Flytter makt

Hvorfor –Til stedeVår nye universitetslov,
hvis den blir vedtatt, tar
makt fra det administrative hierarkiet og flytter
den til det faglige. Side 2– har det naturhistoriske
museet i Stockholm (bildet)
snart en million besøkende
hvert år, mens det i Trondheim
Side 7, 8 og 9
har 16 000?

Flere NTNU-ere var i
New York eller Washington da terroren brøt løs.
Tre av dem rapporterer.
Side 10 og 11

A-BLADNTNUsinternavis
nr. 1220.09.2001

Motvillig
Alle de store fagforeningene ved NTNU
sier nei til ny fakultetsstruktur. Men
trolig blir den
vedtatt likevel.
Side 3

Eiendommelig

Hjelpelaus nynorsk
Den nye studenten Lisbet Eikrem Vinje frå Sunnmøre fekk
offisielt brev frå NTNU om korleis ho skulle betale semesteravgifta. I den korte teksten var det 29 rettskrivingsfeil. Einflau og fortvila studiedirektør lover bot, betring – og kurs
i nynorsk for saksbehandlarane sine. Enno er ikkje NTNU
Side 12i nærleiken av å oppfylle krava i mållova.

Universitetet i Trondheim har mye rart påsamvittigheten når
det gjelder kjøp og
salg av eiendommer.
Side 3

Vanskelig
Hva er galt med
Forskningsrådet?
Side 10 og 11

Møkka ligger tjukt på
studentbyene, og
resultatet er fukt,
sopp og mugg. Nå fårde som ikke vasker
etter seg, svipå pungen.
Side 11

Dyrt
Nettstedet«student.no» tapper
landets studentsamskipnader fornye millioner.
Side 15

FOTO: RUNE PETTER NESS

GriseteDen store kappejakten
PÅ CATWALKEN: Alle fire ønsker å aksle kappene til NTNUs rektorat, men bare to
av dem kan vinne. Vi lot Eivind Hiis Hauge/Julie Feilberg (til venstre) og Kathrine
Skretting/Ingvald Strømmen prøve finstasen som de slåss om å få bruke fast de neste
fire årene. I dagens avis gir vi deg et inntrykk av personene og standpunktene som vi
skal velge mellom den 5. november.

47

IT-HISTORIE: Høstens valg vil skrive norsk it-historie. Aldri før har et lovfestet valg
her til lands blitt gjennomført fullstendig elektronisk. NTNUs valglokale er din pc.
Side 4 - 6
Les daglige nyheter på http://innsidaUT.ntnu.no/ Send tips til: medieseksjonen@adm.ntnu.no

Side 1 — Svart Cyan Magenta Gul

2

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

på dagsordenen«Det er en strategisk utfordring for NTNU å holde seg til
sin egen strategiplan.»
Hjertesukk fra dekanus og strategigeneral Petter Aaslestad
i innledning på valgmøte 12. september

Kollegiet og professorene får makta

ledelsenhar ordet

Prorektor
Kathrine Skretting

Implementering
av undervisningsstrategienNå som NTNU har en vedtatt undervisningsstrategi, er det iverksettingen av den som står på dagsordenen.
Alle fakulteter har rapportert om
hvilke deler av undervisningsstrategien det er særlig aktuelt å ta fatt på
for dem, og ikke overraskende er det
mange som planlegger å ta et tak i
forhold til eksamen. På mange institutter og fakulteter reises spørsmålet
om en kan finne andre måter å vurdere studentenes kunnskapsnivå på,enn den vanlige skriftlige eksamen.
Mappeevaluering prøves ut. Flere
miljøer har erfaringer med prosessevaluering.
For å støtte dette arbeidet arrangerer den gruppen som følger opp
implementeringen av undervisningsstrategien, en «eksamens- og evalueringsuke» 05. – 09. november. Seminarer vil finne sted hver ettermiddag
fra 14.15 til 16, noen på Dragvoll,
andre på Gløshaugen. Her blir spørsmålet om hjelpemidler/åpen bok
under ordinær eksamen diskutert,
samt spørsmålet om vi trenger ekstern sensor, og til hva. Mappeevaluering er et annet emne, og vi spørogså hvordan det egentlig er mulig åevaluere den kunnskapsprosessen en
gruppe gjennomgår. Seminarene
arrangeres i samarbeid med miljøer
som har spesiell kompetanse og erfaring på de forskjellige feltene: ALTUND, GUS, Det medisinske fakultetet og UNIPED-seksjonen.
Tidspunktet for denne seminarrekken er strategisk valgt. Fagmiljøer
som planlegger å revidere studieplanene sine, bør være godt i gang i starten av november, når eksamens/evalueringsuka
gårav
stabelen.
Vanligvis skal nye studieplaner med
beskrivelser av eksamensordninger
inn ikke lenge etter nyttår. En målsetting med seminaruka er å gi inspirasjon og nye innspill i forhold studieplanarbeidet.
Eksamens/evalueringsuka vil bli fulgt opp ved at det
utlyses prosjektmidler til miljøer somønsker å arbeide med nye evalueringsformer. De som ønsker å vinne
ny kunnskap om dette spørsmålet,kunnskap som også andre deler av
universitetet kan ha nytte av, kan
søke om økonomisk støtte.
På NTNU kan en studere rundt
2000 ulike emner. På de fleste av
disse evalueres studentenes kunnskap ved at studentene skriftlig og
individuelt besvarer noen spørsmål,uten hjelpemidler, i et eksamenslokale, under et avgrenset tidsrom og
under oppsikt. Det er ikke det at enslik eksamensform er irrelevant, og
slett ikke i forhold til alle typer av
kunnskapsmål. Men for mange
emners vedkommende er ikke denne
eksamensformen tilstrekkelig for å
finne ut i hvilken grad studenten harnådd de oppsatte kunnskapsmålene.
Derfor trenger vi å arbeide målrettet
med andre evalueringsformer.

Side 2 — Svart Cyan Magenta Gul

ILLUSTRASJON:ELIN HORN

Styret og professorene får mye
mer makt på universitetet når«Kvalitetsreformen» trer ikraft neste høst.
Slik vil det i alle fall gå hvis forslaget til
endringer i universitetsloven fra Kirke-,
utdannings- og forskningsdepartementet(KUF) blir tatt til følge. Som kjent fikk
utdanningsminister Trond Giske gjennomslag i Stortinget i vår for hovedtrekkene iden reformpakken som han foreslo i Stortingsmelding nr. 27 «Gjør din plikt – Krev
din rett». Departementet har tolket politikernes vedtak og har nå sendt ut påhøring forslag til lovendringer som vil gripe dypt inn i NTNUs virksomhet.

Bare én styringslinje. I høringsutkastet blir det slått fast at universitetet
bare skal ha én styringslinje, og ikke slik
som nå hvor vi har både et faglig og etadministrativt hierarki. Fra neste høst
vil makta ved NTNU uten tvil følge devitenskapelig tilsatte som sitter i lederstillinger. Linja vil gå fra Kollegiet (styret) og ned til ansatte dekaner og instituttstyrere. Kollegiet kan som nå delegere myndighet til rektor, universitetsdirektør og fakultetene, men kan i tillegg
delegere til dekaner og andre. Ifølge forslaget skal de nye lederne av fakulteterog institutter tilsettes på åremål for en
periode på fire år. Åremålet kan fornyes,

Hver student
sin plan
Hver ny NTNU-student skal i framtida få
en forpliktende utdanningsplan når hun
begynner å studere. Dette foreslåes i enhelt ny paragraf i universitetsloven. I planen skal stå beskrevet hvordan universitetet har tenkt å legge studiene til retteslik at studenten kan oppnå en grad på
normert tid. Men dokumentet skal ogsåvise hvilke krav som stilles til studenten,
for eksempel forpliktelse om å delta på
forelesninger, levere obligatoriske arbeider og holde progresjon i studiet. Dokumentet skal høytidelig undertegnes av
begge parter. Men det vil ikke være juridisk bindende.

men ingen skal kunne sitte lenger enn
tolv år.
Det åpnes også for forsøk med å ansette rektor på åremål. Kollegiet kan foreslå
en slik ordning, men den må godkjennes av
departementet. Uansett om rektor er valgt
eller ansatt, så skal funksjonsperiodenvære fire år, ett år lengre enn nå. Kollegiets øvrige medlemmer skal sitte like lenge.

85 lederstillinger må lyses ut.
Hovedregelen vil være at alle lederstillinger på nivå to og tre i organisasjonen
skal kunngjøres eksternt. Med dagens
fakultets- og instituttstruktur ved
NTNU vil dette bety offentlig utlysningav 85 lederjobber. Søknadene skal
gjennomgåes av innstillingsutvalg, somforeslår kandidater til Kollegiet, der tilsettingene skal skje.
NTNU må sikte høyt når det skal finsikte de 85 lederkandidatene. Ifølge KUFs
høringsnotat skal det ved tilsettingene;«...legges vekt på lederegenskaper, evne
til strategisk tenkning og at faglig lederbør være en person med betydelig vitenskapelig erfaring og legitimitet i fagmiljøene. Erfaring fra praksis og kunnskap om
yrkesfeltet bør også vektlegges er dette er
relevant.»
I praksis vil det trolig bare være personer med professorkompetanse som kan
oppfylle alle disse vilkårene. Gulrota somskal lokke de rette til å søke, er høyere
lønn og «mer attraktive arbeidsvilkår»,uten at det i høringsnotatet er konkretisertnærmere hva dette betyr..
De nye lederne på lokalt nivå vil få det
fulle ansvar for at NTNU-skuta holder den
retning og fart som Kollegiet og rektor
bestemmer. Administrasjonens rolle på
alle nivåer i organisasjonen blir å sørge
for at vedtakene som de faglige lederne
fatter, blir satt ut i livet.

Kollegiet bestemmer. I utgangspunktet trenger ikke lederne engang forholde seg til et lokalt styre, slik som nå.
Ifølge forslaget blir det helt opp til
Kollegiet å bestemme universitetets
interne organisering. I dette ligger også å
avgjøre om fakulteter og institutter
trenger egne styringsorganer, i tillegg til
dekaner og instituttstyrere. Etter de nyereglene kan faktisk Kollegiet beslutte ålegge ned hele instituttnivået – eller
fakultetene – hvis de mener at universitetet er best tjent med det. Men samtidig slåes det fast i lovutkastet at «organiseringen må sikre at studentene og detilsatte blir hørt».
Kollegiet får også økt makt på andreområder. Forslaget innebærer blant annet
at det er Kollegiet som – med et visst forbehold – kan bestemme å åpne eller lukke studier. Styret kan også opprette og
nedlegge fag på alle nivåer, fra lavere grad
til doktorgrad innenfor de grader og yrkesutdanninger som regjeringen har bestemt
at NTNU kan tilby. Også tilsetting av professorer skal tilbake til Kollegiet, menhåndteringen av disse sakene kan delegeres til et utvalg av kollegiets medlemmer.
Valgfritt åremål for adm.dir. Når
det gjelder tilsettinger av administrative
ledere, er det interessant å merke seg at
departementet går inn for at Kollegietskal kunne avgjøre om det vil ansetteadministrerende direktør fast eller pååremål. Et åremål vil i tilfelle vare i seks
år.
NTNU har frist til 10.desember med ågi sine kommentarer til forslaget om
endringer i universitetsloven.
JAN ERIK KAARØ
jan.kaaro@adm.ntnu.no

Rektor og rasjonaliseringsekspert
Andre universiteter i Norden har erfaring
med ansatte rektorer. Danmarks tekniske
universitet (DTU) får ny toppleder1.november. Han heter Lars Pallesen og
kan riktignok slå i bordet med en forskriftsmessig doktorgrad, men til DTU
blir han hentet fra stillingen som administrerende direktør i Danmarks statsbaner. Nå skal han være rektor på åremål iseks år. Ved jernbanen høstet Pallesen særlig lovord for sin suksess med «å omstilleden gamle statsvirksomheten til et selvstendig og effektivt aksjeselskap», ifølge
en pressemelding fra DTU. Han har ogsågjennomført en tilsvarende, vellykket
omstillingsprosess i et forskningsinstitutt,
heter det.

3

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

nyheter

Alltid oppdaterte nyheter på
http://innsidaUT.ntnu.no/Ny fakultetsstruktur:

Arkitekt volder mest hodebry
Arkitektene er godt fornøyd med det forslaget Kollegiet skal ta stilling til den
26. september. De har nemlig fått et helt fakultet for seg selv, det aller minste.
Onsdag i neste uke skal Kollegiet vedta ny fakultetsstruktur for
NTNU. Det er plassering av arkitektene som har vært vanskeligst å få til. Tradisjonelt har
arkitektene vært nærmest knyttet til byggfakultetet. Bygg er
plassert i det nye og store teknologifakultetet, først og fremst
fordi byggfagene har et tungt
mekanikk-faglig samarbeid med
Maskin og Marin. Et alternativ
var å la også Arkitekt bli en delav teknologifakultetet, men man
konkluderte med at Arkitektmåtte få eget fakultet fordi samarbeidet med andre ikke-teknologiske miljø er omfattende, samtidig som man ønsket å gi arkitektutdanningen mulighet forsterkere profilering utad.

Kasteballen data. Alliansen data og matematikk volderogså problemer. Da datafaget
oppsto i sekstiårene, var det
matematikkmiljøene ved universitetene som ofte «sto fadder». Ved NTH ble Institutt for
databehandling knyttet tilelektroavdelingen. I dagens
fakultetsstruktur er datafolkene samboende med fysikere

og matematikere, men på
grunn av veksten i dette fagfeltet foreslås nå et eget fakultet
for informasjons- og kommunikasjonsteknologi. Her plasseresogså elektronikk og telekommunikasjon, og dermed er datafolkene kommet «hjem igjen». I
det opprinnelige forslaget til ny
fakultetsstruktur var matematikerne holdt utenfor dette selskapet, men etter høringsrunden er de i det reviderte forslaget tatt inn i «datavarmen» ogblir en del av IKT-fellesskapet.

Institutt for elkraftteknikk
er et annet fagmiljø som har fåttny plassering i det reviderte forslaget. Det havnet i det første
forslaget i teknologifakultetet,
bl.a. på grunn av tilknytningen
til studieprogrammet energi og
miljø. Men elektrofolkene villenødig gi slipp på sin gamle partner, og dermed blir de også med
i det nye IKT-fakultetet.
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no

Organisasjonene går
imot ny struktur
Verken Forskerforbundet, Norsk
tjenestemannslag, Norske Sivilingeniørers forening eller 2fo –Flerfaglig Fellesorganisasjon
støtter forslaget til ny fakultetsstruktur. De etterlyser alle engrundigere utredningsprosess
før det eventuelt fattes et vedtak.
Arkitektenes fagforbund,derimot, er godt fornøyd med forslaget om å opprettholde et eget

fakultet for arkitektur.
De fakultetene som har
uttrykt hovedsakelig støtte tilomleggingsforslaget, er Arkitektur, plan og billedkunst,
Historisk-filosofisk (HF), Maskinteknikk, Bygg- og miljøteknikk, Medisin, Samfunnsvitenskap og teknologiledelse (SVT).
Også Vitenskapsmuseet og
Program for lærerutdanningstøtter forslaget.

fakta
Kollegiet vedtar sju fakulteter?
Det forslaget Kollegiet får på bordet den 26. september, går ut
på at NTNU organiseres i sju fakulteter. Diskusjonen kan bli
intens, men forslaget blir trolig vedtatt. Her er nøkkeltallene:
Vit.tils.

Stip.

Adm.

Stud.

