㄰㤵㜵㈵獴牡湩穣楰楮楳扮䉏㈶⸠慶杵獴′〰㔠ㄴ㨱ㄺㄴПРЕДГОВОР
Правата на човека и правата на детето имат универсален характер.
Всички държави са длъжни да провеждат разяснителна ипросветителска дейност в тази област, да ги прилагат и спазват. Ролятана международните организации е да оказват съдействие на държавитепри изпълняване на задълженията им по осъществяване на основните
права на човека и детето чрез различни програми.
За последното десетилетие образованието за правата на човека стана
една от централните точки на обсъждане от гледна точка на теорията,изследователската работа, политиката и практиката. През 2005 г.
Организацията на обединените нации обяви “Световна програмаза образование за правата на човека”, Европейският съюз представя
“Европейска инициатива за демокрация и права на човека”, Съветътна Европа обяви 2005-а за “Европейска година на демократичното
гражданство чрез образование”. Организацията за сигурност исътрудничество в Европа (ОССЕ), в която членува и Вашата страна,също има своите задължения, които са определени и утвърдени прездекември 2003 година в Стратегията на ОССЕ по противодействие назаплахите за сигурността и стабилността през XXI век:“Усилията на ОССЕ ще бъдат ориентирани, в частност, към младежтас цел да възпитават у нея разбиране за необходимостта да се проявява
толерантност, а също така за важността на помирението и мирното
съвместно съществуване. Светогледът на младежта и нейните перспективиза бъдещето имат ключово значение. Затова, при необходимост, ОССЕще поема по-голяма роля в областта на образованието. Особено внимание
заслужават области като образованието за правата на човека.”Словения, която през 2005 година е държавата-председател на ОССЕ,с цел да даде своя принос за осъществяването на тези задължения,би искала да реализира пилотен проект в страните-членки на ОССЕ.
Много се радваме, че сте решили да вземете участие в него.
Изхождайки от Конвенцията за правата на детето, ратифициранаот повечето страни в света, а също така въз основа на добрите
преподавателски практики в словенските училища, ние бихме искалида ви предложим материал, който би могъл да се окаже полезен запреподаване на права на детето за деца на възраст 12 - 14 години.
Подобен материал предизвика значителен интерес в Словения както
сред учащите се, така и сред учителите. Люблянският Институт заобразователни изследвания предприе през декември 2004 г.- януари
2005 г. изучаване и оценяване на дадената програма (въз основа наотговори на учители на въпросник) и отбеляза съществена промяна вразбирането на проблематиката в областта на правата на човека средучениците, взели участие в проекта. В частност, беше посочено, че впроцеса на всекидневното обучение учениците разпознават по-добре
фактите, свързани с нарушаване на техните права и отделят повече
внимание на проблематиката на правата на децата. Наред с товазначителна част от учителите осъзна, че участвайки в проекта, те сапридобили допълнителни знания, които ще им позволят в бъдеще даучастват в подобни проекти, засягащи правата на човека и на детето.
Учебният материал, предлаган от нас в рамките на пилотния проектна ОССЕ, се състои от комплект картички, съдържащи прости текстовеза правата на детето и албум за тях. В началото на проекта, преди
провеждането на занятията, на децата се раздават празни албуми.
После на всеки урок се обсъжда една от картичките. В края на курса
учащите събират в своите албуми пълния комплект картички.
Настоящата информационна брошура е предназначена за учители. Тявключва някои модели на работа с темите, представени на картичките,и е разработена, за да помогне на учителя в обсъждането на темитеи стимулиране на съответната дейност. В брошурата също така саизброени възможните техники за работа в група. По отношение наспазването на основните права на всеки човек и дете, този учебен
материал ще ви помогне да откриете модела на преподаване, който щесе окаже най-приемлив за вас. Един от възможните подходи е разговорза отговорността в съчетание с правата, с привеждане на примери отвсекидневния училищен живот и от живота извън училище.
В тази брошура вие също така ще намерите цитати от Конвенцията заправата на детето и полезни препратки към източници, които могатда са ви от полза занапред при обръщане към темата за правата начовека и детето. Темата за правата на човека е важна и сериозна инастоящият учебен материал не може да обхване всички нейни аспектии подходи към нея. Затова ние включихме в брошурата информация засъществуващите
печатни източници (книги, пособия и т. н.), а също така дадохме
препратки към Интернет-сайтове, за да можете да се допитвате до тяхзанапред. Брошурата съдържа най-полезната и широко използвана
информация, предлагана от международни и неправителствени
организации.
Ще ни е много интересно да получим отзив за вашия опит след участиетови в настоящия пилотен проект, затова включихме в материалите малка
анкета. По такъв начин бихме искали да получим обратна информацияза опита, който ще бъде придобит от учителите, а също така и техните
забележки във връзка с предлаганата методика на образование вобластта на правата на човека. Това ще позволи да се разширят методитена обучение и пособията за следващите поколения.
Представен ви е доста прост дидактически материал, който ще можетеда ползвате като допълнение към вече съществуващите методикии пособия или като съвсем нов подход извън утвърдените учебни
програми. В страните, където засега все още не се осъществява
преподаване на правата на човека за дадената възрастова група, тозипилотен проект може да инициира начало на образование в областтана правата на човека.
Надяваме се, че ако настоящият проект на дадения етап бъде приет иуспешно осъществен в региона на ОССЕ, той ще бъде усъвършенствани продължен занапред. Провеждането на образователна дейност вобластта на правата на човека и детето не е само наше задължение.
Доставя удоволствие това, че спомагаме за здравословното развитиена младежта. Ние сме убедени, че образованието по темата “права начовека” може да се смята за наш добър съвместен принос в делото завъзпитанието на бъдещите поколения – на тези, които днес още не садостигнали пълнолетие. И ние искрено се надяваме, че участието впроекта ще ви достави удоволствие.

МЕТОДОЛОГИЯ
ПРЕПОРЪЧВАНИ ТЕХНИКИ ЗА РАБОТА В ГРУПИ
ДИСКУСИЯ
Дискусията дава на учителя и учениците добра възможност да разкрият
отношението си към обсъжданите теми. Това е твърде важно в процеса наобучение по темата “права на човека”, тъй като участниците трябва несамо да владеят тематичния материал, но и самостоятелно да го изследвати анализират. Информация за текущите събития, плакати и примери саполезни инструменти за стимулиране на обсъжданията. Препоръчва седискусиите да започват с думите: “А какво мислите за...?”
РАЗДЕЛЯНЕ ПО ДВОЙКИ
Методът е оправдан в случаите, когато не ни се удава да генерираме идеипри обсъждане с пълния състав на групата. Предложете на учащите се даобсъдят темата, като се разделят по двойки, в течение на една-две минути,а после да споделят своите мисли с останалите. Скоро ще се установи, чеаудиторията “бръмчи”, а идеите се роят!
РАЗДЕЛЯНЕ НА МАЛКИ ГРУПИ
Разделянето на малки групи е алтернатива на работата на групата в пълен
състав. Този метод позволява да се привлече за участие всеки и помага заразвитието на екипното сътрудничество. Числеността на групата зависиот конкретните обстоятелства - общо колко учащи са заети с дейността ис какви пространствени възможности разполагате. Една малка група можеда се състои от 2-3 души, но групата работи най-добре, когато в нея има 6-8
участници. Продължителността на работа на такива групи може да бъде 15минути, час или цял ден, в зависимост от получените задачи.
Рядко се постигат резултати, ако просто се предложи на учащите се “даобсъдят определена тема”. Каквато и да е темата на обсъждане, важно еясно да се определи задачата и да се ориентират участниците към достиганена определена цел, изискваща от тях да се обърнат към основната група.
Например, задачата трябва да се дава под формата на проблем, който
предстои да се реши, или на въпрос, изискващ отговор.
ИЗОБРАЗИТЕЛНИ СРЕДСТВА - РИСУНКИ,КОЛАЖИ, КОМИКСИ, ФОТОГРАФИИ
“Рисунката ще ти каже повече от думите”. Зрителният образ е мощен
инструмент както за предаване на информация, така и за поддържане наинтерес. Необходимо е също така да се помни, че рисуването е важен начинза самоизява и комуникация, който е приемлив не само за по-склоннитекъм умствена дейност, но и за онези, които не владеят много сигурно
средствата за вербално общуване.
СРЕДСТВА ЗА МАСОВА ИНФОРМАЦИЯ (СМИ):ВЕСТНИЦИ, РАДИО, ТЕЛЕВИЗИЯ, ИНТЕРНЕТСМИ са незаменим източник на добър материал за обсъждане. Винагие интересно да се обсъди съдържанието на материала и това как е билподаден, а също така да се анализира въпросът за тенденциозността истереотипите.
ФИЛМИ, ВИДЕО, РАДИОПРЕДАВАНИЯ
Филмите, видеото и радиопредаванията са действен инструмент вобучението по тематиката “права на човека”, доста популярен средмладежта. Беседата върху гледан филм може да стане добра отправна
точка за по-нататъшна работа. Може да се говори за първичната реакцияна учащите се на филма, за това доколко той е “жизнен”, дали действащите
лица са били изобразени реалистично, или са се опитали да утвърдят
определена политическа или морална гледна точка.
МОЗЪЧНА АТАКА
“Мозъчната атака” е метод да се представи нова тема, да се стимулира
творчеството и да се изработят множество идеи за кратък срок. Може дасе използва за решаването на специфични проблеми или за отговор наопределен въпрос.
Препоръки:•Определете темата, която възнамерявате да “атакувате” и яформулирайте във вид на въпрос, имащ редица отговори.
•Напишете въпроса по такъв начин, че да могат да го видят всички.
•Помолете учащите се да съобщят идеите си и да гизапишат по такъв начин, че да могат да ги видят всички
- във вид на отделни думи или къси изречения.
•Прекратете “атаката”, когато потокът от идеи пресъхне и после
•Направете преглед на предложенията иискайте те да бъдат коментирани.
Необходимо е да се придържате към следните правила:•Записвайте ВСЯКО ново предложение. Често най-”творческите”предложения се оказват най-полезни и интересни!



•
•
•
•

Не бива да се допускат коментари или оценкивъв връзка с написаното преди края на “атаката”или да се повтарят вече изказани идеи.
Стремете се да увлечете всички в работата.
Излагайте своите идеи само когато енеобходимо да насърчите групата.
Ако предложението не е достатъчно ясноформулирано, поискайте да бъде изяснено.

