vor ţine cont elevii şi care nu vor permite interpretări
libere, opace.
• Autoevaluarea – un instrument veridic de centrare pe elev, pe posibilitatea participării lapropriile performanţe. Pentru obţinerea rezultatelor formative este necesară prezentarea
grilei de evaluare. Şcolarul mic este la vîrsta disponibilităţilor psihologice prin care sepoate autoregla, apreciindu-se uneori chiar foarte critic. Demersul stimulativ al evaluării
va fi subordonat unor acţiuni didactice motivate, evitîndu-se ironia şi intensificînd spiritul
de apreciere obiectivă. Compararea rezultatelor de evaluare proprie cu cele realizate decătre învăţător vor crea climatul activităţilor eficiente de recuperare a erorilor şi
dezvoltare a capactăţilor.
• Evaluarea reciprocă este o condiţie optimă a dezvoltării, asigurîndu-se socializarea
grupului de elevi, coparticiparea în formarea semenilor, precum şi intensificareaconvingerilor proprii.
În cadrul proiectelor de grup, aprecierea rezultatelor colegilor va institui miza unei activităţi
ulterioare eficiente, or, demersul formativ este pe deplin asigurat.
În dependenţă de funcţiile evaluării, cadrele didactice vor utiliza în practica şcolară
evaluarea iniţială cu funcţie diagnostică şi funcţie prognostică; evaluarea formativă: “funcţie deconstatare a rezultatelor şi de sprijinire continuă a elevilor”; funcţie de feed-back; funcţie decorectare a greşelilor şi ameliorare şi reglare a procesului; funcţie motivaţională; evaluarea
sumativă: funcţie de constatare şi verificare a rezultatelor; funcţie de clasificare; funcţie decomunicare a rezultatelor; funcţie de certificare a nivelului de cunoştinţe şi abilităţi; funcţie deselecţie; funcţie de orientare şcolară şi profesională.
Evaluarea va fi proiectată de către învăţător din perspectiva alegerii din curriculum a
subcompetenţei care se intenţionează a fi evaluată, fiind coordonată cu standardele etapei deşcolarizare şi unităţile de conţinut, formulînd descriptori de performanţă. Probele de evaluare
utilizate la clasă vor conţine itemi şi sarcini prin intermediul cărora se vor evalua, prioritar, nucunoştinţe şi capacităţi separate, ci formarea de competenţe.
Evaluările finale la sfîrşitul anului de învăţămînt vor demonstra dacă sînt formate
subcompetenţele preconizate pentru clasa respectivă. Prin evaluarea finală, de absolvire a treptei
primare de învăţămînt, se va aprecia dacă au fost formate competenţele specifice disciplinelorpreconizate pentru treapta primară de învăţămînt şi dacă au fost atinse standardele decompetenţă la disciplinele date.
•

173

REFERINŢE BIBLIOGRAFICE
Documente oficiale:
1. Legea Învăţămîntului. (Codul Învăţămîntului).
2. Ministerul Educaţiei şi Tineretului al Republicii Moldova. Standarde educaţionale ladisciplinele şcolare din învăţămîntul primar, gimnazial şi liceal. Coord. Achiri I.,Velişco N. Chişinău: Univers Pedagogic, 2008.
3. Ministerul Educaţiei şi Tineretului al Republicii Moldova. Curriculum şcolar. Clasele
I-IV. Chişinău: Editura Lumina, 2003.
4. Achiri I., Bolboceanu A., Hadîrcă M. Evaluarea standardelor educaţionale. Ghid
metodologic. Chişinău, 2009.
5. Curriculum şcolar. Clasele I-IV. Chişinău: Editura Prut Internaţional, 1998.
6. Curriculum şcolar: proiectare, implementare şi dezvoltare. Coordonator Botgros I.,
redactor ştiinţific Pâslaru Vl. Chişinău: IŞE, 2007.
7. Concepţia învăţămîntului primar. În: Valenţele învăţămîntului. Partea I şi II.
Ministerul învăţămîntului: Institutul de Ştiinţe Pedagogice şi Psihologice. Chişinău,1992, p. 96.
8. Guţu V., Achiri I. Evaluarea curriculumului şcolar. Ghid metodologic. Chişinău,2009.
9. Programme de l’ecole maternelle. Petite section, moyenne section, grande section.
Buletinul Ministerului Educaţiei din Franţa. Le B. O., HORS-SERIE, N°3, 19 Juin,
2008
10. Programme de formation de l’ecole quebecoise - Progression des apprentissages.
Francais, langue d’enseignement. Quebec, august, 2009.
11. Федеральный государственный образовательный стандарт общего образования.
Начальное общее образование. Министерство образования и науки Российской
Федерации. Москва, 2009.
Publicaţii de referinţă:1. Bocoş M., Jucan D. Teoria şi metodologia instruirii. Teoria şi metodologia evaluării.
Repere şi instrumente didactice pentru formarea profesorilor. Piteşti: Editura Paralela
45, 2007.
2. Ciolan L. Învăţarea integrată. Fundamente pentru un curriculum transdisciplinar. Iaşi:Editura Polirom, 2008.
3. Creţu C. Teoria curriculumului şi conţinuturile educaţiei (curs). Iaşi: Editura
Universităţii „Al. I. Cuza”, 2000.
4. Crişan Al., Guţu V. Proiectarea curriculumului de bază. Ghid metodologic. Chişinău:1996.
5. Cucoş C. Pedagogie. Iaşi: Polirom, 2002.
6. Gantea I., Marin M., Marin E. şi alţii. Perspective de modernizare a standardelor şia curriculumului şcolar în învăţămîntul primar // Modernizarea standardelor şi
curricula educaţionale – deschidere spre o personalitate integrală. Comunicări la
Simpozionul Ştiinţific Internaţional (22-23 octombrie, 2009, Chişinău). Chişinău:IŞE, 2009, p. 67-71.
7. Minder M. Didactica funcţională. Chişinău: Editura Cartier, 2009.
8. Sarivan L., Leahu I., Singer M. Predarea interactivă centrată pe elev. Bucureşti:Editura Educaţia 2000+, 2005.
9. Cartaleanu T. şi alţii. Formare de competenţe prin strategii didactice interactive.
Chişinău: Pro Didactica, 2008.

174