㄰㤵㜵㈵獴牡湩穣楰楮楳扮ㄮ⁳数瑥浢敲′〰㔠ㄳ㨱㠺㌷

UVOD
Ljudska i dječija prava su univerzalna. Države su obavezne da informišu,uče, sprovode i poštuju ova prava. Uloga medjunarodnih organizacija je daohrabre države da ispunjavaju svoje obaveze sprovodjenja osnovnih ljudskih
i dječjih prava kroz različite programe.
Tokom poslednje decenije, pitanje učenja ljudskih prava je postalo jedno
od centralnih tačaka diskusije u smislu teorije, istraživanja, politike iprakse. U 2005. godini Ujedinjene Nacije su pokrenule »Svjetski programza obrazovanje o ljudskim pravima«, Evropska Unija je uvela »Evropsku
inicijativu za demokratiju i ljudska prava«, a Savjet Evrope je započeo»Evropsku godinu gradjanstva kroz obrazovanje«. Organizacija za evropsku
bezbijednost i saradnju (OSCE), u kojoj je vaša zemlja država članica, takodje
ima svoje obaveze. Njena odlučnost je potvrdjena u decembru 2003. godine
u OSCE-ovoj Strategiji za upravljanje prijetnjama za bezbijednost i stabilnost
u 21. vijeku:»Napori OSCE-a će prvenstveno biti usmjereni ka mladjoj populaciji kako bi izgradili
njihovo razumijevanje u vezi sa potrebom za tolerancijom i važnosti pomirenja imirnog suživota. Njihovo stanovište i perspektiva budućnosti su od najveće važnosti.
Gdje je to adekvatno, OSCE će preuzeti jaču ulogu u polju obrazovanja. Polje kao što
je obrazovanje o ljudskim pravima i zaslužuje posebnu pažnju«.
Kako bi doprinijeli sprovodjenju ove obaveze OSCE-a Slovenija bi, kao
predsjedavajuća država OEBS-a za 2005. godinu, željela da sprovede pilot
projekat u državama članicama OSCE-a. Izuzetno nam je zadovoljstvo da ste
i vi odlučili da učestvujete u tome.
Shodno Konvenciji o pravima djeteta, koju je ratifikovala većina država
na svijetu, i na osnovu dobre prakse u polju obrazovanja u slovenačkim
školama, zadovoljstvo nam je da vam ponudimo neke korisne materijale za
podučavanje dječjih prava djece uzrasta od 10 do 12 godina.
U Sloveniji, sličan materijal je privukao pažnju kako djece školskog uzrasta
tako i nastavnika. Studija procjene izvedena od strane Pedagoškog Instituta
Ljubljane izmedju decembra 2004. i januara 2005. godine (na osnovu odgovora
nastavnika na pitanja iz upitnika) je pokazala da postoji značajna promjenau percepciji ljudskih prava medju onim učenicima koji su učestvovali u
projektu. Prema ovim rezultatima učenici su bolje prepoznavali kršenje
prava i bili su senzitivniji u vezi sa pitanjem dječijih prava u svakodnevnojškolskoj praksi. U isto vrijeme, veliki procenat nastavnika je uvidio da kroz
su učešće u ovom projektu dobili dodatno znanje koje će im omogućiti daučestvuju u sličnim budućim projektima koji se tiču ljudskih i dječjih prava.
Materijal za nastavnike, koji mi nudimo u okviru OSCE-ovog pilot projekta,
se sastoji od seta karata koje sadrže jednostavan tekst o dječjim pravima i
album u kojem će učenici sakupljati ove karte. Na početku pilot projekta,kada počnete da podučavate, svaki učenik u razredu dobija prazan album.
Nakon toga se razgovara o jednoj karti na po jednom času. Na kraju, učenici
zadržavaju svoje albume sa svim sakupljenim kartama.
Ova informativna brošura je upućena nastavnicima. Ona uključuje nekesavjete kako razmatrati pitanja sadržana na kartama i napravljena je tako
da pomaže nastavnicima da razgovaraju o temama, kao i da stimulišu
odgovarajuće aktivnosti. Uključena je lista mogućih tehnika za grupni rad.
Uzimajući u obzir poštovanje osnovnih ljudskih prava svakog djeteta i
ljudskog bića, ovaj materijal za nastavnike će vam omogućiti da ustanovitešemu podučavanja koja vam se učini najpogodnijom. Jedan mogući pristup
je razgovarati o odgovornostima paralelno sa pravima i uzimati primjere iz
svakodnevnog života i školske prakse.
U ovoj brošuri, naći ćete zvaničnu formulaciju Konvencije o pravima djeteta
i korisnu listu izvora za dalje informacije o učenju ljudskih i dječjih prava.
Kako je pitanje obrazovanja o ljudskim pravima ozbiljno i važno, ovaj
materijal za nastavnike ne može sadržati sve relevantne teme i načine na koje
ih treba podučavati. Stoga, uključili smo informacije o izvorima u pisanim
izdanjima (knjige, priručnici, itd.) i na internetu, tako da sami možete da
istražujete ovo pitanje. Ona sadrži najkorisnije i najšire korišćene informacijekoje nude medjunarodne i nevladine organizacije.
Mi smo izuzetno zainteresovani da čujemo kakva su vaša iskustva i dadobijemo komentare nakon što ste se uključili u pilot projekat, tako daprilažemo kratak upitnik. Na taj način mi želimo da prikupimo nešto
povratnih informacija iz iskustva nastavnika i njihove komentare opredloženim metodama obrazovanja o ljudskim pravima. Ovo će pomoći dase poboljšaju nastavne metode i materijali za buduće generacije.

Ovo je jednostavan nastavni materijal koji se može koristiti kao dodatno
sredstvo već postojećim metodama i sredstvima ili kao inovativan pristup
izvan formalnog školskog programa. U državama gdje nema aktivnosti u
obrazovanju o ljudskim pravima za ovu ciljnu grupu, pilot projekat bi mogao
da stimuliše početak procesa obrazovanja o ljudskim pravima.
Ukoliko ovaj pilot projekat bude prihvaćen i sprovodjen na zadovoljavajući
način u području OSCE-a, nadamo se da on može biti poboljšan i nastavljen
u budućnosti. Podučavanje ljudskih i dječjih prava nije samo naša obaveza;
takodje nam predstavlja zadovoljstvo da doprinesemo zdravom razvoju
mladjih generacija. Vjerujemo da se obrazovanje o ljudskim pravima moževidjeti kao zajednički poduhvat u kojem zajednički napor predstavlja
investiciju u buduće gradjane koji su djeca današnjice. Iskreno se nadamo daćete uživati učestvujući u ovom projektu.

METODOLOGIJA
MOGUĆE TEHNIKE ZA GRUPNI RADDISKUSIJA
Diskusije su dobar način da nastavnici i učenici otkriju kakvi su njihovi
stavovi o ovim pitanjima. Ovo je od velike važnosti za obrazovanje o ljudskim
pravima zato što, osim poznavanja činjenica, učenici takodje treba da sami
istražuju i analiziraju pitanja. Vijesti, posteri i studije slučaja su korisna
sredstva za simulaciju diskusije. Počnite sa pitanjem: »Šta vi mislite o...? «ZUJALICE
Ovo je korisna ideja ako nema ideja u diskusiji svih učenika. Zamolite učenikeda diskutuju o temi u parovima na jedan ili dva minuta i da onda podijele
svoje ideje sa ostatkom grupe. Uskoro ćete vidjeti da atmosfera »vrvi« odrazgovora i da učenici »vrve« od ideja!
RAD U MALIM GRUPAMARad u malim grupama se razlikuje od rada sa svim učenicima. Ovo je
metod koji ohrabruje sve da učestvuju i pomaže da se razvije saradnja itimski rad. Veličina manjih grupa će zavisiti od praktičnih pitanja kao što su
koliko ukupno ima učenika i koliko imate prostora. Rad u malim grupamamože trajati petnaest minuta, sat ili čitav dan u zavisnosti od postavljenog
zadatka.
Rijetko je produktivno samo reći učenicima da »diskutuju o temi«. Šta godtema bila, od najvećeg je značaja da je rad jasno definisan i da su učenici
fokusirani na rad sa ciljem koji zahtijeva od njih da daju povratnu informaciju
cijeloj grupi. Na primjer, postavite zadatak u formi problema koji je potrebno
riješiti ili pitanja na koje traba odgovoriti.
SLIKE: CRTEŽI, KOLAŽ, SKICE, FOTOGRAFIJE»Slika vrijedi hiljadu riječi«. Vizuelne predstave su moćno sredstvo kako zapružanje informacija tako i za stimulisanje interesovanja. Takodje, zapamtite
da je slikanje važno sredstvo samoizražavanja i komunikacije, ne samo za
one čiji je omiljeni stil razmišljanja vizuelni, već takodje i za one koji nijesu
tako dobri u verbalnom izražavanju.
MEDIJI: NOVINE, RADIO, TELEVIZIJA, INTERNET
Mediji su nepogriješivi izvor dobrog materijala za diskusiju. Uvijek jeinteresantno razgovarati o sadržaju i načinu na koji je on predstavljen ianalizirati predrasude i stereotipe.
FILMOVI, VIDEO I RADIO EMISIJE
Filmovi, video i radio emisije su moćno sredstvo za obrazovanje o ljudskim
pravima i vrlo su popularni kod mladih ljudi. Diskusija nakon gledanja filmačini dobru početnu tačku za dalji rad. Stvari o kojima se može razgovarati
su prva reakcija učenika na film, koliko je situacija odgovarala »pravomživotu«, da li su likovi realistično prikazani, ili da li su oni pokušavali dapromovišu jedno odredjeno moralno ili političko stanovište.
BERZA IDEJA
Berza ideja je način da se uvede nova tema, ohrabri kreativnost i generišepuno ideja za vrlo kratko vrijeme. Može se koristiti za rješavanje specifičnih
problema ili odgovaranje na pitanje.
Uputstva:•
Odlučite o kojoj temi želite da diskutujete i formulišite
pitanje na koje je moguće dati mnogo odgovora.
•
Napišite pitanje tako da ga svi mogu vidjeti.
•
Zamolite učenike da daju svoje ideje i da napišu ideje
tamo gdje ih svi mogu vidjeti. One treba da budu
formulisane jednom riječju ili kratkom frazom.
•
Prekinite sa navođenjem ideja kada ponestane ideja i tada•
Prodjite kroz sugestije, tražeći komentare.
Zabilježite slijedeće elemente:•
Zapišite SVAKU novu sugestiju. Često, najkreativnijesugestije su najkorisnije i najinteresantnije!
•
Niko ne treba da komentariše ili sudi o tome šta jenapisano do kraja, ili da ponavlja već napisane ideje.
•
Ohrabrite sve da daju svoj doprinos.
•
Iznesite sopstvene ideje samo ako je toneophodno da bi ohrabrili grupu.
•
Ukoliko sugestija nije jasna, tražite pojašnjenje.
PISANJE PO ZIDU
Ovo je vrsta berze ideja. Učenici zapisuju svoje ideje na listićima papira (naprimjer: na lepljivim papirićima) i lijepe ih na zid. Prednosti ovog metoda
su to što učenici mogu da sjede i mirno razmišljaju za sebe, prije nego što
na njih utiču ideje drugih, i listići papira se mogu ponovo pomjerati pri
razvrstavanju ideja.