ПИСАНЕ НА СТЕНА
Това е една от формите на “мозъчна атака”. Участниците записват мислитеси на малки самозалепващи се листчета и ги лепят на стената или на дъска.
Предимството на дадения метод е в това, че учащите се могат да останат поместата си и спокойно да размишляват самостоятелно, без да се подлагатна влиянието на чужди мисли, а листчетата могат да се местят и групиратпо теми и идеи.
РОЛЕВИ ИГРИРолевата игра е кратък спектакъл, разиграван от участниците. Независимоот това, че докато играят, участниците изхождат от собствения си жизнен
опит, играта в значителна степен е импровизация. Целта на играта е дасе представят събития или обстоятелства, с които участниците не сасе сблъсквали. Ролевите игри спомагат за по-доброто ориентиране вситуацията и за повишаване на съпричастността към озовалите се в подобна
ситуация.
•Ролевите игри се различават от симулацията на ситуацията потова, че въпреки известна доза спектакъл, те по принцип иматсценарии и предполагат по-малка степен на импровизация.
•Ценността на ролевата игра се състои в това, че тя имитира
действителността. Ролевите игри повдигат въпроси, които
нямат еднозначни отговори, например за правилното илинеправилното поведение на действащите лица. За постиганетона най-добър ефект на разбиране на ситуацията е целесъобразнода се предложи на учащите се да си сменят ролите.
Ролевите игри трябва да се провеждат внимателно. Първо, много е важнода се остави на учащите се време, за да могат да излязат от ролята. Второ,трябва да се отнасяте внимателно към чувствата на отделните участниции да се отчита социалната структура на групата. Например при ролевите
игри, свързани с ограничени възможности и специални нужди, трябвада се вземе под внимание, че в групата могат да се намират участници,които изпитват подобни трудности (което може да остава незабележимоза останалите) или те да имат сред приятелите или близките си хорасъс специални нужди. Такива участници не бива да се травмират, да сеизвеждат на преден план или да се поставят “зад борда”. В случай, че естанало така, отнесете се към ситуацията сериозно (извинете се, кажете,че става въпрос за абстрактен пример и т. н.). Освен това не забравяйте застереотипите. Ролевите игри показват какво именно отделните участници
мислят за другите, чрез подражаване или изиграване на техните роли.
Затова тези занимания са толкова забавни! Може да се окаже полезно, акослед играта проведете препитване: “Как мислите, дали този персонаж,чиято роля беше изиграна, наистина е такъв?” От тази ситуация може да сеизвлече допълнителна поука, като се развива в учащите се потребност къмпостоянно критично отношение към информацията. Може също така дабъдат попитани учащите се откъде са почерпили сведения за създаване наобраза на своя персонаж.
МОДЕЛИРАНЕ НА СИТУАЦИИ
Моделирането на ситуации може да се счита за разширена ролева игра,в която са включени всички. Тази методика позволява на учащите се дапреживеят извънредни ситуации, оставайки в безопасност. Моделиранетона ситуациите често изисква определено равнище на емоционална
“съпричастност”, което я прави доста действено средство. Учащите сеусвояват материала не само рационално или като навик, но и “със сърцето
си”.
Последващото препитване е извънредно важна част от методиката.
Играещите са длъжни да обсъдят своите усещания, защо са предприели
именно такива действия, възникнало ли е у тях чувство на несправедливости доколко приемливо е решението, до което са стигнали.
На учащите се трябва да им се помогне да направят паралел между това,което са изпитали и действителната ситуация в света.

* По-подробен материал за методите на работа може да се намери в изданието наСъвета на Европа “Компас” - виж препратката във втората част на брошурата,раздел “Източници на информация за образование по темата “права на дететои права на човека”.

Както гласи Конвенцията на Обединените нации за правата на детето, за дете се смята
всяко човешко същество, което не е достигнало пълнолетие. Ние, децата, имаме правода знаем какво означават нашите права. Всички държави са длъжни да осигуряват
спазването на нашите права и да защитават нашите дългосрочни интереси.

Допълнителна информация: (член 1 от Конвенцията за правата на детето)Учителят предоставя на учащите се Конвенцията за правата на детето, приетаот Генералната асамблея на Организацията на обединените нации. На учителясе препоръчва да обърне внимание на дългосрочния интерес - формиране на трайна
обществена поддръжка на правата на човека.
Възможни дейности: обсъждане и евентуално изготвянена проект на плакат за правата на човека.
•Какво означава “да бъдеш човек”?
•Защо са ни нужни норми и закони?
•Защо им е на децата специален документ, отделно защитаващ правата им?.
•Какви права са гарантирани от Конвенцията за правата на детето?
(децата, разделени на групи, изброяват известните им права; следотчетите на групите може да бъде изготвен плакат за правата на детето)•Откъде сме узнали за тези права?
•Къде и как можем да научим повече за нашите права?
•Какви са нашите дългосрочни интереси? (децата
изброяват своите интереси, сравняват ги).
Ние, децата, имаме право на живот, оцеляване и развитие. Имаме правона храна и чиста питейна вода в достатъчни количества.

Допълнителна информация: (Членове 6 и 27 от Конвенцията за праватана детето)Това е особено важно право и Генералната асамблея на Организацията наобединените нации му отделя особено внимание. Учителят може специалнода подчертае отговорността на държавата и официалните власти поотношение на гарантирането на тези права.
Възможни дейности: писане на стена/дъска, дискусия
•Какво е необходимо за развитието на детето
(сигурност, храна, вода, образование и т. н.)?
•Какво означава “достатъчно количество
храна и чиста питейна вода”?
•Защо тези права са толкова важни?
•Познавате ли случаи, в които това право не егарантирано на децата (в кои страни)?
•Кой е длъжен да им помага и по какъв начинние можем да им помогнем?
С раждането си получаваме право на име и гражданство, независимоот местонахождението си.

Допълнителна информация: (членове 7 и 8 от Конвенцията за праватана детето)Учителят може да обсъди важността на името на човека като част отнеговата самоличност. След обсъждането на имената, разпространени врегиона, може да се обсъдят имената, приети в света, а също така различните
видове гражданство.
Възможни дейности: Разговор пред картата на света, учителят показва
територията на ОССЕ - 55 страни, разказва, че навсякъде децата изучават
правата на детето (ние всички имаме право на име и гражданство) и сепривеждат редица примери.
•Какво означава вашето име?
•Познавате ли вие деца, които нямат име илигражданство, чували ли сте някога за деца, които нямат
свидетелство за раждане; защо това е лошо?

10

Ние, децата, имаме право да живеем с нашите родители, семействаили с тези, които се грижат за нас по най-добрия начин.

Допълнителна информация: (членове 5, 9 и 18 от Конвенцията заправата на детето)За това право може да се изтъкне принципът на висшия интерес за детето,който се разглежда по-подробно в член 3 от Конвенцията за правата надетето. За осигуряване на сигурността на детето и максимална полза за негопонякога е целесъобразно детето да живее отделно от своето семейство илинастойници.
Възможни дейности: Разделяне по двойки, дискусия
•Какви видове семейства са ви известни (семейства,различни по големина, с различен брой деца, с единродител, няколко поколения, живеещи заедно...)?
•
Какво означава това: “родителите/настойниците да сегрижат за нас по най-добрия начин”? По какъв начин?
•Кой се грижи за вас?

11Никой няма право да ни подлага на дискриминация по отношениена пол, раса, език, религия, национален или етнически произход.

Допълнителна информация: (член 2 от Конвенцията за правата на детето)Международните юридически инструменти, включително Конвенцията заправата на детето, се основават на принципа на недискриминация. Съгласно
тази Конвенция всички деца имат право да се ползват от всички права исвободи.
Възможни дейности: дискусия, могат да се използват материали отСредствата за масова информация (СМИ).
•Учителят приканва децата да размишляват на гласза различията в света; какви раси, езици, религии,нации и етнически групи са ни известни?
•Обсъждането трябва да бъде насочено към спазване наравенството и уважение към различията, а също така ина факта, че навсякъде има някой, който е чужденец.
•Какви са различията между нас (взима се като пример класът)?
•В какво отношение сме подобни един на друг?

12

Ние, децата, имаме право на образование и безплатно основно
обучение.

Допълнителна информация: (членове 28 и 29 от Конвенцията за праватана детето)Осигуряването на това право се основава на принципа на равните
възможности.
Вид на работата: работа в малки групи, обсъждане
•Защо образованието е важно нещо?
•Всички деца на вашата възраст ли ходят на училище?
•Знаете ли някой, който не ходи на училище, изащо (у нас, някъде другаде, в чужбина)?
•Как бихте осигурили на всички деца в света възможностда ходят в основно училище; защо това е важно?

13Вслушайте се в нас, децата, ние имаме право да изкажем мнението си.

Допълнителна информация: (членове 12, 13, 14, 15 и 17 от Конвенциятаза правата на детето)Освен правото на свобода на изразяване, на децата се гарантират също такавсички останали основни граждански права и свободи като свободата насдружаване, на мисълта, на съвестта и вероизповеданието, а също и правотона достъп до информация.
Възможни дейности: обсъждане на избрана тема(може да се използват филми, видео, радиопредавания)•Всеки изразява мнението си по избраната
тема, всички изслушват всеки;•Обсъдете: защо това е важно - да изразяваш своите
мисли и да се вслушваш в останалите?
•Как да се направи така, че възрастните дасе вслушват във вашето мнение?
•Защо гражданските права са толкова важни?

14

Ние, децата, имаме право на медицинско обслужване.

Допълнителна информация: (член 24 на Конвенцията за правата надетето)Възможни дейности: ролеви игри, писане на дъската, дискусия
•Всяко дете е длъжно да назове заболяване, при което е необходима
медицинска помощ (може да се разиграят ролите на лекар ипациент); учителят нанася името на заболяването на дъската.
•Обсъдете: спазва ли се това право в детското здравеопазване?
Ако не, кой е длъжен да осигурява на децата това право?

15Децата със специфични потребности имат право на специални
грижи.

Допълнителна информация: (член 23 от Конвенцията за правата надетето)Учителите обясняват на учащите се, че децата със специфични потребности
изискват особени грижи, а също така, че понякога децата се различават поместорождението си или поради събития, които са преживели.
Възможни дейности: дискусия
•Какво означава деца със специфични потребности”? (избройте
видовете инвалидност и “скрита инвалидност”, а също такаограничените възможности - физически, психологически, социални)•Как тези деца могат да получат специалните
грижи, от които се нуждаят?
•По какъв начин може да се помогне на такива деца, за да водят
нормален социален живот и да посещават обикновено училище?

