Vi er eiendomsmagnater
Side 10

En helvetes jobb

Dansk gullfisk

Tigger, psykolog, mekler og tjener.
Slik beskrives instituttlederjobben pamerikanske universiteter. Noen som
kjenner seg igjen?

NTNU og Per Boelskifte har vist seg
å være en suksessfull kombinasjon.
Snart runder den gemyttlige
dansken 50.
Side 16

Side 8-9

NTNUs
internavis
nr. 6
5.04.2001

Venter på
lønnssystem
Det vaklevorne lønnssystemet fra IBM
skaper stadig vekk
problemer. Nå harØkonomiavdelinga
bestemt seg for å
installere et nytt
system allerede isommer.
Side 3Venter på
barnehage

Mobiliserer for
teknologifagene
Gunnar Fermann og Torbjørn
Knutsen trekker seg i protest
mot Dragvoll-dominans i det
felles innføringsemnet for nye
NTNU-studenter.
– Teknologer og naturviteremå få være med og sette preg påinnholdet, sier de to ex.phil.pionerene.
Samtidig gir flere professorer
ved de teknologiske fagene uttrykk for at siv.ing.-utdanningenvansmekter innenfor NTNU.
Det er behov for en egen «Schoolof Engineering», mener de. Og
da er kanskje ikke veien til et
nytt NTH så lang?
Side 2 og 5

Professor Audrey van
der Meer vurderer å taomsorgspermisjon fordi NTNU ikke kan
tilby barnehageplass.
Problemet angår flere
enn henne.
Side 4Venter på
publisering

NM istudentfisking

Det tar ofte et halvt
år fra en forsker leverer en artikkel og til
den blir trykket i et
vitenskapelig tidsskrift. Men trenger vi
trege og dyre tidsskrifter i vår digitale
tidsalder?
Side 15Venter på
familien

FOTO: ARNE ASPHJELL

Gifte, utenlandske
studenter som studerer ved NTNU, måvente opptil ett år før
de får tillatelse til åbringe resten av
familien til Norge.
Side 14

Universitetsavisa ønsker
alle som venter,en god påske!

Bygger opp
vietnamesisk havbrukSol- og strandliv blir det lite tid tilnår professor Helge Reinertsen
besøker bade- og fiskerbyen Nha
Trang i Vietnam. I samarbeid med
forskere ved University of Fisheries
har Reinertsen etablert et laboratorium for å forske på oppdrett av

15. april faller dommen: Da utløper årets
søknadsfrist. Universitetene slåss stadig
hardere seg imellomfor å rekruttere
ungdom.

Side 7

havabbor. Potensialet for marinfiskeoppdrett er stort i denne del av
verden. Universitetsavisa bringer idette nummeret de første artiklene
fra en reportasjereise i Vietnam og
Japan.
Side 11-13

Les daglige nyheter på http://innsidaUT.ntnu.no/ Send tips til: medieseksjonen@adm.ntnu.no
Side 1 — Svart Cyan Magenta Gul

2

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

på dagsordenen«Vi har mange gode forskningsmiljøer i Norge.
Både Telenor FoU og NTNU er underkjente
og altfor beskjedne i forhold til den innsatsen de gjør».
Glamox-sjef Christian Thommessen i paneldebatt i Oslo, arrangert av Norges eksportråd.

NTH opp av asken?

ledelsenhar ordet

Prorektor
Kathrine
Skretting

Late studenter?
I Stortingsmelding nr. 27 om høyere
utdanning framstår det som et problem at studentene tar for få vekttall
per år. Vi kan lese at NTNU-studentene avlegger 11,8 vekttall årlig, etgodt stykke unna de normerte 20. Stortingsmeldingen anvender ikke etbegrep som latskap i denne sammenhengen, men presseoppslag har gjort
det, og det ligger som en klar målsetting i stortingsmeldingen at vekttallsproduksjonen skal opp. NTNUs studieavdeling har undersøkt saken og finnerstore forskjeller mellom våre ulike studier. Ikke overraskende er det profesjonsutdanninger med presist definerte studieløp og god oppfølging av
studentene, som har høyest vekttallsproduksjon.
Hva gjør vi så med det?
Vi bør nok gjøre forskjellene iundervisningstilbud mindre. Dette erda også hovedtanker i stortingsmeldingen: bedre oppfølging av studentene på de frie studiene. På de frie studiene syder det av idéer om hvordanlæringsmiljøet kan forbedres. Mangeav fagene er godt i gang med nye opplegg, i større grad basert på gruppeundervisning, øvingsarbeid og veiledning. Men mange av de frie studiene
har svært store studentkull og forholdsmessig få ansatte, og det er
begrenset hvilke kvalitetsforbedringer
som kan gjennomføres innenfor deeksisterende ressursrammene. Derformå det sies veldig klart ifra om at med
mindre budsjettene økes, er ikke demange fagre ordene om kvalitetsforbedring i stortingsmeldingen stortannet enn slag i luften.
Politikerne må forstå konsekvensene av at universitetet er en masseutdanningsinstitusjon. Den minimale andelen som kommer hit med
bagasjen full av 6’ere fra videregående,
er i stand til å klare seg selv. Nærmest
på egen hånd kan de trekke tilstrekkelig lærdom ut av bøker og et par forelesninger, men flertallet trenger rettog slett støtte i sine læreprosesser.
Undersøkelser foretatt på NTNU har
dokumentert at studenter på lavere
grad i frie studier ofte savner faglig
tilhørighet og kontakt med faglærere.
En annen årsak til at 11,8-studenten ikke sanker flere vekttall er at vedkommende jobber deltid. Store studielån skremmer. Forhåpentligvis vil stortingsmeldingens tiltak være tilstrekkelige til å nå målsettingen om å gjenreise heltidsstudenten. Så må alledeler av universitetet tilby studier med
et heltids innhold. Studentene er her
for å lære – og lære FAG, først og
fremst. Men vi håper at student-entusiastene i tillegg har overskudd til å
arrangere både ISFiT og UKA. Vi kan
imidlertid ikke se bort fra at noen av
11,8-studentene jobber med slike aktiviteter.
Kort sagt: det er ingen ting som
tyder på at hovedproblemet er at det
går så mange late studenter rundt påNTNU!

ILLUSTRASJON: ELIN HORN

Stadig flere engasjerer seg
for å styrke og samle siv.ing.utdanningen. Marin-professor
Terje Almås tar bladet fra
munnen og sier han kan tenke
seg en ny sivilingeniørskole
innen NTNU.

gagne den uavhengige forskningen.
– Vi får en egen identitet innen forskningen og kommer endelig ut av skyggen
av Sintef og Marintek. Når NTNU-forskere
med Sintef-tilknytning er i utlandet, legger de igjen visittkort fra Sintef og ikke fra
NTNU, hevder Almås. Han vet han stikker
hånden i et vepsebol når han foreslår å
opprette et slags NTH igjen, men det bryrhan seg ikke om.
– Vi som er litt eldre, vi kjenner oss
ikke igjen i NTNU. Det er blitt for stort og
for upersonlig. Det problemet hadde vi
ikke i gamle dager. Jeg er meget lite tilfreds med det undervisningsopplegget vi
har i dag, og dette gjør meg frustrert.

hvordan mange sterke og gode universiteter organiserer sin teknologiutdanning,som MiTs «School of Engineering».
– Det er et tog som ikke har gått, sierYtrehus og minner om at da politikere ogbyråkrater opprettet NTNU, snakket deom «Nordens MiT».
Maskin-professoren er bekymret for at
Gløshaugen-fakultetene i dag opptrer som
klassiske universitetsfakultet, og at debeveger seg bort fra hverandre med hver
sin kultur. Studentene får dermed ikke
det felles grunnlaget som gjør dem så
omstillbare i yrkeslivet etterpå. Dette har
ifølge Ytrehus med de felles naturvitenskapelige og tekniske basisfagene å gjøre.

Almås er langt fra tilfreds med hvordan
NTNU fungerer i dag. Mest bekymret er
han for sivilingeniørutdanningen.

For mye vær og vind. Professor Tor
Ytrehus ved Institutt for mekanikk,
termo- og fluiddynamikk er også blantdem som er bekymret for sivilingeniørutdanningen. Han etterlyser en bedre koordinering.
– Denne utdanningen har drevet litt forvær og vind etter opprettelsen av NTNU,
fordi så mye av ledelsens oppmerksomhet
har vært rettet andre veier. De studentene
som vi utdanner, er antakeligvis dårligere
skodd for framtida enn det de var for femseks år siden, sier Ytrehus og viser til dårligere studieplanlegging og dårligere
gjennomføring av en del felles basisvirksomhet.
Ytrehus tok i et leserinnlegg i forrige
nr. av Universitetsavisa til orde for en«School of Engineering». Dette tror han vil
styrke sivilingeniørutdanningen innad,
men også være en profilartikkel utad.
– Dette lukter det NTH av?
– Ja, men er det så galt? Man har jo
vedtatt at hovedprofilen til NTNU skalvære teknologi. Hvis man er så redd for å
vedkjenne seg hovedprofilen at man gjør
hva som helst for å svekke siv.ing.-prosjektet, da er jo mye av begrunnelsen for
NTNU borte. Konklusjonen hvis vi svekker profilen for NTNU, er at vi sitter igjen
med et regionsuniversitet, uten den klare
nasjonale oppgaven som vi var tiltenkt.

Felles tanker. Maskinprofessoren får

For mange fag. – Vi må ha en skole
som klarer å lage kompetente sivilingeniører som kan fylle jobber i arbeidslivet.
I dag klarer vi ikke det, sier Almås, somjobber ved Institutt for marint maskineri. Hans erfaring med sivilingeniørstudentene er at de lærer for lite de første
årene og at de sysler med for mange fag.
– Når jeg får studentene i fjerde årskurs, merker jeg at de ikke har nok teoretisk grunnlag og forståelse å bygge viderepå i mine fag. Jeg går ut fra at de har
kunnskap som det viser seg at de mangler. Det er for mange forstyrrende elementer underveis. Nå skal de ha sosialfag, og jeg vet ikke hva. Det kan ikke væreplass til alt, og studentene faller gjennom,sier Almås. Han synes at sjarmen med å
undervise er borte når han møter studenter som ikke har den nødvendige basiskunnskapen. Marin-professoren advarte
under debatten om sammenslåing av AVH
og NTH. Han fryktet at industrien villetape på omleggingen, og nå mener han åse konsekvensene i form av NTNU sender fra seg for dårlige sivilingeniører som
ikke kan håndverket.
– Selv om NTH heller ikke fungerte
ideelt, var organiseringen tross alt mye
bedre enn den vi har i dag.
Gavner forskningen. Almås ønsker
seg tilbake til den rendyrkede profesjonsutdanningen. Hvis ikke det er mulig, vil
han heise flagget for en «School ofEngineering». Han tror at en slik modell
vil gi bedre sivilingeniører, og samtidig

Side 2 — Svart Cyan Magenta Gul

Skammer seg ikke. Ytrehus er lei av
at NTH-modellen trekkes fram og brukes
som skremsel.
– NTH har en forhistorie som ingen av
oss akkurat går og skammer seg over, og
det var antakeligvis et mer effektivt system enn det vi har greid å få til etterpå.
Ytrehus mener at NTNU bør se på

støtte fra flere på Gløshaugen som er
bekymret for dagens sivilingeniørutdanning og gir uttrykk for at samling og
koordinering er eneste utvei av uføret.
Dekanus ved Fakultet for fysikk, informatikk og matematikk og mulig rektorkandidat, Eivind Hiis Hauge, foreslo i etannet leserinnlegg i forrige avis atdekanmøtet bør få større myndighet.
Dekanene bør ta ansvaret for kvalitet,organisering, utvikling av studiet, samt
studiesaker som ikke naturlig sokner tilbare ett fakultet. Hiis Hauge minner om
at den sentralt forankrede beslutningsstrukturen for siv.ing.-utdanningen forsvant med NTH. Videre skriver Hiis
Hauge:
Trass i at NTNU har fått Stortingetspålegg om å vie tverrfagligheten spesiell
oppmerksomhet, har NTNU ironisk nok
valgt å neglisjere NTHs erfaringer med
tverrfaglig organisering.
Professor ved Institutt for fysikalsk
teknikk, Einar Johan Aas, har bedt rektorom snarest å opprette en egen dekanus
med ansvar for sivilingeniørutdanningen:– Det mangler en struktur som gjenspeiler oppbygningen til sivilingeniørgraden, mener Aas. Han tror likevel ikke det
er nødvendig å tegne et nytt organisasjonskart á la NTH for å gjennomføre dette. Det er mulig å gjøre innenfor eksisterende NTNU.
Rektor Emil Spjøtvoll har ikke værttilgjengelig for kommentarer til dennesaken.
TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

3

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

nyheter

Alltid oppdaterte nyheter på
http://innsidaUT.ntnu.no/

Nytt lønnssystem i sommer
Nye problemer med
lønnssystemet gjør at
NTNU nå ønsker åskifte ut dagens IBMsystem så fort som
mulig. Allerede i sommer vil det etter planen bli installert et
nytt lønnssystem.
Opprinnelig antok Økonomiavdelinga at det tidligst ville væremulig å bytte system ved kommende årsskifte. Men stadig nye
problemer med det nåværende
lønns- og pesonalsystemet gjør
at omleggingen er forsert og vil
skje allerede i sommer, opplyser
fungerende økonomidirektør Rolf
Tørring.
Marslønna berget så vidt.
NTNU-ledelsen har bestemt seg

for å si takk og farvel til dagens
PR2000-system og IBM jo før joheller. Siste anførsel i sitt etter
hvert meget omfattende synderegister fikk PR2000 tidlig imars. Da var det på nære nippet at marslønna til universitetets ansatte ble forsinket, slik
det skjedde i fjor sommer. Krisen ble avverget takket være stor
innsats fra Lønnsseksjonen og
NTNUs egne IT-folk. Tilsvarende
problemer har også oppstått iapril, men skal nå være underkontroll, forteller Tørring. Når
IBM samtidig har varslet at deikke uten videre vil akseptere atselskapet har ansvar for å vedlikeholde PR2000 til NTNU harfunnet en ny leverandør, så ble
konklusjonen at utskiftingen må
foretas snarest mulig. Beslutningen ble fattet i samråd med
de andre norske universitetene,
ettersom NTNU, UiO og UiB har
hatt en felles avtale med IBM.
Det nye systemet heter SLP4

(Statens Lønns- og Personalsystem) og skal leveres av selskapet Ergo Bluegarden (del av Ergo
Group, tidligere Posten SDS).
Systemet er velprøvd da det
allerede benyttes ved universitetene i Tromsø og Bergen.

Velprøvd og trygt. Tørring
opplyser at flere konkurrerende
systemer er blitt vurdert.
– De viktigste kriteriene forvårt valg har vært trygghet, tidsramme og økonomi. Vi landet på
SLP4 fordi dette er et systemsom vi vet fungerer ved andre
universitet og har en solid leverandør og driftsoperatør, sier økonomidirektøren. Det nye systemet mangler foreløpig personalfunksjonalitet, men Ergo Bluegarden arbeider med å utvikle
dette. Dermed kan en oppgradert versjon av programvarenogså være et alternativ som varig
løsning for NTNU, håper Tørring.
Han understreker at det er

en meget omfattende og kompleks operasjon å skifte lønnssystem. Internt i Økonomiavdelinga begynte planleggingen i
midten av mars. Likevel vil det
bli et råkjør for å få alt på plass
til i sommer. Målet er at den første lønnskjøringen på det nye
systemet skal skje i juli. Økonomidirektøren regner med atutskiftingen ikke skal påføreNTNU ekstra kostnader, bortsett fra interne timeverk. Forøkonomiansvarlige,
utenomLønnsseksjonen i Økonomiavdelinga, vil utskiftingen ikke medføre større endringer og opplæringsbehovet vil på kort siktvære minimalt. Framtida vil viseom et erstatningsoppgjør fra
IBM vil kunne dekke de ytterligere kostnader universitetet vil
få for å få på plass en personaldel av systemet.

at universitetene hadde sagt
opp fellesavtalen med IBM (SeUA nr. 3). Tålmodigheten var
slutt etter betydelige forsinkelser og ett år med nærmest
sammenhengende driftsproblemer. For NTNU har konsekvensene blant annet vært at lønnog feriepenger til de ansatte
sommeren 2000 ble sterkt forsinket. Problemene med datasystemet har også vært direkteårsak til at to økonomidirektører ved NTNU sluttet i løpet av
2000.
Utskiftingen av lønns- og personalsystem får ikke konsekvenser for NTNUs regnskapssystem Oracle Financials. Detteskal fortsatt beholdes, og etter
planen skal en webversjon av
regnskapssystemet tas i bruk 1.
januar 2002.
JAN ERIK KAARØ

Ett års mareritt. Det var i

jan.kaaro@adm.ntnu.no

slutten av februar det ble kjent

Kolstad vil ha eliteuniversitet
Professor Arnulf
Kolstad står fast
ved at NTNUstudentane er dummeog dovne.
I Adresseavisen stempla Arnulf
Kolstad NTNU-studentane som
dovne og dumme. Psykologiprofessoren hevda også at den
gjennomsnittlege NTNU-studenten har vorte mykje verre
dei siste 30 åra.
– Kan du dokumentera dessepåstandane?
– Nei, eg har ingen handfaste bevis. Utsegnene byggjer
på mi eiga mangeårige erfaring
som sensor og førelesar ved universietet, seier Kolstad, som
likevel står fast ved karakteristikken av NTNU-studentane.
– Den store arbeidsløysa
på1980-talet førde til at universiteta vart varmestover. Framleis slepp alt for mange studentar utan naudsynt intellektuell
føresetnad inn på universitetet.

Opptakskrava må difor verta
strengare, seier Kolstad.

Arnulf Kolstad slår eit slag forstrengare opptakskrav. ARKIVFOTO.

Pølsefabrikk. Psykologiprofessoren sitt utspel i Adresseavisen vart sett i samanhang
med vekttalsstatistikken ved
NTNU og HiST, der universitetsstudentane tilsynelatande
kom dårlegast ut. Kolstad tek
avstand frå dette.
– Det er uheldig at påstandane mine vart sett i einsamanhang som byggjer opp
under Trond Giske si stortingsmelding «Gjør din plikt –Krev din rett». Får Giske gehør,
vil universitetet verta ein vekttalsproduserande fabrikk. Detvil vera eit eitt steg i gal retning. Studentane kan gjerne
vera dovne på den måten at dei
brukar tid for å læra seg sjølv å
kjenna. Det er mykje betre ennå produsera vekttal og overflatisk tenking, seier Arnulf
Kolstad.

slett ingen latsabb, seier studiedirektør Jon Walstad. Walstad
reagerer på samanlikninga
med HiST.
– Over halvparten av
NTNU-studentane
studererved «dei frie studia» medan
høgskulane hovudsakleg har
profesjonsstudiar. Den naturlege samanlikninga ville difor
ha vore mellom HiST og profesjonsstudia ved NTNU, derNTNU kjem betre ut enn HiST,
seier Walstad.
Studiedirektøren hevdar
statistikken også inneheld
fleire andre feilkjelder.
– I tillegg til underregistrering av vekttal studerermange NTNU-studentar på
deltid på grunn av jobb ellerfamilieforpliktinger, seier Jon
Walstad.

– Ingen latsabb. – Den

NORALV PEDERSEN

jamne

NTNU-studentener

Wanted: Engasjement
Ved førre val på rektorat og kollegium varvaldeltakinga på ein
prosent. Kva kan ein
gjera for å betra på
situasjonen?
valet– Minst tre rektorkandidatar og
eige valstyre til å piska opp stemninga, er to av forslaga som Kollegiet skal ta stilling til torsdag.
Ved valet i 1998 var det 493
personar som tok bryet med å
stemma. Av desse stemte kvar

fjerde blankt. Nokre av dei som
sto att, gav stemma si til kandidatar som på førehand sa dei
ikkje ville.

Postval også i år? Verst var
det for studentane sin del. Av i
alt 18 000 studentar var det 45
som tok del i valet på rektor.
For dei vitskapleg tilsette var
situasjonen betre, om ikkje så
mykje: 247 av 1 870 i faste og
tidsavgrensa stillingar. Av
1 600 teknisk/administrativetilsette gav 201 si stemme. For
alle tre gruppene var tallalågare for vala på både prorektor og kollegiemedlemmer.
Slik var det, trass i at det var
lettare enn nokon gong å stem-

Side 3 — Svart Cyan Magenta Gul

ma: I 1998 prøvde ein for første
gong ut ordninga med poststemmer. Alle studentane fekk alt
stemmematerialet i posten til
semesteradressa; dei tilsette til
jobbadressa. Utgiftene til porto
sprengde alle rammer, og harvore nytta som eit argument mot
å føra vidare ordninga. Likevel
var deltakinga lågare enn nokongong.

Tre kandidatar. At det var
bare ein kandidat til rektorstillinga, er rekna som ei viktigårsak til at ikkje fleire tok del.
Derfor får Kollegiet nå eit framlegg om at valkomiteane skal
syte for å få fram minst tre kandidatar til verva som rektor og

Ulik vekting
Stemmene til Kollegiet vert
vekta ulikt. Dei tyngste
stemmene kjem frå dei vitskapleg tilsette, medan teknisk/administrativt personale er lettast.
Vektinga er slik:Vitenskapelig tilsatte: 56
prosent
Teknisk og administrativt tilsatte: 19 prosent
Studenter: 25 prosent
prorektor.
Kollegiet skal også ta stilling
til om ordninga med postval skal
fortsetje. Den låge deltakinga, og

utgiftene til porto, talar i mot.
Eit av alternativa er å ta i frå
studentane retten til å gi direkte stemme og i staden la Studentinget fungera som eit valorgan til studentrepresentantane ,slik at studentane legg vekt påogså dette perspektivet når dei
stemmer.
Men det nåverande Studenttinget er av ei anna meining.
Derfor er det lite truleg at Kollegiet vil gå for denne modellen.
Saka vert avgjort etter at avisa har gått i trykken. Resultatet
vil bli referert på nettsidene (Innsida/InnsidaUt).
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no

4

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

nyheter

Barnehagemangel raserer
kvinneforsking
Mangel på barnehageplassar for NTNUtilsette får fatale
følgjer for kvinnelege
forskarar, og kan
rasera forskingsmiljøog undervisningstilbodet for studentane.
– Situasjonen er særs vanskeleg,sukkar Audrey van der Meer,
professor i nevropsykologi ved
Psykologisk institutt, der ho stårutanfor grinda til Øvre Stokkan
barnehage med vesle Rikke påarmen. Van der Meer og mannen
hennar, som også er psykologiprofessor, har for andre gong søktom plass til dottera si i denne
einaste barnehagen NTNU-tilsette kan søkja på, men har fåttavslag begge gongene. Dersom
van der Meer må ta ut omsorgspermisjon, får det fatale følgjer
for forskinga hennar og alle studentane og stipendiatane ho rettleier og underviser.

Kamp om plassane. Stipendiatar og post.doc.-tilsette
har fyrsteprioritet på dei 27
plassane ved Øvre Stokkan barnehage, noko som har ført til atberre seks barn av vitskapleg
tilsette har plass i år. Til hausten vil dette talet truleg verte
redusert til to barn. Med 36 stipendiatar som kjempar om seks
ledige plassar, får van der Meerog dei andre vitskapleg tilsette
ikkje eingong plass på ventelista. Etter opptaket neste haust
vil truleg ingen av plassane vedØvre Stokkan barnehage gå tilborn av faste NTNU-tilsette.
Situasjonen er endå vanskelegare for dei mange administrativt tilsette ved NTNU som harlågare prioritet enn dei vitskapleg tilsette. Sidan Audrey van
der Meer ikkje får plass til
Rikke i barnehagen, må ho truleg ta ut omsorgspermisjon frå ihaust.
– Då vil undervisinga i basal
nevropsykologi for over 200 studentar kvart semester, som eg
har ansvaret for, falla vekk. Dessutan mister stipendiatane og– NTNU må endra opptaksreglane og dessutan bruka meir pengar på nye barnehageplassar, seier psykologiprofessor Audrey van der Meer som ikkje fårplass til vesle Rikke (1,5) i Øvre Stokkan barnehage.
FOTO: NORALV PEDERSEN

hovudfagsstudentane,allekvinner, rettleiaren sin, noko
som vil føra til store seinkingar.
Sist legg ein omsorgspermisjon
forskinga mi brakk, seier van derMeer. I år har professoren fått1,3 millionar kroner frå Norges
forskingsråd, som ho ikkje fårnytta dersom ho må vera heime
med Rikke.
– Dette kan rasera forskingsmiljøet i nevropsykologi
som det har teke mykje tid og
energi å byggja opp, seier van
der Meer.

– Bygg fleire plassar. – I
Trondheim er det vanskeleg åfå barnehageplass. Tilbodet erdårlegast for barn under tre år.
Difor hadde eg håpa på at
NTNU som arbeidsgivar kunne
stilla opp. At barnehagetilbodet
til stipendiatar er blitt betre, er
flott. Eit godt barnehagetilbod
er ein føresetnad for å rekruttera kvinner til vitskaplege stillingar. Men dette må ikkje gå ut
over dei fast tilsette som treng
barnehageplass for ungane sine
like mykje som doktorgradstudentar.
– Er det eit universitet sitt
ansvar å skaffa barnehageplassar til sine tilsette?
– Ja. NTNU sysselset mange
tusen og har eit arbeidsgjevaransvar for gode arbeidstilhøve

Ingen fleire barnehagar.

plassar til alle sine tilsette. Å
byggja ut fleire barnehageplassar har ikkje NTNU råd til idag, seier direktør Trond Singsaas i Organisasjonsutviklingsavdelinga (OU) ved NTNU.
Singsaas vil heller ikkje endra
reglane for opptak i ØvreStokkan barnehage.
– Me vurderer reglementet
forløpande, men det føreligg ikkje
opplysningar frå barnehaganevåre som skulle tilseia regelendringar no. Det må koma fleire
førespurnader enn denne einefrå Audrey van der Meer, seier
Trond Singsaas.

– Eit universitet har ikkje
ansvar for å skaffa barnehage-

NORALV PEDERSEN

for alle tilsette, ikkje berre nokre
utvalde grupper. Barnehagetilbodet i dag stoggar kvinner som
vil gjera karriere innafor akademia, seier van der Meer og viser
til at berre tre av tjue vitskaplege tilsette ved NTNU er kvinner.
– Eg har vore i kontakt med
fleire kvinneleg vitskapleg tilsette som er i same situasjon som
meg. Alle er samd om at NTNU
burde endra opptaksreglane og
bruka meir pengar til å byggja
barnehageplassar, seier Audrey
van der Meer.

ISFiT krev FN-plass til studentar
ISFiT vil få fart på
Agenda 21 og reiser til
FN med krav om atstudentar skal takast
med i det internasjonale arbeidet for
berekraftig utvikling.
19. april legg norske og internasjonale deltakarar frå ISFiT
fram ein rapport for Komiteen
for berekraftig utvikling i FN i
New York. Rapporten inneheld
krav om at utdanningssamfunnet med studentar og lærarar
skal takast med i det internasjonale arbeidet for Agenda 21,
samt studentane sine prioriteringar for berekraftig utviklingfram mot World Summit neste

år. World Summit, som vert
arrangert i Sør-Afrika, skal oppsummera miljøsituasjonen i verda ti år etter miljøkonferansen i
Rio de Janeiro, der lokale styresmakter vart oppfordra til å setja i gang miljøtiltak i tett samarbeid med grasrota, såkalla
Lokal Agenda 21-tiltak (LA21).

Massiv støtte. Rio-konferansen plukka ut ni samfunnsgrupper som dei meinte var
fundamentale for å setja i verk
berekraftig utvikling – kvinner, fagforeiningar, forretningsfolk, minioritetar, forskarar og
fire andre hovudgrupper. Studentane og utdanningssamfunnet mangla.
– Å få med studentane, som
vil ta dei viktige avgjerdene iframtida, i det internasjonale

Side 4 — Svart Cyan Magenta Gul

miljøarbeidet er ein føresetnad
for at Agenda 21 skal lukkast.
Studentar har kunnskap og
handlekraft, to eigenskapar som
er naudsynte for å snu den uheldige globale miljøutviklinga, seier ISFiT-leiar Marte Lerberg
Kopstad. Ho koordinerer arbeidet med å få studentane inn som
den tiande hovudgruppa i World
Summit. ISFiT har fått positive
reaksjonar på initiativet, bådefrå Klaus Töpfer, direktør for FN
sitt miljøprogram (UNEP), utanriksdepartementet og frå miljødepartementet, samt frå dei norske student- og lærarorganisasjonane.
– Får me gehør for krava
våre, vil det også stilla store krav
til studentane. Mange studentar
ignorerer dei globale klimautfordringane. Det nyttar ikkje åskulda på politikarane. Studentar har eit stort ansvar sjølv, seier Lerberg Kopstad.
ISFiT vil skapa eit internasjonalt nettverk der studentar
over heile verda skal pressa påfor å setja i verk LA21-prosjekt
lokalt. I Trondheim vil studentfestivalen freista å få til samarbeida med Studenttinget og
andre organisasjonar for å få
fortgang i implementeringa av
LA21 ved NTNU og HiST.