IGRA ULOGA
Igra uloga je kratka predstava koju igraju učenici. Iako ljudi koriste iskustva
iz svog ličnog života u situacijama igranja uloga, uglavnom je riječ oimprovizaciji. Cilj je da se ožive okolnosti ili situacije koje su nepoznate
učenicima. Igra uloga može poboljšati razumijevanje situacije i ohrabriti
empatiju prema onima koji su uključeni u nju.
•
Igra uloga se razlikuje od simulacija u tome što se simulacijemogu takodje sastojati iz kratkih situacija koje su obično
već napisane i ne uključuju isti stepen improvizacije.
•
Vrijednost igre uloga je u tome što one imitiraju stvaranživot. One mogu dovesti do pitanja na koje jednostavno
nema odgovora, na primjer o ispravnom i pogrešnom
ponašanju karaktera. Kako bi se dobio bolji uvid, korisna
tehnika je zamoliti učenike da zamijene uloge.
Igra uloga se mora pažljivo koristiti. Prvo, od velike je važnosti da učenici
imaju vremena na kraju da izadju iz uloge. Drugo, svi moraju da poštuju
osjećanja pojedinca i socijalnu strukturu grupe. Na primjer, pri igri uloga ohendikepiranim licima mora se uzeti u obzir da neki od učenika mogu sami
imati neki invaliditet (koji možda nije vidljiv) ili mogu imati rodjake ili bliske
prijatelje koji su hendikepirani. Oni ne treba da se osjećaju povrijedjenim, dabudu primorani da budu razotkriveni ili marginalizovani. U slučaju da se todesi, ozbiljno to shvatite (izvinite se, ponovo pokrenite pitanje kao primjer,
i tako dalje). Takodje budite svjesni stereotipije. Igra uloga prikazuje štaučesnici misle o drugim ljudima kroz njihovu »sposobnost« da ih glume
ili da ih imitiraju. To je takodje stvar zbog koje su ove aktivnosti veoma
zabavne! Može biti korisno da se u završnom objašnjavanju postavi pitanje:»Da li vi stvarno mislite da su ti ljudi koje ste glumili stvarno takvi?«. Uvjek
je poučno načiniti učenike svjesnim potrebe za konstantnim, kritičkim
pregledom informacija. Stoga, takodje, možete upitati učesnike gdje su
dobili informacije na osnovu kojih su zasnovali svoj lik.
SIMULACIJE
Simulacije se mogu razmatrati kao proširene igre uloga koje uključuju sve
osobe. One omogućavaju ljudima da iskuse izazovne situacije, ali u sigurnoj
atmosferi. Simulacije često zahtijevaju stepen emotivne uključenosti, što ihčini izuzetno moćnim sredstvom. Učenici uče ne samo glavom i rukama, već
i srcem.

Završno objašnjavanje je posebno važno nakon simulacija. Učesnici bi trebali
da diskutuju o svojim osjećanjima, zašto su izabrali da urade to što su učinili,
da li je bilo nekih nepravičnosti koje su primijetili, i koliko prihvatljivim
nalaze riješenje koje je postignuto. Trebalo bi im pomoći da izvuku paralelu
izmedju onoga što su iskusili i realne situacije u svijetu.

* Možete otkriti više o tehnikama grupnog rada u publikaciji Savjeta Evrope Kompas, navedenoj u drugom dijelu brošure pod nazivom: »DODATNI IZVORIZA OBRAZOVANJE O DJEČIJIM I LJUDSKIM PRAVIMA«.

Konvencija o pravima djeteta Ujedinjenih Nacija kaže da je dijete svako
ljudsko biće koje nije punoljetno. Mi, djeca, imamo pravo da znamo naša
prava. Sve države moraju poštovati dječija prava i štititi naše dugoročneinterese.

Dodatne informacije: (Član 1 Konvencije o pravima djeteta)
Nastavnik daje učenicima kratak pregled Konvencije o pravima djeteta koju je
usvojila Generalna Skupština UN-a. Nastavnik može predočiti dugoročne interese,što je da se izgradi snažna posvećenost gradjanstva prema pravima.
Moguće aktivnosti: diskusija i moguči nacrt »postera prava«•
Šta znači biti ljudsko biće?
•
Zašto imamo pravila i zakone?
•
Zašto postoji poseban dokument za djecu
kojim se garantuju njihova prava?
•
Koja prava su zagarantovana Konvencijom o pravima djeteta?
(djeca u grupama pobrojavaju prava koja znaju; nakon izvještaja
grupa može se napraviti zajednički poster dječijih prava)•
Gdje smo se upoznali sa ovim pravima?
•
Kako i gdje možemo dobiti više informacija o našim pravima?
•
Šta su naši dugoročni interesi (djeca nabrajaju njihoveinterese; uporedjuju ih sa drugim učenicima)?
Mi, djeca, imamo pravo na život, opstanak i razvoj. Mi imamo pravo na
odgovarajuću hranu i čistu pijaću vodu.

Dodatne informacije: (Članovi 6 i 27 Konvencije o pravima djeteta)
Ovo pravo je od naročite važnosti i njemu je Generalna Skupština UN-a posvetila
posebnu pažnju. Nastavnik bi mogao da ukaže na odgovornost državnih zvaničnika
i vlasti u garantovanju ovih prava.
Moguće aktivnosti: pisanje na tabli i diskusija•
Šta je potrebno za razvoj djeteta (sigurnost, hrana, voda, obrazovanje)?
•
Šta znače odgovarajuća hrana i čista pijaća voda?
•
Zašto je ovo pravo tako važno?
•Da li znaš za slučajeve gdje ovo pravo nije zagarantovano djeci (gdje)?
•
Ko treba da im pomogne i na koji način im mi možemo pomoći?

Od rodjenja, mi imamo pravo na ime i sticanje državljanstva, bez obzirana mjesto stanovanja.

Dodatne informacije: (Članovi 7 i 8 Konvencije o pravima djeteta)
Nastavnik bi mogao da podstakne razgovar o važnosti prava na ime kao dijela nečijeg
identiteta. Nakon razgovora o lokalnim imenima, možda se može govoriti o stranim
imenima i državljanstvu.
Moguće aktivnosti: diskusija ispred mape svijeta: nastavnih pokazuje područje
OSCE-a koje obuhvata 55 država, govoreći da djeca svuda uče o dječijim pravima(svi imaju pravo na ime i državljanstvo), i prezentuje nekoliko slučajeva•
Šta znači vaše ime?
•
Da li znate neku djecu koja nemaju ime ili državljanstvo;
da li ste ikada čuli za djecu koji nemaju izvod iz
matične knjige rodjenih; zašto je to negativno?

10

Mi, djeca, imamo pravo da živimo sa našim roditeljima, porodicama ili
onim koji se najbolje staraju o nama.

Dodatne informacije: (Članovi 5,9 i 18 Konvencije o pravima djeteta)
Ovdje se može naglasiti princip djetetovog najboljeg interesa; sa ovim pravom se
detaljno bavi Član 3 Konvencije o pravima djeteta. Kako bi se osigurala bezbijednost
djeteta i njegovi najbolji interesi, ponekad je odgovarajuće da dijete nije sa svojom
porodicom ili starateljima.
Moguće aktivnosti: vrveće grupe i diskusija•
Koje vrste porodica znaš (različite veličine porodice, različit broj djece,
porodice sa jednim roditeljem, nekoliko generacija koje žive zajedno, itd)?
•Šta znači to da se roditelji/staratelji najbolje brinu o nama? Na koji način?
•
Ko se stara o tebi?

11

Niko nema pravo da diskriminiše djecu na osnovu pola, rase, jezika,
religije ili nacionalnog ili etničkog porijekla.

Dodatne informacije: (Član 2 Konvencije o pravima djeteta)
Medjunarodni pravni instrumenti, uključujući Konvenciju o pravima djeteta, su
zasnovani na principu ne-diskriminacije. U skladu sa ovom Konvencijom, sva djeca
imaju pravo na uživanje svih prava i sloboda.
Moguće aktivnosti: diskusija, mogu se koristiti informacije iz medija•
Nastavnik stimuliše djecu da glasno razmišljaju o razlikama usvijetu; koje rase, jezike, religije, nacije i etničke grupe znamo?
•
Diskusija bi trebala biti orijentisana prema uvažavanju jednakosti i
poštovanju različitosti, i činjenici da na svakom mjestu neko je stranac.
•Gdje su razlike medju nama (na primjer: u razredu)?
•
U kom smislu smo slični jedni drugima?

12Mi, djeca, imamo pravo na obrazovanje i besplatno osnovno obrazovanje.

Dodatne informacije: (Članovi 28 i 29 Konvencije o pravima djeteta)
Garancija ovih prava je zasnovana na principu jednakih mogućnosti.
Moguće aktivnosti: rad u manjim grupama, diskusija•
Zašto je obrazovanje važno?
•Da li sva djeca naših godina idu u školu?
•
Ima li neko ko ne ide u školu i zašto (ovdje, negdje drugo, u inostranstvu)?
•
Kako biste osigurali da sva djeca na svijetu imaju mogućnost
da dobiju osnovno obrazovanje, zbog čega je ovo važno?

13

Slušajte nas, djecu, jer mi imamo pravo da izrazimo naše mišljenje.

Dodatne informacije: (Članovi 12, 13, 14, 15 i 17 Konvencije o pravima djeteta)
U dodatku pravu na slobodno izražavanje, djeci su zagarantovana i sva druga
osnovna gradjanska prava i slobode, kao što su pravo na udruživanje, mišljenje,
savjest, vjeroispovijest i pristup informacijama.
Moguće aktivnosti: diskusija o izabranom pitanju(filmovi, video i radio emisije se mogu koristiti)•
Svako iznese svoje mišljenje o datoj temi; svako sluša svakog.
•
Diskutujte: zašto je važno slobodno izražavanje i slušanje drugih?
•
Kako možete postići da odrasli saslušaju vaše mišljenje?
•
Zašto su gradjanska prava tako važna?

14

Mi, djeca, imamo pravo na zdravstvenu zaštitu.

Dodatne informacije: (Član 24 Konvencije o pravima djeteta)
Moguće aktivnosti: igra uloga, pisanje na tabli i diskusija•
Svako dijete nabroji bolest za koju je potrebna zdravstvena
njega (mogu se igrati uloga pacijenta i doktora);
nastavnik napiše nabrojane bolesti na tabli.
•
Diskutujte: Da li je ovo pravo poštovano u zdravstvenoj zaštiti za djecu?
•
Ako nije, ko mora da garantuje djeci ovo pravo?

15

Djeca sa posebnim potrebama imaju pravo na posebnu njegu.

Dodatne informacije: (Član 22Konvencije o pravima djeteta)
Nastavnik objasni djeci zašto je djeci sa posebnim potrebama neophodna posebna
njega i kako su ponekad djeca drugačija zbog načina kako su rodjena ili drugih stvari
koje su im se desile.
Moguće aktivnosti: diskusija•
Ko su djeca sa posebnim potrebama (nabrojte vrste smetnji u razvoju,
kao i »skrivene smetnje« i invaliditete-fizičke, psihološke, socijalne)?
•
Kako mogu ova djeca dobiti posebnu njegu koja im je potrebna?
•
Kako im se može pomoći kako bi vodili normalan
društveni život i učestvovali na običnom času?

16

Ako smo mi, djeca, izbjeglice ili stranci u trećoj zemlji, mi imamo pravona odgovarajuću njegu i zaštitu.