16Ако ние, децата, сме бежанци или чужденци в трети страни, ниеимаме право на съответните грижи и защита.

Допълнителна информация: (членове 20 и 22 на Конвенцията за праватана детето)Възможни дейности: дискусия въз основа на актуални събития и съобщенияв средствата за масова информация•Кой е бежанец, кой търси убежище и кой е чужденец?
•Познавате ли такива? От къде са те?
•Какви са насъщните им потребности, койможе да им помогне и по какъв начин?
•Как можем да им помогнем ние (ако се озоват
сред нас или вече се намират сред нас)?

17Ние, децата, имаме право на отдих, игри и развлечения.

Допълнителна информация: (член 31 на Конвенцията за правата надетето)Възможни дейности: рисуване, дискусия, изложба нарисунките (в мащабите на класа или училището)•Децата рисуват какво обичат най-многода правят в свободното си време;•Всеки показва рисунката си и коментира;•Учителят изброява на дъската най-предпочитаните дейности;•Учителят води дискусия за това какво означава
свободно време и защо то е важно.

18

Ние, децата, имаме право на защита от всички форми на насилие иексплоатация.

Допълнителна информация: (членове 33, 34, 35, 36, 37 и 38 на Конвенциятаза правата на детето)Възможни дейности: дискусия, писане на стена / дъска
•Какви видове насилие познавате (физическо, психологическо)?
•Кой е насилник и кой - жертва?
•Кой е длъжен да защитава децата от насилие?

19

Ние, децата, не можем да бъдем използвани като евтина работна
ръка, особено в ущърб на нашето образование.

Допълнителна информация: (член 32 на Конвенцията за правата надетето)Учителят трябва да се убеди, че децата разбират разликата между
изпълнението на всекидневните им битови задължения, свързано с тяхната
отговорност като членове на семейството, и експлоатацията.
Възможни дейности: дискусия
•Вие, децата, помагате ли вкъщи и какви дейности извършвате?
•Познавате ли деца, които не ходят на училище,защото са принудени да работят?
•От какво са лишени тези деца?

20КОНВЕНЦИЯ НА ООН ЗА ПРАВАТА НА ДЕТЕТО
Приета от ОС на ООН на 20 ноември 1989 година,ратифицирана с решение на Великото народно събрание от 11 април 1991 година- ДВ, бр. 32 от 1991 година, в сила от 3 юли 1991 година.
ПРЕАМБЮЛ
Държавите-страни по тази конвенция,считайки, че в съответствие с принципите, прокламирани в Устава наОрганизацията на обединените нации, признаването на присъщото
достойнство и на равните и неотменими права на всички членове начовешкото семейство е в основата на свободата, справедливостта и мира всвета,
имайки предвид, че народите на Организацията на обединените нации
отново са потвърдили в нейния устав своята вяра в основните права начовека и в достойнството и ценността на човешката личност и са решенида подпомагат социалния напредък и постигането на по-висок жизнен
стандарт в условията на по-голяма свобода,признавайки, че Организацията на обединените нации, във Всеобщата
декларация за правата на човека и в Международните пактове за праватана човека, е провъзгласила и договорила, че всеки има право на всички
права и свободи, изложени в тях, без каквито и да било различия, катораса, цвят на кожата, пол, език, религия, политически или други възгледи,национален или социален произход, имуществено състояние, рождениеили друг статут,напомняйки, че във Всеобщата декларация за правата на човека
Организацията на обединените нации е провъзгласила, че децата иматправо на специални грижи и помощ,убедени, че на семейството като основна клетка на обществото и естествена
среда за израстването и благосъстоянието на всичките му членове и особенона децата, трябва да бъде оказана необходимата защита и съдействие, такаче то да може пълноценно да поеме своята отговорност в обществото,признавайки, че за пълното и хармонично развитие на личността надетето то трябва да расте в семейна среда, в атмосфера на щастие, любови разбирателство,21считайки, че детето трябва да бъде напълно подготвено да водисамостоятелен живот в обществото и да бъде възпитано в духа на идеалите,провъзгласени в Устава на Организацията на обединените нации, и поконкретно в духа на мир, достойнство, толерантност, свобода, равенство исолидарност,имайки предвид, че необходимостта от оказване на особени грижи задетето е заявена в Женевската декларация за правата на детето от 1924година и Декларацията за правата на детето, приета от ООН през 1959година и призната във Всеобщата декларация за правата на човека, вМеждународния пакт за граждански и политически права /по-специално в
чл. 23 и 24/, в Международния пакт за икономически, социални и културни
права /по-специално в чл. 10/ и в уставите и съответните документина специализираните международни организации, занимаващи се сблагоденствието на децата,имайки предвид, че, както е посочено в Декларацията за правата на детето
“детето, поради физическата си и умствената си незрялост, се нуждае отспециални гаранции и грижи, включително подходяща правна защита,преди, както и след раждането си.”.
припомняйки разпоредбите на Декларацията за социалните и правните
принципи, отнасящи се до закрилата и благоденствието на децата и поспециално до подпомагането, настаняването и осиновяването в националени международен мащаб; на Минималните стандарти на Организациятана обединените нации за правораздаване при непълнолетни (“Пекински
правила”) и на Декларацията за защита на жените и децата при бедствия ивъоръжени конфликти,признавайки, че във всички страни в света има деца, които живеят приизключително трудни условия, и че такива деца се нуждаят от специално
внимание,вземайки предвид съответно важността на традициите и културните
ценности на всеки народ за закрилата и хармоничното развитие надетето,признавайки значението на международното сътрудничество заподобряване условията за живот на децата във всяка страна и по-специалнов развиващите се страни,22се споразумяха за следното:ЧАСТ IЧЛЕН 1За целите на тази Конвенция “дете” означава всяко човешко съществона възраст под 18 години, освен ако съгласно закона, приложим за детето,пълнолетието настъпва по-рано.
ЧЛЕН 2
1. Държавите-страни по конвенцията зачитат и осигуряват правата,предвидени в тази конвенция, на всяко дете в пределите на своята
юрисдикция, без каквато и да било дискриминация, независимо отрасата, цвета на кожата, пола, езика, религията, политическите или други
възгледи, национален, етнически или социален произход, имущественото
състояние, инвалидността, рождението или друг статут на детето, нанеговите родители или законни настойници.
2. Държавите-страни по конвенцията вземат всички подходящи мерки заосигуряване закрилата на детето против всички форми на дискриминацияили наказание на основание на статута, действията, изразените мнения илиубеждения на детето, родителите, законните настойници или членоветена семейството му.
ЧЛЕН 3
1. Висшите интереси на детето са първостепенно съображение във всички
действия, отнасящи се до децата, независимо дали са предприети отобществени или частни институции за социално подпомагане, съдилищата,административните власти или законодателните органи.
2. Държавите-страни по конвенцията се задължават да осигурят надетето такава закрила и грижи, каквито са необходими за неговото
благосъстояние, като се вземат предвид правата и задълженията на неговите
родители, законни настойници или на другите лица, отговорни по законза него, и за тази цел те предприемат всички необходими законодателни иадминистративни мерки.
3. Държавите-страни по конвенцията осигуряват институциите, службитеи услугите, отнасящи се до закрилата или грижите за децата да отговарятна стандартите, установени от компетентните власти, особено в областтана безопасността и здравеопазването и по отношение на числеността ипригодността на техния персонал и компетентния надзор над него.

23ЧЛЕН 4Държавите-страни по конвенцията са длъжни да предприемат всички
необходими законодателни, административни и други мерки заосъществяване правата, признати в тази конвенция. По отношение наикономическите, социални и културни права, държавите-страни поконвенцията предприемат такива мерки в максимална степен, възможнас оглед на техните ресурси, и когато е необходимо, в рамките намеждународното сътрудничество.
ЧЛЕН 5Държавите-страни по конвенцията зачитат отговорностите, правата изадълженията на родителите или, в зависимост от случая, на членовете на
по-голямото семейство или общност, както предвиждат местните обичаи,на законните настойници или другите лица, отговорни по закон за детето,да осигуряват по начин, съответстващ на развитието на способностите надетето, подходящи насоки и ръководство в упражняването от страна надетето на правата, признати в тази конвенция.
ЧЛЕН 6
1. Държавите-страни по конвенцията признават, че всяко дете иманеотменно право на живот.
2. Държавите-страни по конвенцията осигуряват в максимално възможна
степен оцеляването и развитието на всяко дете.
ЧЛЕН 7
1. Детето следва да бъде регистрирано незабавно след раждането муи от рождение ще има право на име, право да придобие гражданство идоколкото е възможно, право да познава и да бъде отглеждано от своите
родители.
2. Държавите-страни по конвенцията осигуряват осъществяването на тезиправа в съответствие с националното си законодателство и със задължениятаси съгласно съответните международни документи в тази област, особено
когато в противен случай детето би останало без гражданство.
ЧЛЕН 8
1 Държавите-страни по конвенцията се задължават да зачитат правото надетето да запази без незаконна намеса своята самоличност, включително
своето гражданство, име, и семейни връзки, както са признати от закона.
2. Когато едно дете е незаконно лишено от някои или всички елементина неговата самоличност, държавите-страни по конвенцията предоставят
24