Laber interesse. – LA21
var dei tusen blomane somskulle blomstra. Det var berre
det at hagen mangla. No stårblomane i staden langs motorvegen.
Slik gjer Carlo Aall ved Vestlandsforsking opp status forLA21 ni år etter Rio-konferan-sen.
– LA21 rører seg med sniglefart, og interessa i Norge harvore særs variabel. Resultata av
miljøtiltaka er komposthaugar
og lite anna, seier miljøforskaren Aall.
Dei fyrste tre åra etter Riokonferansen skjedde det lite med
LA21 i Norge. I 1995 kom miljødepartementet på bana, men det
gjekk enno tre år før den fyrste
nasjonale LA21-konferansen
vart halden i Fredrikstad. I dag
har alle fylkeskommunane, men
knapt halvparten av kommunane, slutta seg til den såkalla
Fredrikstad-erklæringa, som er
ei oppfordring til innsats i lokalsamfunnet for ei berekraftig
samfunnsutvikling.
NORALV PEDERSENUNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

5

nyheter

Trekker seg i protest mot
Dragvolldominans
Gunnar Fermann og
Torbjørn Knutsen
trekker seg fra viderearbeid med ex.phil. iprotest mot Dragvolldominansen i faget.
Nora Levold fra faglærergruppen mener
kritikken er urimelig.
I et innlegg i denne utgaven av
Universitetsavisa tar professor
Torbjørn Knutsen og førsteamanuensis Gunnar Fermann etkraftig oppgjør med humanistiskog samfunnsvitenskapelig dominans. Striden gjelder modul 2 av
NTNUs felles innføringsemne.
Fermann og Knutsen mener atdagens modul 2 er for fattig på
teknologiske og naturvitenskapelige perspektiver. Det har hele
tiden vært meningen at modul
2 skulle revideres etter en tid,for å få til en mer jevnbyrdig vekting mellom de ulike fagtradisjonene på NTNU. Fermann og
Knutsen, som har jobbet med
modul 2 siden starten, har imidlertid ikke klart å få gehør for
denne revisjonen blant de nåværende faglærerne. Denne gruppen er dominert av folk med
humanistisk og samfunnsvitenskapelig bakgrunn. Fermann og
Knutsen tolker den manglende
responsen som et ønske om å holde teknologiske og naturvitenskapelige perspektiver utenfor.
Dette kan skape legitimitetsproblemer ved et universitet med
en teknisk-naturvitenskapelig
hovedprofil, hevder de to.

Overrasket. Nora Levold er
koordinator for faglærerne i
Modul 2. Hun er svært overrasket over Fermann og Knutsens
utspill. Hun mener at kritikken
er urimelig. Levold hevder at

Gunnar Fermann (bildet) redigerte
den spesialskrevne læreboka formodul 2 sammen med Torbjørn
Knutsen. De to var også med i den
første planleggingsgruppen for fagemnet. Fermann var dessuten programkoordinator for faget i 1998,
det første driftsåret. De to trekker
seg nå i protest mot humanistisk og
samfunnsvitenskapelig dominans.
FOTO: ERIK PRYTZ REITAN

dagens faglærergruppe i Modul
2 allerede er godt i gang med
med den jobben som Fermannog Knutsen etterlyser. Levold
er, i likhet med Fermann og
Knutsen, bekymret for at defleste sivilingeniørstudenter
ser på det felles innføringsemnet som lite relevant. Det jobbes derfor med å få til en tydeligere fokusering på teknologi ihele Modul 2, forteller hun.
Faglærergruppen har i den forbindelse startet en bred dialog
med Gløshaugenmiljøet, derblant annet lederen for
Gradsutvalget for sivilingeniørstudiet (GUS) er trukket inn.

Trenger klare signaler. –Det er utmerket hvis faglærergruppen i modul 2 nå selv tar
initiativ til å inkludere utøvende teknologer og naturvitere i den videre utvikling av
Ex. Phil. I så fall ønsker vi dem
lykke til, sier Knutsen og
Fermann. De to har imidlertid
et klart inntrykk av at faglærerne i Modul 2 er fornøyd med
en smalere tverrfaglighet sombare inkluderer humanistiskeogsamfunnsvitenskapelige
perspektiver.
– Vi har ikke nådd fram med
vår argumentasjon. Vi tror derfor at faglærerne trenger klare
styringssignaler utenfra for å
endre sin holdning. Det er ikke
nok med kosmetiske endringer
av temaoverskrifter og visjoner

Arrangementet
avrundesmed en paneldebatt overtemaet «Sikkerhet. Hva kan
FN gjøre?» I panelet deltar
utenriksministeren, representanter for forskerne og
representanter for frivilligeorganisasjoner. Det er åpent
for spørsmål fra publikum isalen.

Bakgrunnen for
arrangementet er
Norges medlemskap
iFNs
sikkerhetsråd.
Utenriksdepartementet ønsker å
trekke på kunnskap og erfaring
fra de utenrikspolitiske forskningsinstitusjonene og de frivillige organisasjonene. Arrangementet er etsamarbeid mellom FN-Sambandet i Trøndelag og NTNU, etter initiativ
fra Utenriksdepartementet.
Tilsvarende holdes i alle defire universitetsbyene.
Arrangementet er åpent foralle interesserte og finnersted i Auditorium A10, Dragvoll torsdag 19. april kl 0912.

Side 5 — Svart Cyan Magenta Gul

Fra 1. april må alle studentersom vil bli lærere, førskolelærere, barnevernspedagoger
eller sosionomer før studiestart legge fram politiattest
som viser at de ikke er dømt,
siktet eller tiltalt for seksuelle overgrep mot barn. For
en rekke andre utdanninger
må søkere legge frem politiattest som viser eventuelle
merknader om volds- og/eller
sedelighetsforbrytelser. Kravet gjelder for om lag 7 500
studieplasser innenfor høyere utdanning. Mer informasjon finnes på hjemmesida til
Samordna opptak (http://
www.so.uio.no/).

UrbanTrondheim ibokformom nettbasert pensum hvis ikke
teknologer og naturvitere fårvære med på å sette preg på innholdet, sier Fermann og Knutsen.

Modul 1 skulle være det tradisjonelle ex.phil. Ansvaret ble
lagt til Filosofisk institutt. Den
nye NTNU-tverrfaglighetenskulle realiseres gjennom
Modul 2.

Et nytt ex.phil. Da NTNU
ble opprettet i 1995, var ett av
hovedmålene å skape et felles
innføringsemne for alle studenter ved NTNU. Emnet ble delt i
to moduler á 2,5 vekttall.

EVEN GRAN
even.gran@adm.ntnu.no
Se leserinnlegg på side 21

Jagland holder
Videre igjen medsamråd ved NTNU «NTNU videre»
Torsdag 19. april
holder utenriksminister Thorbjørn Jagland faglig og politisk «samråd» ved
NTNU. Temaet er«Et utvidet sikkerhetsbegrep». Utenriksministeren innleder med innleggom Norge i Sikkerhetsrådet. Deretterer det sju meget
korte faglige innlegg
om politisk og sosial
sikkerhet og miljøsikkerhet fra vitenskapelig ansatte ved NTNU.

Politiattest før
studiestart

Etter nok en flyttesjau
er de ansvarlige forfjernundervisning, etterog videreutdanning,«NTNU videre», omsider
samlet under sammetak.
– Endelig. Vi har
ventet med lengsel og
smerte. En smilendemarkedskonsulent
Anne-Gunn Bakken er
tydelig fornøyd med atde ansatte i seksjonen –så nær som to informasjonsmedarbeidere som
forblir på Gløshaugen – Ny flyttesjau for NTNU videre og Anne-Gunn Bakken
nå får felles kontor- når hele seksjonen i disse dager samlokaliseres på
FOTO: TROND OLDERTRØEN
adresse i Paviljong A på Dragvoll.
Dragvoll. Tidligere har
seksjonen vært splittet i to, rent
et helhetlig hjelpeapparat for
geografisk, henholdsvis på Dragvoll
NTNU, noe som vil komme alle fagog Valgrinda. Sammen med sine ti
miljøene til gode, mener hun.
kolleger har Bakken denne uka
Etter å ha flyttet to ganger påvært på flyttefot. Hun ser flere forkort tid, i regi av henholdsvis Sendeler med at virksomheten nå konter for etterutdanning og NTNU
sentreres til ett sted;videre, satser Bakken nå på at det– Kommunikasjonen internt vilvil drøye noen år før pappesker ognaturligvis bli enklere. Videre vil
svartsekker igjen må hentes fram.
vi raskere kunne sette sammen som

Skyskraper i Ravnkloa, planetarium på Leütenhaven og
champagnebar i Repslagerveita: Det er i det hele tattingenting å utsette på spennvidden i studentoppgavene
ved Fakultet for arkitektur,
plan og billedkunst. Nevnte
prosjekter, og en god del til, er
omtalt i fakultetets årbok forperioden 1998 – 2000. Tittelen er «UrbanTrondheim» og
er hentet fra et samarbeidsprosjekt med Trondjems Handelsstands Forening og
Trondheim kommune i 1999.
Dette året omhandlet mye
av undervisninga sentrale
byområder i Trondheim, dermange forskjellige arkitektoniske tema og byplanspørsmål ble behandlet. Virksomheten har resultert i flere
hovedoppgaver. Årboka presenterer også et utvalg hovedoppgaver som viser bredden i
det arkitektoniske fagfeltet
som studentene fordyper seg
i. I tillegg omtales prosjekter,forskning med mer. På slutten
av boka presenteres Kunstakademiet med bilder fra studentenes avgangsutstilling og
kunstneriske arbeider av den
vitenskapelige staben. Bokaer en tiltalende trykksak, rikpå illustrasjoner og signert
Bruno Lundstrøm.

Revisjon av
strategiplan
Kathrine Skretting skal ledeen referansegruppe som er
oppnevnt for å arbeide med
en revisjon av NTNUs strategiplan. Det var i 1998 atdenne planen ble vedtatt av
Kollegiet, og siden har denvært grunnlag for fakultetenes strategiplaner. Referansegruppen skal i første
rekke se om de forskjellige
planene er i samsvar med
hverandre. Videre skal planene vurderes i forhold til
endringer i rammebetingelsene til universitetet. Et
forslag om revidert strategisk
plan skal legges fram for Kollegiet til augustmøtet. I tillegg til Skretting består referansegruppen av Steinar
Nordal, Eivind Hiis Hauge,
Petter Aaslestad, Ann Elisabeth Aune og Gunnar Parelius.

6
Utsetternedlegging
Den betjente filialen til Sparebank 1 på Gløshaugen harfått forlenget levetid – til juni.
Etter planen skulle filialen
legges ned 11. april, men fordi det tar lengre tid enn antattå få etablert en automatbank
som erstatning, så vil sparebanken opprettholde etbetjent kontor til i sommer.
Men det understrekes at filialen skal legges ned så fort
automatbanken er på plass.
– Vi regner med at automatbanken vil være på plass iløpet av juni, sier markedssjef
Bodil Andersen i Sparebanken Midt-Norge.

Ønsker mer
spin off
Innstillingen fra utvalget som
har vurdert spørsmålet om
utnytting av forskningsresultater fra universiteter og høyskoler, er nå lagt fram. Utvalget har delt seg i et flertall og
et mindretall på ett sentralt
punkt, nemlig spørsmålet om
hvem som skal ha retten til åutnytteforskningsresultatene. Flertallet (tre medlemmer) ønsker at forskerenskal ha denne retten – slik det
er i dag – mens mindretallet(to medlemmer) ønsker atinstitusjonen kan kreve å få
denne retten overført til seg.
Et samlet utvalg mener at
eventuelle inntekter av utnyttelsen bør fordeles mellom forsker, institusjon og fagmiljøene. Universitetsavisa hadde
en fyldig omtale av denne
prinsippstriden i nr. 2 i år.
Utvalget som skrev «Fra
innsikt til industri», ble ledet
av professor Jan Fridthjof
Bernt ved Universitetet i Bergen, mens NTNU-professor
Asbjørn Rolstadås har værtett av medlemmene.

Oppdatert
lysarkserie
Den offisielle lysarkserien om
NTNU har nå gjennomgått en
oppdatering av både innholdog utseende. Serien på 48 lysark foreligger på både norsk
og engelsk og presenterer fakta om de fleste sider av universitetets virksomhet. Lysarkene, som er produsert i
Power Point, kan lastes ned
fra http://www.ntnu.no/maler/
info/. Her kan du også bla
gjennom en forhåndsvisning
av hele serien. Det er også lagt
ut en tom lysarkmal. Du
finner også lysarkene via lenken «Infotjenester» i boksen«Administrative hjelpemidler»i høyre marg på Innsida.
Fra i år vil lysarkserienbare være tilgjengelig for nedlasting fra nettet.

Trykksaker for
11 millioner
NTNU går nå ut med en
anbudsutlysing til eksterne
trykkerier, der målet er å inngå en rammeavtale trykkeritjenester. Samtidig foretas en
gjennomgang og opprydding
vedrørende NTNUs grafiske
profil. NTNU kjøper årlig eksterne trykkeritjenester for om
lag 11 millioner kroner.

nyheter

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

«Bokstavkarakterer
faglig uforsvarlig»
Landets nordistikkmiljø gjør opprør
mot innføringa av
bokstavkarakterer.
NTNU oppfordressterkt til å utsettehele saken.
Som det første av landets fireuniversiteter skal NTNU kommende høst gå over til bokstavkarakterer. Bakgrunnen er at
Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet(KUF)ønsker å ta i bruk den internasjonalt utbredte karakterskalaen. Dette vil gjøre det lettere å ta
med seg karakterene fra et land
til et annet.
Mens man i dag har tretti tellende karakterer på universitetsnivå – 1.0-3.9 – skal man någå over til et system med bokstavkarakterer med fem tellende
karakterer. Omlegginga går med
rekordfart. Det har gått for fort,
mener landets nordister. BådeInstitutt for nordistikk og litteraturvitenskap og Nasjonalt fagråd for nordisk mener NTNU bør
utsette innføringa av bokstavkarakterer. Instituttstyret kaller forslaget «faglig uforsvarlig,»mens fagrådet i en enstemmig
uttalelse sier at man vil «fraråde at HF-fakultetet ved NTNU
innfører ny skala før saken er
politisk avklart og har gjennom-gått en forsvarlig faglig behandling på nasjonalt nivå».

Lang A. Kritikken samler seg
om to hovedpunkter:
Slik opplegget er nå, favner
karakteren A alt fra det enestående til det som er alminnelig
bra. Dermed har man ingen
karakter som blinker ut de virkelig gode.
NTNU vil fungere som en
prøveklut for et nytt system som
ikke er innkjørt. Man risikerer at
praksisen endres når de øvrige
universitetene kommer med.
Instituttstyret ved nordistikkog litteraturvitenskap mener det
er en overhengende risiko for atde retningslinjene som nå blir
vedtatt rundt omkring på NTNU
når det gjelder overgang fra talltil bokstav-karakterer, ikke blir
nasjonalt godtatt i ettertid. Uten
at dette er prinsipper som representerer en nasjonal standard,
kan man dermed i framtida komme i en situasjon der flere av
fagene ved NTNU i en periode
har uteksaminert kandidater
med vitnemål som i ettertid viser
seg å være i utakt med de øvrige universitetene.
– Vi er redd for at dette skalgå ut over studentene, sier instituttleder Brit Mæhlum.
Hun peker dessuten på at det
kan bli et problem med nye uteksaminerte kandidater som
søker seg jobb i andre deler av

landet, hvor man ikke har gjort
seg kjent med bokstavsystemet
fordi NTNU er alene om å praktisere det.
– Derfor mener vi at man i
det minste må kunne utstyre vitnemålene med en oversettelse
av karakteren til tall. Slik vil
man også kunne gi behørig kreditt til de alle beste, sier Mæhlum.
Rektor Tove Bull ved Universitetet i Tromsø har tidligere
argumentert sterkt for en sjudelt skala, med andre ord to
karakterer mer, for å gi en jevnere differensiering i prestasjonene. Bull fikk ikke gjennomslag.

Lovens bokstav. Rådgiver
Eirik Lien i Studieavdelinga
opplyser at bokstavkarakterer
allerede er tatt i bruk i den norske universitetsverdenen – ved
Juridisk fakultet, Universiteteti Oslo. Lien sier videre at samtlige studenter vil få med seg en
utskrift med karakterer etter
det gamle tallsystemet.
– For øvrig vil jeg si at bokstavkarakterene bør være mer
informative for potensielle
arbeidsgivere når vitnemålet
også inneholder en kort forklaring over hva som kreves for å få
den enkelte bokstav, sier Lien.
Hva med risikoen for ulik
praksis når de øvrige universitetene også tar bokstavkarakterer
i bruk?
– Systemet med utveksling

av sensorer universitetene
imellom vil ventelig forhindre atslike forskjeller oppstår. Bokstavkarakterene med få trinn
gjør dessuten at en frir seg fra
ballasten med forskjellig bruk av
dagens skala basert på ulike
studiekulturer, sier Eirik Lien.
Når det gjelder problemetmed å regne sammen en gjennomsnittskarakter på hovedfag ut
fra deleksamenene, vil man regne bokstavene om til tall, slik at
A tilsvarer 5, og så videre. Dettevil danne utgangspunkt for
utregninga. Vanlige regler fordesimalavrunding vil bli brukt.

Blinker ut forskerspirene. – A’en er vel ment å blinke ut de som egner seg til enforskerkarriere. Har man en Apå hovedoppgava si, er det en
melding om at man befinner
seg i gruppen av egnede, sier
HF-dekanus Petter Aaslestad.
Han poengterer at konverteringstabellen har vært ute på
høring, slik at alle parter har
hatt anledning til å uttale seg.
Aaslestad oppfatter dett ikke
som noe problem at NTNU er
først ute med å ta bokstavkarakterer i bruk.
– Det nasjonale fakultetsmøtet for HF-fag har behandlet
saken, og har ikke problem med
at vi starter nå, sier han.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no

Strid om kalkulator-reglement
Studenten Trond
Sagerup mener at det
nye kalkulator-reglementet er uklokt.

Sivilingeniørstudenten Trond Sagerup mener at gjennomføringen av
kalkulator-reglementet bidrar til å
redusere kvaliteten på studiet.

– Vi skal ikke løse integraler ihodet. Nå får vi eksamensformer
som i hvert fall ikke er tilpasset
det arbeidslivet som venter oss
etter studiene, sier Sagerup som
er 1. års siv.ing.-student i fysikk
og matematikk. Han er oppgitt
over konsekvensene av det nye
kalkulatorreglementet og menerat det kveler hele intensjonen
med sivilingeniørutdanningen.
Sagerup synes ikke Kollegiet og
andre involverte har tenkt grundig nok gjennom det som nåskjer.
– Reglementet ble utarbeidet
for raskt og enkelte miljøer fikk
bare en ukes høringsfrist, sier
Sagerup. Han mener at reglementet burde ha inneholdt entydelig spesifikasjon av hvilke
hjelpemidler som er lov.

Da ble det bestemt at hjelpemidlene skulle inndeles i firekategorier, hvorav kode A betyr
at alle trykte hjelpemidler og
avansert kalkulator er tillatt
brukt. I kategori D tillates ikkeåpne bøker, og bare en enklere
kalkulator er lov. Kollegiet oppfordret til utstrakt bruk avkode A.

Velger lukket. Fredag 6.
april er absolutt siste frist forfaglærerne på sivilingeniør- og
siviliarkitektutdanningen til åmelde fra om hvilke hjelpemidler som kan benyttes ved eksamen neste studieår. Da skalalle opplysninger være på plassi studiehåndboka. Så langt er
trenden at faglærerne velger demest lukkede formene for eksamen, stikk i strid med hva som
var intensjonen da Kollegiet før
jul vedtok det nye reglementet.

Side 6 — Svart Cyan Magenta Gul

FOTO: TORE HUGUBAKKEN

Frykter bibliotek. Det har
ikke gått slik Kollegiet ønsket.
I frykt for at studentene skallage egne «trykte hjelpemidler», eller eventuelt skal ta med
seg et helt arsenal av bøker påeksamen, velger mange av faglærerne nå bort det mest liberale alternativet.
Etter det Universitetsavisa
kjenner til, har flere av faglærerne sagt til sine studenter at
det blir atskillig vanskeligere
eksamen hvis studentene insisterer på å få eksamenstype A.
Nå har også universitetsdirektør Vigdis Moe Skarstein sett at
Kollegievedtaket får utilsiktede
konsekvenser. I et brev til fakultetene ber hun om at flere faglærere må følge intensjonen om«åpen-bok-eksamen».
Fra
Studieavdelingen meldes det om
at noen av faglærerne har snudd
etter dette brevet, men trenden
er fortsatt at de fleste velger en

lukket eksamensform.
Studenten Trond Sagerup
mener at siden eksamensoppgavene blir lukka, må regneoppgavene bli enklere og lettere.
Enklere regnestykker og eksa-

mensoppgaver kan bidra til å
redusere kvaliteten på studiet,hevder Sagerup.
TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

7

nyheterHvem blir best i år?
Nervøsiteten stiger ved
universitetene foran
15. april. På denne dagen vil nemlig de ungeha gitt klar beskjed om
hvilket studiested deforetrekker.

Det finnes mange måter å regne
ut hvor populært et lærested er.
De fleste er opptatt av å telle
antall «primærsøkere», det vil si
søkere med lærestedet som førstevalg. Å øke sin prosentandel
førstegangssøkere, er beviset påat lærestedet gjør jobben sin.
Samtidig betaler det seg med
premie på omtrent 60 000 kroner

per studenthodeI fjor var NTNU det dyktigste
av universitetene til å overbevise søkerne om å føre opp sittlærested som førstevalg. OgsåTromsø havnet på plussiden,
mens Oslo og Bergen opplevde
dramatisk nedgang. Denne nedgangen har fått disse to universitetene til å piske hestene. Oslo

har forkastet fjorårets storslagne annonsekampanje, og sprer iår heller sitt budskap på flere
kanaler. Bergen har svart på
nedgangen med å øke sitt rekrutteringsbudsjett betraktelig – ogsatser på storeslagne helsiders
annonser i avisene og egne
rekrutteringsbilag for realfagene
i avisene på Vestlandet. Alle uni-

versitetene famler seg fram påinternett, med mer eller mindrevellykket resultat.
Vi gir deg innsyn i universitetenes strategier for å lokke
til seg flere søkere.
TONE KVENILD
Tone.Kvenild@adm.ntnu.no

Storbyuniversitetet:
Universitetet i Oslo

Utdanningsbyen:
Universitetet i Bergen

Regionuniversitetet:
Universitetet i TromsøStudentbyen:
NTNU

2000: Nedgang på 2,6 prosent i primærsøkere fra året før.

2000: Nedgang på 6,4 prosent i primærsøkere fra året før.

2000: Oppgang på 2,3 prosent i primærsøkere fra året før.

2000: Oppgang på 8,6 prosent i primærsøkere fra året før.

– Til forskjell
fra Oslo satser
vi nok ikke spesielt på internett-gimmicks.
Vi satser gjennom sterkere
deltakelse ved
utdanningsmessene enn
før, samt at vi
har sendt studenter og vitenskapelig ansatte på over hundre skolebesøk,
ANNONSEBILAG.
forteller inforUniversitetet i Bergenmasjonsdirektør
satser på å rekruttere
studenter til realfagene. Morten Steffensen ved Universitetet i Bergen.
Bergen tar nå opp kampen med Trondheim på et viktig punkt: studiemiljøet.
Det som spesielt skal markedsføres framover, er universitetets beliggenhet i hjertet av Bergen sentrum.
– Prosjektet «Utdanning i Bergen» er
ett av de tiltakene vi håper vil øke søkertallet i årene framover. Vi er dessuten igang med å lage en langsiktig strategi forrekruttering. Vi kan ikke bare finne på
nye ting hvert år, sier Steffensen.
Kampen om realfagstudentene er
knallhard. Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet har gjennom et 32siders annonsebilag i år gravd dypt i pengepungen for å heve den realfaglige selvtilliten til potensielle søkere.
– Vi har økt budsjettet til rekruttering vesentlig fra i fjor. Det er ikke enkelt
på forhånd å vite om de ekstra pengene vi
har satt av, vil få effekt der de blir plassert. Så hvordan det går med oss i vårens
rotterace, tør jeg ikke spå.

– Vi annonserer minimalt, nesten ikke idethele
tatt, forteller informasjonskonsulent Rachel
Jakhelln
ved Universiteteti
Tromsø.
STUDENTMILJØ. Universitetet– Det
i Tromsø fronter studiemiljøet
ernok
for å rekruttere studenter.
ganskedristig når
man ser hvor mye de andre lærestedene
satser på avis- og radioreklame, men
egentlig tror vi ikke annonsering har spesielt stor virkning. Vi tror ungdommen
forventer at et universitet skal være seriøst, at informasjonen skal være rettet mot
fagene.
Tromsø legger derfor større vekt på
fysiske møter med ungdommen. Allefakulteter og institutter har fått instruks
om å prioritere Åpen dag, utover dettearbeider universitetet for å gjøre seg selv
til et eksursjonsmål for videregående skoler.
– Vi sender også studenter ut på skolebesøk. Målet er at så mange videregående skoler som mulig i Nord-Norge skal
få besøk av en Tromsø-student i løpet avåret.
Også Tromsø har skjønt at et yrende
studentmiljø er gull verdt for rekrutteringen.
– Vi er nok litt nervøse i år. De to siste årene har vi økt antall primærsøkere,men i år har vi hatt mindre penger å bruke på rekruttering, sier Jakhelln.

– Vi harsiden NTNU
ble opprettetvært trendsettere når
det gjelder
profilering.
Det at vi
gjorde det så
bra i fjor, måikke bli en
sovepute,
sierseksjonssjef
DRØMMER. NTNU fortsetter
drømmingen i sitt rekrutteE i v i n dringsmateriale.
Maråk
iStudieavdelingen, som har ansvar for studentrekrutteringen ved NTNU.
Som Bergen og Tromsø, satser ogsåNTNU på å sende egne studenter ut i felten. Videre har universitetet vært ute
blant ungdommen på de ti største utdanningsmessene i Norge denne sesongen.
– Vi har også annonsert i blader som
ungdom leser, samt VG og Nationen.
Maråk kan fortelle at NTNU arbeider
med å kartlegge og analysere hvilke typer
ungdommer det er som søker seg til
NTNU – og hvilke som ikke gjør det. Med
en slik informasjonsbase som grunnlag
mener han at det skal bli lettere å stakeut de riktige tiltakene.
– Ut over å etablere studentportalen
har vi nok ikke gjort noe spesielt på nettet foran vårens rekrutteringskampanje,vi bør nok bli mye bedre på nettinformasjon.
– Jeg kan ikke forstå at vi ikke skal få
det til i år også. Vi har beholdt den økonomiske rammen fra i fjor og blitt enda
dyktigere strategisk.

NETTSPILL. Universitetet i Oslo har lagd etlekent spill hvor man klikker seg fram tilanbefalinger av fag som kan passe.

– Vi må vel bare innse at vi ikke er likeselvsagte som Dovrefjell. Nedgangen i fjor
var alvorlig, i tillegg har Aftenposten i år
rangert oss på fjerdeplass av de norske
universitetene, forteller informasjonsdirektør Helge Kjøllestad ved Universitetet i Oslo.
– Rekrutteringen blir ikke bedre enn
hva lærestedet er. Vi har jobbet mye de siste to-tre årene med å heve studiekvaliteten, men det tar nok en stund før dette
gjenspeiler seg i søkertallet.
I fjor fikk UiO kritikk for ikke å haforstått viktigheten av Internett som
rekrutteringsmiddel. I mars i år lanserte
de derfor et interaktivt spill hvor potensielle søkere kan krysse av for personlige
egenskaper og studieønsker, og slik få
anbefalt fag som passer.
– Vi har faktisk ikke brukt mer penger på rekruttering i år enn hva vi gjorde i fjor – vi har bare spredt kanalene,
forteller Kjøllestad, som er svært spentpå resultatet av universitetets rekrutteringsstrategi.