Dodatne informacije: (Član 20 i 22 Konvencije o pravima djeteta)
Moguće aktivnosti: diskusija na osnovu skorašnjih dešavanja i vijesti iz medija•
Ko su izbjeglice, azilanti i stranci?
•
Da li poznaješ nekog od njih? Odakle dolaze?
•Šta im je najviše potrebno? Ko im može pomoći i kako?
•
Kako im mi možemo pomoći (ako neko od njih dodje ili je već sa nama)?

17

Mi, djeca, imamo pravo na odmor, na učešće u igri i rekreativnim
aktivnostima.

Dodatne informacije: (Član 31 Konvencije o pravima djeteta)
Moguće aktivnosti: crtanje i diskusija, izložba crteža
(na primjer: u učionici, u školi)•
Djeca crtaju ono što vole da rade u slobodno vrijeme•
Svako pokazuje i opisuje svoj crtež.
•
Nastavnik nabraja najomiljenije aktivnosti na tabli.
•
Nastavnik vodi diskusiju o tome šta je slobodno
vrijeme i zbog čega je ono važno.

18

Mi, djeca, imamo pravo na zaštitu od svih vrsta nasilja i zlostavljanja.

Dodatne informacije: (Članovi 33, 34, 35, 36, 37 and 38 Konvencije o pravima
djeteta)
Moguće aktivnosti: diskusija i pisanje na zidu•
Koje vrste nasilja znaš (fizičko i psihičko)?
•Ko su nasilni ljudi, ko su žrtve?
•
Ko treba da zaštiti djecu od nasilja?

19

Mi, djeca, ne smijemo biti iskorištavani kao jeftina radna snaga, naročito
ne na štetu našeg školovanja.

Dodatne informacije: (Član 32 Konvencije o pravima djeteta)
Nastavnici moraju biti sigurni da djeca razumiju razliku izmedju kućnih poslova koji
su vezani za njihovu odgovornost kao članova porodice u odnosu na iskorištavanje.
Moguće aktivnosti: diskusija•
Da li vi, djeco, pomazete u kući i koje zadatke izvršavate?
•
Da li poznajete djecu koja ne idu u školu zato što su primorana da rade?
•Čega su sve ova djeca lišena?

20

KONVENCIJA O PRAVIMA DJETETA
Usvojena i otvorena za potpisivanje, ratifikaciju i pristupanje rezolucijom Generalneskupštine 44/25 20. novembra 1989.g.
Stupila je na snagu 2. septembra 1990.g. u skladu sa članom 49
PreambulaDržave ugovornice ove Konvencije,
Smatrajući da, u skladu sa principima proklamovanim u Povelji Ujedinjenih
Nacija, priznavanje urodjenog dostojanstva i jednakih i neotuđivih pravasvih pripadnika ljudske zajednice predstavlja osnovu slobode, pravde i mira
u svijetu,
Imajući u vidu da su narodi Ujedinjenih nacija u Povelji ponovo potvrdili
vjeru u osnovna ljudska prava i dostojanstvo i vrijednost ljudske ličnosti iodlučili da doprinose društvenom napretku i podizanju životnog standarda
u većoj slobodi,
Prihvatajući da su Ujedinjene nacije u Opštoj deklaraciji o pravima čovjekai međunarodnim paktovima o ljudskim pravima proklamovale i saglasile
se da svakom pojedincu pripadaju sva prava i slobode sadržane u njima,
bez obzira na rasu, boju kože, pol, jezik, vjeroispovest, političko i drugo
ubijeđenje, nacionalno ili društveno porijeklo i imovinsko stanje, rođenje ili
drugi status,
Podsjećajući da su Ujedinjene nacije u Opštoj deklaraciji o pravima čovjeka
proklamovale da djeci u djetinjstvu pripadaju posebna briga i pomoć,
Uvjerene da porodici, kao osnovnoj jedinici društva i prirodnoj srediniza razvoj i blagostanje svih njenih članova a posebno djece, treba da budepružena neophodna zaštita i pomoć kako bi mogla u potpunosti da preuzme
odgovornosti u zajednici,
Prihvatajući da dijete, u cilju potpunog i skladnog razvoja ličnosti, treba daraste u porodičnoj sredini, u atmosferi sreće, ljubavi i razumijevanja,
Smatrajući da dijete treba da bude u potpunosti pripremljeno da živisamostalno u društvu i da bude vaspitano u duhu ideala proklamovanih u
Povelji Ujedinjenih nacija, a posebno u duhu mira, dostojanstva, tolerancije,slobode, ravnopravnosti i solidarnosti,
21

Imajući u vidu da je potreba za proširivanjem posebne brige za dijeteizražena u Ženevskoj deklaraciji o pravima djeteta iz 1924. godine i u
Deklaraciji o pravima djeteta koji su usvojile Ujedinjene nacije 1959. godine
i priznata u Univerzalnoj deklaraciji o ljudskim pravima, u Međunarodnom
paktu o građanskim i političkim pravima (posebno u članovima 23. i 24.),u Međunarodnom paktu o ekonomskim, socijalnim i kulturnim pravima(posebno u članu 10.) i u statutima i odgovarajućim instrumentima
specijalizovanih agencija i međunarodnih organizacija koje se bave zaštitom
djece,
Imajući u vidu, kako je naznačeno u Deklaraciji o pravima djeteta koju je
usvojila Generalna skupština 20. novembra 1959. godine, da su “djetetu, sobzirom na njegovu fizičku i mentalnu nezrelost, potrebni posebna zaštita
i briga, uključujući odgovarajuću pravnu zaštitu kako prije, tako i poslijerođenja”,
Podsjećajući na odredbe Deklaracije o socijalnim i pravnim principima koji
se odnose na zaštitu i blagostanje djece, sa posebnim osvrtom na nacionalno
i međunarodno starateljstvo i usvojenje, Pravila Ujedinjenih nacija ominimalnim standardima za maloljetničko pravosuđe (Pekinška pravila)i Deklaraciju o zaštiti žena i djece u slučaju vanrednog stanja i oružanog
sukoba,Prihvatajući da u svim zemljama svijeta ima djece koja žive u izuzetno teškim
uslovima i da je takvoj djeci neophodna posebna briga,
Posvećujući dužnu pažnju značaju tradicija i kulturnih vrijednosti svakog
naroda za zaštitu i skladan razvoj djeteta,
Prihvatajući značaj međunarodne saradnje za poboljšanje uslova života djece
u svim zemljama, posebno u zemljama u razvoju,
Saglasile su se o sledećem:

I DIOČlan 1.
Za potrebe ove Konvencije dijete je svako ljudsko biće koje nije navršilo
osamnaest godina života, ukoliko se, po zakonu koji se primjenjuje na dijete,
punoljetstvo ne stiče ranije.
22Član 2.
1. Strane ugovornice ove Konvencije će poštovati i obezbjeđivati pravautvrđena ovom Konvencijom svakom djetetu koje se nalazi pod njihovom
jurisdikcijom bez ikakve diskriminacije i bez obzira na rasu, boju kože,pol, jezik, vjeroispovjest, političko ili drugo uvjerenje, nacionalno, etničko
ili socijalno porijeklo, imovinsko stanje, onesposobljenost, rođenje ili drugi
status djeteta, njegovog roditelja ili zakonskog staratelja.
2. Strane ugovornice će preduzeti sve odgovarajuće mjere kako bi se
obezbijedila zaštita djeteta od svih oblika diskriminacije ili kažnjavanja
zasnovanog na statusu, aktivnostima, izraženom mišljenju ili uvjerenju
dijetetovih roditelja, zakonskih staratelja ili članova porodice.
Član 3.
1. U svim aktivnostima koje se tiču djece, bez obzira da li ih preduzimaju
javne ili privatne institucije socijalnog staranja, sudovi, administrativniorgani ili zakonodavna tijela, najbolji interesi djeteta biće od prvenstvenog
značaja.
2. Strane ugovornice se obavezuju da djetetu obezbijede takvu zaštitu
i brigu koja je neophodna za njegovu dobrobit, uzimajući u obzir prava iobaveze njegovih roditelja, zakonskih staratelja ili drugih pojedinaca koji
su pravno odgovorni za dijete i u tom cilju će preduzeti sve odgovarajuće
zakonodavne i administrativne mjere.
3. Strane ugovornice će obezbijediti da se institucije, službe i ustanove
odgovorne za brigu ili zaštitu djece prilagode standardima koje su utvrdili
nadležni organi, posebno u oblasti sigurnosti, zdravlja, u pogledu broja ipodobnosti osoblja, kao i stručnog nadzora.
Član 4.
Strane ugovornice će preduzeti sve potrebne zakonodavne, administrativne
i ostale mjere za ostvarivanje prava priznatih u ovoj Konvenciji. U pogledu
ekonomskih, socijalnih i kulturnih prava, Strane ugovornice će preduzeti
takve mjere maksimalno koristeći svoja raspoloživa sredstva, a gde je topotrebno, u okviru međunarodne saradnje.
Član 5.
Strane ugovornice će poštovati odgovornosti, prava i dužnosti roditelja ili,
gde je takav slučaj, članova šire porodice ili zajednice, kako je predviđeno
23

lokalnim običajima, zakonskih staratelja ili drugih osoba zakonski
odgovornih za dijete, da bi se omogućilo, na način koji je u skladu sa
razvojnim mogućnostima djeteta, odgovarajuće usmjeravanje i savjetovanje
u ostvarivanju prava priznatih ovom Konvencijom.
Član 6.
1. Strane ugovornice priznaju da svako dijete samim rođenjem ima pravona život.
2. Strane ugovornice će obezbijediti u najvećoj mogućoj mjeri opstanak i
razvoj djeteta.
Član 7.
1. Dijete će biti registrovano odmah nakon rođenja i imaće od rođenja
pravo na ime, pravo na sticanje državljanstva i i koliko je to moguće, pravoda zna ko su mu roditelji i pravo na njihovo staranje.
2. Strane ugovornice će obezbijediti primjenu ovih prava u skladu sasvojim nacionalnim zakonom i svojim obavezama u skladu s odgovarajućimmeđunarodnim instrumentima iz ove oblasti, posebno u slučajevima ukojima bi dijete u suprotnom bilo apatrid.
Član 8.
1. Strane ugovornice se obavezuju da poštuju pravo djeteta na očuvanje
identiteta, uključujući državljanstvo, ime i porodične odnose u skladu sazakonom, bez nezakonitog miješanja.
2. U slučajevima kada je dijete nezakonito lišeno nekih ili svih elemenata
svog identiteta, strane ugovornice će obezbijediti odgovarajuću pomoć i
zaštitu kako bi mu što prije bio vraćen identitet.
Član 9.
1. Strane ugovornice će obezbijediti da dijete ne bude odvojeno od svojih
roditelja protiv njihove volje, osim kada nadležne vlasti, uz sudski nadzor,
odrede u skladu sa važećim zakonom i postupkom, da je takvo odvajanje
neophodno u najboljem interesu djeteta. Takva odluka može biti neophodna
u određenom slučaju, kao npr. ako roditelji zlostavljaju ili zanemaruju dijete
ili žive odvojeno pa se mora doneti odluka o mestu stanovanja djeteta.