подходяща помощ и закрила с оглед възстановяване на неговата
самоличност във възможно най-кратък срок.
ЧЛЕН 9
1. Държавите-страни по конвенцията осигуряват детето да не бъдеразделяно от родителите си против тяхната воля, освен когато компетентните
власти решат, в съответствие с приложимите закони и процедури и привъзможност за съдебен преглед, че такова разделяне е необходимо зависшите интереси на детето. Такова решение може да бъде необходимов някои особени случаи, като например малтретиране или изоставяне надетето от родителите или когато родителите живеят разделени и трябва дасе вземе решение относно местожителството на детето.
2. При всяка процедура съгласно т. 1, на всички заинтересовани странище се дава възможност да участвуват в нея и да изложат своите становища.
3. Държавите-страни по конвенцията зачитат правото на детето, коетое отделено от единия или двамата си родители, да поддържа лични
отношения и пряк контакт с двамата си родители редовно, освен ако товапротиворечи на висшите интереси на детето.
4. Когато такова разделяне е в резултат на някакво действие, предприетоот държава-страна по конвенцията, като задържане, затвор, изселване,депортиране или смърт /включително смърт. произтичаща от каквато ида е причина, докато лицето е задържано от държавата/ на единия илидвамата родители или на детето, тази държава при поискване предоставяна родителите, детето, или ако е уместно, на друг член на семейството
необходимата информация относно местопребиваването на липсващия
член /членове/ на семейството, освен ако предоставянето на информацияби навредило на благосъстоянието на детето. Освен това, държавитестрани по конвенцията осигуряват предоставянето на такова искане самопо себе си да не води до неблагоприятни последствия за съответното лице/лица/.
ЧЛЕН 10
1. В съответствие със задължението на Държавите-страни по конвенцията
съгласно чл. 9, т. 1, всяка молба от дете или неговите родители да влязатили да напуснат една държава-страна по конвенцията с цел събиранетона семейството се разглежда по положителен, хуманен и експедитивен
начин.
Държавите-страни по конвенцията освен това осигуряват представянетона такава молба да не води до неблагоприятни последствия за нейните
автори и членовете на техните семейства.
25

2. Детето, чиито родители живеят в различни държави има право даподдържа лични отношения и преки контакти с двамата си родители,редовно, освен при изключителни обстоятелства. За тази цел и в съответствиесъс задължението на държавите-страни по конвенцията съгласно чл. 9, т. 2,
Държавите-страни по конвенцията зачитат правото на детето или неговите
родители да напускат която и да е страна, включително собствената си и давлизат в своята собствена страна.
Правото да напускат която и да е страна подлежи само на тези ограничения,които са предписани от закона и които са необходими за защита нанационалната сигурност, обществения ред, общественото здраве илиморал или правата и свободите на други лица и които са съвместими сдругите права, признати в тази конвенция.
ЧЛЕН 11
1. Държавите-страни по конвенцията предприемат мерки за борба снезаконното прехвърляне и невръщане на деца от чужбина.
2. За тази цел държавите-страни по конвенцията насърчават сключванетона двустранни или многостранни споразумения или присъединяванетокъм съществуващи споразумения.
ЧЛЕН 12
1. Държавите-страни по конвенцията осигуряват на детето, което можеда формира свои възгледи, правото да изразява тези възгледи свободнопо всички въпроси, отнасящи се до него, като на тях следва да се придава
значение, съответстващо на възрастта и зрелостта на детето.
2. За тази цел на детето по-специално е предоставена възможност дабъде изслушвано при всякакви съдебни и административни процедури,отнасящи се до него, или пряко, или чрез представител или съответен
орган, по начин, съответстващ на процедурните правила на националното
законодателство.
ЧЛЕН 13
1. Детето има право на свобода на изразяване на мнение. Това право
включва свободата да търси, получава и предава информация и идеи отвсякакъв вид, независимо от границите, устна, писмена, печатна форма илипод формата на изкуство или чрез каквито и да са други информационни
средства по избор на детето.
2 Упражняването на това право може да подлежи на известни
ограничения, но те трябва да бъдат само такива, които са предписани отзакона и са необходими:а/ зачитане правата или репутацията на другите или26

б/ за защита на националната сигурност или обществения ред или наобщественото здраве и морал.
ЧЛЕН 14
1. Държавите-страни по конвенцията зачитат правото на детето насвобода на мисълта, съвестта и религията.
2. Държавите-страни по конвенцията зачитат правата и задължениятана родителите или в зависимост от случая на законните настойници, даосигурят ръководството на детето при упражняването на неговите правапо начин, съответстващ на развитието на способностите на детето.
3. Свободата за изразяване на собствената религия или вярвания може даподлежи само на такива ограничения, които са предвидени в закона и санеобходими за защита на обществената сигурност, ред, здраве или моралили на основните права и свободи на другите.
ЧЛЕН 15
1. Държавите-страни по конвенцията признават правото на детето насвобода на сдружаване и на мирни събрания.
2. Не може да се налагат никакви ограничения върху упражняванетона тези права освен наложените в съответствие със закона и които санеобходими в едно демократично общество в интерес на националната
сигурност или обществената безопасност, обществения ред, защитата наобщественото здраве или морал или защитата на правата и свободите надругите.
ЧЛЕН 16
1. Никое дете не трябва да бъде подлагано на произволна или незаконна
намеса в неговия личен живот, семейство, дом или кореспонденция, нитона незаконно посегателство срещу неговата чест и репутация.
2. Детето има право на закрила от закона против такава намеса ипосегателство.
ЧЛЕН 17Държавите-страни по конвенцията признават важната функция,изпълнявана от средствата за масова информация и осигуряват на всяко
дете достъп до информация и материали от различни национални имеждународни източници, особено тези, насочени към подобряване нанеговото социално, духовно и морално благосъстояние и физическо иумствено здраве. За тази цел държавите-страни по конвенцията:27

а/ насърчават средствата за масова информация да разпространяват
информация и материали от социална и културна полза за детето и всъответствие с духа на чл.29;
б/ насърчават международното сътрудничество в производството, обменаи разпространението на такава информация и материали от различни
национални, международни и културни източници;в/ насърчават производството и разпространението на детски книги;г/ насърчават средствата за масова информация особено да зачитат
езиковите нужди на детето, принадлежащо към малцинствена група иликъм коренното население;д/ насърчават разработката на подходящи насоки за защита на детето отинформация и материали, вредни за неговото благосъстояние, като сеимат предвид разпоредбите на чл. 13 и 18.
ЧЛЕН 18
1. Държавите-страни по конвенцията полагат всички усилия заосигуряване признаването на принципа, че двамата родители носят общаотговорност за отглеждането и развитието на детето.
Родителите,или,споредслучая,законнитенастойнициносятпървостепенна
отговорност за отглеждането и развитието на детето. Висшите интереси надетето са тяхна основна грижа.
2. С цел гарантиране и закрила на правата, изложени в тази конвенция,държавите-страни по нея оказват подходяща помощ на родителите изаконните настойници при осъществяване на тяхната отговорност поотглеждане на децата и осигуряват създаването на институции, служби иуслуги за грижите за децата.
3. Държавите-страни по конвенцията предприемат всички подходящи
мерки, за да осигурят на децата на работещите родители правото да севъзползват от услугите за деца, които се полагат за тяхното отглеждане.
ЧЛЕН 19
1. Държавите-страни по конвенцията предприемат всички необходими
законодателни, административни, обществени и образователни мерки зазакрила на детето от всички форми на физическо или умствено насилие,посегателство или злоупотреба, липса на грижи или небрежно отношение,малтретиране или експлоатация, включително сексуални престъпления,докато то е под грижите на родителя/ родителите си, законния синастойник/ настойници или всяко друго лице, на което то е поверено.
2. Такива защитни мерки включват според случая ефективни процедуриза създаване на социални програми за осигуряване необходимата
подкрепа на детето и лицата, които се грижат за детето, както и на всички
28

други форми за предотвратяване и за разкриване, докладване, отнасяне заразследване, разглеждане и проследяване на случаите на малтретиране надеца, описани по-горе, и, според случая, за намеса на съдебните органи.
ЧЛЕН 20
1. Дете, което е лишено временно или постоянно от неговата семейна
среда или на което с оглед на неговите висши интереси не може да бъдеразрешено да остане в тази среда, има право на специална закрила ипомощ, оказвана от държавата.
2. Държавите-страни по конвенцията , в съответствие със своето
национално законодателство, осигуряват алтернативни грижи за товадете.
3. Тези грижи могат да включват наред с другото даване за отглеждане,Кафала по ислямското право, осиновяване, или, ако е необходимо,настаняване в подходящо детско заведение. Когато се разглеждат
възможните решения на тези проблеми съответно внимание трябва дабъде обърнато на осигуряване на приемственост при отглеждане на детето,както и на етническите, религиозните, културните и езиковите особеностина средата, от която то произхожда.
ЧЛЕН 21За държавите-страни по конвенцията, които признават и/или допускат
системата на осиновяване, висшите интереси на детето трябва да бъдат
първостепенно съображение, като за целта те:а/ осигуряват осиновяването на дете да бъде разрешавано само откомпетентните власти, които определят, в съответствие с приложимите
закони и процедури, и на основата на всички достоверни, отнасящи се къмслучая данни, че осиновяването е възможно, като се отчита отношениетона детето с неговите родители, роднините и законни настойници иче, ако е необходимо, тези лица са дали, след като са били съответно
информирани, своето съгласие за осиновяването. като им е предоставена
нужната консултация;б/ признават, че осиновяването в чужбина може да се счита за алтернативно
средство за грижа за детето, ако детето не може да бъде дадено в семействоза отглеждане или осиновяване, или не може по никакъв подходящ начинда се полагат грижи за него в страната, от която то произхожда;в/ осигуряват детето, което се дава за осиновяване в друга страна, да сеползва от гаранции и стандарти, еквивалентни на съществуващите приосиновяване в страната. от която то произхожда;29г/ предприемат всички подходящи мерки при осиновяване в чужбина
това да не води до незаконно финансово обогатяване на лицата, участващив него;д/ подпомагат, когато е необходимо, постигането на целите на тозичлен чрез сключване на двустранни или многостранни спогодби илиспоразумения и се стремят в тези рамки да осигурят настаняването надетето в чужбина да се извършва чрез компетентните власти или органи.
ЧЛЕН 22
I. Държавите-страни по конвенцията вземат необходимите мерки даосигурят дете, което иска да получи статут на бежанец, или което сесчита за бежанец в съответствие с приложимото международно иливътрешно право и процедури, независимо дали е придружено или нее придружено от неговите родители или от което и да е друго лице,да получи подходяща защита и хуманитарна помощ в ползванетона съответните права, изложени в тази конвенция и в другите
международни документи за правата на човека или по хуманитарни
въпроси, по които посочените държави са страни.
2. За тази цел държавите-страни по конвенцията подкрепят, когато
смятат за необходимо, усилията на Организацията на обединените
нации и на други компетентни междуправителствени организации илинеправителствени организации, сътрудничещи си с Организацията наобединените нации, да защитават и подпомагат това дете и да издирят
родителите или други членове на семейството на всяко дете бежанец сцел да получат информация, необходима за събирането му с членоветена неговото семейство. В случаите, когато не могат да бъдат намерени
родителите или други членове на семейството, на детето се осигурява
същата закрила както на всяко друго дете, постоянно или временно
лишено от неговата семейна среда, по каквато и да било причина, кактое определено в тази конвенция.
ЧЛЕН 23
1. Държавите-страни по конвенцията признават, че дете с умствени илифизически недостатъци трябва да води пълноценен и достоен живот вусловия, които осигуряват достойнството му, поощряват самостоятелносттаи улесняват активното му участие в обществото.
2. Държавите-страни по конвенцията признават правото на детето сумствени или физически недостатъци на специални грижи и насърчавати осигуряват оказването, според наличните ресурси, оказването на такова
дете и на поелите грижата за него на помощ, за която са направени постъпки
30и която отговаря на състоянието на детето и на положението на родителитеили на другите лица, грижещи се за детето.
3. Признавайки специалните нужди на детето с умствени или физически
недостатъци, помощта, оказвана в съответствие с т. 2 на този член, сепредоставя безплатно, когато това е възможно, като се вземат предвид
финансовите възможности на родителите на детето или на другите лица,грижещи се за него, и е насочена към осигуряване на ефективен достъп дои получаване на образование, обучение, здравни грижи, рехабилитация,подготовка за трудова дейност и възможности за отдих по начин, позволяващна детето най-пълната възможна социална интеграция и индивидуално
развитие, включително неговото културно и духовно развитие.
4. Държавите-страни по конвенцията подпомагат в духа намеждународното
сътрудничество
размяната
наподходяща
информация в областта на здравната профилактика, на медицинското,психологическо и функционалното лечение на децата с умствени илифизически недостатъци, включително разпространение на и достъпдо информация относно методи на рехабилитация, образование ипрофесионална подготовка, с цел да се даде възможност на държавитестрани по конвенцията да подобрят своите възможности и умения и даразширят опита си в тези области. В това отношение особено трябва дасе имат предвид нуждите на развиващите се страни.
ЧЛЕН 24
1. Държавите-страни по конвенцията признават правото на детето дасе ползва най-високия достижим стандарт на здравословно състояние иот здравните услуги за лечение на заболяванията и за възстановяване нанеговото здраве. Държавите-страни по конвенцията се стремят да осигурят
никое дете да не бъде лишено от правото си на достъп до такива здравни
услуги.
2. Държавите-страни по конвенцията полагат усилия за осигуряване напълното прилагане на това право и по-специално предприемат подходящи
мерки с цел:а/ да намалят смъртността при кърмачетата и децата;б/ да осигурят на всички деца необходимата медицинска помощ и здравни
грижи, като основно внимание се отделя на развитието на основните
здравни грижи;в/ да се борят срещу болестите и недохранването, включително в рамкитена основните здравни грижи, като наред с другото използват леснодостъпни
технологии и доставят хранителни продукти и питейна вода, вземайки подвнимание опасностите и рисковете от замърсяване на околната среда;31