Digitale klasserom skal testes ut
Arbeidet med å tilretteet felles system for
nettbasert læring ved
NTNU, Learning
Management System,
er i rute. I løpet avvåren vil seks ulike
fagmiljøer prøve
undervisning i det«digitale klasserommet».
Interessen blant NTNUs ulike
fakulteter og institutter har værtstor.
– Hele 18 fagmiljøer har
meldt sin interesse om å få ta
del i et pilotprosjekt hvor sentrale aspekter ved nettbasertlæring vil bli testet ut. Selve
undervisningen vil foregå i høstsemesteret, opplyser leder forprosjektet «IKT og læring» ved
NTNU, Kirsti Rye Ramberg. Dermed fikk hun et aldri så lite luksusproblem ettersom bare seks
forskjellige studier skal ta del iutprøvingen av systemet. Naturligvis er det ikke tilfeldig hvilke
fagmiljøer som slapp gjennom
det fiberoptiske nåløyet.

Pilotfag fra ulike miljøer.
– Mange kriterier ligger til
grunn, men fellesnevneren harvært å trekke inn fag fra ulike
fakulteter – både fra Gløshaugen og fra Dragvoll. De ulike
fagenes evne til å kunne påvirke sine miljøer, bli rollemodeller, har vært en en annen forutsetning, forklarer prosjektleder
Rye Ramberg. Blant de prioriterte fagene er for eksempel
teknologiledelse for fjerdeårs
sivilingeniørstudenter, et tverrfaglig Afrika-studium og etkurs for vordende leger. Hun
poengterer at det rundt hvert

Side 7 — Svart Cyan Magenta Gul

av pilotfagene er bygd opp egne
ressursgrupper som omfatterså vel faglærere som representanter fra IT-seksjonene, samt
«NTNU videre». Dette for å
teste ut flest mulig sider ved
nettbasert læring.

SMS-foreleser. Ønsket om etfelles datasystem for hele
NTNU er en grunn for innføringen av Learning Management System. Det digitale klasserommet vil bli tilgjengelig
fra, og sannsynligvis delvis
integrert med, intranettet (Innsida). Dette mener prosjektgruppa vil forenkle kommunikasjonen mellom foreleser og
student vesentlig. Og fulle
datasaler blir sannsynligvis
ingen unnskyldning for ikke åha fått med seg viktig informasjon.
– Telenor ønsker et samarbeid for å prøve ut mobiltelefoneri læringsøyemed. I utlandet er

det stor interesse for wap-basertlæring, sier Kirsti Rye Ramberg.
Hun tror imidlertid at en integrert SMS-tjeneste i første
omgang hovedsakelig vil bli
brukt til å sende kortfattet informasjon til studentene. – Forelesninger via wap ligger nok litt
fram i tid, vurderer hun

Ny lærerrolle. Prosjektlederen presiserer at foreleseren
ikke blir overflødig i de digitale
klasserommene.
– Læreren blir viktigere enn
noensinne. Vedkommende må
tenke gjennom og tilrettelegge
undervisningen på en ny måte.
Hun viser til at LMS skal væreet medium for kommunikasjon,både mellom student og foreleser,samt innbyrdes blant studentene. Noe som fordrer at foreleseren er klar over at kontaktenskal gå begge veier. Verdt å merke seg er at nettbasert læring
ikke medfører at auditoriene blirstående tomme.
– Campusundervisningen vil
fortsatt være basis. Nettbasertlæring er ment som et supplement, avslutter Ramberg.
TROND OLDERTRØEN

NTNUs satsingsområder
Universitetsavisa kjører i vår
en serie presentasjoner av
NTNUs fem satsingsområder.
Hittil har «Energi og miljø»,«Medisinsk teknologi» og «Materialer» gitt oss smakebiter av
sin forskning. Over påske fortsetter serien med de to sistesatsingsområdene; «Marin og
maritim forskning» og «Informasjons- og kommunikasjonsteknologi». Avisene kommer ut
hhv. 27. april og 11. mai.

8

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

innblikk
Tigger, psykolog, mekler og tjener:

Instituttlederens
utakknemlige jobb
Stillinger som en gangvar høyt verdsatt, blir nå
betraktet som avmektige
og nedlesset med
papirarbeid.

Med sitt forslag om å ansette dekaner
og instituttledere i fasteåremålsstillinger, har statsråd Trond
Giske utløst hissig debatt. Denne
artikkelen beskriver hverdagen til
instituttledere på amerikanske
universitet. Norske kolleger vil
muligens ikke oppleve forholdene så
veldig annerledes.
Artikkelen er skrevet av
Robin Wilson og ble publisert i
The Chronicle of Higher Education
2. mars. Den er oversatt av
Mentz Indergaard, og tegningene er
laget av Elin Horn.

Side 8 — Svart Cyan Magenta Gul

Da Kevin J. Dettmar fortalte en professor
at hans forelesninger ville trekke flere
studenter hvis han opptrådte som en mer
entusiastisk og empatisk foreleser, syntes han at han bare gjorde jobben sin somleder for Engelsk institutt ved Southern
Illinois University. Men denne kommentaren opprørte vedkommende professor
så sterkt at han
truet med å saksøke Dettmar for bakvaskelser.
Til slutt blebåde dekanen og en
mekler trukket inn.
Da konflikten endte, hadde Mr. Dettmarunngått en henstilling om å ta en løgndetektor-test, men ikke før han hadde gåttmed på å ødelegge alle papirer knyttet tilsaken. Denne kampen var så opprivende
for Mr. Dettmar at han vil trekke seg fra
instituttlederjobben når hans periode påtre år er over neste år. I mellomtiden fortsetter professoren som truet med rettssak, å undervise i de samme fagene, og«studentene skygger fortsatt unna»,

kommenterer Mr. Dettmar, som ikke vil
identifisere vedkommende professor.

Papirflytting. Instituttledere – defleste av dem menn – ble før respektert
som de «fremste blant likemenn». De slo
an tonen for et institutt og passet på atalle fant sin plass. Suksessene finnes
fortsatt, med institutter som gir ros til
sine ledere for deres
evne til både å
inspirere eksisterende medarbeidereog til å bringe inn
dyktige, nye kolleger.
Men stadig oftere klager instituttlederne over at de blir trakassert av folkbåde innenfor og utenfor instituttet, og
over hvor mye tid de bruker på å flytte
papir.
Instituttledere av begge kjønn bruker
bemerkelsesverdig lite tid på faglige
spørsmål, inklusive sin egen forskning.
Dagene blir fortært av å håndtere trassige og motvillige vitenskapelige medar-«Du må værepå vakt hele tiden.»

beidere, kjempe for ressurser, skyfle unna
en utrolig mengde papirarbeid og å følge
opp en stadig økende mengde personlige
problemer som alle ansatte bringer til
torgs.
– Dilbert-faktoren knyttet til å drive
et institutt har bare eksplodert, sierMichael Bérubé, en professor i engelsk
ved University of Illinois, Urbana-Champagne, som var med i sluttrunden om å bli
instituttleder ved Duke University for toår siden. Stillingen gikk til Maureen Quilligan, en ekspert på renessanselitteratur.
Neste år vil imidlertid Mr. Bérubé tiltre en
stilling ved Engelsk institutt ved Pennsylvania State University.
Instituttledere har dog litt innflytelse.
De avgjør ofte hvem som får ekstra ressurser, inklusive penger til datamaskinerog forskningsutstyr. Skjønt de ikke kan
bestemme hvem som skal ansettes, så er
det instituttlederne som setter sammen
innstillingskomiteen og som forteller
komiteens medlemmer hvilken type
person de bør se etter. Hvis instituttlederen ikke er enig i komiteens valg, kan hun

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

eller han ikke legge ned veto, men instituttlederen kan være meget lite entusiastisk når han tilbyr den som komiteen
har innstilt, en stilling ved instituttet.
Likevel mangler instituttlederne den
makten som naturlig tilfaller mellomledere i annen arbeidsvirksomhet. Selv om
de er ansvarlige for instituttdriften, kan
de ikke tvinge noen vitenskapelige ansatte til å gjøre noe som helst. De kan ikke
avskjedige dem heller, med mindre deres
oppførsel er direkte hårreisende. Det er
egentlig ikke noe rart at dekaner har problemer med å finne kandidater til instituttlederjobbene, og at vitenskapelige
ansatte som har observert andre krasjlande og brenne seg ut i jobben, unngår
den for enhver pris.
– Å være instituttleder betyr å legge
ned egen forskning i lederperioden, medsannsynlighet for at du gjør lederjobbenså dårlig at alle – med rette – vil avsky
deg, sier en statsviter. – Den eneste grunnen til at jeg ville ta jobben, var at jeg
fikk høre hvem som ville ta den hvis ikke
jeg tok den.

En balansegang. Akademiske instituttledere balanserer mellom de teknisk-administrative og de vitenskapelig
ansatte. De velges vanligvis av de vitenskapelige ansatte, men skal følge opp
universitetsledelsens signaler. I økende
grad er deres oppgave å gjennomføre
administrativt bestemte oppgaver uten
å støte de vitenskapelige ansatte.
– Instituttlederens rolle er å lede instituttet i den retningen administrasjonenønsker, men samtidig skal du være forsiktig med å forsøke å tvinge noen av devitenskapelige ansatte. Da de vil kunne
reagere sterkt, sier Harvey E. Rich, professor i sosiologi ved California State University, Northridge. Han var instituttlederi nesten sju år, fram til august 1999.
De fleste instituttledere kommer fremdeles fra instituttets vitenskapelige seniorpersonale, selv om dekaner som ønsker
å vitalisere et fragmentert institutt eller
har ambisjoner om å forandre det, ofte tilsetter noen utenfra for å gjøre jobben. Åta på seg instituttlederjobben ved et institutt ved et annet universitet, er vanlig forå avansere og gjøre karriere og få høyere
lønn for fast ansatte [«tenured»] professorer. Dette gjelder spesielt hvis de ikke
er akademiske stjerner. Som det sies i en
akademisk spøk: «De som får tilbud utenfra, tar imot; de som ikke får tilbud, tar
instituttlederjobben.»Instituttledere ved de ti største
universitetene gjør det økonomisk godt,
med lønn på for eksempel rundt 900 000
kroner i de humanistiske fagene, som er
225 000 mer enn lønnen til en seniorprofessor. De har i tilegg en lettere undervisningsbyrde og kan få et semester fri
etter noen få års tjeneste.
I naturvitenskap og teknologi får instituttlederne ved de store forskningsuniversitetene vanligvis et stipend på 10–15
prosent av lønna.
Læring gjennom praksis. Til tross
for instituttlederutøvelsens betydning er
det få universitetersom tilbyr opplæring i jobben. Det
kan være et stortproblem. De flestevelger jo en akademisk karriere fordi
de liker å forske og
undervise,ikke
fordi de er gode i å lede andre, eller i å ta
vanskelige beslutninger. I tillegg kommer at professorer er notorisk stridbarearbeidstakere.

«Det grumsete underlivet». Uansett hvor viktig det er med lagarbeid, sålikner jobben som instituttleder mindrepå en laglederjobb enn på en krysning
mellom en resepsjonsvakt og en som
betjener en krisetelefon for selvmordskandidater. En instituttleder refererer
til sine oppsynsoppgaver som «det
grumsete underlivet» i å lede et institutt. Fra rusmisbrukende ansatte til lidderlige professorer: Instituttlederne
opplever det alt sammen. Som Dennis
Baron, leder for Engelsk institutt ved
Universityof
Illinois,
UrbanaChampagne, sier det: – Du får lære mye
mer om dine kolleger enn du noensinneønsket deg.
En historie er om en instituttledersom ville låne bort penger til en professor
som hadde kreditorer på nakken, inntil
han oppdaget at denne professoren hadde hatt mange slike kredittkriser. En
annen instituttleder fant ut at en i staben
stjal pc-er og penger fra portokassen forå finansiere sitt kokainmisbruk. Instituttlederen samarbeidet med universitetets eget politi for å få vedkommende inn
i et rehabiliteringsprogram.
En tredje instituttleder fant ut at en
av professorene hadde servert brennevini sitt hjem til studiner under lavalderen
for brennevinskjøp, før han prøvde å kysse en av dem. Professoren ba omsider om
unnskyldning, etter at studinen hadde
sendt inn en klage. Instituttlederen, som
sa at denne professorens uakseptable oppførsel var legendarisk, overtalte ham til å
førtidspensjonere seg.
For fem år siden var dekanen for
Middle Tennessee State, Mr. Leaming,
direktør for Marshall Universty’s Schoolfor Journalism. En dag ble han tilkalt til
en forelesning hvor en av studentene hadde en kniv og truet med å begå selvmord.
Mr. Leaming klarte å overtale studenten
til å oppsøke hjelp, men først etter at studenten hadde bitt ham. – Hver gang jeg
tror jeg har håndtert alle typer situasjoner, så spretter det opp en ny en, sier Mr.
Leaming, som også en gang måtte spørre
en prest om å hjelpe en vitenskapelig
ansatt i å få bukt med sitt alkoholproblem. Slike historier tok han ikke med isin bok «Academic Leadership: A Practical Guide to Chairing the Department»(Anker Publishing, 1998), men han arbeider nå med en ny bok som kommer til
høsten, om hvordan en kan håndtere vanskelige professorer.
Mister nattesøvnen. Ut over å opptre som psykoterapeut, finansrådgiverog rusmisbruk-rådgiver, må instituttledere være forberedt på å slåss for å
beskytte instituttets ressurser og tatøffe avgjørelser om hvem av de vitenskapelige ansatte som fortjener mer
støtte. Noen ganger bringer arbeidet
fiendskap med på kjøpet.
Lederen for Germansk institutt ved
et av de prestisjefylte universitetene klarte å slå tilbake planer om å omdisponeredeler av sitt institutts lokaler til bruk for
Afro-amerikanske studier. – Du må værepå vakt hele tiden slik at dekanen ikke tar
noe fra oss, sierinstituttlederen,som ber om å fåvære anonym.
De vitenskapelig
ansatte stemte imot
å la Kristin Bowman-James fortsette som leder for Kjemisk institutt ved University of Kansas
etter at hun hadde besluttet en rekke
endringer som ble mislikt av de eldre professorene ved instituttet. Ms. BowmanJames hadde konsentrert seg om å tilsette kvinnelige professorer og å gi støtte til
de yngre vitenskapelig ansatte. Antallet
kvinner ble doblet til seks, og hun overtalte administrasjonen til å bruke 13,5
mill. kroner på laboratorier og forskningsutstyr for å holde på to akademiske
stjerner som fikk tilbud fra konkurrerende arbeidsgivere.
Men hun fikk vanskeligheter da hun
spurte en av de som hadde vært lenge ved
instituttet, om å forelese i flere fag fordi
vedkommendes eget forskningsprogram
hadde utløpt. Han vegret seg, og endte
med å pensjonere seg. Hun hadde tilsva-«Arbeidsbeskrivelsen
for en instituttleder er
som hentet fra Dante.»– Vitenskapelig ansatte blir oppdratttil å være fullstendig autonome, sier Ed
Lazowska, leder ved Institutt for datateknikk og informasjonsvitenskap ved
University of Washington. – Det finnes
ingen fellesskapsfølelse. Det er: «Jeg ersmartere enn deg, jeg er større enn deg, jeg
har en høyere Citation Index enn deg.»
Professorene, sier han, velger jobben som
instituttleder fordi de da kan gjøre akkurat som de selv vil. – Hvordan kan du dahåpe å få disse folkene til å danne et
team?

Side 9 — Svart Cyan Magenta Gul

9innblikk

rende konflikter med andre etablerteinstituttansatte, som alle hadde en stemme når det kom til å avgjøre om hun kunne fortsette som instituttleder.
I sin evaluering av henne uttalte en
instituttkomité at de ansatte opplevde
Ms. Bowman-James som «autokratisk» og«konfronterende». Hennes dekan skrev
imidlertid et brev til
instituttet hvor han
roste hennes «vedvarende støtte» til
de yngre vitenskapelig ansatte. – Nårdu blir leder etter
først å ha vært akademiker gjennom
forskning og undervisning, så er det somå starte i et helt nytt yrke, sier Ms. Bowman-James. – Din inngang er naiv, oglæringskurven tilsvarende bratt.

sitt parti. – Jobben består ikke i å finne
ut hva som er det rette og så gjøre det, forklarer Mr. Lazowska, leder ved instituttet
for datateknikk og informasjonsvitenskap
ved University of Washington. – Jobben erå hjelpe folk i å finne ut hva som er det rette å gjøre og så å hjelpe dem til å tro at det
er deres egen idé.
Mr. Lazowska
sier han likte svært
godt å være instituttleder: – Det er
utelukkende moro.
Han ramser opp
noen av de største
bragdene ved instituttet: De har uteksaminert en Rhodes Scholar siste året, dehar samlet inn 360 mill. kroner til en ny
bygning, og de har satt i gang ti bedrifter
i løpet av de fire siste årene. Likevel er Mr.
Lazowska åpenbart rede til å gå videre
til neste fase i sin akademiske karriere. På
sin webside har han en klokke som teller
ned sekundene til hans periode som instituttleder er over i juni.

«Jeg er smartereenn deg – jeg er større
enn deg.»«Hardnakkete arbeidshester».
De fleste instituttledere finner ut at jobben dreier seg like mye om å håndtere
papir som å håndtere personer. Instituttledere trenger ikke nødvendigvis
være fremstående akademikere. – Detrenger å være administrativt hardnakkete arbeidshester, sier Seyla Benhabib,
professor i statsvitenskap ved Harvard
University.
En stadig økende mengde strategidokumenter og forskrifter har forvandlet
akademiske ledere til papirprinser.
Mengden av byråkratiske forordninger i
forbindelse med rekruttering og nyansettelser, forfremmelser, og avgjørelser om
fast ansettelse [tenure] har nå nådd overveldende proposjoner, ifølge instituttlederne. De må sikre at instituttet ikke diskriminerer noen, for å forhindre at universitetet blir gjenstand for rettssaker. –Det er en god ting å være rettferdig, men
det har gjort tilværelsen mer komplisert
for instituttlederne, sier Ms. Benhabib,som neste år flytter til Yale som professor
i statsvitenskap og filosofi. – Jo striktere
prosedyrene er, jo mer lojal du er, jo mer
kjønnskorrekt og inkluderende du er, jo
mer synker du ned i en byråkratisk hengemyr som blir helt kvelende, sier hun.
Etter som universitetene pålegges av
lovgivere å vise at de tilfredsstiller sine
kunder, så har instituttlederne fått ansvaret for å måle verdien av hva de gjør. Det
betyr egentlig å fylle ut rapport etter rapport – fra instituttstrategier til resultatrapporter og evalueringer av undervisningsopplegg og forskningsprogram. Oppgavene kan være enerverende, spesielt
ved universiteter med flere administrative nivåer.
Selv om det er mange snublehindre
som følger med instituttlederjobben, så
er det likevel en del som klarer å gjennomføre den og å komme ut i live. Hemmeligheten, sier de, er å prioritere sterkt, ignorere resten og sørge for å ha kollegene på

Født til jobben. Mr. Lazowska tilpasset seg rollen som instituttleder, men
Patrick J. Maney var født til den. Han er
nå inne i sitt tredje år av en fireårs-periode som leder for Historisk institutt ved
University of South Carolina, Columbia.
Han tilbrakte tre år etter embetseksamen som rådgiver for en senator i
Wisconsin, og den erfaringen har han
virkelig fått bruk for: – En vesentlig side
ved instituttlederjobben er å finne ut
hva du må gjøre og hva du ikke må gjøre,
sier han. – Mye av det som kommer inn
på skrivebordet mitt, havner fort i søplebøtta.
Ved South Carolina har Mr. Maneysatt en ny dagsorden, ved å skaffe fire
millioner kroner til instituttet og å tilsette elleve nye vitenskapelige medarbeidere. Men viktigst: Han har hevet seg
over de daglige tumultene. – Han er komfortabel med å initiere tiltak, i å værepågående, og i å vise hvorfor handling er
nødvendig, sier Lawrence B. Glickman,som er førsteamanuensis i historie ved
South Carolina. – Han er også en førsteklasses oppsøkende korridorpolitiker.
Mr. Maney sier det er viktig for deansattes moral: – Du må forsikre deg om
at alle blir inkludert og at ingen forblir iskyggen, sier han. – En eller to personer
med negativ innstilling kan forgifte ethelt institutt.
Eller, de kan i det minste skape miserable dager for en instituttleder. I en periode i fjor var det tre av de ansatte som
ikke snakket til Mr. Dettmar, lederen forEngelsk institutt ved Southern Illinois.
Nå har en av dem begynt å snakke til
ham igjen, men samtidig har en annen
mistet munn og mæle.

10

innblikk

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

Selger eiendom forå finansiere nybygg
N

Dette eier NTNU:
1: Heggdalen. (Kalles ofte, med urette,
Trolla.) Ligger i Bynesveien 46/46B, to kilometer fra Ila, og består av 4 075 kvadratmeter
tomteareal. Bygningene er ca 2 000 kvm.
Brukes av Biologisk stasjon ved
Vitenskapsmuseet.
2: Skansenområdet. Omfatter Kongens gate
97 (Skansevakta), Elvegata 17(Fylkesmannsboligen), Erling Skakkes gate
57/59.
3: Kalvskinnet. Omfatter Vitenskapsmuseet
med Schøninghuset, Gunnerushuset,
Biblioteket og Suhmhuset.
4: Gløshaugen. Området avgrenses avKlæbuveien og Hesthagen i vest, Grensen inord, Høgskoledalen/ Lerkendalsveien/
Strindveien i øst og jernbanelinja/
Lerkendalsområdet i sør. Samlet tomteareal er
340 000 kvm., brutto bygningsareal er
302 000 kvm. NTNU eier alle bygningene med
unntak av EFI-bygget og PFI-bygget.
5: Sydområdet. Området ligger mellom
Stavne-Leangenbanen i nord, Nardohaugen iøst og sør, Sorgenfri, S. P. Andersens vei og
Lerkendal stadion i vest. Navn som
Sementstøperiet, Paulinegård, Valgrinda m.m.
har vært brukt på deler av området. NTNU eierhele tomtearealet på 120 000 kvm, men festerbort parseller til Sintef-huset,
Petroleumsteknisk senter og Valgrinda 2000.
Resten av bygningene eies av NTNU. Det totale
bygningsarealet er ca 50 000 kvm brutto.

NTNU fortsetter å selge
unna eiendom for å
finansiere nybygg. Nåskal Kollegiet ta stilling
til salg av 25 boliger iGrensen-området og på
Lerkendal.
NTNU er en av kommunens største
eiendomsbesittere og forvalter milliarder i bygninger og eiendomsgrunn. Nåplanlegges salg av en rekke eiendommer for å skaffe penger til flere nybygg.
De nye byggeprosjektene omfatterblant annet Restprosjekt Realfagbygget
med påbygg av Bygningstekniske laboratorier (Lerkendalsbygget ) og Midtre
lavblokk i Sentralbygg I på Gløshaugen.

Millioner i kassa. Nylig ble ni boligeiendommer i Tempeområdet solgt
for om lag ti millioner kroner.
Rosenborg og Studentbrygga ligger
ute for salg, med prisantydninger påhenholdsvis 57 og ni millioner kroner.
Torsdag 5. mars skal Kollegiet ta stilling til salg av 25 boligeiendommer iGrensen-området og på Lerkendal.
Eiendomssjef Arne Rønning tror salget vil kunne innbringe nærmere 50
millioner kroner.
Boligområdet Grensen ligger lengst
nord i Høgskoleparken, mellom Høgskoleveien og Christian Frederiks gate.
NTNU eier ni av i alt 20 boliger, samt
noen eiendommer der boligene ble revet
rundt 1970. Boligene på Lerkendal ligger i området mellom Gløshaugen,Stavne-Leangenbanen og Klæbuvegen.
Her står NTNU som eier av 30 boliger,

som er omtrent halvparten av eiendommene i dette området. Boligene
som vurderes for salg, har vært leid ut
til studenter og ansatte og er blitt forvaltet av Samskipnaden.

Død kapital. Rønning påpeker atuniversitetet i hovedsak skal eie bygninger som brukes til undervisning,forskning og formidling. Dette erutgangspunktet for at Kollegiet allerede har vedtatt å selge Studentbrygga
og boligeiendommer i Korsgata/ Volla-

bakken og Tempe. Rønning mener det
er mulig å selge flere eiendommer, og
likevel ha boliger i reserve til egneformål. – Disse eiendommene representerer i dag en død kapital som kan
aktiveres på en rask og enkel måte,poengterer han.
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no

Dette er utbyggingsprosjektene
P 15-bygget.
P 15-bygget kommer på et område
som tidligere var brukt som parkeringsplass, derav navnet. Beliggenheten er mellom Strømningstekniskelaboratorier og Metallurgi på Gløshaugen. Bygginga starter 3. mai og
skal være ferdig i løpet av juni 2002.
Bygget skal inneholde verksteder for
Fakultet for arkitektur, plan og billedkunst, elektronikklaboratorium for
Fakultet for elektroteknikk og telekommunikasjon, samt dataarbeidsplasser for Institutt for datateknikk
og informasjonsvitenskap. Bruttoarealet blir 5000 kvadratmeter, og byggebudsjettet er 55 millioner kroner.
Påbygg av Byggtekniske laboratorier (Lerkendalsbygget)Påbygget i Byggtekniske laboratorierskal frigjøre arealer som Fakultet for
bygg og miljøteknikk i dag disponerer
i Sentralbygget, og er del av Realfagprosjektet. Bygget er ferdig prosjektertog kostnadsberegnet til ca. 60 millioner
kroner.

Påbygg Midtre lavblokkPåbygget skal huse Fakultetsbiblioteket for arkitektur, bygg og matematikk
samt studentarbeidsplasser for Fakultet for arkitektur, plan og billedkunst.
Det kan også bli aktuelt å flytte dataarbeidsplasser fra P15, slik at elektronikklaboratoriet i dette bygget kan
utvides.
Bygg 12 Dragvoll
Som et ledd i oppfyllelsen av Kollegiets
vedtak om å fraflytte Lade er et nytt
bygg for Psykologi under planlegging.
Romprogram og grovskisse av bygget,
som har et nettoareal på 4 750 kvm, er
utarbeidet. Foreløpig kostnadsoverslag
lyder på 118 mill. kroner.
Ombyggingsprosjekter
I tillegg til nybygg er en rekke bygninger under ombygging og/eller opppussing: Sentralbygg II, Midtre lavblokk, Fysikkbyggene, Søndre lavblokk,
Marinteknisk senter og Kjemiblokk II.
Kilde: Seksjonssjef Arne Rønning.

Frykter boligspekulasjon– NTNU-boligene bør ikkeslippes på det frie boligmarkedet men bevares som
studentboliger.
Det sier kollegierepresentant Bente
Rasmussen.
Rasmussen understreker at hun
har forståelse for at NTNU-boligene i

Grensen og på Lerkendal må selges.
Hun håper imidlertid at salget kan skjepå særlige vilkår, for eksempel at detinngås avtale med kommunen eller
Samskipnaden, og at boligene øremerkes for studenter. Rasmussen viser tilat det er stort behov for stipendiatboliger.
– Lerkendalsboligene er spesielt
godt egnet som stipendiatboliger, bådepå grunn av beliggenheten i forhold til

Side 10 — Svart Cyan Magenta Gullæresteder og fordi strøket er barnevennlig, framhever hun. Dette gjør demogså godt egnet som spekulasjonsobjekter. Rasmussen frykter at boligene
skal ende opp hos grådige bolighaier,som bare er ute etter å sko seg på studentmarkedet.
Redaksjonen dekker Kollegietsbehandling av saken på nettet (Innsida/InnsidaUT).

