IntroducereDupă cum spune teoria, drepturile omului sunt universale şi se referă absolut
la toţi. Declaraţia Universală a drepturilor omului, adoptată de Organizaţia
Naţiunilor Unite, susţine că educaţia trebuie să urmărească dezvoltarea
plenară a personalităţii umane şi întărirea respectului faţă de drepturile
omului şi libertăţile fundamentale.
În ultimul deceniu, educaţia în domeniul drepturilor omului, atât sub
aspect teoretic, cât şi în practică, a devenit una dintre temele centrale ale
investigaţiilor ştiinţifice şi discuţiilor politice. Organizaţia pentru Securitate
şi Cooperare în Europa (OSCE), în 2003 a adoptat acest curs în documentul„Strategia OSCE de a face faţă ameninţărilor la securitate şi stabilitate în
secolul XXI”, care menţionează rolul important al educaţiei în domeniul
promovării drepturilor omului, în special pentru tineret. Din 2005 există
Programul mondial de instruire în domeniul drepturilor omului, elaborat
de Organizaţia Naţiunilor Unite, care se implementează în mai multe ţări.
Acest program se bazează pe realizările şi acţiunile întreprinse de ONU
în domeniul Jubileului de zece ani de educaţie în materie de drepturile
omului (1995-2004). Consiliul Europei a declarat anul 2005 Anul european
al cetăţeniei prin educaţie, în 2007 Uniunea Europeană a lansat Iniţiativa
europeană pentru democraţie şi drepturile omului, anul 2009 a fost declarat
de ONU Anul internaţional de educaţie în domeniul drepturilor omului.
În decembrie 2011, Adunarea Generală a ONU a aprobat, în unanimitate,
Declaraţia ONU privind educaţia şi instruirea în domeniul drepturilor
omului, care a devenit unul dintre documentele politice internaţionale, care
impune angajamente în domeniul drepturilor omului. Acest document, înformă concentrată, cuprinde un şir de angajamente şi principii relevanteprivind educaţia în domeniul drepturilor omului. În special, articolul doi
prevede că dreptul la educaţie şi instruire în domeniul drepturilor omuluieste un drept fundamental inalienabil demnităţii inerente a persoanei
umane şi este strîns legat de realizarea efectivă a tuturor drepturilor
omului în corespundere cu principiile universalităţii, indivizibilităţii şiinterdependenţei drepturilor omului.
Drepturile copilului reprezintă una dintre sarcinile-cheie prioritare ale
politicii externe a Sloveniei, în domeniul drepturilor omului. Copiii, fiind

1

ROM 21.8. FINAL.indd 1

8/21/12 11:12 AM

una dintre cele mai vulnerabile categorii ale societăţii, trebuie să se bucure
de atenţie şi susţinere deosebite. De aceea, Convenţia ONU cu privire la
drepturile copilului, care a fost ratificată de aproape toate statele lumii, este un
document unic, sub toate aspectele. Acest document este primul instrument
în care copiii figurează în calitate de deţinători de drepturi şi angajamente,
impuse de Convenţie, şi nu doar ca obiect al drepturilor şi angajamentelor
cuiva. Un interes deosebit îl reprezintă şi cuprinsul documentului, careîn mod sistemic şi complex reglementează toate sferele importante alevieţii copilului – civile, politice, sociale, drepturile economice, precum şi
drepturile în domeniul culturii – pe baza a patru principii fundamentale(protecţia împotriva oricăror forme de discriminare, interesele superioare
ale copilului, dreptul la viaţă, supravieţuire şi dezvoltare, precum şi dreptul
la exprimarea liberă a opiniei în orice chestiune care îl vizează).
Astfel, Convenţia împreună cu Protocoalele facultative 1 stabilesc un nivel deprotecţie a drepturilor copilului pe care nici un instrument internaţional în
domeniul drepturilor omului, nu îl asigură.
În decembrie 2011 Adunarea Generală a ONU a adoptat al treilea Protocol
facultativ la Convenţie, pe baza căruia persoanele particulare sunt în drept
să depună plângere la Comitetul ONU pentru drepturile omului şi astfel,
în mod suplimentar, se accentuează dreptul copilului de participare laprocedura de comunicare.
Responsabilitatea pentru realizarea drepturilor copilului revine statelor,care pot fi stimulate de organizaţii internaţionale şi regionale. Şcolile şialte instituţii de învăţământ trebuie să folosească toate posibilităţile de caredispun pentru a organiza activitatea de promovare a drepturilor omuluişi a drepturilor fundamentale şi aplicarea lor în viaţa de zi cu zi. Trebuie
subliniat faptul că nu e important doar conţinutul, ci şi modul şi metodologia
prin care se realizează aceste drepturi şi libertăţi.

Protocolul facultativ la Convenţia cu privire la drepturile copilului referitor la implicarea copiilor în conflicte armate, şi Protocolul facultativ la Convenţia cu privire la
drepturile copilului referitor la vânzarea de copii, prostituţia copiilor şi pornografia
infantilă.

1

2

ROM 21.8. FINAL.indd 2

8/21/12 11:12 AMŢinând cont de toate acestea, a fost elaborat un proiect de instruire a copiilor
în materie de drepturile omului, prezentat pentru prima dată de Slovenia, în
perioada deţinerii preşedinţiei Organizaţiei pentru Securitate şi Cooperare
în Europa, în 2005, şi care a fost supus implimentării pe teritoriul statelor
membre ale OSCE. Acest proiect s-a derulat şi în perioada de deţinere apreşedinţiei slovene în Comitetul de Miniştri al Consiliului Europei, în
2009. Până în prezent, la implementarea proiectului au participat 16 ţări,materialul didactic a fost tradus în 17 limbi.
În corespundere cu Convenţia ONU cu privire la drepturile copilului şi pebaza experienţei acumulate în ce priveşte instruirea în şcolile din Slovenia
şi din străinătate, unde a fost implementat proiectul, dorim să vă propunem
materiale aplicative pentru activitatea de instruire în domeniul drepturilor
omului, prevăzute pentru copii cu vârsta între 10 şi 12 ani. Materialul
didactic are la bază Convenţia ONU cu privire la drepturile copiluluişi constă dintr-un set de poze, pe care este prezentată informaţia privind
drepturile copilului, şi din clasoare pentru păstrarea pozelor. Înainte deînceperea cursului de instruire, copiilor li se înmânează câte un clasor gol,apoi, conform programei, în grupuri se pune în discuţie conţinutul fiecărei
poze. La sfârşitul cursului de instruire, la fiecare copil se formează un clasor
propriu, în care se află setul complet de poze.
Broşura informativă este destinată profesorilor şi cuprinde recomandări
privind prezentarea temelor din poze. Broşura a fost concepută ca manual
pentru discutarea temelor şi stimularea activităţilor respective în procesul
de instruire. Aceasta cuprinde şi metode de activitate în grupuri. Aceste
metode sunt prezentate profesorilor la seminare. Ţinând seama de principiul
de respectare a drepturilor fiecare om, inclusiv ale copilului, veţi putea, cu
ajutorul materialului nostru, să elaboraţi o metodă pedagogică proprie, pecare veţi considera-o cea mai potrivită. Una dintre metodele posibile poate
fi discuţia privind responsabilitatea legată atitudinea faţă de drepturile
omului, dând exemple din viaţa de zi cu zi şi din cea şcolară. Broşura, deasemenea, cuprinde textul oficial al Convenţiei ONU cu privire la drepturile
copilului.
Institutul Pedagogic din Ljubljana, în baza chestionării profesorilor, cares-a desfăşurat peste tot unde a fost implementat proiectul în 2005, a făcut
o analiză, care a demonstrat că în mediul şcolar, care a participat la proiect,3

ROM 21.8. FINAL.indd 3

8/21/12 11:12 AMpercepţia temei privind drepturile omului s-a schimbat radical. În special,s-a constatat că elevii au început să înţeleagă mai bine faptele de încălcare
a drepturilor lor şi au devenit mai receptivi la problematica drepturilor
copiilor. Totodată, o parte considerabilă din profesori au ajuns la concluzia
că, participând la proiect, au obţinut cunoştinţe suplimentare, care îi va ajuta
să activeze în proiecte similare ulterioare în domeniul drepturilor omului,
inclusiv în domeniul drepturilor copilului.
Vom fi bucuroşi dacă veţi împărtăşi cu noi din experienţa dvs. şi ne veţitrimite aprecierile dvs. privind acest proiect, de aceea la broşură este anexat
un chestionar succint. Cu ajutorul chestionarului am dori să obţinem
informaţia inversă privind experienţa profesorilor, precum şi observaţiile lor
privind metodologia propusă de instruire în domeniul drepturilor omuluişi drepturilor copilului. Ne va fi plăcut să primim sugestiile şi ideile dvs.
privind elaborarea metodologiilor şi materialelor didactice pentru generaţiile
următoare. Materialul, de care dispuneţi în prezent, este foarte simplu şi
poate fi folosit ca material suplimentar la metodologiile şi manualele deja
existente sau ca metodă principial nouă pentru ţinerea lecţiilor extraclasă.
Instruirea în domeniul drepturilor omului şi drepturilor copilului nu este
doar o obligaţie a noastră, ci şi o sarcină, care ne aduce satisfacţii şi pe
care îndeplinind-o contribuim la dezvoltarea sănătoasă a tinerii generaţii.
Avem toată convingerea că instruirea în domeniul drepturilor omului poatefi considerată ca o bună investiţie pentru viitor, pe care o întreprindem
cu eforturi comune, pentru a creşte un schimb destoinic. Sperăm cu toată
sinceritatea că participarea la proiect va aduce şi dvs. satisfacţii.

4

ROM 21.8. FINAL.indd 4

8/21/12 11:12 AM

METODOLOGIEMETODE RECOMANDATE
ACTIVITĂŢI ÎN GRUPURIDISCUŢIE
Discuţia oferă profesorilor şi participanţilor posibilitate de cunoaşte
atitudinea acestora faţă de temele puse în discuţie. Acest lucru este foarte
important în procesul de instruire la tema „drepturile omului” deoareceparticipanţii nu trebuie să cunoască doar materialul tematic, dar şi să-l
cerceteze, să-l analizeze de sine stătător. Informaţia privind evenimentele
curente, afişele şi examinarea exemplelor sunt instrumente utile pentru
stimularea discuţiei. Se recomandă să se înceapă discuţia cu cuvintele „Cecredeţi dvs. despre…?”ÎMPĂRŢIREA PE PERECHI
Metoda este justificată în cazul în care nu se reuşeşte generarea de idei ladiscutarea în grupul complet. Propuneţi elevilor să discute tema împărţinduse pe perechi, timp de una –două minute, după care să facă schimb de opinii
cu ceilalţi. Imediat se va constata că auditoriul „vuieşte”, iar ideile „roiesc”.
ÎMPĂRŢIREA PE GRUPURI MICIÎmpărţirea pe grupuri mici este o alternativă a activităţii grupului în
componenţă completă. Această metodă permite de a atrage la participare
pe fiecare şi ajută la dezvoltarea colaborării în echipă. Numărul de grupuri
depinde de circumstanţe concrete şi anume de câţi elevi activează şi ce
posibilităţi are auditoriul. Un grup mic poate fi alcătuit din 2-3 persoane,
dar cel mai bine grupul activează când este format din 6-8 persoane. Durata
de activitate a unor astfel de grupuri poate fi de 15 minute, o oră sau o zi, înfuncţie de cunoştinţele însuşite.
Rareori se obţin rezultate propunând elevilor pur şi simplu „discuţia la otemă concretă”. Indiferent care ar fi tema discuţiei, important e să fie trasată
clar sarcina şi participanţii să fie orientaţi la atingerea unui anumit scop, carenecesită apelarea lor la grupul principal. De exemplu, sarcina trebuie pusăsub formă de problemă, care trebuie rezolvată, sau sub formă de întrebare,la care trebuie dat un răspuns.