24

2. U svakom postupku koji proizilazi iz stava 1 ovog člana, sve
zainteresovane strane imaće mogućnost da učestvuju u postupku i da iznesu
svoje mišljenje.
3. Strane ugovornice će poštovati pravo djeteta odvojenog od jednog ili
oba roditelja da redovno održava lične odnose i neposredne kontakte sa oba
roditelja, osim ako je to u suprotnosti sa najboljim interesima djeteta.
4. U slučajevima kada je razdvajanje posljedica mjere koju je preduzela
strana ugovornica, kao što je pritvor, hapšenje, egzil, deportacija ili smrt
(uključujući smrt koja je nastupila iz bilo kojeg razloga dok je osoba pod
mjerom države) jednog ili oba roditelja djeteta, ta strana ugovornica će, nazahtijev, pružiti roditeljima, dijetetu ili, prema okolnostima, nekom drugomčlanu porodice, neophodne informacije o tome gde se nalazi otsutni član(članovi) porodice, osim ako bi pružanje takve informacije bilo štetno po
dobrobit djeteta. Strane ugovornice će dalje osigurati da samo podnošenje
takvog zahtjeva ne proizvede nikakve negativne posljedice po osobu (osobe)
na koju se odnosi.
Član 10.
1. U skladu sa obavezom strana ugovornica, shodno članu 9, stav 1,
zahtjevi djeteta ili njegovih roditelja da uđe na teritoriju strane ugovornice
ili je napusti radi ponovnog spajanja porodica, strane ugovornice će rešavati
na pozitivan, human i ekspeditivan način. Strane ugovornice će dalje
obezbijediti da podnošenje takvog zahtjeva ne prouzrokuje nikakve štetne
posledice za podnosioce i članove njihovih porodica.
2. Dijete čiji su roditelji nastanjeni u različitim državama će imati pravo da,osim u izuzetnim okolnostima, redovno održava lične odnose i neposredne
kontakte sa oba roditelja. U tom cilju i u skladu sa obavezom strana
ugovornica shodno članu 9, stav 2, strane ugovornice će poštovati pravo
djeteta i njegovih roditelja da napuste svaku zemlju, uključujući i sopstvenu,
kao i da uđu u svoju zemlju. Pravo na napuštanje bilo koje zemlje, biće
podložno samo ograničenjima propisanim zakonom i koja su potrebna
radi zaštite nacionalne bezbijednosti, javnog poretka (ordre public), javnog
zdravlja ili morala ili prava i sloboda drugih i koja su u skladu sa ostalim
pravima priznatim u ovoj Konvenciji.

25Član 11.
1. Strane ugovornice će preduzeti mjere za borbu protiv nezakonitog
prebacivanja i zadržavanja djece u inostranstvu.
2. U tom cilju, strane ugovornice će podsticati zaključivanje bilateralnih ili
multilateralnih sporazuma ili pristupanje postojećim sporazumima.
Član 12.
1. Strane ugovornice će obezbijediti djetetu koje je sposobno da formira
svoje sopstveno mišljenje, pravo slobodnog izražavanja tog mišljenja o svim
pitanjima koja se tiču djeteta, s tim što se mišljenju djeteta posvećuje dužna
pažnja u skladu sa godinama života i zrelošću djeteta.
2. U tom cilju, djetetu će posebno biti pružena mogućnost da bude saslušano
u svim sudskim i administrativnim postupcima koji se tiču djeteta, bilo
neposredno ili preko zastupnika ili odgovarajućeg organa, na način koji je uskladu sa procesnim pravilima nacionalnog zakona.
Član 13.
1. Dijete ima pravo na slobodu izražavanja; pravo obuhvata slobodu datraži, prima i daje informacije i ideje svih vrsta bez obzira na granice, bilo
usmeno, pismeno ili štampano, u umjetničkoj formi ili preko bilo kog drugog
sredstva informisanja po izboru djeteta.
2. Primjena ovog prava može biti predmet određenih ograničenja, ali samo
takvih koja su određena zakonom i neophodna:(a) radi poštovanja prava ili ugleda drugih; ili(b) radi zaštite nacionalne bezbijednosti ili javnog poretka (ordre public), ilijavnog zdravlja ili morala.
Član 14.
1. Strane ugovornice će poštovati pravo djeteta na slobodu mišljenja,
savesti i vjeroispovjesti.
2. Strane ugovornice će poštovati prava i obaveze roditelja i, u određenim
slučajevima zakonskih staratelja, radi usmjeravanja djeteta na ostvarivanje
njegovog prava na način koji je u skladu sa razvojnim sposobnostima djeteta.
3. Sloboda izražavanja vjeroispovjesti ili uvjerenja može biti predmet samo
takvih ograničenja koja su određena zakonom i potrebna da zaštite javnu
sigurnost, poredak, zdravlje, ili moral i osnovna prava i slobode drugih.
26Član 15.
1. Strane ugovornice će priznati pravo djeteta na slobodu udruživanja islobodu mirnog okupljanja.
2. Ostvarivanju ovih prava ne mogu biti postavljena nikakva ograničenja,
osim onih koja su u skladu sa zakonom i koja su neophodna u demokratskom
društvu i u interesu su nacionalne sigurnosti ili javne bezbjednosti, javnog
poretka (ordre public), zaštite javnog zdravlja ili morala ili zaštite prava isloboda drugih.
Član 16.
1. Nijedno dijete neće biti biti izloženo proizvoljnom ili nezakonitom
miješanju u njegovu privatnost, porodicu, dom ili prepisku, niti nezakonitim
napadima na njegovu čast i ugled.
2. Dijete ima pravo na zakonsku zaštitu protiv takvog miješanja ili
napada.
Član 17.
Strane ugovornice uvažavaju značajnu ulogu sredstava javnog informisanja
i obezbijediće da dijete ima pristup informacijama i materijalima iz različitih
nacionalnih i međunarodnih izvora, posebno onih koji su usmjereni na razvoj
njegovog socijalnog, duhovnog i moralnog dobra i fizičkog i mentalnog
zdravlja. U tom cilju, Strane ugovornice će:(a) podsticati sredstva javnog informisanja da šire informacije i materijal od
društvene i kulturnog interesa za dijete u skladu sa duhom člana 29;(b) podsticati međunarodnu saradnju u izradi, razmjeni i širenju takvih
informacija i materijala iz različitih kulturnih, nacionalnih i međunarodnih
izvora;(c) podsticati izdavanje i distribuciju dječjih knjiga;(d) podsticati sredstva javnog informisanja da posvete posebnu pažnju
jezičkim potrebama djeteta koje pripada manjinskoj grupi ili je domorodac;(e) podsticati razvoj odgovarajućih smjernica za zaštitu djeteta od informacija
i materijala štetnih po njegovo dobro, imajući u vidu odredbe članova 13. i
18.
Član 18.
1. Strane ugovornice će uložiti najveće napore da se obezbijedi priznavanje
principa da oba roditelja imaju zajedničku odgovornost u podizanju i
razvoju djeteta. Roditelji ili, u zavisnosti od slučaja, zakonski staratelji imaju
27

prevashodnu odgovornost za podizanje i razvoj djeteta. Najbolji interesi
djeteta će biti njihova osnovna briga.
2. U cilju garantovanja i unaprijeđivanja prava iz ove Konvencije, Strane
ugovornice će pružiti odgovarajuću pomoć roditeljima ili zakonskim
starateljima u ostvarivanju odgovornosti za podizanje djeteta i obezbijeđivati
razvoj ustanova, kapaciteta i službi za zaštitu djece.
3. Strane ugovornice će preduzeti odgovarajuće mjere da obezbijede da
djeca zaposlenih roditelja koriste usluge i kapaciteta dječje zaštite koje impripadaju.
Član 19.
1. Strane ugovornice će preduzeti odgovarajuće zakonske, administrativne,
socijalne i obrazovne mjere za zaštitu djeteta od svih oblika fizičkog
ili mentalnog nasilja, povrijeđivanja ili zlostavljanja, zapostavljanja ili
nemarnog postupanja, maltretiranja ili eksploatacije, uključujući seksualno
zlostavljanje, dok je pod brigom roditelja, zakonskih zastupnika ili bilo koje
druge osobe koja se brine o dijetetu.
2. Takve zaštitne mjere, treba, prema potrebi, da uključuju efikasne
postupke za donošenje socijalnih programa za obezbjeđivanje neophodne
podrške dijetetu i onima koji se o dijetetu staraju, kao i drugih oblika zaštite ispriječavanja, utvrđivanja, prijavljivanja, proslijeđivanja, istrage, postupanja
i praćenja slučajeva ovdje navedenog zlostavljanja djeteta i, po potrebi,
obraćanja sudu.
Član 20.
1. Djetetu koje je privremeno ili stalno lišeno porodične sredine ili kome,
u njegovom najboljem interesu, ne može biti dopušteno da u takvoj sredini
ostane, imaće pravo na posebnu zaštitu i pomoć države.
2. Strane ugovornice će u skladu sa svojim nacionalnim zakonima
obezbijediti alternativnu brigu za takvo dijete.
3. Takva briga može da uključi, između ostalog, smeštaj u drugu porodicu,
kafalah prema islamskom pravu, usvojenje ili, ako je neophodno, smeštaj
u odgovarajuće ustanove za brigu o djeci. Pri razmatranju rješenja, dužna
pažnja će biti posvećena potrebi uspostavljanja kontinuiteta u podizanju
djeteta kao i etničkom, religioznom, kulturnom i jezičkom porijeklu djeteta.
28Član 21.
Strane ugovornice koje priznaju i/ili dozvoljavaju sistem usvajanja ćeobezbijediti da najbolji interesi djeteta budu od prevashodne važnosti i
one će:(a) obezbijediti da usvojenje djeteta odobravaju samo nadležni organi kojiutvrđuju, u skladu sa odgovarajućim zakonima i postupkom i na osnovu svih
relevantnih i pouzdanih informacija, da je usvojenje dopušteno s obzirom na
status djeteta u odnosu na roditelje, rodbinu i zakonske staratelje i da su se,
ukoliko je tako propisano, zainteresovana lica saglasila sa usvojenjem nakon
upoznavanja sa svim bitnim činjenicama, a na osnovu stručnih mišljenja umjeri kojoj su ona nužna.
(b) priznati da se međudržavno usvojenje može smatrati alternativnim
načinom brige o dijetetu, ukoliko se dijete ne može smestiti u drugu porodicu
ili biti usvojeno ili se o dijetetu ne može na pogodan način voditi briga uzemlji njegovog porijekla;(c) obezbijediti da dijete na koje se primjenjuje međudržavno usvojenje uživa
svu zaštitu i standarde jednake onima koji postoje u slučaju nacionalnog
usvojenja;(d) preduzeti sve odgovarajuće mjere da obezbijedi da u međudržavnom
usvojenju smeštaj nema za posledicu neopravdanu finansijsku korist za one
koji u tome učestvuju;(e) unaprijediti, kada je to pogodno, ciljeve ovog člana zaključivanjem
bilateralnih ili multilateralnih dogovora ili sporazuma i nastojati da se u tom
okviru obezbijedi da smještanje djeteta u drugu zemlju sprovode nadležne
vlasti ili organi.
Član 22.
1. Strane ugovornice će preduzeti odgovarajuće mjere da se obezbijedi
da dijete koje traži izbeglički status ili koje se smatra izbeglicom u skladu
sa važećim međunarodnim ili nacionalnim zakonom i postupkom, biloda je bez pratnje, bilo da je u pratnji roditelja ili neke druge osobe, dobije
odgovarajuću zaštitu i humanitarnu pomoć u uživanju prava utvrđenih ovom
Konvencijom i drugim međunarodnim instrumentima o ljudskim pravima
ili humanitarnom pravu, čije su strane ugovornice navedene države.
2. U tom cilju, strane ugovornice će obezbijediti, ukoliko smatraju za
shodno, saradnju u svim naporima Ujedinjenih nacija i drugih nadležnih
međuvladinih ili nevladinih organizacija koje sarađuju sa Ujedinjenim
nacijama da zaštite takvo dijete i da njemu/njoj pomognu da pronađe
roditelje ili druge članove porodice, da bi se dobile informacije potrebne za
29ponovno sjedinjenje. U slučajevima kada roditelji ili drugi članovi porodice
ne mogu biti pronađeni, dijetetu će biti pružena ista zaštita kao i svakom
drugom dijetetu koje je stalno ili privremeno lišeno porodične sredine iz bilo
kog razloga, kako je utvrđeno ovom Konvencijom.
Član 23.
1. Strane ugovornice priznaju da dijete sa fizičkim i mentalnim smetnjama
u razvoju treba da uživa pun i kvalitetan život, u uslovima koji obezbjeđuju
dostojanstvo, unaprijeđuju samopouzdanje i olakšavaju njegovo aktivno
učešće u zajednici.
2. Strane ugovornice priznaju pravo djeteta sa smetnjama u razvoju na
posebnu brigu i ohrabrivaće i obezbjeđivati, prema raspoloživim sredstvima,
dijetetu koje ispunjava uslove i onima odgovornim za brigu o njemu, pružanje
pomoći koja se zahtijeva i koja je primjerena stanju djeteta i mogućnostima
roditelja ili drugih koji o dijetetu brinu.
3. Uvažavajući posebne potrebe djeteta sa smetnjama u razvoju, pomoć
koja se pruža u skladu sa stavom 2, biće besplatna, uvek kada je to moguće,
uzimajući u obzir finansijske mogućnosti roditelja ili drugih koji brinu odijetetu i biće osmišljena tako da obezbijedi dijetetu sa smetnjama u razvoju
djelotvoran pristup i sticanje obrazovanja, obuke, zdravstvene zaštite, usluga
rehabilitacije, pripremu za zapošljavanje i mogućnosti rekreacije na načinkoji vodi postizanju najveće moguće socijalne integracije i individualnog
razvoja djeteta, uključujući njegov kulturni i duhovni razvoj.
4. Strane ugovornice će unaprijeđivati, u duhu međunarodne saradnje,
razmjenu odgovarajućih informacija na polju preventivne zdravstvene
zaštite i medicinskog, psihološkog i funkcionalnog liječenja djeteta sasmetnjama u razvoju, uključujući i širenje i pristup informacijama ometodama rehabilitacije, obrazovanja i profesionalnih usluga, sa ciljem daomogući stranama ugovornicama da unaprijede svoje sposobnosti i vještine
i da prošire svoja iskustva u ovim oblastima. U tom smislu, posebno će sevoditi računa o potrebama zemalja u razvoju.
Član 24.
1. Strana ugovornice priznaju pravo djeteta na uživanje najvišeg
ostvarivog zdravstvenog standarda i na kapacitete za liječenje i zdravstvenu
rehabilitaciju. Države potpisnice će nastojati da obezbijede da nijedno dijete
ne bude lišeno prava pristupa takvim uslugama zdravstvene zaštite.
30