200

159

162

2 843

Fakultet for arkitektur, planog billedkunst

44

14

25

499

Fakultet for IKT

138

158

111

4 279

168

194

144

1 687

Det medisinske fakultet

124

53

93

875

Det historisk-filosofiske fakultet

158

53

50

2 774

188

99

81

5 842

Det teknologiske fakultet
Geofag og petroleumsteknologi
Marin teknikk
Maskinteknikk
Bygg og miljøteknikk

Datateknikk og informasjonsvitenskap
Matematiske fag
Elektronikk og telekommunikasjon

Fakultet for naturvitenskap
Kjemi og biologi
Fysikk

Inkl. Senter for middelalderstudier

Fakultet for samfunnsvitenskap
og teknologiledelse
Inkl. Program for lærerutdanning– NTNU er en elendig eiendomsforvalterDe såkalte Lerkendalsboligene har vært i universitetets eie i mer enn
30 år. Verdistigningen
har vært god i denne
perioden, men forfallet
har vært stort.
Arkitekt Hans Skotte er en av
de som vil følge vaktsomt med
fra sidelinja når saken om Lerkendalsboligene kommer opp i
Kollegiet førstkommende onsdag. Som «inngiftet» i en av boligene har han levd med dennesaken nesten like lenge som den
har eksistert. Han har vært en av
ildsjelene og pådriverne for atboligområdet skulle bevares og
for at eierne som i sin tid ble husmenn under NTH, skulle få
mulighet til å kjøpe tilbake sine
hjem. Vil han lykkes denne gangen?
Skotte er sliten av striden,
men har optimismen i behold.
Og han er indignert.

Billigsalg. Når vi besøker
ham, ligger siste utgave av
Nylanders Boligmagasin oppslått på pulten. To av de boligene NTNU ved påsketider
solgte til en eiendomsutvikler,
tilbys igjen på markedet.
– Jeg skjønner ikke hvorfor
NTNU puttet penger i lomma på
en privat aktør på denne måten,sier en hoderystende Hans Skot-te. – Universitetet burde heller
ha latt de som bor i boligene, fåkjøpe dem
Ifølge Skotte ble åtte boliger
pluss noen byggeklare tomtearealer i området ved Tempe kirke solgt til en lokal eiendomsutvikler. Studentsamskipnaden
fikk ikke kjøpe. Nå tilbys to av
husene, begge rehabiliteringsobjekter og med til sammen sju leiligheter, for til sammen 2,6 millioner.
– Vanvittig stor interesse, siermegler Joachim Jerner hos
Nylander om Klæbuveien 140 og
Gressbaneveien 1 som nå skal
selges. – Vi har valgt å lyse ut
eiendommene til takstprisen fra
oktober i fjor. Men jeg tror de vilgå for høyere summer enn det. Vi
lar markedet prise opp disse boligene, sier han, og regner med atsalgssummen kan bli om lag 50
prosent over takstprisen.

Planløst og umoralsk. I
perioden 1965-71 drev NTH
storstilt oppkjøp av eiendommer i nærområdene til Gløshaugen. I Korsgata, Grensen,
Singsakerbakken, på Tempe og
i Lerkendalsområdet fikk huseierne klar melding fra sin
mektige nabo: Selg frivillig til
takst, eller bli ekspropriert.
I ettertid er det tydelig at
oppkjøp av private boliger med
tanke på å skaffe arealer for
utbygging, har foregått uten mål
og mening. Folk har måttet flytte fra sine hjem for å tilfreds-

Side 3 — Svart Cyan Magenta Gul

stille naboens appetitt på utbyggingsareal. Utbygging som det
aldri har eksistert planer for og
som det aldri er blitt noe av.
I mellomtida har eiendommene vært utsatt for et massivt
forfall. Unntaket er de boenhetene der NTNUs leietakere selv
har vist initiativ og tatt ansvar
for oppussing og vedlikehold.
Når NTNU nå etter tretti års
ubesluttsomhet selger disse boligene til høystbydende, innkasseres en ufortjent, umoralsk
gevinst, og NTNU-ledelsen burde være full av moralske kvalernår den nå går på markedet med
disse eiendommene, mener Skotte.

Forkjøpsrett? 14 av de 31
firemannsboligene NTNU eier iområdet, inngår i den porteføljen som nå skal selges. I en delav disse boligene bor det fortsatt folk som i sin tid lot seg
overtale til å selge til NTH, og
som gjennom alle disse årene
har vært «husmenn» under den
mektige herren på Gløshaugen.
Det ville ikke være urimelig om
disse nå fikk forkjøpsrett til
sine «egne« boliger, som de fleste har forvaltet på en atskillig
bedre måte enn det NTNU harvist seg å være i stand til.
– Det vil være urettferdig at
NTNU høster gevinsten av den
lojalitet og omtanke disse beboerne har vist for sin bolig, poengterer Skotte.

Hans Skotte blir indignert når han ser hvordan spekulative interesser kjøper opp hus for ombygging til hybler. «Hyblifisering» ødelegger bomiljøetog gjør kyniske spekulanter rike. Slik vil ikke Skotte ha det i Lerkendalsområdet.
FOTO: ARNE ASPHJELL.

Ideelt samrøre. Men dagens
Lerkendalsbeboere har planer.
De vil danne et borettslag, derstudentfamiliene, de fastboende
og Samskipnaden er med – etforslag som har fått støtte i
Formannskapet i Trondheim.
– Det er et «ideelt samrøre» vinå har på gang, sier Skotte.
– Studentfamiliene som bor iområdet, overtar sine boliger mot
et innskudd som følger boligmarkedet. Investeringen kan
finansieres gjennom Husbankens og kommunens ordninger
for nyetablerte. Samskipnaden
kan gjennom et slikt opplegg

overføre en del av sine investeringskostnader til studentene,
som får igjen innsatsen når deforlater området. Det skal ikkevære mulig å ta ut «spekulativ
gevinst».
Beboerforeningen, som omfatter både fastboende og studenter, har sagt seg villig til åbetale NTNUs takstforlangende.
Vil NTNU se i nåde til sine
husmenn denne gangen og gi
dem muligheten til å bli eiere av
egen bolig?
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no

4

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

nyheterMusikalsk duo i godt samspill
Musikalitet kan væreen nyttig egenskap forden som vil bli rektor.
Eivind kan traktere
pianoet, og Julie behersker fløyte og korsang.
Ligger det an for et
gjennombrudd for«The Rectors»?

De kaller seg «to skrøpelige amatørmusikere», men ser helt bort
fra at de kan finne på opptre
sammen om de havner på hvert
sitt kontor i Hovedbygningen.
Uansett: De spiller i hvert fall
godt på lag, Eivind og Julie, det
gir de inntrykk av.

Skjebnebestemt. Musikk
er ikke det eneste de har felles,
fysikeren og språkviteren. De
har begge professorer og folkeminnegranskere på sine anetavler. Etter å ha regnet på årstall med utgangspunkt i dateringer på nedarvede kråskap
(Eivind) og deltakelse i stiftelsen av Det Kongelige Norske
Videnskabers Selskab (Julie),kommer de til at det er slett
ikke umulig at deres forfedreogså har samarbeidet i en fjern
fortid. – Vi var bestemt til ående opp sammen, konkluderer
Julie.
– Jeg er veldig glad for atJulie sa ja, sier Eivind. Det er 40
år siden sist han fridde, og han
er litt ute av trening. Etter å hahatt sommerferien til å tenke seg
om, og egentlig hadde tenkt å sinei, bestemte Julie seg for å sija.

og legger til at hun tror prorektorrollen vil ha godt av den faglige tilknytningen hun representerer.

Praksisperiode.

Det harhun nå gjort ganske ettertrykkelig, for i likhet med sin makker engasjerer hun seg i rektorvalget med iver, glød og inspirasjon. De har truffet hverandre
før, blant annet i møtesammenheng på dekanplanet.
Julie ser prorektorrollen som
en fin mulighet til å bruke faget
sitt, som er språklig kommunikasjon. Derfor blir den heller
ikke en rolle helt atskilt fra faglig virksomhet. – Jeg ser på det
som en praksisperiode, sier hun

Gode lyttere. Eivind har

Fem spørsmål til

meren. Omorganisering vil ikke
stå som tittel på vår rektorperiode. Nå må kreftene kanaliseres mot forskning og undervisning.

Hiis Hauge/
Feilberg
Er det riktig å foreta/bestemme
en ny fakultetsorganisering ihøst?
Dette spørsmålet er dennåværende ledelse sitt ansvar,
og vi må forholde oss til det som
blir bestemt i høst. Omkamp er
ikke aktuelt. Neste fakultetsledelse og rektorat får instituttorganiseringen å hanskes med,og den skal være ferdig til som-Julie:

Eivind:Korsanger (BUL og verdenskoret)
Grønne fingre
Halvt trøndersk, halvt dansk (snakker begge språk flytende)

Usystematisk litteraturleser
Systematisk musikkviter
Slarkat pianospiller

heller ikke tenkt å gi opp fysikken, selv om han skulle bli sittende i to treårsperioder og få
avskjed i nåde på grunn av
alder en måned før utløpet av
en eventuell andre periode (hanblir 64 år i november). Men hvis
forslaget i Universitetslovenom en periode på fire år blir
realisert, vil det ikke væreaktuelt for Eivind å sitte i merenn én periode.
– Hvilke personlige egenskaper er det dere har som vil væreBør siv.ing.-studiet få egen viserektor?
Det er opplagt at sivilingeniørutdanningen trenger entydelig beslutningsstruktur å
forholde seg til. Vårt forslag er
at Kollegiet delegerer beslutningsmyndigheten i blant annet
studiesaker for siv.ing.-utdanningen til dekanmøtet. Dessuten må den faglige ledelsen på
toppen styrkes med personer
som har sektoransvar. Siv.ing.-

Side 4 — Svart Cyan Magenta Gul

viktige i rektorsammenheng?
– Jeg er en god lytter, flinktil å trekke linjer og se de overordnede sammenhenger, sier
Julie etter at Eivind har bedt
henne svare først. – Jeg er en god
veileder for mine hovedfags- og
doktorgradsstudenter, og menerat jeg også vil være det for rektor.
– Jeg mener også at jeg er
god til å lytte, faller Eivind inn,og Julie bekrefter utsagnet. – Jegtror det er viktig å tenke seg om,
sammen med andre og alene, før
beslutninger fattes. De skal jotas, og jeg tror også at jeg errimelig uredd og kan slåss forting også når det butter i mot,fortsetter Eivind. – Jeg kan dess-

uten være pinlig åpen, og det kanvære både en styrke og en svakhet.

utdanningen kan være en slik
sektor. Men vi skal være et rektorat for hele universitetet, og
det vil være flere sektoransvarlige. Vi trenger også en faglig«utenriksminister», blant annettil å ivareta den viktige kontakren med næringslivet. Ikke barefor Gløshaugen, men for hele
universitetet.

samtidig som universitetet skalvære en uavhengig og troverdig
institusjon. I noen sammenhenger har kanskje NTNU værtfor forsiktig med å inngå allianser, i andre kanskje litt forhemningsløs. Stikkordene erbalansegang og bevissthet på atdette er et problem.

Bør NTNU knytte seg tettere tilnæringslivet? Søke å få flere professorater og mer forskning
betalt direkte fra næringslivet?
Det er ikke enkelt å gi etentydig svar fordi spørsmålet
berører den balansegangen som
gjelder inngrep med samfunnet,«Den andre siden». De er
begge ivrige etter å understreke
at de ikke må betraktes som et«Gløshaugen-par» – de vil væreet rektorat for hele universitetet. – Øya, Olavskvartalet,
Brattøra, Kalvskinnet… Eivind
lekser opp og viser at han har
NTNU-geografien klar.
– Vi vil ikke stereotypiseres,vi er klar over og opptatt av
mangfoldet i universitetet. Forskjellene er en styrke og ikke etproblem, understreker Eivind.
På spørsmål om han er eninnbarka teknolog, repliserer

Bør NTNU dreies i retning av å
bli et eliteuniversitet med flere
lukkede studier og strengere
opptakskrav, eller skal det fortsatt være et masseuniversitet?
Begge deler. Det er en politisk beslutning at alle norske
universiteter skal være masseuniversiteter. Samtidig må vi

FOTO: RUNE PETTER NESS

Hiis Hauge at han er en like innbarka musiker. Han har værtstyremedlem for Trondheim
symfoniorkester og styreleder for
TrondheimSolistene. Han harogså i flere år vært medlem avrådet for Nansen-skolen, der han
var elev etter gymnaset før han
begynte som student på NTH.
For å «ta vare på den andre siden
av meg selv,» som han uttrykker
det.
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.novære en eliteorganisasjon i den
forstand at NTNU må drive
forskning og utdanning på høytnivå. Hvis ikke vil hele nasjonen være ille ute.
Går dere inn for å flytte RiT til
Dragvoll, og Dragvoll-miljøet tilØya?
Vi har foreløpig et gjennomreflektert ikke-standpunkt.
Saken er under utredning bådelokalt ved NTNU og på politisk
topplan, og har mange sider.
Derfor er det for tidlig å ha en
mening.

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

5

nyheterS-lag med FRISKE varer
Da Skretting møtte
Strømmen, smidde desammen rektorslagordet «Frisk».

Kathrine Skretting hadde egentlig bestemt seg.
Etter at hennes prorektorperiode var over, skulle hun tilbake til filmforskningen. Denavgjørelsen var 100 prosent.
Men så begynte hun å tenkepå lederkompetansen hun hadde
ervervet seg i løpet av de tre siste årene; på alt hun kunne om
NTNU; på nettverket hun hadde
etablert. Derfor bestemte hun
seg på nytt.
Det var for tidlig å slutte i
rektoratet ved NTNU.

Fant hverandre. Men hva
med makker?
Heldigvis hadde valgkomiteen her gjort mesteparten av jobben og sirklet inn folk som var
aktuelle som prorektorkandidater. Det lettet jobben for Skretting.
– Jeg ville ha følt meg motløs
hvis jeg hadde spurt folk og alle
hadde sagt nei, sier hun.
Kuldeprofessor
Ingvald
Strømmen var hennes førstevalg
på den uformelle prorektorlista
som valgkomiteen hadde for hånden, og han kvitterte heller ikkenåværende prorektor med en
kald skulder.
Selv om de tidligere aldri har
samarbeidet, forsikrer de at velgerne kan stole på et godt lagarbeid framover. For når de først
fant hverandre, ble de raskt enige om hvilke strategier og sakerde mente var viktige for NTNU.
De landet på «Frisk», som stårfor faggrupper, rekruttering, innovasjon, studenter og kvalitet.

Helhet, ikke kjønn. Det er
dagen etter at Skretting ogStrømmen la fram sine visjoner
på det første store valgmøtet, og
de har allerede gått gjennom
hva som skjedde under gårsdagens møte. – Vi var godt fornøyd, men bør nok bidra til at
forskjellene mellom oss og deandre kandidatene kommer
bedre fram, sier de. Strømmen
tar bladet fra munnen:– NTNU trenger kvinneligekvaliteter. Bredden i forskning,
fagutvikling, undervisning og
organisasjon blir best ved å sik-Fem spørsmål til

Skretting/
Strømmen
Er det riktig å foreta/bestemme
en ny fakultetsorganisering i
høst?
Ja. Fatter vi ikke en beslutning nå, drar vi prosessen inn inye styrer, og vi risikerer enendeløs prosess som kanskje måstartes helt på nytt.

Ingvald:
Høyreback på Rosenborgs lilleputter (1960)
Fjellvandrer
Trener på SATS

re innflytelse fra begge kjønn,
men i dag er kvinnene underrepresentert. Med en kvinnelig
rektor er vi med på å oppfylle enav NTNUs hovedmålsettinger
om flere kvinner i ledelsen, sierStrømmen.
– Misliker du at det trekkes
fram kjønn i valgkampen, Skretting?
– Det er jo et faktum ved min
person at jeg er humanist og
kvinne, men jeg håper at det er
helhetsvurderingen som gjør atfolk stemmer på oss, og at de vurderer hvilke rektorat som er debeste personene til å bygge
videre det universitetet vi har idag.
– Politikken er det viktigste,
forsikrer Strømmen.
Begge har gode kontakter inæringslivet. Strømmen gjen-

nom samarbeidsprosjekter i Sintef, Skretting gjennom utallige
verv og nettverk. Men Skretting
mener det er mye å hente gjennom et målrettet arbeid mot det
offentlig som også kan være medog spytte i NTNU-potten. I tillegg ser Skretting for seg flere
fruktbare dialogmøter som det
de allerede har i dag med trønderske politikere, men med
andre grupperinger innen kultur og offentlig sektor.

