㄰㤵㜵㈵獴牡湩穣楰楮楳扮䡒㌱⸠慶杵獴′〰㔠㄰㨵㠺㔰

predgovor
Ljudska prava i prava djece su univerzalna. Države se obvezuju da će ih
priopćiti, poučavati, provoditi i poštovati. Uloga međunarodnih organizacija
je da potiče zemlje u ispunjavanju svojih obveza provođenja osnovnih
ljudskih i dječjih prava kroz različite programe.
Zadnjih deset godina pitanje poučavanja ljudskih prava postalo je jedno od
glavnih tema rasprave u okviru teorije, istraživanja, smjernica i prakse. U
2005. godini Ujedinjeni narodi su pokrenuli „Svjetski program za obrazovanje
o ljudskim pravima”, Europska Unija uvodi „Europsku inicijativu za
demokraciju i ljudska prava”, a Vijeće Europe pokrenulo je „Europsku
godinu građanstva u obrazovanju”. Organizacija za europsku sigurnost i
suradnju (OESS), u kojoj je Hrvatska punopravna članica, ima svoje obveze.
Njezino je određenje potvrđeno u prosincu 2003. strategijom OESS-a protiv
prijetnji sigurnosti i stabilnosti u dvadeset prvom stoljeću:„Trud OESS-a bit će osobito usmjeren na mlađu generaciju kako bi se izgradilo
njihovo razumjevanje o potrebi za tolerancijom i važnosti pomirenja i mirnogsuživota. Njihovi izgledi i perspektiva budućnosti su ključni. Tamo gdje će to biti
prikladno, OESS će preuzeti snažniju ulogu u području obrazovanja. Područje kao
što je obrazovanje o ljudskim pravima zaslužilo bi osobitu pozornost.”
Kako bi doprinijela provođenju ove OESS-ove odrednice Slovenija, kao
zemlja predsjedateljica OESS-a 2005. godine, voljela bi provesti pilot projektu zemljama sudionicama OESS-a. Izrazito nam je drago da je Hrvatska
odlučila sudjelovati.
U skladu s Konvencijom o pravima djeteta koju je većina zemalja na svijetu
ratificirala, i na osnovi dobre nastavne prakse u slovenskim školama, drago
nam je da vam možemo ponuditi koristan materijal za poučavanje o pravima
djece u dobi od deset do dvanaest godina.
U Sloveniji je sličan materijal privukao pažnju i školske djece i učitelja. Studija
procjene koju je proveo Institut za istraživanje obrazovanja u Ljubljani u
razdoblju od prosinca 2004. do siječnja 2005. (na bazi učiteljskih odgovora
u upitnicima) pokazala je da postoji značajna promjena u poimanju ljudskih
prava kod učenika koji su sudjelovali u projektu. Prema tim rezultatima
učenici su bolje prepoznavali kršenje prava i osjetljiviji su na pitanje pravadjece u svakodnevnoj školskoj praksi. Istovremeno veliki postotak učitelja
shvatio je da su sudjelovanjem u projektu stekli dodatno znanje koje će im
omogućiti sudjelovanje u budućim projektima koji se tiču ljudskih i dječjih
prava.
Nastavni materijal koji vam mi šaljemo u sklopu OESS-ovog projekta sastoji
se od kompleta kartica koje sadrže jednostavne tekstove o pravima djece
i albuma za kartice namijenjenog učenicima. Na početku pilot projekta,kada započinjete nastavu, svaki učenik u razredu dobiva prazan album. Na
svakom se satu raspravlja po jedna kartica. Na kraju, učenici zadrže album
sa svim prikupljenim karticama.
Ova brošura s informacijama namijenjena je učiteljima. Sadrži smjernice
kako pristupiti određenim pitanjima koje se nalaze u karticama i cilj joj jepomoći učiteljima u diskusijama određenih tema i poticanju odgovarajućih
aktivnosti. Sadrži listu mogućih tehnika grupnog rada. Uzevši u obzir
poštivanje osnovnih ljudskih prava svakog djeteta i ljudskog bića, ovaj
nastavni materijal omogućit će vam da uspostavite nastavni pristup koji
vi smatrate najprikladnijim. Jedan od mogućih pristupa je razgovor oodgovornostima usporedno s pravima i davanje primjera iz svakodnevnogživota i školske prakse.
U ovoj ćete brošuri također pronaći i službeni tekst Konvencije o pravima
djeteta i korisnu listu izvora dodatnih informacija o poučavanju ljudskih i
dječjih prava. Kako je pitanje poučavanja ljudskih prava ozbiljno i važno,ovaj nastavni materijal ne može obuhvatiti sve relevantne teme i načine
njihovog poučavanja. Stoga smo priložili informacije o izvorima u pismenim
izdanjima (knjige, priručnici, itd.) i na internetu, kako bi mogli dodatno
istražiti tu temu. Ona sadrži najkorisnije i često korištene informacije koje su
ponudile međunarodne i nevladine organizacije.
Osobito smo zainteresirani saslušati vaša iskustva i dobiti primjedbe nakon
što ste započeli s pilot projektom, stoga vam prilažemo i kratki upitnik. Na
taj način želimo prikupiti povratne informacije iz iskustva učitelja i njihove
primjedbe na predloženu metodu obrazovanja o ljudskim pravima. To će
pomoći pri poboljšanju nastavne metode i materijala za buduće generacije.

To je jednostavan nastavni materijal koji se može koristiti kao dodatno
sredstvo pri već postojećoj metodi i sredstvima ili kao potpuno novi pristup
izvan službenog nastavnog programa. U zemljama u kojima ne postoje
aktivnosti vezane uz obrazovanje o ljudskim pravima pilot projekt možeza ciljanu skupinu potaknuti pokretanje procesa obrazovanja o ljudskim
pravima.
Ukoliko pilot projekt bude prihvaćen i proveden na zadovoljavajući način
u području OESS-a, nadamo se da će se poboljšati i nastaviti u budućnosti.
Poučavanje ljudskih i dječjih prava nije samo naša dužnost, već nam pruža
zadovoljstvo jer doprinosimo zdravom razvoju mladih generacija. Vjerujemo
da se obrazovanje o ljudskim pravima može poimati kao poduhvat u kojem
zajednički napori predstavljaju ulaganje u buduće građane koji su djeca
današnjice. Iskreno se nadamo da ćete uživati sudjelujući u ovom projektu.

METODOLOGIJA
MOGUĆE TEHNIKE GRUPNOG RADADISKUSIJA
Diskusije su dobar način da učitelj i učenik otkriju kakve stavove imaju poodređenim pitanjima. To je jako važno u obrazovanju o ljudskim pravima jer,uz poznavanje činjenica, učenici trebaju samostalno istraživati i analizirati
pitanja. Novine, posteri i studije slučaja korisno su sredstvo za poticanje
diskusije. Započnite postavljajući pitanje „što misliš o ...?”.
GRUPE „ZUJANJA”
To je korisna metoda ako iz cjelogrupne diskusije ne proizlaze ideje. Zamoliteučenike da diskutiraju o temi u parovima minutu ili dvije, a zatim da podijele
svoje ideje s ostatkom grupe. Uskoro ćete doživjeti atmosferu u kojoj sve„zuji” od razgovora a i učenici će „zujati” od ideja.
RAD U MALIM GRUPAMARad u malim grupama razlikuje se od rada u cijeloj grupi. To je metoda koja
potiče svakoga da sudjeluje i pomaže razvoju suradnje u timskom radu.
Veličina male grupe ovisit će o praktičnim stvarima poput koliko sveukupno
ima učenika i koliko je prostora. Mala grupa može se sastojati od 2 ili 3učenika ali najbolje funkcionira sa 6-8. Rad u malim grupama može trajati
petnaest minuta, jedan sat ili jedan dan ovisno o datom zadatku.
Reći učenicima da jednostavno „raspravljaju na temu” rijetko daje rezultate.
Kakvagod da je tema, bitno je da je zadatak jasno određen i da su učenici
usmjereni na napredovanje prema cilju koji od njih zahtjeva da daju povratnu
informaciju cijeloj grupi. Na primjer, zadajte zadatak u obliku problema kojitreba riješiti ili pitanja na koje treba odgovoriti.
SLIKE: CRTEŽI, KOLAŽ, CRTIĆI, FOTOGRAFIJE„Slika govori tisuću riječi”. Vizualni prikazi su utjecajna sredstva za pružanje
informacija kao i za poticanje interesa. Zapamtite također da je crtež važno
sredstvo u izražavanju svoje ličnosti i u komunikaciji, ne samo za one čiji jestil mišljenja vizualan već i za one koji nisu jaki u verbalnom izražavanju.
MEDIJI: NOVINE, RADIO, TELEVIZIJA, INTERNET
Mediji su nepogrešiv izvor dobrog materijala za diskusiju. Uvijek jezanimljivo diskutirati određen sadržaj i način na koji je predstavljen teanalizirati predrasude i stereotipe.
FILMOVI, VIDEO I RADIO DRAME
Filmovi, video i radio drame utjecajno su sredstvo za obrazovanje o ljudskim
pravima i omiljeni su kod mladih ljudi. Diskusija nakon pogledanog filma
predstavlja dobar početak za daljnji rad. Treba razgovarati o početnim
reakcijama učenika na film, koliko je blizak „stvarnom životu”, jesu li likovi
prikazani realistično, ili da li se pokušavalo promovirati određeno političko
ili moralno stajalište.
OLUJA IDEJA
Oluja ideja je način na koji se uvodi nova tema, potiče kreativnost i vrlo brzo
izaziva mnoštvo ideja. Može se koristiti za rješavanje određenog problema
ili odgovaranje na pitanja.
Upute:•
Odredite temu za koju će se provesti oluja ideja i formulirajte
ju u obliku pitanja na koje ima mnogo mogućih odgovora.
•
Napišite pitanje tako da ga svi mogu vidjeti.
•
Zamolite učenike da daju svoje ideje i napišite ih tako da ih
svi mogu vidjeti. To bi trebale biti riječi ili kratke fraze.
•
Zaustavite oluju ideja kad ponestane ideja i zatim
prolazite kroz prijedloge, tražeći njihove primjedbe
Posebne napomene:•
Zapišite SVAKI novi prijedlog. Često su najkreativniji
prijedlozi i najkorisniji i najinteresantniji!
•
Nitko ne bi trebao davati primjedbe ili prosuđivati što je napisano
do samog kraja, ili ponavljati ideje koje su veće izrečene.
•Potaknite svakog na sudjelovanje.
•Pružajte samo svoje ideje ukoliko je potrebno potaknuti grupu.
•
Ako je prijedlog nejasan, tražite pojašnjenje.
OLUJA IDEJA PISANJEM PORUKA
To je vrsta oluje ideja. Učenici ispisuju svoje ideje na komadiće papira (na pr.
„Post-it”) i lijepe ih po zidu. Prednost ove metode je što učenici mogu sjesti i
mirno razmisliti u sebi prije nego na njih utječu tuđe ideje, a komadići papira
mogu se premještati kako bi olakšali stvaranje skupina ideja.