6: Rosenborg. (Under salg) Omfatter 28 055
kvm tomtearealer og ca 13 000 kvm
bygningsareal.
7: Tyholt. Omfatter Marinteknisk senter på
106 000 kvm tomteareal og ca 37 000 kvm
brutto bygningsareal.
8: Dragvoll. Området strekker seg fra
Jonsvannsveien i nord og Kleivaveien i sør, og
omfatter store jordbruksområder i tillegg til deområdene som er opparbeidet rundt universitetsbygningene. Tomtearealet er om lag 1,4
millioner kvm, mens brutto bygningsareal«bare» er 70 000 kvm. Det ligger noen private
boligeiendommer på området. Videre fester
Samskipnaden tomt for Idrettssenteret. Deøvrige undervisningsbyggene eies av NTNU.
9: Jakobsli. Omfatter tre teiger rundt veikrysset Jakobsliveien/ Presthusvegen på til sammen
250 000 kvm, som leies ut til jordbruksformål
og hestehold. Området ble ervervet av
Departementet i 1969 og påtenkt til studentboliger i forbindelse med Dragvollutbygginga.
Planene ble stoppet av studentene med
begrunnelse at dette var jordbruksarealer sommåtte vernes. Området ble overført til NTNU ifjor. NTNU er i ferd med å forhandle om salg av
et område rundt Presthusvegen 69.
10: Vikåsen. Om lag 60 000 kvm utmarksareal,
et stykke øst for Jonsvannsveien,
ervervet av Departementet i 1969 for bygging
av boliger for universitetet. Området inngår iplanen for Vikåsenutbyggingen, men det vil talang tid før området kan tas i bruk tilboligformål.
11: Sæterbakken. På vestsiden av
Jonsvannsvegen, sør for boligområdet
Fortunalia. Omfatter ca 40 000 kvm utmark.
Området ble ervervet av Departementet i 1969
med tanke på boliger for universitetet.
12: Vikeraunet. Ligger mellom
Vikerauntjønna og Jonsvannet (Litlvatnet) ogbestår av ca 66 000 kvm utmark. En del avområdet var beiteland, men er nå gjengrodd.
Dette området ble også ervervet av
Departementet til boliger for universitetet.
Området ble foreslått regulert til boliger i forbindelse med planene for Vikåsen, men ble istedet regulert til friområde. Området måomreguleres før det kan selges eller utnyttespå annet vis.
I tillegg eiendommene som er nevnt, har ogsåNTNU diverse boligeiendommer i Grensenområdet øst for Høgskoleparken, og på
Lerkendal. Disse eiendommene er ikke avmerket på kartet.

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

innblikk

Universitetsavisas
utsendte
medarbeider iJapan og Vietnam:
Arne Asphjell.

11

Kongen ble æresdoktor
Stilig seremoni og stort sikkerhetsoppbud da Kong Harald ble
tildelt æresdoktorgrad ved
Waseda University.
Aldri har vi sett et så stort oppbud av sikkerhetsfolk –en uniformert politimann på hvert gatehjørne. Vi nærmer oss Waseda-universitetet i Tokyo der Kong Haraldom kort tid skal tildeles en æresdoktorgrad. Det er etimponerende skue når en massiv motorsykkeleskorte
følger en serie svarte limousiner opp foran universitetsinngangen.
Harald blir iført doktorale pontifikalier før han trer
inn i salen der seremonien skal foregå. Ventende på
podiet sitter i tillegg til lokale ledere vår utenriksministerog handelsminister, samt rektorene Spjøtvoll og Norum(UiO).
Universitetspresidenten påpeker at det er på grunn
av Kong Haralds bidrag til fremme av fred i verden at
han nå blir tildelt en Doctor of Laws degree, honoriscausa. Etter tildelingen gir Kong Harald en «Fridtjof
Nansen Minneforelesning». Hundreårsjubileet for samarbeid med Japan skal markeres i 2005, og Universitetet i Oslo og Waseda samarbeider i den anledning om enhistorisk avhandling om norsk-japansk samarbeid
gjennom hundre år. Mesteparten av Kongens forelesning blir brukt til å oppsummere Nansens innsats som
humanist.
Her ankommer Kong Harald Waseda University og ønskes velkommen av Takayasu Okushima, presidenten ved universitetet. Den norske verdenspressen var representert ved NRK TV
og Universitetsavisa. Harald ble fraktet i keiserens spesialbygde Nissan-limousine (t.h.).
FOTO: ARNE ASPHJELL

Maskinstudent i Tokyo
Dette studieåret
tok tre NTNUstudenter sjansenpå å dra til
University of Tokyofor å ta fjerdeårskurs.
Én har reist tilbake, og vi har
snakket med en av de to som holder stand.
Mats Hoffman var utvekslingsstudent i Japan på videregående, så han visste litt om hva
han gikk til. Litt japansk kunne
han også, men slett ikke nok tilå følge undervisning på japansk.
Han har derfor valgt sine fag
blant den kursporteføljen University of Tokyo tilbyr på engelsk til sine internasjonale studenter. Mats er maskinstudent
med spesialområde «precisionengineering», og synes han har
funnet nok fag i universitetets
engelske kursopplegg til at han
har fått et tilfredsstillende studieopplegg.
– Totalt sett er jeg godt fornøyd med studieoppholdet, sierHoffman. Men så har han ogsåbrukt to år på forberedelser før
han reiste.
– Mange vet ikke nok om
Japan før de kommer hit, mener
Hoffman. Det kan bli mange tingi hverdagen som fortoner seg
tung. For eksempel er det vanskelig å gå på restaurant og ikke
skjønne hva som står på menyen. Når det blir mange små tingå stri med i det daglige, blir detogså vanskelig å følge undervisningen.

Sammenleggbar

hybel.

– Fagopplegget mitt er veldig
forskjellig fra hjemme, sierMats. – Vi har ikke så myeøvinger og må ta ansvar foregen læring – det blir mye selvstudium og mange besøk på
biblioteket.
– Faglæreren for maskinstudentene, professor Kimura, som
er en god venn av professor Finn
Ola Rasch ved NTNUs maskinfakultet, har gjort mye for å hjelpe oss til rette, forteller Mats
videre. Det praktiske rundt studiene, inklusive det å få seg entilfredsstillende hybel, har gåttgreit for Mats. Mats synes han
har fått en bra bolig, selv om
hybelen er på bare ca ti kvadratmeter. – Jeg har et sammenleggbart rom, sier Mats. – Vasken
må for eksempel flyttes slik at
jeg kan sette meg på do.

Medstudentene er hovedsakelig
kinesere. Utpå dagen har han
et fag, og resten av tiden bruker
han stort sett på biblioteket derhan leser faglitteratur på engelsk. Det er ingen skolepenger,og mange av utenlandsstudentene får i likhet med Mats etstipend fra en japansk studieorganisasjon (AIEJ).
Den andre fjerdeårs-studenten ved University of Tokyo er

NTNU har i mer
enn ti år hattsamarbeid med
University ofTokyo, et av demest prestisjetungelæresteder i Japan.

Japansk stipend. Tre ganger i uken har Mats undervisning i japansk fra 9 til 11.

Mange fellestrekk. – Nor-

FOTO: ARNE ASHJELL

Side 11 — Svart Cyan Magenta Gul

interesserte slik:
Sørg for å få gode fagbeskrivelser på forhånd så du vet hvilke fag du har muligheter til å ta.
Ha god fagkontakt med professor.
Du må vite hva du gjør, ogvære svært interessert i Japan.

Ny samarbeidsavtale

Maskin, data, fysikk og bygg er
de fagmiljøene som har værtmest aktive i dette samarbeidet.
– Vi ser på University of Tokyo som en svært viktig samarbeidspartner, sa rektor Emil
Spjøtvoll til professor Shinichiro
Ohgaki, direktør for Internasjonalt kontor ved det japanske universitetet.

– Studenter blir ikke betraktet som
fullverdige samfunnsmedlemmer i
Japan, forteller Mats Hoffman.

arkitektstudenten Siri Strømme
Johansen. Hun er veldig Japaninteressert og har funnet seg
godt til rette, forteller Mats. Arkitekter har mye gruppearbeid, og
det gjør studiet litt enklere. Siri
har også bodd en periode i Japantidligere, og har vært vert for enjapansk
utvekslingsstudent
hjemme i Norge.
Vit hva du gjør. Mats oppsummerer sine råd til Japan-

ge og Japan har mange fellestrekk, framholdt Spjøtvoll, og
nevnte spesielt at begge land er
omgitt av vann og at marin teknologi står sterkt hos begge.
Begge land har også en interna-

Gaveoverrekkelser og tedrikking er en viktig del av seremonielle visitter iJapan. Her står rektor Emil Spjøtvoll klar til å overrekke professor Shinichiro
Ohgaki en hilsen fra NTNU.
FOTO: ARNE ASPHJELL

sjonalt rettet økonomi med mye
eksport.

Samarbeidsavtalen fornyes. NTNU har bare ett samarbeidsprogram rettet mot etbestemt land, og det er Japanprogrammet, sa Spjøtvoll. Årsaken er at NTNU anser Japansom en svært viktig partner.

Spjøtvoll avsluttet sin innledning til samtalene med å
uttrykke ønske om at samarbeidsavtalen mellom University of Tokyo og NTNU måtte bli
forlenget med fem nye år, fra
2002.
– Det er ingen problemer
med fornyelse av avtalen, repliserte professor Oghaki.

12

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

innblikk

Bygger opp
vietnamesisk
havbruk
Rekeoppdrett er enlønnsom geskjeft i sterk
vekst i Vietnam. Men
rekeoppdrett belastermiljøet sterkt. Professor
Helge Reinertsen er
bekymret over denne
utviklingen, og vil bidra
til at oppdrett av fisk isjøen blir et supplement
til rekeoppdrett.

Årsaken til Reinertsens bekymring er at
rekeoppdrettet skjer i dammer som legges
i mangroveskogen langs strandkanten, og
til dels også ved at rismarker erstattes
av rekedammer. Denne type oppdrett sliter på omgivelsene, og det kan lett oppstå
sykdom i anleggene. Etter en tid må rekefarmene flyttes til nye områder, og jorda
de forlater, blir liggende som ubrukbar
brakkmark i flere år. Mangroveskogen i
strandkanten representerer dessuten viktige oppvekstområder for fiskeyngel.
Omfanget av rekeoppdrett i Vietnam
er i dag vel 100 000 tonn per år, og skjelloppdrett er omtrent like stort. Oppdrett av
ferskvannsfisk i dammer på land har lange tradisjoner, og utgjør i dag nærmere
500 000 tonn per år. Marint fiskeoppdrett
er foreløpig ikke kommet i gang, men
potensialet er stort. Det er på dette feltet
NTNU samarbeider med University ofFisheries i Nha Trang. Universitetet har
etablert en faggruppe for bioteknologi og
er i gang med å legge grunnlaget formarint fiskeoppdrett.

Helge Reinertsen viser norske kolleger
karene der yngel av havabbor fôres med
rotatorier (zooplankton). Vi ser fra venstre
Reinertsen, Knut Stenberg ved NTNUs Arena utviklingsforskning, og rektor ved Universitet i Oslo, Kaare Norum. – Jeg er virkelig imponert over dette prosjektet, sier
Norum.
FOTO: ARNE ASPHJELL

Over en million tonn i 2010.

Første kontakt
for ti år siden
Helge Reinertsen er i dag professor
ved Botanisk institutt ved NTNU.
Tidligere var han forsker og leder av
Sintefs Havbrukssenter på Brattøra.
For snart ti år siden foreslodaværende leder for Norad,
Per Grimstad, at han burde besøke
Vietnam. Grimstad mente fiskeoppdrett kunne være en aktuell
vekstnæring for dette utarmede
landet som strevde med å komme
seg på fote etter mange år med krig.
I 1992 dro Helge Reinertsen for
første gang til Vietnam på sonderingstur. Året etter oppsøkte han
University of Fisheries i Nha Trang,
og her fant han miljøet som skulle
bli hans partner i NUFU-prosjektetsom startet som et treårig prosjekt
innen fiskeoppdrett i 1997.
16 uteksaminerte kandidater med
mastergrad i marin akvakultur er et
av de konkrete resultatene av detteprosjektet. Et laboratorium for
utvikling av fôr og produksjon av
fiskeyngel er nå bygd opp i Nha
Trang, og med denne basis starternå fase 2 av NUFU-prosjektet.

Side 12 — Svart Cyan Magenta Gul

Regjeringen i Vietnam har satt som målå øke produksjonen av oppdrettsprodukter til 1,1 million tonn i løpet av dettetiåret. Rekeoppdrett er forventet å øke
til 350 000 tonn per år i løpet av denne
perioden. Men fordi rekeoppdrett ikke
alltid er miljømessig forsvarlig, er bådeHelge Reinertsen og vietnamesiske
myndigheter opptatt av å utvikle ennæring som ikke er ødeleggende for miljøet.
Kysten av Vietnam er flere steder godt
egnet for fiskeoppdrett, spesielt sør for
Nha Trang og i Halong Bay i nord er det
sjøområder hvor vanlig mærteknologi kan
benyttes for oppdrett av fisk. Disse mærene legges lenger fra kysten og ødelegger
ikke miljøet. Men tyfoner kan være et problem. De kan i ekstreme tilfeller senkemærene. I de nevnte områdene er mærene bra beskyttet av øyer.

Utvikler næringskjeden.

Fagfolk
fra NTNU og University of Fisheries har
sammen arbeidet med å utvikle et produksjonsopplegg som starter med alger(planteplankton), som igjen er føde forrotatorier (zooplankton, levende dyr).
Rotatoriene og til dels algene blir mat
for fiskeyngelen. Det er havabbor («seabass») det satses på i prosjektet som
NTNU deltar i.
– Vi har så langt konsentrert oss om
dyrking av levende fôr, sier Reinertsen.
Men vi har ikke fått fanget nok stamfisk
og satt produksjon av yngel i system.
Yngelens overlevelsesprosent er så langt
alt for lav. Hittil har den ligget på 1.5 prosent, mens det normale for kommersielle
anlegg er 20 prosent. – Vi skal bruke kommende år til å skaffe en større stamme av
stamfisk og forbedre yngelproduksjonen,
opplyser Reinertsen. Ved å perfeksjonere

Helge Reinertsen med to blide forskere fra University of Fisheries. Vi ser en del av fiskerhavna i Nha Trang i bakgrunnen.
FOTO: ARNE ASPHJELL

næringskjeden for fôr til yngelen, har Reinertsen som mål å komme opp i en overlevelsesprosent på 30.
– Hele 83 prosent av verdens akvakultur-produksjon skjer i Asia, forteller
Reinertsen, som ser muligheten for atVietnam kan utvikle fiskeoppdrett til havs
til en viktig proteinkilde og en lønnsom
eksportnæring.

Kompetanseheving. Reinertsen ser
de største vanskene innen organisering
av virksomheten. Det er viktig å få engod dialog med det lokale miljøet, og isamarbeid med universitetsledelsen fåde rette folkene på rett plass, både iledersjiktet og blant forskerne, menerhan. Reinertsen ser det som svært viktig
å skape gode, attraktive arbeidsforholdforforskerne
ved
universitetet.
Betingelsene i privat virksomhet er som
regel bedre, og mange fristes til å forlate

forskningen.
Å øke kompetansen til de lokale forskere som er involvert i prosjektet, er enviktig oppgave, og i dette arbeidet er enannen samarbeidspartner for miljøet i
Trondheim trukket inn; Universitetet i
Algarve, Portugal. Louis Caseira fra Algarve har vært en god medspiller, og Reinertsen trekker også fram forskningssjef
Kjell Inge Reitan ved Sintef og Trine
Galloway og Elin Kjørsvik ved Zoologisk
institutt NTNU som viktige støttespillere i dette prosjektet.

Fase 2 starter neste år. I fase II av
samarbeidsprosjektet mellom NTNU og
University of Fisheries er det søkt omnærmere fem millioner kroner i NUFUmidler. Dette prosjektet vil gå fra 2002
til 2005.

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

13

innblikk

Det tekniske opplegget rundt
konferansen «Asian-Norwegian Universities’ Conference
2001» var perfekt. All ros tilvertsorganisasjonen, University of Fisheries.
FOTO: ARNE ASPHJELL

NUFU-styreformann Rune Nilsen ønsker at NTNU skalta en førende rolle i bruk av informasjonsteknologi i
NUFU-sammenheng.
FOTO: ARNE ASPHJELL

I alle rom av en viss
betydning ved University of Fisheries,
finner vi en byste
av Ho Chi Minh.
FOTO: ARNE ASPHJELL

Øker innsatsen mot Asia
Siden NUFU-programmet
ble etablert for ti årsiden, har hovedinnsatsen vært konsentrert
om land i Øst-Afrika.
NUFU-konferansen som
nylig ble arrangert i
Vietnam, markerer atflere prosjekter nå rettes
mot asiatiske land.

University ofFisheries, Vietnam
University of Fisheries er det enestelærestedet i Vietnam med fag knyttet til fiskeindustrien som spesiale.
Universitetet ligger i kystbyen Nha
Trang, 50 minutters flytur nord for
Ho Chi Minh City (Saigon). Det ble
etablert i 1959, og har vel 7 000 studenter. Det er organisert i seks fakulteter og har også en avdeling i
Hanoi. Forskningsdelen har seks
forskningssentre. Universitetet tar
mål av seg til å gi et betydelig bidrag
til videreutvikling av landets økonomi.

Side 13 — Svart Cyan Magenta Gul– For meg personlig er det meget spesielt å være her i Vietnam, sa professor
Rune Nilsen, styreformann for NUFUprogrammet (NUFU – «Universitets- og
høgskolerådets program for utviklingsrelatert forskning og utdanning»). – Sommange av mine medstudenter fra først på
syttitallet, bar jeg FNL-merke på jakkeslaget og deltok i demonstrasjoner underparolen «USA ut av Vietnam». Det er enære for meg å representere denne generasjonen her i dag, sa Nilsen videre.
Påvirkningskraften norske studenter
hadde på Vietnams skjebne den gangen,var meget begrenset. I dag er mange av desom protesterte på syttitallet, kommet i
posisjoner som professorer, forskere ellernæringslivsledere. Mulighetene til å væremed på å utvikle dette landet som harvært herjet av krig gjennom mange år, erbåde utfordrende og spennende, og prosjekter i NUFU-regi er et godt instrumentfor norske universitetsmiljø som vil utvikle samarbeid med kolleger i utviklingsland.

Vietnam på vei opp. I dag er det to
NUFU-prosjekter i Vietnam. I tillegg tilat NTNU deltar i et prosjekt innen fiskeoppdrett ved University of Fisheries,
samarbeider Landbrukshøgskolen i etprosjekt med Hanoi Agricultural
University og The National Institute ofAnimal Husbandry. Dette prosjektet går
ut på å utvikle teknikker som skal gjøre
det mulig å bruke strå fra risplanten
som fôr i kjøttproduksjonen.
Rektor Quach Dinh Lien ved University of Fisheries poengterte ved innledningen av konferansen at Vietnam setter
stor pris på støtten fra Norge. Moderni-

sering av utdanning og forbedring av kvaliteten i utdanning og forskning er helt
nødvendig for å utvikle landet videre, presiserte Lien. Samtidig mente han at de
15 siste år med gjenoppbygging har gittstor fremgang, og at det er lagt et godt
grunnlag for videre utvikling.

Institusjonsansvar. – Forskerne er
den kritiske faktor i NUFU-prosjektene,sa lederen av Universitets- og høgskolerådet, rektor ved Universitetet i Tromsø,
Tove Bull. – Engasjerte og dedikerte
enkeltmennesker er drivkraften i samarbeidsprosjektene norske lærestederhar med kolleger i utviklingsland. Samtidig påpekte både hun og Nilsen svakheten i at prosjekter blir for avhengig av
enkeltpersoner, og signaliserte at man itiden som kommer i større grad vil legge
vekt på å gjøre NUFU-prosjektene til etinstitusjonsansvar, mer enn hjertebarn
for entusiastiske enkeltpersoner.

Industrielle partnere. Prosjekter
har en tendens til å bli evigvarende.
Dette fører til at det blir vanskelig åslippe til med nye ideer og prosjekter. En
klar strategi for terminering av prosjektet bør være en obligatorisk del av en
søknad om finansiering av prosjektets
fase 2, var en av konklusjonene på konferansen.
Gapet mellom forventning og hva
som er mulig å oppnå i NUFU-prosjekter, ser ut til å øke. Dette skyldes for enstor del begrensede økonomiske ressurser. Derfor vil det være en styrke for
NUFU-prosjektene, både økonomisk og
faglig, at industrielle partnere trekkes
inn.

NUFU –
femårsplaner og
strategikonferanser
Bistand til utviklingsland i regi av
universitetsmiljøene kanaliseres
gjennom NUFU – som står for«Universitets- og høgskolerådets program for utviklingsrelatert forskningog utdanning». Nå avdøde Magne
Lerheim, som på åttitallet var en
markert direktør for Universitetet iBergen, er NUFU-programmets far.
Han lanserte ideen om et slikt program i 1987, og de første bevilgningene ble gitt i 1989. Fra 1991 har
NUFU-aktiviteten vært organisert ifemårige program, og det tredje programmet for perioden 2001 – 2005
starter nå, med en økonomisk rammepå 60 millioner kroner per år.
Alle tre femårsprogrammene er innledet med en konferanse. Den første
ble holdt i Harare i 1991, den andre i
Daar Es Salaam i 1997. Hensikten
med disse konferansene har vært å
diskutere strategi med partnerne fra
samarbeidslandene. Afrika har værthovedinnsatsområdet i NUFUsammenheng, bare ti prosent av
NUFU-pengene brukes i dag i asiatiske land. Men i den kommende
NUFU-perioden vil Sørøst-Asia få mer
fokus.

14

innblikk

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

Studentfamilier på vent
Mastergradsstudenten Batuk Krishna Parajuli måtte
vente seks måneder før kona og sønnen endelig
kom til Norge. Han har likevel vært relativt heldig.
Andre utenlandsstudenter må vente lenger.
Blikket til lille Anton på sju år viker ikke
unna scenene som utspiller seg i videofilmen fra Nepal. Pappa Batuk Krishna
Parajuli smiler og forteller at Anton kan
norsk og at han går på Ila skole. Mamma
Sangita Parajuli bukker, smiler og ønsker
Universitetsavisa velkommen til studentleiligheten i Hermann Kraghs vei på
Moholt. Sangita har laget en velduftende
Nepali Dinner, et fristende nasjonalt
koldtbord for sin familie og for flere studentvenner fra Nepal og for nye venner
fra Norge.

taling av lån og stipend, men starten kanvære tung for mange kvoteprogramstudenter.
Mahendra Subba er en gift doktorgradsstudent med to barn hjemme i
Nepal. Han er blitt en god venn av familien Parajuli. Mahendra har igjen halvannet år av sine studier og har valgt å bo
i Trondheim uten familien. En av grunnene er sønnens skolesituasjon hjemme.
En annen er de økonomiske betingelsene
som stilles av UDI. Han har tidligere studert ved Harvard i USA. Der tok det 14
dager med saksbehandling fra han søkte,og til han fikk sin kone over.
– I USA er familien en del av studenttilværelsen. De tar det på alvor, sierMahendra.

Lang behandlingstid. Det er godt å
ha kjernefamilien i nærheten når dukommer fra Nepal til Trondheim og skal
studere ved NTNU. Det synes ogsåBatuk Krishna Parajuli. Han er masterHjelper så godt de kan. Det er
gradsstudent ved Fakultet for arkiInternasjonal seksjon ved Studieavdeltektur, plan og billedkunst, og kom hit
ingen som jobber med saker angående
på kvoteprogrammet i oktober 1999 for å
kvoteprogramstudenter og andre interstudere «Urban Ecological Planning»
nasjonale studenter. Ragnhild Brakstad
ved Institutt for by- og regionplanleghar ansvaret for kvoteprogramstudenging. I desember samme år ble søknaden
tene og forstår hvordan mange av stuom oppholdstillatelse for Sangita og
dentene har det. Et av problemene er
Anton sendt. Batuk visste at det ville ta
familieleiligheter som studenter bestillitt tid, men håpet at det skulle ordne
ler, etter at de har ankommet
seg i løpet av to-tre måneder. I slutten av
Trondheim. Noen ganger kan det ta så
mai ble familien endelig gjenforent.
lang tid før familien– Det tok litt lengkommer, at studener tid enn jeg håpet
–
«Det
er
ingen
grunn
til
å
tene ikke har råd til
på, sier Batuk. Han
har tross alt vært hel- forlange av dem at de skal leve å betale dyre husleifor familieleilighedig. Andre har måttet
i mangeårig sølibat fordi de er
ter. De må si opp leivente betydelig lenger.
tilfeldigvis skal studere her». ligheten før familien
har fått oppholdstil– Det er greit å
Professor Harald Høyem om situasjonen forlatelse. Da må manvære utenlandsstuutenlandsstudenter ved NTNU.
vente seks månederdent med familie nårfor å få en ny bolig
alle først har kommet
hos Samskipnaden.
hit, men inngangsporten er trang, sier– Man kunne alternativt tenke seg atarkitektprofessor Hans C. Bjønness, som
Kirke-, utdannings- og forskningsdeparer en av de norske gjestene under måltitementet (KUF) eller fagmiljøene dekket
det. Han har veiledningsansvaret for flere
denne ekstra husleien, men det finnes
av utenlandsstudentene og kjenner godt
ikke egne budsjetter for dette. Internatil deres situasjon. Bjønness er svært krisjonal seksjon pålegges å bestille bolig fortisk til hvordan de praktiske forholdene
at studenten skal få oppholdstillatelse,
legges til rette for utenlandsstudentene.
og Studentsamskipnaden kan ikke la
Det gjelder både Samskipnadens regelhyblene stå tomme uten at noen betaler
verk for utleie av boliger, størrelsen på
husleie, opplyser Brakstad. Internasjonalden økonomiske garantien som Utlenseksjon har tatt opp med Studentsamdingsdirektoratet (UDI) krever fra stuskipnaden om studenter på feltarbeid kan
denter som tar med sin familie, samt UDIs
få slippe å betale husleie om sommeren.
lange saksbehandlingstid i saker som gjelMen svaret var nei.
der familiegjenforening. Nå har UDI utviBrakstad påpeker at Norad-stipendidet saksbehandlingstiden til tolv måneder.
ater er i en enda vanskeligere situasjon,
Money, money. Anton er ferdig med i og med at de ikke mottar familiestøtte,å spise og løper rundt og tøyser med venslik kvoteprogramstudentene gjør. Men
nene til pappa. For at han og mamma
kunne komme, måtte Batuk legge frambankutskrifter for politiet, som dokumenterte at han hadde penger til å forsørge familien. Han kunne vise at hanmottok 66 250 kroner fra kvoteprogrammet,pluss
familiestøttepå
24 600 kroner. Det vil si til sammen
KUF har satt ned en arbeidsgruppe for å
90 850 kroner fra kvoteprogrammet perevaluere kvoteordningen i Statens låneår. Siden UDI krever at studenter som
kasse for utdanning for studenter fra landbringer sin ektefelle til Norge må dokui Sentral- og Øst-Europa og utviklingsmentere et beløp på 151 131 kroner per
land. Rapporten skal være ferdig til påske.
studieår til UDI før ektefellen kan få
Støtteordningen skal vurderes ut fra et
oppholdstillatelse, måtte Batuk lånebistandsperspektiv, samt hva kvoteordresten av pengene av sin bror.
ningen betyr for internasjonaliseringen
Kravet om underhold gjør det vanav de norske utdanningsinstitusjonene.
skelig for studenter som tenker å bringe
Et av spørsmålene er de praktiske forsin familie, å si ja til studieplass hvis deholdene, for eksempel hva som fungerer
ikke kan dokumentere det beløpet UDI
godt og mindre godt ved opptak, oppkrever, mener Bjønness og sier at dette gir
holdstillatelse, mottak av studenten og så
søkere med et relativt høyt inntektsnivå
videre. Arbeidsgruppa skal også se på
en fordel. Når studentene kommer til Normulig samordning med andre utdange, må de også legge ut for en del utgifter,ningsprogrammene, først og fremst
som billetter og de første utgiftene etter
Norads stipendprogram.
ankomst til Norge før de mottar studielånet. De får dekket dette igjen ved utbe-

Mastergradsstudenten Batuk Krishna Parajuli er fornøyd med å ha Sangita og Anton hos seg
på Moholt Studentby.
FOTO: TORE HUGUBAKKEN

begge disse studentgruppene møter desamme praktiske problemene hos UDI og
Samskipnaden.

Mett og fornøyd. Sangita og Batuk
sørger for at ingen av gjestene går sultne og utilfredse hjem. Og etter en mektig middag er det is og te til dessert.
Rundt bordet sitter det fornøyde mennesker.
– Misforstå oss ikke, sier studentene
fra Nepal. De er glade for å være i Norgeog ved NTNU. – They encourage us, sierBatuk om sitt fagmiljø ved NTNU.
Mahendra er den første som bryter
opp. Han skal ha eksamen om et par

dager, men har ennå mange måneder før
han er ferdig med doktorgraden. Batukmå være ferdig med sine mastergradsstudier i juni. Da vender familien Parajuli
tilbake til Nepal og oppfyller målet med
kvoteprogrammet: At studentene etter
endt utdanning bidrar med kompetansen
sin i hjemlandet. Men ikke bare derfor.
– Vår virkelighet er i Nepal, sierBatuk.
TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

Ser på støtteordningene

Side 14 — Svart Cyan Magenta Gul

Bekymring. Etter det Universitetsavisa kjenner til, har det i flere kretservært bekymring for at familiestøtten formastergradsstudentene vil bli foreslått
fjernet når støtteordningen evalueres.
Arkitektprofessor Hans C. Bjønness
mener det må være en betingelse for å
tilby et faglig tilbud at det tilrettelegges
for studenten også sosialt. Hvis man
ikke gjør det, kan man like godt avvikle
ordningen– Det oppfattes negativt i lokalmiljøet hvis en forsørger reiser bort alene, sierarkitektprofessoren om de studentene
som ikke har penger til å bringe med seg
familien fra hjemlandet til studier i Norge. Ifølge arbeidsgruppas sekretær, underdirektør Eva Liljegren i KUF, har ikkefjerning av familiestøtte vært tema i diskusjonen i den nasjonale arbeidsgruppa.