2. Strane ugovornice će težiti punom ostvarivanju ovog prava, a posebnoće preduzimati odgovarajuće mjere:(a) da smanje smrtnost odojčadi i djece;(b) da obezbijede pružanje potrebne medicinske pomoći i zdravstvene zaštite
svoj djeci sa naglaskom na razvoj primarne zdravstvene zaštite;(c) da se bore protiv bolesti i neuhranjenosti, uključujući i u okviru primarne
zdravstvene zaštite, između ostalog kroz primjenu raspoložive tehnologije
i obezbjeđenje snabdevanja adekvatnim hranljivim namirnicama i čistom
pitkom vodom, uzimajući u obzir opasnosti i rizike zagađenja životne
sredine;(d) da obezbijede odgovarajuću zdravstvenu zaštitu majkama prije i posleporođaja;(e) da omogući da svi segmenti društva, a posebno roditelji i djeca, budu
informisani i da imaju pristup obrazovanju, kao i da im se pomogne ukorišćenju osnovnih znanja o dječjem zdravlju i ishrani, prednosti dojenja,
higijene, čistoće okoline i spriječavanju nesreća;(f) da razvija preventivnu zdravstvenu zaštitu, savjetovanje roditelja,obrazovanje i usluge za planiranje porodice.
3. Strane ugovornice će preduzimati sve efikasne i odgovarajuće mjere u
cilju ukidanja tradicionalne prakse štetne po zdravlje djece.
4. Strane ugovornice se obavezuju da unaprijeđuju i podstiču međunarodnu
saradnju u cilju postepenog postizanja potpune realizacije prava iz ovog
člana. U tom smislu, posebno će se voditi računa o potrebama zemalja urazvoju.
Član 25.
Strane ugovornice priznaju pravo djeteta koje su nadležni organi smjestiliu cilju brige, zaštite ili liječenja njegovog fizičkog ili mentalnog zdravlja,
na periodičnu provjeru liječenja koje je obezbijeđeno djetetu i svih drugih
okolnosti od značaja za njegovo zbrinjavanje.
Član 26.
1. Strane ugovornice priznaju pravo svakog djeteta na korišćenje socijalne
zaštite, uključujući socijalno osiguranje, i preduzimaće potrebne mjereza postizanje punog ostvarivanja ovog prava u skladu sa nacionalnim
zakonom.

31

2. Ove mjere, ako je to moguće, treba da se sprovode uzimajući u obzir
sredstva i položaj djeteta i osoba koje su odgovorne za izdržavanje djeteta,kao i sve druge bitne okolnosti vezane za takve zahtjeve koje je dijete ili neko
u njegovo ime podnijelo.
Član 27.
1. Strane ugovornice priznaju pravo svakog djeteta na životni standard
koji odgovara djetetovom fizičkom, mentalnom, duhovnom, moralnom isocijalnom razvoju.
2. Roditelj(i) ili drugi odgovorni za dijete imaju prvenstvenu odgovornost
da osiguraju, u okviru svojih sposobnosti i finansijskih mogućnosti, usloveživota potrebne za razvoj djeteta.
3. Strane ugovornice će, u skladu sa nacionalnim uslovima i u okviru svojih
mogućnosti, preduzeti potrebne mjere da pomognu roditeljima i drugima
odgovornim za dijete da ostvare ovo pravo i ako je potrebno, obezbijedićematerijalnu pomoć i programe, naročito u pogledu ishrane, odijevanja istanovanja.
4. Strane ugovornice će preduzeti sve odgovarajuće mjere kako bi
obezbijedile da dijete dobija izdržavanje od roditelja ili drugih lica koja su
finansijski odgovorna za dijete, kako u okviru strana ugovornica, tako i iz
inostranstva. Posebno, ako lice koje je finansijski odgovorno za dijete ne živiu istoj državi u kojoj i dijete, strane ugovornice će podsticati pristupanjemeđunarodnim sporazumima, odnosno zaključenje takvih sporazuma, kao
i drugih odgovarajućih sporazuma.
Član 28.
1. Strane ugovornice priznaju pravo na obrazovanje i u cilju postepenog
postizanja ovog prava, a na osnovu jednakih mogućnosti, posebno će:(a) učiniti osnovno obrazovanje obaveznim i besplatnim za sve;(b) podsticati razvoj različitih oblika srednjeg obrazovanja, uključujući opšte i
stručno obrazovanje, koje bi bilo na raspolaganju i dostupno svakom dijetetu
i preduzimati pogodne mjere kao što su uvođenje besplatnog obrazovanja ipružanje finansijske pomoći kada je to potrebno;(c) omogućiti, svim odgovarajućim sredstvima, da više obrazovanje bude
dostupno svima u skladu sa sposobnostima;(d) omogućiti da obrazovne i stručne informacije i savjeti budu dostupni
svoj djeci;32

(e) preduzimati mjere za obezbjeđenje redovnog pohađanja škole i smanjenje
stope napuštanja škole.
2. Strane ugovornice će preduzimati potrebne mjere da se disciplina uškoli sprovodi na način primjeren ljudskom dostojanstvu djeteta i u skladu
sa ovom Konvencijom.
3. Strane ugovornice će pokretati i podsticati međunarodnu saradnju
po pitanjima obrazovanja, posebno u cilju doprinošenja iskorenjivanju
neznanja i nepismenosti u svetu i olakšavanja pristupa naučnim i tehničkim
saznanjima i modernim nastavnim metodama. U tom smislu, posebno će sevoditi računa o potrebama zemalja u razvoju.
Član 29.
1. Strane ugovornice se slažu da obrazovanje djeteta bude usmjereno na:(a) razvoj djetetove ličnosti, talenta i mentalnih i fizičkih sposobnosti do
njihovih krajnjih mogućnosti;(b) razvoj poštovanja ljudskih prava i osnovnih sloboda i principa utvrđenih
Poveljom Ujedinjenih nacija;(c) razvoj poštovanja djetetovih roditelja, njegovog/njenog kulturnog
identiteta, jezika i vrijednosti, nacionalnih vrijednosti zemlje u kojoj dijete
živi, zemlje iz koje potiče i civilizacija različite od njegove/njene sopstvene;(d) pripremanje djeteta za odgovoran život u slobodnom društvu, uduhu razumevanja, mira, tolerancije, jednakosti polova, prijateljstva
među narodima, etničkim, nacionalnim i vjerskim grupama i sa licima
domorodačkog porijekla;(e) razvoj poštovanja prema prirodnoj okolini.
2. Nijedan dio ovog člana ili člana 28 neće biti tumačen tako da ograničava
slobodu pojedinaca ili tijela da ustanove ili upravljaju obrazovnim
ustanovama, uvek u skladu sa poštovanjem principa utvrđenih u stavu 1 ovog
člana i zahtijevima da će obrazovanje koje se pruža u takvim ustanovama
odgovarati minimalnim standardima koje država propisuje.
Član 30.
U onim državama u kojima postoje etničke, vjerske ili jezičke manjine ililica domorodačkog porijekla, dijetetu koje pripada takvoj manjini ili je
domorodac, neće biti uskraćeno pravo, u zajednici sa drugim članovima
njegove grupe, da uživa svoju kulturu, da ispovijeda i manifestuje svoju
vjeru ili da koristi svoj jezik.
33Član 31.
1. Strane ugovornice priznaju pravo djeteta na odmor i slobodno vreme, na
učešće u igri i rekreativnim aktivnostima koje odgovaraju uzrastu djeteta i
na slobodno učešće u kulturnom životu i umetnosti.
2. Strane ugovornice će poštovati i podsticati pravo djeteta na puno učešće
u kulturnom i umjetničkom životu i podržaće pružanje odgovarajućih
i jednakih mogućnosti za kulturne, umjetničke, rekreativne i slobodne
aktivnosti.
Član 32.
1. Strane ugovornice priznaju pravo djeteta da bude zaštićeno od
ekonomskog iskorišćavanja i od obavljanja bilo kog posla koji bi mogao
da bude opasan ili bi ometao školovanje djeteta ili bi bio štetan po zdravlje
djeteta ili za fizički, mentalni, duhovni, moralni ili društveni razvoj djeteta.
2. Strane ugovornice će preduzeti pravne, administrativne, društvenei obrazovne mjere da bi se obezbijedila primjena ovog prava. U tom cilju
i u skladu sa važećim odredbama međunarodnih instrumenata, strane
ugovornice će posebno:(a) obezbijediti minimalnu starosnu granicu ili granice za zapošljavanje;(b) obezbijediti odgovarajuće regulisanje vremena i uslova zapošljavanja; i(c) obezbijediti odgovarajuće kazne ili druge sankcije da bi se osigurala
efikasna primjena ovog člana.
Član 33.
Strane ugovornice će preduzeti sve odgovarajuće mjere, uključujući
pravne, administrativne, socijalne i obrazovne, da zaštite djecu od
nezakonite upotrebe narkotika i psihotropnih supstanci, kako je definisanoodgovarajućim međunarodnim ugovorima i da spriječe korišćenje djece u
nezakonitoj proizvodnji i trgovini tim supstancama.
Član 34.
Strane ugovornice se obavezuju da štite djecu od svih oblika seksualnog
iskorišćavanja i seksualnog zlostavljanja. U te svrhe, strane ugovorniceće naročito preduzimati sve odgovarajuće nacionalne, bilateralne i
multilateralne mjere za spriječavanje:(a) navođenja ili prisiljavanja djeteta na učešće u ma kojoj nezakonitoj
seksualnoj aktivnosti;(b) iskorišćavanja djece za prostituciju ili druge nezakonite seksualne
radnje;34