5

ROM 21.8. FINAL.indd 5

8/21/12 11:12 AM

MIJLOACE FIGURATIVE - DESENE, COLAJE, COMICSURI,
FOTOGRAFII„Un desen spune mai mult decât cuvintele”. Imaginea vizuală este un
instrument foarte puternic atât pentru transmiterea informaţiei, cât şi pentrumenţinerea interesului. De asemenea, trebuie ţinut minte că şi desenul esteo modalitate importantă de autoexprimare şi comunicare, care nu este
acceptabilă doar pentru cei cu înclinaţie spre activitatea mentală, dar şi
pentru cei care nu stăpânesc cu siguranţă mijloacele de comunicare verbală.
MASS-MEDIA: ZIARE, RADIO, TELEVIZIUNE, INTERNET
Mass-media este o sursă unică de material bun pentru discuţii. Întotdeauna
e interesant să discuţi conţinutul unui material şi faptul cum acesta a fostprezentat, de asemenea să analizezi problema prejudecăţilor şi stereotipurilor.
FILME, VIDEO, EMISIUNI RADIO
Filmele, video şi emisiunile radio sunt instrumente eficiente la instruirea
în domeniul drepturilor omului şi foarte populare pentru tineret. Discuţia
pe marginea unui film vizionat poate deveni un punct de plecare pentru
activitatea în continuare. Se poate vorbi despre reacţia primară a elevilor lafilm, pe cât acesta e luat „din viaţa reală”, au fost oare personajele înfăţişate
real sau acestea au fost chemate să propage o poziţie politică sau etică.
„FURTUNA DE IDEI”„Furtuna de idei” este o modalitate de a prezenta un obiect nou, de a stimulacreativitatea şi de a genera o multitudine de idei, într-un timp foarte scurt.
Poate fi folosită pentru a rezolva o problemă specifică sau pentru a da unrăspuns la o întrebare. Recomandări:•Stabiliţi tema pe care intenţionaţi să o „atacaţi” şi formulaţi-o subformă de întrebare cu mai multe răspunsuri.
•
Scrieţi întrebarea astfel, încât să fie văzută de toţi.
•Cereţi elevilor să vă comunice ideile lor şi să le scrie astfel, încât
să fie văzute de toţi, sub formă de cuvinte aparte sau de propoziţii
scurte.
•Opriţi „furtuna” atunci când fluxul de idei s-a epuizat, apoi.
•
Recapitulaţi ideile şi propuneţi comentarea lor.

6

ROM 21.8. FINAL.indd 6

8/21/12 11:12 AM

Trebuie respectate următoarele reguli:•Notaţi FIECARE idee nouă. Adesea, ideile cele mai „creative” sedovedesc a fi cele mai utile şi interesante!
•
Nu trebuie admise comentarii sau discuţii referitoare la cele scrise,înainte de încheierea „furtunii”, precum şi repetarea ideilor deja
exprimate.
•Străduiţi-vă să atrageţi în lucru pe toţi şi pe fiecare.
•
Exprimaţi-vă ideile doar dacă e nevoie să urniţi grupul „dinpunctul mort”.
•Dacă ideea nu e suficient de clar formulată, cereţi claritate.
AFIŞ DE PERETEAfişul de perete este una dintre formele de „furtună de idei”. Participanţii îşi
notează ideile pe foi (postere) mici de hârtie şi le fixează pe perete. Avantajul
acestei metode constă în faptul că elevii pot rămâne la locurile lor şi pot
medita liniştit de sine stătător nefiind influenţaţi de alte idei, iar posterele
pot fi deplasate astfel, încât să se poată grupa ideile exprimate.
JOCURI DE ROL
Jocul de rol este un spectacol scurt, jucat de participanţi. Deşi participanţii
jucând pornesc de la propria experienţă de viaţă, jocul, în mare măsură,reprezintă o improvizaţie. Jocul are ca scop prezentarea evenimentelor sau
a circumstanţelor cu care participanţii nu s-au ciocnit. Jocurile de rol ajută lao înţelegere mai bună a situaţiei şi a celor care s-au pomenit într-o astfel desituaţie .
•Jocurile de rol se deosebesc de modelarea situaţiei prin faptul că,deşi aceasta din urmă poate cuprinde un mic spectacol, jocurile ,de regulă, au scenarii şi presupun un grad mai mic de improvizare.
•
Valoarea jocului de rol constă în faptul că acesta imită realitatea.
Jocurile de rol prin întrebări la care nu există răspunsuri univoce,
de exemplu despre comportamentul corect sau incorect alpersonajelor.
Pentru a atinge un efect mai bun în înţelegerea situaţiei e bine să se propună
participanţilor schimbarea de roluri.
Jocurile de rol trebuie organizate cu mare atenţie. În primul rând, e foarte
important să se planifice o pauză pentru a permite elevilor să iasă din rol. În
al doilea rând, trebuie abordată o atitudine grijulie faţă de sentimentele unor
participanţi şi de ţinut seama de structura socială a grupului. De exemplu,

7

ROM 21.8. FINAL.indd 7

8/21/12 11:12 AMîn cazul jocurilor de rol, legate de abilităţi limitate şi de invaliditate, trebuiesă se ţină seama că în grup pot fi participanţi cu asemenea dizabilităţi
(neobservate de ceilalţi) sau aceştia au rude sau prieteni invalizi. Aceşti
participanţi, nu trebuie traumatizaţi, puşi pe primul plan sau lăsaţi „pedinafară”. În cazul în care acest lucru s-a întâmplat, luaţi situaţia în serios(cereţi-vă scuze, explicaţi-le că e vorba de un exemplu abstract etc.). În afară
de aceasta nu uitaţi de stereotipuri. Jocurile de rol scot în evidenţă ce anume
cred unii participanţi despre alţii, prin imitarea lor sau prin jucarea rolurilor
acestora. De aceea, acest gen de activitate este atât de distractiv! Se poate
dovedi a fi util dacă după încheierea jocului veţi pune întrebarea: „Cum
credeţi, personajul, al cărui rol a fost jucat, într-adevăr e aşa?”. Din această
situaţie se poate trage o lecţie suplimentară, inoculând elevilor nevoia dea avea în permanenţă o atitudine critică faţă de informaţie. De asemenea,
elevii pot fi întrebaţi de unde au cules informaţii pentru crearea imaginii
personajului.
MODELAREA SITUAŢIEI
Modelarea situaţiei poate fi considerată ca un joc de rol extins, la careparticipă toţi. Această metodă permite participanţilor să trăiască situaţii
netipice, rămânând în siguranţă. Modelarea situaţiilor adesea presupune
un anumit nivel de trăire emoţională şi astfel devenind un mijloc destul deeficient. Participanţii însuşesc materialul nu doar raţional sau sub forma dedeprindere, dar şi cu „inima”.
Chestionarea ulterioară este o parte extrem de importantă a metodei. Jucătorii
trebuie să pună în discuţie senzaţiile pe care le-au avut, de ce au întreprinsanume astfel de acţiuni, le-a apărut oare sentimentul de nedreptate şi pe câtde acceptabilă este soluţia pe care au adoptat-o. Participanţii trebuie ajutaţi
să facă o paralelă între ceea ce ei au simţit şi situaţia reală din lume.

8

ROM 21.8. FINAL.indd 8

8/21/12 11:12 AMDupă cum prevede Convenţia Naţiunilor Unite cu privire la drepturile
copilului, copil se consideră orice fiinţă umană care nu a tins majoratul.
Noi, copiii avem dreptul să ne cunoaştem drepturile. Statele noastre
sunt obligate să ne asigure respectarea drepturilor noastre şi să ne apere
interesele pe termen lung.

Informaţie suplimentară: ​(articolul 1 din Convenţia cu privire la drepturile copilului)
Profesorul prezintă elevilor Convenţia cu privire la drepturile copilului, adoptată de
Adunarea Generală a Organizaţiei Naţiunilor Unite. Se recomandă ca profesorul să
atragă atenţie asupra interesului pe termen lung – formarea unui devotament civic
trainic faţă de drepturile omului.
Gen de activitate:​discutarea şi, posibil, pregătirea afişului privind drepturile omului.
•
Ce înseamnă „să fii om”?
•
De ce avem nevoie de norme şi legi?
•
De ce copiii au nevoie de un document special care aparte le apără drepturile?
•
Care drepturi asigură Convenţia cu privire la drepturile copilului (copiii fiindîmpărţiţi pe grupuri enumeră drepturile pe care le cunosc; după ce grupuri
au dat un răspuns poate fi pregătit afişul privind drepturile copilului).
•De unde am aflat despre aceste drepturi?
•
Unde şi cum putem afla mai mult despre drepturile noastre?
•
Care sunt interesele noastre pe termen lung ?(copiii enumeră interesele sale,le compară).

ROM 21.8. FINAL.indd 99

8/21/12 11:12 AM

Noi avem dreptul la viaţă, supravieţuire şi dezvoltare. Dreptul la hrană şiapă pură în cantităţi suficiente.

Informaţie suplimentară: (articolele 6 şi 27 din Convenţia cu privire la
drepturile copilului)
Acesta este un drept deosebit de important şi Adunarea Generală a Organizaţiei
Naţiunilor Unite îi acordă o mare atenţie. Profesorul poate să sublinieze în modspecial responsabilitatea oamenilor de stat şi a autorităţile oficiale privind garanţiile
acestor drepturi.
Gen de activitate: afiş de perete, discuţie.
•De ce este nevoie pentru dezvoltarea copilului (siguranţă, hrană, apă,educaţie s.a.m.d.)?
•Ce înseamnă „cantitate suficientă de hrană şi apă potabilă pură”?
•
De ce aceste drepturi sunt atât de importante?
•
Cunoaşteţi voi oare copii, ale căror drepturi în acest domeniu nu suntrespectate (în ce ţări)?
•Cine trebuie să-i ajute şi cum noi îi putem ajuta?