г/ да осигурят на майките подходящи грижи преди и след раждане;д/ да осигурят на всички групи в обществото и по-специално на родителитеи децата информация относно здравето и изхранването на детето,предимствата на кърменето, хигиената и здравословността на околната
среда и предотвратяването на нещастните случаи, както и обучение исъдействие за използването на тази информация;е/ да развиват здравна профилактика, консултации за родителите ипросветна дейност и услуги в областта на семейното планиране.
3. Държавите-страни по конвенцията вземат всички подходящи иефикасни мерки за премахване на традиционните практики, които нанасят
вреда на здравето на децата.
4. Държавите-страни по конвенцията се задължават да развиват инасърчават международното сътрудничество с оглед постепенно постиганена пълна реализация на правото, признато в този член. В това отношение
особено трябва да се вземат предвид нуждите на развиващите се страни.
ЧЛЕН 25Държавите-страни по конвенцията признават правото на дете, което ебило настанено в специално заведение от компетентните власти с целгрижи, защита или лечение на неговото физическо или умствено здраве, напериодичен контрол върху провежданото лечение, както и върху всички
други обстоятелства относно неговото настаняване.
ЧЛЕН 26
1. Държавите-страни по конвенцията признават правото на всяко дете дасе ползва от социални придобивки, включително социални осигуровки, ипредприемат необходимите мерки за постигане на пълна реализация натова право в съответствие с тяхното национално законодателство.
2. Тези осигуровки трябва да бъдат отпускани съобразно разходите иположението на детето и на лицата, които носят отговорност за издържанетона детето, както и като се вземе предвид и всяко друго съображение,отнасящо се до искането за отпускане на такива осигуровки, отправено отдете или от негово име.
ЧЛЕН 27
1. Държавите-страни по конвенцията признават правото на всяко детена жизнен стандарт, съответстващ на нуждите на неговото физическо,умствено, духовно, морално и социално развитие.
2. Родителят/родителите или другите лица, отговорни за детето, иматпървостепенна отговорност да осигурят в рамките на своите способности
32и финансови възможности условията за живот, необходими за развитиетона детето.
3. Държавите-страни по конвенцията в съответствие с националните
условия и в рамките на своите възможности предприемат необходимите
мерки с цел да подпомагат родителите и другите лица, отговорни за детето,да осъществяват това право и в случай на нужда предоставят материална
помощ и програми за подпомагане, особено по отношение на изхранването,облеклото и жилището.
4. Държавите-страни по конвенцията предприемат всички необходими
мерки за получаване от страна на детето на издръжката от родителитеили от другите лица, които носят финансова отговорност за него, кактона тяхната територия, така и от чужбина. Особено когато лицето, носещо
финансова отговорност за детето, живее в държава, различна от тази надетето, държавите-страни по конвенцията подпомагат присъединяванетокъм международни спогодби или сключването на такива спогодби, кактои приемането на други подходящи договорености.
ЧЛЕН 28
1. Държавите-страни по конвенцията признават правото на детето наобразование и с оглед на осъществяването на това право във все по-голяма
степен и при еднакви възможности, те по-специално трябва:а/ да направят основното образование задължително и безплатно завсички;6/ да насърчават развитието на различни форми на средно образование,включително общо и професионално образование, като ги направят
достъпни и на разположение за всяко дете и вземат подходящи мерки,като въвеждането на безплатно образование и предоставяне на финансова
помощ в случай на необходимост;в/ да направят висшето образование достъпно за всички на основата наспособностите и с всички подходящи средства;г/ да направят образователната информация и тази за професионалното
обучение и ориентация налична и достъпна за всички деца;д/ да вземат мерки за насърчаване на редовното присъствие в училищатаи намаляване процента на децата, напуснали училище.
2. Държавите-страни по конвенцията предприемат всички подходящи
мерки за осигуряване спазването на училищната дисциплина по начин,съвместим с човешкото достойнство на детето и в съответствие с тазиконвенция.
3. Държавите-страни по конвенцията подпомагат и насърчават
международното сътрудничество по въпроси, отнасящи се до образованието
33и по-специално с оглед да допринесат за премахване на невежеството инеграмотността в целия свят и да улеснят достъпа до научни и технически
знания и съвременни методи за преподаване. В това отношение особено
трябва да се вземат предвид нуждите на развиващите се страни.
ЧЛЕН 29
1. Държавите-страни по конвенцията се споразумяват, че образованиетона детето трябва да бъде насочено към:а/ развитието на личността на детето, на неговите таланти, умствени ифизически способности до най-пълния им потенциал;б/ развитието на зачитането на правата на човека и основните свободи ина принципите, провъзгласени в Устава на Организацията на обединените
нации;
в/ развитието на чувството на уважение към родителите на детето,към неговата собствена културна самоличност, език и ценности, къмнационалните ценности на страната, в която детето живее, на страната, откоято то произхожда и на цивилизации, различни от неговата собствена;г/ подготовката на детето за отговорен живот в свободно общество, вдуха на разбирателство, мир и толерантност, равенство между половетеи дружба между всички народи, етнически, национални и религиозни
групи и коренно население:д/ развитието на чувството на уважение към природната среда.
2. Никоя разпоредба от този член или от чл. 28 не следва да се тълкува поначин, който да накърнява свободата на всяко физическо или юридическо
лице да учредява и ръководи образователни институции, при условие, чебъдат спазени принципите, изложени в т. 1 на този член, и че образованието,давано от такива институции, отговаря на минималните стандарти, които
могат да бъдат установени от държавата.
ЧЛЕН 30В тези държави, в които съществуват етнически, религиозни и езикови
малцинства или коренно население, дете, принадлежащо към такова
малцинство, или произхождащо от коренното население, не може да бъделишавано от правото в общност с другите членове на неговата група, дасе ползва от неговата собствена култура, да изповядва или практикува
неговата собствена религия или да използва неговия собствен език.
ЧЛЕН 31
1. Държавите-страни по конвенцията признават правото на детето наотдих и почивка, на участие в игри и дейности за отмора, подходящи завъзрастта му и на свободно участие в културния живот и изкуствата.
34

2. Държавите-страни по конвенцията зачитат и развиват правото надетето на пълноценно участие в културния и творчески живот и насърчават
предоставянето на подходящи и равни възможности за културна итворческа дейност, отдих и отмора.
ЧЛЕН 32
1. Държавите-страни по конвенцията признават правото на детето да бъдезащитено от икономическа експлоатация и от извършване на каквато и дабило работа, която крие опасност или може да попречи на образованиетона детето или да навреди на здравето или на физическото, умственото,духовното, моралното или социалното развитие на детето.
2. Държавите-страни по конвенцията предприемат законодателни,административни, социални и образователни мерки за осигуряване
прилагането на този член. За тази цел, като се имат предвид съответните
разпоредби на други международни документи, държавите-страни поконвенцията по-специално:а/ установяват минимална възраст или минимални възрасти за започванена работа;б/ предвиждат подходящо регулиране на часовете и условията наработа; ив/ предвиждат съответни наказания и други санкции за осигуряване
ефективното приложение на този член.
ЧЛЕН 33Държавите-страни по конвенцията предприемат всички необходими
мерки, включително законодателни, административни, социални иобразователни, за закрила на децата от незаконната употреба на наркотиции психотропни вещества, както е определено в съответните международни
договори и за предотвратяване използването на деца в незаконното
производство и в трафика на такива вещества.
ЧЛЕН 34
Държавите-страни по конвенцията се задължават да защитават детето отвсички форми на сексуална експлоатация и от сексуално насилие. За тазицел държавите-страни по конвенцията вземат всички подходящи мерки нанационално, двустранно и многостранно равнище за предотвратяване на:а/ подбуждане или принуждаване на дете да се занимава с каквато и да енезаконна сексуална дейност;б/експлоатация на деца с цел проституция или друга незаконна сексуална
практика;35

