UVOD
Ljudska i dečja prava su univerzalne vrednosti. Države imaju obavezu dasvoje građane podučavaju o ljudskim pravima, da ih primenjuju i poštuju.
Uloga međunarodnih organizacija je da podstiče države u procesu primene
osnovih ljudskih i dečjih prava preko različitih programa.
Konvencija Ujedinjenih nacija o dečjim pravima je najratifikovaniji
sporazum o ljudskim pravima u istoriji. Sporazum, zajedno sa dva
neobavezujuća protokola, sadrži skup međunarodnih standarda zakonski
obavezujućih za proces promocije i zaštite dečjih prava.
Razvijanje svesti kod dece o obrazovanju, primeni i zaštiti njihovih prava
je jedan od prioriteta slovenačke politike. Ovo je i jedna od odrednica u
politici Slovenije u vremenu i dok predsedava Savetom Evrope tokom 2009.
godine.
Obrazovanje o ljudskim pravima je jedan od ključnih elemenata za pripremu
mladih za aktivno demokratsko građanstvo i jedan od osnovnih ciljeva
Saveta Evrope koji su u vezi politike obrazovanja.

Varšavska deklaracija i Plan Delovanja doneti na trećem samitu Saveta
Evrope 2005. se zalažu za primenu obrazovanja o ljudskim pravima i
promociji međukulturnog dijaloga verujići u predanost Saveta Evrope
da profesionalno pripremi nastavnike i trenere za proces obrazovanja odemokratskom građanstvu, ljudskim pravima i međukulturnom dijalogu,
naglašavajući pan-Evropsku saradnju za podržavanje “dimenzije ljudskih
prava u izgradnji Evrope”.
Na 60-to godišnjicu Saveta Evrope, čija je misija promocja ljudskih prava,
demokratije i vladavina zakona, i Slovenija kao predsedavajuća, nastavlja
promovisanje ovih vrednosti i u svom mandatu kao što je činila i do sada.

1

Pošto je 2009. godina proglašena Međunarodnom godinom Ujedinjenih
Nacija o obrazovanju o ljudskim pravima, to je i još jedna mogućnost
pokazivanja sinergije u radu međunarodnih organizacija koje se zalažu
za promociju istih vrednosti, posebno u zaštiti dečjih prava. Mi ne smemo
da smetnemo sa uma da još uvek postoji nesklad između želja i realnosti,
utoliko pre što na teritoriji Saveta Evrope živi 155 milon dece. Treba uraditi
dosta toga da bi se osiguralo poštovanje i zaštita ovih prava, naročito prekoprocesa obrazovanja.
Razvijane su mnoge aktivnosti među kojima su i one koje su slovenački
eksperti dizajnirali, inicirali i razvili i kroz pilot projekte o obrazovanju oljudskim pravima i kojima je obuhvaćeno 66,000 dece iz nekoliko država
tokom slovenačkog predsedavanja OSBE-om 2005. godine. Nastavni
materijal “NAŠA PRAVA” je preveden na sedamnaest jezika i korišćen je u
različitim državama, od Irske do Azerbejdžana. Ovaj projekat je značajno
doprineo kvalitetu nastave i obrazovanja o ljudskim i dečjim pravima usvim onim državama koje su bile obuhvaćene projektom. Neke od država
su izrazile želju da nastave sa ovim projektom i u buduće. Slovenija, kao
predsedavajuća Savetom Evrope tokom 2009. godine, je odlučila da podrži
ove inicijative, jer ulaganje u obrazovanje mladih za ljudska i dečja pravaznači važno društveno ulaganje u budućnost.
Mladi treba uvek da budu cilj u procesu obrazovanja o univerzalnim ljudskim
pravima kako bi se kod njih razvilo osećanje i znanje o veri, etnicitetu,
kulturi i etničkim zajednicama kao i međuversko i međuetničko poštovanje.
Na ovim principima je nužno graditi društvo, primenjujući uvek principe
tolerancije i poštovanja.
Nastavni material “NAŠA PRAVA” sadrži jednu seriju jednostavnih
tekstova o ljudskim i dečjim pravima koje su date u fomi karata i koje učenici
mogu da pokupe u jedan album. Na početku projekta, i na početku nastave,
svaki učenik dobija jedan prazan album. O svakoj karti koja treba da nađesvoje mesto u albumu, a koja se odnosi na ljudska prava, se diskutuje urazredu. Učenici zadržavaju svoje albume sa svim sakupljenim kartama,
ali i znanjem o univerzalnim ljudskim pravima. Ovo bi mogao da bude2

jedan jednostavan, dodatni materijal i moguća nova metoda školskog ili
vanškolskog programa.
Ova informativna brošura se u prvom redu obraća nastavnicima. Onasadrži neke od saveta koje se odnose na određene teme i podstiče određene
aktivnosti. Dat je opis mogućih tehnika za rad u grupama. Imajući u vidu
ozbiljnost rada u oblasti ljudskih i dečjih prava, ovaj materijal će Vam pomoći
u izboru najoptimalnijih načina nastave. Kombinovana je metoda teorije iprakse sa dosta primera iz svakodnevnog školskog života.
Brošura sadrži zvanične formulacije iz Konvencije o Ljudskim Pravima ina Vašem jeziku. Pošto je obrazovanje o ljudskim pravima ozbiljno i važno
pitanje, ovaj materijal ne može da pokrije sve teme koje su u vezi ove
oblasti.
Obrazovanje o ljudskim i dečjim pravima nije samo naša obaveza već
i mogućnost za zdrav razvoj novih generacija koje će biti budući građani
Evropskog društva. Iskreno verujemo da ćete biti zadovoljni Vašim učešćenm
u ovom projektu.

3

METODOLOGIJA
MOGU�E TEHNIKE ZA GRUPNI RADDISKUSIJA
Diskusije predstavljaju dobar na�in da nastavnici i u�enici otkriju kakvi
su njihovi stavovi o ovim pitanjima. To je veoma važno u obrazovanju za
ljudska prava zato što pored poznavanja �injenica u�enici tako�e treba sami
da istražuju i analiziraju probleme. Vesti, posteri i analize pojedina�nihslu�ajeva predstavljaju korisna su sredstva za podsticanje diskusije. Po�nite
sa pitanjem „Šta vi mislite o...?“.
GRUPE ZUJALICE
Ovo je koristan metod ako postoje teško�e u iznošenju ideja tokom diskusije
u koju su uklju�eni svi u�enici. Zamolite u�enike da minut-dva rezgovaraju
o temi u parovima, a da zatim podele svoje ideje sa ostatkom grupe. Uskoro
�ete videti da atmosfera „vrvi“ od razgovora i da u�enici „vrve“ od ideja!
RAD U MALIM GRUPAMARad u malim grupama se razlikuje od rada sa celom grupom. To je metod
koji podsti�e svakoga da u�estvuje i koji pomaže da se razvije saradnja itimski rad. Veli�ina grupe zavisi od prakti�nih pitanja kao što je ukupan
broj u�enika i veli�ina raspoloživog prostora. Malu grupu mogu da �ine dva
ili tri u�enika, ali se najbolje radi u grupi od šest do osam u�enika. Rad u
malim grupama može da traje petnaest minuta, sat ili ceo dan u zavisnosti
od postavljenog zadatka.
Retko kada je produktivno samo re�i u�enicima da „porazgovaraju oproblemu“. Šta god da je tema, od suštinske je važnosti da rad bude jasno
definisan i da se u�enici koncentrišu na rad sa ciljem da daju povratnu
informaciju celoj grupi. Na primer, postavite zadatak u obliku problema kojitreba rešiti ili pitanja koje zahteva odgovor.
SLIKE: CRTEŽI, KOLAŽ, STRIPOVI, FOTOGRAFIJE„Slika kazuje hiljadu re�i“. Vizuelne predstave su mo�no sredstvo kako
za pružanje informacije tako i za razvoj interesovanja. Ne zaboravite da jecrtež važno sredstvo samoizražavanja i komunikacije, kako za one kojima je
vizuelni na�in izražavanja omiljen, tako i za one koji nisu dobri u verbalnomizražavanju.

4MEDIJI: NOVINE, RADIO, TELEVIZIJA, INTERNET
Mediji su nezaobilazan izvor dobrog materijala za diskusiju. Uvek jezanimljivo diskutovati o sadržaju i na�inu na koji je on predstavljen, kao ianalizirati predrasude i stereotipe.
FILMSKE, VIDEO I RADIO PREDSTAVE
Film, video i radijske emisije su snažno sredstvo u obrazovanju za ljudska
prava, a veoma su popularni me�u mladim ljudima. Diskusije nakon
gledanja filma predstavlja dobru po�etnu ta�ku za dalji rad. Teme mogu bitiu�eni�ka prva reakcija na odgledan film, , koliko je film veran „stvarnomživotu“, da li su likovi realisti�no prikazani, da li je u filmu promovisanoodre�eno politi�ko ili moralno stanovište.
BRAINSTORMING (BERZA IDEJA)
Brainstorming je na�in da se uvede nova tema, ohrabri kreativnost i da seza kratko vreme dodje do brojnih ideja. Može da se koristi za rešavanje
specifi�nih problema ili da se odgovori na pitanje.
Uputstvo:•
Izaberite temu koju želite da razmatrate i formulišite
pitanje na koje je mogu�e dati više odgovora.
•
Zapišite pitanje na jasno vidljivom mestu.
•
Zamolite u�enike da iskažu svoje ideje i zapišite
ih na jasno vidljivom mestu. Ideje treba da budu
formulisane kao jedna re� ili kratka fraza.
•
Prekinite razmatranje kad ponestane ideja i potom•Pro�ite kroz sve predloge traže�i komentare.
Napomena:•
Zapišite SVAKI nov predlog. �esto su najkreativniji
predlozi najkorisniji i najzanimljiviji!
•
Niko ne treba da komentariše ili ocenjuje ono što je zapisano dok
se sve ne završi, niti treba da se ponavljaju ve� izre�ene ideje.
•
Ohrabrite sve da daju svoj doprinos.
•
Svoje ideje iznesite samo ako je potrebno da podstaknete grupu.
•
Ako je predlog nejasan, tražite pojašnjenje.