10

ROM 21.8. FINAL.indd 10

8/21/12 11:12 AM

Indiferent de locul naşterii avem dreptul, prin naştere, la un nume şi lacetăţenie.

Informaţie suplimentară: (articolele 7 şi 8 din Convenţia cu privire la drepturile
copilului)
Profesorul poate să discute pe tema importanţei numelui ca parte a individualităţii
omului. După discutarea numelor răspândite în zonă, pot fi discutate numele
acceptate în lume, precum şi diferite cetăţenii.
Gen de activitate: discuţie la harta lumii: profesorul, indicând ţările lumii,
povesteşte că peste tot locuiesc copii, care studiază drepturile copilului (noi toţiavem dreptul la un nume şi la cetăţenie) şi dă câteva exemple.
•
Ce înseamnă numele vostru?
•
Cunoaşteţi voi oare copii care nu au un nume sau cetăţenie, aţi auzit
voi oare vreodată de copii care nu au certificate de naştere; de ce aşa nu
e bine?

11

ROM 21.8. FINAL.indd 11

8/21/12 11:12 AM

Noi avem dreptul să locuim împreună cu părinţii, familiile noastre sau
cu cei care pot să îngrijească de noi cel mai bine.

Informaţie suplimentară: (articolele 5,9 şi 18 din Convenţia cu privire la
drepturile copilului)Pentru acest drept se poate promova principiul interesului suprem al copilului, careîn mod detaliat este prezentat în articolul 3 din Convenţia cu privire la drepturile
copilului. Pentru a asigura securitatea copilului şi a interesului suprem al acestuia
uneori e mai bine copilul să locuiască separat de familia sa sau de tutorii săi.
Gen de activitate: împărţirea pe perechi, discuţie.
•Ce tipuri de familie cunoaşteţi (familii diferite ca mărime, cu număr
diferit de copii, cu un singur părinte, cu mai multe generaţii carelocuiesc împreună…)?
•
Ce înseamnă „părinţii /tutorii vor putea îngriji de noi cel mai bine”?
În ce mod?
•Cine are grijă de voi?

12

ROM 21.8. FINAL.indd 12

8/21/12 11:12 AM

Nimeni nu are dreptul să facă deosebire între noi doar pentru faptul că
suntem de sex opus, de rase, naţionalitate, apartenenţă etnică diferite,
vorbim în limbi diferite, împărtăşim confesiuni diferite.

Informaţie suplimentară: (articolul 2 din Convenţia cu privire la drepturile
copilului)
Ca şi toate celelalte acte juridice internaţionale, Convenţia cu privire la drepturile
copilului se bazează, de asemenea, pe principiul nedescriminării. Conform acestei
Convenţii, toţi copiii au dreptul să se folosească de toate libertăţile şi drepturile.
Gen de activitate: discuţie, pot fi folosite materiale din mass-media.
•
Profesorul invită copiii să reflecteze asupra deosebirilor existente în
lume; ce rase, limbi, religii, naţionalităţi şi grupuri etnice cunoaştem?
•Discuţia trebuie să fie orientată la respectarea egalităţii şi respectuluifaţă de deosebiri, precum şi la faptul că peste tot există oameni care se
deosebesc de majoritat.
•
Care e deosebirea dintre noi (pe exemplul clasei)?
•În ce privinţă noi suntem identici?

13

ROM 21.8. FINAL.indd 13

8/21/12 11:12 AM

Noi avem dreptul la educaţie, la învăţământul primar gratuit.

Informaţie suplimentară: (articolele 18 şi 29 din Convenţia cu privire la
drepturile copilului)Asigurarea acestui drept se bazează pe principiul posibilităţilor egale.
Gen de activitate: împărţirea pe grupuri, discuţie.
•De ce educaţia este un lucru important?
•
Oare toţi copiii de vârsta noastră frecventează şcoala?
•
Cunoaşteţi voi oare pe cineva care nu frecventează şcoala şi de ce (la noi,în alt loc sau în străinătate)?
•
Cum aţi asigura voi, tuturor copiilor din lume, posibilitatea de a
frecventa şcoala primară; de ce acest lucru e important?

14

ROM 21.8. FINAL.indd 14

8/21/12 11:12 AM

Ascultaţi-ne, noi suntem în drept să ne exprimăm opinia.

Informaţie suplimentară: (articolele 12, 13,14,15 şi 17 din Convenţia cu privire
la drepturile copilului)
Pe lângă dreptul de liberă exprimare copiilor li se asigură, de asemenea, toate
celelalte libertăţi şi drepturi civile fundamentale, de exemplu libertatea deautoexprimare, libertatea de asociere , de gândire, de conştiinţă şi religie, precum şi
dreptul de acces la informaţie.
Gen de activitate: discuţie pe una dintre temele actuale, pot fi folosite filme,
video, emisiuni radio.
•
Fiecare îşi exprimă opinia sa privind tema aleasă, toţi îi ascultă pe fiecare;•
Discutaţi: de ce e atât de important să-ţi exprimi gândurile şi să-i asculţi
pe ceilalţi?
•Cum să faci ca adulţii să ţină seama de opinia ta?
•
De ce drepturile civile sunt importante?

15

ROM 21.8. FINAL.indd 15

8/21/12 11:12 AM

Noi avem dreptul la asistenţă medicală.

￼
Informaţie suplimentară: (articolul 24 din Convenţia cu privire la drepturile
copilului)
Gen de activitate: jocuri de rol, activitate la tablă, discuţie.
•Fiecare copil trebuie să numească bolile pentru care este nevoie deajutor medical (se pot juca rolurile de medic şi pacient); profesorul trece
denumirile bolilor pe tablă.
•Discutaţi: se respectă oare acest drept în ocrotirea sănătăţii copilului?
•Dacă nu, atunci cine trebuie să asigure copiilor acest drept?

16

ROM 21.8. FINAL.indd 16

8/21/12 11:12 AM

Copiii cu nevoi speciale cu dreptul la îngrijiri speciale.

Informaţie suplimentară: (articolul 23 din Convenţia cu privire la drepturile
copilului)
Trebuie să se explice elevilor că, copiii cu nevoi speciale trebuie să beneficieze deîngrijiri speciale, că unii copii se deosebesc de majoritate dat fiind circumstanţele
în care s-au născut sau evenimentele pe care le-au trăit.
Gen de activitate: discuţie.
•Ce înseamnă „copii cu nevoi speciale” (să se enumere tipurile deinvaliditate şi de „invaliditate ascunsă”, precum şi de abilităţi limitate—
fizice, psihologice, sociale)?
•
De care „îngrijiri speciale” au nevoie?
•
În ce mod pot fi ajutaţi aceşti copii pentru a se încadra în procesul de
instruire şi în societate?

17

ROM 21.8. FINAL.indd 17

8/21/12 11:12 AM

Fiind refugiaţi sau cetăţeni străini , aflaţi în altă ţară, noi avem dreptul laasistenţă umanitară.

Informaţie suplimentară: (articolele 20 şi 22 din Convenţia cu privire la
drepturile copilului)
Gen de activitate: discuţie pe baza evenimentelor şi ştirilor din mass-media.
•
Cine sunt refugiaţii, persoane care cer să li se ofere adăpost, şi cetăţenii
străini?
•Cunoaşteţi asemenea persoane?Cine sunt ecestea?
•
Care sunt nevoile lor vitale, cine îi poate ajuta şi în ce mod?
•Cum îi putem ajuta noi (dacă ei s-ar afla sau deja se află printre noi)?

18

ROM 21.8. FINAL.indd 18

8/21/12 11:12 AM

Noi avem dreptul la odihnă, la joacă şi la timp liber.

Informaţie suplimentară: (articolul 31 din Convenţia cu privire la drepturile
copilului)
Gen de activitate: desenare, discuţie, expunerea desenelor (la scara clasei sau aşcolii).
•
Copiii desenează ceea ce le place mai mult să facă în timpul liber;•
Fiecare arată desenul şi face comentarii;•
Profesorul trece pe tablă cele mai îndrăgite feluri de petrecere a timpului
liber;•
Profesorul discută despre ce înseamnă timp liber şi de ce acesta este
important.

19

ROM 21.8. FINAL.indd 19

8/21/12 11:12 AM

Noi avem dreptul la protecţie contra oricărei forme de violenţă şi de abuz.

Informaţie suplimentară: (articolele 33,34,35,36,37 şi 38 din Convenţia cu
privire la drepturile copilului)
De aceste probleme se ocupă în mod special Fondul Naţiunilor Unite pentru Copii(vezi sursele…).
Gen de activitate: discuţie, executarea afişului.
•
Ce feluri de violenţă cunoaşteţi (fizică, psihologică)?
•Cine este violatorul şi cine este victima?
•
Cine trebuie să protejeze copiii contra violenţei?

20

ROM 21.8. FINAL.indd 20

8/21/12 11:12 AM

Copiii nu pot fi consideraţi o forţă de muncă ieftină, mai ales în
detrimentul instruirii acestora.￼

Informaţie suplimentară: (articolul 32 din Convenţia cu privire la drepturile
copilului)
Profesorul trebuie să se asigure că, copiii înţeleg care este diferenţa dintreîndeplinirea obligaţiilor în viaţa de zi cu zi şi exploatare.
Gen de activitate: discuţie.
•Ajutaţi voi oare la treburile casnice, ce obligaţii aveţi?
•Cunoaşteţi voi oare copii care nu frecventează şcoala, pentru că suntnevoiţi să lucreze?
•
De ce sunt lipsiţi aceşti copii?

