Ut av skapet?

Systemenes herreVår hjelpende håndNTNU eier kunstverk
for svimlende beløp.
Mesteparten befinner
seg i bak lås og slå.

Andrew Perkis har sommål å få haugevis av ulike
datasystemer til å snakke
sammen.

– på gamlehjemmet blirkanskje ikke akkurat denne
vesle, firbeinte tassen.
Men robotene kommer.

Side 13

Side 14

Side 16

NTNUs
internavis
nr. 8
10.05.2001

Geofag til himmels

Klart –

– for bygging av
RIT2000, trodde
DMF-dekanus Bovim(bildet). Men så blemarerittet han ikke
engang var i nærheten
av å ha, til virkelighet.
Side 23

Fakultet for geofag og petroleumsteknologi får godt betalt
for oljebransjens landsomfattende rekrutteringskampanje.
Fakultetet har mer enn doblet

antallet primærsøkere siden ifjor. Men for universitetet som
helhet fortsatte ikke økningen
inn i himmelen. Etter tre fete
oppgangsår har NTNU en ned-gang på 0,6 prosent i antall
primærsøkere. Universitetet iBergen er årets vinner med enframgang på hele ni prosent.
Side 5...og 95% av studentene som er her, trivesNærmere 95 prosent av alle
studenter synes det er trivelig å
studere ved NTNU, og nesten
80 prosent finner tilværelsen«faglig inspirerende». Dette gårfram av en stor spørreundersøkelse
der nesten 5 000 NTNU-studenter
har deltatt. Samlet sett får institu-

sjonen svært gode karakterer av
sine egne studenter.
Side 3

Knusende
Omtalen av høringsnotatet om ny
fakultetsstruktur får
knusende kritikk.
Side 2

KritiskDen faglege utviklinga
ved arkitekturfakultetet lir under forsmå og for spreidde
arealar.
Side 3

Kjensleladd
No får nynorskhatarene ved NTNUspråkleg fyrstehjelp av
Studentmållaget.
Side 4

Hverdagsliv
Husker du torsdag 3. mai? For de fleste av oss var det
en helt vanlig hverdag som kom og gikk nokså ubemerket. Universitetsavisa satte seg likevel fore
å dokumentere livet ved NTNU akkurat dette
døgnet. På en traust torsdag opplevde vi et mylder av
aktivitetet og arrangement.
Vi møtte statsråder, konferansedeltakere, gjesteforelesere, en doktorgrads-kandidat, kjærestepar,
fotballspillere og lesehester. Kort sagt: representanterfor en typisk dag i vårt eget lille univers. På bildet
under ser vi tilhørerne på et foredrag som førsteamanuensis Carl Haakon Waadeland holdt påDragvoll om «rytmiske bevegelser og bevegelige
rytmer».
Side 8 til 11

Koiefrelst
Spanske Andrea og
italienske Thomas
konkurrerer om å haovernattet på flest
studentkoier.
Side 6

Krevende
129 norske forskningsmiljøer har søkt om åfå bli «Senter for fremragende forskning».
Bare en håndfull vil få
lov.

FOTO: RUNE PETTER NESS

FOTO: RUNE PETTER NESS

Side 7Les daglige nyheter på http://innsidaUT.ntnu.no/ Send tips til: medieseksjonen@adm.ntnu.no
Side 1 — Svart Cyan Magenta Gul

2«Image has become far more important than substance.
It shouldn’t be, but it is. American scientists have realised that if
they’re going to to come across as eggheads and boffins
it might be impressive to their peers but it’s not the public».

på dagsordenen

PR-rådgiver Max Clifford til New Scientist«Historieløst»

ledelsenhar ordet

Prorektor
Kathrine
Skretting

Forsvar for
opprykksordningen
Stortingsmelding 27 setter dagsorden for mye av den utdanningspolitiske debatten for tiden. Blant
annet diskuteres forslaget om åfjerne den retten en førsteamanunsis har til å søke opprykk til
professor. Hvilke grunner angis forat opprykksordningen bør fjernes?
Jo, uten opprykksordningen
kan universitetet selv fritt bestemme hvor det skal opprettes professorater, alt etter universitetets satsingsfelt og målsettinger. Dermed
blir professoratene på en tydeligere måte et sentralt strategisk
virkemiddel for universitetet, tilforskjell fra i dag, når det å søke
opprykk er en individuell rett forden enkelte. Den som søker, blir
vurdert av en nasjonal komité, og
får professorstilling hvis kompetansen er til stede, uansett om
faget representerer ett av universitetets satsningsfelt eller ikke, oguansett fakultetets økonomiske
forhold.
Som kjent er situasjonen slik i
dag at mange fakultet bruker nesten 90% av budsjettet sitt på lønn.
Når bevilgningene ikke kompenserer fullt ut for lønns- og prisstigning, kan det nok oppleves som
litt tveegget for et fakultet, hvis
det plutselig skulle få mange opprykksprofessorer med krav på høyere lønn.
Når opprykksordningen allikevel bør forsvares, er det fordi dener en gulrot for den enkelte ansatte. Førsteamanuensen vet at det
er mulig å stige til professor, vedegen innsats, uansett om en arbeider på ett av universitetets prioriterte områder eller ikke.
La oss ta et eksempel: En ung
forsker med en doktorgrad i kjemi
forsøkes rekruttert til en førsteamanuensisstilling. Vedkommende
er også ettertraktet i industrien.
Denne eksempelforskeren er ambisiøs og hardtarbeidende. Hun liker
å følge sin egen nese, og den friere
stillingen en universitetskarriere
medfører, er ikke uinteressant.
Men hvis det er slik at universitetet prioriterer professorater kun
innenfor definerte satsingsfelt?
«Hvor snevre vil disse satsingsfeltene være?» tenker kanskje vår
eksempelforsker. «Vil jeg falle
innenfor eller utenfor? Og satsingfelt kan endre seg ettersom
styrer og ledere endres. Kanskje
tryggest å velge den godt betalte
jobben i industrien?»
Opprykksordningen bør bestå
fordi den sporer til forskningsinnsats. Ordningen spiller antakeligvis også en rolle i rekrutteringssammenheng, for den garanterer
forskerne at det er mulig å stige isystemet ved hjelp av sin egen innsats. Rekruttering av gode forskere
som fortsetter sin aktivitet på universitetet, er av uvurderlig betydning. Tiltak som kan vanskeliggjøre dette, bør ikke iverksettes.
Side 2 — Svart Cyan Magenta Gul

Og «overflatisk». Slik karakteriseres høringsnotatet om
ny fakultetsstruktur.

I flere av høringsuttalelsene er det flengende kritikk av innhold i notatet. «Det
grenser til historieløshet og mangel påelementær kunnskap om norsk næringsog samfunnsliv når GP ikke nevnes someksempel på en «stabil struktur i forhold
til samfunsbehov», skriver Fakultet for
geofag og petroelumsteknologi i sitt innspill. Fakultet for bygg og miljøteknikk
reagerer på en for ensidig og dominerende
argumentasjon for endringsbehov. Det
synes også at kostnadene forbundet med
en eventuell omorganisering, er svært kortog lite realistisk beskrevet. Mange ytrer
bekymring for tempoplanen i prosessen.

instituttene her så sprikende meninger
at fakultetsstyret har valgt å vise til hva
instituttene mener. Matematikerneønsker et status quo, et forsatt FIMfakultet. Fysikerne ønsker å inngå i et
naturvitenskapelig fakultet, sammen
med matematikerne. Institutt for datateknikkoginformasjonsvitenskapønsker et fakultet som samler IKT-spesialistene.

FIM spriker. Flere av fakultetene har idenne omgang valgt å legge ved instituttuttalelser. Når det gjelder Fakultet forfysikk, informatikk og matematikk, har

Skepsis. Vitenskapsmuseet vil ikke haforandring av sin enhet. Program forlærerutdanning ber om fullføre sin femårige prøveperiode ut år 2002. Student-

ILLUSTRASJON: ELIN HORN

tinget er skeptisk til et eget IKT-fakultet.
Gradsutvalget for cand.scient.-utdanningen ber om at en omorganisering måskje senere enn januar 2002. Gradsutvalget for sivilingeniørutdanningen synes at
siv.ing-utdanningen blir overflatisk
behandlet i notatet.
De fleste av tjenestemannslagene anbefaler utsettelse.
TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

Omorganisering?

Hvorfor/hvorfor ikkePrimære fagønsker Vil ikke ha…

Fakultet for kjemi og
biologi

Ja. Ønsker
6-fakultets-alternativet.

Biologimiljøet er ikke
samlet.

Samling av biologi (unntatt Et stort naturvitenskapshumanbiologi) og kjemi.
eller teknologifakultet.

Det historiskfilosofiske fakultet

Ja.
Ønsker fusjon,
ikke reorganisering.

Må ha robuste og faglig
heterogene fakultet.

Vil ha Arkeologi og
Middelalderstudier fra VM.

HF sammen med deler av
APB-fak. Dette vil splitte
en profesjonsutdanning.

Fakultet forelektroteknikk og
telekommunikasjon

Nei.
Utsett i 2-3 år.

Fakultetenes rolle i ledelseog administrasjon er ikke
avklart.

Et uforandret ET-fakultet,
evt. fusjon med IDI.

Fusjon av ET-fakultetet
med miljø som har enannen økonomi og
budsjettkultur.

Fakultet forsamfunnsvitenskap
og teknologiledelse

Ja.
Ser for seg 6 fakulteter.

Fakultetet har per i dag
tydelige svakheter og
asymmetri.

Vil ha PLU, vil ikke miste
Psykologi.

Et stort teknologisk
fakultet.

Det medisinske
fakultetJa.

Må være bedre i stand til å Status quo (pluss fysiologimøte utfordringer.
delen fra Program for
idrettsvitenskap).

Institutt for sosialt arbeid
integrert ved DMF.

Fakultet for byggog miljøteknikk

Nei.
Utsett ett år.

Er midt oppe i 5-årigSlå sammen med APB.
studieplan og annet intenst
arbeid.

Eget fakultet dersom det itillegg opprettes et teknologi-fakultet ved NTNU.

Fakultet for
arkitektur, plan og
billedkunst

Skeptisk.

Er midt i en internutviklingsprosess.

Eget fakultet sammen med Sammenslåing med
Institutt for produktdesign Fakultet for bygg og
miljøteknikk.

Fakultet for marin
teknikkTja. Vil ha lavere tempo til
en 6-fakultetsmodell.

Utredningsgrunnlaget ermangelfullt.

Basis i Marin, Maskinteknikk og GP samt
Konstruksjonsteknikk

Fakultet formaskinteknikk

Ja.
Ønsker en reorganiseringtil 7 fakulteter.

Må få fram sterke fagMaskin og Marin pluss
grupper, må styrke siv.ing.- instituttene for elkraftutdanningen.
teknikk og petroleumsteknikk .

Fakultet for fysikk,
informatikk og
matematikk

Ulike synspunkter*

Ulike synspunkter*

Ulike synspunkter*

Vil ikke ha rent naturvitenskaps- eller
teknologifakultet*

For kort tid til diskusjon.
Et slikt vedtak bør gjøres i
neste valgperiode.

Status quo.

En nedgradering av eget
fakultetet.

Fakultet for geofag og Nei. Utsett videre behandling til neste valgperiode.
petroleumsteknologi

Fusjon mellom Maskinteknikk og Marin teknikk.

* Les om FIM-fakultetet i artikkel

Denne tabellen er et sterkt komprimert sammendrag av høringsnotatene. Det innebærer blant annet at det foreligger flere argumenter for og
mot omorganisering, samt flere faglige ønsker og begrunnelser i debatten. Les høringsuttalelsene i sin helhet på:
http://www.ntnu.no/info/fakultetsstrukturen/nyheterAlltid oppdaterte nyheter på
http://innsidaUT.ntnu.no/Ni av ti studenter
trives godtNærmere 95 prosent
av alle studenter
synes det er trivelig å
studere ved NTNU,
og nesten 80 prosent
finner tilværelsen ved
universitetet «faglig
inspirerende».
Mannlige studenter trives noe
bedre enn kvinnelige, og de yngste trives bedre enn de eldre. Den
faglige inspirasjonen ser imidlertid ut til å øke jo lenger man
studerer. Dette er noen av resultatene som framkommer i en stor
spørreundersøkelse der nesten
5 000 NTNU-studenter har deltatt. Samlet sett får utdanningsinstitusjonen meget gode
karakterer av sine egne studenter.

Svarte på 27 spørsmål.
Undersøkelsen er en del av en«institusjonsevaluering» som
NTNU
skal
igjennomi
2001/2002, etter pålegg fra
Kirke-, undervisnings- og forskningsdepartementet(KUF).
Departementet ønsker en grundig vurdering av virksomheten
ved alle de norske universitetene.
Studentene ble oppfordret tilå fylle ut et skjema som ble lagt
ut via intranettet. Skjemaet
inneholdt 27 spørsmål som dekket de fleste sider av studietilværelsen; blant annet om kvalitet og effektivitet i studiene,
eksamensformer og sosiale tilbud. Det har ikke vært noen styring av hvem som kunne sende
inn svar. Derfor er svargruppen
noe skjev i forhold til den reelle
fordelingen av studenter. For
eksempel er det flere unge enn
eldre studenter, og flere studenter på siv.ing.- og realfag enn HF-

og SV-studenter, som har svart.
Men det formidable antallet som
har deltatt (29 prosent av alle
NTNU-studenter), gjør likevel atalle grupper er godt representert.
Det store flertallet oppgir altså at de trives godt. For eksempel sier 85 prosent av NTNUs«kunder» seg helt eller litt enig iat «studentsosiale tilbud er
topp». Mest fornøyd er profesjonsstudentene hvor ni av ti
synes tilbudet er godt, mens sju
av ti allmennvitenskapelige studenter er av samme oppfatning.
Men hva avgjorde opprinnelig ungdommenes valg av studieretning i Trondheim? Jo, over
80 prosent sier at NTNUs faglige studietilbud gjorde utslaget.
Men ulike studentgrupper svarer
forskjellig. Hele 90 prosent av
profesjonsstudentene oppgir det
faglige tilbudet som grunn, mens
tilsvarende andel blant de allmennvitenskapelige studentene
er 70 prosent.

30 timers uke. Flere spørsmål gjaldt studiekvalitet og-effektivitet. Her kommer det
tydelig fram at noen jobber hardere enn andre. Knapt halvparten av studentene (45,6 prosent) oppgir at de i gjennomsnitt jobber 30 timer eller mer
per uke med studiene. 47 prosent jobber 11 – 30 timer, mens
den siste gruppa på 7,4 prosent
jobber under 10 timer og følgelig bidrar til å bekrefte alle
Trond Giskes fordommer omlate studenter. Men også på
dette spørsmålet er det tydelige
forskjeller mellom studieretningene. Godt over halvparten
av profesjonsstudentene studerer mer enn 30 timer i uka,mens det på lavere grad innen
allmenvitenskapelige fag bareer 16 prosent som er så flittige.
Men her er det verdt å merke
seg at det er mange deltidsstu-

denter på lavere grad. For
eksempel er det få som venterat en ex.phil.-student skal studere på heltid for å skaffe seg
de fem vekttallene som forberedende utgjør. Når de allmennvitenskapelige studentene begynner å studere for høyere grader,jevner bildet seg ut. Da bruker
de nesten like mye tid på faget
sitt som profesjonsstudentene.
Statsråd Giske kan imidlertid ikke bruke undersøkelsensom støtte for et annet omstridt
forslag i Stortingsmelding nr. 27.
Det gjelder lengden på studieåret. Nesten 64 prosent av studenetene oppgir at de er delvis eller
helt uenig i at semestrene er for
korte. Det er flere allmennvitenskapelige studenter enn profesjonsstudenter som synes atsemestrene er for korte.

Nye eksamensformer. En
annen aktuell sak i disse tiderer eksamensformer. I undersøkelsen er det nesten 60 prosent
av studentene som vender tommelen ned for tradisjonell
skriftlig eksamen som eksamensform. Motstanden er
størst blant de eldste studentene. Det ønskede alternativet
er å bli evaluert ved å løse oppgaver gjennom semesteret medpåfølgende muntlig eksamen.
Jo eldre studentene blir, desto
mindre liker de også auditorieundervisning. «Veteranstudentene» vil gjerne ha mer
undervisning, men den skal istørre grad gis som organisert
gruppearbeid. Her er det imidlertid en forskjell mellom kjønnene. Kvinner oppgir å ha en
større forkjærlighet for auditorieundervisning.

Neste: ledelsen. Neste etappe i NTNU-evalueringen er åanalysere resultatene av en
spørreundersøkelse blant alle
instituttlederne. Det skal ogsåSmakebiter
Studentundersøkelsen gir etvell av informasjon og vi harbare valgt ut noen smakebiter av resultatene.
Påstand: Det er trivelig åvære student ved NTNU.
Helt enig: 63,3%
Litt enig: 31,3%
Delvis uenig: 4,6%
Helt uenig: 0,8%Påstand: Tradisjonell skriftlig eksamen er den besteeksamensformen.
Helt enig: 13,4%
Litt enig: 28,4%
Delvis uenig: 37,4%Helt uenig: 20,9%Påstand: Jeg fikk en god
mottakelse da jeg begynte å
studere ved NTNU.
Helt enig: 43%
Litt enig: 35,4%
Delvis uenig: 15,3%
Helt uenig: 6,2 %gjennomføres grundige intervjuer med ledelsene ved alle
fakulteter. Også universitetene
i Bergen og Oslo gjennomfører
nå lignende institusjonsevalueringer. Universitetet i Tromsøer allerede ferdig.
Internt ved NTNU ledes evalueringsprosjektet av en styringsgruppe med prorektor
Kathrine Skretting (leder), dekanene Jan Morten Dyrstad og
Steinar Nordal, fakultetsdirektør Geir Walsø og OU-direktør
Trond Singsaas. Ansvaret for den
praktiske gjennomføringen ligger hos en arbeidsgruppe bestående av Nina Sindre, OU-avdelinga (prosjektleder), Eirik Lien,
Studieavdelinga, Trude Bersvendsen, Økonomiavdelinga, og

FOTO: JAN ERIK KAARØ

June vantgavekortet
June Andreassen fikk en solid
belønning for å ha deltatt i
spørreundersøkelsen. Blant detilsammen 4827 studentene
som sendte inn svar, blesiv.ing.-studenten på Maskin
trukket ut som vinner av et
gavekort fra Kilroy Travels på
8 000 kroner.
– En kjempeoverraskelse.
Jeg hadde nesten glemt at jeg
hadde fylt ut dette skjemaet
tidligere i vinter. Nå skal jeg
bruke sommeren til å planlegge en tur til høsten sammen
med kjæresten, sier andreårsstudenten. Nøyaktig hvor hun
skal dra, har hun ikke rukket
å bestemme. Men det blir eteller annet sted utenfor allfarvei og garantert langt vekk fra
NTNU, forsikrer den lykkelige vinneren.
Thor Bjørn Arlov, Institutt forsosiologi og statsvitenskap.
Senere i år vil universitetetogså bli gjenstand for en eksternevaluering, som skal gjennomføres av en eksternt oppnevnt
komité.
Alle resultater fra selvevalueringen vil foreligge i en rapport
i januar neste år, mens den eksterne gruppa skal presentere
sine resultater om ett år (mai2002).
JAN ERIK KAARØ
jan.kaaro@adm.ntnu.no– Kritisk plassituasjon på Arkitekt– Arealsituasjonen er
kritisk, seier direktør
Gunnar Parelius ved
Fakultet for arkitektur,
plan og biletkunst(APB).
Etter eigne reknestykke manglar fakultetet omlag 2 700 kvadratmeter. Utrekninga tek startpunkt i det fakultetet sjølv meiner er objektivt behov for areal,
dersom ein skulle bygd nytt. Her
har ein samanlikna seg med
Arkitekthøgskulen i Oslo. Med
dette som referanse treng fakultetet omlag ti tusen kvadratmeter, seier Parelius. Når ein trek-

kjer i frå det dei har i dag, kjem
ein altså ut med ein manko på
2 700 kvadratmeter.
– Vi seier ikkje at det er dette vi må ha umiddelbart, men
det er eit fruktbart utgangspunkt for diskusjon, meiner
fakultetsdirektøren. Det er nå
eingong slik at nokre fag er meirplasskrevjande enn andre.

– Altfor spreidd. APBfakultetet er i dag spreidd pååtte ulike stader. Det er uhaldbart, seier Parelius.
– Den faglege utviklinga lirpå grunn av at vi ikkje får samlokalisert aktivitetane. Det atstudenter og tilsette har moglegheit til å ha ein fagleg dialog
gåande i og ikring aktivitetane

Side 3 — Svart Cyan Magenta Gulved fakultetet, er heilt sentralt
for faget. Men for å snakka
saman må ein vera fysisk påsame plassen, held direktøren
fram.
– Vi vert bare meir og meir
spreidd. Slik det er nå, oppfattar vi situasjonen som ei krise,seier han.
Parelius meiner vidare atarealbruken er prega av atmange av areala representerer
kortsiktige løysningar. Dette
undergrev ei utvikling av arealbruken i tråd med ei heilskapleg læringsstrategi.
– Fakultetet har lagt saka si
fram for Kollegiet, med ønskje
om å få til ei meir prinsipiell diskusjon. Dette forutset at det vert
utvikla eit grunnlag for avgjers-

le, som gjer det mogleg for kollegiet å avgjera dette på eit heilskapleg grunnlag. Vi kan ikkje
sjå at Teknisk avdeling til nå hargått skikkeleg inn i denne problematikken, seier Parelius.

– God dialog. – Vi er kjent
med at fakultetet kjenner arealsituasjonen som vanskeleg. Vi
har for tida ein god dialog med
fakultetet, der vi prøver å betra
situasjonen på noko lengre sikt,
seier eigedomssjef Arne Rønning.
Rønning vil ikkje gå god forreknestykket til APB-fakultetet
om at ein manglar 2 700 kvadratmeter.
– Eg kjenner ikkje grunnlaget for utrekningane, men

reknar med at tala er vanskelege å samanlikna, seier Rønning, som heller ikkje er einig i
at plassituasjonen for fakultetet
kan karakteriserast som kritisk.
Når det gjeld utsiktene til åfå samla aktivitetane, er eigedomssjefen meir imøtekommande.
– Som eg sa, har vi ein god
dialog med fakultetet, og noko
bør vi få til. I det minste bør det
vera mogleg å få aktivitetane
mindre spreidd enn kva tilfellet
er i dag.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no4nyheter

Kvervlar opp sterke kjensler«Kvervelfri rørsle» vert definert slik:
Når noko flytter seg utan å kvervla rundt.
Slik sett er Studentmållaget i Nidaros utan tvil
ei kvervelfri rørsle. Det kan ein ikkje seie om
nynorskhatarane. Nå får sistnemnde språkleg
fyrstehjelp av målfolka.
Før jul i fjor vart det bråk ikring
ei eksamen ved Marin hydrodynamikk, kor fjerdeklassestudentane fekk oppgåvetekster berrepå nynorsk. Fjerdeklassingane
meinte sjølv at dei fekk store problemer med å skjøna kva som
stod der. Dei stakkars studentane hadde aldri før høyrd om«røynda» eller «kvervelfri rørsle.» Dei studentane som haddeønskje om det, fekk i ettertid tilbod om ny eksamenNå går det mot eksamenstid
enno ein gong. Som dei omsorgsfulle menneske mållagsfolka er,
vil dei gjera sitt for at stakkarsbokmålskrivande ikkje skal fåøydelagd våren grunna uforståelege oppgåvetekstar.
– Vi vonar studentane slepp
å oppleve dette ein gong til. Å haeksamen er tøft nok i seg sjølv.
Då er det bare rett og rimeleg at
brukarar av begge målføre fåroppgåvene på eige målform, seier leiar i Studentmållaget, Marit
Aakre Tennø.

Evnelaus? Måndagen somvar, hengde folk frå mållaget
opp plakatar rundt om på Dragvoll og på Gløshaugen. Plakatane inneheld enkle og lettfattelege definisjonar på skumle
og uforståelege nynorskuttrykk. Her vil ein mellom annafå veta at «i røynda» (óg eit ord
som ikkje vart forstått) tyder «ivirkeligheten.»
Interesserte vil dessutan bli
forklart kva «kjærleik» tyder –og kva det vil seia å vera «evnelaus.»– Er du sikker på at mållaget
ikkje har ein baktanke med dette?
– ?? Vi er mest ute etter å driva litt språkleg førstehjelp. Om
dette i tillegg fører til at bådebokmåls- og nynorskbrukarar får
auka respekt for sine respektive målformer, så er ingenting
betre enn det, seier Aakre Tennø.
Reglane. Som hovudregelskal eksamensoppgåver i andre
fag enn norsk, gitt på norsk
mål, liggja føre i begge målformer. I «Forskrift om målform ieksamensoppgåver står det
mellom anna at «Eksamenskandidatar kan få oppgåvene
på bokmål eller nynorsk etterønske».