в/ експлоатация на деца с цел производство на порнографски представленияи материали.
ЧЛЕН 35
Държавите-страни по конвенцията предприемат всички подходящи меркина национално, двустранно и многостранно равнище за предотвратяване
отвличането, продажбата или търговията с деца в каквато и да е форма и скаквато и да е цел.
ЧЛЕН 36Държавите-страни по конвенцията закрилят детето от всички други формина експлоатация, засягащи в какъвто и да е аспект благосъстоянието надетето.
ЧЛЕН 37Държавите-страни по конвенцията осигуряват:а/ никое дете да не бъде подлагано на изтезания или друго жестоко,нечовечно или унизително отношение или наказание. Нито смъртно
наказание, нито доживотен затвор без възможност за освобождаване нямада се налагат за нарушения, извършени от лица до 18-годишна възраст;б/ никое дете да не бъде лишено от неговата свобода незаконно илипроизволно. Арестуването, задържането или осъждането на лишаване отсвобода на дете следва да бъде в съответствие със закона и да се използва
само като крайна мярка и за най-краткия възможен срок;в/ всяко дете, лишено от свобода, да бъде третирано хуманно и при зачитанена достойнството, присъщо на човешката личност и по начин, който взема
предвид нуждите на лицата на неговата възраст. По-специално всяко дете,лишено от свобода, трябва да бъде отделено от възрастните, освен ако сепрецени, че висшите интереси на детето изискват да не се прави това, и даима правото да поддържа контакти със семейството си чрез кореспонденцияи посещения, освен при изключителни обстоятелства;г/ всяко дете, лишено от свобода, да има право на незабавен достъп доправна и друга необходима помощ, както и правото да оспорва законносттана лишаването си от свобода пред съд или друг компетентен, независим ибезпристрастен орган и на бързо решение по всякакви такива дела.
ЧЛЕН 38
1. Държавите-страни по конвенцията се задължават да зачитат и даосигурят зачитане на приложимите за тях в случай на въоръжен конфликт
норми на международното хуманитарно право, които се отнасят додецата.
36

2. Държавите-страни по конвенцията вземат всички възможни мерки даосигурят лицата, които не са достигнали 15-годишна възраст да не вземат
пряко участие във въоръжени действия.
3. Държавите-страни по конвенцията се въздържат от призоваване навсяко лице, ненавършило 15-годишна възраст, във въоръжените си сили.
При призоваване на лица, които са навършили 15-годишна възраст, но неса навършили 18 години, държавите-страни по конвенцията се стремят дадават приоритет на по-възрастните.
4. В съответствие със своите задължения, произтичащи от международното
хуманитарно право, за закрила на гражданското население в случай навъоръжен конфликт държавите-страни по конвенцията предприемат
всички разумни мерки за осигуряване закрила и грижи за децата, които сазасегнати от въоръжен конфликт.
ЧЛЕН 39Държавите-страни по конвенцията предприемат всички необходими
мерки за подпомагане на физическото и психическото възстановяване исоциална реинтеграция на дете, жертва на всякаква форма на липса нагрижи, експлоатация или злоупотреба, изтезания или каквато и да е друга
форма на жестоко, нечовешко или унизително отношение или наказание;или въоръжен конфликт. Това възстановяване или реинтеграцияще се извършва в среда, благоприятстваща укрепването на здравето,самоуважението и достойнството на детето.
ЧЛЕН 40
1. Държавите-страни по конвенцията признават правото на всяко дете,което е заподозряно, обвинено или признато за виновно в нарушаване нанаказателния закон, да бъде третирано по начин, съвместим с чувствотоза достойнство и собствена стойност на детето, който укрепва зачитанетоот детето на основните права и свободи на човека и който взема предвид
възрастта на детето, необходимостта да се подпомага реинтеграцията надетето и поемането от него на конструктивна роля в обществото.
2. За тази цел и зачитайки съответните разпоредби на международните
документи, държавите-страни по конвенцията по-специално осигуряват:а/ никое дете да не бъде заподозряно, обвинено или признато за виновнов нарушаване на наказателния закон по причина на действия илибездействия, които не са забранени от националното или международното
право по време на извършването им:б/ всяко дете, за което се твърди или е обвинено в нарушаване нанаказателния закон, да има поне следните гаранции:37

/i/ да се счита за невинно до доказването, че е виновно в съответствие съсзакона;/ii/ да бъде информирано незабавно и пряко за обвиненията против негоили, ако е необходимо, чрез неговите родители или законни настойниции да получи правна или друга подходяща помощ в подготовката ипредставянето на неговата защита;/iii/ случаят да бъде решен без забавяне от компетентна, независимаи безпристрастна институция или съдебен орган в справедлив процес
съгласно закона, при наличието на правна или друга подходяща помощ,освен ако се прецени, че това не е в интерес на детето, по-специално,вземайки предвид неговата възраст или положение, неговите родителиили законни настойници;/iv/ да не бъде принуждавано да дава показания или да се признава
виновно; да може да разпитва или да бъдат разпитвани от негово имесвидетели на обвинението и да бъде разрешено участието и разпитванетона свидетели на защита при условия на равенство;/v/ ако се счита, че е нарушило наказателния закон, това решение ивсякакви мерки, наложени вследствие на това, да бъдат обжалвани предпо-висша компетентна, независима и безпристрастна власт или съдебен
орган съгласно закона;/vi/ да има безплатното съдействие на преводач, ако детето не разбираили не говори използвания език;/vii/ да се зачита напълно неговият личен живот на всички етапи напроцеса.
3. Държавите-страни по конвенцията се стремят да съдействат засъздаването на закони, процедури, органи и институции, имащи
непосредствено отношение към деца, заподозрени, обвинени или признатиза виновни в нарушаване на наказателния закон и по-специално:а/ за установяване на минимална възраст, под която се приема, че децатане са в състояние да нарушават наказателния закон;б/ когато е подходящо и желателно, за вземане на мерки за разрешаванена случаите с такива деца, без да се прибягва до съдебни процедури, приусловие, че напълно се спазват правата на човека и законовите гаранции.
4. Различни мерки, като грижи, напътствия и наблюдение; съветване;условно осъждане; даване за отглеждане; програми за образование ипрофесионално обучение и други алтернативи на настаняването вспециални институции се предоставят, за да се осигури децата да бъдат
третирани по начин, подходящ за тяхното благосъстояние и съответстващ
както на обстановката, така и на нарушението.