21

ROM 21.8. FINAL.indd 21

8/21/12 11:12 AM

CONVENŢIA CU PRIVIRE LA DREPTURILE COPILULUI
Adoptată şi deschisă spre semnare, ratificare şi aderare prin rezoluţia 44/25
a Adunării Generale din 20 noiembrie 1989.
Intrare în vigoare : 2 septembrie 1990.
PREAMBUL
Statele părţi la prezenta Convenţie,având în vedere că, în conformitate cu principiile proclamate de CartaNaţiunilor Unite, recunoaşterea demnităţii şi a drepturilor egale şi
inalienabile ale tuturor membrilor familiei umane constituite fundamentul
libertăţii, dreptăţii şi păcii în lume,
având în vedere că în Cartă popoarele Naţiunilor Unite au proclamat dinnou încrederea lor în drepturile fundamentale ale omului, în demnitatea şivaloarea persoanei umane şi au hotărât să promoveze progresul social şi
condiţii mai bune de trai în contextul unei libertăţi sporite,
recunoscând faptul că Naţiunile Unite, în Declaraţia Universală a Drepturilor
Omului şi în pactele internaţionale privind drepturile omului, au proclamat
şi au convenit că fiecare poate să se prevaleze de drepturile şi de libertăţile
enunţate de acestea, fără nici o deosebire de rasă, culoare, sex, limbă, religie,
opinie politică sau orice altă opinie, naţionalitate şi origine socială, situaţie
materială, statut la naştere sau alt statut,
amintind faptul că în Declaraţia Universală a Drepturilor Omului Naţiunile
Unite au proclamat dreptul copiilor la îngrijire şi asistenţă speciale,având convingerea că familia, ca unitate de bază a societăţii şi ca mediu
natural destinat creşterii şi bunăstării tuturor membrilor săi şi, în special, acopiilor, trebuie să beneficieze de protecţia şi de asistenţa de care are nevoie
pentru a-şi putea asuma pe deplin responsabilităţile în cadrul societăţii,recunoscând că pentru dezvoltarea plenară şi armonioasă a personalităţii
sale copilul trebuie să crească într-un mediu familial, într-o atmosferă defericire, dragoste şi înţelegere,22

ROM 21.8. FINAL.indd 22

8/21/12 11:12 AM

tinând seama de faptul că un copil trebuie să fie pe deplin pregătit să trăiască
independent în societate şi să fie educat în spiritul idealurilor proclamate în
Carta Naţiunilor Unite şi, în special, în spiritul păcii, demnităţii, libertăţii,toleranţei, egalităţii şi solidarităţii,având în vedere că necesitatea de a extinde protecţia specială acordată
copilului a fost enunţată în Declaraţia de la Geneva din 1924 privind
drepturile copilului şi în Declaraţia drepturilor copilului, adoptată de
Adunarea Generală la 20 noiembrie 1959, şi a fost recunoscută în Declaraţia
Universală a Drepturilor Omului, în Pactul internaţional privind drepturile
civile şi politice (în special art. 23 şi 24), în Pactul internaţional privind
drepturi economice, sociale şi culturale (în special art. 10) şi în statutele şi
instrumentele aplicabile ale instituţiilor specializate şi ale organizaţiilor
internaţionale preocupate de bunăstarea copilului,având în vedere că, aşa cum s-a arătat în Declaraţia drepturilor copilului,„dată fiind lipsa sa de maturitate fizică şi intelectuală, copilul are nevoie deprotecţie şi îngrijire speciale, inclusiv de o protecţie juridică adecvată, atâtînainte cât şi după naşterea sa“,reamintind dispoziţiile Declaraţiei cu privire la principiile sociale şi juridice
aplicabile protecţiei şi bunăstării copiilor, cu referire specială la practicile în
materie de plasament familial şi de adopţie pe plan naţional şi internaţional,
precum şi Regulile minimale standard ale Naţiunilor Unite privindadministrarea justiţiei în cazul minorilor (Regulile de la Beijing), Declaraţia
privind protecţia femeilor şi copiilor în caz de stare de urgenţă şi de conflictarmat,
recunoscând că în toate ţările lumii există copii care trăiesc în condiţii extrem
de dificile şi care au nevoie de o atenţie deosebită,ţinând seama de importanţa tradiţiilor şi a valorilor culturale ale fiecărui
popor în protejarea şi dezvoltarea armonioasă a copilului,recunoscând importanţa cooperării internaţionale destinate îmbunătăţirii
condiţiilor de trai ale copiilor din toate ţările şi, în special, din ţările în cursde dezvoltare,convin după cum urmează:23

ROM 21.8. FINAL.indd 23

8/21/12 11:12 AM

PARTEA I
ARTICOLUL 1
În sensul prezentei Convenţii, prin copil se înţelege orice fiinţă umană
sub vârsta de 18 ani, exceptând cazurile în care legea aplicabilă copilului
stabileşte limita majoratului sub această vârstă.
ARTICOLUL 2
1. Statele părţi se angajează să respecte şi să garanteze drepturile stabilite înprezenta Convenţie tuturor copiilor din jurisdicţia lor, indiferent de rasă,culoare, sex, limbă, religie, opinie politică sau altă opinie, de naţionalitate,apartenenţă etnică sau originea socială, de situaţia materială, incapacitatea
fizică, de statutul la naştere sau de statutul dobândit al copilului ori alpărinţilor sau al reprezentanţilor legali ai acestuia.
2. Statele părţi vor lua toate măsurile de protejare a copilului împotrivaoricărei forme de discriminare sau de sancţionare pe considerente ţinând desituaţia juridică, activităţile, opiniile declarate sau convingerile părinţilor,
ale reprezentanţilor săi legali sau ale membrilor familiei sale.
ARTICOLUL 3
1. În toate acţiunile care privesc copiii, întreprinse de instituţiile de asistenţă
socială publice sau private, de instanţele judecătoreşti, autorităţile
administrative sau de organele legislative, interesele copilului vor prevala.
2. Statele părţi se obligă să asigure copilului protecţia şi îngrijirea necesare în
vederea asigurării bunăstării sale, ţinând seama de drepturile şi obligaţiile
părinţilor săi, ale reprezentanţilor săi legali sau ale altor persoane cărora
acesta le-a fost încredinţat în mod legal, şi în acest scop vor lua toate măsurile
legislative şi administrative corespunzătoare.
3. Statele părţi vor veghea ca instituţiile, serviciile şi aşezămintele carerăspund de protecţia şi îngrijirea copiilor să respecte standardele stabilite deautorităţile competente, în special cele referitoare la securitate şi sănătate,la numărul şi calificarea personalului din aceste instituţii, precum şi laasigurarea unei supravegheri competente.

24

ROM 21.8. FINAL.indd 24

8/21/12 11:12 AM

ARTICOLUL 4
Statele părţi se angajează să ia toate măsurile legislative, administrative şi deorice altă natură necesare în vederea punerii în aplicare a drepturilor
recunoscute în prezenta Convenţie. În cazul drepturilor economice, socialeşi culturale statele părţi se obligă să adopte aceste măsuri, fără a precupeţi
resursele de care dispun şi, dacă este cazul, în cadrul cooperării internaţionale.
ARTICOLUL 5
Statele părţi vor respecta responsabilităţile, drepturile şi îndatoririle ce revinpărinţilor naturali ai copilului sau, după caz şi conform tradiţiei locale,membrilor familiei lărgite sau comunităţii, tutorilor sau altor persoane careau, prin lege, copii în îngrijire, de a asigura, de o manieră corespunzătoarecapacităţilor în continuă dezvoltare ale copilului, îndrumarea şi orientarea
necesare în exercitarea de către copil a drepturilor recunoscute în prezenta
Convenţie.
ARTICOLUL 6
1. Statele părţi recunosc dreptul la viaţă al fiecărui copil.
2. Statele părţi vor face tot ce le stă în putinţă pentru a asigura supravegherea
şi dezvoltarea copilului.
ARTICOLUL 7
1. Copilul se înregistrează imediat după naşterea sa şi are, prin naştere,dreptul la un nume, dreptul de a dobândi o cetăţenie şi, în măsura posibilului,
dreptul de a-şi cunoaşte părinţii şi de a fi îngrijit de aceştia.
2. Statele părţi vor veghea ca aplicarea acestor drepturi să respecte legislaţia
lor naţională şi obligaţiile pe care acestea şi le-au asumat în temeiul
instrumentelor internaţionale aplicabile în materie, în special în cazul în carenerespectarea acestora ar avea ca efect declararea copilului ca apatrid.
ARTICOLUL 8
1. Statele părţi se obligă să respecte dreptul copilului de a-şi păstra identitatea,
inclusiv cetăţenia, numele şi relaţiile familiale, astfel cum sunt recunoscutede lege, fără nici o imixtiune ilegală.
2. În cazul în care un copil este lipsit în mod ilegal de toate sau de o parte din

25

ROM 21.8. FINAL.indd 25

8/21/12 11:12 AMelementele constitutive ale identităţii sale, statele părţi vor asigura asistenţa
şi protecţia corespunzătoare pentru ca identitatea acestuia să fie restabilită
cât mai repede posibil.
ARTICOLUL 9
1. Statele părţi vor veghea ca nici un copil să nu fie separat de părinţiisăi împotriva voinţei acestora, exceptând situaţia în care autorităţile
competente decid, sub rezerva revizuirii judiciare şi cu respectarea legilorşi a procedurilor aplicabile, că această separare este în interesul suprem al
copilului. O astfel de decizie poate deveni necesară în cazuri particulare cum
ar fi, de exemplu, în cazul copiilor maltrataţi sau neglijaţi de părinţi sau în
cazul în care părinţii trăiesc separat şi se impune luarea unei hotărâri cu
privire la locul de reşedinţă a copilului.
2. În toate cazurile prevăzute la paragraful 1 din prezentul articol toatepărţile interesate trebuie să aibă posibilitatea de a participa la dezbateri şi dea-şi face cunoscute punctele de vedere.
3. Statele părţi vor respecta dreptul copilului care a fost separat de ambiipărinţi sau de unul dintre ei de a întreţine relaţii personale şi contacte directe
cu cei doi părinţii ai săi, în mod regulat, exceptând cazul în care acest lucru
contravine interesului suprem al copilului.
4. Când separarea rezultă din măsuri luate de către un stat parte, precum
detenţia, închisoarea, exilul, expulzarea sau moartea (inclusiv moartea,
indiferent de cauză, survenită în timpul detenţiei) ambilor părinţi sau aunuia dintre ei ori a copilului, statul parte va furniza, la cerere, părinţilor,
copilului sau, după caz, unui alt membru al familiei informaţiile esenţiale
despre locul unde se găsesc membrul sau membrii familiei, exceptând cazulîn care divulgarea acestor informaţii ar aduce prejudicii bunăstării copilului.
Statele părţi vor veghea, de asemenea, ca prezentarea unei astfel de cereri
să nu antreneze prin ea însăşi consecinţe dăunătoare pentru persoana sau
persoanele interesate.
ARTICOLUL 10
1. În conformitate cu obligaţia ce revine statelor părţi potrivit art. 9 paragraful
1, orice cerere depusă de un copil sau de părinţii acestuia, în vederea intrării
într-un stat parte sau a părăsirii acestuia în scopul reîntregirii familiei, va

