Dilemmaet
Kan en forsker skillemellom personlig og
profesjonell moral?

Arvids paradis

Signe på sporet

Gründeren Arvid Holme kombinerer
dataforskning og blåskjelldyrking.
På Hitra har han funnet sitt paradis
der han vil trekke seg tilbake.

Professor Signe Kjelstrup har oppdaget en flik av et nytt lerret. Hun
prøver å finne veien videre der entidligere Nobelprisvinner i irreversibel termodynamikk stoppet. Side 7

Side 17

Side 9NTNUs
internavis
nr. 3
22.02.2001

Lønnssystemet vrakes

NTNU mot
Forskningsrådet
Lei av dårlig informasjon og alt for mange
søknadsfrister, harrektor og universitetsdirektør skrevet
klagebrev til
Forskningsrådet.

Universitetenes tålmodighet er slutt, avtalen
med IBM om levering av lønns- og personalsystem er sagt opp. I løpet av dette året må universitetene bestemme seg for hvilket system de skalvelge. Det er avtalen om lønns- og personalsystemet som er sagt opp. Regnskapssystemet, eller
hovedboksystemet som er en mer presis betegnelse, blir ikke berørt.
Side 3

Side 2Studentene motfaglærerne
Sivilingeniørstudentene er lei av atfaglærerne somler med
sensurfristene og
bryter Kollegievedtak.
Side 5For og mot
ny struktur
Rektor forklarer hvorfor NTNU trenger ny
fakultetsstruktur. En
studentrepresentant
støtter forslaget om
eget IKT-fakultet.
Side 13For energi
og miljøI en serie artikler
presenterer vi NTNUs
tematiske satsingsområder. Først ut er«Energi og miljø».
Glutra (bildet) er
verdens første ferge
med naturgass som
drivstoff.

Gisle Østereng hos «Start NTNU» er deneneste i Perleporten som kan friste med
lunken pizza og brus til de som stikker innom kontoret.
FOTO: ARNE ASPHJELL

På ettermiddagstid er det ingen lys å se ivinduene i de øverste etasjene i Perleporten,der Innovasjonssenteret holder til.
FOTO: ARNE ASPHJELL

Mørkt og stille i Perleporten
En måned etter åpningen av
Innovasjonssenteret på Gløshaugen er det lite fart i gründervirksomheten i Perleporten.
Mytene fra Silicon Valley
forteller om nystartere som leverpå pizza og Pepsi og som sover i
feltseng på kontoret. Men trønderske Bill Gates-kloninger synes å gå

tidlig til sengs – og stå sent opp.
Under gjentatte besøk på ulike
tidspunkt i løpet av sist uke var
det bare hos organisasjonen «Start
NTNU» og hos firmaene Polardesign og Falanx at vi fant folk.
For øvrig møtte vi stengte dører.
Men fart, spenning ogdøgnåpent blir det kanskje nårpizzaovnen og kopimaskina
kommer på plass? Foreløpig
mangler dette basisutstyret.
Les mer om et av nystarterfirmaene i Perleporten på side 12

Side 10 - 11

Prestasjonspress skaper «falskspillere»
Doktorgradsstudentene «Trine» og «Eva» er rammet av
falskspillersyndromet. En
skjult lidelse som antagelig er
utbredt ved NTNU. Symptomene er velkjente for mange
veiledere og for helsetjenesten

ved universitetet. «Falskspillerne» blir rammet av så sterk
prestasjonsangst at de ikke
lenger tror at de selv eller
kunnskapen deres er noe
verdt. For «Eva» endte det
med langvarig sykmelding.

Syndromet rammet flere
kvinner enn menn, og forskerstudenter innenfor «frie» fag
synes å være mest utsatt.
Side 8

FOTO: MRF

Les daglige nyheter på http://innsidaUT.ntnu.no/ Send tips til: medieseksjonen@adm.ntnu.no
Side 1 — Svart Cyan Magenta Gul

2

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

på dagsordenen
ledelsenhar ordet

Rektor Emil
Spjøtvoll«Vi må ikke stille oss i en posisjon som gjør at universitetene blir
marginalisert som en kunnskapens klostre i samfunnet»
Rektor Emil Spjøtvoll, Røros-seminaret 6. februar