Bør NTNU knytte seg tettere tilnæringslivet? Søke å få flere professorater og mer forskning
betalt direkte fra næringslivet?
Ja. Vi har allerede gode kontakter, men må videreutvikle
disse. Det er viktig for mange
av våre studier at vi har god
kontakt. Men det må være klare
avtaler slik at næringslivet ikke
dirigerer innholdet, eller harenerett på forskningsresultater.
Næringslivet må respektere
universitetets egenart.

lukkede studier og strengere
opptakskrav, eller skal det fortsatt være et masseuniversitet?
Vi vil helst ha et åpent universitet hvis vi får nok ressurser, men vi vil tilby kvalitet.

Bør NTNU dreies i retning av å
bli et eliteuniversitet med flere

Side 5 — Svart Cyan Magenta Gul

Startskudd. Nå har alstå
startskuddet gått for årets rektorkamp, og rektorparene kan
regne med en viss omtale imediene. Motkandidaten Eivind Hiis Hauge har alleredevært aktuell profil i Byavisa.
Hvis Dagens Næringsliv hadde
ringt Ingvald Strømmen og

Bør siv.ing.-studiet få egen viserektor?
Vi ønsker et utvalg eller programstyre bestående av dekanene fra de fakulteter som gir
siv.ing.-graden, studenter og
eventuelt brukere. Dette utvalget eller styret skal være forankret på nivå 1, med enten
rektor, prorektor eller en av

Kathrine
Kurs i teatersport
Danseskolenes dansemerke i bronse
Baker gode boller

FOTO: RUNE PETTER NESS

spurt hva han hadde på nattbordet sitt, ville han ha kanskje
ha svart Tor Jonsson. Det er ihvert fall favorittlyrikeren.
Mens Skretting ville sagt at
hun for tiden leste «alt mulig».
– Har dere humor? Det er nok
viktig for mange av velgerne?
– Vi håper det! svarer kandidatene i kor. Strømmen kan ikkefå nok av gamle Wesenlund-opptak, mens han blant dagens
humorister ler godt av Mr. Bean.
Skretting slår et slag for den
fysiske filmhumoren som streifer
fra Charlie Chaplin og fram til
John Cleese. Men også den varme humoren til Oluf, samt doser
Seinfeld, treffer humorhjertet til
Skretting.
Begynnerbokstaven i etternavnet har filmprofessor Kathrine Skretting og kuldeprofes-

sor Ingvald Strømmen felles. S.
Og for mange er bokstaven S
ladet med nostalgisk skøytehistorie hvor Stensen, Sjøbrend,
Storholt og Stenshjemmet frontet vinterlandet Norge. Ved
NTNU kan det fort bli Skretting, Strømmen, og universtitetsdirektør Vigdis M. Skarstein som gjør det samme for
NTNU.
Det skal være totalt tre store valgmøter i årets rektorkamp.
Kanskje gjør de som Kupper’n isin strategi mot Hiis Hauge og
Feilberg? To indre og vekk med
dem! I denne kampen er i hvert
fall sølv nederlag.

dekanene som leder. Vi ønsker
generelt så få tilleggsstrukturer som mulig og ha aktivitetene forankret i linjen rektor–dekan–instituttleder. Ergokan vi akkurat nå ikke se behovet for en egen viserektorstilling for sivilingeniørutdanningen.

fakta på bordet. Det er store
muligheter for spennende faglig
nyutvikling i et tettere møte
mellom humaniora og teknologer, men behovene til satsingsområdet medisinsk teknologi erogså viktig. Vi må vurdere hva
vi vinner og taper. Hvis det blir
en svær helsesamling på Dragvoll, som også inkluderer HiST,
er det ikke gitt at SVT ønsker å
flytte til Øya.

Går dere inn for å flytte RiT til
Dragvoll, og Dragvoll-miljøet til
Øya?
Fagmiljøenes vurderinger av
tap og gevinster er en viktig premiss her. Vi kan ikke vedta noe
før vi har gode utredninger og

TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

6

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

nyheterFormat for
tid og sted
IT-historisk:

Alle skal stemme på nett
Høstens NTNU-valg
blir historisk. Aldri før
har et lovfestet valg i
Norge blitt gjennomført
fullstendig elektronisk.
Du kan avgi din webstemme fra 16. oktober.
Det er universitetets sentrale ITseksjon som utvikler den tekniske løsningen for de ansatte.
Den baserer seg på at alle stemmeberettigede identifiserer seg
gjennom pålogging. Deretter får
velgerne, avhengig av hvem deer, presentert de ulike valgeneog hvem de kan stemme på.
Dette hel-elektroniske valget
er mulig takket være den felles,
integrerte påloggingen som har
kommet etter at intranettet (Innsida) ble tatt i bruk. Her har
NTNU et sikkert påloggingssystem med oppdatert informasjonom alle ansatte og studenter ved
universitetet.

Egen løsning for studenter. De ulike gruppene, vitenskapelig ansatte, teknisk-administrativt ansatte og studentene får alle mulighet til å
stemme på sine kandidater.
Når man først har stemt, er det
ikke mulig å ombestemme seg.
Det blir også lagt inn automatiske sperrer som hindrer forsøk på å stemme på for mange
kandidater eller på å avgi dobbeltstemme.

gjestekommentaren

Omtrent slik vil skjermbildet se ut når du logger deg på for å avgi stemme ved høstens NTNU-valg.

Når det gjelder studentvalget på representanter til Studenttinget og Kollegiet, er den
tekniske løsningen utviklet av
firmaet Dossier Solutions. Løsningen er frikoblet fra oppleggetsom brukes av de ansatte, bortsett fra påloggingen.
Felles for alle stemmeberettigede, både studenter og ansatte, er at de kan stemme på rektor og prorektor. Begge løsningene støtter dette.

Stem fra den 22. oktober.
Rektorvalget og kollegievalget
avholdes i ulike perioder. Den 15.
oktober går fristen ut for å melde kandidater til alle valgene. Ei
uke etterpå, den 22. oktober, kan
du begynne å stemme. Rektorvalget varer fram til den 5.
november kl. 16.00, mens alle

andre valg varer fram til den 19.
november. Resultatene vil foreligge umiddelbart. Vekting,beregninger og opptelling blir
gjort fortløpende.
Valgstyret har også tenkt påde som ikke bruker pc til daglig.

Disse arbeidstakerne vil få assistanse lokalt når de skal avgi
stemme.
EVEN GRAN
even.gran@adm.ntnu.no

Husk spørrespalten
Via nettsiden http://www.ntnu.
no/valg/ har du mulighet til å
spørre Kathrine, Ingvald, Eivindog Julie direkte om nesten alt duvil, så lenge temaet har en saklig relevans til valget. I skrivende stund er det én person
som har sendt inn spørsmål – ogfått svar!
Alt du trenger å gjøre for å få
NTNUs neste rektor i tale, er åskrive inn spørsmålet i skjema-et på websiden, samt oppgi navnog e-postadresse. Spørsmål kanogså sendes direkte til medieseksjonen@adm.ntnu.no, eller
eventuelt til faks nr.95437
Spør gjerne kort og konsist!
Tjenesten drives av Informasjonsenheten.

Universitetsavisa vil invitere gjestekommentatorer til å skrive om høstens tre valgmøter.
Til det første møtet, som foregikk den 12. september, ga vi oppdraget til tidligere prorektor,
professor Rigmor Austgulen ved Det medisinske fakultet.

Å bringe NTNU til landet der melk og honning flyter
Ballet er åpnet.
Førstemøte i opptakten til høstensvalg er avholdt. Oppgitt
emne var strategiske utforRigmor
dringerforAustgulen
NTNU. Arild
Underdal tegnet bakteppet.
Hva bestilte Gudmund Hernes,
og hva fikk vi? Som medlem av
NTNUs strategiutvalg reflekterte Petter Aaslestad overdagens strategiplan og mulige
veivalg fremover. Verden var
enklere før, mente han. Dengang Vår Herre var enerådende,ble det gitt svært så konkrete
anvisninger om veien til landet
der melk og honning flyter.
NTNU, derimot, har mange oppdragsgivere, og interessene
divergerer. Han manet til forsiktighet. Tiden er ikke inne forå la rektorkandidatene hive fikse kongstanker inn i debatten.
«Det er en utfordring for NTNU
å holde fast ved sin egen strategiplan,» sa han. Men, det forventes at den nye ledelsen jus-terer sprik og konsoliderer styrkene.
Med disse advarende føringer var det tid for kandidatene å
presentere seg selv, eller hverandre, – og ditto hjertesaker. To
par har foreløpig meldt seg påsom potensielle førere av
NTNU-skuta; det gjelder lagene
Skretting/Strømmen og Hiis
Hauge/Feilberg. Sammensetningen av begge par er politisk«korrekt»; begge kjønn og hovedadresser (Gløshaugen/ Dragvoll)er representert. I polonesen på
møtet var veien til det forjettede land belagt med honnørord.
NTNU må samhandle med samfunnet rundt seg, kvalitet er en
fundamental byggestein, tverrfaglighet og profilering garanteres. Slik lyder talen fra beggelag. Ingen gule lapper til utdeling, fin stilkarakter til alle.
Men hvordan stemmer du og
jeg den 5. november? Hva innebærer det for NTNUs utvikling
fremover å gi sin stemme til
Skretting et al. versus Hiis Hauge-laget? Enkelte sekvenser i
diskusjonen kunne tyde på at
Kathrine vil vektlegge tverrfaglige aktiviteter sterkere enn

Side 6 — Svart Cyan Magenta Gul

Eivind. Kathrine ønsket å beholde dekanene som «stammen» imaktstrukturen ved universitetene, mens Eivind ønsket å styrke den sentrale ledelse, supplere Rektoratet med fagpersoner som rådgivere på viktige
tema. Sintef ble nevnt som eteksempel på tema der dedikert
fagperson i sentral posisjon varønsket. Kanskje er siv.ing.utdanningen et tilsvarendetema som skal tildeles en egen«ministerpost» dersom Eivind
blir sittende i rektorstolen etter
valget? Dette ble ikke eksplisittuttrykt, men ..... Han ønsker ihvert fall mer fokus på siv.ing.utdanningen og foreslår atdekanmøtet tar regi. Det vil si at
dekanmøtet gjøres til øverste
beslutningsorgan for undervisningstilbudet. Kathrine på sinside hadde problemer med å forstå teknologenes intense behovfor sterk sentral koordineringog ledelse av den teknologiske
utdanningen. Summa summarum: Inntrykket etter onsdagens
møte er vel at Eivind i sterkere
grad enn Kathrine ønsker å legge om den kursen NTNU har idag.

Det finnes mange måter å lagre,
analysere og stedfeste informasjon på. For eksempel digitalekart. Men kartet er bare et statisk øyeblikksbilde av en verden
i ustoppelig forandring. Hvordan få med tidsaspektene som
er knyttet til slik informasjon?
Etter hvert som stadig mer
av tid- og stedfestet informasjon
finnes i digital form, åpner det
seg muligheter for å sammenstille data fra flere fagområder
eller sektorer. Slik blir det mulig
å foreta analyser som spennerover både fortid, nåtid og framtid.
Men foreløpig mangler en felles grunnstruktur som kan ligge i bunnen av slik digitalisert
informasjon. Det synes noen det
er på tide å få gjort noe med, og
i midten av oktober vil folk fra
ulike fagmiljøer møtes på Hell,
nettopp for å diskutere dette:
Hvordan utvikle et felles format
for behandlingen av de hendelsene og prosessene som gjør
at «terrenget» stadig forandres?
Fagseminaret heter «Temporal
GIS», og du kan lese mer på
www.geomatikk.ntnu.no/tempgis

Beklager,klagereDet er heller få klagesaker hvor
sentrale klagenemnda ved
NTNU gir deg medhold. Av 60
behandlede saker i 2000, komnemnda fram til at det var 53
reelle klager. Bare fire av disse
fikk medhold. Klage vedrørende
opptak som student eller adgang
til eksamen? 19 nei, én medhold.
Klage vedrørende opptak til
kurs, inkludert skifte av linje/
studieretning: åtte klager, ingen medhold. Ingen av de sju som
klaget på avslaget de fikk på
søknaden om bruk av tittel sivilingeniør/sivilarkitekt på grunnlag av utenlandsk utdanning.
Ingen av dem fikk støtte av
klagenemnda ved NTNU, viserårsrapporten fra nemnda.
Men fortvil ikke: Der hvor
det er kan lønne seg å klage, er
ved formelle feil ved eksameneller sensur. Her fikk nemlig tre
av ni medhold.

Populære
teknologer
Valgkampen har startet både i Universitetsavisa og i auditoriene. Per
Hag var blant tilhørerne på det første valgmøtet på Gløshaugen forrige onsdag.
FOTO: RUNE PETTER NESS

Forskjellene er der, men deer ikke så åpenbare. Ennå. Vimå passere de opplagte enigheter og grave oss under konsensuslagene. Smått om senn blir
nok kontur og konsistens klarere. Valgkomiteen har på enutmerket måte lagt til rette foren slik prosess. Resten er opp til
oss.

Det er stor rift om kandidater
med eksamen på hovedfagsnivå
innen høyere teknisk-naturvitenskapelig utdanning. De fleste får jobb innen privat sektor.
Tre faggrupper peker seg imidlertid ut med en arbeidsledighet
som er høyere enn ti prosent:
biologi, kjemi og maskin.
Dette viser en arbeidsmarkedsundersøkelse som Norske
sivilingeniørers forening (NIF)
har gjort blant egne medlemmer.
Undersøkelsen viser at 60 prosent av de spurte hadde fått jobb
før de var ferdig utdannet. Blant
kandidater med IKT-fag ble det
funnet bare én person som var
arbeidsledig.

7

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

innblikk

Trøtt norsk, sprekt svensk
Naturhistoriska riksmuseet
i Stockholm nærmer seg
millionen i årlig besøkstall.
Vitenskapsmuseeti Trondheim, som ogsåsteller med naturhistorie,
hadde i fjor 16 719 personer
innenfor dørene sine.
Vel kan ikke de to institusjonene sammenliknes
i verken størrelse eller
budsjetter. Og vel var
Vitenskapsmuseet stengt
en periode i fjor.
Men likevel: Til det ene
strømmer stockholmernebåde hverdag og helg. Til
det andre – tja, trondhjemmerne er nok glad i museet
sitt, men direkte
trengsel…? Sjelden.
Vi stikker heller en tur på
Ringve eller Vitensenteret.
Utstoppede rever og pene
samlinger av flintsteiner
er ikke lenger nok.
Kanskje de rett og slett
burde settes på lager?
Les mer på side 8 og 9

Slik kan det også gjøres. Fra utstillingen «Den sinnrika människan» ved Naturhistoriska riksmuseet.
FOTO: STAFFAN WAERNDT/ NATURHISTORISKA RIKSMUSEETSide 7 — Svart Cyan Magenta Gul

8

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

innblikk

De som fikk det til
Naturhistoriska riksmuseet i Sverige satte flesteparten av de faste samlingenesine på lager. Der har de blitt stående. Og der står de godt.
Naturhistoriska riksmuseet i Stockholm
er blant Sveriges største og best besøkte,og har gjennomgått en revolusjon på formidlingssiden det siste tiåret. Mesteparten av de faste samlingene er satt på lager.
I stedet blir det satset på interaktive faste utstillinger og populære vandreutstillinger fra utlandet.
Museet driver også Sveriges eneste
IMAX-kino, som viser film i verdens største formater. Det har som mål å bli ett av
verdens ledende innen naturhistorie. Strategien er å tilby opplevelsesbasert kunnskap. Før omleggingen lå det årlige
besøkstallet rundt 145 000. Nå har det
økt til 800 000. Målet er å nå én million!
– Det begynte med Polarutstillingen i
1989, forteller Per Lindahl, sjef for avdelingen for Utställningar, Program og Studieverksamhet. – Den hadde elementer
av interaktivitet.
I 1996 løsnet det for alvor med en
utstilling om dinosaurer. Siden kom «Liv
i vatten», «Expedition rymden» og «Densinnrika människan». Sistnevnte utstilling hadde en oppbyggingstid på to år og

tema
Sammenligning av besøkstallene fra et lite
utvalg museer plasserer Vitenskapsmuseet
på bunn. Publikumsoppslutningen om
museumssamlingene har gått tilbake i flere
år. Det svake fjorårstallet kan imidlertid forklares med at hovedutststillingene var
stengt en periode på grunn av ombygging.

dekker 560 kvadratmeter. Den er særdeles populær, blant både barn og voksne.
Vi tok en titt innenfor, og skjønte øyeblikkelig hvorfor.