IGRA ULOGA
Igra uloga je kratka drama u kojoj učenici glume. Iako ljudi koriste svoje
osobno životno iskustvo kako bi odglumuli situaciju, to je uglavnom
improvizacija. Ona nastoji oživjeti okolnosti i događaje koji nisu bliski
učenicima. Igre uloga mogu poboljšati razumijevanje situacije ili potaknuti
empatiju prema onima koji su u to uključeni.
•Igre uloga razlikuju se od simulacija u tome što, iako
simulacije sadržavaju kratke drame, one se obično temeljena scenariju i ne uključuju isti stupanj improvizacije.
•
Vrijednost igre uloga je što imitira stvarni život. Mogu potaknuti
pitanja za koja ne postoji jednostavan odgovor, na primjer
ispravno i neispravno ponašanje nekog lika. Kako bi se stekaobolji uvid korisna je tehnika zamoliti učenike da zamijene uloge.
Igre uloge trebaju se pažiljivo koristiti. Prvo, važno je da učenici imaju
vremena na kraju izaći iz uloge. Drugo, svatko treba poštovati individualne
osjećaje i socijalnu strukturu grupe. Na primjer, igra uloga o osobamas teškoćama treba uzeti u obzir činjenicu da neki učenici i sami pate ododređenih poteškoća (možda ne i vidljivih) ili imaju rođake ili bliske prijateljekoji imaju posebne potrebe. Oni se ne bi smjeli osjetiti povrijeđenima i nebi smjeli biti prisiljeni da se izlože ili marginaliziraju. Ako se to dogodi,
shvatite to ozbiljno (ispričajte se, ponovo pokrenite temu služeći se time kao
primjerom, itd.) Budite isto tako vrlo svjesni stereotipiziranja. Igre uloga
izvlače što sudionici misle o drugim ljudima kroz svoju „mogućnost” da ih
glume ili imitiraju. To je isto ono što te aktivnosti čini vrlo zabavnima! Možebiti vrlo korisno uvijek razmotriti temu u razgovoru nakon odigrane igre
uloga postavljajući pitanje „misliš li da su ljudi koje si odigrao/odigrala zaista
takvi? ” Uvijek je pedagoški učenicima osvijestiti potrebu za konstantnim,
kritičkim preispitivanjem informacija. Možete tako i pitati sudionike gdje su
dobili informacije na kojima su zasnivali razvoj svoga lika.
SIMULACIJE
Simulacije se mogu smatrati kao proširene igre uloga koje uključuju svakoga.
One omogućuju ljudima iskusiti izazovne situacije ali u sigurnim uvjetima.
Simulacije često zahtjevajuju određeni nivo emocionalne uključenosti, što ihčini vrlo utjecajnim sredstvom. Učenici ne uče samo glavom i rukama već isrcem.

Razgovor o odigranoj simulacije izuzetno je bitan nakon simualcije. Sudionici
bi trebali diskutirati svoje osjećaje, zašto su odabrali poduzimanje određenih
akcija koje su poduzeli, jesu li primjetili bilo kakvu nepravdu, i koliko im sečini prihvatljivim rješenje situacije koje je postignuto. Treba im pomoći dapovuku paralele između onoga što su iskusili i stvarnih situacija u svijetu.

* Više o tehnikama rada u grupi možete naći u priručniku Vijeća Europe KOMPAS,
navedenima u 2. poglavlju „49 praktičnih aktivnosti i metoda za odgoj i obrazovanje
za ljudska prava“ (izdanje Europski dom, Slavonski Brod,2004.)

Konvencija o pravima djeteta UN-a kaže da je dijete svako ljudsko biće
koje je ispod dobne granice određene za odrasle osobe. Mi, djeca, imamo
pravo znati svoja prava. Sve države obvezne su poštivati prava djece ištititi njihove dugoročne interese.

Dodatne informacije: ( Članak 1 Konvencije o pravima djeteta )Učitelj u glavnim crtama objasni djeci Konvenciju o pravima djeteta koju je usvojila
Opća skupština UN-a. Učitelj može naglasiti dugoročne interese, što znači izgraditisnažno građansko obvezivanje na prava.
Moguće aktivnosti: diskusija i moguća izrada „postera o pravima”•
Što znači biti ljudsko biće?
•
Zašto imamo pravila i zakone?
•
Zašto djeca imaju poseban dokument koji im garantira njihova prava?
•
Koja prava garantira Konvencija o pravima djeteta? (djeca
u grupi nabrajaju prava koja znaju, nakon što grupe izvjestemože se napraviti zajednički poster o pravima djece)•
Gdje smo se upoznali s tim pravima?
•
Kako i gdje možemo dobiti više informacija o našim pravima?
•
Koji su naši dugoročni interesi? (djeca nabrajaju
svoje interese; usporede ih međusobno)Mi, djeca, imamo pravo na život, preživljavanje i razvoj. Imamo pravo na
odgovarajuću hranu i čistu pitku vodu.

Dodatne informacije: (Članak 6 i 27 Konvencije o pravima djeteta).
To je pravo osobito važno i Opća skupština UN-a posvećuje tome posebnu pozornost.
Učitelj može naglasiti odgovornost javnih službi i vlasti u garantiranju tih prava.
Moguće aktivnosti: oluja ideja pisanjem poruka i diskusija•
Što je potrebno za razvoj djeteta (sigurnost, hrana, voda, obrazovanje)?
•
Što znači odgovarajuća hrana i čista pitka voda?
•
Zašto je to pravo tako važno?
•Znaš li za neke slučajeve u kojima to pravo nije garantirano djeci (gdje)?
•
Tko im treba pomoći i kako im možemo pomoći?

Nakon rođenja, imamo pravo dobiti ime i steći državljanstvo, bez obzirana naše boravište.

Dodatne informacije: (Članak 7 i 8 Konvencije o pravima djeteta)
Učitelj može razgovarati o važnosti imena kao djela nečijeg identiteta. Nakon
diskusije o lokanim imenima, može se diskutirati o međunarodnim imenima idržavljanstvu.
Moguće aktivnosti: diskusija pred kartom svijeta: učitelj pokaže područje OESS-a
koje čini 55 država, govoreći da djeca svugdje na svijetu uče o pravima djece (svatko
ima pravo na ime i državljanstvo) i predstavlja nekoliko slučajeva.
•
Koje značenje nosi tvoje ime?
•
Znaš li djecu koja nemaju ni ime ni državljanstvo; jesi li ikada
čuo/čula da neko dijete nema rodni list; zašto je to negativno?

10

Mi, djeca, imao pravo živjeti s našim roditeljima, obiteljima ili onima koji
se za nas najbolje brinu.

Dodatne informacije: (Članak 5, 9 i 18 Konvencije o pravima djeteta)
Ovdje se može istaknuti princip najboljega interesa djeteta; ovo pravo u detalje jerazrađeno u članku 3 Konvencije o pravima djeteta. Da bi se osigurala djetetova
sigurnost i njegov najbolji interes, ponekad je potrebno da se dijete udalji od obitelji
ili njegovog/njezinog staratelja.
Moguće aktvnosti: grupe zujanja i diskusija•
Kakve vrste obitelji poznaješ (razne veličine obitelji, različit broj djece,samohrane obitelji, nekoliko generacija koje žive zajedno, itd.) ?
•Što znači da se roditelji/skrbnici za nas najbolje brinu? Na koji način?
•
Tko se brine za tebe?

11

Nitko nema pravo diskiminirati djecu na temelju spola, rase, jezika, vjere,
ili nacionalnog ili etničkog podrijetla.

Dodatne informacije: (Članak 2 Konvencije o pravima djeteta)Međunarodni ugovori, uključujući Konvenciju o pravima djeteta, zasnivaju se
na principu nediskriminacije. U skladu s Konvencijom, sva djeca imaju pravo nauživanje svih prava i sloboda.
Moguće aktvnosti: diskusija, mogu se koristiti informacije iz medija•
Učitelj potiče djecu da razmišljaju na glas o razlikama u svijetu;
koje rase, jezike, vjere, nacije i etničke grupe znamo?
•
Diskusija bi tebala biti usmjerena prema poštivanju jednakosti i poštivanju
razlika, te na činjenicu da je na svatko na nekom mjestu stranac.
•Gdje su razlike među nama (na primjer u razredu)?
•
U kojem smo smislu slični jedni drugima?

12Mi, djeca, imamo pravo na obrazovanje i besplatno osnovno obrazovanje.

Dodatne informacije: (Članak 28 i 29 Konvencije o pravima djeteta)
Garantiranje ovog prava zasniva se na principu jednakih prilika (odsutnosti svake
diskriminacije).
Moguće aktvnosti: rad u malim grupama, diskusija•
Zašto je obrazovanje važno?
•Da li sva djeca tvojih godina idu u školu?
•
Postoji li netko tko ne ide u školu i zašto (ovdje,
negdje drugdje, izvan zemlje)?
•
Kako bi osigurao/osigurala da sva djeca na svijetu imaju
mogućnost dobiti osnovno obrazovanje; zašto je to važno?

13

Slušajte nas, djecu, jer mi imamo pravo izraziti svoje mišljenje.

Dodatne informacije: (Članak 12,13,14,15 i 17 Konvencije o pravima djeteta)Uz pravo na slobodu izražavanja, djeci su garantirana sva osnovna građanska
prava i slobode, kao što je sloboda udruživanja, misli, savjesti, vjere i pristupa
informacijama.
Moguće aktvnosti: diskusija na odabranu temu
(mogu se koristiti filmovi, video i radio drame)•
Svi kažu svoje mišljenje na odabranu temu; svi slušaju svakoga.
•
Diskutirajte: zašto je bitno izraziti se i slušati druge?
•
Kako ćeš uspjeti da odrasli slušaju tvoje mišljenje?
•
Zašto su građanska prava tako bitna?

14

Mi, djeca imamo pravo na zdravstvenu zaštitu.

Dodatne informacije: (Članak 24 Konvencije o pravima djeteta)
Moguće aktivnosti: igra uloga, pisanje na ploču i diskusija•
Svako dijete imenuje neku bolest za koju je potrebna
medicinska njega (mogu odigrati uloge pacijenta i doktora);učitelj ispiše listu predloženih bolesti na ploču.
•
Diskutirajte: Da li se to pravo poštuje u zdrastvenoj njezi djece?
Ako ne; tko treba djeci garantirati to pravo?

15

Djeca s posebnim potrebama imaju pravo na posebnu njegu.

Dodatne informacije: (Članak 23. Konvencije o pravima djeteta)
Učitelji objasne djeci zašto djeca s posebnim potrebama trebaju posebnu njegu i kako
se djeca razlikuju zbog načina na koji su rođena ili zbog drugih stvari koje su im se
dogodile.
Moguće aktvnosti: diskusija•
Tko su djeca s posebnim potrebama (napravite listu
vrsta poteškoća kao i „skrivene poteškoće” i invaliditet– tjelesni, psihički, problemi socijalizacije)?
•
Kako takva djeca mogu dobiti posebnu njegu koja im je potrebna?
•
Kako im se može pomoći da vode normalan društveniživot i sudjeluju u redovnoj nastavi?

16

Ako smo mi, djeca, izbjeglice ili stranci u trećim zemljama, imamo pravona odgovarajuću njegu i zaštitu.

Dodatne informacije: (Članak 20 i 22 Konvencije o pravima djeteta)
Moguće aktvnosti: diskusija koja se zasniva na tekućem
razvoju događaja i novostima iz medija•
Tko su izbjeglice, tražitelji azila i stranci?
•
Da li poznaješ neke? Odakle su?
•
Što najviše trebaju; tko im može pomoći i kako?
•
Kako im mi možemo pomoći (ako jedan od njih dođe ili je već među nama)?

17

Mi djeca, imamo pravo na odmor, igru i rekreativne aktivnosti.