Studiedirektør Jon Walstad
seier at så langt han veit, gjeld
den einaste aktuelle grunnen for
dispensasjon ved vårens eksamenar, tekstar kor ein ikkje finn
adekvate alternativ på nynorsk
for vanskelege fagtermar.

– NTNU bryt forskriftene.
– Eg synest det er viktig at alle
studentane får oppgåvetekstar
på eiga målform. Det var faktisk akkurat dette som gjorde
at eg melde meg inn i Studentmållaget. Eg har fleire gonger
opplevd at eg har fått tekstar
som anten er på elendig nynorsk eller utelukkande på bokmål, seier Marit Aakre Tennø.
Ho hevdar at NTNU heldfram med å bryta forskriftene.
Ho meiner at utsegn som mellom
anna infodirektøren har kome
med, syner at universitetet ikkje
tek dette alvorleg.
– Ho har nemleg sagt at ho
ikkje har fått klager på at eksamenstekstar ikkje kjem i beggemålformer, og tek tydelegvis dette som eit prov på at dette ikkje
er eit problem, seier Aakre Tennø.
I eit intervju i Adressa frå 20.
november i fjor med tittel«NTNU bryter nynorskregler»seier infordirektøren mellom
anna at slike brot er meir unnataket enn regelen, og gjev vidare
uttrykk for at ho for øvrig ikkje
har høyrt klagar frå studentane
om at det vert nytta for lite
nynorsk.
– Men når det faktisk er slik
at det er kome få skriftlege klagar,så er det kan hende ikkje noko
problem?
– Universitetet har vorte
meld til politiet i både 1993 og
1994 for brot på mållova. Fleire
lesarbrev har vortne sende til
Universitetsavisa tidlegare, og
eg talar ofte med folk som ikkje
har fått eksamen på nynorsk.
Kor mange klager informasjonsdirektøren har fått personleg,veit eg ikkje, men at det ikkje
skulle vera eit problem, syner
ein komplett ignoranse for dei
mange nynorskstudentane ved
NTNU, tordnar leiaren i studentmållaget.
InformasjonsrådgjevariNorsk Språkråd, Jon Grepstad,seier i ein kommentar at NTNU

har fått klar beskjed om at dei
bryt mållova, både når det gjeld
25-prosentkravet og når det gjeldmålform i eksamensoppgåver.
– NTNU braut lenge reglaneom målform i eksamensoppgåver. Saka vart nemnd i Stortingsmelding nr. 13 (1997-98),
som vart lagd fram i desember
1997. Vi fekk lovnad frå dendåverande universitetsdirektøren om at NTNU skulle rydde
opp, og fekk inntrykk av at rutinane no var på plass. I fjor fekk
vi likevel melding om at det i ein
god del fag var gjort unntak frå
kravet om at eksamensoppgåver
skal liggje føre i begge målformer, og vi bad difor om å få tilsendt eksamensoppgåvene i dei
faga der det var gjort slike unntak. Vi fekk oppgåvene i januar,
men har enno ikkje hatt kapasitet til å sjå på dei, seier Grepstad.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no– Plakatane er meint som språkleg
førstehjelp, men om det fører til
auka respekt mellom brukarane av
dei to målformene, er ingenting
betre, seier leiar i Studentmållaget,
Marit Aakre Tennø.
FOTO: TORE OKSHOLEN– Konstruert problem– Det er meiningslaustå krevja at vi skal
skriva tekstane togonger. Vi har nok å
bruka tida vår på, seierprofessor Stig Bergeved Institutt formarine konstruksjonar.
Professor Berge er i desse dagar
fullt oppteken med studenteksamen. Dette året fekk han meir
å gjera enn vanleg.
– Eg har laga eksamenstekstane på bokmål åleine i ein
mannsalder, utan ein einaste
kommentar frå studentane. Men
denne våren har eg for første
gong skrive tekstane på nynorsk
i tillegg, seier Berge. Sterktpåtrykk frå administrasjonen erårsaka til dette. Professor Berge
har vorte nøydd til å ta med seg
omsetjingsarbeidet heim. Det

tykkjer han lite om.
– Det verkar temmeleg meiningslaust å måtte sitja og skriva tekstane oppatt side etterside, når eg veit at så å seie ingen studentar kjem til å ha brukfor nynorskversjonen. Mine kollegaer som brukar nynorsk i det
daglege, og som i alle år har gjeve oppgåvetekstar utelukkande
i denne målformen, seier det
same om å verte tvinga til å lagaei versjon på bokmål, seier Berge.
Mandag som var, gjekk han
trøysterunde under eksamenar
nede på Nidarøhallen.
– Eg såg særskilt etter om
nokon av mine studentar nytta
nynorskversjonen av eksamenstekstane, fortel han.
– Kor mange var det?
– Ikkje ein einaste ein.

Faglæraren må få avgjera. Professor Berge meiner det

i den målformen den aktuellefaglæraren nyttar – kva enten
det er bokmål eller nynorsk.
Dette er i samsvar medMålbrukslova, som slår fast at«i undervisningsverksemd ...
gjeld lova berre den administrative delen av verksemda.»
Kravet om å få oppgåvene i
begge målformer for å sikre at
alt vert forstått, oppfattar
Berge som ein konstruert problemstilling.
– Vi utdannar studentar somvonleg skal verte i stand til åarbeide i eit internasjonalt miljø. Nå er det faktisk slik at dei
skal kunna både nynorsk og bokmål skriftleg etter vidaregåande
skule. Så dersom desse studentane ikkje ein gong skjønar dei tonorske skriftmåla, korleis skaldei då greie seg ute i yrkeslivet?
Problemet er heilt på jordet –kort og godt, slår Stig Berge fast.

må fortsetje å vera slik at studentane får oppgåvene forfatta

Treg start for nytt studieprogramBåde studenter og arbeidsliv imøteser et nytt,
multifakulært studieprogram i organisasjon,
informasjonsteknologi og ledelse (OIL).
Studiet kunne ha blitt satt i gang til høsten,
men saksbehandlingen trekker ut.
Studieprogrammet skal etter
planen tilbys studenter innen
samtlige studieretninger. Initiativtakerne er Morten Levin(SVT), Eric Monteiro (FIM) og

Per Morten Schiefloe (SVT).
Levin forteller at programmet er
et forsøk på å fylle gapet mellom
informasjonsteknologien (IKT)
og organisasjon/ledelse.

Side 4 — Svart Cyan Magenta Gul– Moderne organisasjoner
blir i økende grad avhengig av
informasjons- og kommunikasjonsteknologi. Slike teknologier har tradisjonelt vært brukt tilå erstatte individuell arbeidskraft, til å håndtere store datamengder og til å effektivisere og
styre produksjonsprosesser. Nå
ser vi at dette også blir organisatoriske teknologier, som muliggjør nye måter å organisere, drive og lede virksomheter på. Det-te innebærer at ufordringene i
forhold til IKT blir mer flerfaglige. De omfatter ikke lenger
bare teknologiske, men også sosiale, psykologiske, kommunikasjonsmessige og økonomiske problemstillinger, sier Levin.
Ifølge professoren har detvært sjeldent god respons på ideene bak det nye studieopplegget.
Både studenter og representanter for næringslivet syns det er
midt i blinken. Studieprogram-met er så godt som klappet og
klart fra initiativtakernes hånd.
Derfor hadde Levin håpet å kunne starte opp allerede til høsten.
– Dessverre har saksbehandlingen trukket ut i tid. Forslaget
ligger nå hos rektor og venter påbehandling i Kollegiet.
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no

Opptur for geofag,
motvind for Marin
Søkertallene til NTNU har gått litt ned,men vitner om at populariteten stadig
er høy. Samfunnsvitenskap og humaniora har en gledelig framgang, mens
enkelte ingeniørfag og realfag sliter imotbakke.
Tallene fra Samorda opptak
viser at Universitetet i Bergenhadde størst framgang i år med
ni prosent. På andreplass kommer Universitetet i Tromsø (fram3,4 prosent) og deretter Universitetet i Oslo (fram 1,3 prosent).
For NTNUs vedkommende
viser tallene en liten nedgang på
0.6 prosent, i forhold til i fjor.
Studiedirektør Jon Walstad
minner om at NTNU har hattstor økning de tre foregående
årene. Tall fra årets søknadsrunde viser at populariteten holder stand, både når det gjelder
totalt antall søkere og antall
primærsøkere. Nedgangen rammer først og fremst enkelte sivilingeniørfag, realfag og medisinmens humanistiske og samfunnsvitenskapelige fag harøkende oppslutning.

Framgang for bygg. Fakultet for bygg og miljøteknikk komogså bra fra det med en økningpå 7.2 prosent i forhold til i fjor.
Fakultetet hadde en betydelig
framgang også i fjor. Det samme
gjelder sivilarkitektstudiet. Men
samlet sett har sivilingeniørutdanningen hatt en liten tilbakegang..
Marin teknikk har størst
nedgang (33.1 prosent). Medisinerstudiet har nedgang på 15.3

Årsrapporten for helse-, miljøog sikkerhetsarbeidet ved
NTNU ble lagt frem for Kollegiet i siste møte. Den viser at
NTNU er godt i gang med dette arbeidet, spesielt mot deansatte. Når det gjelder studenter, er ikke HMS-arbeidet
kommet fullt så langt. Utarbeidelse av handlingsplan og
mål for HMS-arbeidet er ikke
kommet langt nok ved enkelte fakultet og i deler av administrasjonen.

PhD på norsk
En landsomfattende
rekrutteringskampanje betalt av Oljeindustriens Landsforbund ga utslag på
søkningen til geofag.

prosent. Ikke helt overraskende
har sivilingeniørutdanningen
innen IKT gått ned med 15.9
prosent. Walstad mener at dettemå ses i sammenheng med at
det er opprettet mange nye studieplasser innen fagområdet og
at dette har skjerpet konkurransen.
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no

Tallene gir en oversikt over primærsøkere fordelt på studieretninger.
(Primærsøkere: søkere som harstudieretningen som førstevalg.)

Oversikt over utvikling av
antall primærsøkere
StudiumPrimær 2000 Primær 2001
SV-fag1408
1515
HF-fag785
883
Realfag
598
569
Siv.ing. geo/petr.
67
141
Siv.ing. IKT-området 1503
1264
Siv.ing. bygg & miljø
221
237
Siv.ing. kjemi
145
130
Siv.ing. marin
142
95
Siv.ark
271
352
Medisin
673
570

Som de to tidligere bøkene: «Den
litterære maskinen» og «Og bakom larmer fabrikkene» tar«Maskinkultur» opp tema rundt
fabrikken som sosial institusjon,
produksjonsenhet og kulturelt
element. Boka inneholder ensamling av ulike artikler som
historisk spenner fra opplysningstida fram til våre dager.
Blant annet har Aksel Hagen
Tjora skrevet om «Helsefabrikken», aktualisert i disse dager av
sykehusdebatten, og Yngve
Sandhei Jacobsen har skrevet
om romantiske telegrafer, maskiner og oppfinnelser.
Til sammen åtte forskere, defleste tilknyttet NTNU, harbidratt til denne boka. Den er
redigert av forsker ved Historisk
institutt, Thomas Brandt, og professor Knut Ove Eliassen ved

Side 5 — Svart Cyan Magenta Gul

Diff.
107
98
-29
74
-239
16
-15
-47
81
-103

For de andre søkealternativene er det mindre endringer

Ny bok fra HF-miljøet
Forskningsprosjektet
Fabrikken har nylig
gitt ut sin tredje bok«Maskinkultur –utsnitt fra fabrikkens
tidsalder».

NTNU har reforhandlet sin
avtale med Telenor Mobil.
Dette er en kjøpsavtale som
ikke kan brukes til privatinnkjøp av mobiltelefoner. NTNU
må være fakturaadresse.
Abonnementsavgiften er knyttet til NTNUs interne telefonabonnement, og koster 562
kroner per år. Dette er vesentlig lavere enn prisen Telenor
opererer med i det åpne markedet. Samtaleprisen er ogsålangt lavere enn normalt.
Avtalen innebærer at Telenor
Mobil sponser 2 000 kroner av
prisen på de første 75 telefonene som blir kjøpt inn. Dette gjelder også ved bytte av
telefoner som er eldre enn toår.
Flere detaljer kan du lesepå http://www.itea.ntnu.no/nett/telefoni/mobil/pris.htmlHMS-arbeid
i godt gjenge

Gledelig for geofag. Fakultet for geofag og petroleumsteknologi har aller størst grunn tilå juble etter årets opptak. Etter
flere år i motgang har vinden nå
snudd. I fjor stod halvparten av
studieplassene tomme. I år er
søkerantallet mer enn fordoblet
og tilbake til det normale. Dekanus Ole Bernt Lile setter resultatet i sammenheng med enlandsomfattende rekrutteringskampanje rettet mot videregående skoler på etterjulsvinteren.
Kampanjen ble ledet av Oljeindustriens Landsforbund. Baremateriellet beløp seg til 3.7 millioner kroner. I tillegg kom ethundretalls «misjonærer» som
oppsøkte skoler og utdanningsmesser over hele landet.

Ny mobiltelefonavtale

Institutt for nordistikk og litteraturvitenskap.
Prosjektet Fabrikken har sitt
utspring fra HF-fakultetet, og
finansieres av Norges forskningsråd og NTNUs forskningsprogram Produktivitet 2005. Om
ikke lenge ventes også bok nummer fire i Fabrikkens skriftserie.
Til så lenge kan nummer tre
bestilles fra Thomas.Brandt@
hf.ntnu.no.

Prosent
7,6
12,5
-4,8
110,4
-15,9
7,2
-10,3
-33,1
29,9
-15,3

Kollegiet vedtok i sitt siste
møte å støtte forslaget om atalle norske doktorgrader skal
få en felles betegnelse: Philosophiae Doctor, eller PhD som
det heter i internasjonalspråkbruk. Ingen av fakultetene ved NTNU hadde vesentlige innvendinger mot at alle
norske doktorgradsbetegnelser, til sammen 11, får fellesbetegnelsen PhD. Flere
bemerket at det er en fordel å
benytte en internasjonalt
kjent betegnelse. Dessuten vil
en felles betegnelse åpne forlettere og bedre håndtering av
tverrfaglige doktorgradsprosjekt.

2 800 studenthyblar online
Til sommaren kjem 2 800 studenthyblar til å vera kopla opp
på Internett. Det er nordisk
rekord. Studentsamskipnaden
i Trondheim og NTNU vil
sluttføra nettoppkoplinga av
alle studentbyane i byen. Motå betala ei avgift på hundre
kroner månaden får studentane fri tilgang på Internett.
Dei må ikkje betala teljarskritt. Kapasiteten vert 10
eller 100 Mb/s for hver hybel,
som er det same som i veggkontaktene på campusane.

6

innblikk
Utenlandsstudenter
anbefaler
NTNU
Internasjonale studenter velger
Trondheim på grunn av akademisk
kvalitet og gode finansieringsordninger.
Norsk natur og dyreliv og «nye
impulser» står også høyt pålista over hva som er viktige
motivasjonsfaktorer for å studere ved NTNU. Hele 94 prosent av studentene oppgir at
vil anbefale NTNU som studiested.

Vanskelig å bli kjent
med nordmenn. Dette
kommer fram i en fersk
undersøkelse utarbeidet av
Internasjonal seksjon (IS).
195 personer fra 43 land harsvart på spørsmål om sitt
opphold ved NTNU; om kontakt med andre studenter,
trivsel, studieopplegg, informasjon, motivasjon m.m.
Rapporten viser at studentene trives godt i Trondheim,
men at kontakten med nordmenn og norske studenter er
for dårlig. De har langt bedre
kontakt med andre utenlandsstudenter.
De internasjonale studentene synes ikke at nordmenn
er særlig flinke til å ta det første initiativet, men til gjengjeld er de svært hyggelige og
imøtekommende når du først
bli kjent med dem. Noen av
studentene savner sosiale
arrangementer der de kan
møte norske studenter, mens
andre etterlyser fadderordninger. I undersøkelsen er det
ingen som nevner rasisme på
spørsmål om negative opplevelser ved NTNU.

Vurderer
fadderordninger. Resultatene er ikke
overraskende for leder av
Internasjonal seksjon, Hilde
Skeie. Hun ser for seg atarbeidet videre må være å
bedre kontakten studentene
imellom.
– Vi må finne flere møte-

Hvilke arenaer er best
egnet for å bli kjent
med folk?
1) Studenbyen2) Språkkurs3) Sosiale kvelder
4) Kurs/emne/program5) Mottaksprogram6) Sportsaktiviteter7) Andre aktiviteter8) Studentersamfundetplasser og skape en bedre dialog, sier Skeie. Hun sier atogså norske studenter savner
integrering med utenlandsstudentene. Et av tiltakene
som nå vil bli vurdert, er fadderordninger.
Moholt er den studentbyen som flesteparten av deinternasjonale studentene
sokner til. Hele 85 prosent av
studentene bor her. Studentbyen trekkes også fram som
den arenaen som er best egnet
for å bli kjent med folk.
Resultatene av undersøkelsen er en fjær i hatten til
Internasjonal seksjon. I 91
prosent av de som svarte, syntes at seksjonenn gjør en god
nok jobb.

Føler seg velkomne.
Formålet med undersøkelsen
er å samle data og evaluereog vurdere studentenes trivsel ved NTNU, samt å kartlegge et eventuelt forbedringspotensial ved Internasjonal seksjon. I fjor ble det ien rapport fra Næringslivets
Idéfond for NTNU påstått at
NTNU ikke er kjent som etuniversitet hvor utenlandsstudenter trives og føler seg
velkomne som en del av etfellesskap. Denne påstanden
blir nå delvis tilbakevist,
mener førstekonsulent Pål
Victor Verndal, som har utarbeidet rapporten for IS.
– Rapporten indikerer at
utenlandsstudentene i større
grad omgås andre utenlandsstudenter, enn nordmenn.
Men dette er et kjent fenomenogså ved andre universiteter,sier Verndal.

Thomas Leiter og Andrea Moya er hjertens enige om at Trondheim er en bra studentby for utenlandsstudenter.
FOTO: TORE HUGUBAKKEN

Elsker koielivet
Andrea og Thomaser på Moholtparty iukedagene og på
koietur i helgene. Til
sammen blir det etfint studieliv.

TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

Hvilke faktorer er deviktigste for å velge
NTNU?
1) Akademisk kvalitet
2) Finansieringsordning3) Nye impulser4) Norsk natur/dyreliv/4) omgivelser
5) Yrkesmessige fordeler
6) Norsk folk/kultur7) Kulturelle opplevelser8) Annet

Side 6 — Svart Cyan Magenta Gul

Thomas Leiter (23) fra Italia og
Andrea Moya (24) fra Spania
bekrefter konklusjonene i rapporten. Begge har det definitivt bra i
Trondheim. Rent faglig er Andrea
dette semesteret opptatt av å studere effekten av den siste reformen i norsk grunnskole, mens Thomas tar diverse kurs innen bygg og
miljøteknikk. Begge ville ha etsemester i et land hvor de kunne
snakke engelsk. En kombinasjon
av tilfeldigheter og tips fra venner
gjorde at de havnet i Norge.
– De første ukene var det mange fester på Moholt, minnes

Andrea og Thomas. Etter hvert er
det blitt roligere, men de latinske
studentene sier at de fortsatt har
flere private «parties» i løpet av
ukedagene. Men de er langt fra så
intense som nordmennenes helgefyll. Når noen av de utenlandske
studentene reiser bort en uke, blir
det fort et goodbye-party. Og når dekommer tilbake, er det helt naturlig med welcome-party.
Begge synes at adresse på
Moholt gjør det lett å bli kjent med
andre utenlandsstudenter. De norske studentene er litt vanskeligere
å komme i kontakt med, selv om deogså har venner blant dem.

Hyttekonge. – I think all in
my life is crazy here, ler Andrea
fra Madrid. Etter at hun kom til
Trondheim og NTNU i januar,
har hun besøkt mormoren til enkamerat av seg i Vesterålen, deltatt på internasjonalt seminar i
Oslo, gått seg vill på hyttetur ved
Selbusjøen, og overnattet på ti
forskjellige koier i regi av idretts-

laget NTNUI.
– But he is the King of hytter,
spøker hun og kikker på Thomas.
Han har 11 forskjellige hytter påmerittlisten etter han også begynte NTNU-studiene i januar.
– Men jeg har en plan, sierAndrea og påstår smørblidt at hun
akter å være i Trondheim helt til
hun har slått Thomas i antall
besøkte koier.

NTNU-ambassadører.

Til
sommeren reiser både Andrea og
Thomas reiser hjem. Andrea
leker likevel med tanken om å
fortsette å studere ved NTNU,
men da må både finansieringenog studieopplegget klaffe. Per idag har hun svært lyst til å fortsette. Når Thomas reiser hjem til
Meran til sommeren, skal han ha
med seg gode råd i bagasjen til
sine studerende landsmenn.
– Just go! Feel free! Til NTNU,
til Norge eller andre steder. I hvert
fall bort fra lærestedet ditt. That’s
very important.

innb ikk

Universitetet i Oslo
har flest søknader
Antall søknader fra de fire universitetene fordeler seg slik:
UiO: 36
NTNU: 26
UiB: 21
UiTø: 4Innen fagområder er fordelingen slik:
Naturvitenskap/teknologi: 54
Medisin og helse: 27
Kultur og samfunn: 23
Bioproduksjon og foredling: 16
Miljø og utvikling: 11

Forskningsrådet følger toppidrettens oppskrift og innfører elitesatsing innen forskningen. Superforskerne samles i Sentre for
fremragende forskning (SFF).
FOTO: EPA/SCANPIX

26 senter-søknader fra NTNU

Frisk fight for
fremragende
forskning

Full søkerliste finnes på nettet:
http://www.forskningsradet.no/fag/andre/sff/sffsokere.html
Bioproduksjon og foredling:
The Trondheim Plankton & Technology
Centre of Excellence, TROPLATENOBIPOL - Centre for Biopolymer
Engineering at NTNU

Forskningsrådet har åpnet for en elitedivisjon innen
forskningen. 129 forskningsmiljøer søker nå om å bli Senterfor fremragende forskning. Bare fem–ti av disse vil slippegjennom nåløyet. NTNU stiller med 26 søknader i dette racet.
TROPLATE, CICR, FUNCAT, NOCO, NORSOC, ICAPITT, MODUS – har du hørt disse
forkortelsene før? Neppe. Dette er eksempler
på noen av de mange fantasifulle akronymer
NTNU-forskere har kommet opp med i forbindelse med sine søknader til Forskningsrådet om etablering av Senter for fremragende
forskning, forkortet SFF. Av totalt 129 godkjente søknader kom 26 fra NTNU.

Vinnerne utpekes neste år. Nå skal etmindre antall søknader siles ut for å delta i
runde to. Hver av disse blir sendt til tre
utenlandske toppfolk innen det fagområde
søknaden representerer.
– Dette blir en prosess som tar tid, men vi
vil at søkerne skal føle trygghet for at det blir
gjort en faglig sterk vurdering, sier prosjektlederen ved Forskningsrådet, spesialrådgiver
Viggo Mohr. Den endelige utpeking av de femti sentrene som kan smykke seg med tittelen
Senter for fremragende forskning, vil skje
først neste vår.
«Premien» til vinnerne er at de er sikret10-20 millioner i årlig støtte fra Forskningsrådet de neste ti årene. I tillegg ønsker rådet
at miljøene skal satse egne midler, og hente
inn økonomisk støtte fra industrien. Målet
med SFF-prosjektet er å løfte flere norske
forskningsmiljøer fram i verdenstoppen.
En gang i løpet av tiårsperioden blir det en
evaluering av innsatsen. Blir dommen at innsatsen ikke er god nok, kuttes pengestrømmen fra Forskningsrådet.