26

ROM 21.8. FINAL.indd 26

8/21/12 11:12 AMfi examinată de statele părţi cu bunăvoinţă, umanism şi cu operativitate.
Statele părţi vor veghea, de asemenea, ca depunerea unei astfel de cereri să
nu antreneze consecinţe nefaste asupra solicitanţilor şi membrilor familiei
acestora.
2. Copilul ai cărui părinţi îşi au reşedinţa în state diferite va avea dreptul de aîntreţine, în afara unor situaţii excepţionale, relaţii personale şi contacte
directe, în mod regulat, cu ambii săi părinţi. În acest scop şi în conformitate
cu obligaţia care revine statelor părţi în temeiul art. 9 paragraful 1, statelepărţi vor respecta dreptul copilului şi al părinţilor săi de a părăsi orice ţară,inclusiv propria lor ţară, şi de a reveni în propria lor ţară. Dreptul de apărăsi orice ţară nu poate fi îngrădit decât de restricţiile prevăzute în mod
expres de lege şi care sunt necesare pentru protejarea siguranţei naţionale, aordinii publice, a sănătăţii publice sau a bunelor moravuri ori a drepturilor
şi libertăţilor altora şi care sunt compatibile cu celelalte drepturi recunoscuteîn prezenta Convenţie.
ARTICOLUL 11
1. Statele părţi vor lua măsuri pentru a combate acţiunile ilegale de transferareşi de împiedicare a reîntoarcerii copiilor în, respectiv din, străinătate.
2. În acest scop statele părţi vor promova încheierea de acorduri bilaterale şi
multilaterale sau aderarea la acordurile existente.
ARTICOLUL 12
1. Statele părţi vor garanta copilului capabil de discernământ dreptul de a-şi
exprima liber opinia asupra oricărei probleme care îi priveşte, opiniile
copilului urmând să fie luate în considerare ţinându-se seama de vârsta sa şi
de gradul său de maturitate.
2. În acest scop copilului i se va da, în special, posibilitatea de a fi ascultat în
orice procedură judiciară sau administrativă care îl priveşte, fie direct, fie
printr-un reprezentant sau un organism competent, în conformitate cu
regulile de procedură din legislaţia naţională.
ARTICOLUL 13
1. Copilul are dreptul la libertatea de exprimare; acest drept cuprinde
libertatea de a căuta, de a primi şi de a difuza informaţii şi idei de orice27

ROM 21.8. FINAL.indd 27

8/21/12 11:12 AM

natură, indiferent de frontiere, sub formă orală, scrisă, tipărită sau artistică
ori prin orice alte mijloace, la alegerea copilului.
2. Exercitarea acestui drept poate face subiectul restricţiilor, dar numai alacelor restricţii expres prevăzute de lege şi absolut necesare pentru:a) respectarea drepturilor sau a reputaţiei altora; saub) protejarea securităţii naţionale, a ordinii publice, a sănătăţii publice şi abunelor moravuri.
ARTICOLUL 14
1. Statele părţi vor respecta dreptul copilului la libertatea de gândire, deconştiinţă şi religie.
2. Statele părţi vor respecta drepturile şi obligaţiile părinţilor sau, după caz,ale reprezentanţilor legali ai copilului de a-l îndruma în exercitarea dreptului
sus-menţionat, de o manieră care să corespundă capacităţilor în formare ale
acestuia.
3. Libertatea de a-şi manifesta propriile convingeri religioase sau alteconvingeri nu poate fi îngrădită decât de restricţiile prevăzute în mod
expres de lege şi care sunt necesare pentru protecţia securităţii publice, aordinii publice, a sănătăţii publice şi a bunelor moravuri sau a libertăţilor şi
drepturilor fundamentale ale altora.
ARTICOLUL 15
1. Statele părţi recunosc drepturile copilului la libertatea de asociere şi lalibertatea de întrunire paşnică.
2. Exercitarea acestor drepturi nu poate fi îngrădită decât de restricţiile
prevăzute în mod expres de lege şi care sunt necesare într-o societate
democratică, în interesul securităţii naţionale, al siguranţei sau ordinii
publice ori pentru a proteja sănătatea publică sau bunele moravuri ori pentru
a proteja drepturile şi libertăţile altora.
ARTICOLUL 16
1. Nici un copil nu va fi supus unei imixtiuni arbitrare sau ilegale în viaţa sa
privată, în familia sa, în domiciliul său ori în corespondenţa sa, precum şinici unui fel de atac ilegal la onoarea şi reputaţia sa.

28

ROM 21.8. FINAL.indd 28

8/21/12 11:12 AM

2. Copilul are dreptul la protecţia garantată de lege împotriva unor astfel deimixtiuni sau atacuri.
ARTICOLUL 17
Statele părţi vor recunoaşte importanţa funcţiei îndeplinite de mijloacele deinformare în masă şi vor asigura accesul copilului la informaţie şi materiale
provenind din surse naţionale şi internaţionale, în special cele care urmăresc
promovarea bunăstării sale sociale, spirituale şi morale şi a sănătăţii sale
fizice şi morale. În acest scop statele părţi:a) vor încuraja difuzarea, prin mijloacele de informare în masă, de informaţii
şi materiale de interes social şi educativ pentru copil şi care sunt în
conformitate cu art. 29;b) vor încuraja cooperarea internaţională în procedura, schimbul şi difuzareade astfel de informaţii şi materiale provenind din surse culturale, naţionale
şi internaţionale;c) vor încuraja producerea şi difuzarea de cărţi pentru copii;d) vor încuraja mijloacele de informare în masă să ţină seama, în mod
deosebit, de nevoile lingvistice ale copiilor autohtoni sau ale celor careaparţin unui grup minoritar;e) vor favoriza elaborarea unor principii călăuzitoare adecvate, destinate
protejării copilului împotriva informaţiilor şi materialelor care dăunează
bunăstării sale, având în vedere prevederile art. 13 şi 18.
ARTICOLUL 18
1. Statele părţi vor depune eforturi pentru asigurarea recunoaşterii
principiului potrivit căruia ambii părinţi au responsabilităţi comune pentrucreşterea şi dezvoltarea copilului. Părinţii sau, după caz, reprezentanţii săi
legali sunt principalii responsabili de creşterea şi dezvoltarea copilului.
Aceştia trebuie să acţioneze, în primul rând, în interesul suprem al copilului.
2. Pentru garantarea şi promovarea drepturilor enunţate în prezenta
Convenţie statele părţi vor acorda ajutor corespunzător părinţilor şi
reprezentanţilor legali ai copilului în exercitarea responsabilităţii care lerevine în legătură cu creşterea copilului şi vor asigura crearea instituţiilor,aşezămintelor şi serviciilor de îngrijire a copiilor.
3. Statele părţi vor lua toate măsurile corespunzătoare pentru a asigura
copiilor ai căror părinţi muncesc dreptul de a beneficia de serviciile şi29

ROM 21.8. FINAL.indd 29

8/21/12 11:12 AMaşezămintele de îngrijire a copiilor, pentru care ei îndeplinesc condiţiile
cerute.
ARTICOLUL 19
1. Statele părţi vor lua toate măsurile legislative, administrative, socialeşi educative corespunzătoare, în vederea protejării copilului împotrivaoricăror forme de violenţă, vătămare sau abuz, fizic sau mental, deabandon sau neglijenţă, de rele tratamente sau de exploatare, inclusiv abuzsexual, în timpul cât se află în îngrijirea părinţilor sau a unuia dintre ei, a
reprezentantului ori reprezentanţilor legali sau a oricărei persoane căreia i-afost încredinţat.
2. Aceste măsuri de protecţie vor cuprinde, după caz, proceduri eficiente
pentru stabilirea de programe sociale care să asigure sprijinul necesar
copilului şi celor cărora le-a fost încredinţat, precum şi pentru instituirea
altor forme de prevenire şi pentru identificarea, denunţarea, acţionarea
în instanţă, anchetarea, tratarea şi urmărirea cazurilor de rele tratamente
aplicate copilului, descrise mai sus, şi, dacă este necesar, a procedurilor de
implicare judiciară.
ARTICOLUL 20
1. Copilul care este, temporar ori permanent, lipsit de mediul său familial
sau care, pentru protejarea intereselor sale, nu poate fi lăsat în acest mediu
are dreptul la protecţie şi asistenţă speciale din partea statului.
2. Statele părţi, în conformitate cu legislaţia lor naţională, vor asigura
protecţie alternativă pentru un astfel de copil.
3. Această protecţie poate include, mai ales, plasamentul familial, „kafalah“
din dreptul islamic, adopţia sau, în caz de necesitate, plasarea în instituţii
corespunzătoare de îngrijire a copiilor. În alegerea uneia dintre aceste soluţii
este necesar să se ţină seama în mod corespunzător de necesitatea unei
anumite continuităţi în educarea copilului, precum şi de originea sa etnică,religioasă, culturală şi lingvistică.
ARTICOLUL 21
Statele părţi care recunosc şi/sau autorizează adopţia vor veghea ca interesele
supreme ale copilului să primeze şi:30

ROM 21.8. FINAL.indd 30

8/21/12 11:12 AM

a) vor veghea ca adopţia unui copil să fie autorizată numai de autorităţile
competente care verifică, în conformitate cu legea şi cu procedurile aplicabile,
precum şi pe baza tuturor informaţiilor pertinente şi credibile, că adopţia se
poate realiza luând în considerare statutul copilului în raport cu părinţii,cu rudele şi cu reprezentanţii săi legali şi, dacă este cazul, că persoanele
interesate şi-au dat consimţământul cu privire la adopţie în cunoştinţă decauză în urma unei consilieri corespunzătoare;b) recunosc că adopţia în străinătate poate fi considerată ca un mijloc
alternativ de asigurare a îngrijirii necesare copilului, dacă acesta, în ţara deorigine, nu poate fi încredinţat spre plasament familial sau spre adopţie ori
nu poate fi îngrijit în mod corespunzător;c) vor asigura că, în cazul adopţiei în străinătate, copilul beneficiază degaranţiile şi standardele echivalente celor existente în cazul adopţiei
naţionale;d) vor lua toate măsurile corespunzătoare pentru a se asigura că, în cazuladopţiei în străinătate, plasamentul copilului nu conduce la obţinerea decâştiguri materiale necuvenite pentru persoanele implicate;e) promovează obiectivele prezentului articol, încheind aranjamente sau
acorduri bilaterale ori multilaterale, după caz, şi se străduiesc, în acest cadru,
să asigure ca plasarea copiilor în străinătate să fie efectuată de autorităţile
sau organele competente.
ARTICOLUL 22
1. Statele părţi vor lua măsurile necesare pentru ca un copil care caută săobţină statutul de refugiat sau care este considerat refugiat în conformitate
cu reglementările şi procedurile internaţionale şi naţionale aplicabile, fie căeste singur sau însoţit de mamă ori de tată sau de orice altă persoană, săbeneficieze de protecţia şi asistenţa umanitară corespunzătoare, pentru a seputea bucura de drepturile recunoscute de prezenta Convenţie şi de celelalte
instrumente internaţionale privind drepturile omului sau ajutorul umanitar
la care respectivele state sunt părţi.
2. În acest scop statele părţi vor contribui, după cum consideră necesar, latoate eforturile întreprinse de O.N.U. şi de alte organizaţii guvernamentale
sau neguvernamentale competente cooperând cu O.N.U., pentru a proteja
şi ajuta copiii care se găsesc într-o astfel de situaţie şi pentru a găsi părinţii
sau alţi membri ai familiei oricărui copil refugiat, în vederea obţinerii
informaţiilor necesare pentru reîntregirea familiei sale. În cazul în care31