Dodatne informacije: (Članak 31 Konvencije o pravima djeteta)
Moguće aktvnosti: crtanje i diskusija; izlaganjecrteža (na pimjer: u razredu, u školi)•
Djeca crtaju ono čime se vole baviti u svoje slobodno vrijeme.
•
Svatko pokaže i opiše svoj crtež.
•Učitelj napravi listu najomiljenijih aktivnosti na ploči.
•
Učitelj vodi diskusiju na temu što je slobodno vrijeme i zašto je ono važno.

18

Mi, djeca, imamo pravo na zaštitu od svih oblika nasilja i zlostavljanja.

Dodatne informacije: (Članak 33, 34, 35, 36, 37 i 38 Konvencije o pravima djeteta)
Moguće aktvnosti: diskusija i oluja ideja pisanjem poruka•
Koje vrste nasilja znaš (fizičko i psihološko)?
•Tko su nasilne osobe, a tko žrtve?
•
Tko bi trebao djecu zaštiti od nasilja?

19Nas, djecu, ne može se koristiti kao jeftinu radnu snagu, osobito ne na
uštrb našeg školovanja.

Dodatne informacije: (Članak 32 Konvencije o pravima djeteta)
Učitelji trebaju provjeriti shvaćaju li djeca razliku između ispunjavanja svojih obveza
koje su vezane uz njihovu odgovornost kao člana obitelji nasuprot iskorištavanju.
Moguće aktvnosti: diskusija•
Da li vi, djeco, pomažete kod kuće i kakvu vrstu zadataka obavljate?
•
Da li poznajete djecu koja ne idu u školu jer su prisiljena raditi?
•Čega su takva djeca lišena?

20

KONVENCIJA O PRAVIMA DJETETA*
usvojena na 44. zasjedanju Opće skupštine Ujedinjenih naroda, 20. studenoga
1989. godine(rezolucija br. 44/25)
stupila na snagu 2. rujna 1990. godine* Republika Hrvatska stranka je Konvencije o pravima djeteta od 6. listopada 1991.
godine prema Odluci o objavljivanju mnogostranih međunarodnih ugovora kojih je
Republika Hrvatska stranka na temelju notifikacija o sukcesiji. Tu odluku donijela je
Vlada Republike Hrvatske 30. rujna 1993. godine (Narodne novine - Međunarodni
ugovori, br. 12/1993.) Prema odredbi II. te Odluke “Tekstovi mnogostranihmeđunarodnih ugovora iz točke I. ove Odluke, objavljeni u službenim glasilimadržava sljednica, važe i primjenjuju se kao službeni tekstovi do objave službenihtekstova tih međunarodnih ugovora na hrvatskom jeziku u Narodnim novinama- Međunarodni ugovori.”Službeni tekst Konvencije o pravima djeteta objavljen je u Službenom listu SFRJ, br.
15/1990., i još uvijek je jedini službeni prijevod.
PreambulaDržave stranke ove Konvencije,
smatrajući da je u skladu s načelima proklamiranim u Povelji Ujedinjenih
naroda, priznanje prirodnog dostojanstva te jednakih i neotuđivih pravasvih članova ljudske obitelji temelj slobode, pravde i mira u svijetu,
imajući na umu da su narodi u Povelji Ujedinjenih naroda ponovno potvrdili
vjeru u temeljna ljudska prava, kao i u dostojanstvo i vrijednost ljudske
osobe te odlučili pridonijeti društvenom napretku i podizanju uvjeta života
u većoj slobodi,
svjesne činjenice da su Ujedinjeni narodi u Općoj deklaraciji o ljudskim
pravima i međunarodnim paktovima o ljudskim pravima proglasili i složili
se da svakoj osobi pripadaju sva prava i slobode u njima sadržane, bez obzirana rasu, boju kože, spol, jezik, vjeru, političko ili drugo uvjerenje, nacionalno
ili socijalno podrijetlo, imovinu, rođenje ili neku drugu okolnost,21

podsjećajući da su Ujedinjeni narodi u Općoj deklaraciji o ljudskim pravima
proglasili da djetinjstvu pripada posebna skrb i pomoć,
uvjerene da obitelji, kao temeljnoj društvenoj grupi i prirodnoj sredini za
razvoj i dobrobit svih njenih članova, osobito djece, treba pružiti prijeko
potrebnu zaštitu i pomoć kako bi ona u potpunosti mogla preuzeti
odgovornost u zajednici,
svjesne činjenice da dijete, radi potpunoga i skladnog razvoja svoje osobnosti,
treba rasti u obiteljskoj sredini, u ozračju sreće, ljubavi i razumijevanja,
smatrajući da dijete treba u potpunosti biti pripremljeno za samostalanživot u društvu i odgojeno u duhu ideala koji su proglašeni u Povelji
Ujedinjenih naroda, osobito u duhu mira, dostojanstva, snošljivosti, slobode,ravnopravnosti i solidarnosti,
imajući na umu da je potreba za osiguranjem posebne skrbi za dijete
istaknuta u Ženevskoj deklaraciji o pravima djeteta iz 1924. godine iu Deklaraciji o pravima djeteta što su je Ujedinjeni narodi usvojili 20.
studenoga 1959. godine te da je priznata u Općoj deklaraciji o ljudskim
pravima, Međunarodnom paktu o građanskim i političkim pravima (osobitou članku 23. i 24.), Međunarodnom paktu o gospodarskim, socijalnim ikulturnim pravima (osobito u članku 10.) te u statutima i odgovarajućim
instrumentima specijaliziranih ustanova i međunarodnih organizacija koje
su posvećene zaštiti djece,
imajući na umu da su, kako je naznačeno u Deklaraciji o pravima djeteta,‘djetetu, zbog njegove tjelesne i duhovne nezrelosti, potrebni posebna zaštita
i skrb, uključujući odgovarajuću pravnu zaštitu prije i poslije rođenja’,
podsjećajući na odredbe Deklaracije o društvenim i pravnim načelima
zaštite i dobrobiti djece s osobitim osvrtom na skrbništvo i posvojenje nadržavnoj i međunarodnoj razini, Pravila Ujedinjenih naroda o standardnom
minimumu u maloljetničkom pravosuđu (Pekinška pravila) i Deklaracije ozaštiti žena i djece u izvanrednim okolnostima i oružanom sukobu,
svjesne činjenice da u svakoj zemlji svijeta postoje djeca koja žive u izuzetno
teškim okolnostima i da njima treba posvetiti posebnu pozornost,
uzimajući u obzir važnost tradicije i kulturnih vrednota svakog naroda uzaštiti i skladnom razvoju djeteta,22

svjesne važnosti međunarodne suradnje za poboljšanje uvjeta života djece usvim zemljama, osobito u zemljama u razvoju,
suglasne su kako slijedi:
DIO I.
Članak 1.
U smislu ove Konvencije, dijete je svako ljudsko biće mlađe od 18 godina,osim ako se prema zakonu primjenjivom na dijete punoljetnost ne stječe
ranije.
Članak 2.
1. Države stranke će poštivati i osigurati svakom djetetu na području
pod svojom jurisdikcijom prava utvrđena u ovoj Konvenciji bez ikakve
diskriminacije prema djetetu, njegovim roditeljima ili zakonskim skrbnicima
glede njihove rase, boje kože, spola, jezika, vjere, političkog ili drugog
uvjerenja, nacionalnog, etničkog ili socijalnog podrijetla, imovine, teškoća urazvoju, obiteljskog podrijetla ili neke druge okolnosti.
2. Države stranke će poduzeti sve potrebne mjere kako bi osigurale zaštitu
djeteta od svih oblika diskriminacije ili kažnjavanja na temelju statusa,
djelatnosti, iskazanih uvjerenja ili vjerovanja njegovih roditelja, zakonskih
skrbnika ili članova obitelji.
Članak 3.
1. U svim akcijama koje se odnose na djecu, bilo da ih poduzimaju javne ili
privatne ustanove socijalne skrbi, sudovi, državna uprava ili zakonodavna
tijela, najbolji interes djeteta mora imati prednost.
2. Države stranke se obvezuju da će odgovarajućim zakonodavnim
i upravnim mjerama osigurati takvu zaštitu i skrb djeteta kakva mu jeprijeko potrebna za njegovu dobrobit, uzimajući u obzir prava i dužnosti
njegovih roditelja, zakonskih skrbnika ili drugih osoba koje su za nj pravno
odgovorne.
3. Države stranke će osigurati da ustanove, službe i tijela odgovorna za
skrb ili zaštitu djece budu pod stručnim nadzorom i da djeluju u skladu sastandardima uspostavljenim od strane nadležnih tijela, osobito u području
sigurnosti, zdravlja te broja i stručnosti osoblja.
23Članak 4.
Države stranke će poduzeti sve odgovarajuće zakonodavne, upravne i druge
mjere za primjenu prava priznatih u ovoj Konvenciji. Glede gospodarskih,socijalnih i kulturnih prava, države stranke poduzet će takve mjere u štoširem opsegu svojih raspoloživih sredstava i, kad je potrebno, u sklopu
međunarodne suradnje.
Članak 5.
Države stranke će poštivati odgovornosti, prava i dužnosti roditelja ili, kad
je potrebno, članova proširene obitelji ili zajednice kad to nalažu mjesni
običaji, zakonskih skrbnika ili drugih osoba koje su zakonski odgovorne za
dijete, da djetetu osiguraju, u skladu s njegovim razvojnim sposobnostima,
odgovarajuće usmjeravanje i vođenje u ostvarivanju prava priznatih ovom
Konvencijom.
Članak 6.
1. Države stranke priznaju da svako dijete ima prirodno pravo na život.
2. Države stranke će u najvećoj mogućoj mjeri osigurati opstanak i razvoj
djeteta.
Članak 7.
l. Dijete mora biti upisano u matične knjige odmah nakon rođenja i odrođenja ima pravo na ime, pravo na stjecanje državljanstva i, koliko god jemoguće, pravo da zna svoje roditelje i uživa njihovu skrb.
2. Države stranke će osigurati primjenu ovih prava u skladu sa svojim
domaćim zakonodavstvom i obvezama koje proizlaze iz odgovarajućihmeđunarodnih instrumenata u ovom području, osobito ako bi dijete
drugačije ostalo bez državljanstva.
Članak 8.
1. Države stranke se obvezuju da će poštivati pravo djeteta na očuvanje
svoga identiteta, uključujući nacionalnost, ime i obiteljske odnose priznate
zakonom, u što se neće nezakonito miješati.
2. Kada su djetetu nezakonito uskraćene neke ili sve sastavnice identiteta,države stranke će osigurati odgovarajuću pomoć i zaštitu kako bi ono brzo
uspostavilo ili obnovilo svoj identitet.