Side 7 — Svart Cyan Magenta Gul

Kritiske røster. Modellen med «Centresof Excellence» er hentet fra andre forskningsnasjoner, og det er spesielt det danske
systemet Forskningsrådet har hatt som forbilde. Innen idretten har som kjent også ensterk satsing på de store talentene gitt gode
resultater.
Kritiske røster har hevdet at elitesatsingen vil føre til en utarming av bredden i norsk
forskning. Erfaring tilsier at det er vanskeligå «vedta» hvor den fremragende forskningenskal foregå, og vil ikke enerne klare å komme
seg fram uansett? Det fryktes at det blir
magrere kår for de hardt arbeidende forskerne som ikke er definert som enere ved opprettelsen av en elitedivisjon, og at de beste
hodene i universitets- og forskningsmiljø forsvinner inn i sentrene.
Strategidirektør Kari Kveseth i Norges
forskningsråd mener at denne frykten er ubegrunnet. – Vi tror at sentre for fremragende
forskning på sikt vil bidra til økt kvalitet med
ringvirkninger ut over selve senteret, sierKveseth.
– Vi får tilbakemeldinger fra fagmiljøeneom at selve søknadsprosessen til SFF har værtpositiv, ledet til ny optimisme og skapt faglige relasjoner og kontakter ut over de tradisjonelle fag- og institusjonsgrensene, sier Kveseth videre.

Medisin og helse:
Centre for integrated cancer research (CICR)
CoE in MR and ultrasound for
improved patient care
The Trondheim Neuroendocrine
Tumour Group
Naturvitenskap og teknologi:
Acoustic research centre
BUILDINGS 2025: Integrated Building Design
for a Substainable Energy Future
Centre for Quantifiable Quality of Service inCommunication Systems
Centre for High Pressure engineering andChemistry of Dispersed Systems
Dynamic Reservoir Characterization
Evolutionary Ecology
Fundamentals of Catalysis - FUNCAT
Fundamentals of Electrochemical
Energy Conversion
International Centre of Applied
Information Theory in Trondheim (ICAPITT)
Light Metals Technology
Model Driven System Development – from
distributed to mobile, and pervasive systems –The MODUS Centre
NOCO: NOmadic COmputing for virtualorganizations – mobile, distributed andmultimedia ICT applications
Norwegian Centre for System-on-a-Chip
Integration (NORSOC)NTNU Mathematical Research Centre (MRC)
Process Systems Engineering From Natural
Gas to Food
Research Centre for Advanced Functional
Oxide Materials
Senter for teoretisk fysikk
Ships and Ocean Structure: Integration ofhydrodynamics – structural mechanics –automatic control
Thermodynamics and Fundamentals in
Sustainable Refrigeration

Fakultet for kjemi og biologi
Fakultet for kjemi og biologi

Det medisinske fakultet
Det medisinske fakultet
Det medisinske fakultet

Fakultet for elektroteknikk
og telekommunikasjon
Institutt for bygningsteknologi
Fakultet for elektroteknikk og
telekommunikasjon
Fakultet for kjemi og biologi
Institutt for petroleumsteknologi
og anv. geofysikk
Fakultet for kjemi og biologi
Fakultet for kjemi og biologi
Fakultet for kjemi og biologi
Fakultet for elektroteknikk og
telekommunikasjon
Fakultet for kjemi og biologi
Institutt for klima og kuldeteknikk
Fakultet for elektroteknikk og
telekommunikasjon
Institutt for fysikalsk elektronikk
Fakultet for fysikk, informatikk og
matematikk
Institutt for teknisk kybernetikk
Fakultet for fysikk, informatikk og
matematikk
Institutt for fysikk
Fakultet for marin teknikk
Fakultet for maskinteknikk

Kultur og samfunn:
NTNU - Language Technology

Historisk-filosofisk fakultet

Miljø og utvikling:
Centre for Conservation Biology

Zoologisk institutt

ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no

8

En dag i NTNUs liv
For en uke siden passerte
nok en hverdag i livet ditt.
Husker du torsdag 3. mai i det
Herrens år 2001?

andre arbeidsoppgavene i organisasjonen. Vi er en by i byen, med et enormt
mangfold av aktiviteter på en ganske
alminnelig torsdag.

Hvis ikke, så var Universitetsavisa påplass for å dokumentere en del av det
som skjedde akkurat denne dagen ved
universitetet. Til sammen består vårverden av omlag 23 000 mennesker
som studerer, forsker, underviser,administrerer, låner ut bøker, vasker,
lager mat eller fyller en av de utallige

Vi starter døgnet sammen med tre
maskinstudenter som natt til torsdag
cruiser over Torget i en diger amerikaner, og slutter hos en trøtt historiestudent som natt til fredag sitter ensom
på Dragvoll og strileser til eksamen. I
dagslyset mellom disse to ytterpunktene
møter vi blant andre to statsråder,hundrevis av konferansedeltakere,På cruise med
Kromprinsen

gjesteforelesere, en prøveforelesende
doktorgradskandidat, kjærestepar,
fotballspillere, lesehester, en klarinettistog forskere. Kort sagt: representanter foren typisk dag på en helt spesiell arbeidsplass ved navn NTNU. Vårt eget lille univers, i det store.
TEKSTER:

Synnøve Ressem
Anne B. Heieraas
Tore Oksholen
Tore Hugubakken
Arne Asphjell
Even Gran

Giske i farta

Natt til torsdag, Torget: Leste du riktig? Det står Kromprinsen med M for Maskin. Kromprinsen er nemlig en 1953
DeSoto Powermaster. Et ekte dollarglis tilhørende Smørekoppen Automotive, «bilavdelingen» i maskinstudentenes tradisjonsrike linjeforening. Natt til 3. mai går årets første «cruising»
av stabelen i amcar-byen Trondheim. Kromprinsen stiller opp i år som
i fjor, da den deltok påalle cruisekvelder (første onsdag i hvermåned). Smøreguttene
Henning Mjøen, Ole
Vidar Lyngstad og
Christian Sømme (vedrattet) etterlyser flere
maskinstudenter medsans for amerikanske
doninger. De går i fjerde klasse og vil svært
gjerne rekruttere livvakter for Kromprinsen
i de yngre årskurs.

Kl 10.35
i Realfagbygget:Det
summer av folk,både inne og
utenfor Auditorium
R1, men så brer tausheten seg. Norsk konferanse
om utdanning og læring, NKUL 2001,erklæres for åpnet. Statsråd Trond Giske holder en engasjert åpningstale om
IKT i utdanningssamfunnet, kompetansereform, nasjonalt læringsnett og fiberskoleprosjekt. Publikum følger lydhørt
med og humrer villig til krydrende små

anekdoter.
Når den tilmålte tida er ute, kaster statsråden seg inn i en ventende bil,til et fly han bør rekke og en regjeringskonferanse som venter. Nær 700 konferansedeltakere har tre dager foran seg tilå trenge dypere inn i temaet «informasjons- og kommunikasjonsteknologi som
pedagogiske verktøy». Konferansen er
den den sjuende i sitt slag og har fåttrekordstor oppslutning. Flesteparten av
deltakerne er lærere, men også forskere
og representanter fra offentlig administrasjon og næringslivsbedrifter er representert.

FOTO: ARNE ASPHJELL– Kjære venner– og uvenner

FOTO: RUNE PETTER NESS

Kl. 10.15 på Dragvoll: Med disse ordene åpner instituttgrunnlegger Jan Brøgger (til venstre på bildet) sitt foredragi anledning 25-årsjubileet for Sosialantropologisk institutt.
Brøggers konservatisme og familieverdier er omstridt på etinstitutt der det ikke er noe som heter «bra» eller «dårlig» kultur.
Det er 25 år siden Jan Brøgger ble tildelt et professorat ved Universitetet i
Trondheim. Det ble starten. Han måtte skaffe seg noen studenter og kolleger, men
kunne selvsagt ikke samarbeide med noen av tidens tvilsomme AKP-ere. Han satte derfor i gang en nitid utvelgelsesprosess hvor Bjørn B.
Erring (t.h.) ble vinneren.
Erring er i dag professor ved
instituttet. Deretter vokste
det på seg. Instituttet opplevde en topp tidlig på nittitallet da det var veldig populært blant studentene «å forstå seg på fremmede kulturer».
Under jubileumsarrangementet forteller stipendiat
Malin Noem (i midten) om sin
doktoravhandling om graviditet.

FOTO: EVEN GRAN

Side 8 — Svart Cyan Magenta Gul

Prøveforelesning
Klokka 10.45 på Gløshaugen: Paul Andersen
holder prøveforelesning for
doktorgraden. Ildprøven
foregår i Johan Richterslaboratorium i PFI-bygget.
Emnet er «Roterende stall iradialkompressorer – teoriog erfaringer.» Ni personer
er til stede. Kandidaten går
gjennom en overhead som
beskriver en sentrifugalkompressor. Den lille forsamlingen følger interessert med.
FOTO: RUNE PETTER NESS

Med mor på jobb
Klokka 12.15 på Det medisinske fakultet: Fire år gamle Jonas
Lavik er så heldig at han får være med mamma Liss Anne Lavik
på jobb ved Institutt for laboratoriemedisin, virusgruppa.
– Jonas var litt forkjølt i dag, så han fikk være med meg framfor å
tilbringe en hel dag i barnehagen, sier mor.

Challenger
hadde etproblem
Kl. 11.00 på Gløshaugen:Det var ikke tekniske feil,
men sviktende kommunikasjon som var den reelleårsaken til Challengerulykka i 1986. Det mener
seniorforsker ved Institutt
for geologi og petroleumsteknologi, Tom Loermans. Under etforedrag i auditorium EL2 påpeker han at ulykken kunne værtforhindret dersom ledelsen iNASA, teknikere og andre involverte parter hadde snakket bedre sammen på et tidligere tidspunkt. I forkant av oppskytingen var det kjent at det kunne
oppstå tekniske problemer. En
heftig diskusjonen om disse pro-

FOTO: TORE HUGUBAKKEN

blemene foregikk i dagene før
oppskytingen. Men da var det
ingen vilje for å utsette lift off.
Teknikerne hadde advart mot atpakningene kunne svikte når det
var kaldt. Denne dagen var det
bare to varmegrader. De sju romfarerne på «Challenger» haddebare vært i luften i 73 sekunderda pakningene til tanken for fast
drivstoff sprakk og romferjen
eksploderte.

Kopler av med
dataspill
Klokka 11.45 i Realfagbygget: Det er
lunsjpause i datalaboratoriene i Realfagbygget. Fire andreårsstudenter ved Maskinfakultetet kopler av fra eksamenslesinga vedå spille et dataspill som simulerer skihopping.
(F.v.) Martin Haanes, Eirik Wraal, Anders Brostad
Nilsen og Thor-Einar Strand synes det blir harde leseøkter. Avkopling er nødvendig for å stå løpet ut.

FOTO: RUNE PETTER NESS

Innspurt iprosjektet
Klokka 12.00 i Medisinsk
teknisk forskningssenter: Hilde Johnsen (bak) og
Berit Album Kvernmo er i
ferd med å avslutte arbeidet
med hovedprosjektet. Emneter separering av hvite blodceller. De to er ferdig uteksaminerte bioingeniører til
sommeren.
FOTO: RUNE PETTER NESS

Side 9 — Svart Cyan Magenta Gul

FOTO: RUNE PETTER NESS

10

innb ikk

Er fostereten person?
Kl. 12:50 på Det medisinske fakultet: Er fosteret et potensielt
menneske – eller et menneske med potensiale? Spørsmålet blir stilt under Trondheim Milennium symposium, som arrangeres av Det medisinske fakultet.
Professor Raanan Gillon (bildet) er medisiner så vel som filosof. Han er nå professor emeritus i medisinsk etikk ved
Imperial College, University of London.
Professor Gillon er en av innlederne
under symposiet, som dennegang er viet
«fosterets etiske verdi i lys
av
modernefosterdiagnostikk.»
Vedåpningen av
symposiet sierdekanus Gunnar Bovim atdet medisinskvitenskapelige
samfunnet selv
tar tak i problematikken.
– Det ervårt ansvar å
stille de vanskelige spørsmålene – bådede vitenskapelige og de etiske, sier Bovim.
Den engelske professoren tar en provoserende innfallsvinkel til
problemstillingen. Professor Gillon stikker lillefingeren inn i munnhulen, skraper ut litt sekret og holder det fram. Såsier han: – Disse cellene er levende, de er
fullstendig uskyldige, og de har rett til å
bli vernet mot å bli drept.

To syn. Professor Gillon tar utgangspunkt i to grunnleggende ulike syn på
spørsmålet om et foster skal regnes som
et menneske eller som noe som vil
kunne bli et menneske. Han reserverer
seg mot å bli tatt til inntekt for noen av
disse oppfatningene, men legger tørt og
med filosofisk klarsyn fram de ulike
resonnementene.
Det klassiske, kristne standpunktet
er at et foster skal regnes som et menneske i samme øyeblikk som unnfangelsen skjer: etter at sædcellen har smeltet sammen med egget. Da er det et men-neske med potensial, og ikke et potensielt menneske. Å fjerne dette, å ta det ut
av mors liv, er drap, uansett.
Mot dette perspektivet står et syn
som tillegger fosteret ’menneskelighet’
først når det faktisk er blitt et menneske.

Problematisk. Begge disse grunnoppfatningene er problematiske, hver
på sitt vis. Filosofen og medisineren
Gillan stiller en serie spørsmål som øyensynlig etterlater salen i en opphøyd form for forvirring.
Hva er egentlig resonnementet
for å skille mellom ulike former
for ’væren?’ Hva
med kunstig liv –robotkonstruksjoner som oppfører
seg som om de var
levende, endog
menneskelige:
Hva er grensekriteriet for når deskal regnes som
menneske og med
rettighetene som
følger med?
Gillan viserogså til hverdagsresonnementet
omkring potensial (X) og fullendelse (Y): Et frø
oppfattes ikke, og
FOTO: TORE OKSHOLEN
behandles ikke,
som en ferdig
plante før det faktisk er blitt det. Det erogså avhengig av hvorvidt noen faktisk
ønsker at X skal bli Y. Oversatt til fosteretikk, er fosteret avhengig av at noen
– i første rekke mor – ønsker at det skal
bli et barn.
Professor Gillan går videre gjennom
ulike grensedragninger for når et foster
regnes som et menneske – fra 14 dager
etter unnfangelsen, til 8, 10, eller 12 uker
etter, (dagens grense for selvbestemt
abort), til når det greier seg utenfor morsliv, til fødselen, til noen tid etter fødsel.
Det kan føres etiske argumenter for og
imot for de fleste av disse perspektivene,
sier professor Raanan Gillan.

Kollegiet på sightseeing
Kl. 13.15 ved Hovedbygningen: Universitetet er en stor
eiendomsbesitter. For å gi Kollegiets medlemmer en oversikt over både eide og leide eiendommer, blir medlemmene
tatt med på busstur etter at det ordinære møtet er slutt.
Turen går til Heggdalen, Kalvskinnet, Olavshallen,
Industribygget, Lade,
Ringve, Dragvoll, Jakobsli(store jordarealer!),Marinteknisk, Gløshaugensyd og Lerkendalsområdet.
Eneste stopp underveis er
lunsj i Suhm-huset på
Kalvskinnet. Her er rektorog de tre studentrepresentantene i ferd med å entre
bussen: Hans Bøhle Aarhus(t.v.), Janne Pettersen og
Trine Viken Sumstad.
FOTO: ARNE ASPHJELL

Side 10 — Svart Cyan Magenta Gul

Hva er det som får
musikken til å svinge?

FOTO: RUNE PETTER NESS

Kl. 13.15 på Dragvoll: Metronomen slårsine helt presise taktfaste slag. Men svinger det? Svaret er nei, ifølge førsteamanuensis i musikk Carl Haakon Waadeland(bildet).
I et foredrag på Dragvoll hevder hanat det er de små avvikene fra den presise og sterile metronomtakten som får
rockefoten i bevegelse. Når trommeslageren ligger litt frampå, mens bassisten
ligger bakpå, skapes en spenning – enmagi – som gjør musikken levende. Waadeland presenterer i foredraget hovedtrekkene i doktorgraden sin, der han legger fram en matematisk modell for«levende» avvik fra metronomisk presis
takt. Eller rett og slett en matematisk
modell for hva som får musikk til å
svinge.
Den rene og presise metronomiske
takten er enkel å beskrive matematisk.
Det er bare å tegne opp en kurve med en
fast frekvens (takt) og en fast styrke påslagene. Når man begynner å ta høyde
for avvik fra den presise takten, blir det
hele imidlertid litt mer komplisert. Det
er likevel dette Waadeland har gjort. Forå skape en slik modell, har han lånt et
begrep fra matematikken (frekvensmodulasjon), og overført dette til musikk. Ut
fra dette har han laget et diagram med
bokser og piler, med tilhørende strategisk plasserte matematiske formler, somviser et standardoppsett for hvordan en
bestemt rytme vil avvike fra den presise rytmen under ulike typer påvirkning.
– Er det ikke mulig å uttrykke
følelser gjennom elektronisk musikk somsvært ofte har metronomisk presis rytme? undrer en av tilhørerne. Waadelandsvarer at det er flere måter å uttrykke
nerve og intensitet i musikk på enn
gjennom rytmeavvik. Dermed blir demaskintechnopop-frelste blant tilhørerne beroliget.

Tomt under armen
Kl. 13.20
på Gløshaugen:Arkitektstudent Jon
Birger Grytdal
fra Kvål er på vei
over Gløshaugen med en modell av
en tomt på Ranheim. Den topografiske modellen har han laget påLucas-bygget, og nå skal han til
Arkitektfakultetet for å lage forslag til et hus på tomta.
FOTO: ARNE ASPHJELL

Populære smykker
Kl. 13.40
i Vitenskapsmuseet:
Produktene som slår best
an hos de voksne kundene i
Vitenskapsmuseets nye
butikk, er smykker laget ettermodell av funn fra vikingtid og
middelalder. For de yngre er det
puslespill med dyremotiv som er den store salgsartikkelen. Her viser butikksjef Kate Sandnes framGræsli-spennen, laget etter en original som daterer
seg fra ca 1070. Den originale sølvspennen med
fuglemotiv ble funnet i Tydal i 1878.
FOTO: ARNE ASPHJELL

Sigarettpapir på tanna
Kl. 15.00 på Musikkonservatoriet: Jan Inge Moksnes
fra Frosta har snart fullført sitt første år på konservatoriet. Han tar klassisk utdanning, og hovedinstrumentet er
klarinett. Klarinettister legger underleppa mellom tennene og klarinettens munnstykke når de blåser. For å skåne
leppa, legger Jan Inge et dobbelt sigarettpapir over tennene iunderkjeven. Sigarettpapir brukes fordi det ikke går så lett i
oppløsning, forklarer Jan Inge.

Statsråder
i duell om bistandKl. 18.55 påStudentersamfundet:
En tidligere og ennåværende statsråd
står klare til debatt foran 130 interesserte i Storsalen på Studentersamfundet. De er invitert til Trondheim til debattforumet Café Nordsør, som består av studenter og stipendiater fra ulike fagmiljø ved
NTNU. På bildet ser vi nåværende
utviklingsminister Anne Kristin Sydnes til høyre og til venstre tidligere
menneskerettighets- og utviklingsminister Hilde Frafjord Johnson.
Tema for møtet er «Business og
bistand – ja takk, begge deler?»

FOTO: RUNE PETTER NESS

FOTO: ARNE ASPHJELL

Hackysack-misjonær
Kl.
15.35
på
Gløshaugen:PetterSkjæveland(t.h.) studerer samfunnsøkonomi på Dragvoll og er ivrig
utøver av Hackysack, et spill
som ligner på den trønderske
klassikeren basse. Her har
han tatt turen ned til
Gløshaugen for å misjonere
for sporten. Arkitektstudenten
Henning Sunde er ivrig med
på leken.

FOTO: RUNE PETTER NESS

Driblefanter
Kl. 20.00 i Dødens dal: Full fart på grusbanen i Dødens dal. Damelaget til NTNUI har trening, og foran på bildet ser vi Kristin Kaggerud (i blå jakke) og Therese Andersen (i rødt). Dagen før hadde laget
spilt uavgjort 2-2 mot KIL/Hemne i sesongens andre kamp.

FOTO: ARNE ASPHJELL

Siste mannpå postKl. 22.25 på Dragvoll: Helt alene sitter Håkon Pedersen igjen som siste student i lesesal 8302 på Dragvoll. Han tar historie grunnfag, og 21. mai har han
eksamen i nyere historie. Nå sitter han og leser om
Norge under okkupasjonstida.
– Det er vel ikke mer pensum på historie enn i
andre fag, men det er iallfall nok å lese, sa Pedersen,som bedyret at han nok ikke kom til å sitte så mye
lenger enn en halvtime til.

FOTO: RUNE PETTER NESS

Side 11 — Svart Cyan Magenta Gul

12innb ikk

I en serie på fem artikler presenterer Universitetsavisa NTNUs fem
satsingsområder. Området
«Informasjons- og kommunikasjonsteknologi» avslutter serien.

Lett med nett
Det er ikke alltid like greit når man føler
seg som en av massen i en forelesningssal, redd for å stille dumme spørsmål.
Gjennom fokusområdet «IKT og læring»satser NTNU intensivt på Internett for å
tilby studentene større grad av aktiv
læring. Samtidig skal forskerne forsøke å
finne metoder for å bruke og utvikle nettet optimalt for læring.

Det andre fokusområdet under satsingsområdet IKT er «Web-teknologi».
Her arbeider forskerne med noe som
enkelt kan forklares som «å utvikle teknologi som skal rydde opp i teknologien».
Vi brukere skal slippe å tenke på konvertering av filformater og oppløsningsgrad,systemene skal standardiseres og«snakke» med hverandre.

NTNU har vedtatt fem satsingsområder som hvert har to fokusområder. Målet er at disse områdene skal være blant deinternasjonalt ledende fagmiljøer.
Samtidig er dette områder hvor
Norge har spesielle forutsetninger
for å øke sin verdiskaping.

Nettlæringen kommer!
Skrekkscenario: Om tre år vil det ikkevære studenter å se på studiestedene
ved NTNU. Alle sitter nemlig på
hjemstedene sine og følger
undervisningen via Internett.
– Nei, sånn vil det nok aldri bli, sier Kirsti Rye Ramberg,
som arbeider med å tilrettelegge for at læring skal skje
via nettet i mye større grad enn tilfellet er i dag. – Vi mennesker er tross alt sosiale dyr, nettet vil aldri kunne
erstatte følelsen ved det å oppholde seg blant mennesker på et studiested, sier hun.

høyborgen NTNU finne seg i.
– I vår kjører vi seks pilotprosjekt som involverer
omtrent 30 faglærere og medhjelpere, og 1 200 studenter. Det har vært stor interesse fra fagmiljøene for å bli
med på prøveprosjektet, så vi gleder oss til å ta fatt påde miljøene vi ikke kunne ta med oss i første omgang, sierRamberg.
De seks miljøene som ble valgt, hadde den ting til felles at de ikke startet helt på «scratch» i forhold til å bruke nettet til læringssted. Ellers representerer de ulike
fagfelt ved NTNU: økonomi- og ledelse, sosialantropologi, medisin, maskin, marin hydrodynamikk og statsvitenskap. Rundt hvert fagmiljø bygges det opp et apparat bestående blant annet av faglærere, pedagoger, ITansatte, og folk som kan tilrettelegge film og video forInternett.

Full fart. 1. januar 2001 fikk Ramberg sju månederpå seg til å finne de rette folkene til en ekspertgruppe,og til å administrere de første organiserte prosjektene
innenfor informasjons- og kommunikasjonsteknologi(IKT) og læring ved NTNU. Andre universiteter hadde
nemlig forsprang, og det kunne ikke den teknologiske

Alt på ett sted. Alle ansatte ved NTNU har i dag
sin egen intranettportal («Innsida»). I løpet av våren og
høsten vil hver eneste student få tilbud om det samme.
Fra denne portalen skal forelesere og studenter etter
hvert ha tilgang til sitt eget, skreddersydde fagligeområde. Her skal det ikke bare finnes informasjon om
faget – her skal det også samhandles!
– I disse dager er vi i ferd med å velge et teknisk
system som enkelt og spenstig skal tilrettelegge for kontakt studenter imellom, og for kontakt mellom foreleser
og student. Her skal foreleserne ha mulighet til å forsyne studentene med alt fra forelesninger til animasjoner
og video. Studentene skal lett kunne delta i faglige diskusjonsgrupper og kollokvier, forteller Ramberg.
Et av de mest spennende prosjektene er at studentene skal kunne følge med på statistikk over sin egen faglige progresjon. Ramberg tror en slik kontinuerlig respons
vil inspirere studentene gjennom hele studieforløpet. Et
annet eksempel er utviklingen av multiple choise-oppgaver der studentene automatisk får rettet svarene utenå være engstelig for at noen skal se resultatet.
– Stiller man spørsmålene riktig, er det faktisk ingenting i veien for at også typiske refleksjonsfag skal
kunne bruke multiple choise som en del av læringen,mener hun.