(c) iskorišćavanja djece u pornografskim predstavama i materijalima.
Član 35.
Strane ugovornice će preduzimati sve odgovarajuće nacionalne, bilateralne
i multilateralne mjere da spriječe otmicu, prodaju ili trgovinu djecom u bilo
koju svrhu ili u bilo kojoj formi.
Član 36.
Strane ugovornice će štititi djecu od svih drugih oblika iskorišćavanja štetnih
po bilo koji vid dijetetove dobrobiti.
Član 37.
Strane ugovornice će obezbijediti da:(a) nijedno dijete ne bude podvrgnuto mučenju ili drugom okrutnom,
nehumanom ili ponižavajućem postupku ili kažnjavanju. Ni smrtna kazna,
ni doživotni zatvor, bez mogućnosti oslobađanja, neće biti dosuđeni za djela
koja izvrše osobe mlađe od 18 godina;(b) nijedno dijete ne bude nezakonito ili proizvoljno lišeno slobode. Hapšenje,zadržavanje u pritvoru i zatvaranje djeteta će biti u skladu sa zakonom i
primijenjeno jedino kao posljednja moguća mjera i to na najkraći mogući
vremenski period;(c) sa svakim dijetetom lišenim slobode bude humano postupano i uz
poštovanje urođenog ljudskog dostojanstva i na način koji uvažava potrebe
osoba njihovog uzrasta. Posebno, svako dijete lišeno slobode biće odvojeno
od odraslih, izuzev ukoliko se smatra da to nije u interesu djeteta, i imaće
pravo da održava kontakte sa svojom porodicom putem prepiske i poseta,
osim u izuzetnim okolnostima;(d) svako dijete lišeno slobode imaće pravo da mu odmah bude omogućen
pristup pravnoj i drugoj odgovarajućoj pomoći, kao i pravo da pobija
zakonitost tog lišavanja slobode pred sudom ili drugim nadležnim,nezavisnim i nepristrasnim organima i na brzu odluku u svakom takvom
postupku.
Član 38.
1. Strane ugovornice se obavezuju da poštuju i obezbjeđuju poštovanje
pravila međunarodnog humanitarnog prava koja su za njih obavezujuća usituacijama oružanih sukoba, a odnose se na dijete.
2. Strane ugovornice će preduzeti sve moguće mjere da obezbijede da osobe
koje nisu navršile 15 godina direktno ne učestvuju u neprijateljstvima.
35

3. Strane ugovornice će se uzdržati od regrutovanja u svoje oružane snage
osoba koje nisu navršile 15 godina. U regrutovanju onih osoba koje sunavršile 15 godina, ali koje nisu navršile 18 godina, strane ugovornice ćenastojati da daju prednost onima koji su najstariji.
4. U skladu sa svojim obavezama po međunarodnom humanitarnom
pravu da štite civilno stanovništvo u oružanim sukobima, strane ugovorniceće preduzeti sve moguće mjere da obezbijede zaštitu i brigu o djeci koja supogođena oružanim sukobom.
Član 39.
Strane ugovornice će preduzeti sve odgovarajuće mjere da podstiču fizički
i psihološki oporavak i društvenu reintegraciju djeteta žrtve: svakog oblika
zanemarivanja, iskorišćavanja ili zlostavljanja; mučenja ili bilo kog drugog
oblika okrutnog, nehumanog ili ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja;
ili oružanog sukoba. Takav oporavak i reintegracija će se vršiti u uslovima
koji podstiču zdravlje, samopoštovanje i dostojanstvo djeteta.
Član 40.
1. Strane ugovornice priznaju pravo svakom djetetu koje se tvrdi, koje jeoptuženo ili za koje je utvrđeno da je prekršilo krivični zakon, na postupak
usklađen sa unaprijeđivanjem dijetetovog osećaja dostojanstva i vrijednosti,
koji njega/nju podstiče na poštovanje ljudskih prava i osnovnih sloboda
drugih i koji uzima u obzir uzrast djeteta i činjenicu da je poželjno zalagati
se za njegovu/njenu reintegraciju i preuzimanje konstruktivne uloge udruštvu.
2. U tom cilju i imajući u vidu sve bitne odredbe međunarodnih
instrumenata, strane ugovornice će posebno obezbijediti:(a) da se ni za jedno dijete neće tvrditi, niti će biti optuženo ili utvrđeno daje prekršilo krivični zakon, činjenjem ili propuštanjem koji u vreme izvršenja
nisu bili zabranjeni unutrašnjim ili međunarodnim pravom;(b) da se svakom djetetu koje je osumnjičeno ili optuženo da je prekršilo
krivični zakon, garantuje najmanje:(I) pretpostavka nevinosti dok se krivica ne dokaže po zakonu;(II) da bude odmah i neposredno obaviješteno o optužbama protiv njega/nje,a ako je primjereno preko njegovih/njenih roditelja ili zakonskih staratelja,
i da ima pravnu ili drugu odgovarajuću pomoć u pripremi i iznošenju svoje
odbrane;(III) da nadležan, nezavisan i nepristrasan organ ili sudsko tijelo bez
odugovlačenja donese odluku, u pravičnom postupku u skladu sa zakonom,36

uz prisustvo pravnog ili drugog odgovarajućeg zastupnika i njegovih/
njenih roditelja ili zakonskih staratelja, osim ukoliko se ne smatra da to nije
u najboljem interesu djeteta, posebno uzimajući u obzir njegove godine ilipoložaj;(IV) da ne bude prisiljeno da svjedoči ili da prizna krivicu; da ono ispita ilida budu ispitani svjedoci druge strane i da se obezbijedi učešće i saslušanje
njegovih/njenih svjedoka pod jednakim uslovima;(V) da, ukoliko se smatra da je prekršilo krivični zakon, takvu odluku i svakudosuđenu mjeru koja iz toga proizilazi, ponovo razmatra viši, nadležni,nezavisni i nepristrasni organ ili sudsko tijelo u skladu sa zakonom;(VI) da ima besplatnu pomoć prevodioca ukoliko dijete ne može da razume
ili ne govori jezik koji se koristi;(VII) da se poštuje njegova privatnost u svim fazama postupka.
3. Strane ugovornice će nastojati da podstiču stvaranje zakona, postupaka,organa i ustanova koji se izričito odnose na djecu i bave djecom za koju se
tvrdi, koja su optužena ili za koju je utvrđeno da su prekršila krivični zakon,
a posebno:(a) utvrđivanje najniže starosne granice ispod koje djeca ne mogu biti
smatrana sposobnom za kršenje krivičnog zakona;(b) donošenje mjera, kadgod je moguće i poželjno, za postupanje sa takvom
djecom, bez pribjegavanja sudskom postupku, s tim da budu u potpunosti
poštovana ljudska prava i zakonska zaštita.
4. Biće stavljen na raspolaganje širok spektar mjera, kao što su briga,
usmjeravanje, nadzor; pravna pomoć; uslovno kažnjavanje; prihvat;
obrazovanje i programi stručne obuke i druge alternative institucionalnoj
brizi kako bi se obezbijedilo da se sa djecom postupa na način koji odgovara
njihovoj dobrobiti i koji je srazmjeran kako okolnostima tako i učinjenom
delu.
Član 41.
Ništa iz ove Konvencije neće uticati na bilo koje odredbe koje su pogodnije
za ostvarivanje prava djeteta a koje mogu biti sadržane u:(a) pravu strane ugovornice, ili(b) međunarodnom pravu koje obavezuje tu državu.

37

II DIO
Član 42.
Strane ugovornice se obavezuju da sa principima i odredbama ove Konvencije
najšire upoznaju, na odgovarajući i aktivan način, kako odrasle tako i djecu.
Član 43.
1. U cilju provjere napretka koji su strane ugovornice postigle u sprovođenju
obaveza preuzetih ovom Konvencijom, biće ustanovljen Komitet za prava
djeteta koji će izvršavati funkcije navedene u daljem tekstu.
2. Komitet će činiti deset eksperata visokih moralnih vrijednosti i priznate
stručnosti na polju koje pokriva ova Konvencija. Članove Komiteta će birati
strane ugovornice iz redova svojih državljana i oni će djelovati u ličnomsvojstvu, uz poštovanje ravnomjerne geografske zastupljenosti, kao i glavnih
pravnih sistema.
3. Članovi Komiteta će se birati tajnim glasanjem sa liste osoba koje imenuju
strane ugovornice. Svaka strana ugovornica može nominovati jednu osobu
iz redova svojih državljana.
4. Prvi izbor za Komitet održaće se najkasnije šest mjeseci od datuma
stupanja na snagu ove Konvencije, a zatim svake druge godine. Najkasniječetiri mjeseca pre datuma svakog izbora, Generalni sekretar Ujedinjenih nacija
će uputiti pismo stranama ugovornicama kojim ih poziva da dostave svoje
nominacije u roku od dva mjeseca. Generalni sekretar će zatim pripremiti
listu svih tako nominovanih osoba, po abecednom redu, naznačujući strane
ugovornice koje su ih nominovale, i podnijeće je stranama ugovornicama
ove Konvencije.
5. Izbori će se održavati na sastancima strana ugovornica koje će sazivati
Generalni sekretar u sjedištu Ujedinjenih nacija. Na tim sastancima, na
kojima će kvorum činiti dvije trećine strana ugovornica, u Komitet će biti
izabrane one osobe koje su dobile najveći broj glasova i apsolutnu većinu
glasova predstavnika strana ugovornica koje su prisutne i glasaju.
6. Članovi Komiteta će biti birani na period od četiri godine. Oni će imati
pravo na ponovni izbor, ako budu ponovo nominovani. Mandat pet članova
izabranih na prvim izborima prestaje nakon dvije godine; odmah posle prvih
izbora, predsjedavajući sastanka će žrijebom izabrati ovih pet članova.
38

7. Ukoliko član Komiteta umre, podnese ostavku ili izjavi da iz bilo kog
drugog razloga on ili ona ne može dalje da obavlja dužnosti u Komitetu,
strana ugovornica koja je predložila tog člana će imenovati drugog eksperta
iz redova svojih državljana, a po odobrenju Komiteta, da obavlja dužnost do
isteka mandata.
8.

Komitet donosi sopstvena Pravila o radu.

9.

Komitet bira svoje funkcionere na period od dvije godine.