5

PISANJE PO ZIDU
Ovo je oblik brainstorming-a. U�enici zapisuju svoje ideje na malom par�etu
papira i lepe ih na zid. Prednost ove metode je da u�enici mogu da sednu
i mirno razmisle pre nego što ideje drugih uti�u na njih, i što možete dapremeštate papire kako biste razvrstavali ideje.
ROLE -PLAY
Igra uloga (Role-play) je kra�i dramski prikaz koji izvode u�enici. Iako ljudi
crpe ideje za igru uloga iz sopstvenog životnog iskustva, uglavnom je re�o improvizaciji. Cilj je da se ožive situacije ili okolnosti koje nisu poznateu�enicima. Igra uloga može da poboljša razumevanje situacije i da podstakne
saose�anje prema onima koji su u nju uklju�eni.
•
Igra uloga se razlikuje od simulacija u tome što iako simulacijemogu da se sastoje od kra�eg dramskog prikaza obi�no se zasnivaju
na pisanom tekstu te im nedostaje jednak stepen improvizacije.
•
Vrednost igre uloga je u tome što imitira stvaran život. Možeda dovede do pitanja za koje ne postoje jednostavni odgovori,na primer o ispravnom ili pogrešnom ponašanju. Kako bi
se postigao bolji uvid, korisna je tehnika zamene uloga.
Igru uloga treba pažljivo koristiti. Na prvom mestu, od suštinske je važnosti
da u�enici imaju vremena da na kraju iza�u iz uloge. Na drugom, svako
treba da poštuje ose�anja pojedinaca i socijalnu strukturu grupe. Na primer,igra uloga o ljudima sa posebnim potrebama treba da uzme u obzir �injenicu
da neki od u�enika može pripadati toj kategoriji (iako hendikep nije uo�ljiv)
ili pak neki njihov ro�ak ili blizak prijatelj. Oni ne treba da se ose�aju
povre�eno, niti da budu primoravani da se eksponiraju ili marginalizuju.
Ako se to dogodi, shvatite to ozbiljno (izvinite se, ponovo pokrenite pitanje
kao primer itd.). Tako�e, vodite ra�una o stereotipima. Igra uloga izvla�iiz u�esnika ono što oni misle o drugim ljudima kroz njihovu „sposobnost“
da ih glume ili imitiraju. To je upravo ono što ove aktivnosti �ini zabavnim!
Može biti korisno da preispitate problem, postavljanjem pitanja „da li mislite
da su ljudi koje ste sad glumili zaista takvi?“. Uvek je pou�no da u�enici
shvate potrebu za stalnim kriti�kim osvrtom na informacije. Stoga možete
da upitate u�esnike odakle im informacija na kojoj su zasnivali razvoj lika.

6

SIMULACIJE
Simulacije se mogu posmatrati kao proširene igre uloga u koje �e svi biti
uklju�eni. Simulacije omogu�avaju ljudima da iskuse izazovne situacije,
ali u sigurnom ambijentu. One �esto zahtevaju izvestan stepen emotivneangažovanosti, što ih �ini veoma mo�nim sredstvom. U�enici u�e ne samo
svojom glavom i rukama, ve� i srcem.
Završno preispitivanje i objašnjavanje je naro�ito važno nakon simulacije.
U�enici treba da diskutuju o svojim ose�anjima, zašto su izabrali da preduzmu
korake koje su preduzeli, da li je bilo neke nepravde koju su doživeli, i koliko
su im prihvatljiva rešenja koja su postignuta. Treba im pomo�i da naprave
paralelu izme�u onoga što su iskusili i stvarne situacije u svetu.

*„Više o tehnikama rada u grupama možete saznati u publikaciji COMPASS(Kompas) Saveta Evrope, navedenoj u drugom delu brošure pod naslovom„DODATNI IZVORI ZA OBRAZOVANJE ZA LJUDSKA I DE�IJA PRAVA“.

7Konvencija o pravima deteta Ujedinjenih nacija kaže da je dete svako
ljudsko bi�e koje još nije punoletno. Mi, deca, imamo pravo da znamo
naša prava. Sve države se obavezuju da poštuju de�ja prava i da štite naše
dugoro�ne interese.

Dodatne informacije: (�lan 1 Konvencije o pravima deteta)
Nastavnik izlaže deci kratak pregled Konvencije o pravima deteta koju je usvojila
Generalna skupština UN-a. Nastavnik može da predo�i dugoro�ni interes da se kod
gra�ana izgradi ja�a posve�enost pravima.
Mogu�e aktivnosti: diskusija i mogu�e skiciranje „postera o pravima“•
Šta zna�i biti ljudsko bi�e?
•
Zašto postoje pravila i zakoni?
•
Zašto postoji poseban dokument kojim se deci garantuju njihova prava?
•
Koja prava su zagarantovana Konvencijom o pravima deteta?
(deca u grupama nabrajaju prava koja znaju; nakon izveštaja
svake grupe može da se napravi zajedni�ki poster de�jih prava)•
Gde smo se upoznali sa ovim pravima?
•
Kako i gde možemo da dobijemo više informacija o našim pravima?
•
Šta su to naši dugoro�ni interesi? (deca nabrajaju
svoje interese, me�usobno ih upore�uju�i)8Mi, deca, imamo pravo na život, opstanak i razvoj. Mi imamo pravo na
adekvatnu hranu i �istu pija�u vodu.

Dodatne informacije: (�lanovi 6 i 27 Konvencije o pravima deteta)
Ovo pravo je od naro�ite važnosti i njemu je Generalna skupština UN-a posvetila
posebnu pažnju. Nastavnik može da istakne odgovornost državnih zvani�nika ivlasti prema garantovanju ovih prava.
Mogu�e aktivnosti: pisanje po zidu i diskusija•
Šta je potrebno za razvoj deteta (sigurnost, hrana, voda, obrazovanje)?
•
Šta zna�e adekvatna hrana i �ista pija�a voda?
•
Zašto je ovo pravo toliko važno?
•Da li znate za slu�ajeve u kojima ovo pravo nije zagarantovano deci (gde)?
•
Ko mora da im pomogne i na koji na�in mi možemo da im pomognemo?

9

Od ro�enja, mi imamo pravo na ime i sticanje državljanstva, bez obzira na
naše mesto stanovanja.

Dodatne informacije: (�lanovi 7 i 8 Konvencije o pravima deteta)
Nastavnik može da povede raspravu o važnosti prava na ime kao dela ne�ijeg
identiteta. Nakon razgovora o lokalnim imenima, možda se može govoriti i o stranim
imenima i državljanstvu.
Mogu�e aktivnosti: diskusija pred mapom sveta: nastavnik pokazuje podru�je
OEBS-a koje obuhvata 55 zemalja, govore�i da deca svuda u svetu u�e o de�ijim
pravima (svi imaju pravo na ime i državljanstvo) i predstavlja nekoliko slu�ajeva.
•
Šta zna�i tvoje ime?
•
Da li poznajete decu koja nemaju ime ili državljanstvo; da li ste ikada �uli
za decu koja nemaju izvod iz mati�ne knjige ro�enih; zašto to nije dobro?

10

Mi deca imamo pravo da živimo sa našim roditeljima, porodicama ili
onima koji se najbolje staraju o nama.

Dodatne informacije: (�lanovi 5, 9 i 18 Konvencije o pravima deteta)
Ovde može da se naglasi princip detetovog naboljeg interesa; o ovom pravu se
detaljnije govori u �lanu 3 Konvencije o pravima deteta. Da bi se osigurala bezbednost
deteta i ono što je u njegovom najboljem interesu, ponekad je primereno da dete nebude sa porodicom ili svojim starateljima.
Mogu�e aktivnosti: grupe zujalice i diskusija•
Koje vrste porodice poznaješ (razli�ite veli�ine porodice, razli�it broj dece,
porodice sa jednim roditeljem, nekoliko generacija živi zajedno, itd.)?
•
Šta zna�i da roditelji/staratelji najbolje brinu o nama? Na koji na�in?
•
Ko se stara o tebi?

11

Niko nema prava da decu diskriminiše na osnovu pola, rase, jezika, vere,
ili nacionalnog ili etni�kog porekla.

Dodatne informacije: (�lan 2 Konvencije o pravima deteta)Me�unarodna pravni dokumenti, uklju�uju�i Konvenciju o pravima deteta,zasnivaju se na principu nediskriminacije. Prema ovoj Konvenciji sva deca imaju
pravo da uživaju sva prava i slobode.
Mogu�e aktivnosti: diskusija, mogu da se koriste informacije iz medija•
Nastavnik stimuliše decu da naglas razmišljaju o razli�itostima
u svetu; koje rase, jezike, vere, nacije i etni�ke grupe znamo?
•
Diskusiju treba usmeriti ka uvažavanju jednakosti i poštovanju
razli�itosti, i ka �injenici da je na svakom mestu neko stranac.
•
Gde su razlike me�u nama (na primer, u razredu)?
•
U kom smislu smo sli�ni jedni drugima?