ROM 21.8. FINAL.indd 31

8/21/12 11:12 AMpărinţii sau alţi membri ai familiei nu pot fi găsiţi, copilului i se va acorda
aceeaşi protecţie ca oricărui alt copil care este temporar sau total lipsit demediul său familial, indiferent de motiv, în conformitate cu principiileenunţate în prezenta Convenţie.
ARTICOLUL 23
1. Statele părţi recunosc că pentru copiii handicapaţi fizic şi mental trebuie să
se asigure o viaţă împlinită şi decentă, în condiţii care să le garanteze
demnitatea, să le favorizeze autonomia şi să le faciliteze participarea activă
la viaţa comunităţii.
2. Statele părţi recunosc dreptul copiilor handicapaţi de a beneficia de îngrijiri
speciale şi încurajează şi asigură, în măsura resurselor disponibile, la cerere,
copiilor handicapaţi care îndeplinesc condiţiile prevăzute şi celor care îi auîn îngrijire, un ajutor adaptat situaţiei copilului şi situaţiei părinţilor sau acelor cărora le este încredinţat.
3. Recunoscând nevoile speciale ale copiilor handicapaţi, ajutorul acordat
conform paragrafului 2 al prezentului articol va fi gratuit ori de câte ori acest
lucru este posibil, ţinând seama de resursele financiare ale părinţilor sau ale
celor care îi au în îngrijire, şi va fi destinat asigurării accesului efectiv al copiilor
handicapaţi la educaţie, formare profesională, servicii medicale, recuperare,pregătire în vederea ocupării unui loc de muncă, activităţi recreative, de omanieră care să asigure deplina integrare socială şi dezvoltare individuală acopiilor, inclusiv dezvoltarea lor culturală şi spirituală.
4. În spiritul cooperării internaţionale, statele părţi vor favoriza schimbul deinformaţii relevante în domeniul medicinei preventive şi al tratamentului
medical psihologic şi funcţional al copiilor handicapaţi, inclusiv prindifuzarea şi accesul la informaţii referitoare la metodele de recuperare,
educare şi formare profesională, în scopul de a permite statelor părţi săîşi perfecţioneze capacităţile şi competenţele şi să îşi extindă experienţa înaceste domenii. În această privinţă se va ţine seama, în mod deosebit, denevoile ţărilor în curs de dezvoltare.
ARTICOLUL 24
1. Statele părţi recunosc dreptul copilului de a se bucura de cea mai bunăstare de sănătate posibilă şi de a beneficia de serviciile medicale şi de32

ROM 21.8. FINAL.indd 32

8/21/12 11:12 AM

recuperare. Ele vor depune eforturi pentru a garanta că nici un copil nu este
lipsit de dreptul de a avea acces la aceste servicii.
2. Statele părţi vor depune eforturi pentru a asigura aplicarea efectivă aacestui
drept şi, în mod deosebit, vor lua măsurile corespunzătoare pentru:a) reducerea mortalităţii infantile şi a celei în rândul copiilor;b) asigurarea asistenţei medicale şi a măsurilor de ocrotire a sănătăţii pentrutoţi copiii, cu accent pe dezvoltarea măsurilor primare de ocrotire a sănătăţii;c) combaterea maladiilor şi a malnutriţiei, inclusiv în cadrul măsurilor
primare de ocrotire a sănătăţii, recurgând, printre altele, la tehnologii
accesibile şi la aprovizionarea cu alimente nutritive şi cu apă potabilă, luândîn considerare pericolele şi riscurile de poluare a mediului natural;d) asigurarea ocrotirii sănătăţii mamelor în perioada pre- şi postnatală;e) asigurarea că toate segmentele societăţii, în mod deosebit părinţii şi copiii,
sunt informate, au acces la educaţie şi sunt sprijinite în folosirea cunoştinţelor
de bază despre sănătatea şi alimentaţia copilului, despre avantajele alăptării,ale igienei şi salubrităţii mediului înconjurător şi ale prevenirii accidentelor;f) crearea serviciilor de medicină preventivă, de îndrumare a părinţilor şi deplanificare familială, şi asigurarea educaţiei în aceste domenii.
3. Statele părţi vor lua toate măsurile eficiente corespunzătoare, în vederea
abolirii practicilor tradiţionale dăunătoare sănătăţii copiilor.
4. Statele părţi se angajează să favorizeze şi să încurajeze cooperarea
internaţională în vederea asigurării, în mod progresiv, a deplinei înfăptuiri
a dreptului recunoscut în prezentul articol. În această privinţă se va ţineseama, în mod deosebit, de nevoile ţărilor în curs de dezvoltare.
ARTICOLUL 25
Statele părţi recunosc dreptul copilului care a fost plasat de către autoritatea
competentă pentru a primi îngrijiri, la protejarea sau tratarea afecţiunilor sale
fizice ori mentale, dreptul la verificarea periodică a tratamentului respectiv
şi a oricăror alte aspecte legate de plasarea sa.
ARTICOLUL 26
1. Statele părţi recunosc dreptul oricărui copil de a beneficia de asistenţă
socială, inclusiv de asigurări sociale, şi vor lua măsuri pentru asigurarea

33

ROM 21.8. FINAL.indd 33

8/21/12 11:12 AM

exercitării depline a acestui drept în conformitate cu legislaţia lor naţională.
2. La acordarea indemnizaţiilor prevăzute de lege se va ţine seama, când este
cazul, de resursele şi situaţia copilului şi ale persoanelor responsabile deîntreţinerea sa, precum şi de orice alte împrejurări care au legătură cu cerereade acordare a indemnizaţiilor, înaintată de copil sau în numele său.
ARTICOLUL 27
1. Statele părţi recunosc dreptul oricărui copil de a beneficia de un nivel
de trai care să permită dezvoltarea sa fizică, mentală, spirituală, morală şi
socială.
2. Părinţilor şi oricărei alte persoane care au în grijă un copil le revine în
primul rând responsabilitatea de a asigura, în limita posibilităţilor şi amijloacelor lor financiare, condiţiile de viaţă necesare în vederea dezvoltării
copilului.
3. Statele părţi vor adopta măsurile corespunzătoare, ţinând seama decondiţiile naţionale şi în limita mijloacelor lor, pentru a ajuta părinţii şi alte
persoane care au în grijă un copil să valorifice acest drept şi vor oferi în cazde nevoie asistenţă materială şi programe de sprijin destinate, în principal,
satisfacerii nevoilor de hrană, îmbrăcăminte şi locuinţă.
4. Statele părţi vor lua toate măsurile adecvate pentru recuperarea pensiei
alimentare pentru copil de la părinţii săi sau de la alte persoane care răspund
din punct de vedere financiar pentru acesta, atât pe teritoriul statului parte,cât şi în străinătate. Astfel, în situaţia în care persoana care răspunde dinpunct de vedere financiar pentru copil nu locuieşte în statul în care locuieşte
copilul, statele părţi vor încuraja aderarea la acorduri internaţionale sauîncheierea de asemenea acorduri, precum şi adoptarea oricăror alte înţelegeri
corespunzătoare.
ARTICOLUL 28
1. Statele părţi recunosc dreptul copilului la educaţie şi, în vederea asigurării
exercitării acestui drept în mod progresiv şi pe baza egalităţii de şanse, înspecial, statele membre vor avea obligaţia:a) de a asigura învăţământul primar obligatoriu şi gratuit pentru toţi;b) de a încuraja crearea diferitelor forme de învăţământ secundar, atât

34

ROM 21.8. FINAL.indd 34

8/21/12 11:12 AM

general, cât şi profesional şi de a le pune la dispoziţia tuturor copiilor şi de apermite accesul tuturor copiilor la acestea, de a lua măsuri corespunzătoare,cum ar fi instituirea gratuităţii învăţământului şi acordarea unui ajutor
financiar în caz de nevoie;c) de a asigura tuturor accesul la învăţământul superior, în funcţie decapacitatea fiecăruia, prin toate mijloacele adecvate;d) de a pune la dispoziţie copiilor şi de a permite accesul acestora la
informarea şi orientarea şcolară şi profesională;e) de a lua măsuri pentru încurajarea frecventării cu regularitate a şcolii şipentru reducerea ratei abandonului şcolar.
2. Statele părţi vor lua toate măsurile corespunzătoare pentru a asigura
aplicarea măsurilor de disciplină şcolară într-un mod compatibil cu
demnitatea copilului ca fiinţă umană şi în conformitate cu prezenta
Convenţie.
3. Statele părţi vor promova şi vor încuraja cooperarea internaţională în
domeniul educaţiei, mai ales în scopul de a contribui la eliminarea ignoranţei
şi a analfabetismului în lume şi de a facilita accesul la cunoştinţe ştiinţificeşi tehnice şi la metode de învăţământ moderne. În această privinţă se va ţineseama, în special, de nevoile ţărilor în curs de dezvoltare.
ARTICOLUL 29
1. Statele părţi sunt de acord că educaţia copilului trebuie să urmărească:a) dezvoltarea plenară a personalităţii, a vocaţiilor şi a aptitudinilor mentale
şi fizice ale copilului;b) cultivarea respectului pentru drepturile omului şi libertăţile fundamentale,precum şi pentru principiile consacrate în Carta Naţiunilor Unite;c) educarea copilului în spiritul respectului faţă de părinţii săi, faţă de limba
sa, de identitatea şi valorile sale culturale, faţă de valorile naţionale aleţării în care acesta locuieşte, ale ţării de origine, precum şi faţă de civilizaţii
diferite de a sa;d) pregătirea copilului să îşi asume responsabilităţile vieţii într-o societate
liberă, într-un spirit de înţelegere, de pace, de toleranţă, de egalitate între sexeşi prietenie între toate popoarele şi grupurile etnice, naţionale şi religioase şi
cu persoanele de origine autohtonă;e) educarea copilului în spiritul respectului faţă de mediul natural.