10. Sastanci Komiteta će se obično održavati u sjedištu Ujedinjenih nacija
ili na bilo kom pogodnom mestu koje Komitet odredi. Komitet će se obično
sastajati jedanput godišnje. Trajanje sastanaka biće određeno, a ukoliko
je potrebno ponovo razmatrano, na sastancima strana ugovornica ove
Konvencije, a po odobrenju Generalne skupštine.
11. Generalni sekretar Ujedinjenih nacija će obezbijediti potrebno osoblje iuslove za efikasno obavljanje funkcija Komiteta na osnovu ove Konvencije.
12. Članovi Komiteta formiranog na osnovu ove Konvencije će primati
prinadležnosti iz sredstava Ujedinjenih nacija, po odobrenju Generalneskupštine i pod uslovima i u formi koje utvrdi Skupština.
Član 44.
1. Strane ugovornice se obavezuju da podnose Komitetu, preko Generalnog
sekretara Ujedinjenih nacija, izvještaje o mjerama koje su usvojile za
ostvarivanje prava koja su ovdje priznata i o napretku ostvarenom u pogledu
uživanja tih prava:(a) u roku od dvije godine od stupanja na snagu ove Konvencije u odnosnojdržavi ugovornici;(b) zatim svakih pet godina.
2. Izvještaji sačinjeni u skladu sa ovim članom će ukazati na činioce
i eventualne teškoće koji utiču na stepen ispunjavanja obaveza iz ove
Konvencije. Izvještaji će takođe sadržati takve informacije koje će Komitetu
omogućiti sveobuhvatno sagledavanje sprovođenja Konvencije u odnosnoj
zemlji.

39

3. Strana ugovornica koja je podnijela sveobuhvatni inicijalni izvještaj
Komitetu ne mora u svojim kasnijim izvještajima, podnijetim u skladu sa
stavom 1 (b) ovog člana, da ponavlja prethodno date osnovne informacije.
4. Komitet može da traži od strane ugovornice dodatne informacije odznačaja za primjenu ove Konvencije.
5. Komitet će svake dvije godine podnositi Generalnoj skupštini
Ujedinjenih nacija, preko Ekonomskog i socijalnog savjeta, izvještaje o svojim
aktivnostima.
6. Strane ugovornice će obezbijediti da im izvještaji budu dostupni najširoj
javnosti u njihovim zemljama.
Član 45.
U cilju podsticanja efikasne primjene Konvencije i unaprijeđenja
međunarodne saradnje na polju koje pokriva Konvencija:(a) Specijalizovane agencije, UNICEF i drugi organi Ujedinjenih nacija će
imati pravo da budu predstavljeni prilikom razmatranja primjene onih
odredaba ove Konvencije koje spadaju u okvire njihovih ovlašćenja. Komitetmože pozvati specijalizovane agencije, UNICEF i druga nadležna tijela koja
smatra odgovarajućim da pruže stručni savjet za primjenu Konvencije uoblastima koje spadaju u okvire njihovih ovlašćenja. Komitet može pozvati
specijalizovane agencije, UNICEF i druge organe Ujedinjenih nacija dapodnesu izvještaje o primjeni Konvencije iz oblasti koje spadaju u okvire
njihovih aktivnosti.
(b) Komitet će prenijeti, ukoliko smatra za potrebno, specijalizovanim
agencijama, UNICEF-u i drugim nadležnim tijelima, sve izvještaje strana
ugovornica koji sadrže zahtijeve ili ukazuju na potrebu za tehničkim
savjetom ili pomoći, zajedno sa eventualnim napomenama i prijedlozima
Komiteta o tim zahtijevima i pokazateljima.
(c) Komitet može preporučiti Generalnoj skupštini da zatraži od Generalnog
sekretara da prouči određena pitanja koja se odnose na prava djeteta.
(d) Komitet može da iznosi prijedloge ili daje opšte preporuke zasnovane
na informacijama primljenim shodno članovima 44. i 45. ove Konvencije.
Takvi prijedlozi i opšte preporuke biće prenijeti svakoj zainteresovanojdržavi potpisnici, a Generalna skupština će o njima biti obavještena zajedno
sa eventualnim komentarima strana ugovornica.

40

III DIO
Član 46.
Ova Konvencija je otvorena za potpis svim državama.
Član 47.
Ova Konvencija podliježe ratifikaciji. Instrumenti ratifikacije biće deponovani
kod Generalnog sekretara Ujedinjenih nacija.
Član 48.
Ova Konvencija će ostati otvorena za pristupanje svim državama. Instrumenti
o pristupanju biće deponovani kod Generalnog sekretara Ujedinjenih
nacija.
Član 49.
1. Ova Konvencija će stupiti na snagu tridesetog dana od datuma
deponovanja kod Generalnog sekretara Ujedinjenih nacija dvadesetog
instrumenta o ratifikaciji ili pristupanju.
2. Za svaku državu koja ratifikuje ili pristupi Konvenciji posle deponovanja
dvadesetog instrumenta o ratifikaciji ili pristupanju, Konvencija će stupiti
na snagu tridesetog dana nakon što država deponuje svoj instrument o
ratifikaciji ili pristupanju.
Član 50.
1. Svaka strana ugovornice može predložiti amandman i dostaviti ga
Generalnom sekretaru Ujedinjenih nacija. Generalni sekretar će potom
proslijediti amandman stranama ugovornicama sa zahtijevom da ukažu
da li žele konferenciju strana ugovornica u cilju razmatranja i glasanja oprijedlozima. U slučaju da se u roku od četiri mjeseca od datuma slanja
prijedloga najmanje jedna trećina strana ugovornica opredijeli za takvu
konferenciju, Generalni sekretar će sazvati konferenciju pod pokroviteljstvom
Ujedinjenih nacija. Svaki amandman usvojen većinom prisutnih strana
ugovornica koje su glasale na konferenciji biće podnijet na odobrenje
Generalnoj skupštini Ujedinjenih nacija.
2. Amandman usvojen u skladu sa stavom 1 ovog člana će stupiti na snagu
kada ga odobri Generalna skupština Ujedinjenih nacija i kada ga prihvate
dvije trećine strana ugovornica.

41

3. Kada amandman stupi na snagu, obavezivaće one strane ugovornicekoje su ga prihvatile, dok će ostale strane ugovornice i dalje biti obavezane
odredbama ove Konvencije i bilo kojim ranijim amandmanom koji su
prihvatile.
Član 51.
1. Generalni sekretar Ujedinjenih nacija će primati i slati svim državama tekst
rezervi koje strane ugovornice stave u vreme ratifikacije ili pristupanja.
2. Rezerva nespojiva sa ciljem i svrhom ove Konvencije neće biti
dozvoljena.
3. Rezerve mogu biti povučene u bilo koje vreme obavještenjem u tom cilju
upućenom Generalnom sekretaru Ujedinjenih nacija koji će tada obavijestiti
sve države. Takvo obavještenje će proizvesti dejstvo od datuma kada ga
primi Generalni sekretar.
Član 52.
Strana ugovornica može otkazati ovu Konvenciju pismenim obavještenjem
upućenim Generalnom sekretaru Ujedinjenih nacija. Otkaz stupa na snagu
godinu dana od dana kada Generalni sekretar primi ovo obavještenje.
Član 53.
Generalni sekretar Ujedinjenih nacija je određen za depozitara ove
Konvencije.
Član 54.
Original ove Konvencije čiji su arapski, engleski, francuski, kineski, ruskii španski tekstovi jednako vjerodostojni, biće deponovani kod Generalnog
sekretara Ujedinjenih nacija.

42

DODATNI IZVORI ZA OBRAZOVANJE
O DJEČIJIM I LJUDSKIM PRAVIMASAVJET EVROPE (http://www.coe.int)• KOMPAS
Priručnik za obrazovanje mladih o ljudskim pravimaSadržaj: Knjiga predstavlja sistematski pristup obrazovanju djece o ljudskim
pravima. čini je pet poglavlja. Nastavnici ne moraju da čitaju čitavu knjigu
da bi je mogli koristiti u svom radu. Mogu čitati samo one dijelove koji ihnajviše interesuju.
Objavljeno: maj 2002.g.
ISBN: 92-871-4880-5Internet: http://eycb.coe.int/compass/• EVROPSKA KONVENCIJA O LJUDSKIM PRAVIMAPolazne osnove za nastavnikeSadržaj: Mapu čine dva dijela. Naćićete papire sa osnovnim informacijama
kako da koristite publikaciju i osnovne informacije o Savjetu Evrope,
Evropskoj konvenciji o ljudskim pravima, upotrebi Konvencije u praksi,
drugim glavim oblastima nadležnosti Savjeta Evrope i neke prijedloge
za dalji rad. Tu je i prezentacija kratke verzije Konvencije, uputstva za
nastavnike i primjeri za aktivnosti učenika.
Objavljeno: april 2001.g.
Internet: http://www.coe.int/T/E/Com/About_Coe/Brochures/fiche_dhIndex.asp#TopOfPage• OBRAZOVNI PRIRUČNIK
Ideje, resursi, metode i aktivnosti za neformalno intekulturalno obrazovanje mladihi odraslihSadržaj: Publikacija je podijeljena u dva dijela. Prvi predstavlja uvod uključne pojmove i polazne osnove za interkulturalno obrazovanje. Drugi
predstavlja veliki broj aktivnosti, metoda i resursa. Ova publikacija jeveoma korisno didaktičko sredstvo u suočavanju sa pitanjima kao što su
stereotipi, diskriminacija, ksenofobija, antisemitizam, rasizam i drugi oblici
netolerancije.
Objavljeno: decembar 1998.g.
Internet: http://www.coe.int/T/E/human%5Frights/Ecri/3Educational_resources/Education_Pack/Education_Pack_pdf.pdf
43

UNESCO (http://portal.unesco.org)• OBRAZOVANJE ZA MEĐUNARODNO RAZUMIJEVANJESadržaj: Brošura opisuje kako se UNESCO, već decenijama, bori da poboljša
uslove za obrazovanje za svakog i za međunarodno razumijevanje. Ona jeizvor dragocjenih i različitih ideja, eksperimenata i mišljenja u pitanjima koja
su podjednako važna za sve nacije, poput ljudskih prava, mira i demokratije.
Napravljena je posebno za nastavnike i učenike.
Objavljeno: 1996.g.
Internet: http://unesdoc.unesco.org/images/0012/001248/124833e.pdf
UNICEF (http://unesco.org)• PROMOVISANJE UČEŠĆA DJECE U
DEMOKRATSKOM DONOŠENJU ODLUKASadržaj: Publikacija se koncentriše na pitanja učešća djece i omladine.
Naglašava važnost omladinskog učešća, na osnovu Konvencije o pravima
djeteta, njihovo aktivno učešće i uključenje na svim nivoima struktura
koje donose odluke (u porodici, školi, mjestu u kojem žive, u omladinskim
i drugim organizacijama,...). Navodi i primjere dobrih praksi u nekim
zemljama.
Objavljeno: 2001.g.
ISBN: 88-85401-73-2• ŽIVOT KAO MOJSadržaj: Publikacija je kreirana za djecu uzrasta od 9 do 12 godina. Poštovanje
za dječija prava je predstavljeno na jedan sistematičan način. Životi djece
su opisani kroz pojedinačne životne priče, njihove životne uslove i njihove
nade za bolji svijet.
Objavljeno: 2001.g.
ISBN: 0-7894-8859-0
AMNESTY INTERNATIONAL (http://www.amnesty.org)• PRVI KORACI
Priručnik za započinjanje obrazovanja o ljudskim pravimaSadržaj: Priručnik je namijenjen nastavnicima i ostalima koji su uključeni
u proces obrazovanja mladih ljudi i koji bi željeli da u svoj rad uključe
obrazovanje za ljudska prava. Obezbijeđuje korisne metode za obrazovanje
djece u osnovnim i srednjim školama o ljudskim pravima. Takođe daje niz
44