NTNU strammer opp
Forskningsrådet

NyskapingI neste uke skal Kollegiet vedta strategi for nyskaping ved NTNU. Selve
betegnelsen «nyskaping» har vakt
en del diskusjon. Driver ikke alle etuniversitet nyskaping i en eller
annen forstand? Kunnskapsbasertnæringsutvikling har vært foreslått
som en mer presis beskrivelse av
hva det dreier seg om. Det er denne
tolkningen ordet nyskaping har fåtti den offentlige debatt, og derfor bør
vi holde fast ved den betegnelsen.
La oss ved universitetene holde oss
til det kjente begrep forskning om
vår virksomhet. Eventuelt kan vi itillegg beslaglegge ordet nytenkningsom en ambisjon for intellektuellvirksomhet.
Av og til kan man få inntrykk av
at det ventes at universitetene skal
redde landet ved å være selve arnestedet for ny økonomisk virksomhet. Det etableres mellom 25 000 og
30 000 nye selskaper eller bedrifter
i Norge hvert år. Det betyr at det
som universitetene kan bidra med
relativt til den samlede nyetableringsvirksomheten i Norge, er forholdsvis lite. Men det er på ettområde vi kan bidra mye. De fleste
ungdommer tar nå høgre utdanningi en eller annen form. De holdninger, kunnskaper og ferdigheter de fåri løpet av studiene, vil ha betydningfor fremtidig holdning til arbeidsliv
og nyskapingsvirksomhet. Forventer de først og fremst å finne en jobb
i etablert virksomhet, privat eller
offentlig, eller har de med seg en forventning om selv å skape noe?
I denne sammenheng er vår viktigste oppgave å inspirere de unge og
gi undervisningstilbud som gir ferdigheter til selv å starte egne virksomheter. Dessuten må vi ved
eksemplets makt vise at dette er
mulig. Derfor er det nyetablerte innovasjonssenteret på NTNU viktig.
Her finner vi studenter som allerede i studiet har startet egne bedrifter. Det er ikke slik at vi venter atalle studenter skal føle seg kallet tilå bli nyetablerere. Men de som harinteressen og legningen, skal stimuleres og få hjelp. Det samme gjelder selvfølgelig det fast ansatte personalet. Det største potensialet ligger likevel i studentene. Vi senderårlig ut i samfunnet mer enn 2 000
kandidater med en universitetsgrad.
Det er de som vil stå for fornyelse i
fremtidens samfunn. Derfor er deholdninger og kunnskaper våre kandidater har, den viktigste faktor fornyskapingsvirksomheten i Norge.

Side 2 — Svart Cyan Magenta Gul

ILLUSTRASJON: ELIN HORN

Universitetsledelsen kritiserer
Norges forskningsråd formangelfull informasjon og altfor
mange ulike søknadsfrister.
Forskningsrådet lover nå bot og
bedring – til en viss grad.
• Forskningsmidler blir stadig utlyst med
ulike tidsfrister som avviker fra den ordinære søknadsfristen.
• Mangel på løpende informasjon i viktige evaluerings- og strategiprosesser.
• Svært korte tidsfrister når Forskningsrådet ber om innspill.
Dette er ankepunkter ledelsen ved
NTNU har mot Norges forskningsråd. Disse ble fremmet i et brev fra rektor Spjøtvoll og universitetsdirektør Moe Skarsteintil Forskningsrådet i oktober i fjor. Formålet med henvendelsen, skrev de to, varå bidra til forbedring av dialogen og samarbeidet mellom de to partene.

«Forvirring og merarbeid». Det
var særlig når det gjaldt utlysning av
midler, at NTNU-ledelsen påpekte kritikkverdige forhold: «Når det gjelder
Forskningsfondet 2000, har de ulikeområdene utlyst midler med over ti ulike
tidsfrister. Utover dette har det i tillegg
vært utlysninger på spesielle programmer med tidsfrister som har avveket fra
den ordinære søknadsfristen 15.06.00.
Foruten at de mange utlysningene med
ulike søknadsfrister skaper forvirring og
merarbeid for våre forskere, er det vanskelig å nå alle forskerne med kontinuerlig ny informasjon om nye prosjektmuligheter,» skrev Spjøtvoll og Moe Skarstein.
De beklaget også at de ikke ble holdt
løpende informert under evalueringen av
grunnleggende biofaglig forskning. NTNU
fikk dermed ikke mulighet til å påvirke
rapportene. «Dette er beklagelig siden en
rekke forskere ble navngitt uten at de hadde mulighet til å kommentere opplagtefeil i de framlagte evalueringer til eksempel,» skrev de.
Videre nevnte de at NTNU i prosessen rundt rådets strategi for næringsrettet FoU under hele forløpet savnet klarere

informasjon. Og at de svært korte fristenerådet ofte gir når det ber om innspill, medfører store problemer for universitetet.