12Mi, deca, imamo pravo na školovanje i besplatno osnovno obrazovanje.

Dodatne informacije: (�lanovi 28 i 29 Konvencije o pravima deteta)
Garantovanje ovog prava zasniva se na principu jednakih mogu�nosti.
Mogu�e aktivnosti: rad u malim grupama, diskusija•
Zašto je obrazovanje važno?
•Da li sva deca koja su tvoje godište idu u školu?
•
Da li postoji neko ko ne ide u školu i zašto (ovde,
negde drugde, u inostranstvu)?
•
Kako bi ti obezbedio da sva deca na svetu imaju mogu�nost
da dobiju osnovno obrazovanje; zašto je to važno?

13

Slušajte nas, decu, jer mi imamo pravo da izrazimo naše mišljenje.

Dodatne informacije: (�lanovi 12, 13, 14, 15 i 17 Konvencije o pravima deteta)
Kao dodatak pravu na izražavanje, deci se garantuju sva ostala osnovna gra�anska
prava i slobode, kao što je sloboda udruživanja, sloboda misli, savesti i veroispovesti
kao i pristup informacijama.
Mogu�e aktivnosti: diskusija o izabranoj temi (mogu da se koriste filmovi, video
materijal i radijske emisije)•
Svako iskazuje svoje mišljenje o izabranoj temi; svako sluša svakoga.
•
Diskusija: zašto je važno izraziti se i slušati druge?
•
Kako možeš posti�i da odrasli saslušaju tvoje mišljenje?
•
Zašto su gra�anska prava toliko važna?

14

Mi, deca, imamo pravo na zdravstvenu zaštitu.

Dodatne informacije: (�lan 24 Konvencije o pravima deteta)
Mogu�e aktivnosti: igra uloga, pisanje po tabli i rasprava•
Svako dete neka navede neku bolest za koju je potrebna
zdravstvena nega (mogu da igraju uloge doktora i pacijenta);
nastavnik beleži nabrojane bolesti na tabli.
•
Diskusija na temu da li se ovo pravo poštuje u zdravstvenoj nezi dece?
Ako ne, ko treba deci da garantuje ovo pravo?

15

Deca sa posebnim potrebama imaju pravo na posebnu negu.

Dodatne informacije: (�lan 23 Konvencije o pravima deteta)
Nastavnik objašnjava deci zašto je deci sa posebnim potrebama neophodna posebna
nega i kako su ponekad deca druga�ija zbog na�ina na koji su ro�ena ili drugih stvari
koje su im se dogodile.
Mogu�e aktivnosti: diskusija•
Ko su deca sa posebnim potrebama (navesti vrste smetnji kao i„sakrivene smetnje“ i hendikep – fizi�ki, psihi�ki, socijalni)?
•
Kako ta deca mogu da dobiju posebnu negu koja im je potrebna?
•
Kako im se može pomo�i da vode normalan društveniživot i da normalno u�estvuju u redovnoj nastavi?

16

Ako smo mi, deca, izbeglice ili stranci u drugoj zemlji, imamo pravo na
odgovaraju�u negu i zaštitu.

Dodatne informacije: (�lanovi 20 i 22 Konvencije o pravima deteta)
Mogu�e aktivnosti: diskusija na osnovu aktuelnih doga�aja i vesti iz medija•
Ko su izbeglice, lica koja traže azil, i stranci?
•
Da li znaš nekoga? Odakle su?
•
Šta im je najviše potrebno; ko može da im pomogne i kako?
•
Kako mi možemo da im pomognemo (ako neko
od njih do�e ili je ve� me�u nama)?

17

Mi, deca, imamo pravo na odmor, igru i u�eš�e u rekreativnim aktivnostima.

Dodatne informacije: (�lan 31 Konvencije o pravima deteta)
Mogu�e aktivnosti: crtanje i diskusija; izložba crteža
(na primer, u u�ionici, u školi)•
Deca crtaju ono što vole da rade u svoje slobodno vreme.
•
Svako pokazuje i opisuje svoj crtež.
•
Nastavnik beleži najomiljenije aktivnosti na tabli.
•
Nastavnik vodi diskusiju o tome šta je slobodno vreme i zašto je ono važno.

18

Mi, deca, imamo pravo na zaštitu od svih vrsta nasilja i zlostavljanja.

Dodatne informacije: (�lanovi 33, 34, 35, 36, 37 i 38 Konvencije o pravima deteta)
Mogu�e aktivnosti: diskusija i pisanje po zidu•
Koje vrste nasilja poznaješ (fizi�kog i psihi�kog)?
•
Ko su nasilne osobe, ko su žrtve?
•
Ko treba da štiti decu od nasilja?

19

Mi, deca, ne smemo da budemo koriš�eni kao jeftina radna snaga, naro�ito
ne zbog našeg školovanja.

Dodatne informacije: (�lan 32 Konvencije o pravima deteta)
Nastavnici treba da se uvere da deca razumeju razliku izme�u obavljanjaku�nih poslova koji su vezani za njihovu odgovornost kao �lanova porodice i
eksploatisanja.
Mogu�e aktivnosti: diskusija•
Da li vi, deca, pomažete kod ku�e i kakvu vrstu poslova radite?
•
Da li znate decu koja ne idu u školu zato što su prisiljena da rade?
•�ega su lišena ta deca?

20

KONVENCIJA O PRAVIMA DETETAPREAMBULA
Države �lanice ove konvencije,
Smatraju�i da, u skladu sa principima proklamovanim u Povelji Ujedinjenih
nacija, priznavanje uro�enog dostojanstva i jednakih i neotu�ivih prava svih
pripadnika ljudske zajednice predstavlja osnovu slobode, pravde i mira u
svetu,
Imaju�i u vidu da su narodi Ujedinjenih nacija u Povelji ponovo potvrdili
veru u osnovna prava �oveka i dostojanstvo i vrednost ljudske li�nosti i
odlu�ili da doprinose socijalnom napretku i podizanju životnog standarda
u ve�oj slobodi,
Svesne da su Ujedinjene nacije u Opštoj deklaraciji o pravima �oveka ime�unarodnim paktovima o pravima �oveka proklamovale i saglasile
se da svakom pojedincu pripadaju sva prava i slobode sadržane u njima,
bez obzira na rasu, boju kože, pol, jezik, veroispovest, politi�ko ili drugo
ube�enje, nacionalno ili socijalno poreklo i imovinsko stanje, ro�enje ili
drugi status,
Podse�aju�i da su Ujedinjene nacije u Opštoj deklaraciji o pravima �oveka
proklamovale da detinjstvu pripada posebna briga i pomo�,Uverene da porodici, kao osnovnoj jedinici društva i prirodnoj sredini za
razvoj i blagostanje svih njenih �lanova, a posebno dece, treba da budepružena neophodna zaštita i pomo� kako bi mogla u potpunosti da preuzme
odgovornosti u zajednici,
Svesne �injenice da dete, u cilju potpunog i skladnog razvoja li�nosti, treba
da raste u porodi�noj sredini, u atmosferi sre�e, ljubavi i razumevanja,
Smatraju da dete treba da bude u potpunosti pripremljeno da živi samostalno
u društvu i da bude vaspitano u duhu ideala proklamovanih u Povelji
Ujedinjenih nacija, a posebno u duhu mira, dostojanstva, tolerancije, slobode,ravnopravnosti i solidarnosti,

21

Imaju�i u vidu da je potreba za posve�ivanjem posebne brige za deteiznesena u Ženevskoj deklaraciji o pravima deteta iz 1924. godine i u
Deklaraciji o pravima deteta koju su usvojile Ujedinjene nacije 1959. godine
i priznata u Opštoj deklaraciji o pravima �oveka, u Me�unarodnom paktu ogra�anskim i politi�kim pravima (posebno u �l. 23. i 24), u Me�unarodnom
paktu o ekonomskim, socijalnim i kulturnim pravima (posebno u �lanu 10)
i u statutima i odgovaraju�im instrumentima specijalizovanih agencija ime�unarodnih organizacija koje se bave zaštitom dece,
Imaju�i u vidu, kako je nazna�eno u Deklaraciji o pravima deteta koju je
usvojila Generalna skupština 20. novembra 1959. godine, da su “detetu, sobzirom na njegovu fizi�ku i mentalnu nezrelost, potrebni posebna zaštita
i briga, uklju�uju�i odgovaraju�u pravnu zaštitu, kako pre tako i poslero�enja”.
Podse�aju�i na odredbe Deklaracije o socijalnim i pravnim principima koje
se odnose na zaštitu i blagostanje dece, s posebnim osvrtom na nacionalno
i me�unarodno starateljstvo i usvojenje, Pravilima Ujedinjenih nacija ostandardnom minimumu u maloletni�kom pravosu�u (Pekinška pravila)i Deklaraciju o zaštiti žena i dece u slu�aju vanrednog stanja i oružanog
sukoba,Svesne da u svim zemljama sveta ima dece koja žive u vanredno teškim
uslovima i da je takvoj deci neophodna posebna briga,
Uzimaju�i u obzir zna�aj tradicija i kulturnih vrednosti svakog naroda za
zaštitu i skladan razvoj deteta,
Svesne zna�aja me�unarodne saradnje za poboljšanje uslova života dece usvim zemljama, posebno u zemljama u razvoju,
Saglasile su se o slede�em:
DEO I.
�lan 1.
Za svrhe ove konvencije, dete je ljudsko bi�e koje nije navršilo osamnaest
godina života, ako se, na osnovu zakona koji se odnosi na dete, punoletstvo
ne sti�e ranije.