Stimulerer alle sanser. Hovedinngangen er rett og slett et digert hode, ogvi går inn gjennom en gapende kjeft. Vel
innenfor stirrer vi rakt inn i et overdimensjonert beinskrog. Noen småunger
bruker ribbeina som klatrevegg!
Bakenfor dunker et hjerte i jevn takt
akkompagnert av myriader av blinkendesmå lys. Lang veggene kommer utfordringene i kø: Mat «Staffan» og følg ferden gjennom fordøyelseskanalen! Målpuls og lungekapasitet! Test reflekser og
koordinasjonsevner! Alle stasjonene blir
besøkt, og folk tar seg god tid.

i samarbeid med ekstern ekspertise.
Utstillingene skal speile satsingsområdene som er paleontologi, geologi, biologi
og zoologi. Akkurat nå er to større utstillinger under oppbygging: «Mineral» og«Sveriges natur». «Sveriges natur» alene
har et totalbudsjett på 20 millioner kroner, lønninger holdt utenfor. Første avdeling skal handle om barskogen og skal stå
ferdig i januar neste år. Bare lyssettingen vil komme på to millioner kroner, tekstingen på 1,6 millioner.
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no– Utstillingen skal stimulere alle sansene, forklarer Lindahl. Han forteller at
det er lagt stor vekt på lyssetting og formgiving. Museet engasjerer profesjonelle
fagfolk som er vant til å jobbe innen opera, film og TV. Tekstingen blir også laget

I «Expedition rymden»
kan du føle hvordan
det er å sveve
i vektløs tilstand.
FOTO: STAFFAN WAERNDT/
NATURHISTORISKA RIKSMUSEET.

MuseumÅr 2000

Uke 27 og 28 2001

Tromsø Museum
Zoologisk Museum, Tøyen
Trøndelag folkemuseum, Sverresborg
Vitensenteret
Bergen Museum (kulturhist.&naturhist. saml.)
Ringve musikkhistoriske museum
Arkeologisk Museum, Stavanger
Agder naturmuseum, Kristiansand
Vitenskapsmuseet, Trondheim

87.00086.78268.64051.00046.03541.97129.00018.31316.719

7.421
8.000
4.050
3.239
1.561
3.725
856
828
574

Vitenskapsmuseet vil fornye seg
I første halvdel av juli hadde Ringve museum og Vitensenteret seks ganger så mange
besøkende som Vitenskapsmuseet.
Vitenskapsmuseet har slitt med sviktende publikumsoppslutning over flereår, men nå settes alle kluter til for å snu
den negative trenden. Første søndag i
september åpnet en gedigen publikumsmagnet, vandreutstillingen «Verdens giftigste slanger».
– Besøktallet ble nesten tredoblet
den første uka, forteller Karin Gjøl
Hagen, seksjonssjef ved formidlingsseksjonen.

Ting skjer. Ting har skjedd de siste
atten månedene. I Suhmhuset er detåpnet kafé. Ombygginger og ny publikumsinngang har gitt rom formuseumsbutikk og et nytt utstillingslokale i kjelleren. – Kjellerrommet
skal brukes til mindre utstillinger
som ofte kan veksle, forteller Gjøl
Hagen. Hun bobler over av ideer ogplaner, både om formidlingstiltak og
om markedsføring. De viktigste stikkordene er fornyelse og bevegelighet.

Akkurat nå jobbes det med en matematikkutstilling i samarbeid med forskjellige fagmiljøer ved NTNU.
– Men de store og tunge hovedutstillingene er det ikke mulig å gjøre så
mye med, i hvert fall ikke i en håndvending. Det krever betydelige ressurser i form av både penger, utstyr og fagpersonell, sier Gjøl Hagen.
Museumsdirektør Arne B. Johansen minner om at Vitenskapsmuseet
har mange andre og viktigere oppgaver
enn museumsformidling. 80 prosent av
ressursene går med til forvaltning av
vitenskapelige samlinger og forskning.
Museet har forvaltningsansvaret for
arkeologisk og naturhistorisk materiale for hele regionen. Han mener likevel at vitenskapsmuseene er, og bør
fortsette å være, viktige aktører i det
nye kunnskapssamfunnet. – Men for å
klare de nye utfordringene må vi
modernisere oss, sier Johansen.

Etterlyser kreativitet. Merethe
Frøyand er ansatt ved Norsk
museumsutvikling i Oslo og i ferd
med å ta doktorgrad på museumsformidling. – Norske museer har et stort
forbedringspotensial, fastslår hun, og
etterlyser mer kreativ tenkning i formidlingsarbeidet.
Nylig gjennomførte hun en undersøkelse om hvilke assosiasjoner folk
har til museer. Svarene som gikk igjen,
var: Historisk, Statisk, Gammeldags
og Lukter vondt. I samme åndedragkom: Seriøst og Kvalitet. Konklusjonen
blir at til tross for mange negative opplevelser, står museene likevel for positive verdier og for noe som folk opplever som viktig.
Hvordan kan museene moderniseres? – Det viktigste er å bli kjent med
publikum, sier Frøyland. Hvem kommer, – er det unge, gamle, barn, familier? Kommer de alene eller i grupper?

Hvordan reagerer de? Hva er de interessert i? Publikum er forskjellig, – noen
liker det tradisjonelle, mens andre vil
ha aktivitet. Det viktigste er å bestemme seg for hvilken publikumsgruppe
en vil satse på. Det nytter ikke å favne alle, da er formidlingen nødt til å
bli kjedelig. En må våge å ta stilling,provosere, overraske og vekke folk.
– Bruk av interaktivitet i utstillingene appellerer til de aller fleste,mener Frøyland. – Du hører det på dialogen, den likestiller voksen og barn.
Motsetningen er den statiske utstillingen som baserer seg på at voksen
leser for barn. Å bygge opp interaktive
utstillinger fra grunnen av er imidlertid svært ressurskrevende. Men det gåran å begynne i det små, det er ikke så
mye som skal til for å gjøre en tradisjonell utstilling mer spennende, sierFrøyland.

– Vi må modernis
kende kobbel gift

Side 8 — Svart Cyan Magenta Gul

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

9

innblikk

Her kan du teste hvor
mye du veier på forskjellige planeter i solsystemet vårt.
FOTO: STAFFAN WAERNDT/
NATURHISTORISKA RIKSMUSEET– Så här ser vi ut
på insidan!
FOTO: STAFFAN WAERNDT/
NATURHISTORISKA RIKSMUSEETHistorien om en huleboer
I en dunkelt opplyst
hule glitrer det i diamanter så store som
strutseegg. Eller kanskje det bare er bergkrystaller? Dypt derinne skimter vi en
merkelig skapningsom ser ut som om
han vil oss noe…..
Menneskekroppen, dinosaurer og romskip er takknemlige objekter for interaktiv formidling. Fullt så
enkelt er det ikke for prosjektleder Claes Enger, som
er i gang med en utstillingom mineraler. Utstillingenskal favne familier og pensjonister, barn i førskole- og
skolealder, samt de som er
spesielt interesserte i mineraler. Målene er klart definerte: Den skal øke interessen og kunnskapen om
mineralogi, samt forståelsen
for mineralenes betydningog kunnskapen om mineralenes anvendelse. Claes har
ett og et halvt år på seg og
et budsjett på fem millioner
kroner.
Prosjektleder Claes Enger inne i Kalle Kvarts’ hule
med et skrin fullt av bergkrystaller.
FOTO: SYNNØVE RESSEM

ere oss, innrømmer Vitenskapsmuseets direktør Arne B. Johansen. Et besøige slanger gjorde underverker med besøkstallet.
FOTO: SYNNØVE RESSEM

Side 9 — Svart Cyan Magenta Gul

Hjemme hos Kalle. I
juni var det seige planleggingsarbeidet ferdig og tidainne for å sette ideene ut ipraksis. Gjennomgangsfiguren skal være en tegneseriefigur ved navn Kalle

Kvarts. Han bor i en huleder han vokter et skrin
fullt av glitrende bergkrystaller…
Her starter historien om
kvartsen, som er det mest
utbredte mineralet på jorda. Kalle Kvarts henvenderseg spesielt til de yngste barna, og har søsken som er
spredt rundt i utstillingen.
Kalle Kvarts fins ellers som
en del i granitt og gneiskliper, men kan også skimtes
på hjemmekjente grusganger eller på badestranda.
Interaktive stasjoner blir
spredd over hele utstillingslokalet. Der kan du prøve
ulike testmetoder for å identifisere mineraler, finne forskjellige hardhetsgrader,
studere magnetisme, eller
ta et nærstudium av mineralrikets fargeprakt. En
stein vil aldri mer bli bareen stein etter dette besøket.

Rekreasjon. Etter enlang vandring med intense
opplevelser kan det blikjærkomment å finne rommet for stillhet og kontemplasjon. Fra taket glitrer
gedigne krystallysekroner.
Langs veggene står rader
av vakkert dekorerte skap
som inneholder en unik
steinsamling. Den ble overtatt av en privat samler i1895 for 200 000 kroner.
Claes Enger tør nesten
ikke tenke på hva samlingen kan være verdt i dag.

10

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

innblikk

Trenger vi Forskningsrådet?
• Sju millioner kroner. Det er prislappen KUF-departementet har
satt på en omfattende evaluering av Norges forskningsråd.

Forsknings-Norge er et lite
land med store programmer. For
store, mener mange. Det blirbare vekslepenger igjen til enslige akademikere med et eget
prosjekt. Ønsker du penger fra
Forskningsrådet, er meldingen
denne: Sørg for å komme inn i et
forskningsprogram. Skaff deg
gode, velrenommerte forskervenner. For: Står du utenfor etprogram, og utenfor et nettverk,
kan det bli svært vanskelig åskaffe offentlige midler til egenforskning.
Åtte år er gått siden fem
forskningsråd for hvert sitt fagfelt ble slått sammen til ett forskningsråd for Norge. Dermed fikk
man ett forskningsstrategisk
organ. Rammene for langsiktig
tenkning var lagt. Har dette
fungert etter hensikten?
I fjor la KUF evalueringen av
Forskningsrådet ut på anbud.
Den britiske evalueringsgruppen
Technopolis fikk oppdraget. Evalueringa av Forskningsrådet skalvære ferdig før jul.
«Trenger Norge et forskningsråd?» Det er tittelen på etmøte som Norges Tekniske
Videnskapsakademi holder på
Lerchendal gård den 24. september. Rektor ved Universitetet i Oslo, Kaare R. Norum, er
blant innlederne. Øvrige innledere er Dag Flå, Hydro, og Halvor Stenstadvoll, Orkla.
Hva har forskerne å utsettepå Norges forskningsråd?

På besøk. En senvinterdag
på Dragvoll tidligere i år:
Spesialrådgiver Per BackeHansen fra Forskningsrådet
sitter i et møterom på Låven. Et
titalls personer har møtt opp,
flest ansatte, noen studenter.
De er der for å få vite mer om
forskningsprogrammet «Globalisering og marginalisering –Fler- og tverrfaglig forskningom utviklingsveier i Sør.»Rådgiveren fra Forskningsrådet gir anvisninger om hva• Sju millioner. Det sitter mange
frustrerte sjeler rundt om i det
norske Akademia, som gjerne
skulle hatt tak i en liten bit av
denne potten.

• Sju millioner. Det er ikke merenn hva som trengs for å holde
et middels stort norsk forskningsprogram flytende noen år.

som er lurt å gjøre, og hva som er
mindre lurt. Forsamlingen får
blant annet vite at det kan lønne seg å legge ved skriftlige uttalelser fra fagfolk i utlandet, somsier noe om konkrete papers iinternasjonale tidsskrift som vil
komme ut av det aktuelle prosjektet. Men stemmer det? Enrådgiver som sitter som kontaktperson i Forskningsrådet for
dette programmet, sier dagenetter at slike uttalelser ikke er
nødvendige. Hva skal man tro?
Spesialrådgiveren på Dragvoll bekrefter at man er lite
interessert søknader som stårutenfor faglige nettverk. På
spørsmål om det er viktig å væremed i et program, er svaret ja –og nei. – Vi kan godt ta en bit fra
en paraplysøknad, og sette sammen med en annen, svarer Backe-Hansen.
Etter en liten time er seansen
over. En litt nølende forsamling
tusler ut. Hva lærte man av rådgiverens råd, hvilke konklusjoner bør trekkes? Svarene spriker.

tenke kortsiktig,
miljøer får tidligere, tydeligere,tenskap. Han satt i en av Forskog i å tenke marsignaler enn andre om nye forskningsrådets fagkomiteer i to perikedstilpasning,
ningsprogrammer, sier professoroder.
sier seniorforsker
Knutsen.
– Det er et samspill der bådeMonica Rolfsen i
Følelsen av utydelighet deles
Forskningsrådet og de politisSintef Teknologiav andre vi har snakket med,
ke/administrative aktørene
ledelse.
som opplever at andre hensyn
ivaretar mer enn én interes– Problemetenn kvaliteten på den enkelte
se. Fra Forskningsrådets side
er at Forsknings- «Problemet er at
søknad får spille for sterkt inn.
er det viktig å sikre seg goodrådet i tillegg er Forskningsrådet, iLeder for Norsk
will og gjennom det øktebyråkratisk og tillegg til å tenke
Forskerforbund,bevilgninger. Forskningsråsendrektig, sier kortsiktig og marprofessor Koldet føler seg fram i forhold
Rolfsen. Hun for- ke d s t i l p a s n i n g ,bjørn Hagen ved
til det politiske miljøet og
teller om et også er byråkratisk
Institutt for kjedepartementene, for eksemForskningsråd- og sendrektig.»mi, sier det slik:
pel gjennom å foreslå profinansiert for– Mange føler
grammer som man antar vil
Monica Rolfsen
prosjekt hun
nok en betydelig
begeistre politikerne og byråog
hennesusikkerhet med
kratene selv om de ikke nødmedarbeidere
hensyn til hva «De store forskvendigvis er de mest interjobbet med:som skal til for å ningsprogrammene
essante forskningsmessig, sier
– Vi brukte åtte månedsfå tilslag på egne tar for stor plass.»
Todal Jenssen.
Kolbjørn Hagenverk på å skrive søknader.
søknader.
Jeg
I dette bildet er grunnforskDet neste som skjedde, vartror den viktigste
ningen den store taperen. Å forat samtidig som vi fikk ja på
kilden til denne
holde seg til den politiske dagssøknaden, utbad Forskningsråusikkerheten er at så liten andelorden kan også ha andre ulemdet seg første resultatrapport –av søknadene får «ja,» Slik usikper.
før vi hadde rukket å gjøre noe
kerhet leder til frustrasjon blant– Det kan for eksempel bety
som helst med prosjektet. Denne
forskerne, sier Hagen, og legger
at det går lang tid fra et nytt og
ustanselige rapporteringen er entil:forskningsstrategisk spennendebelastning.
– Det er også en kilde til storområde åpner seg, til politikere
frustrasjon at det blir altfor lite
og byråkrater oppdager det. Da
Utydelighet. – Denne følel- midler igjen til forskerinitiert, Partipolitikk? Sintef-forske- kan det ofte være i seneste laget
sen av ikke helt å vite hva som
ren og Venstre-politikeren Rolffri forskning. De store programå dra i gang tunge program på
kreves, er en vesentlig kilde til
sen poengterer at partipolitiskemene tar for mye plass. Resultafeltet, sier han.
frustrasjon.
Jeg
oppleverhensyn må holdes utenfor.
tet er at en uforholdsmessig stor
Todal Jenssen nevner forskForskningsrådet som utydelig i– Forskningsrådet skal utøve
del av aktivitetene styres av krefning på globalisering og IKT somså måte, og forforskningspolitikk, ikke partipoter helt utenfor den enkelte foreksempler på at Forskningspromin del har
litikk, sier hun.
skers kontroll.
grammer innen området Kultur
dette ført til at
Men spørsmålet er om ikkeog samfunn er satt i gang i seiTenker marked. Hvilke me- slike hensyn får
jeg har sluttet åneste laget. I stedet for å bedrikanismer ligger bak utvelsøke der om
spille inn likevel.
ve «cutting edge» forskning, forgelsen av det enkelte program?
forskningsmid– Det foregår
sker man på «yesterday’s news».
Et forskningsprogram bør
ler, sier profeset viktig samspill
Politikernes motiver kan
ideelt sett være uttrykk forsor
Torbjørn
mellom ledelsen iogså være blandede.
en strategi. En forskningsKnutsen ved In- «Det er mitt innForskningsrådet
– For politikerne blir det gjerstrategi, et overordnet mål
stitutt for sosioog politikere og
ne til at man handler ut fra
for hvor man vil hen. Men
logi og statsvi- trykk at noen forskbyråkrater påbehovet for å «vise handleningsmiljøer får tidfungerer det slik i dag?
tenskap.
øverste nivå i «Fra Forskningsråkraft.» Når et samfunnspro– Forskningsrådet burde– Men utyde- ligere, tydeligere,departementer
blem dukker opp, blir det å
dets
side
er
det
vikspille en overordnet, forsklighet er én ting. signaler enn andreog fagkomiteen
sparke i gang et forskingsningsstrategisk rolle. Man
Det er imidlertid om nye forskningspå Stortinget, tig å sikre seg
prosjekt, et godt alternativ
burde tenke langsiktig, og
mitt inntrykk at programmer.»sierprofessor goodwill og gjentil å nedsette en komité. Manman burde være villig til åligger noe merAndersTodal nom det økteviser for all verden at man
Torbjørn Knutsen
ta risikoer. Men i stedet oppalvorlig under
Jenssen ved In- bevilgninger.»«gjør noe,» sier Todal Jenslever vi at Forskningsrådet
her: Det er atstitutt for sosiosen.
Anders Todal Jenssen
er lik private bedrifter i ånoen forskningslogi og statsvi-

Opplevde terroren i USA på nært holdJørn Rattsø:Gjesteforsker
ved Center ofBasic Researchof the Social Sciences, Harvard
University, høsten 2001.
Professor i samfunnsøkonomi,
NTNU.