referenci linkova za druge publikacije, organizacije i relevantne web strane.
Objavljeno: 1997.g., London
Internet: http://erc.hrea.org/Library/teachers/first-steps.html• LJUDSKA PRAVA ZA DJECU
Nastavni plan i program za predavanje ljudskih prava djeci uzrasta od 3 do 12 godinaSadržaj: Knjiga je podijeljena u deset poglavlja; svako poglavlje je posvećeno
jednom principu Deklaracije o dječijim pravima UN. Metode iz knjige su
korisne u fizičkom vaspitanju, sociologiji, matematici, istoriji, umjetnosti iučenju jezika.
Objavljeno: 1992.g.
HUMAN SECURITY NETWORK
http://www.humansecuritynetwork.org/• RAZUMIJEVANJE LJUDSKIH PRAVA: PRIRUČNIKO OBRAZOVANJU U LJUDSKIM PRAVIMA
Sadržaj: Veoma sistematičan priručnik za trenere u oblasti ljudskih prava,
koji oslikava kulturološki senzitivan pristup, zasnovan na univerzalnosti
ljudskih prava. Sadrži raznovrsne pedagoške materijale koji se koriste uobrazovanju ili omladine ili odraslih u ljudskim pravima.
Objavljeno: 2003.g., Evropski centar za obuku iistraživanja ljudskih prava i demokratije, Grac
ISBN 3-214-08322-8
PARTNERI ZA OBRAZOVANJE O LJUDSKIM PRAVIMA - HREA
http://www.hrea.org/• POPULARNO OBRAZOVANJE ZA LJUDSKA PRAVA
24 participatorne vježbe za fasilitatore i nastavnikeSadržaj: Priručnik za obuku je kreiran za neformalno obrazovanje
naglašavajući ženska i dječija pitanja, poštovanje za dostojanstvo i pravednost,
veze između ljudskih prava i odgovornosti, izgradnju građanskog
društva, suočavanje sa predrasudama, “informacije za ohrabrenje” itd.
Vrlo participatorne metode iz priručnika mogu biti prilagođene različitim
prilikama i kulturama, i mada je kreiran za popularno obrazovanje, uspješno
se koristi i u programima formalnog obrazovanja.
Objavljeno: 2000.g.
ISBN: 0-9706059-0-0
Internet: http://www.hrea.org/pubs/claude00.html
45• OBRAZOVANJE O LJUDSKIM PRAVIMA – RESURSNA KNJIGASadržaj: Sistematičan međunarodni vodič koji uključuje imenik organizacijai aktivnosti u oblasti obrazovanja o ljudskim pravima, pregled kurseva iobuka širom svijeta, protumačena bibliografija literature o ljudskim pravima
i spisak nekoliko agencija.
Objavljeno: 2000.g.
Internet: http://www.hrea.org/pubs/elbers00.html
HUMAN RIGHTS INTERNET - HRI (http://www.hri.ca/)• PRIRUČNIK ZA OBRAZOVANJE O LJUDSKIM PRAVIMA
Sadržaj: Publikacija je objavljena u seriji o obrazovanju o ljudskim pravima.
Nudi informacije za nastavnike o izvorima i aktivnostima za jačanje kulture
ljudskih prava.
Objavljeno: 2000.g.
Internet: http://www.hri.ca/publications/new/hreduhandbook/
OSTALI KORISNI INTERNET LINKOVI:
Council of Europe - Youth: http://www.coe.int/T/E/
Cultural_Co-operation/Youth/
UNICEF- Compendium: http://www.unicef.org/
teachers/compendium/index.html
Save the Children: http://savethechildren.org
Child Rights Information Network: http://www.crin.org
Human Rights Watch (Children’s Rights Division):
http://www.hrw.org/children/about.htm
Human Rights Internet (Children’s Rights): http://www.hri.ca/children

46

UPITNIK
Svrha ovog upitnika je da ispita rezultate karti NAŠA PRAVA o predavanju iučenju dječijih prava. Osim toga, interesuje nas vaše mišljenje o pojedinačnim
aspektima predavanja dječijih prava. Ne postoji tačan ili netačan odgovor ni
na jedno pitanje.
VAŠA ZEMLJA:• Da li smatrate da imate dovoljno znanja o sljedećim međunarodnim
instrumentima dječijih i ljudskih prava?
da ne
Konvencija o pravima djeteta
Univerzalna deklaracija o ljudskim pravima
Evropska konvencija o ljudskim pravima i osnovnim slobodama
Svrha sljedećih rečenica je da saznamo vaše poglede na različite činioce uvezi sa dječijim i ljudskim pravima.
Molimo vas da pročitate svaku izjavu i izaberete kvadratić u koloni koja odgovara
vašim pogledima na izjavu.
• Dječja i ljudska prava su važna podjednako u svakodnevnom životu i uškoli.
U potpunosti se slažem		Slažem se
Ne slažem se			
U potpunosti se ne slažem
• Dječja i ljudska prava su ideali. Oni se ne mogu biti ostvareni usvakodnevnom životu i u školi.
U potpunosti se slažem		Slažem se
Ne slažem se			
U potpunosti se ne slažem
• Dječja i ljudska prava su luksuz koji jedino bogate zemlje mogu sebi
priuštiti. Siromašne zemlje to ne mogu da priuštiti.
U potpunosti se slažem		Slažem se
Ne slažem se			
U potpunosti se ne slažem• Nastavnici poštuju mišljenja učenika i ohrabruju ih da iskažu svojaviđenja tokom nastave.
U potpunosti se slažem		Slažem se
Ne slažem se			
U potpunosti se ne slažem
• Da li smatrate ove karte odgovarajućim nastavnim sredstvom radistimulisanja djece u učenju o dječjim pravima?
da ne



47

• Da li smatrate da su učenici bili stimulisani temom koja se direktno
odnosila na njih (pojedinačno pravo) ili da li im se dopao nastavni metod?
Molimo Vas označite samo jedan kvadratić.
Učenici su bili stimulisani temama koje
smo obrađivali (pojedinačno pravo).
Učenici su uglavnom bili oduševljeni nastavnim metodom.
Učenici su imali interesovanja podjednako za temu
koju smo obrađivali kao i za nastavni metod.
• Molimo vas da navedete 3 prava ili aktivnosti koje su sugerisani na
kartama, koje su vaši učenici najbolje prihvatili. Zašto?
a)				
Zašto?
b)				
Zašto?
c)				
Zašto?
• Koje forme nasilja su najčešće u vašoj školskoj sredini?
Molimo vas da označite odgovarajući kvadrat ili kvadrate:a) zastrašivanjeb) verbalno nasiljec) fizičko nasiljed) drugo (molimo vas da navedete):•

Da li vaša škola posvećuje dovoljno pažnje pitanjima tolerancije?
da ne• Da li su učenici bili upoznati sa dječjim pravima prije nego što je projekat
NAŠA PRAVA sproveden?
Ne (nimalo)
Da (sa svim pravima)
Djelimičmo(samo sa nekim pravima)• Nakon sprovođenja pojedinačnih aktivnosti, da li učenici prepoznaju
kršenje prava ili mogu izložiti slučaj?
Ne (nimalo)
Da (sa svim pravima)
Djelimičmo(samo sa nekim pravima)
Koji su najvažniji rezultati korišćenja karti NAŠA PRAVA?
Molimo vas da označite jedan kvadratić u redu:48• U svakodnevnoj interakciji, učenici prepoznaju kršenje prava i oni su
uopšteno osjetljiviji prema pitanju dječjih prava.
U potpunosti se slažem		Slažem se
Djelimično se slažem		
U potpunosti se ne slažem

• Učenici su otvoreniji prema brojnim oblicima različitosti i jedinstvenosti
u svojim društvenim okruženjima.
U potpunosti se slažem		Slažem se
Djelimično se slažem		
U potpunosti se ne slažem
• Koristeći ove karte, učenici su naučili da gledaju na dečja prava na kritički
način i ne koriste ih samo za sopstvenu korist.
U potpunosti se slažem		Slažem se
Djelimično se slažem		
U potpunosti se ne slažem
• Koristeći kartice, učenici su postali osjetljiviji prema poštovanju
ljudskih prava dječjih grupa koje su najviše zanemarene (djeca sa posebnim
potrebama, djeca iz siromašnih porodica).
U potpunosti se slažem		Slažem se
Djelimično se slažem		
U potpunosti se ne slažem
• Koristeći ove karte, stekao/la sam znanje koje će mi pomoći da lakše
primijenim slične projekate u vezi sa dječijim pravima.
U potpunosti se slažem		Slažem se
Djelimično se slažem		
U potpunosti se ne slažem
• Da li biste voljeli da dobijete dodatnu obuku za predavanje i učenje
dječjih i ljudskih prava?
da ne
Ukoliko je Vaš odgovor pozitivan, molimo odgovorite na sljedeće pitanje.
• U kojim oblastima predavanja i učenja dječjih i ljudskih prava biste željeli
da unaprijedite svoje znanje?
Obeležite odgovarajuće kvadratiće.
Odgovarajući sadržaj za predavanje iučenje o dječjim i ljudskim pravima
Forme i metode predavanja i učenja o dječjim i ljudskim pravima
Saradnja između nastavnika u planiranju i izvođenju
časova o dječjim i ljudskim pravima



49• Da li biste željeli da učestvujete u obuci posvećenoj predavanju i učenju
tolerancije?
da ne
Ukoliko je Vaš odgovor pozitivan, molimo odgovorite, takođe, na sljedeće pitanje.
• U kojim oblastima predavanja tolerancije biste željeli da proširite svoja
znanja?
Molimo vas da označite kvadratiće koji odgovaraju vašim sklonostima!
Sadržaj za predavanje i učenje tolerancije
Metode za predavanje i učenje tolerancije

Hvala vam puno što ste odvojili svoje vrijeme da odgovorite na upitniko predavanju i učenju dječijih prava koristeći karte NAŠA PRAVA.
Molimo vas da pošaljete svoje odgovore na sljedeću adresu:

50



Mitja Sardoč, Educational Research Institute, Gerbičeva 62,1000 Ljubljana, SLOVENIADRŽAVE ČLANICE OEBS-a• Albanija• Andora• Armenija• Austrija• Azerbejdžan
• Bjelorusija• BJR Makedonija• Belgija• Bosna i Hercegovina• Bugarska• Češka Republika• Danska• Estonija• Finska• Francuska• Gruzija• Grčka• Holandija• Hrvatska• Island• Irska• Italija• Kanada• Kazahstan• Kipar• Kirgistan• Latvija• Linhenštajn

• Litvanija• Luksemburg• Mađarska• Malta• Moldavija• Monako• Njemačka• Norveška• Poljska• Portugal• Rumunija• Ruska federacija• San Marino• Slovačka republika• Srbija i Crna Gora
• Sjedinjene američke države
• Slovenija• Španija• Švajcarska• Švedska• Sveta Stolica• Tadžikistan• Turska• Turkmenistan• Ukrajina• Ujedinjeno Kraljevstvo• Uzbekistan

51