22�lan 2.
1. Države �lanice ove konvencije poštuju i obezbe�uju prava sadržana
u Konvenciji svakom detetu pod njihovom jurisdikcijom, bez ikakve
diskriminacije i bez obzira na rasu, boju kože, pol, jezik, veroispovest,
politi�ko ili drugo ube�enje, nacionalno, etni�ko ili socijalno poreklo, imovno
stanje, onesposobljenost, ro�enje ili drugi status deteta ili njegovog roditelja
ili zakonitog staratelja.
2. Države �lanice preduzimaju sve potrebne mere kako bi se obezbedila
zaštita deteta od svih oblika diskriminacije ili kazne zasnovane na statusu,
aktivnostima, izraženom mišljenju ili ube�enju roditelja, zakonitih staratelja
ili �lanova porodice deteta.
�lan 3.
1. U svim aktivnostima koje se ti�u dece od primarnog zna�aja su interes
deteta bez obzira na to da li ih sprovode javne ili privatne institucije zasocijalnu zaštitu, sudovi, administrativni organi ili zakonodavna tela.
2. Države �lanice se obavezuju da detetu obezbede takvu zaštitu i brigu
koja je neophodna za njegovu dobrobit, uzimaju�i u obzir prava i obaveze
njegovih roditelja, zakonitih staratelja ili drugih pojedinaca koji su pravno
odgovorni za dete i preduzimaju u tom cilju sve potrebne zakonodavne iadministrativne mere.
3. Države �lanice se staraju da institucije, službe i ustanove koje su
odgovorne za brigu ili zaštitu dece budu u skladu sa standardima koje su
utvrdili nadležni organi, posebno u oblasti sigurnosti i zdravlja i broju ipodobnosti osoblja, kao i stru�nog nadzora.
�lan 4.
Države �lanice preduzimaju sve odgovaraju�e zakonodavne, administrativne
i ostale mere za ostvarivanje prava priznatih u ovoj konvenciji. U vezi sa
ekonomskim, socijalnim i kulturnim pravima, države �lanice preduzimaju
takve mere maksimalno koriste�i svoja raspoloživa sredstva, a gde je topotrebno, u okviru me�unarodne saradnje.
�lan 5.
Države �lanice poštuju odgovornosti, prava i dužnosti roditelja ili, ako je
takav slu�aj, �lanova šire porodice ili zajednice, kako je predvi�eno lokalnim

23obi�ajima, zakonskih staratelja ili drugih lica zakonski odgovornih za dete,da na na�in koji je u skladu s razvojem sposobnosti deteta obezbede, uputei usmeravaju dete u ostvarivanju njegovih prava koja su priznata u ovoj
konvenciji.
�lan 6.
1. Države �lanice priznaju da svako dete samim ro�enjem ima pravo naživot.
2. Države �lanice obezbe�uju u najve�oj mogu�oj meri opstanak i razvoj
deteta.
�lan 7.
1. Dete se prijavljuje odmah nakon ro�enja i od ro�enja ima pravo na ime,
pravo na staranje, državljanstvo i, ako je to mogu�e, pravo da zna ko su muroditelji i pravo na njihovo staranje.
2. Države �lanice obezbe�uju ostvarivanje ovih prava u skladu s nacionalnim
zakonom i svojim obavezama u skladu s odgovaraju�im me�unarodnim
instrumentima iz ove oblasti, posebno u slu�ajevima u kojima bi dete ina�ebilo apatrid.
�lan 8.
1. Države �lanice se obavezuju da poštuju pravo deteta na o�uvanje svog
identiteta, uklju�uju�i državljanstvo, ime i porodi�ne veze, kako je to priznato
zakonom, bez nezakonitog mešanja.
2. U slu�ajevima kada je dete nelegalno lišeno nekih ili svih elemenata svog
identiteta, države �lanice pružaju odgovaraju�u pomo� i zaštitu kako bi mušto brže bio vra�en identitet.
�lan 9.
1. Države �lanice obezbe�uju da nijedno dete ne bude odvojeno od svojih
roditelja protiv njihove volje, osim kada nadležni organi na osnovu sudskog
uvida odlu�e, u skladu s odgovaraju�im zakonom i procedurama, da je takvo
razdvajanje neophodno i u najboljem interesu deteta. Takva odluka možebiti neophodna u odre�enom slu�aju, kao npr. ako roditelji zlostavljaju ili
zanemaruju dete ili ako žive odvojeno pa se mora doneti odluka o mestu
stanovanja deteta.

24

2. U svakom postupku, u skladu a ta�kom 1, sve zainteresovane strane
dobi�e priliku da u�estvuju u postupku i da iznesu svoje mišljenje.
3. Države �lanice poštuju pravo deteta koje je odvojeno od jednog ili oba
roditelja da održava li�ne odnose i neposredne kontakte sa oba roditelja na
stalnoj osnovi, osim ako je to u suprotnosti sa najboljim interesima deteta.
4. U slu�ajevima kada je razdvajanje posledica mere koju je preduzeladržava �lanica, kao što su pritvor, zatvor, izgnanstvo, deportacija ili smrt
(uklju�uju�i smrt koja iz bilo kod razloga nastupi dok je na brizi države)jednog ili oba roditelja ili deteta, država �lanica �e, na zahtev, roditeljima,
detetu ili, ako je takav slu�aj, drugom �lanu porodice obezbediti osnovne
informacije o mestu boravka odsutnog �lana/�lanova porodice ako davanje
takve informacije ne ide na štetu dobrobiti deteta. Države �lanice se nadalje
staraju da podnošenje takvog zahteva samo po sebi ne povla�i nikakve štetne
posledice za zainteresovano lice/lica.
�lan 10.
1. U skladu sa obavezom država �lanica, shodno �lanu 9. ta�ka 1, zahteve
deteta ili njegovih roditelja da u�e u državu �lanicu ili je napusti radi spajanja
porodice države �lanice rešavaju na pozitivan, human i ekspeditivan na�in.
Države �lanice, tako�e, obezbe�uju da podnošenje takvog zahteva ne povla�inikakve štetne posledice za podnosioce zahteva i �lanove njihove porodice.
2. Dete �iji roditelji žive u razli�itim državama ima pravo da održava li�neveze i neposredne kontakte sa oba roditelja na stalnoj osnovi, osim pod
izuzetnim okolnostima. U tom cilju i u skladu sa obavezom država �lanica,
shodno �lanu 9. ta�ka 2, države �lanice poštuju pravo deteta i njegovih
roditelja da napuste svaku zemlju, uklju�uju�i i sopstvenu, kao i da u�u
u svoju zemlju. Pravo na napuštanje svake zemlje podleže samo onim
ograni�enjima koja su propisana zakonom i koja su potrebna radi zaštite
nacionalne bezbednosti, javnog reda (ordre public) javnog zdravlja i morala
ili prava i sloboda drugih i koja su u skladu sa ostalim pravima priznatim u
ovoj konvenciji.
�lan 11.
1. Države �lanice preduzimaju mere za borbu protiv nelegalnog transfera i
nevra�anje dece iz inostranstva.

25

2. U tom cilju, države �lanice podsti�u zaklju�ivanje bilateralnih ili
multilateralnih sporazuma ili pristupanje postoje�im sporazumima.
�lan 12.
1. Države �lanice obezbe�uju detetu koje je sposobno da formira svoje
sopstveno mišljenje pravo slobodnog izražavanja tog mišljenja o svim
pitanjima koja se ti�u deteta, s tim što se mišljenju deteta posve�uje dužna
pažnja u skladu sa godinama života i zreloš�u deteta.
2. U tu svrhu, detetu se posebno daje prilika da bude saslušano u svim
sudskim i administrativnim postupcima koji se odnose na njega, bilo
neposredno ili preko zastupnika ili odgovaraju�eg organa, na na�in koji je uskladu sa proceduralnim pravilima nacionalnog zakona.
�lan 13.
1. Dete ima pravo na slobodu izražavanja koja obuhvata i slobodu da traži,prima i daje informacije i ideje svih vrsta, bez obzira na granice, bilo usmeno
ili pismeno ili preko štampe, umetnosti ili nekog drugog medija po izboru
deteta.
2. Ostvarivanje ovog prava može da podleže izvesnim ograni�enjima, alisamo onim koja su odre�ena zakonom i koja su neophodna:(a) radi poštovanja prava ili ugleda drugih; ili(b) radi zaštite nacionalne bezbednosti, ili javnog reda (ordre public), ilijavnog zdravlja ili morala.
�lan 14.
1. Države �lanice poštuju pravo deteta na slobodu mišljenja, savesti i
veroispovesti.
2. Države �lanice poštuju prava i dužnosti roditelja i, ako je takav slu�aj,zakonitih staratelja da usmeravaju dete u ostvarivanju njegovog prava nana�in koji je u skladu sa razvojem njegovih sposobnosti.
3. Sloboda ispoljavanja veroispovesti ili ube�enja može da podleže samo
onim ograni�enjima koja su propisana zakonom i koja su neophodna radi
zaštite javne sigurnosti, reda, zdravlja ili morala ili osnovnih prava i sloboda
drugih.