Flere vil studere. Som sagt tror Ramberg at de aller
fleste studentene fortsatt vil prioritere å oppholde seg
på studiestedet, selv om nettet vil tilby gode læremuligheter.
– Men vi kommer til å få med oss folk som ellers
aldri ville vurdert å studere, som folk som umulig kan
reise fra hjemstedet sitt eller nordmenn i utlandet. I dag
er det for få av disse som studerer, selv om de er motiverte. Årsaken til det er selvfølgelig at læremateriellet,faglærerne og muligheten for å samarbeide med medstudenter i dag er lite tilgjengelig for de som ikke erfysisk tilstede ved NTNU.
Forsker på egen virksomhet. Som ansatt i
Studieavdelingen er Ramberg satt til å administrere og
å skape et apparat rundt NTNUs satsing på IKT oglæring. Nå hekter forskerne seg på, for det skal ogsåforskes – på egen virksomhet.
– Det skal forskes på teknologi – det skal eksperimenteres med avanserte former for teknologisk samhandling. Og det skal forskes på selve kommunikasjonen– hva som appellerer og gjør at man lærer best mulig. Forskerne må også finne de mekanismene som får studentene til å tørre.
Og det siste er ekspertgruppa spesielt opptatt av.
Studentene skal føle seg trygge, ikke bare på teknologien, men også på den responsen de får når de tar sine første virtuelle skritt inn i den faglige kommunikasjonen.
– Det holder ikke at det som legges ut, er matnyttig.
Kommunikasjonen må også foregå anstendig. Her har
forskerne en stor utfordring, for anstendighet er ikke
noe som nødvendigvis preger kommunikasjonen via
Internett. På en eller annen måte må det oppfordres til
at folk oppfører seg pent mot hverandre. Dette blir mye
enklere hvis studentene befinner seg på studiestedet og
kjenner dem de skal diskutere med, sier Kirsti Rye Ramberg.

TONE KVENILD
Tone.Kvenild@adm.ntnu.no

Satsingsområde: «Informasjons- og kommunikasjonsteknologi» (IKT),
innenfor følgende to fokusområder:Studieavdelingens Kirsti Rye Ramberg er
foreløpig alene i kontorene i paviljong B på
Dragvoll. Snart flytterbåde forskere og studenter inn, for å skapelæresteder på nettet.
FOTO: TONE KVENILD.

Side 12 — Svart Cyan Magenta Gul

Webteknologi
Fra elektronikk som føler, måler, overvåker
og styrer fenomener i vår fysiske verden,
via dialogsystemer, agent-teknologi og
mobile tjenester til informasjonstransport,
samhandling og lagring og gjenfinning av
informasjon.
Basisområdet omfatter minst 70 vitenskapelig ansatte og 150 doktorander ved føl-

gende institutter: Datateknikk og informasjonsvitenskap, Kunst- og medievitenskap,
Fysikalsk elektronikk, Teknisk kybernetikk,
Telematikk, og Teleteknikk.

ressurs
sjektesatt i gsåkaltIKT og læring
Laboratorium for IKT og læring er nylig
etablert på Dragvoll, ved Program forlærerutdanning. Dette er en tverrfaglig

Ledereprofesnikk.

Ut på tur til
fremmed kultur

Systemenes herre

Hjemvendt asiaproff Per Erling Frivik har lærtmye av å spille tre og et halvt år på bortebane.
Sintef-forskeren oppfordrer alle til å ta et år iutlendighet.

Perkis foran kamera, vel vitende om at han blir direktesendt på Internett, til de som har logget seg inn for å seværet i Trondheim.
FOTO: TONE KVENILD.

Hver på sin kant sitter næringsliv, forskningsmiljøer og multinasjonale selskap og utvikler
haugevis av teknologiske tjenester og produkter, som MPEG, WAP, GPRS, UMTS og Palm.
Andrew Perkis ved NTNU skal lære de ulike
systemene å snakke sammen.
Og hvordan har så Perkis tenktå få dette til?
– Målet er at ei datafil – foreksempel en nyhet fra NRK eller
ei musikkfil – bare skal ligge ett
sted, i en stor, sentral infobank.
Skal du ha tak i denne fila, kontakter du serveren, som ser om
du for eksempel ringer fra mobil,
bruker Palm eller pc. Serveren
konverterer informasjonen og tilpasser den optimalt til det systemet du bruker. En av utfordringene er for eksempel å konvertere lyd til tekst, forteller førsteamanuensen ved Institutt for
teleteknikk.

ISO-standardisering. Konseptet kalles UMA (Universal
Multimedia Access). UMA har
vakt internasjonal oppsikt, og
NTNU har vært med på oppstarten. Nå brukes konseptetfor å utvikle nye standarder for
multimediekommunikasjon
innenfor ISO-merket. ISO er etinternasjonalt organ for standardisering. Perkis leder gruppen av internasjonale selskaperog forskere som arbeider for å
benytte UMA til et verdensomspennende rammeverk for samhandling med digital informasjon.

, med tverrfaglig satsings for hele NTNU. Nylig er pilotpror innen elektroniske læringsmidler
gang, der seks fagmiljøer prøver etLearning Management System.
en for satsingsområdet er Einar Aas,sor ved Institutt for fysikalsk elektro-– I ISO er mer enn 25 nasjoner representert, 300 internasjonale eksperter møtes fem
ganger i året. Målet er at vi skalvære ferdige med systemet iløpet av to-tre år, sier Perkis.
Han forteller også om noen
av de ulike digitale standardene
for multimedier over Internett(MPEG-1), kringkasting (MPEG2), musikk (MP3), mobil (MPEG4), og søkesystem og merking av
klipp fra for eksempel film
(MPEG-7). MPEG-7 er for øvrig
under utvikling av NTNU-forskere.
– UMA hører til under
MPEG-21, som altså er et multimedierammeverk for alle disse
tjenestene. Se for eksempel fordeg en digital «pakke» med to
MP3 musikkfiler av et av bandene du liker, en video av bandet,en skjermsparer med bandet på,
samt to billetter til neste konsert. Hele denne digitale pakken
må få et slags innpakningspapir, slik at pakken er hel når den
kommer fram, samtidig som allerettighetsinnehavere blir tilfredsstilt, illustrerer Perkis.
Han ser også muligheten forsystemer som gir beskjed via
mobilen din når pakken kanåpnes på din datamaskin, og system som selv finner den billigste måte å sende deg pakken på.

Fra kikkhullskirurgi til
jazzmusikk. UMA-prosjektet
er tilknyttet Midgard MediaLab, som i sin tur sokner til
Webteknologi under NTNUs
satsingsområde IKT. Midgard
er et initiativ som skal samlebåde de som forsker på teknologi og de som forsker på medienes innhold ved universitetet.
Men det er ikke bare dem med
medieinteresse som får nyte
godt av Midgards initiativ.

Side 13 — Svart Cyan Magenta Gul– Vi jobber også med å få til
bedre system rundt kikkhullskirurgi. I framtida vil det bli vanligere at leger utfører operasjoner via nettet. Da holder det ikkeå sitte med vanlig modem, forteller Perkis, som jobber sammen med Det medisinske fakultet og Nasjonalt senter for avansert laparoskopisk kirurgi.
Og som ivrig jazzentusiast er
Perkis glad for at Midgard harfunnet sammen med Musikkonservatoriets jazzlinje.
– Akkurat nå jobber Midgard
med et prosjekt der musikere og
dansere fra fire ulike steder skal
skape noe sammen via nettet. Vi
har valgt dette miljøet fordi bådede og vi har studio og den «fiberen» som skal til.
Men det er ikke enkelt å holde takten hvis overføringene
ikke skjer presist. For eksempel
opererer TV2 med fire sekunders
forsinkelse i sendingen, NRK
nekter å oppgi antall sekunder,
men forsinkelsen er neppe mindre.
– Verken musikere, dansere
eller kirurger kan gjøre jobben
sin med fire sekunders forsinkelse.

Knoppskyting. Snart ståren infobank klar til bruk i delokalene Midgar disponerer hos
Telenor ved foten av Tyholttårnet.
– Da vi presenterte Midgard
for Telenor, ble de så ivrige at desponset en doktorgradsstudent
på flekken, forteller Perkis.
– Vi har også en idé om å selge de tjenestene vi lager, mendette presser en del på grensene
for hva NTNU skal drive med.
Men knoppskytingsmulighetene
er i hvert fall åpenbare, forteller
Andrew Perkis, som smiler lurtnår journalisten spør om «det er
noe på gang».
Offisiell åpning av Midgard
er planlagt tidlig på høsten en
gang.
TONE KVENILD
Tone.Kvenild@adm.ntnu.no

Ut i verden og lær på ferden. Per Erling Frivik er tilbake på kontoret ettertre innholdsrike år i Singapore.
FOTO: TROND OLDERTRØEN.

– NTNU må bli mer aktiv internasjonalt. Hvis ikke, vil vi ende
opp som en norsk distriktshøgskole. Studenter så vel som
ansatte har mye å hente bådefaglig og menneskelig gjennom
opphold i en fremmed kultur.
Det fastslår en solbrun og
engasjert Per Erling Frivik.
Energiforskeren er nylig tilbake på Gløshaugen etter nærmere tre og et halvt år som
forsknings- og undervisningsrepresentant i Sørøst-Asia.

gene i en ekstremt konkurranseorientert bystat, forteller Frivik.
Konkurranseinstinktet
mener han skyldes landets spesielle økonomi: – Uten viktige
naturressurser er innbyggerne
smertelig klar over at de må
leve av sine hoder, noe som
gjenspiler seg i en sterk satsing
på kunnskapsintensiv industri. Særlig påfallende var den
intenseIT-rivaliseringen
mellom Singapore og Hong
Kong.

Forhandlerrolle. Med basei Singapore har han på vegne
av norske myndigheter forhandlet fram samarbeidsavtaler innen forskning og undervisning mellom Norge og tre
av de såkalte økonomiske
tigrene.
Studentutvekslingen mellom NTNU og Singapores
største universitet er godt igang, mens samarbeidet med
Malaysia og Indonesia ennåbefinner seg i støpeskjeen.
I tillegg til statlige oppgaver innebar posten som forsknings- og undervisningsrepresentant konkrete prosjekter
innen Kværner, Norsk Hydroog Statoil, da selskapene
finansierte deler av stillingen.
Seminarer og workshops med
vekt på den maritime sektorvar et annet prioritert område.

Annen mentalitet. – Erfaringene og inntrykkene ermange. Men mest slående var
nok det å registrere en helt
annen mentalitet. Hardt
arbeid, nøysomhet og en sterk
kunnskapstørst er hovedinntrykket av de ulike folkesla-

Med orkesterplass. En
glødende interesse for regionen Sørøst- Asia, snarere enn
et akutt behov for varmere
klima, var det som lokket
Sintef-forskeren, som ogsåinnehar et professorat II i kuldeteknikk ved NTNU, til den
lille øya i Det indiske hav.
Blant større begivenheter
Frivik har hatt orkesterplasstil, kan nevnes urolighetene i
Indonesia med Suhartos fallog Asia-krisen.
Fra selve Singapore har
han imidlertid bare gode erfaringer. – Her møtes malaysisk,
indisk, kinesisk og vestlig kultur på en enestående måte. En
velfungerende smeltedigel i enveldig spennende region. Store
deler av den framtidige økonomiske veksten vil skje her og i
Kina. Et faktum som også burde trekke NTNU-studenter til
Sørøst-Asia, vurderer Per
Erling Frivik.
TROND OLDERTRØEN

14

innb ikk

Noen har forbarmet seg over denne glassvasen av Benny Motzfeldt, – men ga den kanskje ikke
den optimale plassering….
FOTO: RUNE PETTER NESS

Bak bygningsmaterialer og gammelt skrot titter en mannsakt av Bjarne Ness fram.
FOTO: RUNE PETTER NESS

Kunstskatter igarderober og kott
NTNU eier en av midtnorges største kunstsamlinger, men mye er utilgjengelig.
Det eksisterer heller ingen fullstendig oversikt over kunstskattene.
Bak ei låst dør, i et vindusløst rom, henger et overdådig
glassmaleri, signert Emanuel Vigeland. Maleriet dekker nesten en hel vegg. Resten av rommet er fylt av etkolossalt møtebord, – ellers er der ingenting….
NTNU eier en betydelig kunstsamling, men det er
synd å si at alt er like kjent og tilgjengelig. Slik det er
plassert i dag, er Vigelands glassmaleri definitivt forbeholdt en engere krets ved KB-fakultetet. Maleriet var
en gave til NTH fra De-No-Fa, og ble opprinnelig plassert i en trappeoppgang i Gamle kjemi.
Men Vigeland er ikke alene om en tilværelse bak lås
og slå. Ved overgangen til NTNU ble Hovedbygningenbortimot rensket for gjenstander fra NTH-tida. En delav skattene er i dag stuet sammen i et støvete skap isikkerhetshvelvet.

Jakt gir resultater. Rektors kontor og forværelse på
Dragvoll var også smykket med vakker kunst. Lokalene
er under ombygging, men hvor er det blitt av kunsten?
Vi arbeider oss gjennom mange korridorer og enda flererom, og får etter hvert assistanse fra flere kjentmenn.
Vandringen gir til slutt resultater: Et oljemaleri dukker
fram bak en stumtjener med en lysende blå jakke.
Signaturen lyder Kai Fjell. En stabel bygningsmaterialer og gammelt skrot dekker akttegninger av Bjarne
Ness. Innrammede litografier og et oljemaleri av EinarØfsti står skjødesløst stablet mot veggen i et annet rom.
I ei vindushylle, blant hyggelige kort og assortert nips,
troner en glassvase av Benny Motzfeld. En av kjentmennene forteller at det skal finnes tre slike vaser iulike størrelser.

Udefinert ansvar. NTNUs kunstskatter omfatterbåde bildende kunst og skulpturer. Mesteparten har
kommet fra Statens utsmykkingsfond, i forbindelse
med nybygg, og gaver. AVH hadde et eget kunstutvalg
som både førte tilsyn med og foresto innkjøp av kunst,
ledet gjennom mange år av Gudmund Stang ved
Historisk institutt. Stang forteller at utvalget var i ferd
med å katalogisere kunsten, men at arbeidet ble
avbrutt i forbindelse med omorganiseringen av universitetet. Samtidig ble kunstutvalget oppløst. Etter den
tid har ingen hatt noe definert ansvar for å ta vare på
kunstskattene.
Eneste unntak vi kom over, var en vaktmester ved
Dragvoll som beskjeftiger seg med vandreutstillingen«Kunst på arbeidsplassen». Han forteller at han engasjerer seg av gammel vane, nærmest på privat basis, og
at arbeidet kommer på siden av det han ellers skal
bestyre.
Tilfeldig behandling. Behandlingen av den faste
kunsten ved NTNU blir svært tilfeldig. Etter det
Universitetsavisa erfarer, eksisterer ingen samlet oversikt over kunstsamlingen. De store omkalfatringene vistår overfor, med bruksendring av bygninger, stadige
omorganiseringer og mye flytting, gjør det ikke akkurat
enklere. Ingen fysisk person har som oppgave å føre tilsyn med kunsten.
Universitetet i Oslo har løst oppgaven ved å ansetteen egen kunstkonsulent. Kunstkonsulenten tar seg av
alt som vedrører kunst og utsmykkingsarbeider, fraadministrasjon og saksbehandling til daglig tilsyn og
vedlikehold. Han samarbeider med flere fagetater, mensorterer stillingsmessig under Teknisk avdeling.
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no

Dette oljemaleriet av Kai Fjell er kanskje blant de største skattene i NTNU-samlingen. Tidligere prydet maleriet forværelset
til rektors kontor på Dragvoll. Nå henger det og slenger på en
byggeplass. En uformell prisvurdering fra Blomqvist Kunsthandel anslår verdien til ca 400 000 kroner.
FOTO: RUNE PETTER NESS

Side 14 — Svart Cyan Magenta Gul

I et avlåst rom uten vinduer henger praktstykket «Apollo og deni muser» av Emanuel Vigeland. Det tredelte glassmaleriet ble
gitt i gave til NTH av De-No-Fa. Aftenposten skriver følgendeom maleriet i januar 1919: «Her er alle glasmaleriets virkemidler fuldt udnyttet. Man tror at høre tonerne fra den mægtige,i blød perlemorsglans lysende harpe, hvis strenge røres af en
halvt knælende, rigt smykket mandlig skikkelse med løftet
hoved, i bevægelser og uttryk præget af inspirastionens
begeistring. Rundt om dækkes jordbunden af fantastiske vekster, funklende i eventyrlig, juvelagtig glans. Paa sidepartier-

Oljemaleriet «Fra Inderøen» av trøndernaturens skildrer framfor noen, EinarØfsti, står skjødesløst stablet i en krok.

Kuriosa bak doble hvelvdører: Sikkerhetshvelvet i Hovedbygget gjemmer
blant annet et unikt taffelur, som foruten å vise tiden kan spille «Nu klinger det
igennom den gamle stad». Uret er i sin
helhet og til minste detalj forarbeidet
av arkitekt Ole B. Øvergaard. Øvergaard
ble uteksaminert ved NTH i 1916 og ble
arkitekt for flere betydningsfulle bygg,
blant andre Radiumhospitalet og Hotell
Continental. Uret ble gitt i gave til rektor ved NTH i 1975.

Side 15 — Svart Cyan Magenta Gulne lytter grupper af siddende kvinner i stille og dyb hengivelse
til den strømmende tonefylde. Kompositionen er fortræffelig
afbalanceret og med stor kunst samlet til et kraftig, behersket,
harmonisk hele, baaret af de mættede, i lysets glans spillendefarver.»16

medarbeider iJapan og Vietnam:
Arne Asphjell.

innb ikk

Tokyos første robotbutikk
Tokyo har fått sin første
spesialbutikk for roboter.
Vi spår at roboter blir ethett tema dette tiåret.
Akihabara er den bydelen i Tokyo teknologi-freakene besøker når de er påJapan-visitt. Her ligger elektronikksjappene tett i tett, og tilbudet av pc-er,
mobiltelefoner og andre tekniske dupeditter som fyller vår hverdag, kan tapusten fra noen og hver. Her finner du«gadgets» du ikke visste eksisterte, og
heller ikke visste du hadde behov for.
Når du lar deg beruse av alle lyder, farger og hyggelige salgsdamer på denne
elektronikkens markedsplass, kan duforledes til å kjøpe de merkeligste ting.

Robothund. Undertegnede ble fristet
til å kjøpe en «robothund», en søt liten
dalmatiner som bjeffer «When theSaints...» på kommando. Jeg var på
besøk hos Robocon, verdens første
butikk på gateplan for robotamatører.
Det er slett ikke uventet at en slik
butikk dukker opp i Akihabara.
Japanerne har alltid vært opptatt av
roboter, både i industriell sammenhengog til hobbybruk.
Japan har omtrent halvparten av
verdens totale bestand av industriroboter (750 000). I japansk bilindustri er det
en robot for omtrent hver sjette arbeider,en robot-tetthet som er tre ganger større
enn i USA.
Eldrebølge. Både i Japan og i Norgevil andelen av befolkningen som er pensjonister, øke markert i årene som kommer. For å kunne ta hånd om et økende
antall pleietrengende, kan roboter væreen løsning. Derfor blir det spådd ensterk vekst i roboter utviklet for helsesektoren, fra et marked på 250 millioner

Til og med «akvarieroboter» i form av elektroniske maneter finner du i Tokyos robot-shop.

dollar årlig i 2005, til vel en milliard dollar i 2010. For mange kan kanskje dettesynes som et skrekkscenario – det er lite
lystelig å bli stuet vekk på et aldershjem
der man oppvartes av roboter. Det er
ikke slik at roboter vil erstatte den menneskelige omsorg. Men at det utvikles
robotvogner som for eksempel distribuerer dagens middag til de pleietrengende,må man regne med. Allerede i dagens
Japan er det leketøyslignende roboter
som minner eldre om at de må ta medisinen sin.

Robot-fotball. Robotmesser holdes
jevnlig, der også det man kan kalle
robot-amatørene, har sin plass. På Tokyo

Science Museum så vi en monter med
roboter bygget av japanske skolebarn.
Kjente japanske firmaer som Hondaog Sony har begge utviklet roboter som
skal ut på forbrukermarkedet. Sonys
robot-hund Aibo er allerede i vanlig salg,og vant den årlige fotball-turneringenfor roboter (!) i fjor. Honda har utviklet
Asimo, en 1.2 meter høy robot som ligner
på en mini-astronaut. Nec har også nylig
lansert en «personlig robot».

Byggesett. Om du skulle gå med enhemmelig drøm om å bygge din egenrobot, er Robocon butikken for deg.
Utvalget av litteratur er meget rikholdig, men dessverre var alt vi kunne

finne, på japansk. Det er et spesialtidsskrift for roboter, Robocon Magazine,
som også står bak butikken Robocon.
Utgave nummer 14 av bladet var den
ferskeste ved vårt besøk i slutten av
mars, og det var en solid trykksak på en
centimeters tykkelse.
Foruten ferdigbygde robotarmer og
byggesett som tyske Fischer og Lego
MindStorms, finner vi et godt utvalg av
motorer og andre elektroniske komponenter som en robot-selvbygger har
bruk for. Vi var der like etter åpningstid(kvart på elleve) en onsdag formiddag,
og det hadde ikke gått så mange minutter før butikken var fylt av flere kunder.

Gjør roboter mer menneskelige
Roboter som gjenkjenner ansikterog som sender håndtrykk overnettet, finner vi ved Humanoid
Robotics Institute, Waseda
University.

kelige trekk er stikkord for virksomheten ved Waseda, og
det reflekteres også i navnet på denne forskningsenheten.
Forskning på roboter er i hovedsak et tverrfaglig forskningsområde innen ingeniørdisiplinene. Fire ulike fagmiljø
som samarbeider om prosjektene ved Humanoid Robotics
Institute: maskin, elektro, informatikk og anvendt fysikk. I
tillegg trekkes det inn fagfolk fra biologi, psykologi, sosiologi
og medisin.

Gjenkjenner ansikter. Humanoid Robotics Institute ble
Robotlaboratoriet ved Waseda University i Tokyo regnes
som et av de fremste i verden på sitt felt. Humanoid Robotics
Institute har en historie tilbake til 1970, da Waseda-universitetet startet sitt Wabot-prosjekt, utviklingen av en menneskelignende robot som kunne gå. Roboter med mennes-

formelt etablert i april 2000. Et av instituttets hovedmål er
å utvikle et nytt kommunikasjons-grensesnitt mellom menneske og maskin, slik at roboten opptrer mer på menneskets
premisser. Ifølge lederen for instituttet, professor Shuji
Hashimoto, er et av de ambisiøse målene å implementere«menneskelige følelser» i robotene.
Utvikling av roboter som er i stand til å gjenkjenne mennesker ut fra ansiktstrekk, og til å tolke ansiktsuttrykk som
for eksempel viser glede, sinne og mismot, er et område det
forskes på.
Om menneskeskapte «maskiner med følelser» klarer å
erstatte ekte mennesker i omsorgstjenester, er vel heller
tvilsomt, men framtidas eldre må nok regne med å bli overvåket av avansert teknologi i større grad enn i dag.

Roboten er 80 årv

TELEHANDSHAKING: Hvis en viktig handel skal avgjøres
over nettet, kan det kanskje være betryggende å avslutte
den med et «ekte» håndtrykk overført elektronisk via professor Hashimotos robothånd?

Side 16 — Svart Cyan Magenta Gul

AVANSERT ROBOT: Det er avanserte funksjoner professor Shuji Hashimoto og hans doktorgradsstudent Kenji Suzuki har
bygd inn i denne roboten: Den kan kartlegge hindringer i denærmeste omgivelsene rundt seg og følge bevegelsene til etmenneske som er i nærheten.

Det er den tsjekkiske forfatteren Karel Capek som
er opphavet til navnet robot. Ordet ble introdusert
i hans teaterstykke fra 1920, Rossum’s Universal
Robots. Robot er avledet av det tsjekkiske ordet
robotnik som betyr arbeider. Robot i betydningen
mekanisk arbeider eller dukke er atskillig eldre enn
det. Statuer med innebygd bevegelse ble laget
allerede før Kristi fødsel.