38ЧЛЕН 41Нищо в тази конвенция не засяга каквито и да са разпоредби, които са
по-благоприятни за осъществяването на правата на детето и които сесъдържат в:а/ законодателството на държавата-страна по конвенцията; илиб/ международното право, в сила за тази държава.
ЧАСТ IIЧЛЕН 42Държавите-страни по конвенцията се задължават да оповестят широко
принципите и разпоредбите на конвенцията както сред възрастните, такаи сред децата чрез подходящи и активни действия.
ЧЛЕН 43
1. За да се изучава напредъкът, постигнат от държавите-страни поконвенцията при изпълняване на задълженията, поети по тази конвенция,се учредява Комитет по правата на детето, който изпълнява функциите,предвидени по-долу.
2. Комитетът се състои от 10 експерти с висока нравственост и призната
компетентност в областта, която тази конвенция обхваща. Членовете накомитета се избират от държавите-страни по конвенцията измежду техните
граждани и служат в лично качество, като се вземат предвид справедливото
географско разпределение и представителството на основните правни
системи.
3. Членовете на комитета се избират чрез тайно гласуване, по списък,от лица, посочени от държавите-страни по конвенцията. Всяка държавастрана по конвенцията може да посочи едно лице измежду собствените сиграждани.
4. Първоначалните избори за комитета ще се проведат не по-късно отшест месеца след датата на влизане в сила на тази Конвенция и след това навсеки две години. Най-малко четири месеца преди датата на всеки избор
Генералният секретар на ООН отправя писмена покана до държавитестрани по конвенцията да предложат своите кандидати в срок от двамесеца. Генералният секретар впоследствие изготвя списък по азбучен редна всички лица, определени по този начин, посочвайки държавите-странипо конвенцията, които са ги предложили, и го представя на държавитестрани по конвенцията в тази Конвенция.
5. Изборите се провеждат на срещи на държавите-страни по конвенцията,свиквани от Генералния секретар в седалището на ООН. На тези срещи, на39които две трети от държавите-страни по конвенцията представляват кворум,в комитета се избират тези лица, които получат най-голям брой гласовеи абсолютно мнозинство от гласовете иа представителите на държавитестрани по конвенцията, присъстващи и участващи в гласуването.
6. Членовете на комитета се избират за срок от четири години. Те могатда бъдат преизбирани, ако отново бъдат предложени. Мандатът напетима от членовете, избрани на първите избори, изтича след две години;непосредствено след първите избори, имената на тези петима членове сеопределят чрез жребий от председателя на събранието.
7. Ако член на комитета почине или подаде оставка или заяви, че понякаква друга причина не може повече да изпълнява задълженията си вкомитета, държавата-страна по конвенцията, която е посочила този член,определя друг експерт измежду своите граждани, който да служи презостаналата част от мандата и който подлежи на одобрение от комитета.
8. Комитетът приема свои собствени процедурни правила.
9. Комитетът избира свое бюро за срок от две години.
10. Съвещанията на комитета обикновено се провеждат в седалищетона ООН или на всяко друго подходящо място, по решение на комитета.
Обикновено комитетът се събира веднъж годишно. Продължителносттана заседанията на комитета се определя и преразглежда, ако е необходимо,от съвещание на държавите-страни по тази конвенцията и подлежина одобрение от Общото събрание на Организацията на обединените
нации.
11. Генералният секретар на Организацията на обединените нации
предоставя необходимия персонал и материални средства за ефективното
осъществяване от комитета на неговите функции в съответствие с тазиконвенция.
12. Членовете на комитета, учреден в съответствие с тази конвенция,получават възнаграждение, одобрявано от Общото събрание, от средстватана ООН при ред и условия, определени от Общото събрание.
ЧЛЕН 44
1. Държавите-страни по конвенцията се задължават да представят предкомитета чрез Генералния секретар на ООН доклади за мерките, коитоса предприели за осъществяване на правата, признати в конвенцията и занапредъка, постигнат при ползването на тези права:а/ в срок от две години от влизането в сила на конвенцията за съответната
държава;б/ впоследствие - на всеки пет години.
2. Докладите, представени съгласно този член, посочват факторите итрудностите, ако такива съществуват, влияещи върху степента на изпълнение
40на задълженията по тази конвенция. Докладите също така трябва да съдържат
достатъчно информация, за да може комитетът да получи пълна представа заприлагането на конвенцията в съответната страна.
3. За държавата-страна по конвенцията, която е представила изчерпателен
първоначален доклад пред комитета, не е необходимо в следващите сидоклади, представени в съответствие с т. 1, буква “б” да повтаря основната
информация, представена по-рано.
4. Комитетът може да поиска от държавите-страни по конвенцията
допълнителна информация във връзка с изпълнението на конвенцията.
5. Комитетът представя на Общото събрание на Организацията наобединените нации чрез Икономическия и социален съвет доклади засвоята дейност на всеки две години.
6. Държавите-страни
поконвенцията
правят
докладите
сиширокодостъпни за обществеността в собствените си страни.
ЧЛЕН 45За да подпомогнат ефективното прилагане на конвенцията и да насърчат
международното сътрудничество в областта, която конвенцията обхваща:а/ специализираните организации, Детският фонд на Организацията наобединените нации и другите органи на Организацията на обединените
нации имат право да бъдат представени при обсъждането на прилаганетона разпоредбите на тази конвенция, които попадат в обсега на тяхната
компетентност. Комитетът може да покани специализираните организации,Детския фонд на ООН и всички други органи, които счита за подходящи, дапредставят експертни мнения за изпълнението на конвенцията в области,влизащи в обсега на съответната им компетентност. Той може да покани
специализираните организации, Детския фонд на Организацията наобединените нации и другите органи на Организацията на обединените
нации да представят доклади за изпълнението на конвенцията в области,влизащи в обсега на тяхната дейност.
б/ Комитетът предава, ако счита за необходимо, на специализираните
организации, Детския фонд на Организацията на обединените нациии другите компетентни органи всички доклади от държавите-страни поконвенцията, които съдържат искане или посочват нужда от технически
съвети или съдействие, заедно с наблюденията и предложенията накомитета, ако имат такива, по тези искания или сигнали.
в/ Комитетът може да препоръча на Общото събрание да отправи молбакъм Генералния секретар да предприеме от негово име проучвания поконкретни въпроси във връзка с правата на детето.
г/ Комитетът може да прави предложения и препоръки от общ характер
41на основата на информацията, получена съгласно чл. 44 и 45 на тазиконвенция. Тези предложения и препоръки от общ характер се предаватна всяка заинтересована държава-страна по конвенцията и се докладватна Общото събрание заедно с бележките, ако има такива, на държавитестрани по конвенцията.
ЧАСТ IIIЧЛЕН 46Тази Конвенция е открита за подписване от всички държави.
ЧЛЕН 47Настоящата Конвенция подлежи на ратификация. Ратификационните
документи ще се депозират при Генералния секретар на Организациятана обединените нации.
ЧЛЕН 48
Тази Конвенция е открита за присъединяване на всяка държава.
Документите за присъединяване се депозират при Генералния секретар наОрганизацията на обединените нации.
ЧЛЕН 49
1. Тази конвенция влиза в сила на тридесетия ден след датата надепозиране при Генералния секретар на Организацията на обединените
нации на двадесетия документ за ратификация или присъединяване.
2. За всяка държава, ратифицирала или присъединила се къмконвенцията след депозиране на двадесетия документ за ратификацияили присъединяване, конвенцията влиза в сила на тридесетия ден следдепозирането от тази държава на нейния документ за ратификация илиприсъединяване.
ЧЛЕН 50
1. Всяка държава-страна по конвенцията може да предложи поправка ида я внесе при Генералния секретар на Организацията на обединените
нации. Въз основа на това Генералният секретар съобщава предложениетоза поправка на държавите-страни по конвенцията, с молба да го уведомят
дали одобряват свикването на конференция на държавите-страни поконвенцията с цел обсъждане и гласуване на предложенията, В случай,че в срок от четири месеца от датата на такова съобщение най-малко
една трета от държавите-страни по конвенцията одобрят свикванетона конференция, Генералният секретар ще свика такава конференция
42под егидата на Организацията на обединените нации. Всяка поправка,приета с мнозинство от държавите-страни по конвенцията, присъстващии участващи в гласуването на конференцията, се представя на Общото
събрание на Организацията на обединените нации за одобрение.
2. Всяка поправка, приета в съответствие с т. 1 на този член, влиза в силаслед одобрение на Общото събрание на ООН и приемането й от две-третиот държавите-страни по конвенцията.
3. Когато една поправка влезе в сила, тя става задължителна за тезидържави-страни по конвенцията, които са я приели, като другите държавистрани по конвенцията продължават да бъдат обвързани от разпоредбитена тази конвенция и всички предишни поправки, които те са приели.
ЧЛЕН 51
1. Генералният секретар на Организацията на обединените нации
получава и изпраща до всички държави текста на резервите, направени отдържавите по време на ратификацията или присъединяването.
2. Не се допускат резерви, несъвместими с предмета и целите на тазиконвенция.
3. Резервите могат да бъдат оттеглени по всяко време чрез уведомление,адресирано до Генералния секретар на Организацията на обединените
нации, който информира всички държави-страни по конвенцията.
Такова уведомление влиза в сила от датата, на която то бъде получено отГенералния секретар.
ЧЛЕН 52Всяка държава-страна по конвенцията може да денонсира тази конвенцияс писмено уведомление, адресирано до Генералния секретар наОрганизацията на обединените нации. Денонсирането влиза в сила еднагодина от датата на получаване на уведомлението от Генералния секретар.
ЧЛЕН 53Генералният секретар на Организацията на обединените нации еопределен като депозитар на тази конвенция.
ЧЛЕН 54Оригиналът на тази конвенция, чиито английски, арабски, испански,китайски, руски и френски текст е еднакво автентичен, се депозира приГенералния секретар на Организацията на обединените нации.
В уверение на това долуподписаните пълномощници, надлежно
упълномощени за това от своите правителства, подписаха тази конвенция.
43ДОПЪЛНИТЕЛНИ ИЗТОЧНИЦИЗА ОБРАЗОВАНИЕ ЗА ПРАВАТАНА ДЕТЕТО И ЧОВЕКА
СЪВЕТ НА ЕВРОПА (http://www.coe.int)• КОМПАС
Помагало за образование за права на човека за младежи
Съдържание: Помагалото предлага комплексен подход към образованиетоза права на човека за деца. Състои се от пет глави. Учителите не трябва дапрочетат цялото помагало, за да го използват в работата си, могат да четат
само разделите, които най-много ги интересуват.
Публикация: Май 2002 г.
ISBN: 92-871-4880-5Internet: http://eycb.coe.int/compass/• ЕВРОПЕЙСКА КОНВЕНЦИЯ ЗА ПРАВАТА НА ЧОВЕКА
Първоначална информация за учители
Съдържание: Картата се състои от две части. В нея ще намерите информациякак да използвате публикацията и основна информация за Съвета наЕвропа, Европейската конвенция за правата на човека, за приложението наКонвенцията в практиката, други дейности от компетентността на Съветана Европа и някои предложения за бъдеща работа. Представена е и кратка
версия на Конвенцията, инструкции за учителите и примери за дейностиза учениците.
Публикация: Април 2001 г.
Internet: http://www.coe.int/T/E/Com/About_Coe/Brochures/fiche_dhIndex.asp#TopOfPage• ОБРАЗОВАТЕЛЕН ПАКЕТ
Идеи, ресурси, методи и дейности за неформално
интеркултурно образование за младежи и възрастни
Съдържание: Публикацията е разделена на две части. Първата представлява
увод в ключови понятия и начална точка за интеркултурно образование.
Втората предлага голям брой дейности, методи и ресурси. Публикациятае много полезно дидактическо помагало по въпросите на стереотипите,дискриминацията, ксенофобията, антисемитизма, расизма и други формина нетолерантност.
Публикация: Декември 1998
Internet: http://www.coe.int/T/E/human%5Frights/Ecri/3Educational_resources/Education_Pack_pdf.pdf
44ЮНЕСКО (http://portal.unesco.org)• ОБРАЗОВАНИЕ ЗА МЕЖДУНАРОДНО РАЗБИРАТЕЛСТВО
Съдържание: Брошурата описва как ЮНЕСКО се бори от десетилетия, зада подобри условията за образование за всички и доброто международно
разбирателство. Тя е богат и разнообразен източник на идеи, опити имнения по въпроси от важност за всички нации като права на човека, мир идемокрация. Предназначен е специално за учители и ученици.
Публикация: 1996 г.
Internet: http://unesdoc.unesco.org/images/0012/001248/124833e.pdf
УНИЦЕФ (http://unesco.org)• ПО-ГОЛЯМО УЧАСТИЕ НА ДЕЦАТА ВДЕМОКРАТИЧНОТО УПРАВЛЕНИЕ
Съдържание: Публикацията се занимава с въпроси за участието на децатаи младежите. Подчертава се значението на участието на младежите наосновата на Конвенцията за правата на детето, тяхното активно участиена всички нива в управленските структури (в семейството, училището,населеното място, в младежки и други организации). Съдържат се добри
практики от няколко страни.
Публикация: 2001
ISBN: 88-85401-73-2• МОЯТ ЖИВОТ
Съдържание: Публикацията е предназначена за деца на възраст от 9 до 12години. Правата на детето са представени по разбираем начин. Животътна децата е описан чрез житейската им история, условията им на живот итехните надежди за по-добър свят.
Публикация: 2001 г.
ISBN: 0-7894-8859-0
AMNESTY INTERNATIONAL (http://www.amnesty.org)• ПЪРВИ СТЪПКИ
Помагало за първи стъпки в образованието за права на човека
Съдържание: Помагалото е предназначено за учители и всички, които
имат отношение към обучението на младежите и биха искали да включат
образованието за права на човека в работата си. Помагалото предлага
полезни методи за образование за права на човека на деца от началното
45и средно училище, както и позоваване и връзки към други публикации,организации и уебстраници.
Публикация: 1997 г., Лондон
Internet: http://erc.hrea.org/Library/teachers/first-steps.html• ПРАВА НА ЧОВЕКА ЗА ДЕЦАУчебна програма за преподаване на права начовека за деца на възраст 3-12 години
Съдържание: Учебникът е разделен на десет глави, всяка от които епосветена на един принцип от Декларацията на ООН за правата на детето.
Методите в учебника са полезни за часовете по физическо възпитание,социология, математика, история, рисуване и чуждоезиково обучение.
Публикация: 1992 г.
HUMAN SECURITY NETWORK
http://www.humansecuritynetwork.org/• ДА РАЗБЕРЕМ ПРАВАТА НА ЧОВЕКА:ПОМАГАЛО ЗА ОБРАЗОВАНИЕ ЗА ПРАВА НА ЧОВЕКА
Съдържание: Много подробно помагало за преподаватели, което отразява
подход, отчитащ културните особености, на основата на всеобщия характерна правата на човека. Съдържа различни педагогически материали, които
могат да бъдат използвани в образованието за права на човека за младежиили възрастни.
Публикация: 2003 г., Европейски център за обучение и изследвания заправата на човека и демокрацията, ГрацISBN: 3-214-08322-8
HUMAN RIGHTS EDUCATION ASSOCIATES – HREA
http://www.hrea.org/• НЕФОРМАЛНО ОБРАЗОВАНИЕ ЗА ПРАВА НА ЧОВЕКА
24 подготвителни упражнения за фасилитатори и учители
Съдържание: Обучителното помагало е предназначено за неформалното
образование с акцент върху проблемите на жените и децата, спазванетона принципите на достойнство и честност, връзката между правата начовека и неговите отговорности, изграждането на гражданското общество,премахването на предразсъдъците, информацията като средство запридобиване на сила и т.н. Методите от помагалото, предполагащи активно
участие, могат да бъдат пригодени за различни условия и култури и, макарче са предназначени за неформалното образование, те могат да бъдат
46използвани успешно и в програми на формалното образование.
Публикация: 2000 г.
ISBN: 0-9706059-0-0
Internet: http://www.hrea.org/pubs/claude00.html• РЕСУРСНО ПОМАГАЛО ЗА ОБРАЗОВАНИЕ ЗА ПРАВА НА ЧОВЕКА
Съдържание: Подробно международно помагало, което включва
директория с организации и дейности в областта на образованието заправа на човека, информация за курсове по права на човека и обучения,провеждани в целия свят, библиография на литература в областта направата на човека и списък с голям брой агенции.
Публикация: 2000 г.
Internet: http://www.hrea.org/pubs/elbers00.html
HUMAN RIGHTS INTERNET – HRI (http://www.hri.ca/)• ПОМАГАЛО ЗА ОБРАЗОВАНИЕ ЗА ПРАВА НА ЧОВЕКА
Съдържание: Публикацията е издадена в рамките на поредица заобразованието за права на човека. Предлага на учителите информацияза източници и дейности, насочени към засилване на демократичната
култура.
Публикация: 2000 г.
Internet: http://www.hri.ca/publications/new/hreduhandbook/ДРУГИ ПОЛЕЗНИ ИНТЕРНЕТ ВРЪЗКИ:Council of Europe – Youth:
http://www.coe.int/T/E/Cultural_Co-operation/Youth
UNICEF-Compendium:
http://www.unicef.org/teachers/compendium/index.html
Save the Children: http://savethechildren.org
Child Rights Information Network: http://www.crin.org
Human Rights Watch (Children’s Rights Division):
http://www.hrw.org/children/about.htm
Human Rights Internet (Children’s Rights): http://www.hri.ca/children
47ВЪПРОСНИК
Целта на въпросника е да проучи въздействието на фишовете
НАШИТЕ ПРАВА върху преподаването и изучаването на правата надецата. Освен това, ние сме заинтересовани от Вашите мнения относно
индивидуалните аспекти на преподаването на правата на децата. Нямаправилен или грешен отговор на който и да било от въпросите.
ВАШАТА СТРАНА:• Считате ли, че имате достатъчно познания за следните международни
инструменти отнасящи се до правата на човека и на детето?
Да НеКонвенция за правата на детето
Обща декларация за правата на човека
Европейска конвенция за правата на човека и основните свободи
Целта на последвалите изявления е да се осведомим за Вашите възгледипо различни фактори, свързани с правата на децата и на човека.
Моля прочетете всяко от изявленията и изберете квадратчето в колоната,която отговаря на Вашия възглед относно изявлението.