26

�lan 15.
1. Države �lanice priznaju prava deteta na slobodu udruživanja i slobodu
mirnog okupljanja.
2. Ne mogu se nametnuti nikakva ograni�enja na ostvarivanje ovih prava,
osim onih koja su u skladu sa zakonom i koja su neophodna u demokratskom
društvu u interesu nacionalne bezbednosti ili javne sigurnosti, javnog reda
(ordre public), zaštite javnog zdravlja ili morala ili zaštite prava i sloboda
drugih.
�lan 16.
1. Ni jedno dete ne sme biti izloženo samovoljnom ili nezakonitom
mešanju u njegov privatni i porodi�ni život, dom ili li�nu prepisku, kao ni
nezakonitim napadima na njegovu �ast i ugled.
2. Dete ima pravo na zaštitu zakona od takvog mešanja ili napada.
�lan 17.
Države �lanice priznaju zna�ajnu ulogu sredstvima javnog informisanja
i omogu�avaju pristup deteta informacijama i materijalima iz razli�itih
nacionalnih i me�unarodnih izvora, posebno onih �iji je cilj unapre�enje
njegovog socijalnog, duhovnog i moralnog dobra i fizi�kog i mentalnog
zdravlja. U tom cilju, države �lanice:(a) podsti�u sredstva javnog informisanja da šire informacije i materijale odsocijalnog i kulturnog interesa za dete i u skladu sa �lanom 29;(b) podsti�u me�unarodnu saradnju u proizvodnji, razmeni i širenju takvih
informacija i materijala iz razli�itih kulturnih, nacionalnih i me�unarodnih
izvora;(c) podsti�u objavljivanje i širenje de�jih knjiga;(d) podsti�u sredstva javnog informisanja da posvete posebnu pažnju
lingvisti�kim potrebama deteta koje pripada manjinskoj grupi ili koje je
autohtonog porekla;(e) podsti�u razvoj odgovaraju�ih smernica za zaštitu deteta od informacija imaterijala koji štete njegovom dobru, imaju�i u vidu odredbe �l. 13. i 18.
�lan 18.
1. Države �lanice �e uložiti sve napore kako bi se uvažavalo na�elo da oba
roditelja imaju zajedni�ku odgovornost u podizanju i razvoju deteta. Roditeljiili, u zavisnosti od slu�aja, zakoniti staratelji imaju glavnu odgovornost za
podizanje i razvoj deteta. Interesi deteta su njihova osnovna briga.

27

2. Radi garantovanja i unapre�ivanja prava sadržanih u ovoj konvenciji,države �lanice pružaju roditeljima i zakonitim starateljima odgovaraju�upomo� u obavljanju dužnosti vaspitavanja deteta i obezbe�uju razvoj
institucija, objekata i službi za brigu o deci.
3. Države �lanice preduzimaju sve odgovaraju�e mere kako bi obezbedile
da se deca zaposlenih roditelja koriste uslugama de�jih ustanova i objekata.
�lan 19.
1. Države �lanice preduzimaju sve odgovaraju�e zakonodavne,
administrativne, socijalne i obrazovne mere radi zaštite deteta od svih
oblika fizi�kog ili mentalnog nasilja, povreda ili zloupotrebe, zanemarivanja
ili nemarnog odnosa, maltretiranja ili eksploatacije, uklju�uju�i i seksualnu
zloupotrebu, dok je na brizi kod roditelja, zakonitih staratelja ili nekog
drugog lica kome je poverena briga o detetu.
2. Takve zaštitne mere treba da obuhvate, po potrebi, efikasne postupkeza ustanovljavanje socijalnih programa za obezbe�enje podrške neophodne
detetu i onima kojima je poverena briga o detetu, kao i ostale oblikespre�avanja, utvr�ivanja, prijavljivanja, prosle�ivanja, istrage, postupanja
i pra�enja slu�ajeva ovde navedenog zlostavljanja deteta i, po potrebi,
obra�anja sudu.
�lan 20.
1. Dete koje je privremeno ili trajno lišeno porodi�ne sredine ili kome, unjegovom najboljem interesu, nije dozvoljeno da ostane u tom krugu ima
pravo na posebnu zaštitu i pomo� države.
2. Države �lanice, u skladu sa svojim nacionalnim zakonima, obezbe�uju
alternativno staranje za takvo dete.
3. Takvo staranje treba da obuhvata, izme�u ostalog, smeštaj u drugu
porodicu, kafalah prema islamskom pravu, usvojenje ili, ako je neophodno,
smeštaj u odgovaraju�e ustanove za brigu o deci. Pri razmatranju rešenja,
treba obratiti dužnu pažnju i na �injenicu da je poželjan kontinuitet u
podizanju deteta, kao i na etni�ko, versko, kulturno i lingvisti�ko poreklo
deteta.
�lan 21.
Države �lanice koje priznaju i/ili dozvoljavaju sistem usvojenja obezbe�uju
da najbolji interesi deteta budu odlu�uju�i i:
28

(a) obezbe�uju da usvojenje deteta odobrava samo nadležni organ koji
utvr�uje, u skladu sa odnosnim zakonom i procedurama i na osnovu svih
relevantnih i pouzdanih informacija, da se usvojenje dozvoljava s obzirom
na položaj deteta u vezi sa roditeljima, ro�acima i zakonitim starateljima i,
po potrebi, da su zainteresovana lica svesno dala saglasnost za usvojenje na
osnovu takvog saveta koji može biti potreban;(b) priznaju da se me�udržavno usvojenje može smatrati alternativnom
mogu�noš�u brige o detetu ako se dete ne može smestiti u drugu porodicu
ili biti usvojeno ili ako se o njemu ne može voditi briga na pogodan na�in u
zemlji njegovog porekla;(c) obezbe�uju da dete na koje se odnosi me�udržavno usvojenje uživa
zaštitu i standarde jednake onima koji postoje u slu�aju usvojenja u okviru
jedne zemlje;(d) preduzimaju sve odgovaraju�e mere kako u slu�aju me�udržavnog
usvojenja smeštaj ne bi imao za posledicu neopravdanu finansijsku korist za
one koji u tome ne u�estvuju;(e) unapre�uju, gde je to pogodno, ciljeve ovog �lana zaklju�ivanjem
bilateralnih ili multilateralnih aranžmana ili sporazuma i nastoje, u tom
okviru, da smeštaj deteta u drugoj zemlji izvrše nadležni organi ili tela.
�lan 22.
1. Države �lanice preduzimaju odgovaraju�e mere kako bi detetu koje traži
status izbeglice ili koje se smatra izbeglicom, u skladu sa odgovaraju�imme�unarodnim ili nacionalnim zakonom i procedurama, bez obzira na toda li je dete u pratnji svojih roditelja ili nekog drugog lica ili ne, omogu�ile
da dobije odgovaraju�u zaštitu i humanitarnu pomo� u ostvarivanju pravasadržanih u ovoj konvenciji i u drugim me�unarodnim instrumentima
o pravima �oveka ili o humanitarnim pitanjima �ije su �lanice pomenutedržave.
2. U tom cilju, države �lanice, ako smatraju za shodno, u�estvuju u svim
naporima Ujedinjenih nacija i drugih nadležnih me�uvladinih ili nevladinihorganizacija koje sara�uju sa Ujedinjenim nacijama, u cilju zaštite i pružanja
pomo�i takvom detetu i nalaženja roditelja ili drugih �lanova porodice
deteta izbeglice radi pribavljanja informacija neophodnih za spajanje sa
njegovom porodicom. U slu�ajevima kada se ne mogu prona�i roditelji niti
ostali �lanovi porodice, detetu se pruža jednaka zaštita kao i svoj drugoj decikoja su stalno ili privremeno lišena porodi�nog kruga iz bilo kog razloga,
kako je to navedeno u ovoj konvenciji.

29�lan 23.
1. Države �lanice priznaju da mentalno zaostalo ili fizi�ki invalidno detetreba da uživa pun i dostojan život, u uslovima kojima se obezbe�uje njegovo
dostojanstvo, podsti�e samostalnost i olakšava aktivno u�eš�e deteta u
zajednici.
2. Države �lanice uvažavaju pravo invalidnog deteta na posebnu negu i
podstica�e i obezbe�ivati pomo� detetu koje za to ispunjava uslove i onima
koji su odgovorni za staranje o njemu, a za koju je podnesen zahtev, zavisno
od raspoloživih sredstava, i koja odgovara stanju deteta i uslovima roditelja
ili drugih lica koja se staraju o detetu.
3. Uvažavaju�i posebne potrebne invalidnog deteta, pomo� u skladu
s ta�kom 2. pruža se besplatno uvek kad je to mogu�e, imaju�i u vidu
finansijska sredstva roditelja ili drugih lica koja se staraju o detetu, i koja jetako osmišljena da invalidno dete ima efikasan pristup i dobija obrazovanje,
obuku, usluge zdravstvene zaštite i rehabilitacije, pripremu za zapošljavanje
i mogu�nost rekreacije na na�in koji doprinosi ostvarivanju što potpunije
društvene integracije i li�nog razvoja deteta, uklju�uju�i kulturni i duhovni
razvoj.
4. Države �lanice unapre�uju, u duhu me�unarodne saradnje, razmenu
odgovaraju�ih informacija u oblasti preventivne zaštite zdravlja i
medicinskog, psihološkog i funkcionalnog le�enja invalidnog deteta,
uklju�uju�i širenje i dostupnost informacija u vezi sa metodama obuke ucilju rehabilitacije i stru�nog osposobljavanja, kako bi se državama �lanicama
omogu�ilo da poboljšaju svoje mogu�nosti i veštine i prošire svoja iskustva
u tim oblastima. U tom cilju, posebna pažnja poklanja se potrebama zemalja
u razvoju.
�lan 24.
1. Države �lanice priznaju pravo deteta na najviši nivo zdravstvene i
medicinske zaštite i na rehabilitaciju. Države �lanice �e nastojati da ni jednom
detetu ne bude uskra�eno pravo na takvu zdravstvenu zaštitu.
2. Države �lanice �e se zalagati za potpuno ostvarivanje ovog prava i,
posebno, preduzimati odgovaraju�e mere za:(a) smanjenje smrtnosti odoj�adi i dece;(b) obezbe�enje neophodne medicinske pomo�i i zdravstvene zaštite svoj
deci, sa naglaskom na razvoj primarne zdravstvene zaštite;
30