– Stivbeint byråkrati. Andre professorer ved Fakultet for arkitektur, planog billedkunst har også engasjert seg forå bedre oppholdet for utenlandsstudentene. Harald Høyem ved Institutt for
byggekunst mener at mange av studentene opplever uverdige tilstander ved åkomme til Norge og å være student ved
NTNU. I et brev til Internasjonal seksjon skriver han at den stivbeinte ordningen som Studentsamskipnaden praktiserer med hensyn til betaling av husleie, kombinert med stipendets størrelse,
gjør livet meget vanskelig for studentene.

UNIVERSITETSAVISA NR. 1 – 26. JANUAR 2001

15

innblikk

Trege og dyre tidsskrifter– Det er på tide vi tar
diskusjonen om hvorvidt
vi trenger de vitenskapelige tidsskriftene, sierdekanus Gunnar Bovim
ved Det medisinske
fakultet.
De vitenskapelige tidsskriftene er tradisjonelt stedet hvor ny, kvalitetssikretforskning presenteres. Men nå stiller stadig flere spørsmålet om publiseringssystemet fungerer godt nok. Dette handler
dels om penger, dels om tid. Er det mulig
å kvalitetssikre ny forskning ved hjelp av
nettet?
Et velrenommert vitenskapelig tidsskrift skal tilby ny forskning som er ny ogunik, som er av høy kvalitet, og som dessuten er uhildet av økonomiske interesser,
for eksempel fra legemiddelindustrien.
Systemet med fagreferenter – referees – sikrer en uhildet siling av vitenskapelige artikler, såkalte papers. Systemetgår ut på at når et velrenommert vitenskapelig tidsskrift mottar en paper, sender redaksjonen artikkelen videre til to tre fagpersoner med høy kompetanse påområdet. Disse personene vurderer den
faglige kvaliteten og originaliteten i artikkelen. Deres vurdering legges til grunn
for en beslutning om artikkelen publiseres eller ikke. Så langt alt vel, det synesogså dekan Bovim. Det er hva som skjer
etterpå – eller rettere: hva som ikke skjer– som plager ham.

Bortkastet tid. – Fra «paperen» erakseptert og til den foreligger i papirform i et trykt tidsskrift, tar det gjerne
et halvt til ett år. Denne tida er unødvendig og fullstendig bortkastet, konstaterer Bovim.
Som medisinsk forsker med nevrologi
som spesiale, har professor Bovim mangen gang kjent på frustrasjonen over å sitte inne med ny forskning som han ikke
kan gå ut med, fordi tidsskriftene forbyr
det. For å få artikkelen antatt i internasjonale topptidsskrifter, må forskeren som
regel underskrive på at hun eller han ikke

før, og man er mindre villig til å vente påat forskningsresultater skal bli gjort allment tilgjengelige.

Internett overtar. Dyre tidsskrifter
er også i ferd med å bli et alvorlig problem. Dette gjelder spesielt tidsskriftersom dekker svært spesialiserte fagfelt,
som er små og derved åpner for at ett
magasin kan oppnå monopol. Et tilleggsproblem av relativ ny dato er at enkelte
amerikanske tidsskrifter forlanger betaling av forskeren(e) for å publisere paperen vedkommende har skrevet.
Bovim tror imidlertid at dyre tidsskrifter vil slutte å være noe problem ombare få år.
– De utkjemper en tapende strid. Nettpublisering gjør at det vil være mulig å
greie seg uten et trykt tidsskrift, sierdekanen.
– Det er noe eget ved å få et duggferskt tidsskrift i hendene, et nettsted blirikke helt det samme. Spørsmålet er imidlertid om dette er en nostalgi vi har råd
til. Vi må være villig til å ta diskusjonen
om vi virkelig trenger disse tidsskriftenei dagens form, sier dekanus Gunnar
Bovim.
sier et pip før tidsskriftet er publisert.
Ved siden av frustrasjonene det medfører
for den enkelte forsker, er dette uheldig forforskningen som sådan, sier Bovim.
– Det optimale er at vitenskapsfolk
fritt kan dele ny viten. Som fagperson
eller faggruppe bidrar man på sitt lillevis til en felles kunnskapsbase, som alledrar glede av. Derfor skulle man kunne
slippe å vente i måneder og år på publisering, sier han.
– Dessuten er det uheldig at vi ikke
kan kommunisere med pressen i slike
situasjoner, når vi sitter på ny viten, men
er forhindret fra å formidle den til offentligheten gjennom mediene.
Bovim tror at den eksplosjonsartedeøkningen i forskning, spesielt innen nyeområder som genforskning og IKT, er enviktig årsak til at tidsfaktoren blir et stadig større problem: Nitti prosent av innsendte artikler refuseres, og andelen har
økt kraftig i senere år. Denne silingen er
tidkrevende. Dessuten har omløpshastigheten gått opp, ting må skje raskere enn

Print-on-demand. – Det papirløse
tidsskriftsamfunn er like fjern som det
papirløse toalett.
Det er redaktør Magne Nylenna i Tidsskrift for den norske lægeforening som
kort og brutalt parkerer diskusjonen om
man greier seg uten fagtidsskrift i papirform. Men Nylenna er åpen for at det kanskje en overgang til print-on-demand: At
den enkelte abonnent får laget seg sin
egen personlige utgave basert på individuelle preferanser.
Legetidsskriftet legger ut samtlige
vitenskapelige artikler på nettet samtidig
med at papirutvagen foreligger, og er således etter Nylennas oppfatning langt
framme når det gjelder elektronisk publisering.
Legetidsskriftets redaktør er oppmerksom på tidsfaktoren når det gjelder
vitenskapelig publisering. Men han advarer mot å legge ensidig vekt på tida.
– Hvor fort er fort nok? Det er viktig
å ta seg tid til å la ting synke inn. Refleksjon er viktig, ikke minst i vitenskapeligarbeide, sier Nylenna.

Må betale forpublikasjon
Det er blitt vanligere at internasjonale, i første rekke amerikanske,
medisin- og helsetidsskrifter tar seg
betalt for å publisere vitenskapelige
artikler, skrev Forskning for ei tid tilbake. Professor Rune Nilsen ved
Senter for internasjonal helse,
Universitetet i Bergen, opplevde å bli
avkrevd den nette sum av $ 2 500 forå publisere en artikkel i det amerikanske tidsskriftet Inflammation.
– Med slike summer sperrer en
effektivt ute mesteparten av verdens
helseforskning, uttalte Nilsen den
gangen.

Elektronisk tidsskrift
Bemidiji State University, Minnesota,
har tatt et initiativ overfor NTNU om
å etablere et elektronisk tidsskrift,
som vil være det første i sitt slag ved
NTNU. Magasinets arbeidstittel er
Journal of social work Theory andpractice og vil bestå av papers presentert ved Inter University Centre,
Dubrovnik.

Satser elektronisk. Universitetsbiblioteket ved NTNU satser tungt på atelektronisk publisering skal bidra til åkutte kostnader. Bibliotekdirektør Ingar
Lomheim sier at biblioteket om en fem
års tid vil ha svært få trykte tidsskrifter
i bokhyllene. Dette innebærer gevinst iform av redusert arbeid med å katalogisere og sette ut tidsskrifter.
– Jeg regner med at trykte tidsskrifter vil være en saga blott om få år, sierLomheim.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no

Dynastistemning på Musikkonservatoriet
Som opphavsmann til
tonefølget i blant annet«Dynastiet», «Charlie’s
Angels» og «Streets of San
Fransisco» skulle nordmenn
flest ha lånt øre til musikk
signert filmkomponisten
Jack Smalley.
En norsk TV-stue en onsdagskveld tidlig
80-tall: Med grasiøse bevegelser smyger
Krystle Carrington seg ned en luksuriøs
trapp i en meget romslig herskapsbolig i
Denver, Colorado. Vinduet på en limousin rulles langsomt ned, og ut titter ennystriglet Blake Carrington. I neste scene
møter vi en sigardampende Cecil Colby.
Stemningen er satt. Det er høytidsstundi det samlede TV-Norge.

Trives i skyggen. Både bestemor oglillebror kunne nynne Dynastiet-strofen.
Alle var på fornavn med Linda «Krystle»
Evans og John «Blake» Carrington. Ogsåprodusent Spelling var en kjent figur.
Men få assosierer navnet Jack Smalley
med den populære såpeserien.
– Filmkomponister trives utmerket iskyggen av skuespillerne. Og personlig
foretrekker jeg helst å undervise, sier en
alt annet enn fetert Jack Smalley til Uni-

Side 15 — Svart Cyan Magenta Gul

Filmkomponist og professor Jack Smalley fantraskt tonen med hengivne studenter ved
Musikkonservatoriet.
FOTO: TROND OLDERTRØEN

veritetsavisa. Sittende ved pianoet i Kammersalen på Musikkonservatoriet forbereder han nok et møte med det han oppfatter som – sammenlignet med hjemlige
forhold – særlig interesserte studenter.
Med steinvaska jeans, oppbretta skjorteermer og en tvers gjennom jovial framtoning framstår han som antitesen til det
journalisten forbandt med en av Hollywoods desiderte musikknestorer.

Fant tonen. Musikkonservatoriets
fordypningsperiode med temaet «musikalske kontraster fra 1900-1950» var
den faglige knaggen som sørget for atden velrenommerte 75-åringen havnet i
Trondheim på sitt første norgesbesøk.
For ikke bare har Jack Smalley gjennom
flere tiår tonesatt og orkestrert et utall
kjente tv-serier og spillefilmer, han harogså et professorat i musikk og underviser ved University of Southern
California og Mancini Institue.
Og det ble straks tydelig at tonekunstneren også evnet å spille på pedagogiske strenger.
Studentene lot seg henføre av en sjeldent engasjert foreleser, enten temaet var
kreativ anvendelse av 12-toneteknikken,
eller en oversikt over viktige strømning-

er i amerikansk musikk i perioden 19001950.

Suksess. Fornøyd var også amanuensis Odd Johan Overøye ved Musikkkonservatoriet. Som initiativtaker for å
lokke Hollywood-komponisten til Norgeog Trondheim, kunne han konstatere at
responsen var akkurat like positiv som
han hadde håpet.
– Jeg har flere ganger lekt med tankenpå å få Jack til Trondheim, men det var
først i år vi lyktes, opplyser en smilende

Overøye, som gjennom flere studieopphold i California er blitt en personlig venn
av Smalley.
Det er midler fra Musikkonservatoriets pott til gjesteforelesere, samt bidrag
fra Musikkvitenskapelig institutt og
Kunst- og medievitenskapelig institutt på
Dragvoll, som gjorde det mulig å få denjoviale celebriteten til Trondheim og
NTNU.
TROND OLDERTRØEN

16

innblikk

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

En gullfisk i NTNU-bassenget
1992: Hovedkvarteret til Hydro Aluminium Extrusions, Lausanne, Sveits:
Karsten Jakobsen og Sigurd Støren fra
NTH er på besøk hos Hydros Ivar Hafseth. De diskuterer muligheter for videreføring av et forskningsprosjekt på aluminium. Under samtalen kommer man ogsåinn på opprettelsen av en linje for teknisk
design ved NTH. Næringslivets hovedorganisasjon har vært på Jacobsen om dette tidligere, men det trengs penger til etprofessorat. Det har Hydro.
– Menn på min alder snakker så mye,sukker Per Boelskifte. I mai blir han femti.
– Vi er ustoppelige når vi først setteri gang.
Og det er han. Ifølge ham selv har han
fornorsket dansken sin betraktelig, men
når han blir ivrig kommer ou-ene og uoene rullende over tunga.
– Ofte blir jeg sjokkert når jeg konfronteres med det jeg har sagt. Egentlig
har jeg ment noe helt annet. Det rynker
seg rundt Boelskiftes isblå øyne.
April 1993: Sigurd Støren ringer Hafseth fra København:– Jeg har funnet ham, sier Støren.
Mannen han snakker om, er direktør
for et større designfirma i København. Han
har undervisningserfaring, gode kontakter
til norsk industri – og meget gode kommunikasjonsevner.
En egen letekomité har i nesten ett årsøkt i England, Sverige og Danmark etter
den rette til å lede oppbyggingen av linja
for teknisk design.
Danskene sier det er bare én person
som kan passe til en slik jobb. Men han er
vanskelig å få på kroken.
Per Boelskifte ble uteksaminert fra«Institutt for industriel design – Det Kongelige Danske Kunstakademi» da han var
tjuesju.
– Jeg fikk en grundig utdannelse, hvor
jeg hadde anledning til å jobbe med anerkjente designere som både hadde professorat ved skolen og arbeidet med egne
prosjekt samtidig, sier Per Boelskifte.
Også han hadde et ønske om å kombinere praksis med undervisning, og den
første tida som professor i Trondheim fortsatte han som direktør for Christian Bjørn
Design i København. Etter hvert ble det
likevel for krevende å skulle bygge opp
ett nytt studieprogram i Trondheim og
samtidig drive firma i Danmark.
Fortsatt april ´93: Hydro ber Støren
hente arkitekt og industridesigner Per
Boelskifte til Trondheim, koste hva det
koste vil.
Etter utallige forsøk på å treffe mannen
per telefon, sender Støren en telefaks hvor
han beskriver planene for en linje for tek-

nisk design, og tilbyr Boelskifte en stillingsom primus motor.
Den 23. april får endelig Sigurd Støren napp.
– Da jeg fikk faksen, visste jeg med
en gang at dette ville jeg gjøre, sier Per
Boelskifte.
Men dansken visste ikke nøyaktig
hvor kallet ville føre ham:
– Jeg måtte faktisk sniktitte i atlasetfor å se hvor Trondheim var, innrømmer
Per Boelskifte.
Professorat i Trondheim til tross, seks
ganger i måneden sitter han på flyet, tileller fra sin kone som bor i København.
– Min kone er amerikanerinne, født
og oppvokst på Manhattan. Livet som professorfrue i Trondheim tror jeg ville tiltalt
henne lite, humrer han.
Få uker etter Sigurd Størens telefaks
har Boelskifte takket ja til jobben. I auguster Boelskifte på plass ved Institutt for produktdesign i Trondheim. Det er også deelleve ivrige studentene, som utgjør det
aller første kullet som skal gjennom det
fem år lange studieprogrammet.
Per Boelskifte, som ellers er det man
ville kalt typisk dansk; lett rødmusset,
jovial og omgjengelig, har begynt å si «vi»
når han snakker om Norge. – Vi skal finne
egne områder hvor vi har vår styrke, sierhan, og: – Vi trenger ikke bli like godesom danskene på sølv eller glass.
Som medlem av den danske forening
i Trondheim, «Dana», var Boelskifte enselvskreven foredragsholder på åpningen av utstillingen «Det skjønne danske» ibegynnelsen av mars i år. I anledning
Danas hundreårs jubileum er nydelig
dansk glass- og sølvtøy stilt til skue påKunstindustrimuseet.
Boelskifte blir diplomatisk når man
spør hva han synes om norsk design.
– Vi må væpne oss med tålmodighet,
sier han.
I desember ´93 utnevnes Boelskifte til
professor. Bare tre år etter hans ankomststår instituttets eget bygg ferdig. Instituttlederen har selv vært aktivt med på å
utforme bygget, som han har gjort med
utdanninga. I løpet av åtte år er 46 studenter uteksaminert. Alle har fått jobb.
Utdanninga er en av de mest populære i hele Norge og har skyhøye opptakskrav.
– En fantastisk prestasjon, sier Sigurd
Støren. Letekomitéen mener de har gjort et
gullfunn.
Professor Boelskifte vet å fylle tiden:Rådgivende utvalg for Arkitektur og
design, Styret for området Indstri og energi i Norges forskningsråd, leder av satsingsområdet Integrert produktutvikling

FOTO: RUNE PETTER NESSi Norges forskningsråds program Produktivitet 2005, Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Akademi, styret i Statens
Institutt for Forbruksforskning, Dansk
designråd, Programstyret for IndustriellØkologi, styret på Institutt for tverrfaglige kulturstudier – han er å finne i allefora.
– Det er så vanskelig å si nei når jeg
blir tilbudt interessante oppgaver, sier
Per Boelskifte.

Integrert produktutvikling ved Danmarks
Tekniske Universitetet utenfor København.
Men han kommer tilbake. Vi må bare
smøre oss med tålmodighet.
ANNE BERIT HEIERAAS
anne .heieraas@adm.ntnu.no

Høsten 2001 kommer Per Boelskifte til
å ta permisjon et halvt år for å forske i

Ny lærebok om data-analyse
Harald Martensand Magni Martens:
Multivariate Analysis of
Quality. An Introduction.
J.Wiley & Sons Ltd, 2001.

ny bokTo NTH-utdannede sivilingeniører står bak en ny lærebok
som beskriver en metode som
forskere innen forskjellige
fagfelt kan bruke til å analysere
datatabeller.
Side 16 — Svart Cyan Magenta Gul

Harald og Magni Martens, som har skrevet Multivariate Analysis of Quality. An
Introduction, jobber nå begge i København, men Harald Martens er i tillegg
professor II ved Kjemisk institutt, NTNU.
Boka er et resultat av forfatternes
forskningserfaringer i de siste 20 år, og
den skal være skrevet i en «tverrfaglig
NTNU-ånd». Innholdet drar nytte av ny
viten innen fagområder som human persepsjon og sensorisk kvalitetsanalyse,
etikk, kjemi, instrumentering, signalbehandling, statistikk, kjemometri og sensometri.
Boka forklarer en metode som forskere
kan bruke for å få mental oversikt over deviktigste pålitelige sammenhengene fra
store datatabeller. Det finnes mange alternative metoder som kan benyttes til dette og som kan fungere godt. Men det tar
tid å lære seg å bruke metodene korrekt.

Boken forklarer i stedet hvordan en eneste metode – grafisk orientert bi-lineær
modellering – kan løse en rekke forskjellige data-analytiske problemer. Metoden
forklares ved hjelp av praktiske eksempler, sammen med en del avvæpnende
illustrasjoner.
Ifølge forfatterne kan kjemikere, biologer, geologer, økonomer, eksperimentalpsykologene og andre fagpersoner ved
hjelp av denne metoden selv utføre en rekke ulike typer data-analyser. Metoden stimulerer til oppdagelse av uventede
sammenhenger i datatabeller. Men den
har innebygget en streng statistisk vurdering (kryssvalidering/jack-knifing) for å
minimere risikoen for å bli lurt av egenønsketenkning og av tilfeldigheter i dataene. Metoden forklares gjennom eksempler – primært studier av «kvalitet» i en
rekke forskjellige sammenhenger. Eksem-

plene er tverrfaglige, fordi mange
data-analytiske problemer er felles, påtvers av fagfelt. Selve kvalitets-begrepet blir også grundig diskutert, i lys
av informasjonsbegrepet og av
ISO-standarder.
Metodikken
foreligger allerede mer eller mindre implementert i flere kommersielle programpakker innenfor kjemometri, bl.a. The
Unscrambler (www.camo.com), som i 1981
ble initiert av Harald Martens ved Matforsk på Ås, g siden utviklet i Trondheim,
før det ble internasjonalisert.

17

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

debattSi din mening, men skriv kort! Innlegg kan sendes via e-post:
medieseksjonen@adm.ntnu.no. Innsendte manus kan bli forkortet.
Fortsett gjerne diskusjonene på nettet: ntnu.fritt-forum (tilgjengelig fra «Innsida»).

For mye intelligens i Mensa?
Mons Grøvlen undrer
på om medlemmene
i Mensa ikke har densosiale intelligens som
skal til for å markedsføre sine synspunkter.
Martin Ystenes reagerer sterktpå en petit i Universitetsavisa
der en uforstandig skribent harvåget å harselere over foreningen Mensa, attpåtil uten å underskrive med fullt navn. Han retter søkelyset mot samfunnets(inkludert det vitenskapelige
miljøs?) ignorering av intelligente mennesker og deres problemer, og gir oss innsikt i Mensas mål og misjon; nemlig å bidra
til at færre intelligente barnhvert år lider en vanskjebne pga.
sin høye intelligens.
Ystenes påpeker at de intelligentes problemer har blitt ignorert i flere tiår, og selv om gruppen kanskje ikke er så stor, er
det klart at dette representerer
et alvorlig problem for denne
gruppen, på samme måte som
for andre grupper som delvis faller utenfor samfunnet. Heldigvis er det slik at en del av deintelligente har funnet et tilfluktssted på Gløshaugen der deklarer å leve et tilnærmet normalt liv. Men Gløshaugen har
ikke plass til alle. Så problemet

er der fremdeles.
Det jeg har litt vanskelig for
å forstå (men jeg er heller ikke
medlem av Mensa), er hvorfor
det er nødvendig med en slik høy
intelligens for å ivareta de intelligentes interesser. Må man nødvendigvis kunne svare riktig på
en IQ-test for å forstå og kjempefor de intelligentes sak? Og, er
det kanskje denne begrensningen i medlemsrekrutteringen som

er årsak til at Mensa er så lite
fremme i den offentlige debatt?
Har ikke medlemmene den sosiale intelligens som gjør at de kan
markedsføre sine synspunkter?
For hva er det denne sikkert
utmerkete forening egentlig gjør
for å fremme sitt mål? Med en
så intelligent og sikkert ogsåtalefør medlemsmasse (Ystenes
f.eks. er jo ikke akkurat kjent forå brenne inne med sine mening-er og oppfatninger), er foreningenes anonymitet bemerkelsesverdig. Kanskje man mangler
noen «normale» for å få fart på
foreningen; kanskje noen politikere med normal intelligens kunne gi foreningen større gjennomslagskraft.

ønsker jeg Ystenes & co til lykke
i kampen for de intelligentes rettigheter.
Mons Grøvlen,
Sintef-ansatt

Mens Mensa forhåpentligvis
vurderer disse velmente råd om
en endret rekrutteringspraksis,

Hyperintelligent professor
i harnisk over Mensa-sjikane
Har Mensa noe mål
ut over å være en
klubb for hyperintelligente?
spør Even Gran.

Min petit om IQ-foreningen
Mensa på siste side i Universitetsavisa 4-2001 provoserte tydeligvis professor og Mensa-medlem Martin Ystenes. Han beskylder meg blant annet for å stå foren holdning som har «ødelagt
oppveksten for tusenvis av høytbegavede norske barn».

Oppveksten til hyperintelligente barn kan jeg naturlig nok
ikke si noe om. De som eventuelt måtte ha det tøft, har selvsagt min fulle sympati. Petiten
min var imidlertid basert påaktiviteten til voksne Mensamedlemmer i Trondheim. Jeg
kan ikke finne noe som helst på
Mensas nettsider som tyder på
at klubben har noen annen hensikt enn nettopp å være en
klubb. Ingen høyere mål. Ei heller noe om at «vi vil kjempe forde hyperintelligente barna – enutsatt gruppe i vårt samfunn».
Derimot står det at «Mensa er
en forening uten religiøse eller
politiske mål». Og da må detvære lov til å spørre om hele
poenget med foreningen Mensa

er – ja, nettopp – å drive foreningen Mensa. Det er forsåvidt
helt greit for meg at folk som scorer høyt på IQ-tester lager seg
enn sånn klubb, men da må mantåle at det kommer noen utenfra
og påpeker nettopp dette.
Foreninger som Lions, Rotary m.fl., som også har som mål å
skape et eksklusivt samhold
mellom utvalgte medlemmer,
prøver i hvert fall å finne på noeå gjøre en gang i blant. Ett eller
annet som kan rettferdiggjøre
deres eksistens. En innsamling
til et godt formål, eller noe sånt.
For Mensa i Trondheim holder
det imidlertid «å være en forening uten religiøse eller politiske mål». Da blir det fristendeå konkludere med at Mensa
eksisterer for å gi medlemmeneen fjær i hatten – og bare det.
Men hvis Ystenes har rett i at
«Mensa kjemper for de hyperintelligente barnas rettigheter», så
stiller jo saken seg annerledes.
Da har foreningen i hvert fall etmål. Men da må de fronte dettemålet litt mer aktivt enn de pr.
i dag fronter pizzaspisingen ogøldrikkingen.
Jeg beklager forøvrig athåndskriftsignaturen min varsåpass uleselig at petiten ble
oppfattet som anonym. Det var
ikke meningen.
Even Gran

Gunn Imsen
er professor i pedagogikk.

Giskes kvelertak på de frie studienei det akademiske glasshuset

Giske-reformen
vil bety at desom har mye,skal få mer, og
de som har lite,skal få enda
mindre, skriver
GUNN IMSEN.

Stortingsmelding nr.
27 ble lagt fram 9.
mars. Etter en omfattende høringsrundeom Mjøsutvalgets
innstilling har KUF
med statsråd Trond
Giske i spissen lagt
fram sine forslag til
reform av høyere
utdanning for Stortinget. De endeligevedtakene er ventet
før sommerferien.
Bekymringen forde frie studiene var
tydelig allerede ihøringsrunden. Det
var særlig forslagetom ny gradsstruktur
som sto i ildlinjen,
med nedkorting av
lavere grad til tre år,og en toårig mastergrad på toppen. Dette
ville føre til overflatiskhet og mangel på
fordypning, ble det
hevdet. Det gamle
tyske dannelsesidealet ble hentet fram,der åndens kraft og
tankes frihet sto isentrum. Frie studi-

Side 17 — Svart Cyan Magenta Gul

er i denne tradisjonen er ikke forenlig
med Mjøsutvalgets krav til effektivitet og
nytteorientering i høyere utdanning, ble
det hevdet.
Jeg tror ikke at den nye gradsstrukturen i seg selv fører til en faglig forflatning. Men reformen omfatter mange elementer. Det er når en ser forslagene til
innholdsreform, studiekvalitet, studiefinansiering og institusjonenes finansiering i sammenheng, at trusselen mot defrie fagene kommer tydelig fram.
Departementet gir et klart signal til
universitetene om å bli mer nytteorientert
i innholdet. De «må gå gjennom sine studier for å legge til rette for gode studieløp
med en bedre yrkesinnretning enn i dag».
Dette samsvarer med en markedstendens
vi har sett en stund: Studentene søker
seg i økende grad til studier hvor de vet
hva de utdanner seg til.
Studiekvalitet har stått sentralt ireformen, og ønskes velkommen av defleste. Den aktive, medbestemmende oglærende studenten skal i sentrum, detskal etableres forpliktende faglige og prosessorienterte avtaler mellom student og
institusjon, og vi skal få lov til å kreve
mer obligatorisk deltakelse og skriftlige
arbeider. Dette er musikk i ørene for oss
som arbeider innen de frie fagene. Til nå
har våre studenter vært avspist med åttetimer forelesninger pr. uke på semesterbasis, og vi har måttet gå på tiggerferd til
fakultetet for å få noen slanter til frivillige, studentledede kollokvier. Innlevering
av semesteroppgaver, individuell oppfølging og kontinuerlig evaluering er et høyt
prioritert ønske, men langt hinsides det
ressursene tillater i dag. For ikke å nevne de administrative ressursene som nye
kontrollordninger vil kreve.
Studiefinansieringen i Norge har værtdårlig lenge, og det er grunn til å hilse
velkommen en reform med økt stipendandel og som i mindre grad dynger studentene ned i gjeldsbyrder etter endt studium. Samtidig blir konverteringen til stipend gjort avhengig av at eksamen erbestått. Dette vil føre til at studentene istørre grad velger sine studiesteder og fag
strategisk. Fag med god studiekvalitet,det vil si mye ressurser til å følge opp studentene, og med høy gjennomføringsprosent, vil få en kraftig konkurransefordel.
Universitetenes finansieringssystem,
det vil si størrelsen på våre framtidige
budsjetter, skal samtidig bli mer avhengig
av oppnådde resultater. Antallet studenter og avlagte vekttall blir viktige indikatorer på kvalitet. Dermed blir det miljøer med mye ressurser, høy studiekvalitet, stor søkning, store studenttall og
høy gjennomføringsgrad som premieres.
Det snakkes om en «basisbevilgning» som

livredning for de små fagene, slik at kontinuitet og bredde i fagtilbudet kan opprettholdes. Bevilgningene blir med andre
ord fordelt etter Matteus-prinsippet: De
som har mye, skal få mer, og de som harlite, skal få enda mindre.
Bortsett fra økte bevilgninger til studiefinansieringen, er det ikke lovet en øre
ekstra til reformen. Med mindre vi får en
kraftig omprioritering av midlene innad
ved universitetet, kan de fleste frie studiene se langt etter den etterlengtede studiekvaliteten. Resultatet blir at disse
fagene får stadig færre studenter og dermed enda mindre ressurser. På sikt kan
dette bety økonomisk kvelertak på mangefag.
Vi får håpe at Stortinget er seg bevisst
universitetenes samlede målsettinger når
meldingen behandles. Universitetenes
utvikling må tuftes på langsiktige, faglige vurderinger i forhold til samfunnsbehovene, og kan ikke styres etter skiftendemarkedsinteresser og ensidige økonomiske prinsipper.