24Članak 9.
l. Države stranke će osigurati da se dijete ne odvaja od svojih roditelja
protiv njihove volje, osim u slučajevima kad nadležne vlasti pod sudbenimnadzorom odluče, u skladu s važećim zakonima i postupcima, da je takvo
odvajanje prijeko potrebno u najboljem interesu djeteta. Takva odluka
mogla bi biti krajnje potrebna u posebnom slučaju, kao što je zlouporaba ili
zanemarivanje djeteta od strane roditelja, ili kad roditelji žive odvojeno, amora se donijeti odluka o mjestu djetetova prebivališta.
2. U svakom postupku koji se vodi u skladu sa stavkom 1. ovoga članka, svim
zainteresiranim strankama se mora omogućiti sudjelovanje i izjašnjavanje.
3. Države stranke će poštivati pravo djeteta koje je odvojeno od jednoga
ili oba roditelja da redovito održava osobne odnose i neposredne kontakte s
oba roditelja, osim ako je to u suprotnosti s njegovim najboljim interesom.
4. Kad je takvo odvajanje posljedica postupka pokrenutog od straneneke države stranke, primjerice pritvora, zatvora, progona, izručenja ili
smrti jednog ili oba roditelja (uključujući i smrt koja je iz bilo kojeg razloga
uslijedila dok je osoba bila pod zaštitom države), ili djeteta, država strankaće na zahtjev pružiti roditeljima, djetetu ili, ako je potrebno, drugom članu
obitelji, bitne informacije o boravištu odsutnog(ih) člana(ova) obitelji, osim
ako bi pružanje takve informacije moglo štetiti dobrobiti djeteta. Države
stranke će nadalje osigurati da podnošenje takvog zahtjeva samo po sebi
nema štetne posljedice za zainteresiranu osobu ili osobe.
Članak 10.
l. U skladu s obvezama država stranaka prema članku 9., stavku 1., zahtjev
djeteta ili njegovih roditelja za ulaskom u državu stranku ili odlaskom izdržave stranke radi obiteljskog sjedinjenja, mora se razmatrati pozitivno,
humano i žurno. Države stranke će nadalje osigurati da podnošenje takvog
zahtjeva nema štetne posljedice za podnositelje zahtjeva i za članove njihovihobitelji.
2. Dijete čiji roditelji borave u različitim državama mora, osim u posebnim
okolnostima, imati pravo na redovito održavanje osobnih odnosa i
neposrednih kontakata s oba roditelja. U tom cilju i u skladu s obvezamadržava stranaka iz članka 9., stavka 2., države stranke će poštivati pravo
djeteta i njegovih roditelja na napuštanje bilo koje zemlje, uključujući
vlastitu, i na ulazak u svoju zemlju. Pravo na napuštanje bilo koje zemlje
25bit će podvrgnuto samo onim ograničenjima koja su zakonski propisana ikoja su prijeko potrebna radi zaštite državne sigurnosti, javnog reda (ordre
public), zdravlja ili morala, ili prava i sloboda drugih, i koja su u skladu s
ostalim pravima priznatim u ovoj Konvenciji.
Članak 11.
1. Države stranke će poduzeti mjere za sprječavanje nezakonitog
prebacivanja i zadržavanja djece u inozemstvu.
2. U tom cilju, države stranke će promicati sklapanje bilateralnih ili
multilateralnih sporazuma ili pristupanje postojećim sporazumima.
Članak 12.
1. Države stranke će osigurati djetetu koje je sposobno oblikovati svoje
osobno mišljenje, pravo na slobodno izražavanje svog mišljenja o svim
pitanjima koja se na njega odnose, i uvažavati to mišljenje u skladu s dobi i
zrelošću djeteta.
2. U tu svrhu, djetetu se napose mora osigurati da bude, izravno ili preko
posrednika, odnosno odgovarajuće službe, saslušano u svakom sudskom
i upravnom postupku koji se na njega odnosi na način koji je u skladu s
postupovnim pravilima domaćeg prava.
Članak 13.
1. Dijete ima pravo na slobodu izražavanja. To pravo mora uključivati
slobodu traženja, primanja i širenja informacija i ideja svake vrste, usmeno,
pismeno ili tiskom, umjetničkim oblikom ili kojim drugim sredstvom premaizboru djeteta i bez obzira na granice.
2. Ostvarivanje ovoga prava može biti podvrgnuto samo onim ograničenjima
koja su propisana zakonom i koja su prijeko potrebna radi:a) poštivanja prava i ugleda drugih, ilib) zaštite državne sigurnosti, javnog reda (ordre public), zdravlja ili morala.
Članak 14.
1. Države stranke će poštivati pravo djeteta na slobodu misli, savjesti ivjere.
2. Države stranke će poštivati prava i dužnosti roditelja i, gdje postoji takav
slučaj, zakonskih skrbnika da dijete usmjeravaju u ostvarivanju njegovih
prava na način koji je u skladu s razvojnim sposobnostima djeteta.
26

3. Sloboda izražavanja vjere ili uvjerenja može biti podvrgnuta samo onim
ograničenjima koja su zakonom određena i koja su prijeko potrebna radi
zaštite javne sigurnosti, zdravlja ili morala, ili temeljnih prava i sloboda
drugih.
Članak 15.
l. Države stranke priznaju djetetu prava na slobodu udruživanja i slobodu
mirnog okupljanja.
2. Nikakva ograničenja ne smiju se postavljati ostvarenju ovih prava, osim
onih koja su propisana zakonom i koja su u demokratskom društvu prijeko
potrebna radi interesa državne ili javne sigurnosti, javnog reda (ordre
public), zaštite javnog zdravlja ili morala, ili zaštite prava i sloboda drugih.
Članak 16.
1. Niti jedno dijete ne smije biti podvrgnuto samovoljnom ili nezakonitom
miješanju u njegov privatni život, obitelj, dom ili dopisivanje, niti nezakonitim
napadima na njegovu čast i ugled.
2.

Dijete ima pravo na pravnu zaštitu protiv takvog miješanja ili napada.

Članak 17.
Države stranke priznaju važnu ulogu koju imaju sredstva javnog priopćavanjate će osigurati djetetu pristup informacijama i materijalima iz raznovrsnih
domaćih i međunarodnih izvora, napose onih kojima je cilj promicanje
socijalne, duhovne i moralne dobrobiti djeteta, kao i njegova tjelesnoga i
duševnog zdravlja. U tom cilju, države stranke će:a) poticati sredstva javnog priopćavanja na širenje informacija i materijala
koji za dijete imaju društvenu i kulturnu vrijednost, u duhu članka 29.;b) poticati međunarodnu suradnju u proizvodnji, razmjeni i širenju takvih
informacija i materijala iz raznovrsnih kulturnih, nacionalnih i međunarodnih
izvora;c) poticati proizvodnju i širenje knjiga za djecu;d) poticati sredstva javnog priopćavanja na posvećivanje posebne pozornosti
jezičnim potrebama djeteta koje pripada manjinskoj ili starosjedilačkoj
grupi;e) poticati razvoj odgovarajućih smjernica za zaštitu djeteta od informacija
i materijala koji ugrožavaju njegovu dobrobit, uzimajući u obzir odredbečlanka 13. i 18.,27

Članak 18.
l. Države stranke će učiniti sve što je u njihovoj moći kako bi osigurali
priznanje načela o zajedničkoj odgovornosti oba roditelja za odgoj i razvoj
djeteta. Roditelji ili, gdje postoji takav slučaj, zakonski skrbnici odgovorni su
prije svih za odgoj i razvoj djeteta. Najbolji interes djeteta mora biti njihova
temeljna briga.
2. U svrhu jamstva i promicanja prava utvrđenih u ovoj Konvenciji, države
stranke će pružiti odgovarajuću pomoć roditeljima i zakonskim skrbnicima
u ispunjavanju njihovih odgovornosti prema djetetu, i osigurati razvitak
ustanova, olakšica i službi za skrb o djeci.
3. Države stranke će poduzeti sve odgovarajuće mjere kako bi djeca
zaposlenih roditelja imala pravo koristiti ustanove i službe za skrb o djeci
koje im stoje na raspolaganju.
Članak 19.
1. Države stranke će poduzeti sve potrebne zakonodavne, upravne,
socijalne i prosvjetne mjere da zaštite dijete od svakog oblika tjelesnog ili
duševnog nasilja, povreda ili zlouporaba, zanemarivanja ili zapuštenosti,
zlostavljanja ili iskorištavanja, uključujući spolno zlostavljanje, dok o njemu
brine(u) roditelj(i), zakonski skrbnik(ci) ili neka druga odgovorna osoba
kojoj je povjerena skrb o djetetu.
2. Takve mjere zaštite trebaju, kad je to primjereno, obuhvatiti djelotvorne
postupke za uvođenje socijalnih programa kojima se pruža potrebna pomoć
djetetu i onima koji o njemu skrbe, kao i za druge oblike sprječavanja iutvrđivanja, izvješćivanja, ukazivanja, istraživanja, postupanja i praćenja
gore opisanih slučajeva zlostavljanja djeteta i, kad je potrebno, za uključivanjesuda.
Članak 20.
1. Dijete koje je privremeno ili trajno lišeno obiteljske okoline, ili kojemu
se zbog njegova najboljeg interesa ne može dopustiti da u njoj ostane, ima
pravo na posebnu zaštitu i pomoć od strane države.
2. Države stranke će takvom djetetu osigurati zamjensku skrb u skladu sasvojim domaćim zakonodavstvom.
3. Takva skrb može, inter alia, uključivati smještaj kod hranitelja, kafalu
po islamskom pravu, posvojenje ili, kad je to prijeko potrebno, smještaj u28

odgovarajuće ustanove za skrb o djeci. Pri razmatranju rješenja, osobita
pozornost mora se posvetiti osiguranju kontinuiteta u djetetovu odgoju, kao
i njegovu etničkom, vjerskom, kulturnom ili jezičnom podrijetlu.
Članak 21.
Države stranke koje priznaju i/ili dopuštaju posvojenja, osigurat će da se pri
tome u najvećoj mjeri vodi računa o najboljem interesu djeteta te će:a) osigurati da posvojenje odobravaju samo nadležna tijela vlasti, u skladu
s odgovarajućim propisima i postupcima, kao i svim bitnim pouzdanim
informacijama te odlučiti da li se posvojenje dopušta glede okolnosti u kojima
se dijete nalazi u odnosu na roditelje, srodnike i zakonske skrbnike i, ako je
potrebno, utvrditi jesu li zainteresirane strane dale obaviješteni pristanak za
posvojenje nakon što su dobile odgovarajući savjet, kad je on potreban;b) priznati međudržavno posvojenje kao zamjenski oblik skrbi za dijete, ako
njegov smještaj u obitelj hranitelja ili posvojitelja nije moguće osigurati, ili se
ni na koji odgovarajući način o njemu ne može skrbiti u zemlji podrijetla;c) osigurati da dijete koje je predmet međudržavnog posvojenja uživa zaštitu
i uvjete jednake onima koji postoje u slučaju unutardržavnog posvojenja;d) poduzeti sve potrebne mjere kako bi se osiguralo da međudržavno
posvojenje ne dovede do stjecanja nedopuštene materijalne koristi onih koji
su u nj uključeni;e) promicati, kad je to potrebno, ciljeve sadržane u ovom članku sklapanjem
bilateralnih ili multilateralnih dogovora ili sporazuma i, u tom okviru,
osigurati da postupak smještaja djeteta u drugu zemlju vode nadležne vlasti
ili tijela.
Članak 22.
1. Države stranke će poduzeti odgovarajuće mjere kako bi osigurale dadijete koje traži izbjeglički status ili koje se, prema važećem međunarodnom
i domaćem zakonodavstvu i postupcima, smatra izbjeglicom, bilo da je bez
pratnje ili je u pratnji roditelja ili neke druge osobe, dobilo odgovarajuću
zaštitu i humanitarnu pomoć u skladu s odgovarajućim pravima utvrđenim
u ovoj Konvenciji i drugim međunarodnim instrumentima ljudskih prava
kao i humanitarnim instrumentima kojih su spomenute države stranke.
2. U tu svrhu, države stranke će, koliko to smatraju prihvatljivim, osigurati
sudjelovanje u svim naporima Ujedinjenih naroda i drugih nadležnih
međudržavnih ili nevladinih organizacija koje surađuju s Ujedinjenim
narodima, radi zaštite i pomoći takvom djetetu i radi pronalaženja roditelja