(c) suzbijanje bolesti i pothranjenosti, uklju�uju�i u okviru primarne
zdravstvene zaštite, izme�u ostalog primenu lako dostupne tehnologije iobezbe�uju�i adekvatne hranljive namirnice i �istu vodu za pi�e, uzimaju�iu obzir opasnosti i rizik zaga�enja životne sredine;(d) obezbe�enje odgovaraju�e zaštite majke pre i posle ro�enja deteta;(e) omogu�avanje svim segmentima društva, posebno roditeljima i deci, dabudu informisani i da im se pruži podrška u koriš�enju osnovnih znanja ozdravIju, ishrani deteta, prednostima dojenja, higijeni i higijenskim uslovimaživotne sredine, kao i spre�avanju nesre�a;(f) razvoj preventivne zdravstvene zaštite, savete roditeljima i obrazovanje ipružanje usluga u vezi s planiranjem porodice.
3. Države �lanice preduzimaju sve efikasne i odgovaraju�e mere za
ukidanje tradicionalne prakse koja šteti zdravlju dece.
4. Države �lanice preuzimaju na sebe obavezu da unapre�uju i podsti�ume�unarodnu saradnju u cilju postepenog postizanja potpune realizacije
prava iz ovog �lana. U tom pogledu, posebno �e se uzeti u obzir potrebe
zemalja u razvoju.
�lan 25.
Države �lanice uvažavaju pravo deteta, koje su nadležni organi zbrinuli
radi staranja, zaštite ili le�enja njegovog fizi�kog ili mentalnog zdravlja, na
periodi�ne provere le�enja koja se obezbe�uje detetu i svih ostalih okolnosti
od zna�aja za njegovo zbrinjavanje.
�lan 26.
1. Države �lanice uvažavaju pravo svakog deteta da koristi socijalnu
zaštitu, uklju�uju�i socijalno osiguranje, i preduzimaju sve mere neophodne
za puno ostvarivanje tog prava u skladu s nacionalnim zakonima.
2. Ove povlastice treba da budu priznate, ako to odgovara, uzimaju�i uobzir sredstva i uslove deteta i lica koja su odgovorna za izdržavanje deteta,kao i sve ostale uslove zna�ajne za zahteve za povlastice koje podnese dete
ili koji se podnesu u njegovo ime.
�lan 27.
1. Države �lanice priznaju pravo svakog deteta na životni standard primeren
fizi�kom, mentalnom, duhovnom, moralnom i društvenom razvoju deteta.

31

2. Roditelj(i) ili druga lica odgovorna za dete imaju prvenstveno
odgovornost da, u okviru svojih sposobnosti i finansijskih mogu�nosti,
obezbede životne uslove potrebne za razvoj deteta.
3. Države �lanice, u skladu s nacionalnim uslovima i svojim mogu�nostima,
preduzimaju odgovaraju�e mere za pomo� roditeljima i drugim licima
odgovornim za dete, radi ostvarivanja ovog prava i, u slu�aju potrebe,
obezbe�uju materijalnu pomo� i programe potpore, posebno u pogledu
ishrane, ode�e i stanovanja.
4. Države �lanice preduzimaju sve odgovaraju�e mere kako bi obezbedile dadete dobija izdržavanje od roditelja ili drugih lica koja su finansijski odgovorna
za dete, kako u okviru države �lanice tako i iz inostranstva. Posebno, ako
lice koje je finansijski odgovorno za dete ne živi u istoj državi u kojoj i dete,države �lanice podsti�u pristupanje me�unarodnim sporazumima, odnosno
zaklju�enje takvih sporazuma, kao i drugih odgovaraju�ih aranžmana.
�lan 28.
1. Države �lanice priznaju pravo deteta na obrazovanje i, radi postepenog
ostvarenja tog prava na osnovu jednakih mogu�nosti, posebno:(a) proglašavaju osnovno obrazovanje obaveznim i besplatnim za sve;(b) podsti�u razvoj razli�itih oblika srednjoškolskog obrazovanja, uklju�uju�i
opšte i stru�no obrazovanje, koje je dostupno svoj deci i preduzimaju
odgovaraju�e mere kao što su uvo�enje besplatnog obrazovanja i pružanje
finansijske pomo�i u slu�aju potrebe;(c) svima omogu�avaju sticanje visokog obrazovanja na osnovu sposobnosti,
koriste�i prikladna sredstva;(d) svoj deci stavljaju na raspolaganje obrazovne i stru�ne informacije iusluge profesionalne orijentacije;(e) preduzimaju mere za podsticanje redovnog poha�anja škole i smanjenje
ispisivanja iz škole.
2. Države �lanice preduzimaju sve odgovaraju�e mere kako bi se
disciplina u školama mogla sprovoditi na na�in koji je u skladu sa ljudskim
dostojanstvom deteta i ovom konvencijom.
3. Države �lanice unapre�uju i podsti�u me�unarodnu saradnju opitanjima koja se odnose na obrazovanje, posebno radi doprinosa eliminaciji
neznanja i nepismenosti u svetu i olakšanja pristupa nauci, tehni�komznanju i savremenim metodama nastave. U tom pogledu, posebna pažnja se
poklanja potrebama zemalja u razvoju.
32�lan 29.
1. Države �lanice saglasne su da obrazovanje deteta treba da bude usmerenona:(a) razvoj li�nosti deteta i razvoj obdarenosti i mentalnih i fizi�kih sposobnosti
do krajnjih granica;(b) razvoj poštovanja prava �oveka i osnovnih sloboda, kao i poštovanje
principa sadržanih u Povelji Ujedinjenih nacija;(c) razvoj poštovanja roditelja deteta, njegovog kulturnog identiteta, jezika ivrednosti, nacionalnih vrednosti zemlje u kojoj dete živi i zemlje iz koje ono
poti�e, kao i civilizacija koje su razli�ite od njegove;(d) pripremu deteta za odgovoran život u slobodnom društvu, u duhu
razumevanja, mira, tolerancije, jednakosti polova i prijateljstva me�u svim
narodima, etni�kim, nacionalnim i verskim grupama i licima autohtonog
porekla;(e) razvoj poštovanja prirodne sredine.
2. Ni jedna odredba ovog �lana, kao ni �lana 28. ne sme se tuma�iti tako dase ograni�ava sloboda pojedinaca i tela da osnivaju i upravljaju obrazovnim
ustanovama, imaju�i uvek u vidu poštovanje principa izloženih u ta�ki 1.
ovog �lana i pod uslovom da je obrazovanje u takvim institucijama u skladu
sa minimalnim standardima koje može propisati država.
�lan 30.
U onim državama u kojima postoje etni�ke, verske ili jezi�ke manjine ililica autohtonog porekla, dete koje pripada takvoj manjini ili je autohtonog
porekla ne sme biti lišeno prava, u zajednici sa ostalim pripadnicima grupe,na svoju kulturu, ispovedanje svoje vere i vršenje verskih obreda ili upotrebu
svog jezika.
�lan 31.
1. Države �lanice priznaju pravo deteta na odmor i slobodno vreme, na
igru i rekreaciju koja odgovara uzrastu deteta i slobodno u�eš�e u kulturnomživotu i umetnosti.
2. Države �lanice poštuju i unapre�uju pravo deteta na puno u�eš�e ukulturnom i umetni�kom životu i podsti�u pružanje odgovaraju�ih i jednakih
mogu�nosti za kulturne, umetni�ke, rekreativne i slobodne aktivnosti.