Etterlyser samordning. Selv om
brevet til Forskningsrådet må betraktessom skarpt i formuleringene, roste
avsenderne også de forholdene som fungerer bra. For eksempel de årlige
møtene, selv om disse lett kan bli i travleste laget. De understreket også at imange prosesser har samarbeidet fungert helt tilfredsstillende.
NTNUs rektor og universitetsdirektør
foreslo blant annet følgende for Forskningsrådet:• Felles møtestruktur gjennomgås med
henblikk på å få til en best mulig dialog.
• Gjennomarbeidet og koordinert informasjon fra Forskningsrådet til NTNU.
• I ulike prosesser: Oversiktlige planer
fra Forskningsrådet, med målsetting og
milepæler der det klart framgår på hvilke stadier universitetet skal gi sine innspill. Forståelse for at NTNU trenger tid.
• I faglige evalueringer: At NTNU blir
forelagt både mandat og form på rapportering, til uttalelse før evalueringsarbeidet
starter.
• Ved utlysing av forskningsmidler: Mer
samordning og koordinering av ulike virkemidler og programmer, og med færre
søknadsfrister.

Litt selvkritikk. Forskningsrådets
assisterende direktør Svein Erik Høst
lover i sitt svarbrev til NTNU at rådet nå
vil gjennomgå rutinene og se på forbedringsmuligheter i samarbeidet. Hantror det er en god idé at toppledelsen i deto institusjonene møtes årlig, gjerne
under videokonferanser. Når det gjelder
strukturen på møter mellom NTNU og
fagområdene i Forskningsrådet, ser han
det som greiest at partene selv finner ut
hvordan denne kan forbedres slik at det
blir bedre tid til strategiske diskusjoner
og dialog.
Rådet tar til seg kritikken av enkelte
prosesser og evalueringer, og vil gå
gjennom rutinene her, lover Høst. Men
han slår fast at rollefordelingen må væreklar, og at den som evalueres, ikke kan få
full kontroll over prosessens forløp og form.
Høst lover videre at rådet vil vurdere
praksisen med utlysing av forskningsmidler. «At det gjøres tilgjengelig penger
til forskningsformål til ulike tider av året,er neppe noe vi kan gjøre noe med,»minner han om. Men han antyder at det
kan bli aktuelt å innføre en standardisert
ordning hvor slike midler utlyses til faste
datoer.
LISA OLSTAD
lisa.olstad@adm.ntnu.no2001 blir handlingens årÅr 2000 ble brukt til å vedta
store planer og strategier for
NTNU. I år er det tid for å
handle.
Det viktigste som skjedde i fjor, var kanskje at Kollegiet bestemte seg for fire faglige områder der NTNU skal satse på å bliverdensledende. Universitetet har dessuten vedtatt undervisnings-, kommunikasjons- og IT-strategi. I tillegg til dette har
NTNU en stor organisasjonsomlegging påtrappene, samt at stortingsvedtaket etter
Mjøsutvalget sannsynligvis vil få store

konsekvenser når dette kommer. Til slutt
har ledelsen ambisjoner om en skikkelig
gjennomgang av arealproblematikken på
universitetet. Universitetsdirektør Vigdis
Moe Skarstein medgir at det er et ambisiøst løp å få til alt dette i samme år, men
fastholder likevel at 2001 skal bli forandringens år. Det vil hele tiden bli ført en
dialog mellom den sentrale ledelsen og
det utførende leddet, slik at praktiske erfaringer og endrede rammebetingelser om
nødvendig fører til revidering av de overordnede strategiene.
EVEN GRAN
even.gran@adm.ntnu.no