48

• Правата на децата и на човека са важни в ежедневния живот и вучилище.
Напълно съм съгласен		Съгласен съмНе съм съгласен			Категорично не съм съгласен
• Правата на децата и на човека са идеали. Те не могат да бъдат
осъществявани в ежедневния живот и в училище.
Напълно съм съгласен		Съгласен съмНе съм съгласен			Категорично не съм съгласен
• Правата на децата и на човека са лукс, който само богатите страни
могат да си позволят. Бедните държави не могат да си го позволят.
Напълно съм съгласен		Съгласен съмНе съм съгласен			Категорично не съм съгласен
• Учителите уважават мненията на учениците и ги насърчават даизразяват техните виждания по време на учебните часове.
Напълно съм съгласен		Съгласен съмНе съм съгласен			Категорично не съм съгласен
• Считате ли фишовете за подходящо учебно помагало, което дастимулира децата в изучаването на правата на децата?
Да Не• Смятате ли че учениците са били стимулирани от темата, която
директно е адресирана до тях /лично право/ или са харесали методана преподаване?
Моля отбележете само едно квадратче.
Учениците са стимулирани от темата /лично
право/, с която ние се занимаваме.
Учениците са били преди всичко ентусиазирани
относно метода на преподаване.
Учениците са намерили за интересни темата, с коятосе занимават, както и метода на преподаване.
• Моля избройте 3 права или дейности предложени на фишовете,които са били най-добре посрещнати от Вашите ученици. Защо?
а/				
Защо?
б/				
Защо?
в/				Защо?
• Коя форма на насилие е най-често срещана във Вашето училищно
обкръжение?
Моля отбележете подходящата кутийка или кутийки.
а/ малтретиране
б/ словесно насилие
в/ физическо насилие
г/ други /моля, избройте/:• Обръща ли Вашето училище достатъчно внимание на въпросите натолерантността?
Да Не• Бяха ли запознати Вашите ученици с правата на децата преди
проектът НАШИТЕ ПРАВА да бъде осъществен?
Неда /всички права/отчасти /само с някои от правата/• След провеждането на индивидуалните дейности, учениците
разпознават ли нарушаването на правата и могат ли да представят
случая?
Неда /всички права/отчасти /само с някои от правата/

49

Кои са най-важните резултати от използването на фишовете НАШИТЕ
ПРАВА?
Моля отбележете само едно квадратче в реда:• В ежедневното взаимодействие учениците разпознават нарушаванетона правата и обикновено са по-чувствителни към въпросите за праватана децата.
Напълно съм съгласен		Съгласен съмОтчасти съм съгласен		Категорично не съм съгласен
• Учениците са по-възприемчиви към многобройните форми намногообразие и особености в тяхното социално обкръжение.
Напълно съм съгласен		Съгласен съмОтчасти съм съгласен		Категорично не съм съгласен
• Използвайки фишовете, учениците са се научили да се отнасят
критично към правата на децата и да не ги използват само за тяхна
собствена изгода.
Напълно съм съгласен		Съгласен съмОтчасти съм съгласен		Категорично не съм съгласен
• Използвайки фишовете, учениците са станали по-чувствителникъм спазването на правата на човека на групи деца в неравностойно
положение /деца със специални образователни нужди, деца от бедни
семейства/.
Напълно съм съгласен		Съгласен съмОтчасти съм съгласен		Категорично не съм съгласен
• Използвайки фишовете, аз съм придобил знания, които ще мипомогнат да улесня изпълнението на подобни проекти, свързани справата на децата.
Напълно съм съгласен		Съгласен съмОтчасти съм съгласен		Категорично не съм съгласен
• Искате ли да получите допълнително обучение, за да преподаватеили да изучавате правата на децата и на човека?
Да НеАко отговорът е да, моля отговорете на следния въпрос.
• В кои области от преподаването или изучаването на правата на децатаи на човека бихте искали да разширите Вашите знания?
Отбележете подходящите квадратчета.
Подходящи съдържания за преподаване иизучаване правата на децата и на човека

50

Форми и методи за преподаване и изучаване
правата на децата и на човека

Сътрудничество между учителите в планирането ипровеждането на часове по правата на децата и на човека
• Искате ли да вземете участие в обучение, посветено на преподаванетои изучаването на толерантността?
Да НеАко отговорът е да, моля отговорете и на следния въпрос.
• В коя област на преподаването на толерантност бихте искали даразширите Вашите знания?
Моля отбележете тези кутийки, които отговарят на Вашето
предпочитание!
Съдържание за преподаване и изучаване на толерантността
Методи за преподаване и изучаване на толерантността

Благодарим Ви, че отделихте от Вашето време да отговоритена въпросника за преподаване и изучаване на правата надетето използвайки фишовете на НАШИТЕ ПРАВА.
Моля изпратете Вашите отговори на следния адрес:Mitja Sardoč, Educational Research Institute, Gerbičeva 62,1000 Ljubljiana, SLOVENIA

51

Страни-участнички отОрганизацията за сигурност исътрудничество в Европа (ОССЕ)• Албания
• Андора
• Армения
• Австрия
• Азербайджан
• Беларус
• Белгия
• Босна и Херцеговина
• България
• Канада
• Хърватия
• Кипър
• Чешка република
• Дания
• Естония
• Финландия
• Франция
• Македония
• Грузия
• Германия
• Гърция
• Светият престол /Ватикана/• Унгария
• Исландия
• Ирландия
• Италия
• Казахстан
• Киргизстан

52• Латвия
• Лихтенщайн
• Литва
• Люксембург
• Малта
• Молдова
• Монако
• Холандия
• Норвегия
• Полша
• Португалия
• Румъния
• Руска федерация
• Сан Марино
• Сърбия и Черна гора• Словашка република
• Словения
• Испания
• Швеция
• Швейцария
• Таджикистан
• Турция
• Туркменистан
• Украйна
• Обединено кралство
• Съединени американски щати• Узбекистан