33�lan 32.
1. Države �lanice priznaju pravo deteta na zaštitu od ekonomske
eksploatacije i rada na poslu koji može biti opasan ili ometati obrazovanje
deteta ili štetiti zdravlju deteta, odnosno njegovom fizi�kom, mentalnom,duhovnom, moralnom ili socijalnom razvoju.
2. Države �lanice preduzimaju zakonodavne, administrativne, socijalne iobrazovne mere za primenu odredaba ovog �lana. U tom cilju, a imaju�iu vidu odgovaraju�e odredbe drugih me�unarodnih instrumenata, države
�lanice posebno:(a) odre�uju minimalnu starost za zapošljavanje;(b) obezbe�uju regulisanje radnog vremena i uslova rada;(c) odre�uju odgovaraju�e kazne ili druge sankcije kako bi se osigurala
efikasna primena odredaba ovog �lana.
�lan 33.
Države �lanice preduzimaju sve odgovaraju�e mere, uklju�uju�izakonodavne, administrativne, socijalne i obrazovne mere, za zaštitu dece
od nelegalne upotrebe opojnih droga i psihotropskih supstanci, kako je
definisano odgovaraju�im me�unarodnim ugovorima, i za spre�avanje
koriš�enja dece u nelegalnoj proizvodnji i trgovini tim supstancama.
�lan 34.
Države �lanice obavezuju se da zaštite dete od svih oblika seksualnog
izrabljivanja i seksualne zloupotrebe. U tom cilju, države �lanice posebno
preduzimaju sve odgovaraju�e nacionalne, bilateralne i multilateralne mereza spre�avanje:(a) navo�enja ili prisiljavanja deteta da u�estvuje u nezakonitim seksualnimaktivnostima;(b) eksploatatorskog koriš�enja dece u prostituciji ili drugim nezakonitim
seksualnim radnjama;(c) eksploatatorskog koriš�enja dece u pornografskim predstavama i�asopisima.
�lan 35.
Države �lanice preduzimaju sve odgovaraju�e nacionalne, bilateralne i
multilateralne mere za spre�avanje nasilnog odvo�enja, prodaje ili trgovine
decom u bilo kom cilju i u bilo kom obliku.
�lan 36.
Države �lanice štite dete od svih drugih oblika eksploatacije štetne za dete.
34�lan 37.
Države �lanice obezbe�uju da:(a) ni jedno dete ne bude izloženo mu�enju ili drugim okrutnim, neljudskim
ili ponižavaju�im postupcima ili kazni. Smrtna kazna i doživotna robija bez
mogu�nosti puštanja na slobodu ne može se izre�i za krivi�na dela koja suu�inila lica mla�a od osamnaest godina;(b) ni jedno dete ne može biti lišeno slobode nezakonito ili samovoljno.
Hapšenje, pritvor ili zatvor za dete mora biti u skladu sa zakonom i koristiti
se samo kao poslednja mogu�a mera i za najkra�e mogu�e vreme;(c) sa detetom lišenim slobode postupa se tako što se poštuje dostojanstvo
ljudske li�nosti, kao i na na�in kojim se uzimaju u obzir potrebe lica njegovih
godina. Svako dete lišeno slobode odvaja se od odraslih, osim ako se nesmatra da je to u najboljem interesu deteta i ima pravo da održava kontaktsa svojom porodicom preko pisama i poseta, osim u izuzetnim slu�ajevima;(d) svako dete lišeno slobode ima pravo na hitnu pravnu i drugu odgovaraju�upomo�, pravo da pred sudom ili drugim nadležnim, nezavisnim i
nepristrasnim organom postavi pitanje zakonitosti lišavanja slobode, kao i
pravo na hitnu odluku o tom pitanju.
�lan 38.
1. Države �lanice obavezuju se da poštuju i obezbede poštovanje pravilame�unarodnog humanitarnog prava koja se primenjuju na njih u oružanim
sukobima, a koja se odnose na dete.
2. Države �lanice preduzimaju sve prakti�no izvodljive mere kako lica
koja još nisu navršila petnaest godina života ne bi neposredno u�estvovala
u sukobima.
3. Države �lanice se uzdržavaju od regrutovanja u oružane snage lica koja
još nisu navršila petnaest godina života.
Pri regrutovanju onih lica koja su navršila petnaest godina života ali neosamnaest države �lanice nastoje da daju prednost najstarijima.
4. U skladu sa obavezama na osnovu me�unarodnog humanitarnog
prava da štite civilno stanovništvo u oružanim sukobima, države �lanicepreduzimaju sve prakti�no izvodljive mere kako bi obezbedile zaštitu i brigu
o deci pogo�enoj oružanim sukobom.

35�lan 39.
Države �lanice preduzimaju sve odgovaraju�e mere za bolji fizi�ki i
psihi�ki oporavak i socijalnu reintegraciju deteta koje je žrtva nekog oblika
zanemarivanja, eksploatacije, zloupotrebe, mu�enja ili nekog drugog oblika
okrutnog, nehumanog ili ponižavaju�eg postupanja ili kažnjavanja ilioružanih sukoba. Takav oporavak i reintegracija se odvijaju u sredini koja
podsti�e zdravlje, samopoštovanje i dostojanstvo deteta.
�lan 40.
1. Države �lanice priznaju pravo svakog deteta za koje se tvrdi ili koje jeoptuženo ili za koje je priznato da je prekršilo krivi�ni zakon da se s njim
postupa na na�in kojim se podsti�e njegovo ose�anje dostojanstva i vrednosti,
što ja�a njegovo poštovanje prava �oveka i osnovne slobode drugih i pri �emu
se uzimaju u obzir uzrast deteta i želja da se poboljša njegova reintegracija ida ono preuzme konstruktivnu ulogu u društvu.
2. U tom cilju i imaju�i u vidu odgovaraju�e odredbe me�unarodnih
instrumenata, države �lanice posebno obezbe�uju da se:(a) ni za jedno dete neosnovano ne tvrdi, da ne bude optuženo ili da ne prizna
da je prekršilo krivi�ni zakon zbog dela ili propusta koji nisu zabranjeni
nacionalnim ili me�unarodnim zakonima u vreme kada su u�injeni;(b) svakom detetu za koje se tvrdi ili koje je optuženo za kršenje krivi�nogzakona daju bar slede�e garancije:(i) da se smatra nevinim dok se krivica ne dokaže po zakonu;(ii) da bude odmah i direktno obavešteno o optužbama protiv njega i ukoliko
je potrebno njegovih roditelja ili zakonskih staratelja i da ima pravnu ili
drugu odgovaraju�u pomo� u pripremi i prezentiranju svoje odbrane;(iii) da se postupak vodi bez zakašnjenja od strane nadležnog nezavisnog i
nepristrasnog organa ili sudskog tela, u pravi�nom saslušanju u skladu sazakonom, u prisustvu pravne ili druge odgovaraju�e pomo�i, i osim ukoliko
se ne smatra da to nije u interesu deteta, posebno uzimaju�i u obzir njegove
godine, ili položaj njegovih roditelja ili zakonskih staratelja;(iv) da ne bude prisiljeno da svedo�i ili da prizna krivicu; da se ispituju ili
da budu ispitani svedoci druge strane i da se obezbedi u�eš�e i ispitivanje
njegovih svedoka pod jednakim uslovima;(v) da ukoliko se smatra da je prekršilo krivi�ni zakon, ovu odluku i svaku
dosu�enu meru koja iz toga proizlazi, ponovo razmatra viši, nadležni,nezavisni i nepristrasni organ ili sudsko telo u skladu sa zakonom;(vi) da ima besplatnu pomo� prevodioca ukoliko dete ne može da razume iline govori jezik koji se koristi;(vii) da se poštuje njegova privatnost na svim nivoima postupka.
36

3. Države potpisnice �e nastojati da podsti�u donošenje zakona, postupaka,
uspostavljanje organa i ustanova primenljivih na decu za koju se tvrdi, koja
su optužena i za koju se smatra da su prekršili krivi�ni zakon, a posebno:(a) utvr�ivanje najniže starosti ispod koje deca ne mogu biti smatrana
sposobnim za kršenje krivi�nog zakona;(b) kadgod je mogu�e i poželjno, mere za postupanje sa takvom decom, bez
pribegavanja sudskom postupku, s tim da ljudska prava i zakonska zaštita
budu u potpunosti poštovana.
Raznolikost raspoloživih mogu�nosti kao što su briga, savetovanje, nadzor;pravno zastupanje; uslovno kažnjavanje; prihvat; obrazovanje i programi
stru�nog usmeravanja i druge mogu�nosti institucionalne brige bi�e na
raspolaganju da bi se obezbedilo da se sa decom postupa na na�in koji
odgovara njihovom dobu i koji je proporcionalan i okolnostima i u�injenomdelu.
�lan 41.
Ni jedna odredba ove konvencije ne�e uticati na bilo koje druge odredbe koje
više doprinose ostvarivanju prava deteta, a koje se eventualno nalaze:(a) u zakonima države �lanice ili(b) u me�unarodnom pravu koje ta država primenjuje.
DEO II.
�lan 42.
Države �lanice obavezuju se da s principima i odredbama Konvencije što širei na odgovaraju�i i aktivan na�in upoznaju kako odrasla lica tako i decu.
�lan 43.
1. Radi razmatranja postignutog napretka država �lanica u izvršavanju
obaveza preuzetih na osnovu ove konvencije, osniva se Komitet za prava
deteta koji vrši funkcije navedene u daljem tekstu.
2. Komitet sa�injava osamnaest eksperata visokih moralnih kvaliteta i
priznate kompetentnosti u oblasti na koju se odnosi ova Konvencija. �lanove
Komiteta biraju države �lanice iz redova svojih državljana i oni obavljaju
svoje dužnosti u li�nom svojstvu, pri �emu se vodi ra�una o podjednakoj
geografskoj zastupljenosti, kao i o glavnim pravnim sistemima.

37

3. �lanovi Komiteta biraju se tajnim glasanjem sa liste lica koja nominujudržave �lanice. Svaka država �lanica može nominovati jedno lice iz redova
svojih državljana.
4. Prvi izbori za Komitet održavaju se najkasnije šest meseci nakon
datuma stupanja na snagu ove konvencije, a nakon toga svake druge
godine. Najmanje �etiri meseca pre datuma svih izbora, Generalni sekretar
Ujedinjenih nacija upu�uje pismo državama �lanicama pozivaju�i ih dapodnesu svoje nominacije u roku od dva meseca. Generalni sekretar nakon
toga priprema listu svih tako nominovanih lica prema abecednom redu,
nazna�uju�i i države �lanice koje su ih nominovale i podnosi je državama
�lanicama ove konvencije.
5. Izbori se održavaju na sastancima država �lanica koje saziva Generalni
sekretar u sedištu Ujedinjenih nacija. Na tim sastancima na kojima kvorum�ine dve tre�ine država �lanica, u Komitetu se biraju lica koja dobiju najve�ibroj glasova i apsolutnu ve�inu glasova predstavnika država �lanica koji su
prisutni i koji glasaju.
6. �lanovi Komiteta biraju se na period od �etiri godine. Mogu se ponovo
birati ako budu ponovno nominovani. Mandat petorice �lanova izabranih na
prvim izborima isti�e nakon dve godine. Odmah nakon prvih izbora, imena
te petorice �lanova žrebom utvr�uje predsedavaju�i sastanka.
7. Ako neki �lan Komiteta umre ili podnese ostavku ili izjavi da iz nekog
drugog razloga ne može više da obavlja dužnosti u Komitetu, država �lanica
koja je nominovala tog �lana imenuje drugog eksperta iz redova svojihdržavljana na isto mesto za preostali deo mandata u zavisnosti od odobrenja
Komiteta.
8.