29ili drugih članova obitelji svakog djeteta izbjeglice, kako bi se prikupile
informacije potrebne za njegovo sjedinjenje s obitelji. Ako se njegovi roditelji
ili članovi obitelji ne mogu pronaći, djetetu će se osigurati ista zaštita kao
i svoj drugoj djeci koja su iz bilo kojeg razloga privremeno ili trajno lišena
svoje obiteljske okoline, kako je utvrđeno u ovoj Konvenciji.
Članak 23.
1. Države stranke priznaju da dijete s teškoćama u duševnom ili tjelesnom
razvoju treba uživati potpun i dostojan život u uvjetima koji potvrđuju
njegovo dostojanstvo, promiču samopouzdanje i olakšavaju aktivno
sudjelovanje u zajednici.
2. Države stranke priznaju djetetu s teškoćama u razvoju pravo na posebnu
skrb te će, ovisno o svojim raspoloživim sredstvima, poticati i osiguravati
svakom takvom djetetu kao i onima koji su odgovorni za njegovu skrb,
pomoć koju zatraže i koja je primjerena stanju djeteta i okolnostima u kojimažive njegovi roditelji ili drugi koji skrbe za njega.
3. Priznajući da dijete s teškoćama u razvoju ima posebne potrebe, pružanje
pomoći prema stavku 2. ovoga članka bit će besplatno kad god je to moguće,
uz uvažavanje materijalnih mogućnosti djetetovih roditelja ili drugih
osoba koje o njemu skrbe, te će biti osmišljeno tako da djetetu s teškoćama
u razvoju osigura djelotvoran pristup obrazovanju, strukovnoj izobrazbi,
zdravstvenim i rehabilitacijskim uslugama, pripremi za zapošljavanje i
mogućnostima razonode, na način koji mu omogućuje puno uključivanje uzajednicu i osobni razvoj, uključujući njegov kulturni i duhovni napredak.
4. Države stranke će u duhu međunarodne suradnje promicati razmjenu
odgovarajućih informacija iz područja preventivne zdravstvene zaštite te
medicinskih, psiholoških i funkcionalnih postupaka s djecom koja imaju
teškoće u razvoju, uključujući širenje i pristup informacijama o metodama
rehabilitacije, obrazovanju i izboru zanimanja, kako bi države stranke razvile
njihove sposobnosti i vještine te proširile svoja iskustva u tim područjima. U
svezi s tim, osobita pozornost posvetit će se potrebama zemalja u razvoju.
Članak 24.
1. Države stranke priznaju djetetu pravo na uživanje najviše moguće razine
zdravlja i na korištenje olakšica za ozdravljenje i oporavak. Države strankeće nastojati osigurati da nijednom djetetu ne bude uskraćeno njegovo pravo
na korištenje zdravstvenih usluga.
30

2. Države stranke će promicati puno ostvarenje toga prava i napose
poduzimati odgovarajuće mjere radi:a) smanjenja stope smrtnosti novorođenčadi i djece;b) osiguranja potrebne medicinske pomoći i zdravstvene skrbi svoj djeci, snaglaskom na razvoj primarne zdravstvene zaštite;c) sprječavanja bolesti i neishranjenosti, uključujući, u okvirima primarne
zdravstvene zaštite, inter alia, primjenu lako dostupne tehnologije, osiguranje
odgovarajuće prehrane i pitke vode te vodeći računa o opasnostima i rizicima
od onečišćenog okoliša;d) osiguranja odgovarajuće zdravstvene zaštite majki prije i poslije poroda;e) osiguranja da svi dijelovi društva, osobito roditelji i djeca, budu
informirani, imaju pristup obrazovanju i potporu u primjeni temeljnih
znanja o dječjem zdravlju i prehrani, prednostima dojenja, higijeni i čistoći
okoliša te sprječavanju nezgoda,f) razvoja preventivne zdravstvene zaštite, savjetovališta za roditelje teobrazovanja i službi za planiranje obitelji.
3. Države stranke će poduzeti sve djelotvorne i odgovarajuće mjere za
otklanjanje tradicionalnih postupaka koji štete zdravlju djece.
4. Države stranke se obvezuju da će promicati i poticati međunarodnu
suradnju u cilju postupnog punog ostvarenja prava priznatih u ovom članku.
U svezi s tim, osobita pozornost posvetit će se zemljama u razvoju.
Članak 25.
Države stranke priznaju djetetu kojega su nadležne vlasti zbrinule zbog
skrbi, zaštite ili poboljšanja njegova tjelesnog ili duševnog zdravlja, pravona periodičnu provjeru postupaka koji mu se pružaju i svih drugih okolnosti
zbog kojih je zbrinuto.
Članak 26.
1. Države stranke priznaju svakom djetetu pravo na korištenje povlasticasocijalne sigurnosti, uključujući socijalno osiguranje, te će poduzeti prijeko
potrebne mjere za puno ostvarenje ovoga prava u skladu s domaćim
zakonodavstvom.
2. Te povlastice treba odobriti gdje god je to moguće, uzimajući u obzir
sredstva i okolnosti u kojima se nalazi dijete i osobe koje su odgovorne za
nj, kao i svaku drugu okolnost koja je značajna za podnošenje zahtjeva za
povlasticama od strane djeteta ili nekoga u njegovo ime.
31Članak 27.
1. Države stranke priznaju svakom djetetu pravo na životni standard koji
odgovara njegovu tjelesnom, duševnom, duhovnom, moralnom i socijalnomrazvoju.
2. Roditelj(i) ili drugi odgovorni za dijete, imaju prije svih odgovornostda, ovisno o svojim sposobnostima i materijalnim mogućnostima, osigurajuživotne uvjete koji su prijeko potrebni za djetetov razvoj.
3. Države stranke će, u skladu sa svojim prilikama i svojim mogućnostima,
poduzeti odgovarajuće mjere pomoći roditeljima i drugim osobama
odgovornim za dijete u ostvarivanju ovoga prava i, ako je potrebno, osiguratimaterijalnu pomoć i programe potpore, osobito glede prehrane, odijevanja
i stanovanja.
4. Države stranke će poduzeti sve potrebne mjere kako bi osigurale dadijete dobije sredstva za uzdržavanje od roditelja ili drugih osoba koje su
za njega materijalno odgovorne, kako u granicama države stranke takoi iz inozemstva. Napose će, u slučajevima kad osoba koja je materijalno
odgovorna za dijete živi u drugoj zemlji od one u kojoj dijete živi, države
stranke nastojati pristupiti ili sklopiti međunarodne sporazume te pronalaziti
druga odgovarajuća rješenja.
Članak 28.
1. Države stranke priznaju svakom djetetu pravo na odgoj i obrazovanje
i u svrhu ostvarenja toga prava, one će postupno i na temelju jednakih
mogućnosti, osobito:a) odrediti da je osnovno obrazovanje obvezno i besplatno za sve;b) poticati razvoj različitih oblika srednjeg obrazovanja, uključujući opće istrukovno obrazovanje, učiniti ih raspoloživim i dostupnim svakomu djetetu
te poduzeti odgovarajuće mjere, primjerice uvesti besplatno obrazovanje i,prema potrebi, osigurati materijalnu podršku;c) učiniti svim dostupnim sredstvima da više i visoko obrazovanje bude
dostupno svima na temelju sposobnosti;d) učiniti da obrazovno i profesionalno informiranje i usmjeravanje bude
raspoloživo i dostupno svoj djeci;e) poduzeti mjere za poticanje redovitog pohađanja nastave i smanjenje
stope nezavršenog školovanja.

32

2. Države stranke će poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale da seškolska disciplina provodi na način kojim se potvrđuje ljudsko dostojanstvo
djeteta i koji je u skladu s ovom Konvencijom.
3. Države stranke će promicati i poticati međunarodnu suradnju u području
odgoja i obrazovanja, osobito radi suzbijanja neznanja i nepismenosti
diljem svijeta te olakšavanja pristupa znanstvenom i tehničkom znanju
i suvremenim metodama poučavanja. U svezi s tim, posebna pozornost
posvetit će se potrebama zemalja u razvoju.
Članak 29.
1. Države stranke su suglasne da odgoj i obrazovanje djeteta treba usmjeriti
prema:a) razvoju osobnosti, talenata i najviših potencijala duševnih i tjelesnih
sposobnosti djeteta;b) razvoju poštivanja ljudskih prava i temeljnih sloboda, i načela sadržanih
u Povelji Ujedinjenih naroda;c) razvoju poštivanja djetetovih roditelja, njegova kulturnog identiteta, jezika
i vrijednosti, nacionalnih vrednota zemlje u kojoj živi i zemlje iz koje potječe
i civilizacija drugačijih od njegove;d) pripremi djeteta za odgovoran život u slobodnom društvu u duhu
razumijevanja, mira, snošljivosti, jednakosti/ravnopravnosti međuspolovima i prijateljstva medu svim narodima, etničkim, nacionalnim ivjerskim grupama te osobama starosjedilačkog podrijetla;e) razvoju poštivanja zaštite prirodnog okoliša.
2. Ništa se u ovom članku ili u članku 28. ne smije tumačiti tako daograničava slobodu pojedinaca i pravnih osoba u osnivanju i vođenju
odgojnoobrazovnih ustanova, uz uvjet da poštuju načela iz stavka 1. ovoga
članka i da obrazovanje u takvim ustanovama udovoljava minimalnim
standardima kako ih propisuje država.
Članak 30.
U onim državama strankama u kojima postoje etničke, vjerske ili jezične
manjine ili osobe starosjedilačkog podrijetla, djetetu koje pripada takvoj
manjini ili koje je starosjedilačkog podrijetla ne smije se uskratiti njegovo
pravo, da u zajednici s drugim pripadnicima njegove grupe, uživa svoju
kulturu, ispovijeda svoju vjeru i obavlja vjerske obrede ili se služi svojim
jezikom.