Rattsø har forskningsfri fra
NTNU og ankom USA en uke før
terrorangrepene. Han var i Washington da det skjedde:«… Da det andre flyet traff
World Trade Center i New York,
forsto man at det ikke var noen
ulykke. Da det tredje flyet traff
Pentagon, var man sikker på atdet var en terroraksjon. Informasjonen og dramatikken ble
raskt spredt gjennom TV, emails, telefoner et cetera. Og ryktene begynte å gå. Det ble sagt atflere fly var kapret, og det ble
spekulert om nye mål. Et av ryktene var at World Trade Centervar et anslag mot business, Pentagon et anslag mot militæret,og at et tredje anslag ville bli rettet mot teknologien, MIT/ Harvard. Usikkerheten var stor for-Side 10 — Svart Cyan Magenta Gul

di to av flyene var kapret fra flyplassen her. Tilsvarende rykterom anslag ble spredt over hele
USA og forklarer rask evakuering av mange bygninger overhele landet. Mangelen på oversikt over hva som skjedde, forsterket uhyggestemningen.
Ved Harvard ble undervisningen etter hvert avlyst og det
gikk ut brev fra rektor til alleansatte om at de som ønsket det,
kunne dra hjem. Universitetet
ble imidlertid ikke stengt, og
helse/psykologtjenesten ble forsterket for å gi et tilbud til desom trengte det. Universitetet
ble raskt ganske tomt for folk,også fordi foreldre måtte drahjem for å ta imot skolebarn som
ble sendt hjem fra stengte skoler.
Harvard har studenter og
ansatte fra hele verden, inklusive mange muslimer og fra mange
land i Midt-Østen, og offisielle
uttalelser og diskusjonen har
handlet mye om respekt for disse. I det liberale nordøstlige hjørnet av USA har ikke militære
gjengjeldelsesaksjoner stått ihøysetet, men mer hvordan USA
oppfattes i ulike deler av verdenog hva man kan og bør gjøre med
det. Mer faglige diskusjoner imitt miljø, blant økonomene, harselvfølgelig handlet om konse-

kvenser for langsiktig produktivitetsvekst, internasjonale valutamarkeder, forsterking av nedgangskonjunkturen, statsfinansene med militæroppbygging osv.
Livet på campus er raskt tilbake til normalen. En uke etterpå merkes det mest ved at konferanser og gjesteforelesninger
er avlyst på grunn av reduserteønsker om og muligheter til å
fly.»UNIVERSITETSAVISA NR. 8 – 10. MAI 2001

11

nyheter

Unnasluntrere må
betale vasking
Studenthybler forvandles til de reneste svinestier. Samskipnaden innfører strengere rutiner,og den som fremdeles ikke vil vaske, får svi påpungen.

At så få søknader
blir innvilget,
gjør forskerne
frustrerte.
ILL.: GARY LARSSON

Forskeren som lobbyist.
– En økende andel av Forskningsrådets penger kanaliseres
gjennom programmer. Enkelte
forskere har vært kreative i forhold til å initiere programmer
og sentre. Dermed skjer envridning av forskerens oppgaver. For å få tilgang på de store
pengene, blir forskerne tvungettil å drive utstrakt lobbyvirksomhet overfor politikere, departementer og forskningsråd.
I en situasjon hvor de faglige
kriteriene bare blir ett av flere
tildelingsgrunnlag, og kontakter og nettverk betyr stadig
mer, kan kvaliteten på forskningen bli skadelidende, sierTodal Jenssen, og påpeker
videre:– Samfunnsmessig relevans
er aldri til hinder for god forskning, men det er heller ingen
garanti for god forskning. En kanogså diskutere om satsingen på
eldre, veletablerte forskere vil
føre til en «bevigningstørke» forunge forskere, særlig for de som
ikke er fanget opp av nestorenei fagene.
Monica Rolfsen mener universitetene og andre forskningsinstitusjoner burde fått mye friere rammer – kombinert med tøffere evaluering.

Centers of Excellence.
Konsentrasjonen av forskningsmidler kommer til uttrykk på

flere måter enn gjennom store
program. Forskningsrådet foreslo i fjor en norsk ordning med«Sentre for fremragende forskning.» Disse skal finansieres
gjennom det nye forsknings- og
nyskapingsfondet, samt ved
bidrag fra vertsinstitusjoner og
andre aktører. Rådet ser for seg
et gjennomsnittlig årlig budsjett for hvert senter på 10 til
20 millioner kroner, og det kanvære aktuelt med fem til ti sentre i år 2001 og en mulig dobling av dette antallet etter noenår.
Slike sentre for fremragende
forskning er en kilde til uro, sierHagen.
– Faren er at de kan kommetil å flytte de beste forskerne ut
av universitetene. Norge er etlite land. Fra før er altfor mye
forskning bundet opp i program.
Dersom også flere av de aller beste forskerne skal flytte inn i egne
enheter som trekker store midler til seg, kan resultatet bli en
faglig ørkenvandring for de øvrige delene av norsk forskermiljø,sier Kolbjørn Hagen, som konkluderer med at disse sentrene
må integreres tett i det øvrige
forskningsmiljøet.
Det er også et betydelig problem at all denne søknadsskrivingen tar tid. Det har kommet
inn 129 søknader om å bli godkjent som senter for fremragende
forskning.

– Mange månedsverk hargått med til å produsere disse
søknadene. Samtidig vet vi at 9095 prosent av søknadene uvegerlig vil bli avvist. Hvor mye
verdifull tid, som i stedet kunnevært brukt til å forske, går dermed i vasken, spør Forskerforbundets leder.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no

fakta
Mandatet
Mandatet for evalueringen
av Forskningsrådet gir
pålegg om en bred, empirisk
evaluering med analyse av
sammenhengen mellom demålsettinger som er trukket
opp for Forskningsrådets
virksomhet og Forskningsrådets rammebetingelser,
organisering og virkemidler.
Med bakgrunn i analysen
skal evalueringen også vurdere hvordan Forskningsrådet bør møte framtidige
utfordringer for norsk forskning.

I framtida vil Samskipnaden leie inn profesjonelle renholdere når beboerne sluntrer unna vaskinga.
FOTO: SIT, RENHOLDSAVDELINGA

Sopp, mugg og fuktskader brerom seg i kjøkken og bad på studentbyene. Grunnen er blant
annet manglende renhold. Ikke
sjelden må skadedyrfirmaer tilkalles for å stoppe insektinvasjoner. I et tilfelle har Helserådet
blitt koblet inn. Samskipnaden
sliter stadig verre med studentersom ikke gidder å vaske. Tilstanden skal være verst på
Moholt, men Steinan følger tettpå.

Tvangsvasking. – Av og til
blir tilstanden så ille at rommene må totalrenoveres, sierrenholdsleder Unni Gjerstad
ved Samskipnaden. Hun opplyser at kostnaden for et enkelt
kjøkken kan bli mellom 70 000
og 200 000 kroner, avhengig av
omfanget. Nå vil Samskipnaden innføre nye rutiner forrenhold av fellesareal. Beboerne blir gjort ansvarlige forhver sin del av fellesarealene,og den som ikke følger opp, måbetale for vasking som SiT
bestiller hos profesjonelle renholdere.
Gjerstad forteller at alle fellesarealene blir inspisert med

jevne mellomrom.
– Derimot har vi ikke mulighet for å inspisere den enkelte
hybel. Når vi påpeker renholdsproblemer, er beboerne mest opptatt av å skylde på hverandre,eller på beboere som har flyttet
ut. Dette håper vi å få slutt på
ved at vi fordeler renholdsansvaret på romnummer. Vi foreslår en enkel fordeling, der hvert
romnummer får bestemte oppgaver. Hvis noen reiser bort, måromkameratene overta ansvaret
for at jobben blir gjort, sier Gjerstad.
Tillitsmann på Steinan Studentby, Geir Bostad, sier at det
har vært en del reaksjoner på
forslaget om nye vaskerutiner.
– Noen har reagert negativt,
men de fleste støtter det, fordi
det blir lettere å få tak i de få
som sniker seg unna fellesvasken. Ingenting er mer ødeleggende for motivasjonen til egenvaskeordning enn når romkameraten ikke er villig til å gjøre
sin del, sier Bostad.
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no

Gunnar Fermann, Hildegunn Ekroll Stokke og Jørn Rattsø er blant flere NTNU-ere som oppholdt seg i USA da
terrorangrepene mot World Trade Center og Pentagon inntraff. Her er noen av deres tanker om det som har skjedd,og om livet ved universitetet etterpå.
Hildegunn Ekroll Stokke
Studerer ved International
Food Policy Research Institute(IFPRI) i Washington DC.
Stipendiat i samfunnsøkonomi,
NTNU
Stokkes institutt ligger rett ved
Verdensbanken, og i nærheten av
Det hvite hus:
«I dagene som fulgte, ble det
varslet om en rekke bombetrusler og nye evakueringer, blant
annet ved US Capitol og Verdensbanken. Disse var rettet mot
institusjonene generelt, menogså mot enkeltpersoner med
arabisk bakgrunn. Et av universitetene i byen, som har en rekke studenter fra land i MidtØsten, ble også utsatt for trusler.
Situasjonen har etter hvertroet seg ned, men gatebildet er
fortsatt preget av store politistyrker, samt militært politi. Det
er innført skjerpede sikkerhetstiltak ved de fleste offentlige og
internasjonale institusjoner, og
en av konsekvensene er kansellering av det årlige møtet til Verdensbanken og IMF.
Washington fungerer nokså
normalt, men det ligger en viss
spenning i luften. Hva skjer nå?»Side 11 — Svart Cyan Magenta Gul

post til Universitetsavisa:

G u n n a r
Fermann
Gjesteforsker,
Columbia University,
New
York 2001-2002
Førsteamanuensis i statsvitenskap, NTNU.

Gunnar Fermann er bare et par
kvartaler unna når det smeller.
Med egne øyne ser han World
Trade Center i flammer. Han
skriver blant annet dette i en e-«Vår tilskuerplass er ikke
lenger et trygt og blivende sted.
Politiet gir oss klar beskjed om åkomme i sikkerhet.
Ved Columbia University erfolk samlet om fjernsynsapparatene i en blanding av mistro og
sjokk. Studenter holder hverandre i hendene. Flere gråter.
Mange har et øre til mobiltelefonen og to øyne festet til fjernsynsskjermen. De lange køene
ved minibankene er bare ett av
flere tegn på at katastrofementaliteten fester grepet. Nå får jeg
anledning til å gjenoppleve

angrepet fra fugleperspektiv
gjennom fjernsynskameraene.
Jeg ser en eksplosjon i det søndre
tårnet, mens det nordre alleredestår i brann. Så blir det kjørt opptak av det jeg trodde var dårlig
skinnegang i undergrunnsbane –det er det søndre tvillingtårnet
som raser sammen. Like etter –nå på direkten – er vi vitne til atogså det nordre tvillingtårnet
fullstendig kollapser i en sky av
sot og støv.
Det begynner å demre formeg at jeg har unnsluppet en
menneskeskapt katastrofe med
ganske liten margin.»12

innblikk

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

Nynorsk frå NTNU:

29 feil på ei halv side
Lisbet vart nokså forundra då ho las brev
frå NTNU.
At det står ille til med ungdomen no til dags, er noko alle veit.
Ikkje kan dei matte, og ikkje kan
dei norsk; det les vi i avisene
heilt rituelt minst to gongar i
året. Men til universiteta vil dei!
I tusental strøymer dei på, utan
dei mest elementære kunnskapar i dei fire rekneartene og i
norsk rettskriving. Kva lærer dei
eigentleg på skulen?
Godt då, at NTNU tek ansvar
for dei nye studentane, og ser tilat det blir orden på sakene.
Eller?

Hakeslepp. Lisbet Eikrem
Vinje (20) frå Sunnmøre fekk
hakeslepp der heime på
Stranda då ho åpna brevet frå
NTNU, det som handla om korleis ho skulle betale semester-

avgifta si. Her talde den kommande ex.phil.-studenten 29
rettskrivingsfeil i ein nynorsktekst på godt under ei halv side!
Tre berre i overskrifta, og sidan
vart det verre. Nokre avsnitt er
på reint bokmål; her har ikkje
skribenten eingong klart å skrive «ikkje» i staden for «ikke».
Og då har vi endå ikkje nemnt
ordstillingane…
– Eg vart ganske forundra,då, over at eit universitet kunne
sende ut noko slikt. Eg trur nok
at alle vi som bruker nynorsk,
har reagert på dette brevet, seier Lisbet – som synest at eit korrekt bokmål nok hadde vore å
foretrekkje.

Står til stryk. – Ja, dette stårtil stryk. Slikt høyrer ikkje
heime på universitetsnivå. Herer graverande feil som vi elles
ventar å finne berre hos elevar
langt nede i skulen, seier Tor
Erik Jenstad ved Institutt for
nordistikk og litteraturvitskap.

– Brevet ser ut til å være ei
overflatisk og mekanisk omsetjing av ein opphavleg bokmålstekst. Eg vonar dette er eit
enkelttilfelle, og at skribenten
ikkje er av dei som har teke
nynorskkurs hos meg!
– Du er målmann sjølv. Er du
ikkje glad for at nokon tross alt
gjer eit forsøk på å skrive
nynorsk?
– At dårleg nynorsk er betre
enn ingen nynorsk? Nei. Eg
synest absolutt at NTNU skal
følgje lova og fylle 25-prosentkvoten. Men i dette tilfellet ville
det vore betre om teksten hadde
blitt ståande på bokmål.
– Trur du brev som dette gjer
nokon direkte skade?
– Det veit eg ikkje. Men det
er iallfall eit svært dårleg signal
å sende ut. Ein får ikkje vidare
respekt for NTNU når ein blirmøtt med slikt. Det er tydeleg at
her treng universitetet førstehjelp, seier Tor Erik Jenstad.

– Flau og fortvila!
Studieavdelinga lover:aldri meir. Æresord.