Komitet utvr�uje svoj poslovnik.

9.

Komitet bira svoje funkcionere na period od dve godine.

10. Sastanci Komiteta obi�no se održavaju u sedištu Ujedinjenih nacija ili
u nekom drugom pogodnom mestu koje odredi Komitet. Komitet se obi�nosastaje jednom godišnje. Dužina trajanja sastanka Komiteta odre�uje se i, popotrebi, preispituje na sastanku država �lanica ove konvencije, u zavisnosti
od saglasnosti Generalne skupštine.

3811. Generalni sekretar Ujedinjenih nacija obezbe�uje potrebno osoblje iuslove za efikasno obavljanje funkcija Komiteta na osnovu ove konvencije.
12. Uz saglasnost Generalne skupštine, �lanovi Komiteta osnovanog na
osnovu ove konvencije primaju platu iz sredstava Ujedinjenih nacija pod
uslovima koje odredi Skupština.
�lan 44.
1. Države �lanice obavezuju se da Komitetu preko Generalnog sekretara
Ujedinjenih nacija podnose izveštaje o merama koje su usvojile, a koje
doprinose ostvarivanju prava koja su ovde priznata, kao i o napretku
postignutom u ostvarivanju tih prava:(a) u roku od dve godine od stupanja Konvencije na snagu u državama
�lanicama;(b) nakon toga, svakih pet godina.
2. U izveštajima pripremljenim u skladu s ovim �lanom ukaza�e se na
faktore i teško�e, ako ih ima, koji uti�u na stepen ostvarivanja obaveza po ovoj
konvenciji. Izveštaji treba da sadrže dovoljno informacija na osnovu kojih �e
Komitet imati potpun uvid u primenu Konvencije u odnosnoj zemlji.
3. Država �lanica koja je podnela sveobuhvatan prvi izveštaj Komitetu ne
mora u svojim narednim izveštajima koji se podnose u skladu s ta�kom 1(b)ponavljati osnovne informacije koje je prethodno ve� dala.
4. Komitet može zatražiti od država �lanica dodatne informacije koje seodnose na primenu Konvencije.
5. Komitet podnosi Generalnoj skupštini, preko ekonomskog i socijalnog
saveta, svake dve godine izveštaje o svojim aktivnostima.
6.

Države �lanice stavljaju izveštaje na uvid javnosti u svojim zemljama.

�lan 45.
Radi podsticanja efikasne primene Konvencije i ohrabrivanja me�unarodne
saradnje u oblasti o kojoj je re� u ovoj konvenciji:(a) specijalizovane agencije, UNICEF i drugi organi Ujedinjenih nacija imaju
pravo na prisustvo svog predstavnika prilikom razmatranja primene onih
odredaba ove konvencije koje su u njihovoj nadležnosti. Komitet može39

pozvati specijalizovane agencije, UNICEF i druge organe Ujedinjenih nacijada podnesu izveštaje o primeni Konvencije u oblastima koje su u okviru
njihovih aktivnosti;(b) Komitet, ako smatra za shodno, dostavlja specijalizovanim agencijama,
UNICEF-u i drugim nadležnim telima izveštaje država �lanica koji sadrže
zahtev ili ukazuju na potrebu za stru�nim savetima ili pomo�i, zajedno sa
eventualnim zapažanjima i predlozima u vezi s tim molbama ili potrebama;(c) Komitet može dati preporuku Generalnoj skupštini da zamoli Generalnog
sekretara da u ime Komiteta preduzme studije o konkretnim pitanjima koja
se odnose na pravo deteta;(d) Komitet može davati predloge i opšte preporuke koje se zasnivaju na
informacijama primljenim u skladu sa �l. 44. i 45. ove konvencije. Takvi
predlozi i opšte preporuke dostavljaju se zainteresovanim državama
�lanicama, a Generalna skupština se o njima obaveštava uz eventualne
komentare država �lanica.
DEO III�lan 46.
Ova Konvencija je otvorena za potpisivanje svim državama.
�lan 47.
Konvencija podleže ratifikaciji. Ratifikacioni instrumenti se deponuju kod
Generalnog sekretara Ujedinjenih nacija.
�lan 48.
Ova Konvencija ostaje otvorena za pristupanje svim državama. Instrumenti
o pristupanju deponuju se kod Generalnog sekretara Ujedinjenih nacija.
�lan 49.
1. Ova Konvencija stupa na snagu tridesetog dana od datuma deponovanja
dvadesetog ratifikacionog instrumenta ili instrumenta o pristupanju kod
Generalnog sekretara Ujedinjenih nacija.
2. Za svaku državu koja ratifikuje Konvenciju ili joj pristupi nakon
deponovanja dvadesetog ratifikacionog instrumenta ili instrumentao pristupanju, Konvencija stupa na snagu tridesetog dana od datuma
deponovanja ratifikacionog instrumenta ili instrumenta o pristupanju.

40�lan 50.
1. Svaka država �lanica može predložiti amandman i podneti ga Generalnomsekretaru Ujedinjenih nacija. Generalni sekretar nakon toga dostavlja
predloženi amandman državama �lanicama uz molbu da nazna�e da li su
za konferenciju država �lanica radi razmatranja i glasanja o predlozima.
U slu�aju da se u roku od �etiri meseca od datuma dostavljanja takvog
amandmana najmanje jedna tre�ina država �lanica izjasni za konferenciju,
Generalni sekretar saziva konferenciju pod pokroviteljstvom Ujedinjenih
nacija. Svi amandmani koje usvoji ve�ina država �lanica koje su prisutne ikoje glasaju na konferenciji, podnose se na odobrenje Generalnoj skupštini.
2. Amandman usvojen u skladu s ta�kom (1) ovog �lana stupa na snagu
nakon odobrenja Generalne skupštine Ujedinjenih nacija i prihvatanja od
strane dve tre�ine država �lanica.
3. Kada stupi na snagu, amandman postaje obavezan za one države �lanicekoje su ga prihvatile, a ostale države �lanice i dalje obavezuju odredbe ove
konvencije i svi eventualni amandmani prihva�eni ranije.
�lan 51.
1. Generalni sekretar Ujedinjenih nacija prima i dostavlja svim državama
tekst o rezervama koje izraze države u vreme ratifikacije ili pristupanja.
2. Rezerva koja nije u skladu s ciljem i namenom ove konvencije nije
dozvoljeno.
3. Rezerve se mogu povu�i u bilo koje vreme pismenim obaveštenjem
upu�enim Generalnom sekretaru Ujedinjenih nacija, koji o tome obaveštava
sve države. Takvo obaveštenje stupa na snagu na dan kada ga primi
Generalni sekretar.
�lan 52.
Država �lanica može otkazati ovu konvenciju pismenim obaveštenjem
Generalnom sekretaru Ujedinjenih nacija. Otkaz stupa na snagu godinu
dana nakon što Generalni sekretar primi ovo obaveštenje.
�lan 53.
Generalni sekretar Ujedinjenih nacija je odre�en za depozitara Konvencije.

41�lan 54.
Original ove konvencije, �iji su tekstovi na arapskom, kineskom, engleskom,
francuskom, ruskom i španskom jeziku podjednako verodostojni, deponuje
se kod Generalnog sekretara Ujedinjenih nacija.
Potvr�uju�i navedeno, potpisnici za to propisno ovlaš�eni, potpisali su ovu
konvenciju.

42ČLANOVI SAVETA EVROPE
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•

Albanija
AndoraArmenija
Austrija
Azerbejdžan
Belgija
Bosna i Hercegovina
Bugarska
Hrvatska
KiparČeška Republika
DanskaEstonia
FinskaFrancuska
Gruzija
NemačkaGrčkaMađarska
IslandIrska
Italija
Letonija
Lithenštajn

•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•
•

Litvanija
Luksemburg
Malta
Moldavija
MonakoCrna Gora
Holandija
Norveška
Poljska
Portugalija
Rumunija
Ruska Federacija
San Marino
SrbijaSlovačka
SlovenijaŠpanijaŠvedskaŠvajcarska
Bivša Jugoslovenska
Republika Makedonija
TurskaUkrajina
Ujedinjeno Kraljevstvo
Velike Britanije

43

CIP - Kataložni zapis o publikaciji
Narodna in univerzitetna knjižnica, Ljubljana
342.726-053.2
NAŠA prava : informacije za nastavnike / [autori Blanka Jamnišek... [et al.] ; ilustrator Matjaž Schmidt]. - Ljubljana :Ministarstvo inostranih poslova Republike Slovenije, 2009ISBN 978-961-6566-14-8
1. Jamnišek, Blanka
246193408

Ljubljana, 2009