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

3

nyheter

Alltid oppdaterte nyheter på
http://innsidaUT.ntnu.no/

Universitetene sier opp
avtalen med IBM
Universitetenestålmodighet er slutt,
avtalen med IBM om
levering av lønns- og
personalsystem er sagt
opp.
I løpet av dette året må universitetene bestemme seg forhvilket system de skal velge.
Fungerende økonomidirektør
ved NTNU, Rolf Tørring, presiserer at det er avtalen om lønnsog personalsystemet som er sagt
opp. Regnskapssystemet Oracle
Financials blir ikke berørt.
Foreløpig er det bare NTNU
av de tre universitetene (UiO,
UiB og NTNU) som samarbeiderom regnskapssystem, som har
tatt i bruk dette programsystemet. NTNU har kjørt systemetsiden 1. mars i fjor.

– For dårlig kvalitet. – Det
er nå klart at IBM ikke er istand til å levere den kvalitet vi
krever, og ikke klarer å holde detidsfrister vi setter, sier Tørring. Det er årsaken til at avtalen med IBM sies opp. Tørring
presiserer at det er leveringsavtalen for lønns- og personalsy-

Rolf
Tørring.
FOTO:
PRICEWATERHOUSECOOPERS

stemet som sies opp. Systemet
er i produksjon i dag, og driftsog vedlikeholdsavtalen med
IBM står ved lag.
Hvilken betydning vil dette fåfor de ansatte ved NTNU?
– Vi vil kjøre lønnssystemet
som vi hittil har gjort, og setteinn de ekstra ressurser som kreves for at systemet skal fungere,sier Tørring, som mener at det
vil gå bra og at de ansatte ved
NTNU ikke vil bli berørt av at
avtalen er oppsagt.
Hvor lang tid har dere på å
bestemme dere for en annen løsning?
– Vedlikeholdsavtalen gjelder
ut 2001, så i praksis har vi dette året på oss til å komme framtil en løsning for lønns- og personalsystemet.
Hvilken løsning er mest sannsynlig?
– Per i dag er det umulig å si
hva som blir løsningen. Mulighetene er begrenset, fordi et sys-

tem må tilfredsstille statens økonomireglement, sier Tørring.

IBM ute. Hele saken kompliseres av at IBM har bestemt
seg for å ikke satse på leveranse av denne type systemer, og
har solgt systemet til et firma
som heter Ergo Bluegarden (delav Ergo Group, tidligere Posten
SDS). Ergo har flere lønnssystemer i sin portefølje, så det
blir kanskje blant disse NTNU
må søke å finne et system det
går an å leve med. Det er faktisk en viss mulighet for at enforbedret utgave av dagens system blir videreført ved NTNU.
Universitetsdirektør
Tor
Saglie ved Universitetet i Oslopåpeker at det har vært en langprosess fram mot beslutningen
som nå er tatt. Det er ført omfattende drøftelser med IBM om
utbedring av mangler, og nye
leveranseplaner er diskutert. Tilliten til IBM ble til slutt for tynnslitt. Saglie opplyser at universitetene vil kreve erstatning forsine tap på grunn av at leveransen må heves.

ARNE ASPHJELL

En traurig datahistorie
1997:
De tre universitetene i Oslo,
Bergen og Trondheim
bestemmer seg for å
anskaffe regnskapssystemet
Oracle Financials.
1998:
Oracle regnskapssystem settes i drift ved Universitetet i
Oslo (UiO) og NTNU
1. januar 1998. Mai: De tre
universitetene inngår avtale
med IBM om levering av
IBMs lønns- og personalsystem (PR Personal Ressurs).
UiO setter systemet i drift.
1999:
Flere krisemøter mellom universitetene og IBM i starten
av året angående kvalitetenpå lønns- og personalsystemet.
September: Riksrevisjonen
underkjenner 1998-regnskapet fra UiO og NTNU på
grunn av vesentlige mangler,
hovedsakelig på grunn av
overgang til nytt regnskapssystem.
22. september: Universitet-ene reforhandler avtalen om
IBMs lønns- og personalsystem. UiO slutter å bruke
systemet.
2000:
NTNUs økonomidirektør
Terje Krogh slutter.
1. mars blir NTNU ny prøvekanin og setter i drift IBMslønns- og personalsystem.
Juni: Utbetaling av lønn og
feriepenger til de ansatteblir sterkt forsinket. NTNUs
nye økonomidirektør, Stein
Erik Aagaard, sier opp
stillingen sin etter seksmåneder, i frustrasjon overat NTNU ikke vedtar å bytte
ut systemene.
2001:
Kontrakten med IBM om
levering av lønns- og personalsystem heves.
2002:
1. januar skal etter planen
web-versjonen av Oracle
Finacials settes i drift.