– Og slikt kjem frå det som skal vere ein av dei høgaste lærestadene i landet, undrast Lisbet Eikrem Vinje.
Foto: Lisa Olstad– Nei, nei, nei! Dette var leitt og
pinleg. Eg legg meg heilt flat. Eg
er flau og fortvila. Eg beklagar
alt eg kan, og lover på tru og æreat dette ikkje skal gjenta seg.
Det seier NTNUs studiedirektør Jon Walstad om brevet
som gjekk ut til 300-400 nye studentar som hadde gjeve meldingom at dei var nynorsk-brukarar.
– Men korleis kan det i det

heile tatt skje at avdelinga di sender ut noko slikt, Walstad?
– Brevet vart sendt ut midt iferien, og kvalitetssikringa svikta. Rutinane våre er slik at skriv
som går til mange, alltid skallesast gjennom av ein person til.
Denne gongen vart ikkje det
gjort, og no skal vi innskjerpekontrollrutinane våre.
– Kva om kontrolløren ikkje
har betre grep om språket enn
skribenten har?
– I avdelinga finst god kompetanse på begge målformene.

Og den som er ansvarleg for produktet, skal alltid sørgje for å
hente inn denne kompetansen
dersom det trengst.
– Det kunne kan hende vere
på sin plass med litt nynorskopplæring i større stil også?
– Leiarane i avdelinga skal
no ved første høve setje seg ned
saman, og leggje ein plan for å
betre språkkompetansen hos allesom jobbar her, lover ein flau og
flat studiedirektør Jon Walstad.

Ingen ris bak spegelen
Det er Norsk språkråd som held
greie på korleis statsinstitusjonane ter seg med målbruken
sin. Rådet krev årlege rapportar
om fordelinga mellom dei tomålformene, og kjem med tilrådingar om kva som kan gjerast. Om ein institusjon år etterår har ein svært låg nynorskprosent, og heller ikkje syner
vilje til å få den høgare, går det
gjerne ei melding frå Språkrå-det til Kulturdepartementet og
til det departementet institusjonen soknar til.
Deretter skjer – ingen ting.
Kanskje eit surt brev frå departementet, i verste fall. Det finst
ingen ris bak spegelen å brukepå dei som bryt lova. Men
Noregs Mållag har lenge stått
hardt på for å få innført sanksjonar, så ein vakker dag…

NTNU bryt mållova kvart år– men arbeider voldsomt med å bli lovlydig
Lik det eller ikkje, men lova er
klår: Minst 25 prosent av det som
statlege institusjonar produserer av visse typar skriftleg materiale og av elektronisk informasjon, skal vere på sidemålet.
Ved NTNU ligg nynorskprosenten ein stad rundt 5. Litt meireller kanskje helst litt mindre.
Der har den lege lenge. – Menno skal den opp, lover informasjonsdirektør Anne Katharine
Dahl.

Krev rutinar. «Etter det vi

Brev frå Studieavdelinga, sommaren 2001.

Side 12 — Svart Cyan Magenta Gul

kan sjå, har NTNU kvart år
sidan 1996 brote mållova…»,
skreiv Norsk språkråd i eit
krasst brev i fjor vår. Og bad
NTNU snarast syte for at alleskjema kom på begge målformer; for å lage rutinar for målbruk på nettsidene; og for å
omsetje ein del av nettsidene til
nynorsk. Fristen for å melde tilbake om kva som hadde skjedd,
var på tre og ein halv månad.
Men ved NTNU rir vi ikkje
den dagen vi salar. Så Språkrådet måtte nok vente eit drygt årpå den tilbakemeldinga. Men i
sommar gjekk rapporten i posten. Og i mellomtida har eitt og
anna skjedd. – Ikkje så reint lite
heller, meiner Dahl.

Om eitt år eller to. Detvart hennar avdeling som fekk ioppgåve å utarbeide ein planfor korleis NTNU kan få opp
nynorskprosenten sin. Planen
tek for seg dei ulike dokumenttypane, og har konkrete målsettingar for kva som må gjerast –og innan når. Ansvaret ligg påkvar enkelt avdeling eller
fakultet, alle har rapportplikt,
og alle har blitt bedne om åsende dei saksbehandlarane
som treng det, på nynorskkurs.
– Nokre slike kurs har allereie vore gjennomført, fortel informasjonsdirektøren. – Vi arbeider óg med rutinar for å få meir
nynorsk på nettsidene våre. Og
sentrale dokument vil i nesteutgåve ha ei auka mengd
nynorsk. Dessutan vil fleire av
stillingsannonsane våre kome på
nynorsk i framtida. Den gene-

relle teksten i annonsane har
faktisk vore på nynorsk sidan
mars.
– Så når vil målet om 25 prosent nynorsk vere nådd?
– Mange trykksaker kjem ut
berre ein gong i året eller endåsjeldnare. Den fulle verknaden
av tiltaka våre kjem nok ikkje
til syne før om eitt år eller to,seier Anne Katharine Dahl.
LISA OLSTAD
lisa.olstad@adm.ntnu.no(Som her har skrive sin første artikkel på uvant målform,
for Universitetsavisa er nok heller ikkje freda vilt når NTNU
skal ha opp nynorskprosenten
sin. Det tok litt ekstra tid, men
var ikkje så gale.)13

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

Si din mening, men skriv kort! Innlegg kan sendes via e-post:
medieseksjonen@adm.ntnu.no. Innsendte manus kan bli forkortet.
Fortsett gjerne diskusjonene på nettet: ntnu.fritt-forum (tilgjengelig fra «Innsida»,
der alle innlegg blir lagt ut etter at avisa er trykket).

debatt«En ring, en ring, min utdanning for en ring»
Ukritisk journalistikk av
et kaliber som setter Seog Hør i skyggen, er Are
Hellandsviks karakteristikk av ring-reportasjen iforrige nummer.
Ironi er en merkelig ting, man
uttrykker det motsatte av det
man egentlig mener for å fremme sine argumenter. Det hele
blir ganske humoristisk forutsatt at mottageren forstår at det
er nettopp det man gjør, ...er ironisk. Noen ganger kan det imidlertid være vanskelig for mottageren å se ironien, særlig hvis
det er snakk om det skrevne ord,
der en ikke har kroppsspråket å
støtte seg til. Andre ganger kan
noe man mener i fullt alvor, oppfattes som ironisk dersom mottageren synes at argumentene
er så absurde at de umulig kan
tas på alvor. Dette er noen refleksjoner jeg gjorde meg etter å halest artikkelen «Ta den ring...» iUA nr.11. Artikkelforfatteren
skriver der om det som ifølge
ham er selve symbolet på fullført siv.ing.-utdanning: NTHringen.
I romantiske ordelag fortelles
det om Nicolai som først fikk
høre om ringen av sin onkel, «påguttetur med leirdueskyting, fisking, mat og drikke.» Foran leirbålet et sted i Telemark en gang
på 90-tallet jekket onkel Svein
kjekt opp en øl med ringen «i en

og samme magiske vending.» Da
Nicolai spurte hvordan han gjorde det, pekte onkelen på ringen,«deretter satte han seg godt tilrette, rensket røsten og begynt åfortelle om Norges tekniske høgskole i Trondheim og det glade
livet som siv.ing.-student.» Detteer jo «male bonding» på sitt beste!
Så langt i artikkelen humrer
jeg godt over det jeg tror er etvelrettet og velfortjent spark til
den aura av hovmod og selvgodhet som fortsatt henger tungt
over Gløshaugen. Nicolai er sikkert en som har stilt opp frivillig
og med et glimt i øyet harselerer
med gamle NTH-idealer. Men jo
mer jeg leser, jo mer urolig blir
jeg for at artikkelen er alvorlig
ment, og at jeg er vitne til ukritisk journalistikk av et kaliber
som til og med setter Se og Hør
i skyggen. Denne uroen blir forsterket av de opplevelsene jeg
selv har hatt de siste fire årene,både på skolen og i mer festlig
lag. Fortsatt går det mange Gløshaugen-studenter rundt og tror
at siv.ing.-utdanningen er selve
beviset på hvor intelligente og
vellykkede de er. I artikkelen
illustreres dette med introduksjonsteksten: «Da Nicolai var påfemårstreff med den gamle gymnasklassen fra Persbråten, kunne alle se at han hadde fått orden
på livet. Forlovelsesringen skinte på høyre hånd, og på den venstre glitret sivilingeniørringen.»Ifølge artikkelforfatteren er altså denne «magiske» ringen ikkebare et symbol på siv.ing.-gra-den, den sidestilles i tillegg med
valg av livspartner som symbol
på en av de store milepælene her
i livet. Dette bør jo gi selv den
mest avbalanserte student prestasjonsangst.

gelig satt på spissen og gjelder
heldigvis bare et fåtall. Poengeter å innse at siv.ing.-utdanningen ikke automatisk gjør deg til
en vellykket person og en god
leder.

Jeg tror at det siste vi Gløshaugen-studenter trenger å høre,
er hvor smarte og vellykkede vi
er. For det er vi ikke, vi er ensamling av mange ulike mennesker som utdanner oss innensvært begrensede vitenskapelige områder, og som i arbeidslivet i samarbeid med andre skal
benytte våre kunnskaper. Et
slikt samarbeid krever først og
fremst sosiale egenskaper, med
fagkunnskapen som et fundament. Jeg har selv i mine år på
Gløshaugen hørt om hvor ettertraktet vi er, og om alle fremtidige lederstillinger vi kommer
til å inneha. Selv har jeg tenkt:«Snakker de om oss nå?» Jeg har
alltid tenkt at det en god leder
trenger mest av alt, er gode menneskekunnskaper, ydmykhet,
sosial intelligens og en god porsjon humor og selvironi. Og jeg
har ikke inntrykk av at disse
egenskapene florerer på Gløshaugen. Tvert imot har jeg aldri
før møtt så mange sosialt settdirekte uintelligente personer på
ett sted. Jo, selvfølgelig er det
mange mennesker her som er
faglig ekstremt dyktige. Men hva
betyr vel det når noen ikke greier å prate om annet enn fag (selvpå en fest), har ingen begreperom vanlig høflighet, og de sosiale antennene er sørgelig
underutviklet. Dette er selvføl-

Det var derfor med vantro at
jeg leste artikkelen «Ta den
ring...» hvor en lusen ring fremstår som symbolet på hvor lykkelig og fremgangsrik det er
mulig å bli. «Rundt leirbålet samles generasjonene som har dette
symbolet til felles, utformet som
den er med en kule som representerer Jorda, holdt oppe av etstativ som «skal forestille teknikken, som holder Jorda oppeog bærer den fremover».» Man
kan jo bli kvalm av mindre. Det
er jo da ganske ironisk at et slikt
pompøst og selvhevdende symbol ifølge artikkelen ble innsatt
av et senere medlem av regjeringen Quisling, den mest hovmodige og narraktige institusjonen i moderne norsk historie.

sjonen og forærer den tårevåte
sivilingeniøren symbolet han ikke
kan være foruten når han reiser
hjem til mor og far», slik det fortelles om i artikkelen «Ta den
ring...» Kanskje er det min egenmotstand mot uniformering som
er årsaken, jeg har aldri likt åukritisk følge strømmen, eller er
det kanskje at ringen for meg
symboliserer ekstrem selvhøytidelighet. Uansett, ikke om så denblir kastet etter meg, vil jeg iføre meg en ring for å fremhevemine prestasjoner på skolebenken, ei heller for å følge en tradisjon startet av et senere medlem av regjeringen Quisling. Så
det ser ut som om jeg fortsatt
blir nødt til å bruke øljekk når
korkene sprettes i festlig lag,med mindre vi er så heldige å ha
besøk av «en ekte NTH’er.»
Are Hellandsvik
Student ved Institutt forfysikalsk elektronikk
5. årskurs

Når jeg selv om etknapt års tid leverer
inn diplomoppgaven
min og ender studenttilværelsen, så kandere være sikre på at
jeg ikke har vært hosgullsmeden og funnet
riktig ringstørrelse.
Og jeg ringer heller
ikke til gullsmeden på
en lørdagskveld slik at
han «raser ned til
butikken, plukker med
seg en ring, raser
videre til jernbanesta-

Gunn Imsen
er professor i pedagogikk

Etter Mjøs: Bør universitetene drive lærerutdanning?

i det akademiske
glasshuset

At universitetene
driver profesjonsrettet lærerutdanning, har
Mjøs-utvalgetåpenbart ikke
hatt i tankene,
skriver GUNNIMSEN.

Stortinget har sagt
sitt. De nye bachelorog mastergradene blevedtatt i juni, enten vi
liker det eller ikke. Vi
har ikke annet å gjøre
enn å tilpasse oss det
nye systemet. De fleste fagmiljøer er allerede i full gang med å
revidere sine studieplaner, og alle er vi vel
like frustrert over fagtrengselen i de nye
tre-årige rammene.
Ekstra ille blir det når
ikke bare ex.phil. og
ex.fac. skal ha plass ilavere grad, men helstogså ettårig praktiskpedagogisk utdanning(PPU). Hva blir igjen
av den faglige fordypningen som har kjennetegnet universitetenes lærerutdanning?
Det ventes en ny
stortingsmelding om
norsk lærerutdanningi mars neste år. Mye
tyder på at allmennlærerutdanningen ved

Side 13 — Svart Cyan Magenta Gulde pedagogiske høgskolene vil bli mer spesialisert, og at den vil bli mer lik universitetenes lærerutdanning, i alle fall for ungdomstrinnet. Forskjellene mellom de to
tradisjonsrike utdanningene viskes derfor
ut fra begge sider. Universitetenes særpreg som lærerutdanningsinstitusjon har
så langt vært solid faglig fordypning kombinert med praktisk-pedagogisk utdanningi et omfang tilsvarende den de har ved depedagogiske høgskolene. Hva er vitsen med
å opprettholde universitetene som lærerutdanningsinstitusjoner, dersom den faglige tyngden smuldrer bort?
Svaret burde selvfølgelig være at detbare er universitetene som gir oppdatert,
forskningsbasert undervisning, at den faglige delen av lærerutdanningen ved universitetene derfor har et klart fortrinn
framfor den som gis ved de pedagogiske
høgskolene. Bare universitetene kombinerer faglig oversikt med tung fordypning,
derfor er universitetsutdannede lærere
best rustet til å møte de faglige utfordringene i skolen. Det er bare det at mange
pedagogiske høgskoler for lengst har
startet opp hovedfag på spesielle områder,og at de er i ferd med å bygge opp fagmiljøer som i mange tilfeller kan måle seg
med universitetenes. Med andre ord: De
puster universitetene i nakken. Universitetene er ikke lenger så suverene som degjerne tror.

Lærerutdanning er derfor er en utfordring for universitetene, og den blir ikke
mindre av at vi er underlagt et markedsdrevet finansieringssystem. Det er om å
gjøre å ha mange studenter, slik at vekttallsproduksjonen blir høy og inntektene
store. Når vi nå har studieplanene i støpeskjeen, er det derfor fristende å lage korte,
populære kurs som vi raskt endrer etter
markedets skiftende vinder. Det vil gi sikker uttelling i klingende mynt.

Fagmiljøene har tatt utfordringen, og
i mange fag er det i gang nasjonalt samarbeid for om mulig å definere en «felles
kjerne». Mye tyder på at denne ikke blirstor. Hvor vi tidligere hadde et noenlunde omforenet grunnfag på landsbasis,snakkes det nå om et fellesstoff på ca. 710 vekttall , det vil si under ett semesters studium. Hvor blir det da av den faglige fordypningen, som universitetene har
flagget for i alle år?

Et utvalg under Universitets- og høgskolerådet har nylig arbeidet med breddeog dybdekrav til de nye gradene. I et notat
datert 28. juni hevder det en typisk Ole
Brumm-holdning: Bachelorgraden skal påden ene siden ha en tydelig kjerne. For å bli
tatt opp på de disiplinrettede mastergradene, skal en kreve om lag mellomfagsnivå som før. På den andre siden sies det ingenting om hva som skal kreves til en vanlig bachelorgrad ved universitetene. For å
sitere: «Det er viktig å ikke tenke tradisjonelle fag, men å sette sammen nye emnegrupper som sikrer ønsket dybde i bachelorgraden». Denne uklarheten overlates såtil fagmiljøene å finne ut av. De profesjonsrettede bachelor- og mastergradene,
som utvalget tror bare er en sak for høgskolene, trenger ikke ha mer fordypningenn ett grunnfag. At universitetene driverprofesjonsrettet lærerutdanning, har utvalget åpenbart ikke hatt i tankene.