Si din mening, men skriv kort! Innlegg kan sendes via e-post:
medieseksjonen@adm.ntnu.no. Innsendte manus kan bli forkortet.
Fortsett gjerne diskusjonene på nettet: ntnu.fritt-forum (tilgjengelig fra «Innsida»,
der alle innlegg blir lagt ut etter at avisa er trykket).

debattTverr kommentar til Tore Hugubakken
Bjørn Alterhaug
mener at Universitetsavisa latterliggjør
arbeidet med å oppnå mer tverrfaglighet ved NTNU.
Det er prisverdig at Universitetsavisa bryr seg og sender en
medarbeider for å omtale dentverrfaglige konferansen den
5. april, supplert med et morsomt
bilde og en flott tegning. «Løs-isnippen-kommentarer...» med
brodd og innsikt har jeg vanligvis sans for. Men Tore Hugubakkens utlegninger i russeavis-stil,overfor en del av en tverrfaglig
satsing som er nedfelt i NTNUsmålsetting, synes jeg er lite dekkende for konferansen og nødvendiggjør et kort tilsvar samt
noen ytringer vedrørende vårtengasjement.
Å få til en vel fungerende
tverrfaglighet er både utfordrende og krevende; og ikke
minst er det viktig med en åpen,fordomsfri diskusjon og en seriøs kritikk av de framstøt og forsøk som nå vitterlig er i gang ved
NTNU, som eksempelvis konferansen på Dragvoll 5 april om«Bevegelse-bevissthet-handling».

Nører opp under mytene.
Det vi har nok av i tverrfaglige
sammenhenger, er flåsete, overflatiske utsagn som kun får
som funksjon å nøre opp under
seiglivede myter om tverrfaglighetens håpløshet.
Generelt kan det sies at lite
kunnskap om nye områder og«angsten for det ukjente» har
som fremste kjennetegn for-skjellige typer forsvarsreaksjoner. En av de mest vanlige erlatterliggjøringsstrategien,– hvilket i dette tilfellet ikke
synes tilsiktet. Å gjøre seg morsom er en krevende sport som
ofte ender med å gå på bekostning av andre, og som regel får vi
vite mer om den som beskriverenn om de som blir beskrevet.
Hugubakken ender imidlertid
ikke bare opp med å harselereover tverrfaglighet og improvisasjon, men det kan anes etanstrengt forhold til kunst og
kunstnere i det han skriver ombåde Knut Erik Jensen og Jan
Erik Vold, men kanskje tolker
jeg ham feil her? Hvor Hugubakken har hentet sin informasjon om at...«En hel haug med
NTNU-kjendiser hadde fått forespørsel per e-post om å delta på
seminaret»... vet ikke jeg, men
det er positivt feil. Hvem er forøvrig NTNU-kjendiser? Så langt
min resepsjon av omtalen. I det
følgende vil jeg benytte anledningen til noen ytringer om universitetssystemet og behovet fornyorientering.

Preget av kontroll og
lydighet. Som lærer i improvisasjon ved Musikkvitenskapelig institutt har jeg, i de sjuårene denne disiplinen hareksistert, møtt rundt 200 studenter, hvor de fleste har hatten solid grunnutdanning i
musikk. Sjokkerende er det daå oppdage at disse fine studentene, helt uforskyldt, har værtpresset inn i et autoritært læresystem bygd på kontroll og
lydighet. Dette rigide systemet
har gjort studentene fremmed
for egne skapende evner ognærmest fratatt dem muligheten til å kunne utvikle sitt medfødte potensial. I improvisasjonsundervisningen kommer
vi sjelden lengre i løpet av to

Erling Paulsen er sivilingeniørstudent i industrielløkonomi og teknologiledelse.

i det akademiske glasshuset

Deler av dagens
ex.phil. må vike,skriver
ERLING PAULSEN.

semestre enn til en «av-kulturering» og nedbygging av prestasjonsangst for å kunne utføre
elementære øvelser og det mest
naturlige innen musikk: åskape sammen.
Jeg tror ikke dette bildet på
et rigid utdanningssystem baregjelder musikk, men er i stor
grad representativt for hvordan
hele vårt vestlige utdanningssystem er bygd opp og blir opprettholdt. Derfor trenger vi nye
perspektiver på hva kunnskap
er og hvordan den konstitueresog omsettes i handling.
I vårt pågående prosjekt«Improvisasjon i tverrfaglig lys»
har vi etter beste evne forsøkt åbringe til universitetet personer
som vi tror kan gi impulser til
et mer mangfoldig perspektiv påkunnskapstilegnelse og formidling. Oppslutningene ved disse
konferansene, som har værtåpne for alle interesserte, harvært relativt stor.
En god del tilbakemeldinger
har vi også mottatt, mange svært
positive, men også mange med
konstruktive kritiske kommentarer. Kritikk som har vært velbegrunnet og som har brakt oss
videre i våre bestrebelser på dette feltet. I mitt virke ved NTNU
har jeg innenfor den tverrfaglige
satsingen opplevd en entusiasme og nysgjerrighet som har gitt
meg inspirasjon og tro på at vi
her i Trondheim virkelig kan få
til noe som ivaretar det beste av
universitetstradisjonen og samtidig tar inn det vitaliserende
ved nye perspektiver på kunnskap og handling.
Ettersom en del viktige premisser for å lage tverrfaglige
konferanser helt var blitt utelatt
i omtalen, og i håp om at vi framover kan få friske og fruktbare
debatter, diskusjoner og refleksjon rundt tverrfaglighet, gjengir jeg her siste del av min innledning til konferansen den 5.
april.

Hvordan skapes viten? I
høyere utdanning diskuteresdet friskt rundt Mjøs-utvalgets
innstillingog
stortingsmeldingen om høyere utdanning. Begge meldinger synes
imidlertid å gi inntrykk av etoverflatisk kunnskapssyn derkvalitet synes redusert til etspørsmål om vekttall pr. år.
Ledelsen skal styrkes ved atuniversitetet skal få en klarere
pyramideprofil med en sterk
rektor på toppen. Det antydes
at studentene og de ansattearbeider for lite. En slik analyse forteller mer om å holde kunstig i live et system (les: resirkuleringav
skriftbasertpåstands-kunnskap) som ikke
fungerer, enn det sier om demulighetene som nå foreligger
for å kunne gjøre universitetet
til et sted hvor ansatte og studenter ut fra motivasjon og
interesse kunne skape viten
sammen. Gjennomstrømningpå kortest mulig tid kombinert
med oppsamling av vekttall,
betyr en type masseproduksjon
som leder til «dressert flinkhet»
tilpasset en vestlig mekanistisk
maskinmodell, – helt uforenlig
med menneskets medfødte,komplekse egenskaper.
Som et bidrag til denne diskusjonen vil jeg sitere den amerikanske lingvisten og politisk/filosofiske aktivisten Noam
Chomsky fra et nylig intervju.
Han blir spurt: «Hvordan kan
man som lærer få folk til å tenke
selv?» Hans svar begynner slik:«Jeg mener at man lærer av å
gjøre noe. Jeg har vært tilhenger
av Dewey i lang tid, ut fra barndomserfaring og fra lesning. Dulærer av å gjøre ting, og du finner
ut av hvordan ting skal gjøres
ved å se andre gjøre det. På denmåten lærer du for eksempel å
bli en god snekker, og på denmåten lærer du å bli en god fysiker.
I et fagområde med intellektuelt innhold av betydning gir
man ikke metodekurs. Man serbare folk utføre det, og deltar
sammen med andre i utførelsen.

Et typisk seminar i naturvitenskap på for eksempel universitetsnivå består av folk som rett og
slett jobber sammen, slett ikke
ulikt en kunsthåndverker somlærer et fag og arbeider sammen
med en som oppfattes som dyktigi faget.
Den rette måten å gjøre tingpå er ikke å prøve å overbevise
folk om at du har rett, men utfordre dem til å tenke gjennom
saken på egen hånd. Poenget er å
prøve å gjøre det selv, og særlig å
prøve å vise avgrunnen som skiller standardoppfatningen av det
som skjer i verden og det som
sansene våre og folks undersøkelser viser så snart man begynner å se nøye etter. Du bør forøvrig ikke tro på at det jeg sier ersant. Ingen kan helle sannhet inn
i hjernen på deg. Det er noe dumå finne ut av selv.»

Indoktrinering. Chomsky
omtaler videre utdanningssystemet som indoktrinering, og
da mener han hele perioden fra
barnehagen til yrkesaktivt liv.
Han sier videre:« Det geniale
ved dette rigide systemet som erbasert på dominans og kontroll,er at det holder folk atskilt slik
at de skal hindres i å stimulere
hverandre, lære av hverandre,for å finne ut av verden. Det finnes ting du ikke kan gjøre selv,
men gjøre i grupper. Det gjelder
faktisk i de mest avanserte
naturvitenskapene. Svært lite
gjøres individuelt. Vanligvis
gjøres det i grupper gjennom
kollektiv handling og utveksling av kritikk og utfordringer,
der studentene normalt spiller
en aktiv og ofte avgjørenderolle.»
Bjørn Alterhaug
Til orientering: I tillegg til den
omtalte reportasjen ble det laget
en vanlig nyhetssak fra konferansen. Denne ble lagt ut på
NTNUs nettavis, InnsidaUt.
Red.

Vårt felles(?) innføringsemne
Da NTNU ble opprettet, ble det samtidig bestemt at alle
studenter
ved
NTNU skulle få etfellesinnføringsemne. Potensialet i
et slikt fag er stort,menmulighetene
ble sterkt redusert
som følge av at det
klassiskeex.phil.
skulle være utgangspunktet. Siden starten i 1997 har riktignok NTNUs ex.phil.
utviklet seg i en positiv retning, men det
er ikke i nærheten
av å realisere sittpotensial. Til det er
ex.phil. for sterkt
preget av sitt utspring fra de frie fag

Side 17 — Svart Cyan Magenta Gulog manglende nytenking.
Arbeidet med ex.phil. har hele tiden
bygget på to veldig hemmende forutsetninger:
1) Det skal være et emne som i sin helhet er likt for alle studenter ved NTNU.
2) Det skal bygge på det tradisjonelle
ex.phil.
Med et slikt utgangspunkt er det
nesten umulig å lage et ex.phil. som etklart flertall av studentene oppfattersom relevant. Det har også vært vanskelig å få inn stoff som tradisjonelt settikke har vært en del av ex.phil.
Arbeidet med ex.phil. burde hellervært bygget på følgende forutsetninger:
1) Emnet skal dekke de behov som er
felles for alle nye studenter ved NTNU.
2) Emnet må ta høyde for at det er
store forskjeller mellom ulike studier
ved universitetet.
Med et slikt utgangspunkt hadde detvært mulig å utvikle et moderne ex.phil.

tilpasset det samfunnet vi lever i.
Hva bør et moderne ex.phil. gi studentene? Jeg vil trekke fram tre stikkord; evnen til å samarbeide og jobbe igrupper, et etisk perspektiv og etmiljøperspektiv. Kunnskap og ferdigheter innenfor disse områdene bør
ligge til grunn for studier ved NTNU, og
vil være viktige i en framtidig yrkeskarriere. Samarbeid i grupper er enarbeidsform som studentene bør få en
skikkelig innføring i ved studiestart,både gjennom teori om gruppeprosesser
og ved praktisk gruppearbeid. En slik
basis vil gjøre utbyttet av framtidige
gruppearbeid bedre, og med et arbeidsmarked som skriker etter studenter som
kan jobbe i grupper, vil det gi NTNUs
studenter et konkurransefortrinn. Detarbeidslivet som møter studentene, byrogså på store utfordringer knyttet til
etiske problemstillinger og miljøet. Det
gjelder uavhengig av om en satser på en
karriere innen forskning, i det offentligeeller i næringslivet. NTNU bør gjøre sittfor at studentene er rede til å møte disse
utfordringene, og da vil ex.phil. være etgodt sted å starte.
Ex.phil. bør gi NTNUs studenter enrelevant og felles plattform. Det betyr
videre at deler av dagens ex.phil. må
vike. Filosofihistorie har for eksempel
ingenting å gjøre i et emne som er felles
for alle. Det er grunnleggende for noen
studier ved NTNU, men det samme kan
man si om matematikk – uten at noen
argumenterer for at matte skal bli en delav ex.phil.
Et ex.phil. som jeg argumenterer for,vekker sterke reaksjoner i ulike fagmiljø, og det er derfor vi er langt unna etslikt ex.phil. i dag. Det kreves nemlig
mot for å skape noe nytt og utradisjonelt. Og det kreves at man evner å seforbi sin egen instituttdør.

18

debattMiljøuniversitetet – fra ord til handling
En overordnet planfor miljøstyring ved
NTNU må ledsages
av konkrete tiltak
på institutt- og
hybelnivå, skriver
Stig Larssæther.

Da Underdalsutvalget utformet
mandatet for det nye tverrfaglige universitetet NTNU, ble det
understreket at en burde ha særlige forutsetninger for å bidra
med kunnskap om bærekraftig
utvikling gjennom kopling av
naturvitenskap, teknologi, samfunnsvitenskap og humaniora.
Med disse bevingede ord ibakgrunnen, ble det i 1995
arrangert et debattmøte på
Dragvoll med den lett anklagende tittelen «NTNU – Et miljøuniversitet?» Noe klart svar på
spørsmålet kom vel aldri, men
Per Aunet, daværende leder av
Naturvernforbundet i NordTrøndelag ble husket for sin
slagkraftige advarsel om at
utviklingen fort kunne bli «bærre kraftig» dersom disse spørsmålene ikke ble tatt langt mer på
alvor, både ved NTNU og i resten
av samfunnet.

Tilbakeblikk. Hva har så
skjedd ved NTNU siden den
gang? Det vil føre for langt med
en detaljert redegjørelse av
samtlige initiativ i løpet av
disse årene, men noen sentrale
hendelser bør nevnes. Senter
for miljø og utvikling, som ble
opprettet i Brundtlandkommisjonens ånd, ble besluttet nedlagt i 1998, og trekløveret
utviklingsforskning, naturressursstudier og industriell økologi ble administrativt forankret
helt eller delvis innenfor fakultetenes trygge rammer, riktignok i ulik styrke og form.
Industriell økologi tok form av
et multifakultært studieprogram, og skulle etterhvert forlate de grønne enger på Dragvoll
til fordel for en sentral plasseringpåGløshaugen.
Utviklingsstudier er blitt til
Arena for utviklingsforskning
ved SVT-fakultetet, og naturressursforvaltning blir i nærmeste fremtid tilbudt som eget
multifakultært undervisningstilbud med utspring fra
Fakultet for kjemi og biologi. De
herrer Bredesen og Faanes har
gjennom utvisning av stor
handlekraft også nedkommet
med en antatt grønn nyskapning, kjent under navnet
Studieprogram for energi og
miljø. NTNU fremstår i dag
samlet sett med et nokså bredt
tilbud til studenter med grønne
tilbøyeligheter.
Parallelt med disse og lignende faglige initiativer har detogså blitt jobbet politisk for åpåvirke beslutningstakere ved
NTNU til å integrere miljøhensyn i større deler av virksomheten. Gjennom kurs og studiereiser har studentpolitikere og
administrasjonen fått øynene
opp for betydningen av et systematisk arbeid for å fremmebærekraftighet, også ved utdannelsesinstitusjoner. Ledelsen
ved NTNU gav i desember 1999
svar på tiltale gjennom følgende
vedtak (K-sak 259/99):«Systematisk miljøarbeid
etter modell av Lokal agenda 21
skal inngå som en del av fakultetenes daglige arbeid og løpende
planlegging, og handlingsplan og
status skal revideres og rapporteres i sammenheng med dette.»

Pilotprosjekt med miljøstyring. Slike formuleringer
må som kjent følges opp med
konkret handling, og etter noen
runder i systemet ble det i 2000
besluttet å søke om støtte til etpilotprosjekt ved Fakultet for
bygg- og miljøteknikk (omtalt i
forrige UA). I samråd med teknisk avdeling, HMS-seksjonenog Program for industriell økologi fant fakultetet ut at en vedå innføre et såkalt miljøstyringssystem langt på vei kan
imøtekomme Kollegiets vedtak.
Samtidig er det tenkt at resultatene fra pilotprosjektet ved
Bygg-fakultetet kan fungere
som modell når de andre fakultetene ved NTNU gyver løs på
utfordringen i 2002/2003. Forhåpentligvis vil dette arbeidetogså føre til at SiT og Sintef går
for lignende løsninger.
Kritiske lesere vil vel kanskje hevde at fremstillingen så
langt bærer vel mye preg av etrosenrødt/lysegrønt skjær og
grenseløs naivitet. Dette er i alle
fall delvis riktig, og det vil væreå gjøre oss selv en stor bjørnetjeneste å lukke øynene for de
utfordringene som ligger i omstillingen til et bærekraftig universitet her i Trondheim. Imple-

menteringen av miljøstyring ved
samtlige av fakultetene ved
NTNU er er formidabel oppgave, på tross av at en i størst mulig
grad vil søke å integrere dette
verktøyet med eksisterende rutiner innen HMS. Det er også viktig å merke seg at styringssystemer kun er et middel for åoppnå et vedtatt mål, i dette tilfelle en stadig reduksjon av detotale miljø- og ressursbelastningene som følger i kjølvannet
av NTNUs virksomhet. Uten at
ansatte og studenter ser verdien
av dette målet, og er villig til å
yte en personlig innsats, vil Kollegiets vedtak til syvende og sistvære lite verdt.

Lokal medvirkning. Medvirkningsspørsmålet har blitt
trukket frem som en svært vesentlig del av et vellykket arbeid
med lokale handlingsplaner for
det 21. århundre (Lokal Agenda-21), i kontrast til mer tradisjonelle, toppstyrte planprosesser. Det er derfor lett å kritisere
miljøstyring som et lite demokratisk verktøy for å iverksetteLA 21. I utformingen av deoverordnede mål og konkreterutiner som utgjør et styringssystem, må det gjennom bred
informasjon og medvirkning
legges til rette for at de somskal gjøre jobben, føler eierskap
og personlig ansvar. Dette er
svulstige ord, men det er ingenting annet som hindrer at
eksempelvis feil kjemikalierhavner i sluket i sene nattetimer.

Samtidig er det også klart at
et miljøstyringssystem aleneikke tilfredstiller de kravene som
bør stilles til en Lokal Agenda
21 for NTNU. Det er behov for å
utvikle nye møteplasser for medvirkning og diskusjon omkring
NTNUs arbeid med bærekraftighet, der blant annet nord-sørdimensjonen bør fokuseres sterkere enn hva som er naturlig å
inkludere i et miljøstyringssystem. Flere nye initiativ er medpå å bygge oppunder dette målet,i tillegg til de som allerede harvært i drift en stund. Café Nordsør er et forum for helheltlig
debatt omkring bistands- og
utviklingsspørsmål ved NTNU,
og har siden starten høsten 2000
hatt stor oppslutning. ISFiT 01
har også gjennom et svært prisverdig initiativ åpnet for muligheten av at studenter og akademia kan bli representert som enegen gruppe i den globale oppfølgingen av Agenda 21/bærekraftig utvikling gjennom FNsystemet.

Rettferdig kaffe og bildeling. Like viktig som arbeidet på et slikt overordnet plan,er helt konkrete tiltak på institutt- og hybelnivå. Enkle eksempler er å kjøpe inn rettferdig
kaffe/te eller å sende overskuddet fra fredagslotteriet til noen
som kanskje trenger det mer
enn festkassen. En annen ordning som kan bidra til å redusere både forurensning og arealproblemer, er såkalt bildeling,

der enkeltpersoner eller institutter deler på en felles bilpark.
Det bør her nevnes at studenter
fra NTNU med støtte fra SiT
har utviklet internettbasertprogramvare som i vesentlig
grad forenkler administrasjonen av slike bilkollektiver.
Dette eksemplet illustrerer påen god måte hvordan ulike miljøtiltak og undervisning kan
integreres. Gjennom en slikarbeidsform kan vi nyttiggjøre
oss de store ressursene som studentene ved NTNU innehar, og
samtidig tilby prosjekter med
stor praktisk relevans.
Det er summen av slike småog store valg som vil avgjøre om
miljøuniversitetet NTNU skal bli
en floskel, eller en realitet som
gir mening for nåværende og
kommende brukere av universitetet. Utgangspunktet for å gjøre NTNU til et nasjonalt foregangsuniversitet på miljø er
meget godt dersom vi makter åprioritere bærekraftighet i hverdagen etter at festtalene har stilnet.
Stig Larssæther,
Stipendiat og tidligere
koordinator ved Program forindustriell økologi

Om geologi og matbutikker
Geologiemner bør
inngå i etuniversitetstilbud
utenom profesjonsstudiene, mener
Allan Krill.
De fleste ansatte ved Institutt
for geologi og bergteknikk (ogsågeologer) betrakter mitt forslag
om et eget geologisk institutt
som urealistisk og skadelig. Jeg
er skuffet, men ikke overrasket– dette har vi diskutert før. Men
NTNU vet ikke hva det går glippav uten geologi. Derfor må jeg
forklare meg grundig, og på ulike måter. Her kan en allegorivære til hjelp.
En kiosk selger mat og
fersk pizza – ferdige produkter
som kan spises uten viderebehandling. Produktene inneholder en god del hvetemel, sukker eller fett, men kiosken selger ikke disse som råvarer. De
ansatte ville gå sterkt imot etforslag om å selge mel, sukker
og fett! «Det er ikke vår oppgave,
ikke vår profil! Det blir ikke nok
etterspørsel, ikke nok fortjeneste, ikke plass på lagerrom, ikke
plass på kioskhyllene!» Slik lyder
motstanden mot mine forslag om
geologiemner i tillegg til profesjonsstudier.
En matbutikk selger ogsånoen ferdige produkter, men

Side 18 — Svart Cyan Magenta Guli tillegg selges ingredienser, sommel, sukker og fett. Disse varenemå føres, selv om en matbutikk
har en stor kioskavdeling somstår for hovedomsetningen ibutikken. Hvis noen av disse
varene mangler, vil det virke
rart. Noen kunder vil bli skuffet, men kanskje kjøpe seg en ferdig pizza. Ved konkurrerende
matbutikker vil de «smile iskjegget». Noen kunder vil dra
til en annen butikk for å handle.
Noen vil hente litt mel, sukker
eller fett fra velvillige folk i kjøkkenet til kiosken.
I denne allegorien er det
UNIT som var en matbutikk og
NTH en stor kioskavdeling som
preget matbutikken. Fagene biologi, økonomi, historie, geografi
og arkeologi er typiske universitetsråvarer. Det er også geologi.
Da jeg kom på besøk til Trondheim og Norges geologiske
undersøkelse (www.ngu.no) i
1980 sammen med mange andre
utenlandske geologer på ekskursjon, var vi overrasket at
UNIT ikke hadde en cand.real.utdanning i geologi. Et college
mangler kanskje geologi, men
ikke et university! Forklaringenvi fikk den gangen, var at UNIT
var egentlig to høgskoler og ikke
et ordentlig universitet. Og det
var en brukbar geologiutdanningsom mange av bergingeniørene
fikk. UNIT/NTNU har blitt mer
et universitet de siste 20 årene.
Nå kan NTNU fremstå
som en seriøs «matbutikk»:
med bl.a. et geologisk institutt

som vil ønske nye kunder til geologiemner og sin cand.mag.- ogcand.scient.-utdanning. Det er
ikke bare renommeet til NTNU
som vil lide uten geologi. Geologisk kunnskap blir stadig viktigere, også for ikke-teknologer, iforbindelse med global overbefolkning, knappe og ikke-fornybare geologiske ressurser, miljøforandring og forurensning. Et
typisk eksempel der geologisk
kunnskap brukes, gjelder drivhusproblematikken. På plastposer til Havrenøtter, som produseres i Trondheim, står følgende
opplysning påtrykt:«Miljøpose
Posen er fremstilt av
polyethylen som er uten skadelige emner. Ved forbrenningdannes vann og kulldioksydsom begge inngår direkte inaturens kretsløp.»
Denne opplysningen er bygget på manglende geologisk
kunnskap: at det ikke er bare ett
men heller to hovedkretsløp for
karbon i naturen. Karbon i polyethylen hentes fra det ene kretsløpet, og går direkte som kulldioksyd til det andre kretsløpet,med økende drivhuseffekt som
resultat.
Litt mer geologisk forklaring
er kanskje på sin plass. Da jorden ble dannet, var det enormt
mye CO2 i atmosfæren og en
meget sterk drivhuseffekt. Barealger og bakterier kunne leveher. Med hjelp av disse organismer ble karbon gradvis fjernet

fra atmosfæren og avsatt i karbonat-bergarter. Senere komogså planter og dyr, og fossilt olje
og kull, dannet fra disse, fjernet
ytterlige karbon fra atmosfæren
til bergarter. Dette er det ene
kretsløpet: karbon fra atmosfære til bergarter, olje og kull, og
så tilbake igjen når bergartene
oppheves og forvitres – et kretsløp med tidsramme på mange
10-talls millioner år. Det andre
kretsløpet for karbon går mye
fortere – med en tidsramme på
noen få år. Her går karbon fra
atmosfæren til planter og dyr, og
tilbake til atmosfæren igjen når
disse dør og råtner. Dagens drivhusproblemer kommer av at vi
tar karbon fra fossile hydrokarboner, som lenge var fjernet fra
det korttidige kretsløpet, og bruker det til bl.a. polyetylen. Når
dette forbrennes, er det tilførsel
av ekstra karbon til atmosfæren.
Geologi gjelder langt mer enn
folk flest aner. Geologiske kunnskaper bør danne grunnlag formye forskning og forvaltning, ogmå læres bort, ikke bare til teknologer men til lærerstudenter.
Universitetene gjør geologiskekunnskaper bedre tilgjengelige
for studenter, skoler og for publikum. Derfor trenger NTNU eteget geologisk institutt.
Allan Krill

Dumskap og dovenskap på universitetetskal effektivisere denne kandidatproduksjonen ytterligere, vilikke bare rekruttere og produsere «dumme» studenter, men
sende dem enda dummere ut påarbeidsmarkedet. Noe vi alle villide under.