18

debatt

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

Forholdet mellom ingeniører og geologer
Fagfeltet geologi er
feilplassert i NTNUs
organisasjonsstruktur, mener Allan
Krill.
Geologi er et vidtspennende
naturfag, som omfatter all uorganisk natur, og som med historisk geologi (jordens utvikling
gjennom tid og fossil-lære) gir
tidsperspektiv også til organisk
natur. Det er et populært
museums- og formidlingsfag,
som kan brukes til å øke interesse for fysikk og kjemi hosnaturinteresserte barn. Geologi
har mange kontaktflater med
fagfelt utover det naturvitenskapelige: kunst, medisin, geografi, arkeologi, historie m.m.
NTNU – med sine visjoner omsamarbeid mellom teknologi,
naturvitenskap og humanoria –har behov for et Geologisk institutt som streker seg lenger enn
bare teknisk geologi. Men siden
opprettelsen av NTH, og fortsatt
med NTNU, er geologi i Trondheim begrenset til anvendt geologi (http://www.geo.ntnu.no/igb).

Cand.scient. i geologi? Tidlig i 1996, etter at NTNU ble opprettet, var det klart for NTNUs
geologiprofessorer at nå kunnede også gi et utdanningstilbud
til det tidligere AVH. Seks professorer sendte et brev samtidig
til rektor og fakultetet med ønske
om opprettelse av et cand. scient.-studium i geologi. Professorene ble straks kalt inn på teppet av dekanus – brevet hadde
ikke gått tjenestevei, og forslaget
hadde ikke blitt drøftet (stanset)
på institutts- eller fakultetsnivå! Her var holdningen at i
Trondheim utdannes bergingeniører, ikke geologer. De tre
andre norske universitetsbyer
har geologiutdanning, og et slikt
tilbud i Trondheim kunne svekke NTNUs bergtekniske profil.
Geologi-interesserte trøndere
kunne ta en geologiutdanning i
Oslo, Bergen eller Tromsø, eller
aller helst, en ingeniørutdanningi Trondheim.

Men geologi-professorene ville ikke trekke brevet sitt tilbake,så fakultetet fant det best å gå
videre med deres ønske. Fakultetet ga først de andre norske
universitetene anledning til åuttale seg om behov for opprettelse av enda en geologiutdanning. Da ingen motstand ble
registrert, måtte det bli til. Vi
fikk da lov å tilby cand.scient.- og
dr.scient.-utdanning, men instituttet ville ikke utvide sine oppgaver. Ingen nye geologiemnerskulle tilbys, unntatt historisk
geologi, og bare der kunne en ny
stilling opprettes, en prof. II i historisk geologi. Nå har NTNU encand.scient.-utdanning som ingen faglærere eller studenter vilinteressere seg for: den består av
siv.ing.-geologi-emner, og et emne
i historisk geologi gitt av en ekstern faglærer. Det blir ingen
driftsmidler disponibel forcand.scient.-hovedoppgaver, og
eventuelle studenter vil antakelig få anbefalt en hovedoppgavei nært samarbeid med industrien. Studiet (http://www.geo.
ntnu.no/candsci.htm) burde
kanskje hete «cand.scient.-grad i
siv.ing.-geologi.» Fakultetet og
instituttet har sin tekniske profil i trygg behold.

Hvordan anvendt geologi
prioriteres. Det er hovedsakelig gjennom en urimelig og
usolidarisk instituttøkonomi atanvendt geologi prioriteres. Noengeologer har undervisning, formidling og naturvitenskapelige
publisering som sine viktigste
oppgaver. Det urimelige er at disse ikke kan tjene inn driftsmidler uten at de også tar eksterne
oppdrag som betales. Noen ingeniører har konsulentoppdrag,gjerne knyttet til diplomoppgaver, som sine viktigste oppgaver.

Det urimelige er at disse kan få
betaling nesten uavkortet fra
industrikontaktene. Når gavmilde industrikontakter betaler
for tjenester fra instituttet, bør
det betraktes som en del av instituttets vanlige finansiering, som
undervisningsmidlene. Universitetene i Bergen og Oslo har
høyere andel ekstern finansiering av sin FoU-virksomhet enn
NTNU (se «Bergen størst», Universitetsavisa nr. 2-2001, side 7,
http://www.ntnu.no/universitetsavisa/0201/ua_2.pdf). Er
dette fordi industrigaver til Bergen og Oslo gis i form av støtte tiluniversitetet og ikke som betaling til bestemte personer og faggrupper? Hovedfagsstudenter igeologi i Bergen får driftsmidler
fra instituttet uten at oppgaveneller veilederen står for finansiering, noe som er ikke akseptert
hos oss.
Ut over disponering av driftsmidler, er det andre måter instituttet prioriterer anvendt geologi på. I 1998 ble det i et vedtak(35/98) fastslått at fossiler ikke
er et satsingsområde for instituttet, og at dersom jeg på eget
initiativ sitter ved Inst. for naturhistorie og jobber på en fossilutstilling for Vitenskapsmuseet, vil
instituttet kreve betaling fra
museet for min arbeidstid. Dette var til tross for at jeg harundervisningsforpliktelser for
instituttet som tilsvarer 50 prosent prosent av normal arbeidstid. Trilobitten som pryder instituttets hjemmeside, er nok baretil pynt.

Geologi til rekrutteringsbruk. Instituttet har bruk forgeologi, ikke minst for ordet. Med
en rekrutteringsbrosjyre somheter geologistudie? (http://
www.geo.ntnu.no/igb/forklar/geostudieweb.pdf) skalnye studenter forhåpentligvis
lokkes til fakultetet og instituttet. Cand.scient.-studiet nevnes
ikke med ett eneste ord. I brosjyren kalles våre bergingeniør
for «geologer». Når de kommer,
får nye studenter et allsidig geologiemne som jeg er faglærer for.
Men de finner snart ut at de ikke
kan ta en geologiutdanning ved
NTNU. Våre professorer i ingeniørgeologi sier det klart: Vi

utdanner bergingeniører, ikke
geologer, og det er bare i Norge vi
kan beskrive vår utdanning som«ingeniørgeologi». I utlandet kaller vi oss «geological engineers»og ikke «engineering geologists».
Det som ingeniørgeologene
ikke nevner, er at de tilbyr studenter fra Bygg-fakultetet(Anleggsteknikk) de samme
ingeniørgeologiske diplomoppgavene. Mitt inntrykk er at defleste i tunnell- og fjellsprengningsindustrien mener at bergingeniørene fra Bygg har fått en
bedre utdannelse enn bergingeniørene fra Geo-fakultet. På den
andre siden blir det faktisk geologer av noen av Geo-fakultetets
studenter. Det er mange dyktige NTH- og NTNU-geologer ved
Norges geologiske undersøkelse,
for eksempel. Våre siv.ing.’ er må
som regel forsterke sin geologiske utdanning, gjerne med en
doktorgrad, før de blir geologer,
men det gjør noen av dem som
kom til NTNU med tanke på engeologikarriere. Med omorganisering kan Bygg-fakultet ta seg
av bergingeniør-utdanning,mens
Kjemi-fakultet kan ta seg av geologi-utdanning. Geologer har
mye felles med kjemikere og biologer, og tunnel/gruveingeniører
mye felles med byggere. Rekruttering og utdanning vil være mer
effektiv, og Geologisk institutt vil
ha sine studenter og utføre
undervisningstjenester for desom ønsker det.

og det geologiske laboratoriet fra
Geologi til Berg-bygget. Nå har
instituttets administrative ledergruppe et nytt forslag som ble
presentert i allmøte 14.mars. Forå samle instituttet fysisk, skal
Geologi-bygget tømmes og alt
flyttes over gata til Berg-bygget.
Som betaling til NTNUs tekniske avdeling for oppussing og innredning av Berg-bygget, vil det
tomme Geologi-bygget gis til
NTNU som en disponibel bygning. Men fordi det er for lite
plass i Berg-bygget, kan ikke det
ryddige og omfattende geologiske bibliotek bli med. Biblioteket
må da flyttes bort, delvis til det
tekniske hovedbiblioteket på
Gløshaugen, og delvis til Dora.
Geologi-byggets flotte museumsutstilling (http://www.ntnu.
no/~krill/utstilling.htm), med
sine 650 prøver i 23 glassmontre, inklusiv sølvkrystaller, gull,meteoritter, nordsjøolje, dinosaurusegg og -bein skal også flyttes til Berg-bygget (men uten de
150 bergartene montert i prydsteinsveggen). Jeg har vist denne samling til over 1 000 ivrige
skolebarn de siste tre årene, og
vet hvilke «realfaglig» inspirasjon mineraler, bergarter og geologi
kan
gi
til
elever(http://ntnu.no/~krill/Geologipresentasjon_for_skoleklasser.htm). Jeg mener at hvis
samlingen flyttes, bør den hellergå til Vitenskapsmuseet, tilgjengelig for flere.

Institutt for geologi og
bergteknikk bør deles.

NTNUs omorganisering kan
hjelpe geologi til å bli mer synlig
og tilgjengelig. Geologi kan få sitt
eget institutt i egen bygning som
jobber med både cand.scient. og
siv.ing.-utdanning. Geologene vil
bidra med konsulenttjenester,
ikke bare til industrien, menogså til skolene, museet og det
øvrige NTNU. I motsatt fall, blir
Geologi enda mer usynlig som
fagfelt. Les litt om dette spennende naturfag på mine nettsider http://bergarter.com, og bli
med i diskusjonen om fagets
plassering i fremtidens NTNU.

Institutt for geologi og bergteknikk har fungert dårlig som etinstitutt. Fagfeltene og laboratoriene har for lite felles, og instituttet er delt mellom to bygninger – Geologi-bygget og Bergbygget. På de 13 år at jeg harvært ansatt, har det ikke værtforsøkt å ha en kollokvieserie for
instituttet, knapt et foredrag. Påmange av de årene har det værtto atskilte julebord: ett ved Geologi-bygget og et annet ved
Berg/Sintef, med mulighet for deansatte å velge enten det ene
eller det andre, ikke begge to.

Allan Krill

Men bergingeniørene er gladi geologi og vil gjerne samle instituttet. Først flyttet de to geologer

Virkelighetssjekk i undervisningsdebatten
melding til studentene skjedde
via en løpende grafisk fremstilling på web-siden av betjeningssenterets ytelse og responstid
etterhvert som de enkelte resultatene ble innmeldte (figuren).
På denne måten skulle simuleringens statistisk natur bli
demonstrert og derved flere
pedagogiske mål oppnådd.

Nye pedagogiske
metoder endrer ikke
nødvendigvis
menneskenaturen,påviser innsenderne.
Det skrives mye om hvordan vilærere må tilpasse de pedagogiske metodene våre til moderne
forhold og moderne mennesker. I
år innførte vi for tredjeårsstudenter en standard simuleringsøving med en ny vri. Det skulle
brukes et lettfattelig grafisk
brukergrensesnitt til å konstruere en simulering av et betjeningssenter med eksponensielle
ankomst- og betjeningstider.
Enklere kan en simuleringsoppgave ikke være.
Det som skulle gjøre øvingen
interessant, var at hver student

skulle foreta bare en uavhengig
replisering av betjeningssenterets oppførsel, basert på en personlig tildelt kode som initierte
generering av tilfeldig valgte

Side 18 — Svart Cyan Magenta Gul

input-data. Vi tok i bruk tidens
mulighet: hver student skulle
registrere resultatet sitt elektronisk på et skjema tilgjengelig
på kursets web-sider. Tilbake-

Dette fungerte glimrende: De
først dagene gav store svingninger i prediksjonen fordi det
var få resultater å bygge på, så
fikk vi en gradvis stabilisering
som nærmet seg det teoretisk
forventede nivået. Men så nærmet fristen seg for innlevering
av øvingsresultatene. Da gikk
denne nydelig kurven rett ad
undas, sammen med den hittil
stadig mer presise prediksjonen
av konfidensintervallet!
Nærmere undersøkelse viste
at mange av de resultatene som

ble innlevert like før fristen, varhelt fiktive. Enda flere undersøkelse viste at bortimot 15 prosent av studentene hadde forfalsket svarene på denne enkle oglærerik oppgaven. De lot som degjorde et eksperiment, og leverte inn falske resultater!!!!!
Veteranene blant lærerne
som vi spurte om råd, lot seg ikke
forbause. De hadde sett slikt før,og forklarte oss alt om de selektive aspekter i NTNU-studiets
etiske dimensjon. Våre moderne
metoder for framstilling av
øvingsresultater illustrerer så
definitivt det uendrede i menneskenes natur!
Peter Hughes og
Zoran Constantinesceu, IDIUNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 200119

debattFra analyse til krysstabell
Fordommer til tross,så har Berit Skog lattseg begeistre heftig
på kino.

Trenger vi flere klisjeer om
Nord-Norge? Mer heftig enn
begeistret vurderte jeg reklameplakatene til en dokumentarfilm
på filmfestivalen i Tromsø tidligere i vinter. Og tenkte på alle
nordnorske artister og forfattere
som i en evinnelig strøm synger,
leser høyt eller lar seg intervjue
i fjærsteinan, med en bakgrunn
av opprørt hav, måkeskrik og
snødekte fjell. Og videre på minfartstid som nordlending, der jeg
etter å ha meldt et par ord formelig beskuer at samtalepartnere fyller ut en mental krysstabell der jeg og andre likesinnede med stammens hyl tilskrives diverse typologiske egenskaper: Orker vi mer midnattssol nå?

Coolt typegalleri. Samtidig
tilførte filmen en ny dimensjon
til det mytologiske konseptet:
Et mannskor. Og syngendemenn er jo ikke å forakte. Såtreffer jeg min lett urbane
venninne, varmt oppglødd og
med sortblanke øyne: Ho har
sett Filmen! Og legger ut om
korets typegalleri som om hun
har kjent dem lenge: Dirigenten, Trygdesjefen, Fiskeren,
Den Tidligere Narkomane. Og
ikke å forglemme Organisten!
Og hun gjengir alt de sa. Jeg
repliserer overbærende og coolover en tidsriktig cafe au lait:
Har du tatt helt av?
Samme kveld sitter jeg isal 2 på Nova, med det sosiologiske begrepsapparatet i bakhodet: Kom igjen. Show it to me.
Med et grep er jeg i Berlevåg,med korsangen som kulisse. Ler
gjenkjennende med ham som harlært å gå militært, oppvokst som
jeg er på en marinebase med
macho-marsjerende marinejegere. Og ser Strandbror 1 på
95 år rulle opp i sin lille, røde bilfor å plukke opp Strandbror 2 på
87 på vei til korøving. Rørende
genialt. Og Kommunisten:
Hvilke tanke- og kvantesprang
ligger mellom de politiske
analysene og det å synge om
Guds lille barneskare? Og jeg ser
Kommunistens vilkår i et lite
lokalsamfunn, der han på kortur til Murmansk blir holdt personlig ansvarlig for forurensinga

ritten «Til Østerland vil jag fara»
noe skjelvende fremført. – Og
innimellom lurer jeg på hvordan
det går med dem alle sammen:
De glade Strandkaran med
koordinerte glidelås, Den EksNarkomane med ca. 15 hviteskjorter i sin brune skai-koffert,
Dirigenten i rullestol… Detteskal jeg forresten spørre venninna mi fra Oslo om. Jeg plasserer henne i kategoriene Meget
Heftig og Begeistret. Ho er ethakk verre enn meg. Ho brukte
sangutdanninga si som strategisk inntak, og snakker nå jevnlig med Strandbror to på 87.
som har etterlatt sorte trelik ilandskapet.

Og analysen? Visst så jeg
klisjeer og den blåmalte stue.
Koret som var rimete plassert isnøkovet. And so what? Hvorskulle de ellers stå? Og visst ser
jeg faglige dikotomier, dimensjoner og kontrastene til Big
Brothers og små stand-ups.
Men det får ligge. Jeg er omgitt
av nye mimrende personer med
klarerte blikk. Nå må de barese et bestemt filmbilde en gangtil: Kommunisten tørke tårer
foran soldatmonumentet. Ellermannskoret svinge seg på sce-

nen i Murmansk. En rørt
Dirigent da konserten gikk bra
likevel.
Derfor ender jeg opp med å
underbygge myten om den nordnorske habitus, nedfelt i en
krysstabell, inspirert av bådefilmtittel og nyslått nostalgi.
I ruta for Impulsiv noterer jeg:
Rødt tulipankort avsendt umiddelbart etter forestilling. Ikke tilregissør Jensen som får sitt, men
stilet til Dirigenten, Berlevåg
Mannskor: Hjertelig takk! I ruta
for Entusiastisk noteres: CD-plate med et særdeles flerstemt
mannskor innkjøpt, med favo-

Den varme følelsen. Og demer sofistikerte analysene av
filmen? That was Propaganda.
Noe står blinkende klart og
taler for seg selv uten å trenge
en sosiologisk dekoding. «Filmen gir en varm følelse som sitter i i mange dager», mailer enkollega fra Tromsø. Og vi som
vaklet ut fra kinosalen med
skjeve smil og gyllent sinn, vet
at svaret kan være så enkelt.
– Helvettes enkelt, hadde ænær sagt.
Berit Skog, førsteamanuensis,
Inst. for sosiologi og
statsvitenskap

Sløyf Aktivitetsuka – uansett
Jørgen Løvland
støtter utspilletom å legge ned
Aktivitetsuka.

I Universitetsavisa nr. 5 omtales den nyss avholdte Aktivitetsuka for 3. klasse siv.ing., og
det fremgår at det har vært liten
oppslutning om arrangementene. Fakultetsdirektør Søsveen
foreslår å legge ned hele Aktivitetsuka, og det er et syn jeg støtter fullt og helt, og uansett oppslutning.

Hvor ble det av den «helhetlige problemløsningen»? Aktivitetsuka, som alt
annet i dagens siv.ing.-studieplan, ble forelått av Virksomhetskomiteen (VK), og først av
VK’s underprosjekt 5, Studieorganisering. I deres rapportstår det:«Det er et problem ved dagens
studium at det er meget kurs-og
eksamensrettet. Det er liten
anledning for studentene til å
pleie elementer som tverrfaglighet, helhetlig problemdefinisjonog problemløsning, elementersom Prosjekt 3: Fagprofil mener
bør inn i studiet.
Denne prosjektgruppen vil
foreslå at det i vårsemesteret i
hvert årskurs innføres en timeplanfri periode på én uke i form
av en aktivitetsuke, for å imøtekomme behovet for å diskutere
og analysere faglige (gjerne tverrfaglige) problemstillinger isammenheng. Aktivitetsuken bør
plasseres midt i semesteret og til
samme tid for alle fakultetene. I
denne perioden tenker vi oss at
det ved NTH arrangeres en rekke seminarer (f.eks. om aktuelle
tekniske prosjekter), kurser (f.eks.
i rapportskriving, presentasjons-teknikk, litteratursøking etc), ekskursjoner, debattmøter osv som
studentene på fritt grunnlag kan
delta i. Det må være en forutsetning at studentene er aktive medarrangører i de ulike aktiviteter,
gjerne gjennom linjeforeninger
eller studentorganisasjonene.
Det er viktig at aktivitetsukeninngår som en del av semesteretog er obligatorisk ved at studentene må melde seg på og deltar i
et eller annet arrangement. Det
bør derfor føres en eller annen
kontroll med deltagelsen, og
muligens skulle man vurdere eneller annen form for rapportering.»
Noen av de foreslåtte aktivitetene kan en med litt velvilje
si inngår i dagens Aktivitetsuke,
men noe arangement for helhetlig problemløsning er den iallfall
ikke. Heller ikke er der noe obligatorisk over den nå, men i ste-

det inngår en del lokkemidler
som pizza og pengepremier. Det
er derfor ikke så rart om mange
studenter bruker denne uken til
andre ting som ferie, eller muligens til studier.

Tverrfaglighet krever tid.
Det er imidlertid grunn til å
spørre om VK’s forslag var så
veldig lurt. Erfaring med
Eksperter i team viser vel attverrfaglighet ikke kan hostes
opp på en eller noen få dager, og
helhetlig problemløsnig kreverogså tid. Mye av de enklere
aktivitetene foreslått av VK
kan inngå i det ordinære studiet, og jeg støtter Søsveens forslag om heller gjesteforelesningerogtemakvelder
gjennom semesteret for den
type aktivitet. Da kan formodentlig de mange gode innslag
få den oppmerksomhet dehadde fortjent.
Skal vi ha en aktivitetsuke,
bør den knyttes til den ordinære undervisningen. Det er ikke
vanskelig å tenke seg spesiellopplæring og diverse prosjekter
knyttet til ett eller flere fag som
kan gjennomføres i alle årskull.
Ved vårt institutt hadde vi faktisk forslag til noe i denne retning da den første melding omaktivitetsuke kom, før vi fikk
beskjed om at det skulle værehelt uforpliktende orienteringer
i stedet.
Aktivitetsuka ble i år gjort
til del av semesteret på 14 uker,
mens den i fjor kom i tillegg.
Betyr det at fagene skal reduseres til 13/14 av det de var i fjor?
Til slutt vil jeg minne om at vi fortiden har en undervisningsminister som mener studentene
arbeider for lite. Mon tro hva han
vil si til at NTNU innfører enSide 19 — Svart Cyan Magenta Gul

gjaldt det felles opplegget. Her
var frammøtet generelt godt. Jeg
vil spesielt framheve foredragene
til Øyvind Grøn («Reiser i rom
og tid»), Erik Tandberg(«2001:En romodyssé») og en delav kursene, som i tillegg til åvære svært interessante, ogsåtrakk fulle auditorier.
Jeg tror for øvrig at noe av
grunnen til at Fakultet formaskinteknikk opplevde et sådårlig oppmøte på sine arrangementer, var at de hadde laget ettradisjonelt opplegg med hovedvekt på vanlige forelesninger.
Her vil jeg gjerne trekke frammitt eget fakultet, FIM, somtenkte litt nytt og laget et alternativt arrangement der man
kombinerte både det sosiale og
det faglige. Hele arrangementet

Jørgen Løvland,
professor,
Institutt for kjemisk
prosessteknologi

Presisering om
Aktivitetsuken

ble lagt til Oppdal hvor man leide hytter fra onsdag til torsdag.
I tillegg til å stå på ski, fikk vi
her oppleve en festmiddag,
debatt om Windows og Linux og
et populærvitenskapelig foredrag ved en engasjert svensk
fysiker. Dette ble svært godt mottatt av studentene og oppmøtet
var deretter.
Etter min mening bør aktivitetsuken videreføres. Man må
imidlertid forsøke å tenke litt
nytt og lage et program med
enda større faglig bredde slik at
flere studenter finner noe sominteresserer dem.

Etter at fakultetsdirektør Åge
Søsveen bombastisk slo fast at
Aktivitetsuken ikke har livets
rett, har det uten videre i Universitetsavisa og Under Dusken blitt gjengs oppfatning atbare 1/10 av 3. klasse siv. ing.studentene møtte opp på arrangementet.
Søsveen kan selvfølgelig
mene det han vil om hvorvidt
Aktivitetsuken bør bestå eller
ikke, men å generalisere til at
1/10 møtte opp totalt på arrangementet utifra oppmøtet på
Maskinfakultetet kan verken
Søsveen, Universitetsavisa
eller Under Dusken gjøre. De
som har fulgt med i timen, vet
at det å generalisere på dennemåten, ikke holder mål.
Aktivitetsukens sentrale
arrangementer på mandag,
tirsdag og fredag hadde over
1 800 besøkende. Hvem av dem
som gikk i 3. klasse, var naturligvis vanskelig å kontrollere,siden de sentrale arrangementene var åpne for alle.
Det er imidlertid klart at
med ca. 1 200 tredjeklassinger
kan man ikke hevde at dette
gir et oppmøte på 10 prosent
på det sentrale arrangementet.

Lars Erik Walle,
3. klasse Teknisk fysikk

Petter Norli,
Leder for Aktivitetsuken

Fra en students synsvinkel
Siv.ing.-utdanningen er en relativt tung teoretisk utdannelse
med hovedvekt på tradisjonelle
auditorieforelesninger og regneøvinger. I tillegg får studentene
mot slutten av studiet en sterk
spesialisering innen sitt fagfelt.
Aktivitetsuken gir oss et kjærkomment avbrekk fra den vanlige undervisningen. Her får studentene en unik mulighet til åhøre litt om andre fagfelt enn
kun sitt eget, noe man vanligvis
ikke tar seg tid til i en travel studiehverdag. Denne ene uken kan
man dessuten la interessene styre hvilke forelesninger man vil
høre på, uten frykt for at stoffet
skal prøves i en eksamen.
Når det gjelder kritikken motdårlig oppmøte, så er mitt inntrykk at dette ikke i særlig grad

uke mer eller mindre vinterferie
i de semestrene han synes er så
altfor korte?

20

debatt

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

Fra mythos til logos og sakprosa: tur/retur?
Hva kan Platons filosofi lære oss på universitetet i dag, spør
Olav Gundersen.

For ca 2400 år siden framsatte
Platon påstanden om at diktning
er en trussel mot samfunnet, og
at den må erstattes av «vitenskap» som formuleres i, dialogisk
sakprosa. Diktningen er i vårtsamfunn et så marginalt fenomen at det alvor Platon legger iå bekjempe den, virker helt proporsjonsløst. Men ved å undersøke Platons teori kan vi lærebåde noe om humanvitenskapenes oppgave og om forholdet
mellom skriftlig sakprosa og fornuft. Humanvitenskapene lærer
oss blant annet å lese og skrive.
Ikke i elementær forstand: Isteden gir de oss bl.a. en bevissthet
om at det medium og den formen tanke formuleres i, er av
avgjørende betydning for de tanker det er mulig å uttrykke.