35

ROM 21.8. FINAL.indd 35

8/21/12 11:12 AM

2. Nici o dispoziţie din prezentul articol sau din art. 28 nu va fi interpretată deo manieră care să aducă atingere libertăţii persoanelor fizice sau juridice dea crea şi conduce instituţii de învăţământ, cu condiţia ca principiile enunţate
în paragraful 1 al prezentului articol să fie respectate şi ca educaţia dată înaceste instituţii să respecte normele minimale prescrise de stat.
ARTICOLUL 30
În statele în care există minorităţi etnice, religioase sau lingvistice ori
persoane de origine autohtonă copilul aparţinând unei astfel de minorităţi
sau având origine autohtonă nu va fi privat de dreptul la viaţă culturală
proprie, de dreptul de a-şi declara apartenenţa religioasă şi de a-şi practica
propria religie, precum şi dreptul de a folosi limba proprie în comun cu alţimembri ai grupului său.
ARTICOLUL 31
1. Statele părţi recunosc copilului dreptul la odihnă şi la vacanţă, dreptul dea practica activităţi recreative proprii vârstei sale, de a participa liber la viaţa
culturală şi artistică.
2. Statele părţi respectă şi promovează dreptul copilului de a participa pe
deplin la viaţa culturală şi artistică şi încurajează punerea la dispoziţie
acestuia a mijloacelor adecvate de petrecere a timpului liber şi de desfăşurare
a activităţilor recreative, artistice şi culturale, în condiţii de egalitate.
ARTICOLUL 32
1. Statele părţi recunosc dreptul copilului de a fi protejat împotriva exploatării
economice şi de a nu fi constrâns la vreo muncă ce comportă vreun risc
potenţial sau care este susceptibil să îi compromită educaţia ori să îi dăunezesănătăţii sau dezvoltării sale fizice, mentale, spirituale, morale ori sociale.
2. Statele părţi vor lua măsuri legislative, administrative, sociale şi educative
pentru a asigura aplicarea prezentului articol. În acest scop şi ţinând seama
de dispoziţiile aplicabile ale celorlalte instrumente internaţionale, statelepărţi se obligă, în special:a) să fixeze o vârstă minimă sau vârste minime de angajare;b) să adopte o reglementare cu privire la orele şi la condiţiile de muncă;c) să prevadă pedepse sau alte sancţiuni corespunzătoare, pentru a asigura
aplicarea întocmai a prezentului articol.

36

ROM 21.8. FINAL.indd 36

8/21/12 11:12 AM

ARTICOLUL 33
Statele părţi vor lua măsuri corespunzătoare, inclusiv măsuri legislative,administrative, sociale şi educaţionale, pentru a proteja copiii contra folosirii
ilicite de stupefiante şi substanţe psihotrope, aşa cum sunt acestea definite
de convenţiile internaţionale în materie şi pentru a preveni folosirea copiilor
în scopul producerii şi al traficului ilicit de astfel de substanţe.
ARTICOLUL 34
Statele părţi se angajează să protejeze copilul contra oricărei forme de
exploatare sexuală şi de violenţă sexuală. În acest scop statele vor lua,în special, toate măsurile corespunzătoare pe plan naţional, bilateral şi
multilateral, pentru a împiedica:a) incitarea sau constrângerea copiilor să se dedea la activităţi sexuale ilegale;b) exploatarea copiilor în scopul prostituţiei sau al altor practici sexuale
ilegale;c) exploatarea copiilor în scopul producţiei de spectacole sau de materiale cu
caracter pornografic.
ARTICOLUL 35
Statele părţi vor lua toate măsurile necesare, pe plan naţional, bilateral şi
multilateral, pentru a preveni răpirea, vânzarea şi traficul de copii în oricescop şi sub orice formă.
ARTICOLUL 36
Statele părţi vor proteja copilul contra oricărei forme de exploataredăunătoare oricărui aspect al bunăstării sale.
ARTICOLUL 37
Statele părţi vor veghea ca:a) nici un copil să nu fie supus la tortură, la pedepse sau la tratamente crude,
inumane sau degradante. Pedeapsa capitală sau închisoarea pe viaţă fărăposibilitatea de a fi eliberat nu va fi pronunţată pentru infracţiunile comisede persoane sub vârsta de 18 ani;b) nici un copil să nu fie privat de libertate în mod ilegal sau arbitrar.
Arestarea, deţinerea sau întemniţarea unui copil trebuie să fie conformă cu
legea şi nu va fi decât o măsură extremă şi cât mai scurtă posibil;c) orice copil privat de libertate să fie tratat cu omenie şi cu respectul cuvenit
demnităţii umane şi de o manieră care să ţină seama de nevoile persoanelor37

ROM 21.8. FINAL.indd 37

8/21/12 11:12 AM

de vârsta sa. Astfel, orice copil privat de libertate va fi separat de adulţi, cu
excepţia cazurilor în care se apreciază ca fiind în interesul major al copiluluisă nu se procedeze astfel, şi va avea dreptul de a menţine contactul cu familiasa prin corespondenţă şi vizite, în afara unor cazuri excepţionale;d) copiii privaţi de libertate să aibă dreptul de a avea acces rapid la asistenţă
juridică sau la orice altă asistenţă corespunzătoare, precum şi dreptul de acontesta legalitatea privării lor de libertate, în faţa unui tribunal sau a uneialte autorităţi competente, independente şi imparţiale, şi dreptul la judecarea
în procedură de urgenţă a cazului respectiv.
ARTICOLUL 38
1. Statele părţi se angajează să respecte şi să asigure respectarea regulilor
dreptului umanitar internaţional aplicabile în caz de conflict armat şi menitesă garanteze protecţia copilului.
2. Statele părţi vor lua toate măsurile posibile pentru a garanta ca persoanele
care nu au împlinit vârsta de 15 ani să nu participe direct la ostilităţi.
3. Statele părţi se vor abţine de a înrola în forţele lor armate persoane care nu
au împlinit vârsta de 15 ani. Atunci când încorporează persoane mai maride 15 ani, dar mai mici de 18 ani, statele părţi se vor strădui să înroleze, cu
prioritate, pe cei mai în vârstă.
4. Conform obligaţiei care le revine în virtutea dreptului umanitar
internaţional de a proteja populaţia civilă în caz de conflict armat, statelepărţi vor lua toate măsurile fezabile, astfel încât copiii afectaţi de conflictul
armat să beneficieze de protecţie şi de îngrijire.
ARTICOLUL 39
Statele părţi vor lua toate măsurile corespunzătoare pentru a facilita
recuperarea fizică şi psihologică şi reintegrarea socială a copiilor, victime
ale unei forme de neglijenţă, exploatare sau abuz, de tortură sau pedeapsă
ori tratamente crude, inumane sau degradante ori victime ale unui conflictarmat. Această readaptare şi această reintegrare se vor desfăşura în condiţii
care favorizează sănătatea, respectul de sine şi demnitatea copilului.
ARTICOLUL 40
1. Statele părţi recunosc oricărui copil bănuit, acuzat sau cu privire la care s-a

38

ROM 21.8. FINAL.indd 38

8/21/12 11:12 AMdovedit că a comis o încălcare a legii penale dreptul la un tratament conform
cu simţul demnităţii şi al valorii personale, care să întărească respectul sau
pentru drepturile omului şi libertăţile fundamentale ale altora şi care să ţinăseama de vârsta sa, precum şi de necesitatea de a facilita reintegrarea sa însocietate şi asumarea de către acesta a unui rol constructiv în societate.
2. În acest scop şi ţinând seama de dispoziţiile în materie ale instrumentelorinternaţionale, statele părţi vor veghea, în special:a) ca nici un copil să nu fie bănuit, acuzat sau declarat vinovat de o încălcare
a legii penale datorită unor acţiuni sau omisiuni care nu erau interzise dedreptul naţional sau internaţional în momentul comiterii lor;b) ca orice copil bănuit sau acuzat de o încălcare a legii penale să aibăgarantate cel puţin următoarele drepturi:(i) de a fi prezumat nevinovat până la stabilirea vinovăţiei sale conform legii;(ii) de a fi informat în cel mai scurt termen şi direct despre acuzaţiile care i se
aduc sau, dacă este cazul, prin intermediul părinţilor săi sau al reprezentanţilor
legali şi de a beneficia de asistenţă juridică sau de orice alt fel de asistenţă
corespunzătoare, în vederea formulării şi susţinerii apărărilor sale;(iii) dreptul la examinarea, fără întârziere, a cauzei sale de către o autoritate
sau o instanţă judiciară competentă, independentă şi imparţială, printr-o
procedură de audiere echitabilă şi conformă cu prevederile legii, în prezenţa
celor care îi asigură asistenţă juridică sau de altă natură, iar dacă acest lucru
nu este considerat contrar interesului major al copilului, ţinând seama
mai ales de vârsta ori de situaţia acestuia, în prezenţa părinţilor săi sau areprezentanţilor săi legali;(iv) de a nu fi constrâns să depună mărturie sau să mărturisească că este
vinovat; dreptul de a interoga sau de a cere interogarea martorilor acuzării,de a obţine aducerea şi interogarea martorilor apărării, în condiţii deegalitate;(v) dacă se dovedeşte că a încălcat legea penală, dreptul de a recurge la o calede atac cu privire la decizie şi la orice măsură luată în consecinţă, în faţa unei
autorităţi sau a unei instanţe judiciare superioare competente, independenteşi imparţiale conform legii;(vi) dreptul de a fi asistat gratuit de un interpret, dacă nu înţelege sau nu
vorbeşte limba utilizată;(vii) dreptul la respectarea deplină a vieţii sale private, în toate fazele
procedurii.

39

ROM 21.8. FINAL.indd 39

8/21/12 11:12 AM

3. Statele părţi se vor strădui să promoveze adoptarea de legi şi proceduri,înfiinţarea de autorităţi şi instituţii, special concepute pentru copiii bănuiţi,acuzaţi sau găsiţi vinovaţi de încălcarea legii penale şi, în special:a) să stabilească o vârstă minimă sub care copiii să fie prezumaţi ca neavândcapacitatea de a încălca legea penală;b) să ia, ori de câte ori este posibil ca recomandabil, măsuri de soluţionare acazurilor acestor copii, fără a recurge la procedura judiciară, cu condiţia ca
drepturile şi garanţiile legale să fie respectate pe deplin.
4. Va fi prevăzută o întreagă gamă de dispoziţii, precum şi cele referitoare laîngrijire, orientare şi supraveghere, la îndrumare, la perioadele de probă, laplasamentul familial, la programe de educaţie generală şi profesională şi lasoluţii alternative celor privind îngrijirea într-un cadru instituţional, pentru
a asigura copiilor un tratament în interesul bunăstării lor şi proporţional cu
situaţia lor şi cu infracţiunea săvârşită.
ARTICOLUL 41
Nici o dispoziţie din prezenta Convenţie nu aduce atingere prevederilor mai
favorabile pentru realizarea acestor drepturi ale copilului care pot figura:a) în legislaţia unui stat parte; saub) în dreptul internaţional în vigoare pentru statul respectiv.
PARTEA A II-A
ARTICOLUL 42
Statele părţi se angajează să facă larg cunoscute atât adulţilor, cât şi copiilor
principiile şi dispoziţiile prezentei Convenţii, prin mijloace active şi adecvate.
ARTICOLUL 43
1. În vederea examinării progreselor înregistrate de statele părţi în executarea
obligaţiilor pe care şi le-au asumat în virtutea prezentei Convenţii, se instituie
un comitet al drepturilor copilului, ale cărui atribuţii sunt descrise mai jos.
2. Comitetul se compune din 10* experţi de o înaltă ţinută morală şi careposedă o competenţă recunoscută în domeniul reglementat de prezenta
Convenţie. Membrii comitetului sunt aleşi de statele părţi din rândul
cetăţenilor lor şi acţionează în nume propriu, ţinându-se seama de necesitatea
asigurării unei repartiţii geografice echitabile şi a reprezentării principalelor40