I universitetssystemet ville enAlbert Einstein
neppe fått sjansen
til å gruble seg framtil relativitetsteorien,
skriver Arnulf
Kolstad.

Da paven ankom Kennedy-flyplassen ved New York, ble han
møtt av kvinner som demonstrerte mot den katolske kirkas
abortsyn og for fri abort.
Pavens vertskap fant det pinlig
og forsøkte å vifte det hele vekk
ved å si at det var prostituerteog falne kvinner. Paven mumlet
noe distre om at «jaså, er det
prostituerte her?» Neste dag sto
det på første side av avisene,
med krigstyper: «Pavens første spørsmål på amerikansk
jord : Er det noen prostituerte her?»
Denne historien rant meg ihu da jeg nylig så en overskrift
i Adresseavisen (27. 3. 01):
«Studentene både dovne og
dumme», noe jeg hadde sagt og
ment. Det ble ikke bedre av atUniversitetsavisa i nr 6/2001
har som overskrift: «Kolstad
vil ha eliteuniversitet.»

Hva er et universitet? Jeg
bebreider ikke journalistene/
avisene for å finne slående
overskrifter. Og jeg har nokogså sagt at det finnes dummeog dovne studenter, som det finnes dumme og dovne professorer. Problemet er at når slike
spissformuleringer blir stående
alene og utenfor sammenhengen de inngår i, så kan budskapet ofte bli det motsatte av deten ønsker å formidle.
Hvordan universitetet, studentene, læreprosessene, forskningsaktiviteten oppleves i øyeblikket, avhenger av hva en
gjerne vil at universitetet skal
være. For meg er det et sted deren tilegner seg, utvikler og skaper vitenskapelig kunnskap, og
forbinder denne kunnskapen
med hverdagserfaring. Institusjonen «universitet» har ogsåen kritisk funksjon, både i forhold til den etablerte kunnskapen og i forhold til anvendelsen
av kunnskapen, for eksempel
når den brukes for å rettferdiggjøre samfunn og finne politiske eller sosiale løsninger. De
intellektuelle på universitetet
har en spesiell posisjon
gjennom sin uavhengige stilling til det etablerte maktapparatet, og bør benytte denne til å
opptre uavhengig og kritisk
overfor «systemet» og derådende «sannheter» som ofte
er ideologiske fremstillinger av
bestemte interesser. De intellektuelle har spesielle forutsetninger for å fungere på denmåten, og den kritiske posisjonen er det viktig å forsvare som
en av universitetenes viktigste
oppgaver.
I kontrast til dette står en
oppfatning av universitetet
som en slags høyere yrkesskole,og der oppgaven først og fremster å utdanne faglært arbeidskraft, eller drive forskning som
kan styrke «det rådende syste-ke, kunnskapskritiske og
ideologikritiske institusjoner,og degenerer til redskap for å
hevde seg økonomisk i markedssamfunnet. I motsetning
til for ca 30 år siden, da studentene nærmest i samlet flokk
protesterte
iherdig
mot«Ottosen-komiteens» innstilling om endring av universitetene i den retningen statsapparatet nå ønsker, så ser studentene ut til å godta at universitetets kritiske funksjon vingeklippes, og «samfunnsnytten»
blir det dominerende prinsipp
for utdannelse og kunnskapsproduksjon.
ILLUSTRASJON: KIRSTEN FALCH TRAASDAHL«Det hjelper som kjent ikke å løpe fort hvis en løper i gal retning...»met» økonomisk og politisk.
Denne konflikten mellom universitetet som sted for kritisk,uavhengig, original og kreativ
tenkning på den ene siden, og
produksjon av nyttig kunnskap
og kandidater på «systemets»
premisser, slik at betalingsbalansen kan bedres og systemet
reproduseres, er innebygd idagens universitet. Vi finner
begge deler, og det er viktig å
finne en riktig balanse mellom
de to tenkemåtene og praksisformene.

Kritikken

forstummer.

Mitt inntrykk, og dette er en
oppfatning som ikke bare er
basert på tilstanden i Norge, er
at universitetet utvikler seg i
retning av å bli en lydig institusjon med primært formål å
bidra til den nasjonale «verdiskapning», og sørge for at nasjonens konkurransefordeler styrkes. Selve den vitenskapeligekunnskapsproduksjonen underlegges dette formålet. Og
kritikken mot «det bestående»dempes eller forstummer. Gjennom ulike virkemidler: eksterne representanter i universitetets ledende organer, ikke-valgte instituttstyrere, og en omforming av organisasjonsformeneder mer skal styres formålsrettet ovenfra og ikke ut fra kunnskapssøkingen nedenfra, så blir
universitetene i stadig sterkere
grad instrumenter for sementering og videreføring av den etablerte kunnskap og den kapitalistiske samfunnsformasjon.
Markedstenkningen som dettesystemet er basert på, er ikke
lenger noe som bare gjelderøkonomien, men denne tankemåten blir også styrende forhvordan vi tenker omkring og
organiserer for eksempel helsevesenet og nå også universiteter og høgskoler.
Økt effektivitet og økt produktivitet i næringslivet har desiste 250 år vært et overordnet
og udiskutabelt mål. Til tross
for den umåtelige produktivitetsveksten som har foregått
siden kapitalismens innføring
og den industrielle revolusjon,
som startet omtrent samtidig,
så er kravet fremdeles det
samme: produktiviteten og

Side 19 — Svart Cyan Magenta Gul

effektiviteten må styrkes. Det
må produseres mer på kortere
tid. Vi finner det ikke bareinnenfor arbeids- og næringsliv,
men nå innenfor den såkalte
offentlige sektor, for eksempel ihelsesektoren og nå sist på universiteter og høgskoler. Det som
begynte som et slags konkurransefortrinn i en bestemt økonomi, og som fremdeles gjelder
som et konkurransefortrinn i
en kapitalistisk økonomi, det er
blitt gjort til et styrende prinsipp for hele samfunnsutviklingen, selv der det ikke foreligger konkurranse og der en slik
tankegang skulle være unødvendig og i virkeligheten uhensiktsmessig. Vi ligger altså
under for en tankegang som
kjennetegnes ved at vi på død
og liv, og først og fremst, måarbeide mer og raskere, slite
tyngre, nyte mindre. Vi harnoen gode norske uttrykk som
illustrerer denne tankegangen,f.eks: «Dovenskap er roten til
alt ondt», «Tjen ditt brød i dittansikts sved», «Gjør din plikt –krev din rett».

Hva
Giskemeldingens
egentlig handler om. Regjeringens Stortingsmelding
med samme tittel «Gjør din
plikt...» er systemkonform og
ukritisk til disse tendensene,denne
Sisyfos-mentaliteten
som preger det kapitalistiske
samfunnet. Mens regjeringen,Giske og statsapparatet ivaretar egne og systemets interesser når det appelleres om enda
mer effektivitet, i betydningentanketomt, ureflektert slit og
ukritisk pliktoppfyllelse, så
hadde jeg håpet at universitetsansatte og ikke minst studentene ville ha gjennomskuet atdet stortingsmeldingen legger
opp til, er å dra institusjonen
enda tettere inn i den kapitalistiske verdiskapningsprosessen
og i konkurransen om markedsandeler.
Det var dette jeg først og
fremst tenkte på da jeg sa atstudentene var dumme, at de,eller i hvert fall lederne deres,ikke hadde gjennomskuet atstortingsmeldingen forsterket
en utvikling der universitetene
forsvinner som samfunnskritis-

Jeg forsøkte også å finne en
forklaring på hvorfor studentene så ut til å godta denne tilpasningen til kortsiktig nyttetenkning, og tenkte det hadde
noe med rekrutteringen å gjøre.
Mange av dem som nå begynner på universitetet, gjør detprimært for å få (en godt betalt)
jobb etterpå, og ikke primært ut
fra ønsket om å tilegne seg envitenskapelig tenkemåte, eller
kritisk holdning. Det anses som
unødvendig og kanskje diskvalifiserende. Da jeg studerte i
Trondheim på 1960-tallet, så
var studentene langt mer engasjert i både vitenskapelig problemstillinger og i hvordan
kunnskapen ble anvendt i samfunnet. Denne interessen bidro
til at kunnskapstilegnelse ikkebare var et spørsmål om åhuske pensum, men om å forstå
både forutsetningene for kunnskapen, og å sette den i sammenheng med annen kunnskap
og praksis. Denne holdningen
til det å være på universitetet,
fungere som en intellektuell,synes jeg ikke er særlig utbredt
blant studentene i øyeblikket,
og min oppfatning er at mange
synes de har mer enn nok med
å kunne tilegne seg pensum og
huske det til eksamen. Det er
blitt et overordnet mål formange studenter, og dermedbidrar (heller) ikke studentene
til å gjøre universitetene til etsted der forståelsen og klokskapen fremmes gjennom å tenkeover kunnskapen, sette den isammenheng, være kritisk og
fremdeles spørrende. Det er
dette jeg oppfatter som en«dum» måte å forholde seg bådetil kunnskap og til universitetet
på, og som jeg synes er mer
utbredt nå enn tidligere.

Dum og lat, men med
vekttall. Når det gjelder studentenes påståtte latskap og
dovenskap, så er kombinasjonen av dumhet og latskap det
aller verste. Når disse kandidatene tar sine vekttall med nød
og neppe, og ender med et bevis
på en universitetsutdannelse,og senere går inn for eksempel idet privat næringsliv eller istatsapparatet og skal administrere «systemet», da kan vi ikke
vente annet enn sørgelige
resultater, og en «tenkning»
først og fremst preget av amerikanske text-books, og økonomisk-teknokratisk konsulentsjargong. Et universitet som

Når det gjelder dovenskap
eller latskap paret med intellektuell nysgjerrighet og (langsom) tilegnelse av kunnskap,
klokskap og forståelse, så tror
jeg det er en god mikstur. Det
hjelper som kjent ikke å løpe
fort hvis en løper i gal retning,og det å effektivisere den formen for læring som er altfor
utbredt på universitetet allerede, vil bare gjøre vondt verre.
Den latskapen som består i at
en tar tid til å tenke gjennom
ting, leke med sine tanker ogholdninger, bearbeide sitt indre
univers av kunnskap framfor
stadig å tilføre nye «fakta», det
tror jeg faktisk er viktigere enn
noensinne for å drive tenkningog skape forståelse både for en
selv og for andre.

Vi trenger latskap og
dovenskap. Albert Einstein
var kritisk til den formen for
overflatisk tenkning som lettkunne dominere på universitetet og som allerede den gang
Einstein utformet relativitetsteorien, i begynnelsen av 1900tallet, var et resultat av kravetom effektivitet og produktivitet. Einstein mente at hanneppe ville ha kunnet «tenktseg» fram til relativitetsteorien
dersom han skulle vært underlagt betingelsene på universitetet, og han priste seg lykkelig
over at han kunne få være ifred med tankene sine påpatentkontoret i Zürich enstund uten å demonstrere noe
resultater, i form av for eksempel vekttall eller publikasjoner.
Det er ikke lett å motsette
seg effektivitets- og produktivitetskravet. Men det er antagelig viktigere enn noensinne.
Dersom menneskene haddevært like produktive som vi harvært under kapitalismen og
etter den industrielle revolusjon, altså i de siste ca 250 år,
så ville det sett mørkt ut for
kloden og homo sapiens. Det er
latskapen og dovenskapen som
har reddet homo sapiens i
artens 300 000-årige historie,og som har gjort at kloden
fremdeles er beboelig. Hadde vi
startet med vårt nåværende
krav om økt produktivitet og
effektivitet for 300 000 år
siden, ville det sett mørkt ut, ibokstavelig forstand.
Men det å tillate seg enform for latskap der vi trekker
oss tilbake og tenker gjennom
det vi har lyst til å forstå, innebærer ikke nødvendigvis passivitet og tanketomhet. Tvert
imot kan det være vanskeligere
og mer anstrengende å utforme
tanker og forståelser som ervåre egne, enn det er å gjenta
hva andre har tenkt. Jeg skulleønske universitetene i større
grad oppfordret til og ga mulighet for intellektuell refleksjon,og i mindre grad så kunnskapen som bidrag til «verdiskapinga».
Arnulf Kolstad

20

debattFarlige myter om mythos
Bjørn Rasmussen
mener at vi ikke harnoe å lære av etvitensyn hvor
dannelse og viten
ensidig er bygget på
fascinasjon forskriftspråket.

I Universitetsavisa nr. 6 peker
Fermann og Knutsen på en vissuro rundt samarbeidet om
NTNUs felles innføringsemne fornye studenter. Olav Gundersen,
Ex.phil.-senteret,hari
NTNU.fritt-forum og i Universitetsavisa nr. 6 et innlegg om Platon og sakprosaen som, muligens
mot forfatterens vilje, blir forbundet med denne uroen. I etsvar til Gundersen i nr. 7 kritiserer Moe Platon-begeistringenog savner naturvitenskapelige
argument i ex.phil.-miljøet. Det
er også andre spor i Gundersens
innlegg som peker på hvorfor det
er en så stor utfordring å skape
ett felles innføringsemne for studenter i kunst, teknologi og
vitenskap.

Om skrivingens status.
Med støtte i vestlig kulturhistorisk tradisjon knytter Gundersen forbindelsen mellom vitenskap og vitenskapelig innstilling til skriftkulturen som
informasjonsteknologisk revolusjon, og argumenterer for den
dialogiske sakprosaens betydning i produksjon og formidling
av viten. Ingen betviler skrivingens status og betydning iden vitenskapelige praksis,både som produksjon og som
formidling av viten. Mange vilogså sette pris på at nye studenter blir påminnet om at universitetsstudier for en stor delSkal skriften ha forrang?

først med Gundersen når praksis beskrives i ord. Gundersen
forfekter en essensialistisk
skriveforskning som synes foreldet. I det medierte og estetiserte samfunn vi nå befinner
oss i, burde universitetet ha etspesielt ansvar for ikke å gi
skrift og tale forrang som kulturproduksjon. Slik skriften
fungerer mangfoldig i forhold
til ulike kulturelle kontekster,slik fungerer også andre språk
og kulturprodukt. At den vitenskapelige kontekst skulle væreforbeholdt skriftspråket, er
eventuelt historisk begrunnet,
ikke essensialistisk. Vi forstår
at sosiologen, antropologen,musikkviteren og historikeren
med sitt distanserte blikk og
penn produserer viktige innsikter om den sosiale og kulturellevirkelighet, muligens en annen
viten enn det som er mulig åoppnå som aktør i den samme
virkelighetspraksis. Det er
dette som blant annet legitimerer universitetet som «fri» institusjon. Men vårt universitet erogså samtidig selv en sosial og
kulturell utforskningsarena
knyttet til alle former for menneskelig verdiskapen, ikke
minst synlig i kunst, materiell
produktutvikling og profesjonsutdanning. Da blir det fort farlig å prosedere et gammelt,
klassisk viten-ideal som baserer seg forutsetningsvis på skriving/skrifter.

Mythos lever! Jeg kan forsikre at våre studenters teaterproduksjoner inneholder «kritisk drøfting, dialoger og argumenter» av like høy erkjennelsesverdi som deres skriftligeeksamensbesvarelser. Selv om
Gundersen vil se at universitetet er hevet over den muntlige
kultur, ufornuft og det mytiske
herredømme, må jeg dessverre
skuffe ham og andre med tilsvarende syn. Mythos lever, og
forbindelsen mellom mythos og
logos finnes innen NTNU i etkunnskapsbegrep hvor muntlighet, handling og erfaring iulike språklige og kommunikative medier (inkludert skrift) er
en betingelse for fornuft. Når
minister Giske vil eksemplifisere den engasjerte student, er
det ikke med henvisning til den
frie lesende og skrivende student, men med henvisning til
blant annet ulike profesjonsstudier, hvor studenter er oppslukt
i ikke-diskursive og diskursive
erfaringer, og hvor tenkning og
refleksjon ikke av nødvendighet
forutsettes av skrift, slik
Gundersen synes å insistere.

I klartekst betyr Gundersens
syn på viten at medieproduksjon, kunst, ulik teknologisk
materialutvikling og -fremstilling er universitetet uvedkommende og blir vitenskapelig
praksis først når praksis er
beskrevet og trykket. Man kan
produsere teater, men «theoria»
blir det først når skriften kobles
inn. Man kan studere og fremstille på NTNU med utgangspunkt i både natur og kultur,
men et nivå om kritisk drøfting,viten og argumenter oppnås

Jeg skulle ønske at nettopp
fagfilosofen, som møtte nye studenter, var den som forstår at et
begrep om viten knyttet ensidig
til skriftpraksis er for smalt forå legitimere NTNUs virksomheter og produksjon. Gundersens
innlegg for sakprosaen er velbegrunnet og berettiget, men antyder dessverre noe mer, nemlig eturimelig reduksjonistisk og autorativt forsøk på å definere vitenskapens betingelser. Som en som
arbeider vitenskapelig med å

Uten å trekke Gundersens
intensjoner for langt, kan vi likevel kjenne igjen en diskurs om
fremskritt og motsetninger som
bør imøtegås og erstattes av nye
horisonter innen NTNU. Fremskrittstroen på vitenskapen som
avløser den primitive muntlige
kultur, den kritikkløse kunst,den mytiske praksis uten argument og distansert tenkning,
trenger selv en avløsning. Vi kan
ikke innlemme kunstakademi og
musikk-konservatorium, og sam-betyr konsentrasjon om tekstproduksjon og tekstlesning.
Men det er uheldig, særlig for
NTNU, om skrivingen skulle fåen enerådende status som kriterium for vitenskapelig virksomhet, og om nye studenter
blir møtt med syn som setter
verdiskiller mellom ulik kulturproduksjon.
Gundersens synspunkter er
trygt forankret i 1800-tallets
humboldtske, litterære og nyhumanistiske universitetsreform
som mange vil hevde er grunnlaget for dagens universitetspraksis. Her er tekstens og deravskrivingens autoritet ubestridelig og knyttet nært opp til et
begrep om vitenskapelig praksis. Med støtte i Platon fremstilles overgangen fra mythos til
logos som et kulturfremskritt,hvor skriftkulturen (dvs. sakprosaen) blir en «forutsetning for
utvikling av allmenne prinsipper, argumenter, resonnementerog dermed en vitenskapelig innstilling». Slik Platon fryktet kulten og diktningens dannende
kraft, frykter Gundersen en
hypotetisk enerådig dannendeog «refleksjonsløs» kunst (popmusikk, reklame), og svarer med
å fremheve skrivingen (sakprosaen) som betingelse for tenkning, teori og vitenskapelighet idag.

undersøke viten- og kunnskapsdimensjonen i andre kulturspråk
enn skrift og tale, skulle jeg helst
slippe at våre nye studenter ble
møtt med holdninger som iutgangspunktet rangerte ulike
former for kulturproduksjon høytog lavt.

tidig opprettholde en forståelse
av diktning og mythos som«handlingslammelse, uopplyst
overtro, manglende evne til
rasjonell tenkning, ufornuft og
hengivelse til følelsen». Det nye
studenter trenger, er å møte et
begrep om viten med stor takhøyde og som er tilpasset demedier man studerer og studerergjennom. Vi bør tilby et begrep
om viten som representerer noe
annet enn det utmattende kunnskapsbegrep de kjenner fra skolen, og som ser viten og vitenskapelighet i forhold til mange
symbolsystemer og flere former
for kulturproduksjon. Vi kan
mislike hva vi får servert i Big
Brother, men vi er blinde om vi
tror denne form for kulturproduksjon (film, musikk, bilder,
drama) er mindre distansert,
reflektert, høyverdig og betydningsfull enn Gundersens sakprosa. La oss starte med en forestilling om at NTNUs vitenskapelige produksjon er symbol-uavhengig, og deretter diskutere om
skriftspråket har et særlig potensial for kunnskapslagring, etterrettelighet, vitenskapelighet
eller kritikk.

Tilbakeskriving av sannMitt
svar
tilheter.
Gundersens resirkulering av
Platon er at vi altfor ofte misforstår historisk kunnskap og
bevissthet med tilbakeskriving
av sannheter. Vi har ingentingå lære av et vitensyn hvor dannelse og viten ensidig er byggetpå fascinasjon til skriftspråket
og hvor all annen kulturproduksjon undertrykkes som
viten. Tvert imot, det er ganske
mange virksomheter på NTNU
som behøver en annen begrunnelse om vi alle skal delta i verdiproduksjon. Og det er bareuniversitetet som kan produsere en slik begrunnelse.
Bjørn Rasmussen,
Kunst- og medievitenskap

Ex. phil.: Oppklaring
Kjetil Audsen menerat at Geir Moe iforrige avis avslørtedårlig kjennskap til
hva ex. phil. egentlig
går ut på.
Det kan være godt med enutblåsning en gang i blant. Med
sin uhyrlige ingress «Hva kan
Platons filosofi lære oss på universitetet i dag?» gav filosof Olav
Gundersen ex. phil.-motstandere
ved NTNU en mulighet til å få
tømt seg. Denne gangen var Geir
Moe, professor i marin teknologi,
den heldige.
Utover den utvilsomt rensende virkningen er Moes innlegg merkverdig. Det er kun
marginalt forbundet med poengene i Gundersens innlegg. Sistnevntes kronikk var ikke et innlegg i ex. phil.-debatten i det heletatt, men invitasjon til en debattom hvordan måten et stoff fremlegges på påvirker vår kritiskesans. Moes innlegg, på sin side,
fokuserer på problematiske sider

ved Platons politiske filosofi, og
konkluderer med at siden etterfølgere av Platon har fremhevet
viktigheten av logikk og kritikk,
bør ex. phil. gjøres frivillig, ihvert fall for sivilingeniørstudenter og realfagskandidater.
Jeg ser ikke helt hvordan
konklusjonen følger. Størstedelen av Moes innlegg er som sagt
viet kritisk diskusjon av (enstråmannsvariant av) Platonspolitiske filosofi. Det er likevel
neppe denne han er opptatt av.
Moe vil nettopp at studenter ved
Gløshaugen skal få slippe å høreom Platons sykdomsdiagnoser
av demokratiet og annen filosofisk distraksjon. I stedet fordagens ordning med Modul 1(filosofi og vitenskapsteori) og
Modul 2, ser han for seg et innføringsemne som «kan fylle enrolle som komplement mellom
det vi kan erkjenne (naturvitenskap, m.m.) og det vi tror på (religion m.m)». Det er imidlertid alltid en fordel å kjenne sine motstandere. For forholdet mellom
vitenskapelig begrunnelse og
religiøs tro er nettopp et hovedtema i Modul 1. Et innføringsemne på 2.5 vekttall er selvsagt
ingen erstatning for de ulike fag-

Side 20 — Svart Cyan Magenta Gul

vitenskapelige utdanningsprogrammer en student skal inn i,og heller ikke for det en her lærer
om vitenskapelig begrunnelse og
dokumentasjon. Men vi kunne
dra den gamle leksa om betydningen av en abstrakt fellesforståelse av hva vitenskapeligvirksomhet består i, samt av åfå et visst innblikk i sitt fags filosofihistoriske bakgrunn. Den
finner Moe neppe særlig overbevisende, så en utdypning erpåkrevd.
Problemstillingene som tas
opp i Modul 1, har en generalitetsgrad som gjør at alle (mange)
vil kunne kjenne dem igjen
senere, både i faglige og dagligdagse sammenhenger. (Det er
selvsagt derfor det kan begrunnes å ta dem opp i et felles innføringsemne.) For Moe tar feilhvis han tror det finnes noe slikt
som teoretisk vitenskap uten filosofiske forutsetninger. Man kan
godt skygge unna filosofiske
spørsmål, men bare med denkonsekvens at de forblir uanalyserte. Mange moderne myter –som at evolusjonsteorien ikke er«sikker», at kvantefysikken viser
at vi har «fri vilje», at mennesket
kan gjenskapes i et datapro-

gram, at det er et fundamentalt
skille mellom natur og kultur –skyldes nettopp tvilsom eller
uavklart filosofi. Et visst kjennskap til vitenskapsteoretiske
problemstillinger bør kunne gi
en minimal kritisk distanse tilulik spesialvitenskapelig dogmatikk. Samtidig vil de vitenskapsteoretiske problemstillingene bli klarere og mer relevante
etter hvert som en blir vitenskapelig skolert.
Også når det gjelder spørsmål på det personlige og mellommenneskelige plan, er det noen
som finner temaene i Modul 1
interessante. Moes irritasjon
over ex. phil.s rolle som «livssynsfag» tilsier at jeg ikke kan
forvente å få med ham her, men
likevel. Ta spørsmålet om moralsk relativisme. Rent abstrakt vil
moderne, ikke-religiøse mennesker hevde at én kultur ikke har
noe med å pådytte andre kulturer sine moraloppfatninger. Men
dette generelle prinsippet synes
å ha liten eller ingen vekt etter
reportasjer om dødsstraff og
omskjæring av jentebarn. Den
implisitte motsigelsen i slike
reaksjonsmønstre var også den
utskjelte Platon og hans samti-

dige opptatt av, og de hadde sine
løsningsforslag. Igjen er det ikke
noe mål med ex. phil. å presseigjennom et bestemt av disse,men å gjøre oppmerksom på problemet.
Ett (banalt) poeng skal likevel Moe få: Han har rett i at ex.
phil. kan bli bedre, både pedagogisk og innholdsmessig, og at
det kan bli bedre rutiner for samarbeid mellom ex. phil.- forelesere og NTNUs ulike fagmiljøer.
Men da bør man kunne kreve
noe større kjennskap til hva ex.
phil. går ut på, enn det Moe
framviser.
Kjetil Audsen,
Stipendiat, NTNUs program fortverrfaglig forskning
Vi gjør oppmerksom på at det
er redaksjonen som skriver den
innledende setningen i debattinnleggene (tekst med stor skrift).
Hensikten er å gi leserne en
antydning om hva som er tema ihvert innlegg.
Red.

debatt

Studium på tvers er bra, men krevende!
Helge Brattebø og
Ingvild Malvik har
høstet nyttig,
praktisk erfaring
med tverrfaglig
samarbeid om
undervisning.