Fra mythos til logos. Platons argument inngår i overgangen fra mythos til logos. Til
Exphil har man stort settbehandlet denne overgangensom veien fra et mytisk til etvitenskapelig
verdensbilde.
Homer beskriver en mytisk verden, styrt av gudenes og skjeb-nens inngrep. De første filosofenes jakt etter naturens tilgrunnliggende og styrende
prinsipp, på gresk: arkjé, oppfattes som en foregripelse av
det moderne begrepet om
naturlovene. Men ved å sedenne overgangen i lys av
Platons kritikk av diktekunsten, kan vi oppdage at hovedsaken vel så mye er menneskets løsrivelse fra gudenes og
skjebnens herredømme ved
hjelp av en ny teknologi: skrivekunsten. Gjennom skriftlig,
dialogisk sakprosa blir det
mulig for menneskene å løsrive
seg fra den mytiske fortids herredømme, og etablere et selvstyre basert på fornuft og kritikk i et fellesskap av likemenn.
I Platons alternativ til diktekunsten henger sakprosa, fornuft og selvbestemmelse sammen.
Platon har tre hovedargumenter mot diktekunsten. For
det første gir diktningens innhold dårlig oppdragelse. Den
beskriver forbilledlige personer(guder og helter), som begår
umoralske og svikefulle handlinger. Ungdommen gis forbilder
som får ubesindige raserianfall,som begår incest og fadermord,
som bryter løfter både overfor
hverandre og overfor ordinære
mennesker, og som mangler mot
og besluttsomhet. Som tilhørere
identifiserer vi oss med forbildene i diktningen. Dermed hen-

Sjokkert over det
jeg ikke skrev...
Einar Aas mener at
Marianne Eidem
Pettersen har
misforstått hansinnlegg«I glasshuset».
Stud.cand.polit. i psykologi,
Marianne Eidem Pettersen, var
sjokkert over min holdning til«de frie fagene» ved NTNU i Universitetsavisa nr 4/2001. Jeg følte meg omtrent som Josef K –anklaget, men for hva?
Etter annen gangs gjennomlesning av Pettersens innlegg«Mobiltelefoner og gummistøvler» i forrige nummer av U-avisa forsto jeg anklagen: Jeg hadde ikke nevnt de allmennvitenskapelige studier – og det burde
jeg tydeligvis gjort! Jeg nevnte
for så vidt ikke medisinutdanningen heller, og den utøvende
musikkutdanning ved Musikkonservatoriet ved NTNU ble
ikke omtalt. Ingen klager mottatt fra disse hold. Muligens
skyldes det at andre lesere har
forstått hva innlegget mitt handlet om?
Innlegget handlet kun om
sivilingeniørstudiet, og inneholder ikke ett ord om andre studier. Dette studiet er midt i en
omfattende fornyelsesprosess,
der de første femårige siv.ing.er
blir uteksaminert i år 2002.
Innenfor et gitt format på 450
ord var budskapet mitt at sivilingeniørstudiet ikke har en hen-siktsmessig strukturell posisjonog forankring innenfor NTNUorganisasjonen. Hovedbekymringen min er at toppledelsen,altså rektor og Kollegiet, ikke
synes å ønske førstehånds kunnskap om utviklingen av det nye
studieopplegget.
For øvrig skriver Marianne
Eidem Pettersen tankevekkende
ting. Jeg er virkelig imponert
over den metode hun velger: Ved
å lese mine 450 ord om ett emne,
kan hun «analysere» seg fram til
mine holdninger, tanker og tro
om emner jeg ikke har skrevet
ett ord om! Er det dette psykologene kaller projisering? Hun
avslutter med å be meg om å
slutte å være barnslig (hvordan
vet hun det?), og forteller at det
ikke er nødvendig å tråkke pånoen for å hevde seg (tråkket
jeg?). Til slutt oppfordrer Pettersen freidig til samarbeid!
Det burde være unødvendig
å si det selvsagte: Det er ikke
mulig å utlede hva folk ikke tenker ut fra hva de ikke skriver!
Jeg samarbeider med mange
personer fra andre fag, men jeg
foretrekker å samarbeide med
dem som viser et minstemål av
analytisk evne, og som kommer
fordomsfritt til samarbeid.
PS: Hvis Marianne Eidem
Pettersen virkelig er interesserti å vite hva jeg mener om andre
NTNU-relaterte emner, gir jeg
deg gjerne kopi av kronikker og
innlegg om dette.
Einar J. Aas – invitert skribent
til spalten

Side 20 — Svart Cyan Magenta Gul

gir vi oss til følelsene, til fryktog medynk. Vi utsetter oss selv
for samme handlingslammelseog manglende evne til rasjonell
tenkning som diktningens forbilder.

Medrivende diktning. For
det andre er diktningens formsuggererende. Diktningen er påvers: den har medrivende rytmer og fengende melodi.
Tilhørerne blir oppslukt av
musikken: de danser og tramper takten og synger med. Den
kunstneriske kvaliteten i etverk består for Platon i at rytmen og melodien er medrivende, at handlingen (plottet,
gresk: mythos) er fengende, at
dikteren klarer å få publikum
til å identifisere seg med hovedpersonene.
Identifikasjonen
med hovedpersonene gjør at vi
som publikum hengir oss til
frykt og medynk. Jo større grad
av kunstnerisk kvalitet, desto
mer moralsk forkastelig er
kunstverket for Platon. Det å
overvære framføringen av etdikterverk eller et skuespill er
en nytelse. Nytelsen er en følge
av den kunstneriske kvaliteten,og medfører at publikum kritikkløst gjør til sine egne deholdninger og normer kunstverket formidler. For Platon gir
diktningen ikke rom for logisk
argumentasjon og kritisk drøfting. Den gir ikke rom for atmenneskene lar seg styre av sin
egen fornuft.
Bevisst program. For det
tredje framstiller diktningenbare konkrete personer i konkrete handlinger. Diktningen er
ute av stand til å fortelle ossnoe om de allmenne prinsippene som ligger til grunn forhandling og samfunn, og for forholdet mellom individ og fellesskap. Diktningen er ufornuftig
fordi den ikke gir oss innsikt i
det som er (de tidløse prinsippene). Isteden gir den oss forestillinger om det som er i form
av et mangfold av handlinger
som blir til og deretter opphører.

Såpeopera som utdanningsinstitusjon. Homer og
diktekunsten var samfunnets
eneste utdanningsinstitusjon.
Men å utsette seg for denne
informasjonsteknologien er åutsette seg for en kritikkløs
aksept av det som formidles.
«Kunsten» som utdanningsinstitusjon medførte at det var en
plikt for borgerne å delta på
opplesninger og på teaterforestillinger. De fattige fikk billettene betalt av Staten. Noen av
oss er i dag ikke er villige til åla tilsvarende samfunnsgjennomgripende og teori- og refleksjonsløse fenomener som popmusikk, reklame- såpeopera-,«virkelighets-», lotteri- og
sportsfjernsyn være enerådende utdanningsinstitusjon ivårt samfunn. Slik var Platon
ikke villig til å la Homer og dikterne være enerådende utdanningsinstitusjon i sitt samfunn.
Homer og de andre dikterne
hadde ikke noe rom for dialog,
kritikk og selvkritikk.
Tidligere på 1900-tallet «løste» Milman Parry (1902-35) «den
homeriske gåte»: spørsmålet om
hvordan det var mulig for Homerå skrive sine fantastiske dikt,
Iliaden og Odysseen. «Løsningen» består i å peke på at desidene av diktningen som Pla-

ton kritiserer, er nødvendige virkemidler ien rent muntlig kultur.
Suggererende rytme og
melodi,forskjellige
typer rim, standardiserte figurer av typen«Den rappfotede Akillevs», altså forbilledlige
helter og guder, fengende og dramatisk
handling som er konkret og billedlig forestillbart hos den medsyngende og rytemetrampende tilhører. Alt
dette er nødvendig forat såvel rhapsoden (sintids pop-stjerne), somtilhørerne, skal kunne
huske innholdet i diktet. Parry gjenoppdagetdermed noe som var
klart for homerforskerne tidligere, f.eks. forden franske opplysningsfilosofen Condillac
tidlig på 1700-tallet,eller for filosofen, dikteren og teologen Johann Gottfried Herder,
mot slutten av 1700-tallet: nemlig at de homeriske vers hadde
sin særegne form fordi de er
uttrykk for en før-skriftlig, muntlig kultur.

PlatonFra muntlig til skriftlig
kultur. Etter Parry utdypet
filologen Eric Havelock disse
poengene ved å ta alvorlig
Platons påstander om at dehomeriske vers utgjorde samfunnets utdanningsinstitusjon.
De dramatiske fortellingene og
episodene i antikkens monumentale epos, de poetiske virkemidlene, deres suggererende
kraft, var nødvendige midler
for å formidle kunnskap fra en
generasjon til den neste. Homer
inneholder alt: hvordan man
oppfører seg i de forskjellige
situasjoner, hvordan man bygger en båt, hvordan man fortøyer, hvordan man vedtar lovenpå tinget og hvilke symboler
som må tas i bruk for at lovenskal være rettskraftig. Men alt
dette har form av konkrete
handlinger i konkrete situasjoner. Å ta Platons kritikk av diktekunsten på alvor betyr å forsøke å forstå hvilken informasjonsteknologisk revolusjon
som må finne sted for at en
overgang fra mythos til logos
skal være mulig: det må skje enovergang fra muntlig til skriftlig
informasjonsutveksling.
Skriften, og nærmere bestemt
sakprosaen, er en forutsetning
for utviklingen av allmenne
prinsipper, argumenter, resonnementer og dermed en vitenskapelig innstilling. Dette står imotsetning til Platons egenframhevelse av den rent muntlige samtalen som en nødvendig betingelse for fornuft. Men
så er det da også bare Platonsskrifter vi har å holde oss til,hans tale har forlengst forstummet.
Overgangen fra mythos til
logos er en overgang fra en
muntlig til en skriftlig kultur.
Både mythos og logos som tankemessig innhold er en funksjon
av den informasjonsteknologiske form. Det vil si at mythos ikke
kan leses som uttrykk for tidligere tiders hang til uopplyst
overtro. Og vår tids sakprosa erikke en nøytral refleks av verden slik den er i seg selv. Den er
en litterær og informasjonsteknologisk form medkonstituerende for tankens innhold, slikHomerden homeriske form er medkonstituerende for en verden av
mytisk handling. Den dialogiske sakprosa gjør mulig noe som
ikke var mulig i en muntlig kultur: kritisk drøfting, argumentog motargument, som en måtemenneskene, som likeverdige
kommunikasjonspartnere styrer
seg selv på.

«Kjærlighet til visdom».
Platon former begrepet filosofi–- kjærlighet til visdom –-, imotsetning til sin samtids sofister: vismennene, de som allerede har visdommen. Men siden
forskning er å finne sannheter
man ennå ikke har, kan vi ikkevære vismenn, men visdomssøkere og -elskere. Bare den som
tror han allerede er vis, tror atdet er mulig å styre forskningen istedenfor å la den utspilleseg som en kritisk dialog
mellom likemenn. Som Platon
sa det: «Hvis vi gjør som vi hittil har gjort, og gjør hverandre
innrømmelser og undersøker ifellesskap, så vil vi selv kunnevære dommere og advokater.»(Staten 348a). Hva har dette åsi for vår egen situasjon, bådepå og utenfor Universitetet idag?
Olav Gundersen,
Førsteamanuensis ved
Exphil-senteret, Modul 1

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 200121

debattHva vil NTNU med Modul 2, Ex. Phil.?
tverrfaglige studier (HF) sa
samtlige bidragsytere til pensumboken seg villige til å væremed på en revisjon. Også spesielt inviterte bidragsytere fra
tekniske, naturvitenskapeligeog økonomiske fag svarte positivt på invitasjonen. Faglærerne ved Modul 2 svarte ikke påhenvendelsen, eller de takket
nei til å bidra til en videreutvikling av pensumboken –enkelte med en uttalt skepsis
mot at teknologer eller naturvitere skulle få delta i revisjonen.
Vi er skuffet over dette utfallet.
Vi kan ikke forstå hvorfor faglærerne ikke ønsker å samle
krefter om å lage en bedre pensumbok med en mer inkluderende tverrfaglighet.

Gunnar Fermann og
Torbjørn L. Knutsen
er skuffet overfaglærerne ved
Modul 2 og ledelsen
ved SVT-fakultetet,og trekker seg
fra videre
pensumarbeid.
Modul 2, Ex. Phil., er NTNUs
største tverrfaglige satsing påundervisningssiden.
Fagmiljøer ved SVT- og HFfakultetene maler her ut samfunnsvitenskapelige og humanistiske perspektiver for samtlige
nye studenter ved NTNU. Mye
tyder på at de fagansvarlige for
emnet ikke ønsker en bredere
tverrfaglighet som også innbefatter teknologiske og naturvitenskapelige perspektiver. Dette
overensstemmer
ikke
med
NTNUs hovedprofil og bidrar
ikke til å styrke oppslutningenom Ex. Phil. i teknologiske ognaturvitenskapelige fagmiljøer.
Modul 2 var mye av en
nyskapning da emnet ble innført
våren 1998. Med nye arbeidsformer (eksamenstellende prosjektarbeid); en bredere og mer
aktualisert tematikk («vår verden i utvikling», «teknologi og
vitenskap», «demokrati, dialog
og ledelse», «miljø», «kultur og
mangfold», «menneske og individ», «etikk og politisk filosofi»
og «vitenskapelig argumentasjon»); og flere faglige perspektiver (anvendt språkvitenskap,
filosofi, sosiologi, statsvitenskap,
antropologi, psykologi og industriell økologi) brøt det i noen grad
med norsk Ex. Phil.-tradisjon.
Denne reformen hadde ikkevært mulig uten de unike forutsetningene som var til stede etter
sammenslåingen av AVH og
NTH i 1996: Med opprettelsen
av NTNU fikk Trondheim og
Norge et universitet med en teknisk-naturvitenskapelig hovedprofil. Det lå i kortene at dettemåtte få konsekvenser for hvordan det felles innføringsemnet(Ex. Phil.) skulle utformes ved
NTNU. Det lå også i dagen at det
ville bli politisk tautrekking
mellom (i) tradisjonalister (somså studentene og seg selv best
tjent med den tradisjonelle Ex.
Phil.-ordningen – for eksempel
store deler av det filosofiske miljøet), (ii) revisjonister (som ønsket
hele Ex. Phil.-ordningen avviklet– for eksempel flere av de teknisk-naturvitenskapelige miljøene), og (iii) tverrfaglige reformister (en mer sammensatt
gruppe miljøer og beslutningstakere som så for seg en videreføring av Ex. Phil. innenfor etreformert innføringsemne).

Vinnere og tapere. Kollegiet avgjorde dragkampen i1997 ved å dele Ex. Phil. i to:
Modul 1 under HF-fakultetet
skulle ivareta de tradisjonelleemnene filosofi- og vitenskapshistorie innenfor rammen av
2,5 vekttall, mens SVT-fakultetet skulle administrere det nye
og mer sammensatte emnet(Modul 2 – 2,5 vekttall).
Dette resultatet ga to vinnereog to tapere – enten bunnlinjen
forstås som ressurstildeling ellermuligheten til å presentere sine
faglige perspektiver for et stort

SVT-fakultetet reserverer
seg. Vi stiller oss ogsåantall innføringsstudentene ved
NTNU: Selv om HF ved Filosofisk institutt tapte sitt hegemoniske grep om Ex. Phil., fikk deved sammenslåingen av AVH og
NTH et langt større univers av
innføringsstudenter å forholde
seg til. Dette innebar en betydelig styrking av den fagfilosofiske
bemanningen. HF kom også styrket ut av reformen ved atanvendte språkvitere, filosofer
og folk fra Institutt for tverrfaglige studier fikk sette sitt pregpå det flerfaglige emnet Modul 2.
Fag som sosiologi, statsvitenskap
og antropologi ved SVT-fakultetet fikk styrket sine staber som
følge av opprettelsen av Modul
2. Taperne i Ex. Phil.-reformen
var utvilsomt teknologiske ognaturvitenskapelige fag som(med unntak av et miljøfaglig
bidrag fra Program for industriell økologi) helt ble fratattmuligheten til å øve innflytelsepå den perspektivhorisont sombrettes ut i NTNUs innføringsemne. I lys av at Ex. Phil. er en
nasjonal ordning, var det ikke
overraskende at revisjonistene iførste omgang måtte gi tapt. En
nasjonal ordning kunne ikke
omstyrtes på en lokal arena(NTNU).

Vedtak uten oppfølging.
Mens mange studenter og fagfolkpåGløshaugenog
Rosenborg nok oppfattet den
prosjektfokuserte arbeidsformen og den varierte tematikken i Modul 2 som et skritt i
riktig retning, var det oppgitthet å spore over at teknologiskeog naturvitenskapelige perspektiver var bortimot fraværende itilnærmingen til innføringstematikken. Satt på spissen:Studenterved
Medisin,
Maskin, Biologi og Elektroskulle innføres i humanistiskeog samfunnsvitenskapelige perspektiver, mens studenter ved
Filosofi, Engelsk, Sosiologi og
Antropologi ikke skulle bli
kjent med teknologiske ognaturvitenskapelige tenkemåter. Slikt kan skape legitimitetsproblemer ved et universitet med en teknisk-naturvitenskapelig hovedprofil.
For å bøte på denne svakheten i reformen besluttet Programstyret for Ex. Phil. våren

Side 21 — Svart Cyan Magenta Gul

1998 å tildele SVT-fakultetet øremerkede midler for å styrke medvirkningen i Modul 2 fra fagmiljøer som til da ikke var engasjert
i emnet. Det var ingen tvil om at
Programstyret ønsket å gi teknologiske og naturvitenskapelige miljøer en anledning til å øve
innflytelse på emnet og dermed
styrke emnets legitimitet. I en
evaluering av Modul 2 høsten
1998 ble SVT-fakultetet minnet
om betydningen av å «intensivere arbeidet med å inkludere
teknologiske og naturfaglige miljøer i arbeidet med Modul 2» (G.
Fermann og B. Vik-Mo 1998: 79).
Vi er ikke kjent med at Programstyrets intensjon om en bredere tverrfaglighet er fulgt opp
på en adekvat måte av SVTfakultetet ved Program for
Modul 2.

Pensumrevisjonsommiddel. Gitt at fordelingen av
fagstillinger i Modul 2 ligger
fast, er revisjon av pensum den
beste måten å inkludere teknologiske og naturvitenskapelige
perspektiver i emnet. Dette var
vi oss svært bevisst da vi i
februar i fjor som redaktører av
den foreløpige pensumboken
Virkelighetogvitenskap:
Perspektiver på kultur, samfunn, natur og teknologi inviterte til en omfattende revisjon av
boken. Foruten gamle bidragsytere til boken, og nåværendefaglærere i Modul 2, inviterte vi
et knippe teknologer og naturvitere ved NTNU til å bidra i envidereutvikling og utvidelse av
pensum innenfor de klart
uttrykte rammene som er gitt i
KUFI-innstillingen (1997) og
Planleggingsgruppens innstilling (1997). Vi mente mye villevære vunnet ved at tidligere ognåværende faglærere i emnet
forente krefter, og så på pensumrevisjonen som en god
anledning til å trekke teknologer og naturvitere inn i denvidere utforming av Modul 2 –alt i henhold til Programstyrets
intensjon om en bredere tverrfaglighet. Slik skulle det ikkegå.

Faglærere ønsker ikke enbredere tverrfaglighet.
Med unntak av Knut H.
Sørensen ved Institutt for

undrende til at vertsfakultetet
for Modul 2 allerede i utgangspunktet reserverte seg mot å
vurdere å gi en grad av trykkestøtte til en revisjonen. På
denne måten søkte vi å holde
kostnadene for sluttbruker –studentene – nede. Nettopp her
kunne noe av Programstyrets
bevilgning til en bredere tverrfaglighet i Modul 2 settes i målrettet arbeid. Vi er overrasket
over at SVT-fakultetet ikke ser
eller prioriterer denne muligheten, og skuffet over at fakultetet forøvrig ikke har bidratt til
at gamle og nye krefter forener
seg i en videreutvikling av pensumboken i Modul 2. Vi kan
ikke fri oss fra tanken om at
Modul 2 som for tre år siden
representerte en åpning av Ex.
Phil., nå er i ferd med å fryse
status quo – for ikke å si lukke
emnet rundt rent humanistiskeog samfunnsvitenskapelige perspektiver.

Uten støtte, ingen integrering. Når alle faglærere i
Modul 2 og den fagansvarlig
ledelsen ved SVT-fakultetet påulikt vis har signal-isert at deikke støtter en utvidelse av
pensum i Modul 2 i en mer
tverrfaglig og inkluderende retning, faller etter vår oppfatning
grunnlaget bort for å videreføre
revisjonen av Virkelighet og
vitenskap som fortsatt er pensum i Modul 2. Konkret: Det
kan bli tungt å overbevise
Programstyret for Ex. Phil.
(hvis sammensetning er dominert av humanister og samfunnsvitere) om å vedta et revidert og mer tverrfaglig pensum
når verken faglærerne i Modul
2 eller vertsfakultet ønsker å gi
sin faglige, politiske eller annen
støtte til dette. Uten et brukbart mandat å basere utviklingsarbeidet på, ber vi som
pensumbokens redaktører, om
forståelse for at vi nå avslutter
dette viktige prosjektet. Som en
direkte følge av manglendeentusiasme fra sentrale aktører
i Modul 2, trekker vi oss fra
videre pensumarbeid og bruker
heller tiden på prosjekter hvis
gjennomføring ikke er like sårbare for strukturelle barriererog mangelfull medvirkning fra
andre.

Modul 2 i utakt. Det bør nåpåhvile faglærerne i Modul 2 og
SVT-fakultetets ledelse et særlig ansvar å fortsette fagutviklingen der vi nå slipper. Vi vil
sterkt oppfordre til at de nåværende forvalterne av emnet
trekker skriveføre teknologer

og naturvitere med i det videre
pensumarbeidet. Vi vil be faglærerne i Modul 2 unngå densmalere tverrfaglighet. Vi anbefaler representanter for teknologiog
naturfagenei
Programstyret for Ex. Phil.,ledelsene for naturvitenskapelige og tekniske fakulteter, og
Kollegiet å bidra til at den
videre pensum- og fagutviklingi Modul 2 ikke snur seg innover,men utvikles mot en mer inkluderende perspektivhorisont.
I en tid da gradstrukturensannsynligvis skal krympes, er
det viktigere enn noensinne at
Modul 2 – og Modul 1 for densaks skyld – kan forsvare sinplass i studieplanene. Et slikt
forsvar må bygges på demonstrert relevans og bekreftelse av
NTNUs hovedprofil. Man kan
ikke i lengden stole på at sterke
Ex. Phil.-lobbyer ved universitetene i Oslo og Bergen skal klareå frede den nasjonale Ex. Phil.ordningen. Det er ikke tilstrekkelig å utvikle nettbaserte løsninger om innholdet ikke ogsåpreges av teknologiske og naturvitenskapelige perspektiver. Det
er heller ikke nok at faglærerne
i Modul 2 putter ordet «teknologi» inn i overskriften for stadige
flere av temaene i emnet, om teknologer og naturvitere ikke fårsette preg på innholdet.
Det er for eksempel på høy
tid at naturvitere får være medå skrive om temaet «miljø», og at
det sosiologiske perspektivet på«teknologi» suppleres med pensumbidrag fra de utøvende teknologenes rekker. All den tidspråkviterne ennå ikke har maktet å stable på bena et spesialskrevet pensum for temaet«vitenskapelig argumentasjon»,
bør det åpnes for at andre fagmiljøer kan være meningsberettiget på pensumsiden – foreksempel med et naturvitenskapelig bidrag om vitenskapelig
etterrettelighet. «Etikk og politisk filosofi» bør også kunne kompletteres med en medisinsk drøfting av forskningsetiske problemstillinger. Dette som en
antydning om hvilke muligheter
som ligger i en utvidet fortolkning av tverrfaglighet i Modul 2.
Utviklingen av Modul 2
trenger nå en levende debatt om
hvordan emnet i større grad kan
bidra til å ivareta NTNUs faglige bredde og hovedprofil. Denne
debatten og derpå følgende styringssignaler (eller fraværet avsådanne) vil gi NTNU det innføringsemnet som universitetet
fortjener.
Gunnar Fermann, førsteamanuensis, og Torbjørn L.
Knutsen, professor
Institutt for sosiologi og
statsvitenskap
Redaktører for Virkelighet og
vitenskap: Perspektiver på kultur, samfunn, natur og teknologi,
Oslo: AdNotam forlag, 1998
Referanse: G. Fermann og B.
Vik-Mo (1998): Evaluering av
Modul 2 i Examen Philosophicum ved NTNU: Erfaringer fra
første gjennomføringssemester,
Trondheim: NTNU – 16. november

22

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

kategori

nettoppnettopp er NTNUs digitale oppslagstavle. Den er tilgjengelig via
NTNUs hjemmeside (www.ntnu.no/) og oppdateres daglig.
Utdrag trykkes annen hver uke i Universitetsavisa.

NTNU-kalenderen
Fredag6
april

Fredagskollokvium: 15 år etter Tsjernobyl
Fredagskollokvium ved Institutt for fysikk med forsker Lavrans Skuterud, Statens Strålevern, Østerås,Oslo. Kl. 14.15 i R3.
Gjesteforelesning med Mr. RallycrossMartin Schanche holder foredrag om bilkonstruksjon
for studentene i 8. semester i prosjektfag SIO2054
Produktutvikling og materialteknikk (PuMa8).
Foredraget er åpent for alle. Fredag 6. april kl 09.1512.00 i VTL-auditoriet, Perleporten.
Gjesteforelesning
med Dr. Finn Willy Poulsen Kl. 13.15 i rom 434
Kjemiblokk II. Title: Defect chemistry modelling offluorite-, perovskite- and pyrochlore structure oxides:
Progress, Pitfalls and Redundancies.

Onsdag18
april

Frihetens århundre: 1700-tallet i fransk åndsliv
Kl.09.15-11.00, seminarrom 12 Dragvoll: Professor
Ann Thomson, Université de Paris 8: Enlightenment
images of the non-European other. Kl.12.15-14.00,
aud. IV Låven: Professor Michel Delon, Université deParis-Sorbonne: Diderot Ecrivain.
Om forsikringsselskapers
bruk av genetiske opplysninger
Bioteknologinemnda inviterer til åpent møte onsdag
18. april kl.13.00-16.50 på Felix Konferansesenter –auditorium 1, Bryggetorget 3, Oslo. Møtet er åpent
for alle interesserte og er gratis.
Påmeldingsfrist 17. april.

Torsdag19
april

Oppstartsseminar Kvinner -Karriere - Kultur (KKK):
Seminaret tar for seg kvalifisering av kvinner for karriere i næringslivet.Torsdag 19. april, kl.09.30 - 14.15,
sal H2, hovedbygget Gløshaugen.
Seminar: Supermarkets and Moral Economy in Postwar
Europe, The Program on East European culture andSocieties, NTNU, invites all interested to its seminarwith Professor Victoria de Grazia (Columbia University,
New York), «Supermarkets and Moral Economy in
Postwar Europe». Thursday, April 19, 13:15 – 15.00,
in PEECS’ seminar room at Halsenget Gård, outside
the Dragvoll Campus.
Frihetens århundre: 1700-tallet i fransk åndsliv
Kl. 09.15-11.00, seminarrom 12 Dragvoll: Professor
Ann Thomson,Université de Paris 8:Misunderstanding«eighteenth century materialism». Kl.12.15-14.00,
aud. IV Låven: Professor Michel Delon, Université deParis-Sorbonne: Diderot materialiste: De Lancien au
nouveau democrite.
Gjesteforelesning: How fascism ruled women Italy
1922-1945. Torsdag 19. april kl. 10.15-12.00. Sted:
Møterom 7, Bygg 2, Nivå 5. Professor Victoria deGrazia, Columbia University, New York, foreleser om
Italias familiepolitikk under fascismen, og rådende
oppfatninger om kvinnenes rolle i samfunnet i tidsrommet 1922-1945.
Studentutstilling på kunstakademiet: "Rød løper"Tid: Åpning 19 april, kl 19.00 , med fest på Blæst
etterpå kl. 21.00. Utstillingen vil ellers være åpen fra
kl 12-16 hver dag fra fredag 20 til søn. 22 April. Adresse galleri kit, Inherredsveien 7, inng . ved Solsiden.

Onsdag25
aprilSØndag29
april

Ledige stillinger
Førseamanuensis i psykiatri
Ved Det medisinske fakultet er
det ledig en stilling som førsteamanuensis i psykiatri.Stillingen
er administrativt knyttet til
Psykiatrisk institutt.
Forsker i
medisinsk teknologi
Post doktor stilling (forsker) innen
medisinsk teknologi eller helseundersøkelsen i Nord-Trøndelag(HUNT) er ledig ved Det medisinkse fakultet.
Overingeniør
Ved Det medisinske fakultet er
det ledig fast stilling som overingeniør. Stillingen er organisatorisk knyttet til Institutt forfysiologi og biomedisinsk teknikk.
Doktorgradsstipendiat
i medisin
Ved Institutt for anestesi- og bildediagnostikk ved Det medisinske fakultet er det ledig stillingsom dotkrogradsstipendiat for en
periode på tre år.
Førstesekretær
Ved Institutt for hjerte-lungesykdommer ved Det medisinske
fakultet er det ledig en nyopprettet halv fast stilling som førstesekretær. Arbeidssted er ved
Medisinsk avdeling, Seksjon forlungesykdommer, RiT.
Stipendiatstilliner
i reservoarteknikk
Ved Institutt for petroleumsteknologi og anvendt geofysikk er
det ledig to stipendiatstillinger
innen fagområdet Reservoarteknikk.
Kjemi-/bioingeniør
Institutt for bioteknologi har ledig et engasjement for en kjemiingeniør,bioingeniør eller person
med tilsvarende kompetanse.
Ingeniøren vil være ansvarlig for
gjennomføring av framstilling av
ulike polysakkarider (spesielt kitin og kitosaner) samt kjemiske,fysikalsk/kjemiske og biokjemiske analyser knyttet til karakteriseringen av de samme polysakkaridene
Stipendiat i radioteknikk
Stipendiatstilling i radioteknikk
er ledig ved Institutt for teleteknikk.
Professor II i fjellarbeider
Professorat II i fjellarbeider er
ledig ved Institutt for bygg- og
anleggsteknikk

Gjesteforelesning: Writing on African women as empowerment.
Onsdag 25. april kl. 13.15-15.00. Sted: Møterom 8,
Bygg 1, Nivå 5. I samarbeid med Institutt for nordistikk og litteraturvitenskap har SKK invitert den
ghanesiske forfatteren Christina Ama Ata Aidoo tilå holde forelesning om sitt forfatterskap.