ROM 21.8. FINAL.indd 40

8/21/12 11:12 AM

sisteme juridice.
3. Membrii comitetului sunt aleşi prin vot secret de pe o listă de persoane
desemnate de statele părţi. Fiecare stat parte poate desemna un candidat
dintre cetăţenii săi.
4. Primele alegeri vor avea loc în termen de 6 luni de la data intrării în vigoarea prezentei Convenţii, iar ulterior, la fiecare 2 ani. Cu minimum 4 luni înaintea
datei fiecărei alegeri Secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite
va invita în scris statele părţi să propună candidaţii lor într-un termen dedouă luni. Secretarul general va întocmi apoi o listă alfabetică a candidaţilor
astfel desemnaţi, indicând statele părţi care i-au desemnat, şi o va comunica
statelor părţi la Convenţie.
5. Alegerile vor avea loc la reuniunile statelor părţi, convocate de Secretarul
general la sediul Organizaţiei Naţiunilor Unite. La aceste reuniuni, la carecvorumul se întruneşte cu două treimi din numărul statelor părţi, candidaţii
aleşi în comitete sunt cei care obţin cel mai mare număr de voturi şi
majoritatea absolută a voturilor reprezentanţilor statelor părţi prezente şi
votante.
6. Membrii Comitetului se aleg pentru un mandat de 4 ani. Ei pot fi realeşi
la o nouă prezentare a candidaturii lor. Mandatul a 5 membri desemnaţi laprimele alegeri va înceta după 2 ani. Numele celor 5 membri vor fi trase lasorţi de către preşedintele reuniunii, imediat după prima alegere.
7. În caz de deces sau de demisie a unui membru al Comitetului sau dacă,pentru orice alt motiv, un membru declară că nu îşi mai poate exercita
funcţiile sale în cadrul Comitetului, statul parte care a prezentat candidatura
membrului respectiv numeşte un alt expert dintre cetăţenii săi pentru aocupa postul vacant până la expirarea mandatului respectiv, sub rezerva
aprobării de către Comitet.
8. Comitetul aprobă regulamentul său de ordine interioară.
9. Comitetul alege biroul său pentru o perioadă de 2 ani.
10. Adunările Comitetului se ţin, în mod normal, la sediul Organizaţiei

41

ROM 21.8. FINAL.indd 41

8/21/12 11:12 AMNaţiunilor Unite sau în orice alt loc corespunzător stabilit de Comitet.
Comitetul se reuneşte, de regulă, în fiecare an. Durata sesiunilor sale sestabileşte şi, dacă este cazul, se modifică de către reuniunea statelor părţi laprezenta Convenţie, sub rezerva aprobării de către Adunarea generală.
11. Secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite pune la dispoziţie
Comitetului personalul şi dotările necesare acestuia pentru a-şi îndeplini
eficient funcţiile încredinţate conform prezentei Convenţii.
12. Membrii Comitetului creat în virtutea prezentei Convenţii primesc,
cu aprobarea Adunării generale, indemnizaţii din resursele Organizaţiei
Naţiunilor Unite,în condiţiile şi modalităţile fixate de Adunarea generală.
ARTICOLUL 44
1. Statele părţi se angajează să supună Comitetului, prin intermediul
Secretariatului general al Organizaţiei Naţiunilor Unite, rapoarte privitoarela măsurile pe care le adoptă pentru punerea în vigoare a drepturilor
recunoscute în prezenta Convenţie şi la progresele realizate în exercitarea
acestor drepturi:a) în termen de 2 ani începând de la data intrării în vigoare a prezentei
Convenţii pentru statele părţi interesate;b) în continuare, la fiecare 5 ani.
2. Rapoartele întocmite conform prezentului articol trebuie, dacă este cazul,
să arate cauzele sau dificultăţile care împiedică statele părţi să se achitepe deplin de obligaţiile prevăzute în prezenta Convenţie. Ele trebuie, deasemenea, să cuprindă informaţii suficiente pentru a da Comitetului o idee
exactă asupra aplicării Convenţiei în ţara respectivă.
3. Statele părţi care au prezentat Comitetului un raport iniţial nu vor repeta
în rapoartele pe care le prezintă ulterior conform prezentului articol,
paragraful 1 alin.
(b), informaţiile de bază pe care le-au comunicat anterior.
4. Comitetul poate cere statelor părţi toate informaţiile complementare
referitoare la aplicarea Convenţiei.

42

ROM 21.8. FINAL.indd 42

8/21/12 11:12 AM

5. Comitetul înaintează la fiecare 2 ani Adunării generale, prin intermediul
Consiliului Economic şi Social, un raport de activitate.
6. Statele părţi asigură difuzarea pe scară largă a propriilor rapoarte pe
teritoriul lor.
ARTICOLUL 45
Pentru a promova aplicarea efectivă a Convenţiei şi a încuraja cooperarea
internaţională în domeniul vizat de Convenţie:a) Instituţiile specializate, Fondul Naţiunilor Unite pentru Copii şi alteorganeale Naţiunilor Unite au dreptul de a fi reprezentate la analizarea moduluide aplicare a acelor dispoziţii din prezenta Convenţie, care ţin de mandatul
lor. Comitetul poate invita instituţiile specializate, Fondul Naţiunilor Unite
pentru Copii şi orice alte organisme competente pe care le va considera
corespunzătoare să dea avize specializate asupra aplicării Convenţiei
în domeniile care ţin de mandatele lor respective. Comitetul poate invita
instituţiile specializate, Fondul Naţiunilor Unite pentru Copii şi alte organe
ale Naţiunilor Unite să îi prezinte rapoarte asupra aplicării Convenţiei însectoarele care ţin de domeniul lor de activitate.
b) Comitetul transmite, dacă consideră necesar, instituţiilor specializate,
Fondului Naţiunilor Unite pentru Copii şi altor organisme competente oriceraport al statelor părţi, care conţine o cerere sau care specifică necesitatea
asigurării de consultanţă ori asistenţă tehnică, însoţit, dacă este cazul, deobservaţiile şi sugestiile Comitetului referitoare la cererea sau specificaţia
respectivă.
c) Comitetul poate recomanda Adunării generale să ceară Secretarului
general să dispună efectuarea, în numele Comitetului, a unor studii asupraproblemelor specifice care afectează drepturile copilului.
d) Comitetul poate face sugestii şi recomandări de ordin general, pebaza informaţiilor primite în conformitate cu art. 44 şi 45. Aceste sugestii
şi recomandări de ordin general se vor transmite tuturor statelor părţi
interesate şi se vor supune atenţiei Adunării generale, însoţite, dacă este
cazul, de observaţiile statelor părţi.

43

ROM 21.8. FINAL.indd 43

8/21/12 11:12 AM

PARTEA A III-A
ARTICOLUL 46
Prezenta Convenţie este deschisă spre semnare tuturor statelor.
ARTICOLUL 47
Prezenta Convenţie face subiectul ratificării. Instrumentele de ratificare vor
fi înaintate Secretarului general al Organizaţiei Naţiunilor Unite.
ARTICOLUL 48
Prezenta Convenţie va rămâne deschisă aderării oricărui stat. Instrumentele
de aderare vor fi înaintate Secretarului general al Organizaţiei Naţiunilor
Unite.
ARTICOLUL 49
1. Prezenta Convenţie va intra în vigoare în a treizecea zi de la depunerea la
Secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite a celui de-al douăzecilea
instrument de ratificare sau de aderare.
2. Pentru fiecare stat care va ratifica prezenta Convenţie sau care va adera laaceasta după depunerea celui de-al douăcezilea instrument de ratificare saude aderare Convenţia va intra în vigoare în a treizecea zi de la depunerea decătre statul respectiv a instrumentului său de ratificare sau de aderare.
ARTICOLUL 50
1. Orice stat parte poate să propună un amendament şi să depună textul
acestuia la Secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite. Secretarul
general va comunica propunerea de amendament statelor părţi, cerândule să îi facă cunoscut dacă sunt în favoarea convocării unei conferinţe astatelor părţi, în vederea examinării propunerii şi a supunerii ei la vot. Dacăîn termen de 4 luni de la această comunicare cel puţin o treime din numărul
statelor părţi se pronunţă în favoarea convocării unei asemenea conferinţe,Secretarul general convoacă conferinţa sub auspiciile Organizaţiei Naţiunilor
Unite. Orice amendament adoptat de majoritatea statelor părţi prezente şi
votante la conferinţă este supus spre aprobare Adunării generale.
2. Orice amendament adoptat conform dispoziţiilor paragrafului 1 alprezentului articol va intra în vigoare după aprobarea sa de către Adunarea

44

ROM 21.8. FINAL.indd 44

8/21/12 11:12 AM

generală a Organizaţiilor Naţiunilor Unite şi după acceptarea sa cu omajoritate de două treimi din numărul statelor părţi.
3. La intrarea sa în vigoare amendamentul are forţă obligatorie pentru statelepărţi care l-au acceptat, celelalte state rămânând legate de dispoziţiile dinprezenta Convenţie şi de toate amendamentele anterioare acceptate de ele.
ARTICOLUL 51
1. Secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite va primi şi va comunica
tuturor statelor textul rezervelor formulate de state la data ratificării sauaderării.
2. Rezervele incompatibile cu obiecte şi scopul prezentei Convenţii nu suntadmise.
3. Rezervele pot fi retrase în orice moment printr-o notificare în acest
sens adresată Secretarului general al Organizaţiei Naţiunilor Unite, careva informa, în consecinţă, toate statele părţi la Convenţie. Notificarea va
produce efecte de la data la care este primită de Secretarul general.
ARTICOLUL 52
Orice stat poate denunţa prezenta Convenţie printr-o notificare scrisă
adresată Secretarului general al Organizaţiei Naţiunilor Unite. Denunţarea
produce efecte la un an de la data la care notificarea a fost primită deSecretarul general.
ARTICOLUL 53
Secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite este desemnat ca
depozitar al prezentei Convenţii.
ARTICOLUL 54
Originalul prezentei Convenţii, ale cărei texte în limbile arabă, chineză,engleză, franceză, rusă şi spaniolă sunt autentice în egală măsură, va fi
depus la Secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite. Drept careplenipotenţiarii subsemnaţi, împuterniciţi în mod corespunzător deguvernele lor respective, au semnat prezenta Convenţie.

45

ROM 21.8. FINAL.indd 45

8/21/12 11:12 AM