Sett i et lærerutdanningsperspektiv er
det viktig at ikke postmodernismens flytende markedsorientering får diktere denye kjernekomponentene i fagene. I lærerutdanningen må en ta høyde for en slitesterk faglig utdanning som danner grunnmur for en livslang læringsprosess innen
faget. Det er viktig å bevare de lange linjene, de grunnleggende begrepene og desentrale teoriene som strukturerer vår forståelse av faget, og som fanger inn kontroversene slik at en sunn, kritisk holdning til nye kunnskapselementer blir
mulig. Så får heller eksemplene og de motepregede temaene krydre hovedretten i den
grad fagtrengselen gjør det mulig.
Hvis universitetene i det hele tatt skal
drive med lærerutdanning, da.

14debattOm Modul 2, Bøygen og Bjørgen
Modul 2 er slett ikke
mislykket, men trenger mer ressurser, skriver Nora Levold.

I forrige nummer av universitetsavisa hadde professor i
psykologi Ivar Bjørgen et innlegg om Ex.phil. Modul 2. Dette
innlegget var et utdrag fra entale Bjørgen holdt for nye studenter på Dragvoll 17. august i
år. Bjørgen var leder i det utvalget som utredet såvel visjonene
som det konkrete opplegget for
Ex.phil. Modul 2. Han er derfor
slik sett svært meningsberettiget når det gjelder det spørsmålet han selv stiller seg: Hvordan
har det så gått med denne reformen etter 3 1/2 års «drift»?
Modul 2s visjon var/er i korthet «Ansvar for egen læring». Det
innebærer at studentene skal
bruke det meste av tiden til åarbeide med et prosjektarbeid,og Bjørgen ønsket at studentene
selv skulle få velge tema for prosjektarbeidet og lage egen problemstilling. Som støtte til dettearbeidet skulle de tilbys forelesninger, i tillegg til prosjekt-kollokvier ledet av viderekomne studenter. Det skulle ikke værenoen avsluttende eksamen ifaget (prosjektoppgaven skullevære karaktergivende).
Bjørgen har rett når hanskriver at det har bydd på problemer å få hele denne visjonen
til å virke i praksis. Spesielt gjelder dette ideen om at studentenlærer best hvis hun/han selv helt
fritt, og etter egen interesse, fårvelge hva hun/han vil skrive prosjektarbeid om. Vi har ikke ressurser til veiledningsmessig å
følge opp en slik visjon. Studentene får derfor i dag et sett med
oppgaver, – som de selv kan velge fra.
Bjørgen kaller disse problemene den store «Bøygen», og
mener at de handler om universitetets arbeidsmåter og rutiner,– som etter hvert også nedfelles
i den enkelte universitetslærer.
Selv vil jeg identifisere denne«bøygen» til å handle om ressurstilgangen for et masseuniversitet. Bjørgens visjon er lett åvære enig i, men den egner seg
best i en situasjon hvor forholdet
mellom studenter og lærere er
ca. 20-30 studenter pr. lærer.

(Dette er også forholdstallet igrunnskolen og videregående
skole der Bjørgen har prøvd ut
dette læringskonseptet.) Når det
gjelder Modul 2, er situasjonen
en helt annen: Vi har over 400
studenter årlig pr. faglærer. Når
systemet («bøygen») er slik atstudenter skal masseprodusere
vekttall, og universiteteslærere
skal masseprodusere studenter,– lar en visjon om egen interesse og nysgjerrighet som premiss
for læring seg vanskelig realisere. Antakelig er dette prisen vi
må betale, når vi har erstattet
eliteuniversitetet med masseuniversitetet.
Hvis Modul 2 skal evalueresi Universitetsavisas spalter, vil
jeg imidlertid, som faglærer og
faglig koordinator, bringe inn noe
mer optimisme mht. Modul 2s
utvikling enn Bjørgen gir
uttrykk for:Selv om deler av visjonen for
Modul 2 har vært vanskelig å
realisere, har dette faget tross
sitt store volum (sju faglærere
med ulik fagbakgrunn og 3000
studenter årlig) hatt stor evne
til å lære av sine egne erfaringer,– og å gjøre noe med det som
ikke fungerer. Når noe ikke harvirket, har vi lagt mye arbeid i åforsøke å få det virksomt. Dette
har vi også fått positive tilbakemeldinger fra studentene om. Og
det er faktisk ikke slik en kan få
inntrykk av når en leser Bjørgens innlegg, at alt «er forandret»eller mislykket. Det er fremdelesslik at prosjektoppgaven erbærebjelken i studiet. Vi har
fremdeles ingen skole-eksamen ifaget. Alle studentene får fremdeles tilbud om å delta i små
grupper (prosjektkollokvier) forå diskutere sitt eget arbeid fortløpende. Vi har forelesninger som
støtter opp om prosjektarbeidet,
men andelen forelesninger erhverken økt siden oppstarten
eller blitt obligatoriske. Forelesningene gis fremdeles intensivt
i starten av semesteret, – slik atstudenten skal få arbeide «i fred»
med prosjektoppgaven siste
halvdel.
Til tross for at ikke alle Bjørgens læringsvisjoner har latt seg
innfri hundre prosent, er Modul
2 faktisk et av NTNUs undervisningsemner som har kommet
lengst når det gjelder innføring
av de læringsformer som det nå
er besluttet at hele universitetet skal ta i bruk (jmf. St.m.27«Kvalitetsreformen»). Vi sitter

derfor på viktig (og høyst realistisk) erfaring som resten av universitetet bør være interessert i.
Men som «alle» ved alle de norske universitetene har gjort Stortinget oppmerksom på, kreveren slik læringsform flere ressurser enn en vanlig forelesningsbasert undervisning med skoleeksamen. Vår erfaring er at det
er en formidabel utfordring å følge opp studenter skikkelig nårde skal skrive (ikke bare lese)
gjennom et helt semester. Åbasere det meste av veiledningen/studentoppfølgingen på studentassistenter (slik mange
andre fag antakelig også blir
nødt til å gjøre fra høsten 2003)
er for dårlig, i alle fall hvis disse
studentassistentene selv skal
studere etter en normert plan.
Dette har vi i Modul 2 allerede
erfart, og vi planlegger nå å
omdisponere ressursene våreslik at forelesningsaktivitetenskal tones noe ned, og faglærerressurser brukes mer i de små
prosjektgruppene. Er vi heldige,kan vi få til en ordning hvor alle
studentene får en mulighet til å
snakke med en faglærer minst
en gang. Greier vi det, ligger vi
likevel langt under det oppfølgingsnivå en student skal ha retttil å kreve innenfor et systemmed «mappe-evaluering». Å innfri et slik krav krever imidlertid
iflg. Universitet- og høyskolerådet en årlig økning på 500 mill.
til vår sektor over fire år. Vil det
nye Stortinget bevilge oss dette?
Nora Levold
faglig koordinatorfor Modul 2

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

Optimistisk sannsynlighetsregning om Spielbergs venner
Kjetil Audsen
minner om at liv på
andre planeter ikke
nødvendigvis betyr
intelligent liv.
På Gløshaugen har man opplagt sett seg lei på at den utenomjordiske intelligentsiaen kun
tar kontakt med falmende popstjerner og avsidesliggende bygdesamfunn. Stipendiat Morten
Olavsbråten ved Teleteknisk
institutt er en del av et internasjonalt apparat som prøver å
fange opp deres intelligente signaler. Hva mer er, her er ikke
lenger rom for tvil. Ved hjelp av
en «allment akseptert ligning»kan Olavsbråten bevise eksistensen av intelligent, utenomjordisk liv. Ligningen er ikke
fullstendig gjengitt i Universitetsavisa (forrige nummer,
red.anm.), men argumentet er ikortform: «[M]ultiplisert med
det ufattelig høye antallet stjerner (soler) i universet, og det
enda høyere antallet planeter,
blir sannsynligheten [for at det
har oppstått intelligent liv] tilnærmelsesvis 100 prosent.»
Selvsagt er det urettferdig
å gjengi argumenter i ufullstendig form. Likevel blir Olavsbråtens argument neppe særlig sterkere om han gir oss hele
ligningen. For vi må skillemellom det at det kan finnes liv
på andre planeter og det at det
kan finnes intelligent liv. Symp-

tomatisk nok viser Olavsbråten
til «[d]en nøyaktige størrelsenog tyngdekraften til blant annet
Sola, Månen og Jupiter..» som
avgjørende forutsetninger forat det har kunnet oppstå intelligent liv på jorda. I en viss forstand har han selvsagt rett.
Men slike og tilsvarende forhold
er mer nærliggende betingelser
for at en type liv i det hele tatthar kunnet oppstå. Det er ingen ting i evolusjonsteorien som
tilsier at utviklingen av livet påen planet nødvendigvis vil gå i
retning av intelligente former
for liv. På jorda har evolusjonen(foreløpig) endt slik den har
endt – med forekomster av
intelligent liv. På andre planeter
vil en utvikling ha kunnet ta
helt andre retninger.
Selvsagt er det mulig at det
finnes intelligent liv andre steder enn på jorda. Men det er
ikke nødvendig. Til grunn for
Olavsbråten og andre SETIentusiasters skråsikkerhet om
at menneskets nervesystemikke er det eneste intelligente
systemet i universet, ligger engammel filosofisk fordom: Mennesket er målet med skaperverket. At denne nå har blitt til
en forutsetning om intelligens
som en uunngåelig konsekvens
av evolusjonen, gjør den ikke
mindre sjåvinistisk.
Hvem sa man ikke kunnelære av historien?
Kjetil Audsen
Stipendiat, Filosofisk institutt

Parkeringshus i Dødens Dal– vil gje ein rekke
fordelar, meiner
Asbjørn Sæbø.
Eg ser i siste nummer av Universitetsavisa at det er vanskeleg å finne høveleg tomt for eit
parkeringshus for Gløshaugen.
Mitt forslag er å leggje det i
Dødens Dal, saman med ein
avlastningsveg for Høgskoleringen.
Legg ein veg i tunnel frå
krysset der Høgskoleringen tek

av frå Christian Frederiks
gate/Eidsvolls gate, gjennom
Dødens dal, under Verkstadteknisk/Materialteknisk og inn påStrindvegen før brua over jernbanen. (Evt. parallelt med
Strindvegen over jernbanen og
inn på rundkjøringa.) Bygg så
eit parkeringshus i to etasjar attmed og over denne vegen. Fyllpå med jord, og lag til att idrettsplassen på toppen. Grev ein seg
høveleg ned med vegen og parkeringshuset, vil det framleis
vere ein dal der etterpå, berre
noko grunnare enn før.

Dette har fleire fordelar:
Gløshaugen får godt med parkeringsplassar i kort avstand, samla og lett tilgjengelege. Høgskoleringen blir avlasta for
gjennomgangstrafikken og ein
god del av trafikken til Gløshaugen, med dei trafikale og miljømessige fordelene det har. Og
idrettsplassen kan gjerast større og meir innhaldsrik enn før,
sidan dalen er vidare høgare
oppe enn nede i botnen.
Asbjørn SæbøHva med lærerutdanningen ved NTNU?
Kari Hag er redd for atlærerutdanningen skal
havne i bakleksa.
Ny fakultetsstruktur er på trappene, og jeg håper at lærerutdanningen ikke blir usynliggjort
i den nye strukturen. I dag er
som kjent Program for lærerutdanning (PLU) en enhet på nivåto, mens forslaget fra universitetsdirektøren går ut på å innlemme enheten i SVT-fakultetet.
Dette kan virke naturlig siden
Pedagogisk institutt ligger i SVTfakultetet. På den annen side tas
fagstudiene i lærerutdanningenved mange fakulteter, og PLU
har en åpenbar tverrfaglig funksjon. Så langt virker det ogsåsom om andre fakulteter enn
SVT har engasjert seg mest ilærerutdanningen. Jeg vil her
trekke fram FIM-fakultetet som,
med dekanus som drivkraft, har
opprettet et program for lærerutdanning i realfag i samarbeid
med PLU.

institutt, nå foreslår et program
for lærerutdanning (kalt PLU!)
lagt administrativt til Det utdanningsvitenskapelige fakultet,
men formelt på nivå to, for bl.a.
å komme i bedre styringsdialog
med universitetets sentrale
ledelse.

En annen sak som gir grunn
til ettertanke, er at universitetene i Oslo og Bergen synes å gåi motsatt retning av NTNU. I
løpet av sommeren er det kommet innstillinger om lærerutdanningen fra rektoroppnevnte
utvalg både i Oslo og Bergen som
begge foreslår program eller sentre for lærerutdanning på nivåto. Spesielt skal en merke seg atOslo, der lærerutdanningen har
ligget ved både et senter og et

Det er mitt inntrykk at lærerutdanningen lett kommer i bakgrunnen for et annet tradisjonsrikt profesjonsstudium i Trondheim: sivilingeniørutdanningen.
Men hvis vi ikke får mange nok
dyktige og inspirerende lærere,hvor skal da de gode sivilingeniørstudentene komme fra? Tatt i
betraktning samfunnsdebatten
om mangel på realfaglærere og
til dels også norsk- og fremmedspråklærere, var det skuffendeSide 14 — Svart Cyan Magenta Gul

at ingen av de to rektorkandidatene, som jeg ellers tror er opptatt av lærerutdanning, nevnte
temaet med ett ord på det første
valgkampmøtet. Men det kan
kanskje rettes opp på det neste

møtet når søkelyset settes påutdanning?
Kari Hag

Betre språkpolitikk på NTNU
Studentmållaget I Nidaros, samla til årsmøte den 13. september
2001, ser med glede på at det
etter kvart har vorte lagt godt til
rette for at nynorskbrukarane
ved universitetet kan bruka sieiga målform både i eksamensoppmeldinga og vevpost-systemet. Språkvalet er enkelt å bruka og er godt synleg plassert pådesse sidene, ein praksis mevonar òg vil verta innført på
resten av det vevbaserte informasjonssystemet til NTNU.
Me vonar òg at denne godespråkpolitikken vert gjennomført til eksamen, slik at alle studentane får eksamensoppgåvene
på eiga målform.
Studentmållaget i Nidaros

15

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

Dyr studentvelferd på nettet

I denne spalten vil vi i tidaframover gi deg tips og rådom hvordan du får mest glede og
nytte av ditt universitetsbibliotek.

fra biblioteket

Lær å bruke
BIBSYS– det gir deg tilgang
på samlinger i hele Norge

Student.no har fått kritikk for nettdesignet sitt. Den knallrøde bakgrunnen gjør siden vanskelig å lese, hevder blant
andre Christian Jahr i avisa Computerworld. Nettstedet får også skarp kritikk av internettforsker Ingar Roggen.

Så langt har studentsamskipnadene i Norgesamlet brukt mer enn
fem millioner på nettstedet«student.no». Nå
vil selskapet ha sju
millioner ekstra.
Planen er å lage en
nyttig nettportal foralle studenter i Norge.
Kapitalutvidelsen er ikke likepopulær hos alle. Studentsamskipnaden i Bergen er blant
annet svært skeptisk til kapitalutvidelsen, forteller adm.dir.
Egil Pedersen i SiB til studentavisa Studvest i Bergen.
Hos Studentsamskipnaden i
Trondheim (SiT) er stemningen
imidlertid positiv. – Student.noskal få pengene de ber om, forsikrer adm.dir. i SiT, Per Ivar
Maudal. SiT vil samlet ha skutt
inn ca. én million kroner i Student.no etter utvidelsen.

Tekniske problemer.
Student.no ble offisielt lansert
tidlig i dette semesteret, blant
annet gjennom annonsekampanjer i de fleste av landets studentaviser. Kort tid etter lanseringen ble det imidlertid klart at
ikke alt fungerte som forutsatt.
Blant annet manglet den forhåndsannonserte boligformidlingstjenesten og mye av den
andre lokale informasjonen.
Rune Kibsgaard Sjøhelle, som erdaglig leder i student.no, skylder på leverandøren Cell Networks.
– Leverandøren lovte oss etnettsted som vi ikke fikk. Dette
beklager jeg. Vi jobber nå med åfå ting på plass slik at vi kan
lansere nettstedet på nytt senerei høst, sier Sjøhelle til Universitetsavisa.
Sjøhelle er langt mer bekymret over at nettstedet er forsinket, enn over at prislappen ble
høyere enn forutsatt. – At vi er
forsinket, går ut over vår troverdighet, som er det mest dyrebare vi har, sier han. Når det gjelder pengene, påpekte Sjøhelle
allerede på jobbintervjuet at 5,4
millioner var for lite til å utvikle et slikt nettsted. Dette har
blitt understreket i mange andre
sammenhenger også. Kapitalutvidelsen bør derfor ikke kommer
overraskende på noen, menerhan.
Sjøhelle er optimist og tror
det vil gå greit å få inn de ekstra
pengene. Allerede i stiftelsesavtalen forpliktet nemlig eierne seg
til å stemme for en eventuell
kapitalutvidelse, selv om den
eksakte summen ikke er spesifisert, forteller han.