Konsulent, vikariat
Ved Seksjon for fjernundervisning, etter- og videreutdanninger det ledig vikariat som konsulent. Vikariatet er ledig fram til
august 2002.

Vårkonsert
Den 29 april klokken 19.30 skal TKS, TSS og symforch ha sin årlige vårkonsert. Med blant annet utdrag fra Cirmina Burana av Carl Orff, Veljo Tormis:
Kaksikpühendus (Diptychon) Terje Bjørklund:Duarte
Vieira Knut Nystedt: Busen og småguten Norsk folketone fra Gol i Hallingdal arr. Gavin David Lee: Egveit i himmerik ei borg In taberna og orkesteret skal
spille Sibelius 2. symfoni.

Førstekonsulenter
Ved Seksjon for fjernundervisning, etter- og videreutdanninger det ledig to førstekonsulentstillinger. Begge stillingene vil
ha oppgaver knyttet til utvikling
av nye tilbud innen fjernundervisning, etter- og videreutdanning.

Fredagsforelesning: Enzymatisk reparasjon av arvematerialet.
Kl. 14.00-15.00 ved professor Hans Krokan, Institutt
for kreftforskning og molekylærbiologi. Sted: Storeauditorium, RiT (2. etasje). Åpent for alle.

Doktorgradsstipend
innen NOxVed Institutt for termisk energi
og vannkraft skal det igangsettes et nytt dr.ing.studium på NOx.
Studiet er finansiert av, og er enSide 22 — Svart Cyan Magenta Guldel av «Miljø og prosesskontroll
Konsulent, vikariat
Ved Fakultet for maskinteknikk(fakultetskontoret) er det ledig
et vikariat som konsulent frem
til 30.06.2002,med tiltredelse ca.
1. juli 2001. Stillingen er tillagt
ansvar for saksbehandling innenfor det personaladministrativeområdet.
Universitetslektor
Ved Institutt for datateknikk og
informasjonsvitenskap er det ledig en midlertidig stilling som
universitetslektor. Stillingen er
ledig i ett år fra 01.07.01.
Vitenskapelig assistent
Ved Fakultet for samfunnsvitenskap og teknologiledelse er
det ledig stilling som vitenskapelig assistent. Nærmere opplysninger ved prosjektleder Ann
RudinowSætnan,e-post:Ann.R.Saetnan@svt.ntnu.no.
Post doktor
Ved Fakultet for samfunnsvitenskap og teknologiledelse er
det ledig en midlertidig stillingsom post doktor. Nærmere opplysninger om stillingen ved professor Edvard Moser,tlf 73590294,
e-post: edvard.moser@svt.ntnu.
no.
Avdelingsingeniør/ tekniker
Ved Fakultet for samfunnsvitenskap og teknologiledelse er
det ledig en midlertidig stillingsom avdelingsingeniør/tekniker,
elektronikk. Nærmere oppl. ved
Stig Hollup, tlf 73 55 02 51.

Internasjonale
kunngjøringer
Doktorgradsstipend
Karolinska
Institutet
inStockholm is coordinating a newMarie Curie Training Site called
EUROGENDIS:Training opportunities for European Ph.D.-students, in the field of The Genetic
Basis of Disease.
Summer Course in the USA
Up to four places are currently
available for NTNU students who
would like to participate in the
Image Processsing Applied toRemote Sensing Course being
held at West Virginia University,
USA from June 11-15, 2001 in
Morgantown, West Virginia.
Summer Course in China
Introduction to Modern China isa three week summer course arranged at The Nordic Centre at
Fudan University in Shanghai.
The main areas covered will be
Chinese History,Chinese Politics
and Aspects of the Chinese
Economy. Applications to:International Office,Gløshaugen.

Rundskriv
og kunngjøringer
Tverrfaglig
konferanse:
Bevegelse, bevissthet, handling
5. april kl 10.15 – 16.00 på
Dragvoll,møterom 8,bygg 1,nivå
5. Innledere: Jon Godal, Knut
Erik Jensen,Arild Linneberg,Leif
Skei, Jan Erik Vold.Arrangør for
konferansen er prosjektet«Improvisasjon i tverrfaglig lys»
støttet av NTNUs program fortverrfaglige studier.

Reisestipend for doktorgradsstudenter
Det Norske Veritas (DNV), se:
http://www.dnv.no, tilbyr reisestipender for dr.ing.- og dr.scient.-studenter ved NTNU. Det er
en forutsetning at stipendene skal
brukes til opphold ved anerkjente,
utenlandske læresteder og at studieoppholdene inngår som en godt
planlagt del av dr.ing/dr.scient./dr.polit./dr.art -studiene.
Utgifter i forbindelsen med deltagelse på konferanser dekkes
ikke.
NTNUs arbeidsmiljøpris 2000
Forslag til kandidater til NTNUs
arbeidsmiljøpris sendes til HMSseksjonen snarest og senest innen
18. april 2001. Arbeidsmiljøutvalget ved NTNU vil for året2000 utdele NTNUs arbeidsmiljøpris i henhold til statutter/retningslinjer. Arbeidsmiljøprisen
har inntil nå blitt utdelt som en
pengesjekk, men dette er i år endret slik at utmerkelsen gis som
et reisestipend.
Fonds-/legatmidler ved
DKNVS´ Stiftelse
Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs Stiftelse utlyser herved midler til søknad fra
følgende fonds/legater for 2001:
Hammers legat til vitenskapelige reiser i Norge og/eller til utgivelse av vitenskapelige skrifter.
Den Grevelige HielmstierneRosencroneske stiftelses legat til vitenskapelige undersøkelser og/eller formidling innen
Vitenskapsmuseets virkefelt.
Grosserer Johan Fredrik
Roshauw Lundgreens legat
til vitenskapelig forskning om
vertebratfaunaen i det nordenfjeldske Norge.
Legatet til Vilhelm Storms
minne til marine undersøkelser,
ved Vitenskapsmuseet.
Konservator Nordgårds legat
til vitenskapelige arbeider, ved
Trondhjem Biologiske Stasjon.
Legatet til lektor Karl
Schøyens minne til biologisk
forskning,ved Vitenskapsmuseet.
Bergen Privatbanks fond til
fiskeribiologiske eller botaniske
undersøkelser med tilknytning
til sjø eller ferskvann.
Trondhjem Biologiske Stasjons jubileumsfond av 1975
til praktisk vitenskapelige fiskeriundersøkelser, ved Trondhjem Biologiske Stasjon.
Astri og Olav Gjærevolls
legat til støtte for studiereiserog forskning utenfor Norden
innenfor disiplinene plantegeografi, plantesosiologi og floristikk.
For ordens skyld gjøres det oppmerksom på at de utlyste midler
ikke kan brukes til støtte for hovedfagsoppgaver. Søknader sendes til: DKNVS’ Stiftelse, Erling
Skakkesgt. 47 c, 7491 Trondheim,innen 1. mai 2001.
Eventuelle forespørsler stiles til
generalsekretær Yngve Espmark,tlf. 73596295, E-mail: yngve.espmark@chembio.ntnu.no

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 5. APRIL 2001

Norges Rederiforbunds Fondved NTNU
Fondet er opprettet ved gave fra«Stiftelsen Skipsfartens Fond forforskning og utdannelse».
Søknader om støtte fra fondet
sendes til Fakultet for marin teknikk innen 15. april.
Etterlysning av pakke
Etterlysning av pakke levert av
Linjegods ved Gløshaugen eller
Lade 15.03.01 klokken 19.55.
Pakken inneholder søknad på
stilling som professor II i klinisk
voksenpsykologi og er adressert
til Fakultet for samfunnsvitenskap og teknologiledelse, v/ ToreC. Stiles, men er ikke kommet
frem til rette adresse. Pakken er
mottatt av noen, men signaturen er uleselig, slik at vi ikke vethvem som har mottatt den.
Dersom noen kjenner til denne
pakken, vennligst ta kontakt påe-post: cathrine.haugan@svt.
ntnu.no eller telefon 90352.
Biblioteket i Sentralbygget
Biblioteket i Sentralbygget, tidligere Fakultetsbiblioteket for
arkitekt/bygg/matematikk, har
flyttet og åpner i nye lokaler
mandag 2. april. Biblioteket ligger nå i 2. etasje i Midtre lavblokk, med inngang i sal 224.
Åpningstiden blir som før flyttingen.

Kjøp og salg
Pc selges
Jeg selger en HP Vectra XM.
P133 (kan oppgraderes).160 MB
Minne, 1 GB Harddisk, S3
Skjermkort, Creative 48x CDRom, Diskettstasjon, Samsung
Syncmaster 710s (17’’ Skjerm)
Nettverkskort, Mus (Compaq),
Tastatur (Compaq), Div. programvare.Ring meg,Svein Erik,på 73 83 40 30 eller send e-post
til sveinel@math.fim.ntnu.no
Rideutstyr selges
Leggchaps i brunt,semsket skinn
med frynser str.medium,kr.150,Svarte, knehøye ridestøvler str.
39, lite brukt, kr. 200,-. Telefon
jobb:73590980,mobil:91897057,
hjem:
73528039.
Mail:
steivor.bjarghov@itea.ntnu.no
RAM og harddisk
RAM fra 32 MB,harddisk fra 2
GB kjøpes. Skriv til jonbendi@stud.ntnu.no
Liten pikesykkel
Meget pent brukt lilla/rosa pikesykkel (4-6 år) selges for kr.

600,- Ta kontakt med hanna.gautun@chembio.ntnu.no
Offroad guttesykkel
Offroad guttesykkel 48 cm selges. Har 18 gir, skjermer, stålramme, DBS – tåler en trøkk.
Pris kr 700,- – kan diskuteres.
Kontakt Viggo på mail – viggo.pedersen@ub.ntnu.no, eller
tlf 73919897 p, 73550520 j.
Flyttesalg
Veggmontert hylle for stereoanlegg i sort metall og herdet
glass.Tre hyller,solid,tåler tunge
komponenter.Kjøpt på hi-fi klubben. Nypris:1 398,- Selges 900,Madrass (120x200) så godt som
ubrukt gjestemadrass. Nypris
699,- Selges 300,- Klassisk salongbord i teak fra 60-tallet i god
stand. Plass til aviser o.l. under
selve bordplaten. Selges 200,-.
Dell skinnveske for bærbar datamaskin.Sort.Nypris 1 648,Selges 400,-. Er du interessert inoen av disse tingene? Ring da:
73953780 (kveld) eller 99251024.
Bunadsølje selges
Hovedsølje til bunad i sølv selges rimelig. Dette er smykket
som festes til skjorten på brystet.Søljen er i Telemark-stil,men
kan muligens også brukes til andre typer bunader. Telefon:
73984633(privat)eller(735)96945 (jobb). E-mail: heidit@phys.ntnu.no
Lomme-pc selges
Bortimot ubrukt lomme-pc av
typen Psion Rivo selges til halv
pris. Den inneholder mange ulike programmer og du har blant
annet internett-tilgang på den.
Nypris 3000,- selges 1500,Mail meg på: oyvindhaug@hotmail.com eller ring på:91315701.

Bolig
Rekkehusleilighet til leiePå grunn av utenlandsopphold
tilbyr vi vår rekkehusleilighetpå Tyholt til leie fra august 2001
til februar 2002. (tidspunktet
kan diskuteres). Kontakt: Pål E.
Martinussen Tlf.: 73 55 03 81 (j),73 84 79 25 (p),e-post:paal.martinussen@svt.ntnu.no
Leilighet selges.
To-roms sentral selveierleilighet selges. Leiligheten er på
48kvm. boareal og ligger i tredje etasje i Anders Buens gatepå
Lademoen/Voldsminde.
Nyslipte (originale?) furugolv påstue, gang og soverom. Vi deler

det meglerne ellers ville ha tatt,og prisen er 750 000,-. Tlf
73598015 (arbeid).
Leilighet til leie1.etg. i tomannsbolig på Tyholt
er det ledig 4-roms leilighet for
3 studenter fra 15.april.Tre umøblerte soverom, møblert stue,
kjøkken og bad med hvitevarer.
Storveranda.
Kontakt
anne.wibe@adm.ntnu.no/mob.tlf
95101978
Hus til leie
Koselig hus i «Carl Larsson-stil»til leie fra 1. juli, for rolig, ikkerøykende par eller familie.Huset
ligger på Lade.Husleie kr.7.000,pr mnd. depositum kr. 15.000,-.
Kontakt Berit Høyem eller Ivar
Sognli. Tlf: 73921314. Epost: berit.hoyem@edbasa.no.«
Leilighet til leie
Eget kjøkken og bad. Opplegg
for vaskemaskin, telefon og kabeltv. Beliggenhet i 3. etg sentralt på Buran (Frostaveien 4).
Husleie kr 3340,- pr mnd.
Depositum er tre mnd husleie.
Ledig fra midten av mai.
Kjetil/Camilla kan kontaktes på
tlf 73520389 eller 98604879.
Eventuellt mail: kjetil.flataukan@idi.ntnu.no
Leilighet ønskes
Studentpar på 23 og 26 år ønsker leilighet i området Øya,Moholt,Sentrum,Tempe,Nardo,
Singsaker fra 1. juni evt. 1. juli.
Leiligheten kan være møblert
eller umøblert. Vi er begge studenter i fjerde årskurs ved siv.ingstudiet i kjemi. Prisantydning:
Max. kr. 6000,- pr. måned (inkl.
strøm). Henvendelser sendes pr.
mail til bakas@stud.ntnu.no, eller ring tlf. 996 04 220.
Leilighet til leie.
Adresse: Overlege Bratts vei 60.
«Nilsbyen», nært Stavset, ved
Bymarkas røde strek.Leilighetener på ca.60 kvm + kjeller 20 kvm.
P-plass, Kabel-TV (inkl). Leie kr
5300,/
dep.
Kontakt:
Arne.Halaas@idi.ntnu.no
Ledig hybel
For 2600kr deler du 60 kvm med
én til. Leiligheten har alle fasiliteter.15 minutter gangavstandtil Gløshaugen. Lars: 977 64 968
eller larsnesj@stud.ntnu.no
Plass i bofellesskap
Ledig plass plass i bofellesskap
ledig på Buran for kvinnelig student fra 1 mai. Veldig bra standard, 2500 + strøm, 75 kvm totalt. Tor Martin 901 08 404.
Leilighet selges
Meget pen og sjarmerende leilighet sentralt beliggende på
Møllenberg. Boareal ca 44 kvm,
fellesutg. 450,-/mnd. Prisantydning kr.880.000,- Visningi Gyldenløves gt 23a etter nærmere avtale på tlf. 73511339,
mail: merakera@stud.ntnu.no
Ledig hybel
Hybel ledig i rolig boligområde.
Adresse: Sundlandsv. 76.
Størrelse godt og vel 20 kvm.
Inneholder kjøkken, bad og soverom/oppholdsrom.Leien er på
kr 2800,-, som inkluderer strømog kabel-TV. Justerbar innflyttingsdato.Ta kontakt med Karen
Lidal på tlf. 73937890, eller mobil 91112553.
Leilighet ønskes
Ungt studentpar ønsker å leie
leilighet fra 1.juni, i området
Sentrum-Dragvoll-StrindheimSentrum. Maks 5000/10.000.
Ring Jan 99573313,eller Renate
92202781 etter klokka 17.

Side 23 — Svart Cyan Magenta Gul

23

nettopp

Stewart’s corner
Spørsmål angående engelsk
kan stilles til språkrådgiver
Stewart Clark ved Studieavdelingen,e-post: stewart.clark@adm.ntnu.no,tlf. 73 59 52 45, faks: 73 59 52 37

Left and right
It is interesting how rightconveys more than one side of an
object or your body. If somethingis correct it is right, not left. If
you mean the direction straightahead in many languages we
illogically say something like«right ahead». When someone
asks how you are, if you say «allright», you mean OK. If you said«all left», there may be somestrange reactions.
When you think about it, left has
some very negative associations.
The Latin word for left is sinisterand the connection between the
English word and the Latin word
is obvious. According to an
Italian, an evil face is a «faccia
sinistra», and to an Italian insurance company a car crash is a«sinistro». In English if you use
the term «gauche» (French forleft) this means someone who issocially uneasy or unsophisticated. In Dutch, «link» means
not to be trusted. The same ideas
are conveyed in German by calling someone «linkisch» (or leftish). A left-winger outside of football means someone who is radical and reformist. According to
the Oxford dictionary the term
left wing comes from the French
National Assembly (1789-91)
where the nobles sat to thepresident’s right and thecommons to the left.
In society after society, left isstereotyped as clumsy, evil,
unclean and the source of bad
things. When entering a house in
Scotland, if your left foot steps infirst you will bring evil and badluck to the house. This is part ofthe «first-footing» custom. If you
spill salt, which is said to be
unlucky, you are supposed to takesome of the salt with your righthand and throw it over your leftshoulder to avoid the bad luck.
Only a few hundred years ago,
evidence that could convict awitch was a birthmark or moleon the left side of her body. In
Islamic countries and elsewhere,
the left hand is traditionallyregarded to be unclean, the righthand is the one you eat with. In
Buddhism, the path to Nirvana
divides into two. The one on theleft is the wrong way of life, andpeople should avoid it and follow
the path on the right toenlightenment. In classic tarot
cards, Justice is depicted as righthanded and the Devil as lefthanded. In court in the UnitedStates and many other countries,
the right hand is raised while
making an oath. When you think
about it, we use our sword hands
when we meet people. Have you
ever shaken hands left-handed?
This brings us back to language
and our right-handed world thatis backed by terms like right,
righteous, rechte, recht, droit etc.
with the connotations of straight,
law and privilege all tied up inthem. The poet Alexander Popeendorsed the sanctity of thestatus quo with the words «Whatever Is, Is Right». If he had
written «Whatever Is, Is Left», I
would have though he was referring to the dog’s dinner.

Tricky words
port, larboard, starboard,
poshPort means the left side of a shipor aircraft when one is facing
forward. The origin of the word issaid to be the side turned towards
the port. Considering the left andright issue it is interesting thatthe light for port is the negative«stop» signal, red.
Larboard was used until the
16th century as the term for the
port side of vessel and was
dropped because of confusion
with starboard. The termlarboard may have come fromlade + board meaning the loadingside.
Starboard means the right sideof a ship or aircraft when one isfacing forward. The origin of theword is the steering board fromearly Teutonic vessels which used
to be a paddle over the right sideof a ship for steerage. Note thatthe light for starboard is the
positive «go» signal, green.
Posh is English slang and means
elegant and stylish and is one ofthose words which everyone
incorrectly thinks they know theorigin. Despite years of digging inarchives of shipping companies
like P & O, there is no evidence
that POSH stands for Port Out,Starboard Home, meaning themost comfortable cabins on the
England-India run. The most
likely explanation is that posh
was originally English university
student slang in the early 20th
century meaning a dandy.

Enlightening English notices«Attention: Swimming is forbidden in the absence of the
Saviour»(French swimming pool)«Transgressions will be
onnounced»(Notice on toll road near
Oppdal)«Beware: the Services of theCity of Brussels are almost all
located at the Centre
Administratif»(www.brussel.be)«Take notice when this signis underwater, the road is
impassable»(Tennessee highway)

baksida«Vi hadde få nyheter denne gangen, og vi måtte kjøre det vi hadde».
Journalist Hans Ørnes i Under Dusken forklarer bladets redaksjonelle linje
i e-post til kilde (gjengitt i «NTNU-debatt»).

En sak for Amnesty

Nett-registrering

FOTO: TONE KVENILD

NTNUs lange, mørke korridorer skjuler mange dystre
hemmeligheter. På dette laboratoriet blir kandidater til
høstens rektorvalg akkurat nå kvalitetstestet.

Det blir slutt med registreringsterminaler
og oppmeldingskjema til de allmennvitenskapelige studiene. Fra i høst vil all registrering skje via nettet. I den nye internetttjenesten «Studweb», som skal erstatte alle
former for registrering, kan studentene melde seg opp til eksamen, annullere eksamensmeldinger, melde seg til undervisningneste semester og endre adresser. For studentene ved profesjonsstudiene kan Studweb foreløpig bare benyttes til adresseforandring, men flere tjenester kommer etterhvert også for denne studentgruppen.

Rot hindrer
vasking

FOTO: TORE OKSHOLENFå på Dragvoll
Det var dårlig oppmøte underårets «karrieredager» på
Dragvoll, opplyser Eva Marie
Uthus i arrangørgruppa«Nettverket». Karrieredagene
gikk i år av stabelen for fjerde gang. På disse dagene presenterer en rekke bedrifterseg for studentene på Dragvoll.
Foredragsholderne Rune
Gerhardsen og Arnt Frøseth
trakk ca. 150 tilhørere. Menmange av de største og mest
attraktive bedriftene uteble
fra presentasjonene. I stedet
endte man opp med mange
vikar- og rekrutteringsbyråer.

Færre
doktorgrader
I 2000 disputerte i alt 646
personer for doktorgraden
ved norske universiteter og
andre læresteder, viser tall
fra Norsk Institutt for studier av forskning og utdanning. Det er en nedgang på
49 sammenlignet med foregående år. Alle universitetene opplevde nedgang,bortsett fra Tromsø. Kvinneandelen på doktorgrader
i teknologi i Norge sank fra
21 prosent i 1999 til 14 prosent i 2000. Vi må tilbake
til 1992 for å finne skeivere
fordeling.

Pris-aktuell
Prosjektet «Eksperter i team» errangert som NTNUs fremste kandidat til en nasjonal pris forutdanningskvalitet, som skaldeles ut av statsråd Trond Giske
10. mai. Prisen er på hele én million kroner. Norgesnettrådet stårbak prisen som i år skal deles ut
for første gang. Hensikten er å
fremme kvalitet innen høyere
utdanning. De to andre prosjektene fra NTNU som skal delta i
konkurransen, blir «Problembasert læring i samarbeid mednæringsliv» og «Medisinerstudiet ved NTNU 1993 - 2000». Disse
to er rangert på delt andreplass
fra den interne NTNU-komiteen
som vurderte prosjektene.

Fotstøtter, pc-kasser på gulvet,
ledningsspagetti som samler
hybelkaniner, kontorer som aldriryddes slik at støvet får gro fritt
og renholderene ikke kommer til
med støvtørking: For mange renholdere er dette normalarbeidsdagen.
– Alle tilsatte og studenterutgjør en vesentlig del av renholderenes arbeidsmiljø. Renholdet
som utføres utgjør en stor del av
arbeidsmiljøet for tilsatte og studenter – mye støv oppleves somdårlig inneklima og tørr luft.
Grensesnittet mellom å tilrettelegge for at godt renhold skal laseg gjennomføre uten for store
belastninger på renholderen fordrer et samarbeid mellom brukerne av kontorene og renholderne, sier Anne Katarina Cartfjord
ved HMS-seksjonen.

Ta ballen
Det er ny sesong for 7-er fotballtrimmere ved NTNU. Ansatte på
Dragvoll og de i universitetsadministrasjonen oppfordres til å delta..
Påmeldingsfristen er 27 april og
seriestart omkring 7.mai. Kampene
regnes som trim og er på 2 x 25 min.
Serien vil foregå i månedene maijuni og august-september. Kampene
vil i utgangspunktet foregå i
Dødens dal ved Gløshaugen, menhvis det melder seg på nok Dragvoll-lag, blir det også kamper her.
Kampene er på ettermiddagen.
Kontakt:
Haavard.Karoliussen@
chembio.ntnu.no

Fantasifulle pc-er

La deg ikke lure av laget Harball. Det er også trimadgang for jenter.
FOTO: TORE HUGUBAKKEN.

En verden av muligheter –– ble forespeilet studentene under årets «Oljeindustriens dag» på Gløshaugen den 29. mars. Dagen ble
arrangert for å rekruttere nye oljeingeniører og for å
avlive myten om at den norske oljealderen nærmer
seg slutten. Ifølge Oljedirektoratet har vi fortsatt barehentet opp 20 prosent av landets antatte olje- og gassressurser; og jobbtilbudene vil dermed stå i kø for nyutdannede oljeingeniører i lang tid framover, ble det hevdet.

Infodirektør Maiken Ims i Offshoreindustriens landsforeningog instituttleder Jon Kleppe ved Institutt for petroleumsteknologi og anvendt geofysikk har felles interesser: å få fleretil å bli oljeingeniører.
FOTO: SYNNØVE RESSEM

FOTO: ARNE ASPHJELL

Designstudentene stilte ut fantasifulle prototyper til pc-er under
Aluminiumsdagen på Gløshaugen
9. mars. Studentene i faget teknisk design fikk i høstsemesteretsom prosjektoppgave å designe
pc-er for forskjellige typer omgivelser. En forutsetning var atmodellene måtte inneholde ekstrudert aluminum. På bildet ser vi
førsteamanuensis Jon Herman
Rismoen vise fram en pc spesielt
designet for norske ambassaderog utenriksstasjoner. Utførelsenskal gi assosiasjoner til fjord, fjell
og foss.

REDAKSJON: Medieseksjonen,
Informasjonsenheten
LAYOUT: Aina BergTRYKK: ST-Trykk AS, Orkanger

Side 24 — Svart Cyan Magenta Gul

POSTADRESSE: Universitetsavisa,
Info.enheten NTNU, 7491 TrondheimBESØKSADRESSE: Info.huset på
Gløshaugen (O.S. Bragstads plass 1)

Tabloide drømmer
Denne avisa er en selvmotsigelse. En «tabloidavis» og et«universitet» er per definisjon
uforenlige størrelser. En institusjon med humboldtsk verdighet fortjener en bredformatavis,
til nød Berlinerformat – uten
bilder. I en virkelig ekte universitetsavis kunne professorene halatt sine synspunkter på undervisningsstrategi, Stortingsmelding nr. 27 og generativ fonologisk grunnforskning ha tilflytt
den akademisk opplyste allmennhet med forbehold og fotnoter. Universitetet er jo ikke
ment for amatører. Tilbyr duakademikere en tabloidavis, fortjener du å bli mottatt som om
du gikk rundt på Torgallmenningen i Bergen og samlet
underskrifter til aksjonen «Etbuekorpsfritt Bergen».
Men så har altså en lunefullskjebne og Kollegiet likevel
utstyrt NTNU med et slikt useriøst boulevard-organ. En forvirret redaksjon. Med enfoldigeblålysjournalister konfrontert
med en virkelighet bestående av
strategidebatter, ny fakultetsstruktur og ubegripelige tematiske satsingsområder. Aldritreffer vi en Ole Christian Bachsom professor II på Industrielløkonomi, eller en Ari Behn som
gjesteforeleser på Nordisk.
NTNU-ere går ikke på premierefester, og overskrifter skaperde til nød i Malvikbladet og Vesteraalens avis.1
Med slike tunge tanker i sittenkle, tomme tabloidhode hender det at redaktøren gjør som
tidligere kollega Steinar Hansson i Dagsavisen. Han drømmer
seg en annen virkelighet. Slik
Hansson – i dyp frustrasjon overat Fremskrittspartiet var blitt
Norges nest største parti – forlangte at Kongeriket måtte
utstyres med en ny befolkning,slik drømmer universitetstabloidavisredaktøren om å få skrive noen virkelige nyheter.
«Hva om…», tenker redaktøren og klør seg bak med ensammenrullet «Kreativ, Konstruktiv, Kritisk» «…jeg for en
gangs skyld kunne ha ropt:
Stopp pressen: Trond Andresen
kastet hansken og utfordrer
Karl Glad til duell», eller «Stopp
pressen: Idrettsvitenskap harfått Nobels fredspris», eller»Stopp pressen: Blod-doping
utbredt i Sentraladministrasjonen«, eller «For Guds skyld stopp
pressen: Märtha Louise besøker
svigermor på Dragvoll»?
Det er vel ikke så mye å beom? Bare en aldri så liten kioskvelter. «Gjør din plikt – Krev dinrett», sier Giske-gutten. Nå harvi i ti år pliktmessig gjort vold påvår tabloide natur og skrevet omfemårig sivilingeniørstudium og
annen sovemedsin. Nå krever vi
vår rett: «Stopp pressen: Giske
og Spjøtvoll i hemmelig Rotarylosje!».
1
Eksempelet gjelder de tilfeller hvor
NTNU-ere har avlagt uforståelige doktorgrader og blir gjenstand for hyllest
i familiens lokalavis.

Utgis av Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Distribueres i 13 000 eks. annenhver fredag i vår- og høstsemesteret.
REDAKTØR: Jan Erik KaarøANSVARLIG REDAKTØR:Info.direktør Anne Katharine Dahl

på siden

TELEFON: 73 59 55 40
TELEFAKS: 73 59 54 37
E-POST: medieseksjonen@adm.ntnu.no