33Članak 31.
1. Države stranke priznaju djetetu pravo na odmor i slobodno vrijeme, na
igru i razonodu primjerenu njegovoj dobi, kao i na slobodno sudjelovanje ukulturnom životu i umjetnostima.
2. Države stranke će poštivati i promicati pravo djeteta na puno sudjelovanje
u kulturnom i umjetničkom životu te poticati stvaranje odgovarajućih
i jednakih uvjeta za provođenje kulturnih, umjetničkih, rekreativnih iaktivnosti slobodnog vremena.
Članak 32.
1. Države stranke priznaju djetetu pravo na zaštitu od ekonomskog
izrabljivanja i obavljanja svakog rada koji bi za nj bio pogibeljan ili ometao
njegovo obrazovanje, ili bio štetan za njegovo zdravlje ili njegov tjelesni,
duševni, duhovni, moralni ili socijalni razvoj.
2. Države stranke će poduzeti zakonodavne, upravne, socijalne i prosvjetne
mjere kako bi osigurale primjenu ovoga članka. U tom cilju i uzimajući uobzir odgovarajuće odredbe drugih međunarodnih instrumenata, države
stranke će napose:a) odrediti minimalnu dob ili minimalne dobi za zapošljavanje;b) predvidjeti odgovarajuće propisivanje radnog vremena i uvjeta
zapošljavanja;c) predvidjeti odgovarajuće kazne i druge mjere kako bi osigurale djelotvornu
primjenu ovoga članka.
Članak 33.
Države stranke će poduzeti odgovarajuće mjere, uključujući zakonodavne,
upravne, socijalne i prosvjetne, kako bi djecu zaštitile od nezakonite uporabe
opojnih droga i psihotropskih tvari koje su opisane u odgovarajućimmeđunarodnim ugovorima, i spriječile uporabu djece u nezakonitoj
proizvodnji i trgovini takvim tvarima.
Članak 34.
Države stranke se obvezuju da će zaštititi dijete od svakog oblika spolnog
iskorištavanja i spolnog zlostavljanja. U tu će svrhu države stranke osobito
poduzeti sve odgovarajuće nacionalne, bilateralne i multilateralne mjere
kako bi spriječile:a) navođenje ili prisilu djeteta na bavljenje bilo kojom nezakonitom spolnom
djelatnošću;
34b) iskorištavanje djeteta u prostituciji ili kakvoj drugoj nezakonitoj spolnoj
djelatnosti;c) iskorištavanje djeteta u pornografskim predstavama i materijalima.
Članak 35.
Države stranke će poduzeti sve odgovarajuće nacionalne, bilateralne i
multilateralne mjere kako bi spriječile otmicu, prodaju i trgovinu djecom ubilo koju svrhu i u bilo kojem obliku.
Članak 36.
Države stranke će zaštititi dijete od svih drugih oblika iskorištavanja koji nabilo koji način štete dobrobiti djeteta.
Članak 37.
Države stranke će osigurati da:a) niti jedno dijete ne bude podvrgnuto mučenju ili nekom drugom
okrutnom, nečovječnom ili ponižavajućem postupku ili kazni. Ni smrtna
kazna ni kazna doživotnog zatvora bez mogućnosti puštanja na slobodu ne
smiju se određivati za prijestupe koje počine osobe mlađe od 18 godina;b) niti jedno dijete ne bude nezakonito i samovoljno lišeno slobode. Uhićenje,
pritvaranje ili zatvaranje djeteta obavljat će se u skladu sa zakonom, kao
krajnja mjera i na najkraće moguće vrijeme;c) se sa svakim djetetom kojemu je oduzeta sloboda postupa čovječno i spoštivanjem prirodnog dostojanstva ljudske osobe, uzimajući u obzir potrebe
osoba te dobi. Napose će se svako dijete kojemu je oduzeta sloboda držati
odvojeno od odraslih, osim kad bi to bilo suprotno njegovom najboljem
interesu te će ono, osim u izuzetnim okolnostima, imati pravo održavati
kontakte sa svojom obitelji dopisivanjem i posjetima;d) svako dijete koje je lišeno slobode ima pravo na neodgodivu pravnu i drugu
odgovarajuću pomoć, kao i pravo na preispitivanje zakonitosti oduzimanja
njegove slobode pred sudom ili nekim drugim odgovarajućim neovisnim i
nepristranim nadležnim tijelom te pravo na neodgodivo donošenje odluke osvakom takvom pitanju.
Članak 38.
1. Države stranke se obvezuju da će poštivati i osigurati poštivanje pravilameđunarodnoga humanitarnog prava koje se primjenjuje u oružanim
sukobima, a odnosi se na dijete.

35

2. Države stranke će poduzeti sve ostvarive mjere kako bi osigurale daosobe mlađe od 15 godina nisu izravno uključene u neprijateljstva.
3. Države stranke će se suzdržati od novačenja osoba mlađih od 15 godina
u svoje oružane postrojbe. Pri novačenju osoba koje su navršile 15 godina, alisu mlađe od 18., države stranke će nastojati dati prednost najstarijima.
4. U skladu s obvezama koje proizlaze iz međunarodnoga humanitarnog
prava glede zaštite civilnog stanovništva u oružanim sukobima, države
stranke će poduzeti sve ostvarive mjere kako bi osigurale zaštitu i skrb za
djecu pogođenu oružanim sukobom.
Članak 39.
Države stranke će poduzeti sve odgovarajuće mjere za promicanje tjelesnoga
i duševnog oporavka i povratka u zajednicu djeteta koje je bilo žrtva bilo
kojeg oblika zanemarivanja, iskorištavanja ili zlostavljanja, mučenja ili
nekog drugog oblika okrutnog, nečovječnog ili ponižavajućeg postupka ili
kazne, ili oružanog sukoba. Takav oporavak i povratak u zajednicu treba biti
u sredini koja potiče zdravlje, samopoštovanje i dostojanstvo djeteta.
Članak 40.
1. Države stranke priznaju svakom djetetu koje je osumnjičeno ili optuženo,ili za kojega je utvrđeno da je prekršilo kazneni zakon, pravo da se s njime
postupa na način kojim se promiče njegov osjećaj osobnog dostojanstva ivrijednosti, jača njegovo poštivanje ljudskih prava i temeljnih sloboda drugih
te uzima u obzir njegova dob, poželjnost njegova povratka u zajednicu ipreuzimanja aktivne uloge u toj zajednici.
2. U tom cilju, a uzevši u obzir odgovarajuće odredbe međunarodnih
instrumenata, države stranke će osobito osigurati da:a) niti jedno dijete ne bude osumnjičeno, optuženo ili utvrđeno da je prekršilo
kazneni zakon za djela ili propuste koji, prema međunarodnom ili domaćem
pravu, nisu bili zabranjeni u vrijeme kad su počinjeni;b) svako dijete koje je osumnjičeno ili optuženo za povredu kaznenog zakona
ima najmanje sljedeća jamstva:i) da se smatra nevinim sve dok mu se krivnja ne dokaže u skladu sazakonom;ii) da bude neodgodivo i izravno obaviješten o optužbama protiv njega i,
kad je to primjereno, preko roditelja ili zakonskih skrbnika, i da ima pravnu
i drugu odgovarajuću pomoć u pripremi i iznošenju svoje obrane;36iii) da njegov slučaj neodložno razmotri nadležno, neovisno i nepristrano
tijelo vlasti ili sudsko tijelo u pravičnoj raspravi u skladu sa zakonom i unazočnosti branitelja ili drugog savjetnika te njegovih roditelja ili zakonskih
skrbnika, ako to nije u suprotnosti s njegovim najboljim interesom, osobito
uzimajući u obzir njegovu dob i stanje;iv) da se ne prisiljava na davanje izjave ili priznanje krivnje; da može ispitati
ili dati ispitati svjedoke optužbe i pod istim uvjetima osigurati prisustvo i
ispitivanje svjedoka obrane;v) ako se smatra da je prekršilo kazneni zakon, da u skladu sa zakonomima pravo na provjeru te odluke i mjera koje iz nje proizlaze pred višim
nadležnim, neovisnim i nepristranim tijelima vlasti ili sudskom tijelu;vi) da ima pravo na besplatnu pomoć tumača ako ne razumije jezik koji se u
postupku koristi;vii) da se poštuje njegova privatnost na svim razinama postupka.
3. Države stranke će nastojati promicati donošenje zakona i uspostavu
postupaka, upravnih tijela i ustanova posebno namijenjenih djeci koja su
osumnjičena ili optužena, ili se utvrdilo da su prekršila kazneni zakon,
napose:a) odrediti najnižu dob ispod koje se neće smatrati da su djeca sposobna za
odgovornost prema kaznenom zakonu;b) kad god je to primjereno i poželjno, odrediti mjere postupanja s takvom
djecom bez pribjegavanja sudskim postupcima, uz uvjet da se u potpunosti
poštuju ljudska prava i pravna zaštite.
4. Djeci moraju biti dostupne različite mogućnosti, kao što su skrb,
usmjeravanje i nadzor; savjetovanje i uvjetno kažnjavanje, zbrinjavanje kodhranitelja, obrazovanje i programi strukovne izobrazbe te druge zamjenske
mogućnosti institucionalne skrbi, kako bi se osiguralo da se s njima postupa
primjereno njihovoj dobrobiti te u skladu i s okolnostima u kojima se nalazii s počinjenim prekršajem.
Članak 41.
Ništa iz ove Konvencije ne smije utjecati na bilo koje druge odredbe koje više
pridonose ostvarenju prava djeteta, a koje mogu biti sadržane u:a) zakonima države stranke, ilib) međunarodnom pravu koje se primjenjuje u toj državi.

37

DIO II.
Članak 42.
Države stranke se obvezuju da će s načelima i odredbama ove Konvencije štošire upoznati i odrasle i djecu putem odgovarajućih i aktivnih sredstava.
Članak 43.
1. U svrhu razmatranja ostvarenog napretka koje države stranke postignu
u ispunjavanju obveza preuzetih ovom Konvencijom, osnovat će se Odborza prava djeteta, koji će obavljati niže navedene poslove.
2. Odbor će biti sastavljen od deset stručnjaka visokog moralnog ugleda
i osvjedočene stručnosti iz područja obuhvaćenog ovom Konvencijom.
Članove Odbora države stranke biraju iz redova svojih državljana i oni
djeluju u svom osobnom svojstvu, pri čemu se vodi računa o pravednoj
geografskoj zastupljenosti i zastupljenosti glavnih pravnih sustava.
3. Članovi Odbora biraju se tajnim glasovanjem s popisa osoba koje
predlože države stranke. Svaka država stranka ima pravo predložiti jednog
svoga državljanina.
4. Prvi izbori za Odbor održat će se najkasnije šest mjeseci od datuma
stupanja na snagu ove Konvencije, a nakon toga svake dvije godine. Najmanječetiri mjeseca prije svakog novog izbora, glavni tajnik Ujedinjenih naroda
uputit će poziv državama strankama da u roku dva mjeseca dostave imena
svojih kandidata. Potom glavni tajnik sastavlja popis svih tako predloženih
osoba abecednim redom s naznakom država stranaka koje ih predlažu idostavlja ga državama strankama ove Konvencije.
5. Izbori se provode na sastancima država stranaka koje saziva glavni tajnik
Ujedinjenih naroda u sjedištu Ujedinjenih naroda. Na tim sastancima, na
kojima dvije trećine država stranaka čine kvorum, u Odbor će biti izabrane
one osobe koje dobiju najveći broj glasova i apsolutnu većinu glasova
predstavnika država stranaka koji su nazočni i koji glasuju.
6. Članovi Odbora biraju se na razdoblje od četiri godine. Oni mogu biti
ponovno birani ako ih se ponovno predloži. Mandat petorice članova Odbora
izabranih na prvom izboru prestaje nakon dvije godine. Neposredno nakon
prvog izbora predsjedavajući sjednice ždrijebom određuje imena te petoricečlanova.
38

7. Ako član Odbora umre ili podnese ostavku, ili pak izjavi da zbog nekog
drugog razloga više nije u stanju ispunjavati svoje dužnosti u Odboru, država
stranka koja ga je predložila će na njegovo mjesto za preostali dio mandata
postaviti drugoga stručnjaka iz redova svojih državljana, pod uvjetom da ga
Odbor odobri.
8.

Odbor donosi svoj poslovnik.

9.