Vil bli større enn alle.
Student.no er et forsøk fra Studentsamskipnadenes side på åta over et marked som pr. i dag
er dominert av private aktører.
Studentnett.no, Studentnytt.noog Studieguiden.no er tre av konkurrentene. Rune Kibsgaard Sjøhelle er ikke i tvil om at student.no kommer til å feie dem
alle av banen.

BIBSYS representerer et samlet Norge når du skal søke etter
litteratur innen høyere undervisning og forskning. BIBSYS
er et data tjenestesenter for hele
landet. Der er Universitetsbibliotekets samlinger registrert.
Det er også samlingene ved alle
andre høyere læresteder og endel andre institusjoner, rett nok
litt ufullstendig noen steder.
Et samlet Norge i denne
sammenheng betyr at du kan
søke på, og se status på, en bokuansett hvor i landet den befinner seg. For eksempel kan duse om den er utlånt. Du kanogså bestille den. OBS: Hvis det
du søker, finnes på et UBiTbibliotek, bør du heller gå til hyllen selv. Det er raskere for deg.

BIBSYS omfatter selvfølgelig ikke bare bøker. Det dreierseg også om musikk, lyd og
noter, og om tidsskrifter. Særlig
elektroniske tidsskrifter etter
hvert! Dersom UBiT har abonnement på et elektronisk tidsskrift, kan du gå rett inn og lese.

– Vi har for eksempel satset
på personifisering i langt større
grad enn noen av de andre. Det
er dette som koster mest. I tillegg
er det ingen som skal tjene penger på student.no. Meningen er at
eierne skyter inn oppstartkapital. Deretter skal student.no drive seg selv, forteller Sjøhelle. Hantror imidlertid at det kan bli
vanskeligere å få inn penger påannonser enn man hadde tenktseg.
– Da planene for student.no
ble lagt, var det nok litt større
optimisme i IT-bransjen enn det
er i dag, medgir Sjøhelle.

Har du sett BIBSYS nettsider på http://www.bibsys.no/ i nytt
design? Dette kommer som søkeside i løpet av september:

EVEN GRAN

Her gjør du søk etter litteratur og annet materiale i Enkel søk. Velg
knappen Avansert søk hvis du vil søke mer eksakt.
Fra menylinjen øverst kan du enten velge hele Bibliotekbasen,eller avgrense til spesiell litteratur:even.gran@adm.ntnu.no

fakta
Student.no«Student.no» er eid av alle
studentsamskipnadene i
Norge. Hver eier en andel
som tilsvarer medlemsmassen. Studentsamskipnaden i
Trondheim eier 13,6 prosent.
Student.no har i september
2001 ca. 15 000 ukentlige
treff på hovedsida. Rundt
1000 personer har registrert
seg som brukere. Målet med
student.no er å lage et nettsted der studenter skal finne
alt de trenger. Nettstedet tilbyr blant annet lokale og
sentrale nyheter, e-post,prosjektrom på nettet og
boligsøk.

Søketips i BibSøk Nett
I BibSøk Nett, som snart kommer, er Enkel søk redusert til
ett felt for søketekst, feltet Fritekst, hvor du kan søke etter forfatter, tittel og/eller emneord. I
tillegg til feltet Fritekst finnes

mulighet for å avgrense til
lokalt bibliotek (UBiT), samt
sorteringsvalg.
Om du for eksempel vil søke
etter forfatter Einar J Aas i Fritekst-feltet, holder det å skrive
på denne måten:i Fritekst: Einar Aas
Ulempen er at man også får treff på publikasjoner skrevet av andre
Einar Aas. Beste løsningen da er å bruke Forfatter-feltet i Avansert søk, hvor navnet skrives slik, med komma etter etternavn:

i Forfatter: Aas, Einar J
Gratis pizza, drikke og
underholdningforskningstorget.no

NYTT i ÅR: Forskningstorget dag 2!
Din nye næringslivspartner

Torsdag 27. september
kl. 09.00 til kl. 18.00
er det forskningstorg
for barn og ungdom.
Bli med i en ekte «Harry
Potter-verden» med
eksperimenter, eksplosjoner,
magi og mystikk…

Fredag 28. sept. kl. 10 – 17 møter du for første gangi et stort telt på torget:

27. – 28.
septemberSide 15 — Svart Cyan Magenta Gul• Små og mellomstore bedrifter fra hele Midt-Norge• Investorer fra finansselskaper• Rådgivere fra offentlige virkemiddelordninger (SND og FUNN-ordningen)• Bedrifter som allerede har FoU-partnere
Offisiell åpning kl 11.00 ved NTNUs rektor Emil Spjøtvoll

I Fritekst-feltet kan du også søke på forfatter i kombinasjon med
emne, f eks søk på Aas i kombinasjon med VLSI. Du skriver da Aas
VLSI.
Et mer avansert søk, f eks etter fugl eller fisk, og Norge, sortert på
trykkeår, krever skrivemåten (fugl + fisk) * Norge i Fritekst-feltet,
og valgt sortering etter trykkeår i nederste valgboks.

i Fritekst: (fugl + fisk) * Norgei Sortering: År (synkende)
Det spiller ingen rolle med
store eller små bokstaver. Klikk
på informasjonsknappen foran
forteksten for å lære mer ommulighetene.

Dersom du vil ta vare på etgodt søk, og friske opp dette
senere, kan du lagre søket som
bokmerke og klikke på det med
jevne mellomrom.

baksida
Fra dagens Oslo-post«Et vater er et redskap som gir oss ei vannrett linje».
Amanuensis Terje Skogseth bedriver praktisk forskningsformidlingi Dagbladet den 1. september

UBiT
punger ut
Universitetsbiblioteket
har inngått forlik og betaler en erstatningssum på
50 000 kroner til en storleverandør av reoler. Bakgrunnen er uenighet om
en anbudsrunde for innkjøp av nye reoler til det
nye store fjernmagasinet
på Dora. Det opprinnelige
kravet fra leverandøren
var på 73 000 kroner.

Dårlig økonomi og økende «normalitetspress» er totunge utfordringer som Institutt for tverrfaglige kulturstudier omtaler i sin årsmelding. Instituttet er ennyskapning, og det ble opprettet for å være annerledes. «Vi møter forventninger om både å være annerledes og være som alle andre,» står det å lese. Instituttet varsler dessuten at man «i årene som kommer,
trolig vil bli tvunget til en langt mer egoistisk tenkning når det gjelder utveksling av undervisningstjenester, rett og slett fordi det økonomiske grunnlaget
for samarbeid uten fakturering er i ferd med å smuldre bort.»

Pedagogikk koster flesk
Det koster å være student i pedagogikk. Det har Nettavisen funnet ut etter å ha sjekket ut hvor mye studentene må betale i bøker for det første året på de mest
populære studieretningene ved Universitetet i Oslo,NTNU og Handelshøyskolen. Mens du må punge ut med
9258 kroner for pedagogikkbøkene, er siv.ing.studiet(3000 kr) og realfag (2000 kr) blant de «billigste» fagene.
Informatikkstudenter slipper unna med rundt 1780 kroner det første året.

Troillongan – Vitenskapen: 1-0
NTVA (Norges tekniske
vitenskapsakademi) på Lerchendal gård vil gjerne diskutere om Norge trenger etforskningsråd, og har derfor
tillyst et foredragsmøte om
temaet. Møtet skal drøfte destore og alvorlige ting, og
samle atskillig fiff fra akademia og næringsliv. Men
lenge etter at tidspunktet,
tirsdag den 25. september,var fastsatt, gikk Rosenborg
Ballklubb hen og kvalifiserte
seg til Champions Leage.
Dermed blir det hjemmekamp mot Juventus på Lerkendal stadion nettopp denne tirsdagen.
– Og når RBK spiller
hjemmekamp, kan man imils omkrets bare glemme åfå gjort noe som helst, siergeneralsekretær Hein Johnson. Han sikter da til et dårlig lydisolert hus, og ikke tilat hans potensielle møtelyd
kanskje heller ville prioritert
evenementet rett over veien.
Så NTVA har pent måttet
flytte sitt møte til mandagen.
En-null til Rosenborg.

Under normalitetspress

Lindrende leger

Nils Arne Eggen: Herren til Lerkendal stadion – og til Lerchendal gård.
ARKIVFOTO: THOR NIELSEN

Trives bedre på Valgrinda– Dette er en helt annen verden, sier avdelingsleder for postterminalen, Toril Nyheim, om
det nye bygget på Valgrinda hvor hun flyttet
inn 22. august. Tidligere holdt hovedkontoretfor internposten til i Hovedbygget på Gløshaugen, i en kjeller med utsikt mot en murvegg.
Den utsikten var ikke noe særlig. Nå har debedre plass, befinner seg over landjorda og kan
se ut over Lerkendal og byen. På Valgrinda er
Teknisk avdeling sine driftsområder for park,transport og post samlet under samme tak.

EAPC Scientific Committee (f.v).: Lars Johan Materstvedt(NTNU), David Clark (Storbr.), Charles-Henri Rapin (Sveits),
John Ellershae (Storbr.), Josep Porta (Spania) og Christof Müller-Busch (Tyskland).

Forskningsprosjektet «Fabrikken» er kommet ut med nummer
fire i sin skriftserie. Den nye
boka inneholder artikler av Ola
Svein Stugu, Håkon With Andersen, Anne Kristine Børresen og
Svein Henrik Pedersen.

European Association for Palliative Care (EAPC) representerer i dag 23 000 fagfolk som
arbeider med lindrende medisinsk behandling. På EAPCs siste internasjonale kongress var
Trondheimsmiljøet sterkt representert, og tidligere denne måneden samlet forbundets vitenskapelige komité seg i Trondheim for å forberede neste kongress. Den skal være i Haag i
2003, og forventes å samle 3000
deltakere. Det er professor Stein
Kaasa, Institutt ved miljøsenteret, som er leder for den vitenskapelige komiteen.

Flere med ring

Idéfondet i målVår reportasje om siv.ing.-ringen
har ikke bare avfødt indignerte
leserinnlegg, men også opplysninger om at here finnes flere
ringer enn bare den teknokratiske. De som kan dokumentere
at de har tatt arkeologi hovedfag
ved Vitenskapsmuseet, foreksempel, kan sette på seg en
spesialformgitt sølv- eller gullring. Motivet er dyreornamentikk som fins på træskjærerarbeid fra et arkeologisk funn vedgården Høstad på Byneset.

En vesentlig del av målene våreble nådd, skriver Næringslivets
Idéfond for NTNU i sin årsberetning for 2000. Av denne framgår det at fire hovedfagsoppgaver ble levert i fjor, 19 doktorgradsstipendiater/postdoc ble
ansatt, og samarbeid er blitt etablert med fem internasjonale
forskningsmiljøer. Dessuten
samarbeider tolv forskjellige
bedrifter om ulike case-prosjekter.

Mer fraFabrikken– Universitetsmiljøet er et helt
naturlig område å arbeide
aktivt i, sa Fedrelandspartietsleder, Harald Trefall, til Universitetsavisa for ti år siden.
– Jeg kan vanskelig skjønne at
irritasjonen over myndighetenes lefling med innvandrere
er mindre der enn i samfunnetfor øvrig, sa fysikkprofessoren
fra Universitetet i Bergen (nåemeritus) videre.
Trefall var i sin tid medstifter av Folkebevegelsen mot

innvandring (FMI) og gikk
runden som medlem av henholdsvis Anders Langes parti
og Fremskrittspartiet før han
ble Fedrelandspartiets frontfigur. Også ved denne høstens
stortingsvalg var den aldrende
professorens navn å finne påFedrelandspartiets liste.
Men noen stor oppslutning
ved universitetet i Trondheim
later han aldri til å ha fått, selv
etter ti års innsats.

Utgis av Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Distribueres i 13 000 eks. annenhver fredag i vår- og høstsemesteret.
REDAKTØR: Jan Erik Kaarø
REDAKSJONSSEKRETÆR: Lisa Olstad
ANSVARLIG REDAKTØR:Info.direktør Anne Katharine Dahl

REDAKSJON: Medieseksjonen,
Informasjonsenheten
LAYOUT: Hege Pedersen, NTNU-trykk
TRYKK: ST-Trykk AS, Orkanger

Side 16 — Svart Cyan Magenta Gul

POSTADRESSE: Universitetsavisa,
Info.enheten NTNU, 7491 TrondheimBESØKSADRESSE: Info.huset på
Gløshaugen (O.S. Bragstads plass 1)

TELEFON: 73 59 55 40
TELEFAKS: 73 59 54 37
E-POST: medieseksjonen@adm.ntnu.no

på sidenNærsynt
Tunge sukk og klaprende pulstellere høres i disse dager bak
redaktørdørene i de største avisene. Avislesingen går tilbake.
De 17 største norske avisene
mistet 163 000 lesere i andre
kvartal i år. Alene i Adresseavisen sa 234 abonnenter takk forfølget.
Og stakkars søvnløse redaktører må forklare arrige aksjonærer at det hele skyldes dumme og skjermskadde lesere. For
det er jo helt sikkert gratisaviser,
Big Brother og Se & Hør som
stikker av med dem som skallese annonsene. I tillegg vet joalle at @generasjonen ikke gidder å se på ord som de ikke kan
klikke på.
Men lokalavisene holder
skansen, over hele verden. Østlands-Posten i Larvik var i fjor
den nest mest lønnsomme avisa
i Norge, etter Dagens Næringsliv. I metropolen New York finnes det mer enn 250 ytterst livskraftige lokalaviser, bak New
York Post. Og her hjemme har
Universitetsavisa fortsatt 13 000
trofaste mottakere, akkurat som
vi hadde i 1991. Jada jada, jeg
vet at du ikke har bedt om å få
oss i posthylla, men vi er da ganske gode å ha som vinduskile
når du lufter ut på kontoret.
Lokalavisa speiler reviret
sitt fra lokalsamfunnets ståsted.
Nært og helst nærsynt skal det
være. Adresseavisen fant oppskriften allerede i 1767. I første
årgang kan du lese om giftermål
og dødsfall, ankomne skip og
henrettede delinkventer. Stoffmiksturen har gitt vekst og velstand i 234 år, før pilene nå altså begynner å peke nedover. Har
kanskje redaksjonen blitt for
opptatt av Taliban og Trond Giske? I så fakk kan avisa hente
uvurderlig inspirasjon i nær fortid. Ta for eksempel omtalen av
Jens Stoltenbergs nyttårstale.
Journalisten valgte da høyst
betimelig å sette alt fokus på
krukken som fjernsynsseerne
kunne skimte bak statsministerens høyre skulder. For krukken
var laget av keramikeren Ragnhild Stuberg fra Sandvollan.
Eller ta Adressas forbilledlige forhåndsomtale av Norgeshistoriens mest omtalte kriminalsak – trippeldrapet på Orderud. «Strindheimgutt skal styre
Orderud-saken» ble tittelen på
det seks spalter store oppslaget.
Slik vil leserne ha sin avis.
Skal vi skape engasjement i den
akademiske andedam, skrivervi ikke «kvalitetsreformen» eller«karaktersystem». Nei, løsenordene er «kantineservice» og «pplass-massakre».
Vår personlige favoritt innen
sjangeren stammer fra 1995.
Stortinget har nettopp vedtatt
at Norge skal få et nytt, nasjonalt universitet. KUF har gjennomført en konkurranse om åskrive charter for det nye lærestedet, og Emil har vunnet! Det
fører til behørig omtale i lokalavisa Sør-Trøndelag, under tittelen:«Hemnværing vant 100 000».
Emil Spjøtvoll reiste fra
Hemne som fjortenåring.