Industriell økologi (IndEcol) ble
tidlig etter NTNU-dannelsen
etablert som multifakultært studieprogram, først som enkeltfag
fra 1996, så som fullverdig program fra 1998. To årskull studenter fra siv.ing. og frie studier
har til nå fulgt undervisningen.
Det første kullet skal til høsten
ta fatt på sitt siste studieår, med
videre siv.ing.-fordypning ved
sine respektive institutter, mens
andre vil fortsette med hovedfag
innen frie studier. Til sammen
har IndEcol omfattet elleve nyeeller sterkt modifiserte emner,og sju av disse er første gang
levert det studieåret vi nå har
bak oss. Enkeltemner har hatt
opp mot 75 studenter, mens 2530 studenter fra fem fakultet har
fulgt hele studieprogrammet i deto kullene som hittil har værttatt opp. Studenter, faglærere og
assistenter har nettopp værtgjennom en todagers intern evaluering av studietilbudet. Hva erlærdommen av dette? Hvor ersvakhetene og styrkene? Hva bør
forbedres? Har noe av dette allmenn interesse for andre tverrfaglige studier?

Først litt fakta om IndEcolstudiet: Studenter tas opp etter
minimum to års studier, til studieretninger innen siv.ing.-studiet eller en tverrfaglig emnepakke ved frie studier. De leseråtte felles obligatoriske emner,
uavhengig av fakultetsbakgrunn. Dette utgjør den tverrfaglige kjernen. Studentene skal
utvikle en systemforståelse for
produktlivsløp i samfunnet, herunder materialflyt og energibruk. De skal utvikle ferdighetertil å analysere hvor man finnermiljø- og ressursbelastningene islike systemer, og de skal få
kunnskap om hva som påvirker
og kan redusere disse belastningene. Tiltak vil omfatte bådeproduksjonsfasen, bruksfasen og
avfallsfasen, og kan eksempelvis oppnås ved forbedret materialflyt og energiomvandling,
produktforbedringer, verdikjedesamarbeid og et utvidet produsentansvar for hele kretsløpet, inklusive resirkulering. Analyse- og synteseferdighetene eraltså knyttet til krevende problemstillinger i ganske komplekse systemer. Dette må den
enkelte student så kombinere
med å velge en disiplin- og institutt-forankring ved sitt opprinnelige fakultet, der han/hun itillegg følger fag innen denne
disiplinen. Til slutt skal det
avlegges diplom- eller hovedfagsoppgave ved det respektive
institutt, etter mest mulig normale kriterier. På denne måten
blir ikke industriell økologi og
tverrfagligheten et mål i seg selv,
men et middel til en sterk miljøfaglig og tverrfaglig innflytelsepå de etablerte studier.

Erfaringene underveis, og
evalueringen nå nylig, har gittoss verdifull kunnskap. De har
stimulert til diskusjoner som vi
ikke var i stand til å føre for bareto år siden. Konklusjonene kan
sammenfattes i tre punkt:Erkjennelse av forskjellene! Studenter rekrutteres
til tverrfaglige studier fra ulik
kultur og med ulike ferdigheter.
Det ligger stor styrke i å gjøre
bruk av disse forskjellene, noe
vi har forsøkt å gjøre ved
utstrakt bruk av gruppeprosjekter. Samtidig må det foretas
et valg, som sikrer at studiet gir
den ønskede progresjon, med
emner som tydelig bygger videre på hverandre. Det kan værefristende å undervise etter
prinsippet «minste felles multiplum», der alle emner er åpneog ikke krever en spesiell typeforkunnskaper. Utvikling av en
sterk og reflektert forståelse og
dypere analytiske ferdigheterer vanskelig forenlig med dette.
Tverrfaglighet må ikke gå på
bekostning av kvaliteten, studentene bør heller være forberedt på å «strekke seg» litt, og
legge inn en ekstra innsats på
fagfelt der de har liten bakgrunn. Vårt eget studium bør
trolig utvikles i retning mer
styrt progresjon, færre obligatoriske fellesemner, flere bindinger mellom disse, og bedre kontroll med studentmassen for desom faktisk vil ta hele IndEcolstudiet. Noen emner bør derforogså gis i to versjoner, der den
ene er rettet mot studenter
utenfor IndEcol-programmet
som kun vil lese enkeltemner.

Studiets organisering er
viktig – og det er krevende! Når bør tverrfagligheten introduseres, og hvordan
bør innholdet organiseres? Defleste synes å foretrekke enmodell der studenten først blir
faglig trygg innen en disiplin,for så å åpne horisonten for
utenforliggende perspektiver
og metoder. Dette er modellen
for mange tverrfaglige masterprogram internasjonalt. Andretverrfaglige studier starter
allerede i første årskurs, jfr.
NTNU-studiene i Energi og
miljø (EM) og Industriell økonomi og teknologiledelse (IØT).
Vårt studieprogram bringer
tverrfagligheten inn fra og med
tredje årskurs, og krever at
dette kombineres med studier
ved eget fakultet/institutt. Vi
har stor tro på at vår modell er
god, og i realiteten er den
egentlig ikke så ulik EM- og
IØT-studiene, som også har
mest grunnleggende emner deførste to årene, og senere baserer seg på kombinasjonsløp.
Vi har likevel erfart at det er
krevende å ha oversikt overhvordan fire fakultet og demange instituttene lokalt tilrettelegger det supplerende studietilbudet. Noen av våre studenter opplever også at de ikke fåren sterk nok disiplinforankring
og oppfølging lokalt. Dette er iså fall alvorlig, og vil gis høyeste prioritet fremover. Tverrfaglig kompetanse tar tid å utvikle,
og krever dermed også tilstrekkelig med vekttall i et studium.
Men dette må ikke gå på bekostning av en god faglig forankring.
For våre siv.ing.-studenter har

dette kommet i tillegg til den allmenne usikkerheten om hvordan det nye opplegget for fordypningsemner i 9. semester vil
se ut, som jo er helt nytt fra og
med kommende høst.

Tverrfaglighet oppleves
konstruktivt og stimulerende! For to år siden var vi
ganske usikre på om studenterfra siv.ing.-studiet og fra friestudier faktisk ville få en god
opplevelse av å studere så tettsammen på tvers av så ulike
fagmiljø og kulturer. Dette hargått over all forventning! Det er
ikke vanskelig å finne tematikk
og problemstillinger som studenter fra ulik bakgrunn finnerdet stimulerende å bruke felles
tid og krefter på. Studentene
hevder å ha lært en masse,både av fagene og av det tverrfaglige samarbeidet i prosjekter, som de har brukt mye tid
på. Spesielt oppleves metodiske
problemstillinger på tvers av
fagmiljø som stimulerende, og
her ønsker studentene enda
mer fokusering fremover. Måletmå være å få en grundig – ikke
overflatisk – innsikt i metodiske problemstillinger på tvers av
ulike fagområder. Makter den
tverrfaglige undervisning åoppnå dette er man kommet
langt!
Helge Brattebø og
Ingvild Malvik Program forindustriell økologi

Snikende SUperhelter i studentdemokratiet?
Eivind Magnus
Paulsen synes det er
merkelig at Studenttinget ikke vil uttale
seg på vegne av studentene ved NTNU.

En aktuell diskusjon som pågår
nå, er hvordan fakultetsstrukturen på NTNU skal se ut i fremtiden. Samme hva Kollegiet bestemmer seg for når de behandler saken i august, så kommer
det i stor grad til å berøre hverdagen til nåværende og fremtidige studenter.
Nettopp på grunn av dimensjonene i denne saken er det viktig at interessene til studenterved alle studieretninger blir ivaretatt på en god måte, og at deres
synspunkter virkelig når frem
til Kollegiet. En av oppgavene til
de tillitsvalgte i studentdemokratiet er nettopp å sørge for atvåre meninger kommer tydelig
frem, og at det ikke skal væretvil om hva studentene egentlig
mener.

Merkelig logikk. Jeg ble
derfor mildt sagt forundret overet utsagn jeg fant i høringsuttalelsen til Studenttinget, som er
det eneste studentorganet med
formell høringsrett til Kollegiet: «det er viktig å understre-

ke at en ikke vil få en helhetlig
oppfatning av NTNU-studentenes syn kun ved å leseStudenttingets høringsuttalelse», der det i tillegg vises til
en rekke andre studentorganer
som har uttalt seg om saken.
Dette synes jeg er en merkelig logikk. Er ikke hele poenget
med Studenttinget at det skalvære studentenes samlede røst
overfor ledelsen? Hvis det er slik
at de ulike studentgruppene kan
levere hver sin uttalelse som
kanskje spriker i hver sin retning, hvordan kan vi da være sikre på at våre meninger kommer
tydelig fram? Resultatet av dette kaoset er at NTNU-ledelsen
kan bruke hva de vil av argumenter, og kanskje med rettepåstå at de har studentenes støtte.
Jeg mener de snikende
SUperheltene i studentutvalgene
viser tegn på manglende dømmekraft når de på denne måten
byr seg fram på huggestabben
til Kollegiet. Kanskje de er inspirert av en annen snikende superhelt, med en mer velkjent tøytiger som venn? Etter min mening
blir likheten slående når jeg ser
hvordan studentutvalgene forholder seg til autoriteter, i denne sammenhengen nærmere
bestemt Kirke-, utdannings- og
forskningsdepartementet (KUF),
når de uttaler seg om vår lovbestemte høringsrett overfor Kollegiet.

Side 21 — Svart Cyan Magenta Gul

Jeg refererer her til en artikkel i Under Dusken nr.4/97:«Deler av Studenttingets reglement er i strid med norsk lov.
Dette er konklusjonen i et brev
fra Kirke-, undervisnings- og
forskningsdepartementet. Det er
nå slått fast at Studenttinget
ikke kan fravike sin høringsrett
til fordel for andre studentorganer.»En

bjørnetjeneste. Jeg
mener studentutvalgene må ta
det politiske ansvaret for atreglementet til Studenttinget
fremdeles er uforandret, og

fremdeles like på kant med
loven etter fire år. Jeg mener
SU’ene gjør studentene ved
NTNU en alvorlig bjørnetjeneste når de fremdeles ikke harendret arbeidsform, dvs. ikke
går med på å endre samarbeidsavtalene de har med
Studenttinget.
Enda et sitat fra Under Dusken nr.4/97: «Vi er imidlertid
bundet av Universitetsloven, ogmå derfor godta departementets
avgjørelse i denne saken. Hvis
Kollegiet i fremtiden mottar
høringsuttalelser direkte fra

Sivilingeniør- eller Cand.scientutvalget, vil vi måtte returnere
disse til Studenttinget, avslutter
rektor Spjøtvoll.»
Hvordan kan vi forlange at
Kollegiet respekterer vår lovfestede høringsrett, når studentdemokratiet selv gir blaffen i densamme loven? Er det virkelig så
vanskelig å jobbe sammen for en
felles sak?
Eivind Magnus Paulsen,
Student (og sofasosialist?)
Institutt for geomatikk

Litt mer Krill fra krøll, eller omvendt
Takk til instituttleder Terje
Malvik for hans innlegg i Universitetsavisa 7-2001. Først må
jeg beklage der jeg gikk overstreken med beskrivelse av
interne forhold. Det var for provoserende. Det førte også til at
Universitetsavisa ga mitt innlegg tittelen: «Forholdet mellom
ingeniører og geologer», som
egentlig ikke passet. Som Malvik skriver, har geologer og
ingeniører på Gløshaugen samarbeidet i alle år. Det vil de fortsette med, selv om fakultetet
og instituttet deles opp. Jeg vilogså samarbeide med ingeniører, men godtar ikke at debegrenser mitt samarbeid med

andre. Tittelen «Forholdet
mellom Krill og ingeniører/geologer» hadde kanskje passet
bedre.
Instituttlederen vil ikke haet geologisk institutt som er enkopi av andre. Vi blir ikke kopi,
men bedre på mange måter. Vi
vil bidra til NTNUs utdanningav hele landets bergingeniører,selv om vi ikke selv tar ansvar
for disse studiene. Vi vil ta
ansvar for lokal geologisk
utdanning og forskning, som
andre universiteter gjør. Vi bør
bli et sterkt geologisk institutt,vi ligger jo midt i landet med
det mektige Norges geologiske
undersøkelse som nabo. De geo-

logiske instituttene i Oslo, Bergen og Tromsø blander seg ikkebort i forskningsoppgaver ellerområder som ligger i NTNUsdel av Norge.
NTNUs ledelse bør etablere
et geologisk institutt nå, selvom vår generasjon med NTNUgeologer ikke går inn for det. I
hvert fall den neste generasjonen vil finne det naturlig.
Verken jeg eller fakultetetønsker å gi seg. Jeg tror at denne debatten kan oppsummeres
slik: «Både den egenrådige
Allan Krill og det tverrfaglige
geofakultetet er seg selv nok.»
Allan Krill22

nettoppnettopp er NTNUs digitale oppslagstavle. Den er tilgjengelig via
NTNUs hjemmeside (www.ntnu.no/) og oppdateres daglig.
Utdrag trykkes annen hver uke i Universitetsavisa.

Disputaser
Sivilingeniør
Marianne Sørflaten
Eikelandhar til forsvar for graden doktor
ingeniør innlevert avhandling
med tittelen: «Durability of
Selected Membrane Materials
when Exposed to Chlorine Gas.»
Prøveforelesningen vil bli holdt
ved Høgskolen i Telemark mandag 21. mai kl. 10.00 over emnet:«Pratical and Analytical Methods
for Studying Degradation ofPolymer Films – Selected
Examples». Disputasen finnersted ved Høgskolen i Telemark
mandag 21. mai kl. 13.00.
Sivilingeniør
Jørgen Chr. Myhre
har til forsvar for graden doktor
ingeniør innlevert avhandling
med tittelen: «Electrical Power
Supply to Offshore Oil Installations by High Voltage Direct
Current Transmission». Prøveforelesningen vil bli holdt i Totalrommet, Gløshaugen. fredag 18.
mai kl. 10.15 over emnet:«Metoder for energilagring i spenningsmatet mellomkrets i selvførte likerettere og vekselrettere
for ytelsesområdet kW til hundre MW» Disputasen finner stedi Totalrommet, Gløshaugen, fredag 18. mai kl. 13.15.
Sivilingeniør
Babak Amin Farshchian
har til forsvar for graden doktor
ingeniør innlevert avhandlingen
med tittelen: «A Framework for
Supporting Shared InteractioninDistributed
Product
Development Projects». Prøveforelesningen vil bli holdt i
Totalrommet,Hovedbygget,Gløshaugen, tirsdag 22. mai kl 10.15
over oppgitt emne:«The SemanticWeb» Doktordisputasen finnersted i Totalrommet,Hovedbygget,
Gløshaugen, tirsdag 22. mai kl.
13.15.

Ledige stillinger
Førsteamanuensis
i fonetikk
Ved Lingvistisk institutt er det
1. januar 2002 ledig en førsteamanuensisstilling i fonetikk.
Førsteamanuensis
i religionshistorie
Ved Religionsvitenskapelig institutt er det ledig en stilling som
førsteamanuensis i religionshistorie.
Førsteamanuensis i filosofi
Det historisk-filosofiske fakultet
søker førsteamanuensis i filosofi. Til stillingen ligger et særlig
ansvar for å ivareta Filosofisk institutts del av Examen philosophicum, Modul 2, innenfor emnet vitenskapelig argumentasjon.
Førsteamanuensis
i intermedia
Førsteamanuensis i intermedia,
50 % stilling, er ledig ved
Kunstakademiet i Trondheim.
Professorat II i revmatologi
Det ledige professoratet er administrativt knyttet til Institutt
for bein- og leddlidelser.

Vitenskapelige assistenter
Institutt for byggekunst har ledig to stillinger som vitenskapelig assistent. Stillingene er ledige for en periode på to år fra
15.08.2001 og kan søkes av sivilarkitekter eller hovedoppgavestudenter.
Førsteamanuensis i psykologi
Ved Psykologisk institutt er det
ledig en stilling som førsteamanuensis i kognitiv psykologi.
Kontorsjef
Det er ledig fast stilling som kontorsjef ved Regionsenter for barne-og ungdomspsykiatri,Det medisinske fakultet.
Kontorsjef
Ved Fakultet for geofag og petroleumsteknologi, Institutt forgeologi og bergteknikk, er det ledig en fast stilling som kontorsjef.
Laboratoriepraktikant
Ved Laboratoriet for radiologisk
datering er det ledig tre midlertidige stillinger som laboratoriepraktikant for ca. ett år.
Doktorgradsstipender
Ved Institutt for elkraftteknikk
er det ledige dr.ing-stipend innen
følgende fagområder: HVDC kabelteknologi, elektrokoalesens,
superledende induksjonsoppvarming og spenningskvalitet.
Professorat i kjemisk prosessteknologi
Ved Institutt for Kjemisk prosessteknologi ved Fakultet forkjemi og biologi er det ledig en
professorat/førsteamanuensisstilling i kjemisk prosessteknologi(prosess-systemteknikk).

Rundskriv
og kunngjøringer
Fondet til professor Leif
Tronstads minne
Fondets formål er å gi særlig kvalifiserte yngre sivilingeniører uteksaminert fra NTNU med eksamen fra Fakultet for kjemi og
biologi eller Fakultet for fysikk,
informatikk og matematikk,
Institutt for fysikk eller Fakultet
for geofag og petroleumsteknologi, Metallurgisk institutt, anledning til videre utdanning i utlandet ved teknisk forskninginnen fysikalsk eller uorganisk
kjemi. Fondet har til disposisjon
kr. 30 000 for utdeling, i ett eller
flere stipend, som må være benyttet innen 1.juli 2002.Søknad,
med kopi av vitnemål og attester samt plan for studier i utlandet, sendes til fondets styre
ved Liv Aasen Mjelde, Økonomiavdelingen,7491 NTNU innen
1. juni
Arbeidsplasser
for hovedfagsstudenter
Hovedfagsstudenter ved NTNU
kan søke om arbeidsplass ved
Senter for kvinne- og kjønnsforskning. Frist for å søke omplass fra høsten 2001 er 15. mai
2001. Det skal skrives en kort
søknad hvor studenten forteller
hvor langt han/hun er kommet iprosessen, samt hvorfor studenten ønsker arbeidsplass ved senteret. Det skal legges ved en pro-Side 22 — Svart Cyan Magenta Gul

sjektbeskrivelse og en anbefaling
fra veileder.Vurderingene gjørespå bakgrunn av prosjektbeskrivelsen. Spørsmål kan rettes til
Merete Lie:merete.lie@hf.ntnu.no
Gøtestams forskningsperiode
Professor K Gunnar Gøtestams
forskningsperiode avsluttes nå(efter en periode ved Stanforduniversitetet i Kalifornia) ved
Karolinska Institutet i Stockholm
samt Uppsala Universitet.
Gøtestam nås i hele perioden på
den vanlige email- adressen.
Perioden er avsluttet med julimåneds utgang.

NTNU-kalenderen
Fredag11
mailFredagskollokvium: Order from chaos
Ved Institutt for fysikk, fredag 11. mai, i Aud. R3 i
Realfagbygget, kl. 14.15. Axel Brandenburg, NORDITA, København: «Order from chaos: magnetic fields
in astrophysics.» Det blir anledning til å møte foredragsholder over en kopp kaffe e.l. i D3-114 før foredraget (fra ca kl. 13.45)

Bolig

Sykehusvesenets historie:
Innlagt, innsatt eller innesperret?
Fredagsforelesning 11. mai, kl. 14.00-15.00 ved stipendiat/historiker Svein Carstens, Institutt for samfunnsmedisinske fag. Sted: Store auditorium, RiT (2.
etasje). Åpent for alle.

Ledige hybler
Seks hybler ledig i Klæbuveien
106 fra 1. juni. Pris 2700 - 3000
per måned. Telefon 95215966
Leilighet ønskes
To rolige, ikke-røykende gutterønsker å leie leilighet i nærheten
av Gløshaugen. Begge er studenter ved linje for kommunikasjonsteknologi.Internett-tilganger ønskelig. Kontakt på mail:trondpet@stud.ntnu.no

Lørdag12
mai

Leilighet ønskes
Fire kristne studentgutter ønsker å leie leilighet/hus sentralt i
Trondheim. Ikke røyk/ alkohol.
Tar gjerne i et tak.Ring 97619357.
Sokkelleilighet ledig
Knapt 50m2. Stue, kjøkken, bad,soverom og arbeidsrom + bod.
Hvitevarer,ellers umøblert.Leie:
4.500,- depositum 4.500,- Ledig
omgående. Adresse: Sunnlandsveien 73, Fuglem Tlf.:73939271/
73595271 (jobb)
Leilighet ønskes
i området Gløs, Møllenberg,
Lerkendal, Bakklandet, Rosenborg,Tyholt. Skal du, eller vet duom noen som skal flytte, så ta
kontakt: 90679068 / 99646728 /
98428812
Ledig hybel
i bofelleskap i Stadsing.Dahls gt.
47. Hybelen er ledig fra 1. juni.
Tlf:95991926
Hus til leie
på Tyholt for 11 mndr, fra 1. august 2001 til 1. juli 2002. Ideelt
for fire personer, mulig for fem.
Månedlig leie kr. 11.000,-.
Henvendelse Thorstein Fretheim,
e-post thorstein.fretheim@hf.
ntnu.no,tel.73596524 (Dragvoll)eller 73912869 (hjemme).
Leilighet ønskes
Ikkerøykende par ønsker å leie
leilighet i gangavstand fra sentrum. Hun er student på fjerdeåret med deltidsjobb, han jobber
fulltid.Både møblert og umøblert
er av intresse, men max husleie
5500. Tlf 73515544 etter 16:30
Leilighet ønskes
Kvinnelig universitetslektor ønsker å leie 1/2-roms leilighet fra
mai/juni. Aktuelle områder:Midtbyen, Møllenberg, Lademoen, Buran, Lade. Telefon arbeid: 73 59 22 69. Telefon privat(e. 19): 73939390. E-post:ane.s.guldahl@vm.ntnu.noØnsker å leiesentrumsnær leilighet fra medio

Gjesteforelesing:
Adhesion between particles and flat surfaces
Dr. Ali Ata er en av søkerne til en post. doc stilling itilknytning til forskningsprogrammet «Light Metal
Surface Science». Han vil holde en gjesteforelesning
fredag den 11 mai kl.11.15 i Aud R4 i Realfagbygget.
Forelesningen tar for seg ulike aspekter av adhesjon:
deformasjon, overflate – ruhet, fuktighet etc studert
ved hjelp av AFM.