Odbor bira svoje dužnosnike na razdoblje od dvije godine

10. Sjednice Odbora redovito se održavaju u sjedištu Ujedinjenih naroda
ili na drugom odgovarajućem mjestu koje Odbor odredi. Odbor se redovito
sastaje jednom godišnje. Trajanje sjednica Odbora određuje se i po potrebi
mijenja na sastancima država stranaka ove Konvencije, ovisno o odobrenju
Opće skupštine Ujedinjenih naroda.
11. Glavni tajnik Ujedinjenih naroda osigurat će potrebno osoblje i uvjete
za rad kako bi Odbor mogao djelotvorno ostvarivati svoju ulogu u skladu s
ovom Konvencijom.
12. Uz odobrenje Opće skupštine, članovi Odbora ustanovljenog prema
ovoj Konvenciji, primat će plaću iz sredstava Ujedinjenih naroda prema
uvjetima koje odredi Opća skupština Ujedinjenih naroda.
Članak 44.
1. Države stranke se obvezuju da će posredstvom glavnog tajnika
Ujedinjenih naroda podnositi Odboru izvješća o mjerama koje su poduzele
i kojima ostvaruju ovdje priznata prava, kao i o napretku koji je postignut uuživanju tih prava:a) u roku dvije godine od dana stupanja na snagu ove Konvencije u određenoj
državi stranci;b) nakon toga, svakih pet godina.
2. U izvješćima koja se podnose temeljem ovoga članka treba naznačitičimbenike i, po potrebi, poteškoće koji utječu na stupanj ispunjenja obveza
iz ove Konvencije. Izvješća će također sadržavati dovoljno informacija kakobi Odbor mogao imati cjelovit uvid u primjenu Konvencije u određenoj
zemlji.

39

3. Država stranka koja je Odboru podnijela cjelovito prvo izvješće, ne mora
u svojim sljedećim izvješćima koja podnosi u skladu sa stavkom 1.b) ovoga
članka ponavljati ranije dostavljene osnovne informacije.
4. Odbor može zatražiti od država stranaka dodatne informacije u svezi s
primjenom ove Konvencije.
5. Odbor svake dvije godine posredstvom Gospodarskog i socijalnog
vijeća podnosi izvješća o svojim djelatnostima Općoj skupštini Ujedinjenih
naroda.
6. Države stranke će svoja izvješća učiniti dostupnim širokoj javnosti na
svom području.
Članak 45.
U cilju unaprjeđenja djelotvorne primjene Konvencije i poticanjameđunarodne suradnje u području obuhvaćenom Konvencijom:a) specijalizirane ustanove, Fond Ujedinjenih naroda za djecu (UNICEF) i
ostala tijela Ujedinjenih naroda, imaju pravo na svoje predstavnike kad se
raspravlja o primjeni onih odredaba ove Konvencije koje spadaju u područje
njihove djelatnosti. Odbor po svom izboru može pozvati specijalizirane
ustanove, UNICEF i druga odgovarajuća nadležna tijela, kako bi dobio
stručne savjete o primjeni Konvencije u područjima njihove djelatnosti.
Odbor može pozvati specijalizirane ustanove, UNICEF i druga tijela
Ujedinjenih naroda da podnesu izvješća o primjeni Konvencije u područjima
njihove djelatnosti;b) Ako to smatra potrebnim, Odbor će specijaliziranim ustanovama,
UNICEF-u i ostalim nadležnim tijelima dostaviti svako izvješće država
stranaka koje sadrži zahtjev ili ukazuje na potrebu za tehničkim savjetom
ili pomoći, zajedno s mogućim primjedbama i prijedlozima u svezi s tim
zahtjevima ili naznakama;c) Odbor može preporučiti Općoj skupštini da od glavnog tajnika zatraži dau njeno ime pokrene istraživanja pojedinih pitanja koja se odnose na prava
djeteta;d) Odbor može davati prijedloge i preporuke opće naravi temeljene na
primljenim informacijama prema članku 44. i 45. ove Konvencije. Takvi
prijedlozi i preporuke dostavljaju se svakoj zainteresiranoj državi stranci
i podnose Općoj skupštini zajedno s mogućim primjedbama država
stranaka.

40

DIO III.
Članak 46.
Ova Konvencija otvorena je za potpisivanje svim državama.
Članak 47.
Ova Konvencija podliježe ratifikaciji. Isprave o ratifikaciji polažu se kodglavnog tajnika Ujedinjenih naroda.
Članak 48.
Ova Konvencija je otvorena za pristup svakoj državi. Isprave o pristupupolažu se kod glavnog tajnika Ujedinjenih naroda.
Članak 49.
1. Ova Konvencija stupa na snagu trideseti dan nakon datuma polaganja
dvadesete po redu isprave o ratifikaciji ili pristupu kod glavnog tajnika
Ujedinjenih naroda.
2. Za svaku državu koja ratificira ili pristupi ovoj Konvenciji nakon
polaganja dvadesete po redu isprave o ratifikaciji ili pristupu, ova Konvencija
postaje pravno važeća trideseti dan nakon što ona položi svoju ispravu oratifikaciji ili pristupu.
Članak 50.
1. Svaka država stranka može predložiti izmjenu ili dopunu i tekst dostaviti
glavnom tajniku Ujedinjenih naroda. Nakon toga glavni tajnik državama
strankama dostavlja sve prijedloge izmjena ili dopuna, uz zahtjev da se
izjasne jesu li za sazivanje sastanka država stranaka u svrhu razmatranja iglasovanja o tim prijedlozima. Ako se u roku četiri mjeseca od upućivanja
toga zahtjeva najmanje jedna trećina država stranaka izjasni u prilog
sazivanja sastanka, glavni tajnik saziva sastanak pod pokroviteljstvom
Ujedinjenih naroda. Svaka izmjena ili dopuna koja se usvoji većinom glasova
država stranaka koje sudjeluju na sastanku i koje glasuju, podnosi se Općoj
skupštini na usvajanje.
2. Izmjene ili dopune usvojene u skladu sa stavkom 1. ovoga članka
stupaju na snagu kad ih odobri Opća skupština Ujedinjenih naroda i prihvati
dvotrećinska većina država stranaka.

41

3. Nakon što izmjene ili dopune stupe na snagu, one postaju obvezne
za sve države stranke koje su ih prihvatile, dok su druge države stranke i
nadalje obvezane odredbama ove Konvencije i svakom ranije prihvaćenom
izmjenom ili dopunom.
Članak 51.
1. Glavni tajnik Ujedinjenih naroda prima i dostavlja svim državama
strankama tekstove rezervi koje su države stavile prilikom ratifikacije ili
pristupanja.
2. Rezerva koja je nespojiva s ciljevima i svrhom ove Konvencije, nije
dopuštena.
3. Rezerve se mogu povući u bilo koje doba pisanom izjavom glavnom
tajniku Ujedinjenih naroda koji o tome obavještava sve države stranke.
Takva izjava stupa na snagu onog datuma kad je pristigla glavnom tajniku.
Članak 52.
Država stranka može otkazati ovu Konvenciju pisanom izjavom glavnom
tajniku Ujedinjenih naroda. Otkaz stupa na snagu godinu dana od datuma
kad glavni tajnik primi takvu izjavu.
Članak 53.
Glavni tajnik Ujedinjenih naroda određen je za pohranitelja ove Konvencije.
Članak 54.
Izvornik ove Konvencije, kojega su arapski, kineski, engleski, francuski, ruskii španjolski tekstovi jednako vjerodostojni, bit će pohranjen kod glavnog
tajnika Ujedinjenih naroda.
Potvrđujući navedeno, doljepotpisani opunomoćenici, uredno ovlašteni odsvojih vlada, potpisali su ovu Konvenciju.
Prevela: Vedrana Spajić-Vrkaš

42

DODATNI IZVORI ZA OBRAZOVANJE
O DJEČJIM I LJUDSKIM PRAVIMA
VIJEĆE EUROPE (http://www.coe.int)• KOMPAS
Priručnik za obrazovanje o ljudskim pravima za mladeSadržaj: Knjiga predstavlja opsežan pristup obrazovanju djece o ljudskim
pravima. Sastoji se od pet poglavlja. Učitelji ne moraju pročitati cijelu knjigu
da bi je mogli koristiti u svom radu. Mogu pročitati samo one dijelove koji
su im najinteresantniji.
Izdano: svibanj 2002
ISBN: 92-871-4880-5Internet: http://eycb.coe.int/compass/
Hrvatsko izdanje: Europski dom Slavonski Brod 2004
ISBN: 953-98718-1-6• EUROPSKA KONVENCIJA O LJUDSKIM PRAVIMAPolazište za učiteljeSadržaj: Mapa se sastoji od dva dijela. Pronaći ćete tekstove s osnovnim
informacijama kako koristiti ovu publikaciju i osnovnim informacijama oVijeću Europe, Europskoj konvenciji o ljudskim pravima, upotrebi Konvencije
u praksi, drugim glavnim područjima nadležnosti Vijeća Europe te nekeprijedloge za daljnji rad. Sadrži i prezentaciju kratke verzije Konvencije,
upute za učitelje i primjere aktivnosti za učenike.
Izdano: travanj 2001
Internet: http:/www.coe.int/T/E/Com/About_Coe/Brochures/fiche_dhIndex.asp#TopOfPage• EDUKACIJSKI PAKET
Ideje, sredstva, metode i aktivnosti za neformalnomeđukulturalno obrazovanje mladih ljudih i odraslih.
Sadržaj: Izdanje je podijeljeno na dva dijela. Prvi dio predstavlja uvod uključne pojmove i polazište za međukulturalno obrazovanje. Drugi diosadrži određeni broj aktivnosti, metoda i sredstava. Izdanje je vrlo korisno
didaktičko sredstvo za obrade tema stereotipa, diskriminacije, ksenofobije
antisemitizma, rasizma i drugih oblika netolerancije.
Izdano: prosinac 1998
Internet: http://www.coe.int/T/E/human%Frights/Ecri/3Educational_resources/Education_Pack/Education_Pack_pdf.pdf
43