Gudmund Hernes i Vitforum: Med utdanninginn i en ny verden
Før diskusjon følger en kort frittstående kommentar ved Alfred Oftedal Telhaug, Pedagogisk institutt:
Skolen mellom fellesskap og individualisme. Møtet
holdes i Suhm-huset, Vitenskapsmuseet, adr. Erling
Skakkes gt. 47, kl. 12.15
Nasjonal finale av Norsk Informatikk Olympiade
Sted: NTNU Lade,UNIX lab i B-blokk på kl. 11.00.
Alle videregående skoler i Norge var invitert til ådelta i konkurranse, og fire elever har sendt løsninger
til første runde. I finalen skal de løse to av fire oppgaver på fire timer. Vinneren kan fortsette i International Olympiad in Informatics i Tampere, Finland.

Tirsdag15
mai

Onsager-forelesningen 2001Årets Onsager-forelesning gis av Sir Michael Berry,
FRS, fra University of Bristol, tirsdag 15. mai kl.
10:15-11 i R8, Realfagbygget. Tittelen på foredraget
er: «Geometry of phase and polarization singularities.» Alle er velkomne.

juni til årsskiftet 2002/ 2003.Min.
to soverom. E-mail: ingrid.anthun@sit.no, eller tlf. 95162025.

Kjøp og salg
El.bass ønskes kjøpt
Ring Øyvin Sæther på 97679.
Lite kjøkkenbord
med to stoler selges for 300 kr.
Lite bord selges for 100 kr. Liten
furureol/bokhylle selges for 50 kr.
Kontakt:oyvind@ gofairtrade.net
eller tel.73 59 62 62
Jentesykkel «DBS Village»
43 cm, tre gir, lys lilla farge, meget pent brukt,selges for kr.1200,. (Passer for jente alder 9-12 år,eller «siste sykkel før voksenstørrelse».) Ring 50121, 91 89 75
55 eller 73 51 33 16, evt. e-post
til Anne.Dahl@ adm.ntnu.no.
Grunnet oppussing
selges følgende utstyr: Dusjkabinett 80x80 cm, i god stand.
kr 1000. Servant med blandebatteri, som nytt. kr 600. Ring
91897108.
Philips Cdi selges
Kan brukes som vanlig cd-spiller eller kobles til TV for bruk av

spill.Div.spill og cd medfølger.Pris
ca kr 900. Tlf. 73594536 Arne.
Klassisk tresetersovesofa (mellomblå), selges
2500,- (ny 10,000,-). Egnet som
gjesteseng i stue/bibliotek/gjesterom. Henvendelse: Kristin
Wergeland Brekke,tlf.:73516743
Simo stellebord
til badekar (250,-), babysitter(250,-), to Bergans bæremeiser(ca. 1985-modell - 100/150,-) og
Avent bryst-pumpe (150,-) til
salgs. Henvendelse: Kristin
Wergeland Brekke,tlf.:73516743
Trepersienne
bredde 140 cm, farge kirsebær kr
200,- Hamax sykkelsete kr 50,Barnesikring til komfyr kr 50,Ministøvsuger (Philips) kr 200,Ta kontakt på telefon: 97710024
eller på e-post: ingvild.folkvord@hf.ntnu.no

Annet
Looking for a seat for OsloI am looking for a seat for Osloor more south (i am going toFrance) after the 26th of may.
Few luggages, murgis@yahoo.fr
phone 73887487

Stewart’s corner
Spørsmål angående engelsk
kan stilles til språkrådgiver
Stewart Clark ved Studieavdelingen,e-post: stewart.clark@adm.ntnu.no,tlf. 73 59 52 45, faks: 73 59 52 37

Unit symbols
Some writers of doctoral theses
and research papers seem unsure
about how to use unit symbols
correctly. Here are some of thebase and derived units from theInternational System of Units(SI), the most widely acceptedinternational units. The fullrange and the rules for writing
them are specified by theInternational Organization forStandardization in ISO 31 andISO 1000.
Here is an extract:
ampereday
degreedegree Celsius
hertz
hour
kelvinkilogram
litre
metre
minuteminutenewtonsecondsecond
tonne

A
d
°
°C
Hz
h
K
kg
l
m
min
´
N
s
´´
t

Some of the rules for using
these unit symbols (from ISO):• International symbols for units
are to remain unaltered in theplural («5 min» not «5 mins») andthey are to be written without afinal stop (except for normalpunctuation).
• The unit symbols are to be
written in lower case letters. The
exception, when the first letteris written in upper case, is if thename of the unit is derived froma proper name such as
Celsius.
• There is to be a space between
the numerical value and the unit
symbol (use 55 °C, not 55°C) but
no space with a plane angle (36°)
or a reference in degrees, minutes and seconds. A space is also to
be used before the % symbol
according to ISO (use 55 %, not55%).
• Do not mix unit symbols andthe names of the units. Write«150 km/h» or in running text
«150 kilometres per hour», not«150 km per hour».
• The unit symbols are to be
written in normal type (not italictype).

Tricky words
Celsius, centigrade
Celsius and centigrade (Norw.
Celsius) are both temperaturescales in which water boils at 100
degrees and freezes at 0 degrees
at atmospheric pressure. The
abbreviation C is used for both.
Celsius is the SI unit symbol forthe scale and is the normal termin scientific contexts and otherwise for stating the temperature.
Celsius is capitalized as it isderived from the inventor of thescale, Anders Celsius, an 18th
century Swedish astronomer.
Centigrade is a French 19th
century term for the Celsius scaleof temperature. Although Celsius
not centigrade should be used
when giving the temperature, if
you ever use the term centigrade
do not add a plural «s».

placement, secondment,sabbaticalEnglish has some very precise
terms to refer to summer jobs inindustry, temporary jobs for officials, and time off for university
teachers, but there are some
pitfalls to note:
Placement (Norw. praksis),industrial placement or work
placement mean the temporary
posting of someone to a workplace. The term is used to refer tovacation work in industry, longer
periods as in the European
Commission’s Leonardo da Vinci
programme of up to one year, andalso working as part of a teacher’s

education. «A teaching practiceplacement at Strinda Upper
Secondary School». Avoid using«practice» by itself in this senseor the French word for placement- «stage». Americans will think ofa horse and carriage. Others may
think you are going to be an actor.
Secondment (Norw. overføring)means the temporary posting of
an official or worker to anotherposition or employment. This
word tends to be restricted toprofessional work or to thoseworking in the armed forces or
public service.
Sabbatical (her, Norw. friår,sabbatsår). In a university
context this traditionally refers toevery 7th year which is free fromteaching duties when teachers
are allowed paid leave for travelor study. The more formal terms
are sabbatical leave or a sabbatical year. By itself, sabbaticalcan just mean somethingreferring to the sabbath, or theseventh day of the week, which insome religions is Saturday andothers, Sunday. (In biblical times,
the sabbatical year was theseventh year when the land had
to remain fallow.) Note that theslangy Norwegian expression«sabbat» should be avoided in
English if you mean a university
type of sabbatical. A sabbat, or
the witches’ sabbath, refers to asecret rendezvous of witches toworship the Devil.

Enlightening Norwenglish«The temperature in Trondheim
is 12 centigrades» (SAS pilot)«Summer practiceSiemens in Vienna»

at

PSE

«I am going on a stage in Paris»«My last sabbat was spent in
California»

Side 23 — Svart Cyan Magenta GulBlåmandag formedisinstudiet
Det medisinske fakultet (DMF) har fåttforsikring fra statsråd
Trond Giske om athensynet til medisinstudiet skal veie
tungt når Dragvollalternativet til RiT2000 skal utredes.
I et møte med KUF-minister
Giske mandag 8. mai ble DMF
forsikret om at planen for studentopptrapping skal ligge som
en premiss for lokaliseringa av
den nye universitetsklinikken.
Dette skulle være et beroligende
signal om at planen skal fullføres, uavhengig av Dragvollutredningen. Men dekanus Gunnar Bovim liker ikke situasjonen. Forsikringen kan innebære flere år med provisoriske løsninger som kan vise seg å blisvært kostbare.

Skjev mediedebatt. Oppblussingen av debatten om
hvor det nye sykehuset skal
ligge, kom mildt sagt overraskende på dekanen. Ikke i sineverste mareritt hadde han
drømt om at den skulle medføre ny utsettelse av og enda mer
usikkerhet om byggeprosjektet. Tvert imot ventet han etklarsignal for oppstart av byggetrinn I til høsten. Trinn I
omfatter over halvparten av
universitetets arealer i dennye universitetsklinikken og
kunne ha stått innflyttingsklart i 2004.
De nye lokalene er fundament for en ambisiøs opptrappingsplan for medisinstudiet.
Bovim er derfor forundret overat dette har vært et ikketema ide siste ukenes mediedebatt om
RiT 2000. Ingen journalist som
har hatt befatning med saken,
har brydd seg om å innhentekommentarer fra Det medisinske fakultet. Bovim synes ogsådet er forunderlig at leserbrev
om saken til Adresseavisen ikke
har kommet på trykk. Derimot
har de blitt gjengitt på Adresseavisens nettavis. Bovim vil

ikke anklage avisa for å drive
kampanjejournalistikk, men
nøyer seg med å uttrykke forundring.

Store konsekvenser. Opptrappingsplanen for medisinstudiet innebærer i første
rekke at antall studenter skal
øke. Samtidig jobbes det hardtfor å videreutvikle fagmiljøet.
Den nye universitetsklinikken
og sentermodellen har værtgulrot, både for å beholde dyktige fagfolk og for å rekrutterenye. Fakultetet har bygd opp
forskningsmiljøer det stårrespekt av, innen både medisinske og medisintekniske fagfelt. Bovim framhever atmange av forskningsmiljøene
er bygd opp rundt enkeltpersoner og dermed er svært sårbare. Ifølge Bovim må fakultetet nå tenke seg nøye om for å
legge en robust rekrutteringsstrategi dersom det blir forsin-

ket utbygging annet sted etter
annen modell.

Studentstøtte til Dragvollalternativ. Studenttinget ved NTNU har erklært
full støtte til tanken om å flytte RiT2000 på Dragvoll og gi
plass for å flytte campus
Dragvoll til Øya. Studentene
ser mange fordeler ved løsningen. Blant annet tror de det
skal bli lettere å jobbe for etenhetlig universitet hvor
NTNU er hovedfokus, og ikke
AVH og NTH. Bovim poengterer at løsningen ikke oppfyllerønsket om et samlet universitetet i og med at medisinutdanningen blir holdt utenfor.
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no– Uelegant
På Dragvoll sitter en dekanus fra HF-fakultetet helt
stille. Om Petter Aaslestad
personlig ønsker seg kontorpå Øya, vil han ikke menenoe som helst om.
– Jeg er mest opptatt av det
alvorlige i at man stopper utbygginga nå. Dette får store konsekvenser for min kollega Gunnar
Bovims fakultet. Men ønsket om
å komme til byen er like sterkt
som tidligere.
– En gledens dag for den brosteinselskende urbanist Petter
Aaslestad?
– Det er det for tidlig å sinoe om.
– Du er ordknapp – prøver
du å følge Chr. Michelsens råd
fra 1905, om at «nu gjelder det
at holde kæft»?
– Ja, det er nok ikke så
dumt. Men igjen, ikke vanskelig
å si at det er viktig for NTNU atvi kommer oss ned til sentrum.
En eller annen gang i framtidakan det godt hende at det lig-

ger et flott sykehus på Dragvoll.
Men Regjeringas timing av dette stoppvedtaket er en smule
uelegant. Derfor ikke tida for å
komme med seiersrop her oppe
fra. De ropene får eventuelt
komme en annen gang, avslutter HF-dekanen, før han kommer med et lite tillegg:–…men om jeg hadde hattGiske på tomannshånd, er det
helt andre ting jeg ville tatt opp
med ham enn Regjeringas oppfatninger av hvem eller hva somskal ligge på Dragvoll.
Som hva da?
– Det handler om at han
trekker altfor store veksler påsine, tydeligvis noe spesielle,
personlige
erfaringer
fra
universitetet. Enden på visa blirat han undervurderer bådestudenter og ansatte.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no

TrønderJamt i mål
Kompetansebroen
TrønderJamt er sluttført. Styringsgruppen
er stort sett fornøyd
med resultatet.
TrønderJamt har vært et samarbeidsprosjekt mellom NTNU,
høgskolene i Sør- og Nord-Trøndelag, samt Mitthögskolan i
Jämtland. Hovedformålet med
prosjektet har vært å øke konkurransekraften til regionens
små og mellomstore bedrifter.
Bedre, og mer, kontakt mednæringsliv og utdanningsinstitusjoner i Trøndelag og Jemtland, var middelet som ble tatti bruk.
Tiltaket ble realisert som

Fordelingen var slik:
TotaltStudentoppgaver
Praksisplasser
Fagpersoner
Hospitanter
TotaltMål
177 200
132 11050 40
41 30
400 380

Styringsgruppa kommenterer selv i sin oppsummering at
bedriftene har vært fornøyd med deltakinga. På minussida
nevnes det at det var for lite samarbeid mellom Trøndelag og
Jämtland.
fire delprosjekter: Studentoppgaver, praksisplasser, fagpersoner og hospitantordning. Det ble
satt opp måltall for de ulike prosjektene. Disse ble oppfylt, stårdet å lese i sluttrapporten, sånær som for studentoppgavenes
vedkommende, hvor man
greide 177 mens måltallet var
200. Når det gjelder de tre
andre, ble delmålene nådd og
vel så det.

baksida«For mange er Trondheim utenfor Oslo, og du vil ikke reise dit».
(Geografileksjon i Computerworld,
visstnok uttalt av Clustrasjef Karl Klingsheim.)

Ikke som du tror

Papirløst kontor?

Et noe spesielt kunstverk har prydet ethjørne av Gamle Elektro på Gløshaugen ivinter. Den falloslignende formen kan gi
mange assosiasjoner, men egentlig er det
en gammel transformator. Trafoen kunne
gi spenninger opp til 400 kV og ble brukt
til å teste isolatorer og elektriske komponenter for høye spenninger. Den runde
kuppelen på toppen er der for å unngå
skarpe kanter, der det lett kunne ha oppstått utladninger som følge av det sterkeelektriske feltet. Da transformatoren ble
erstattet av en mer moderne utgave, fantkloke hoder ut at den var alt for spesiell tilå ende sine dager skrothaugen. Dermed
ble den kunst, erotisk ingeniørkunst.

Det papirløse kontor lar vente på
seg. Hewlett-Packard har anslått at
amerikanske laserskrivere vil spy ut
1200
milliarder Tidligere i vinter skrev Innsisider dette året, en daUT om de mange ødelagte stoøkning på 50 pro- lene i data- og lesesalene på
sent i løpet av de Dragvoll. Stolryggene var gjerfem siste årene! ne ødelagt eller fraværende, samt
Driver du fortsatt at hjulene var ødelagt på mangeog tar utskrift av stoler. Ifølge vaktmesterkontoreter nå alle dårlige stoler skiftet
din e-post?
ut eller reparert.
(Slik at studentene igjen kan
sjekke e-post uten å få vondt iryggen.)på sidenTrygt å sitte igjen

FOTO: RUNE PETTER NESS

Telefonbeskjeder via epost
NTNUs sentralbord gikk
nylig over til å melde telefonbeskjeder via e-post. Dermed har ansatte ved universitetet fått enda en god
grunn til å fraværsmarkere
telefonen. Fram til nå harvarsel om mottatte telefoner i ditt fravær blitt markert med to korte klemt iapparatet hvert kvarter. Disse klemtene har fungert
som signal om å ringe sentralbordet for å få lest opp
beskjeden. Med nyordningen får brukerne samme
melding via e-post. Eneste krav som stilles, er at man
må benytte fraværsmarkeringa. Hvis du ikke kjenner
kodene for å markere fravær, finner du bruksanvisningen via hovedsida til telefonkatalogen på nettet(http://www.ntnu.no/telefonkat/finn/). Klikk pålenka «Hvordan bruke telefonapparatene».
Den nye ordningen omfatter samtlige som er registrert i nettkatalogen.

Ekspert-redning
til Ericsson?
Mobile duppeditter var blant
blikkfangene da sivilingeniørstudenter på kurset «Eksperter iteam» 24. april presenterte vårens
tverrfaglige kolleksjon. «Eksperter i Team» er et obligatorisk kurs
for alle studentene i fjerde klasse
på sivilingeniørstudiene. Hele årskullet ble blandet og delt inn i 32
forskjellige grupper, eller «landsbyer», som alle jobbet med ulike
emner.
Landsbyen som kybernetikkstudenten Ole-Egil Hvitmyren(bildet) tilhørte, utviklet en mobiltelefonhanske og mobiltelefonarmbånd eller en mobiltelefonbrille. Kanskje ideer som kriserammede Ericsson bør merke seg?

FOTO: TROND OLDERTRØEN

Ros for brannsikkerhet

FOTO: SYNNØVE RESSEM

Trondheim Brannvesen gir NTNU
uforbeholden ros for det internebrannvernsarbeidet. Der har blitt
gjennomført store branntekniske
utbedringer de siste årene. Dette
har bidratt til å redusere faren forbrann, og også redusert omfanget
av de brannene som har oppstått,heter det i et brev fra Brannvesenet

Grevlinghodei bokstrid
En ansatt ved Historisk institutt
ved Universitet i Oslo fikk
seg en makaber overraskelse en morgen
han kom på jobb.
Utenfor kontordøra
fant han et avkappet grevlinghode. Bakgrunnen skalvære at historikeren har
skrevet ei bok med et innhold
som den antatte gjerningspersonen misliker sterkt.
Stridigheten mellom forfatteren og den mistenkte skalha pågått lenge, melder NTB.

til Teknisk avdeling. Her framheves
det spesielt at utrykningsmannskapenes arbeid har blitt lettere ved
at de blir møtt av personell som kan
gi informasjon om stedlige forhold.
Videre står det at brukerne av deulike byggene er blitt flinkere ved
evakuering, etter at de har fått opplæring om brann og brannfare. Bak-

grunnen for brevet er en brann i
Realfagbygget 5. mars i år, samt
erfaringer fra større brannøvelser
ved Elektrobygget og Varmeteknisk
avdeling. Brannvernarbeidet innenfor NTNU ledes av Geir Lunde (bildet) ved Teknisk avdeling.

7 000 tåkestudenterBill Gates fikk ikke jobb

I løpet av kalenderåret 2000 var hele 24 394
personer registrert som studenter ved NTNU i
minst ett av semestrene. Av disse var det 7 077(29,6 prosent) som produserte 0 – null – vekttall.
Dette er et høyt tall, ja – men hvorfor så mange?
Det kan tenkes at noen av dem strøk. Mens
andre av ulike årsaker ikke fant fram til eksamenspulten, kanskje på grunn av:• opplevelsesreiser i Sør-Amerika,• studier i utlandet, les: lesesal i Australia,• hvilesemestre med jobb som DJ eller pubvert• i Brattøragata,• studenter på hovedfag som hadde• eksamensfritt semester,• studenter på lavere grad, som måtte utsette• grunnfagseksamen,• studenter som begynte ved NTNU høsten
• 2000, men som hoppet av i løpet av førsteåret,• reisebyråstudenter av typen som aldri tar• eksamen, men som alltid melder seg opp for• å kjøre billig med toget.

Jobbformidling via nett er som kjent blitt enstor butikk i dot.com-verdenen. Du kan bydeg fram på nettet ved å legge ut din cv, oghåpe at tilbudene strømmer inn fra spennende arbeidsgivere som kappes om din
kompetanse. Man kanskje kan det være lurtå dempe forventningene noe. Det amerikanske tidsskriftet Business Week satte opp cver for to kjente datasjefer; Bill Gates (Microsoft) og Larry Ellison (Oracle), og la dem ut
på jobbstedet Monster.com. Kvalifikasjonene
var ekte nok, men de endret navnene til Gilliam Bates og Ellis Lawrence.
Etter å ha ligget på nettet en måned, hadde bare en arbeidsgiver luktet på Bates sin
cv, og fire hadde sjekket Lawrence. Ingenfikk tilbud om intervju. Det må legges til atbåde Gates og Ellison er «drop-outs» – de blefor oppslukt av firmaetablering til at de fullførte sin utdannelse. Moralen bør derfor væreat universitetsutdanning kan være lurt å ha,også i dot.com-samfunnet.

REDAKSJON: Medieseksjonen,
Informasjonsenheten
LAYOUT: Aina BergTRYKK: ST-Trykk AS, Orkanger

Side 24 — Svart Cyan Magenta Gul

POSTADRESSE: Universitetsavisa,
Info.enheten NTNU, 7491 TrondheimBESØKSADRESSE: Info.huset på
Gløshaugen (O.S. Bragstads plass 1)

Lørdag avholdes Eurovisjonens
Melodi Grand Prix i vårt nordiske naboland Danmark, omtrentsamtidig med at man ruster seg
til valgkamp her hjemme ved
NTNU.
Tilfeldig? Neppe.
Det har vært hevdet at båderektorvalg og Grand Prix preges
av amatører med ymse kvalitetpå både innhold og framføring.
Ved den norske Grand Prix-finalen kunne man se en påfallende
likhet med avstemningsordningen for rektorvalget: stemmene
vektes ulikt, og røsten til ensåkalt fagjury, som angivelig skal
sikre kvalitet og profesjonalitet,veier aller tyngst.
Men ved NTNU arrangerervi ennå ikke helaftens avstemning med juryer strategisk plassert rundt på de ulike campuser.
I stedet for mentometerknapper
er det Posten som sørger for å
bringe rektorstemmene fram til
juryens bord. Hvis NTNU virkelig mener alvor med å prøve å
øke valgoppslutningen, bør man
ta steget fullt ut. Det er jo så mye
som ligner allerede. Og GrandPrix er tross alt et av de mest sette TV-program i Norge.
«Could we have the votes
from the Dragvoll-jury, please?»Nå kan mangelen på valgfeber også ha noe med sceneantrekk å gjøre. Det er nok grunn tilå frykte at høstens rektorvalg vil
bli preget av mørke dresser og
slips. Muligens kan det ved en
villfarelse blande seg inn litt kyllinggult.
Forut for begge forestillingene har man vært forsiktig med
å utpeke favoritter til finalen, og
spørsmålet man kan stille seg, er
om slaget egentlig avgjøres påscenen eller i kulissene?
Også refrengene er temmelig
like, og det gir neppe gode odds
om vi tipper at det her på bruket
vil gå mye i «stortingsmelding
nummer tjuesjubidua». Som i
Grand Prix-historien er det få uptempo-låter som har vunnet.
Mumlende melankolske ballader
later til å slå best an.
Ennå har vi ikke nådd de store høyder av Grand Prixke tilstander her hos oss, men det danske venstrepartiet kan uforvarende ha kommet med eksempel
på en god valgkampstrategi. Det
gikk nemlig ut og beskyldte sin
regjering for å ville utnytte «TVpostkortene», 30 sekunders innslag mellom sangene i finalen, tilpolitisk propaganda. Om ikke
lenge kan det være vi får sepotensielle rektorkandidater presenterte seg i tre-timers innslag
på intranettet. Hvor de kort redegjør for sine merknader til prosessen omkring NTNUs nye
fakultetsstruktur.
– NTNU un point.
«Politik ist show, und das
Show ist politisch», har Harald
Schmidt, talkshow-vert i tysk
fjernsyn, sagt.
Det er alarm, på vegne av
vanvittig mange.

Utgis av Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Distribueres i 13 000 eks. annenhver fredag i vår- og høstsemesteret.
REDAKTØR: Jan Erik KaarøANSVARLIG REDAKTØR:Info.direktør Anne Katharine Dahl

Valg Prix

TELEFON: 73 59 55 40
TELEFAKS: 73 59 54 37
E-POST: medieseksjonen@adm.ntnu.no