UNESCO (http://portal.unesco.org)• EDUKACIJA ZA MEĐUNARODNO RAZUMIJEVANJESadržaj: Brošura opisuje kako UNESCO desetljećima nastoji poboljšati
uvjete obrazovanja za svakoga i dobrog međunarodnog razumjevanja. To
je izvor bogatih i raznolikih ideja, eksperimenata i mišljenja po pitanjimavažnim za sve narode kao što su ljudska prava, mir i demokracija. Osobito je
namjenjena učiteljima i učenicima.
Izdano: 1996
Internet: http://unesdoc.unesco.org/images/0012/001248/124833e.pdf
UNICEF (http://unesco.org)• PROMICANJE SUDJELOVANJA DJECE U
DEMOKRATSKOM DONOŠENJU ODLUKASadržaj: Izdanje je usmjereno na pitanja sudjelovanja djece i mladih.
Naglašava važnost sudjelovanja mladih, na osnovi Konvecije o pravima
djeteta, njihovo aktivno sudjelovanje i angažiranje na svim razinama
u strukturama koje donose odluke (u obitelji, školi, mjestu gdje žive,organizacijama mladih i drugim organizacijama,...). Ono daje popis dobrih
praktičnih primjera iz nekih zemalja.
Izdano: 2001
ISBN: 88-85401-73-2• ŽIVOT POPUT MOG
Sadržaj: Izdanje je namjenjeno djeci od 9 do 12 godina. Poštivanje prava djece
predstavljeno je na razumljiv način. Životi djece opisani su kroz individualneživotne priče, njihove životne uvjete i njihove nade za bolji svijet.
Izdano: 2001
ISBN: 0-7894-8859-0
UNICEF / ŠKOLSKA KNJIGA• MI POZNAJEMO I ŽIVIMO NAŠA PRAVASadržaj: Prvo izdanje ovog priručnika za nastavnike tiskao je UNICEF. Ovo,
drugo izdanje namijenjeno je nastavnicima nižih i viših razreda osnovneškole s aktivnostima za poučavanje prava djeteta te nastavnim listićima zaučenike koje nastavnici mogu kopirati.
Izdano: 2003, Zagreb
ISBN: 953-0-50640-644AMNESTY INTERNATIONAL (http://www.amnesty.org)• PRVI KORACI
Priručnik za početak obrazovanja o ljudskim pravimaSadržaj: Priručnik je namjenjen učiteljima i svima onima koji su uključeni
u obrazovanje mladih ljudi, a voljeli bi obuhvatiti i obrazovanje o ljudskim
pravima u svom poslu. On pruža korisnu metodu obrazovanja o ljudskim
pravima djeci u osnovim i srednjim školama. Isto tako pruža i određen broj
referenci i veza s drugim izdanjima, organizacijama i odgovarajućim web
stranicama.
Izdano: 1997, London
Internet: http://erc.hrea.org/Library/teachers/first-steps.html• LJUDSKA PRAVA ZA DJECU
Nastavni program za poučavanje ljudskih prava djeci od 3 -12 godinaSadržaj: Knjiga je podijeljena na deset poglavlja; svako je posvećeno jednom
principu UN-ove Deklaracije o pravima djece. Metode u knjizi korisne su
u tjelesnoj i zdrastvenoj kulturi, sociologiji, matematici, povijesti, likovnoj
kulturi i jezičnom odgoju.
Izdano: 1992MREŽA ZA LJUDSKU SIGURNOST
http://www.humansecuritynetwork.org/• RAZUMIJEVANJE LJUDSKIH PRAVA: PRIRUČNIKZA OBRAZOVANJE O LJUDSKIMA PRAVIMA
Sadržaj: Vrlo opsežan priručnik za instruktore ljudskih prava koji odražava
kulturološki pristup zasnovan na svestranosti ljudskih prava. Sadrži različite
pedagoške materijale za korištenje u obrazovanju o ljudskim pravima za
mlade i odrasle.
Izdano: 2003, Europski centar za izobrazbu i istraživanje u ljudskim pravima
i demokraciji, Graz
ISBN: 3-214-08322-8

45

HUMAN RIGHTS EDUCATION ASSOCIATES – HREA
(Udruženje za obrazovanje o ljudskim pravima)(http://www.hrea.org/)• POPULARNO OBRAZOVANJE O LJUDSKIM PRAVIMA
24 aktivne vježbe za voditelje i učiteljeSadržaj: Priručnik za edukaciju namijenjen je neslužbenom obrazovanju
naglašavajući ženska i dječja pitanja, poštivanje dostojanstva i ravnopravnih
pravila, vezu između ljudskih prava i odgovornosti, izgradnju građanskog
društva, suprotstavljanje predrasudama, „informacije za osnaživanje”
itd. Vrlo participativne metode priručnika mogu se prilagoditi različitim
okolinama i kulturama te iako su namjenjene popularnom obrazovanju
uspješno su bile korištene i u programima službenog obrazovanja.
Izdano: 2000
ISBN: 0-9706059-0-0
Internet: http://www.hrea.org/pubs/claude00.html• PRIRUČNA KNJIGA O OBRAZOVANJU O LJUDSKIM PRAVIMA
Sadržaj: Opsežan međunarodni vodič koji uključuje popis organizacija iaktivnosti vezanih uz obrazovanje o ljudskim pravima i pregled tečajeva
i izobrazbe o ljudskim pravima ponuđenih širom svijeta, bibliografiju
literature o ljudskim pravima s komentarima i listu nekolicine agencija.
Izdano: 2000
Internet: http://www.hrea.org/pubs/elbers00.html
HUMAN RIGHTS INTERNET – HRI (http://www.hri.ca/)(Internet za ljudska prava)• PRIRUČNIK ZA OBRAZOVANJE O LJUDSKIM PRAVIMA
Sadržaj: Izdanje je tiskano u seriji obrazovanja o ljudskim pravima. Onanudi učiteljima informacije o izvorima i aktivnostima za promicanje kulture
ljudskih prava.
Izdano: 2000
Internet: http://www.hri.ca/publications/new/hreduhandbook/46

DRUGI KORISNI INTERNET LINKOVI:
Vijeće Europe – mladež:http://www.coe.int/T/E/Cultural_Co-operation/Youth/
UNICEF- sažetak:
http://www.unicef.org/teachers/compendium/index.html
Save the children: http://savechildren.org
Child Rights Information Network: http://www.crin.org
Human Rights Watch (Odjel za prava djece):
http://www.hrw.org/children/about.htm
Human Rights Internet (prava djece): http://www.hri.ca/children

47

UPITNIK
Namjera ovog upitnika je da ispita učinke kartica NAŠA PRAVA na
poučavanje i učenje o pravima djece. Nadalje, zainteresirani smo za vaše
mišljenje o individualnim aspektima poučavanja o pravima djece. Nema
pravog ni krivog odgovora ni na jedno od navedenih pitanja
VAŠA ZEMLJA:• Smatrate li da imate dovoljno znanja o sljedećim međunarodnim
instrumentima za prava djece i ljudska prava?
da ne
Konvencija o pravima djeteta
Opća deklaracija o ljudskim pravima
Europska konvencija o ljudskim pravima i temeljnim slobodama
Namjera sljedećih izjava je saznati vaše mišljenje o različitim faktorima
vezanim uz prava djece i ljudska prava.
Molim vas pročitajte svaku izjavu i odaberite kvadratić koji odgovara vašem
mišljenju o toj izjavi.
• Prava djece i ljudska prava važna su za svakodnevni život kao i u školi.
Potpuno se slažem
slažem sene slažem senipošto se ne slažem
• Prava djece i ljudska prava su ideali. Ne mogu se ostvariti u svakodnevnomživotu i školi.
Potpuno se slažem
slažem sene slažem senipošto se ne slažem
• Prava djece i ljudska prava su luksuz koji si mogu priuštiti samo bogate
zemlje. Siromašne zemlje ne mogu si to priuštiti.
Potpuno se slažem
slažem sene slažem senipošto se ne slažem
• Učitelji poštuju učenikova mišljenja i potiču ih na izražavanje mišljenja
na satovima.
Potpuno se slažem
slažem sene slažem senipošto se ne slažem

48

• Smatrate li da su kartice primjereno nastavno sredstvo za poticaj djece uučenju o pravima djece?
da ne• Smatrate li da je učenike potakla tema koju su direktno krenuli obrađivati(indvidualno pravo) ili im se svidjela nastavna metoda?
Molimo vas da stavite kvačicu u samo jedan od kvadratića.
Učenike je potaknula tema (individualno pravo) s kojom smo se bavili.
Učenici su bili prvenstveno oduševljeni nastavnom metodom.
Učenicima je bilo interesantno oboje i tema i nastavna metoda.
• Molim vas, napišite 3 prava ili aktivnosti predložene na karticama, koje
su vaši učenici najbolje dočekali. Zašto?
a)				
Zašto?
b)				
Zašto?
c)				
Zašto?
• Koji oblici nasilja su najčešći u vašoj školskoj okolini?
Molim vas, stavite kvačicu u odgovarajući kvadratić ili kvadratiće.
a) bullyingb) verbalno nasiljec) fizičko nasiljed) drugo (navedite koje, molim):•

Da li vaša škola posvećuje dovoljno pažnje pitanjima tolerancije?
da ne• Jesu li učenici bili upoznati s pravima djece prije nego što ste proveli
projekt NAŠA PRAVA?
ne (uopće)
da (sva prava)
djelomično (samo neka prava)• Nakon provođenja individualnih aktivnosti prepoznaju li učenici kršenje
prava ili mogu li razložiti slučaj?
ne (uopće)
da (sva prava)
djelomično (samo neka prava)
Koji su najvažniji učinci postignuti korištenjem kartica NAŠA PRAVA?
Molim vas, stavite kvačicu u jedan od kvadratića u nizu.
• U svakodnevnoj interakciji, učenici prepoznaju kršenje prava i općenito
su osjetljiviji po pitanju prava djece.
Potpuno se slažem
slažem sene slažem senipošto se ne slažem

49

• Učenici su spremniji prihvatiti brojne oblike raznolikosti i osebujnosti u
svojoj društvenoj okolini.
Potpuno se slažem
slažem sene slažem senipošto se ne slažem
• Upotrebom kartica učenici su naučili na kritički način gledati na prava
djeteta a ne da ih samo koriste za vlastito dobro.
Potpuno se slažem
slažem sene slažem senipošto se ne slažem
• Upotrebom kartica učenici su postali osjetljiviji za poštivanje ljudskih
prava u najzapostavljenijim dječijim grupama (djeca s posebnim potrebama,
djeca iz siromašnih obitelji)
Potpuno se slažem
slažem sene slažem senipošto se ne slažem
• Upotrebom kartica stekao/stekla sam znanje koje će mi pomoći za lakše
provođenje sličnih projekata povezanih s pravima djece.
Potpuno se slažem
slažem sene slažem senipošto se ne slažem
• Da li bi voljeli ići na dodatnu izobrazbu za poučavanje i učenje prva djece
i ljudskih prava?
dane
Ako da, odgovorite molim vas na sljedeće pitanje.
• U kojim područjima poučavanja i učenja prava djece i ljudskih prava bi
voljeli usavršiti svoje znanje?
Stavite kvačicu u odgovarajuće kvadratiće.
Odgovarajući sadržaji za poučavanje i učenje
prava djece i ljudskih prava.
Oblici i metode poučavanja i učenja prava djece i ljudskih prava.
Suradnja među učiteljima u planiranju i provođenju
nastave na temu prava djece i ljudskih prava.

50• Da li biste voljeli prisustvovati edukaciji posvećenoj poučavanju i učenju
tolerancije?
da neAko „da”, molim vas da odgovorite na sljedeće pitanje.
• U kojem području podučavanja tolerancije bi voljeli proširiti svoje
znanje?
Molim vas, stavite kvačicu u one kvadratiće koji odgovaraju vašim željama!
Sadržaj podučavanja i učenja o toleranciji
Metode podučavanja i učenja o toleranciji

Zahvalni smo što ste odvojili vrijeme da ispunite upitnik o poučavanju
i učenju prava djece korištenjem kartica NAŠA PRAVA.
Molimo vas da pošaljete svoje odgovore na sljedeću adresu:
Mitja Sardoč, Educational Research Institute, Gerbičeva 62,1000 Ljubljana, SLOVENIA51

ZEMLJE SUDIONICE OESS-a• Albanija• Andora• Armenija• Austrija• Azerbajdžan
• Belgija• Bjelorusija• Bosna i Hercegovina• Bugarska• Cipar• Češka Republika• Danska• Estonija• Finska• Makedonija• Francuska• Grčka• Gruzija• Hrvatska• Irska• Island• Italija• Kanada• Kazahstan• Kirgistan• Latvija• Lihenštajn
• Litva52• Luksemburg• Mađarska• Malta• Moldavija• Monako• Nizozemska• Norveška• Njemačka• Poljska• Portugal• Rumunjska• Ruska Federacija• San Marino• Srbija i Crna Gora
• Sjedinjene Američke Države
• Slovačka Republika• Slovenija• Sveta Stolica• Španjolska• Švedska• Švicarska• Tadžikistan• Turkmenistan• Turska• Ujedinjeno Kraljevstvo• Ukrajina• Uzbekistan