arne.asphjell@adm.ntnu.no

Støtter ansettelse av instituttledere
Hans E. Krokan mener
forslaget om å ansette
instituttledere kanvære fornuftig, men
stiller visse betingelser.
Leder for Institutt for kreftforskning og molekylærbiologi,
Hans E. Krokan, stiller seg ikke
negativ til forslaget fra utdanningsminister Trond Giske om
at instituttlederne skal ansettes,
og ikke velges.
– Det viktigste er likevel hvilke krav som stilles til ledernes
kompetanse og hvilke betingelser de får. Vi trenger noe som
er bedre enn det vi har nå. I deninternasjonale forskningsevalueringa av biofagene ble detpåpekt at vi har for svak forskningsledelse, og det er liten tvil
om at denne konklusjonen er riktig, sier Krokan. Han er ikke fornøyd med hvordan instituttlederne i dag utpekes. Det blir formye verneplikt og pliktmessig
rundgang, mener Krokan.
– Det finnes flere eksempler
på instituttledere som er, og harvært, vitenskapelig inaktive i enårrekke, både ved NTNU og
andre universiteter i Norge. Dette er ikke holdbart.

Uriaspost. – Dette har værten slags uriaspost med mye
ansvar og få fordeler, fortsetter
Krokan. – For å få en best

mulig instituttledelse kan en
ansettelse være løsningen. Men
man får ikke de beste uten atde gis gode betingelser bådelønns- og arbeidsmessig. Det
må stilles klare krav til sterk og
relevant faglig bakgrunn, og
demonstrert evne til forskningsledelse.
Krokan påpeker at det ernokså vanlig med utlysning av
stillinger som kombinert professor og instituttleder (chairman)
ved utenlandske universiteter. I
siste nummer av «Nature of Science» er det for eksempel lyst ut
en slik stilling ved Columbia
University.
Hans E. Krokan advarer mot
tilfeller han kjenner, der instituttlederen bare blir administrator og ikke forsker. Det finnes
instituttledere som ikke har
publisert vitenskap på ti år. Det
går ikke an ved en institusjon
som har forskning og undervisning som forpliktelser.

Må ha faglig kompetanse. Det var under Røros-seminaret at Trond Giske slapp
nyheten om at han går inn for
at instituttlederne skal ansettes, og ikke velges. Spørsmålet
som har blitt hengende i lufta,
er hvem som kan søke. Overfor
Universitetsavisa presiserer
Giske at det skal være en åpenutlysning der alle søkere, entende jobber ved instituttet eller
utenfor, kan melde seg.

Side 3 — Svart Cyan Magenta Gul

Under Orgut-prosessen i1998 ble det også foreslått å hafast ansatte instituttledere. Dette skapte storm i mange fagmiljøer, som mente at denne ordningen ville fungere autoritært
og sentralstyrt.

Tommelenned.
Mens
Krokan er positiv til Giskes forslag, vil andre instituttlederelyse det i bann. Flere av dem vi
har vært i kontakt med, sier atde overhodet ikke kan tenke
seg å søke disse stillingene nårde lyses ut. Selv ikke om de blir
lokket med ekstralønn på 100
000 kroner. Årsaken er at instituttlederjobben blir sett på somen «midlertidig» plikt. Planen
er hele tida å vende tilbake til
forskningen og undervisningen.
En instituttleder reiser
spørsmålet om det vil være muligå gå tilbake til den faste vitenskapelige stillingen etter enperiode som fast ansatt leder?
Hvis hans vitenskapelige stillingi mellomtiden blir lyst ledig, vil
han ikke ofre denne for å væreleder.
– Jeg vil heller foreslår å gjøre om fakultetsdirektørjobbene
til åremålsstillinger. Det tror jeg
vil innebære en større effektivisering, sier en annen instituttleder.

Maktutreder tviler. I en
kronikk i Dagbladet 19. februar
uttrykker professor i statsvi-– Men det må stilles krav til faglig kompetanse, sier Hans Krokan.
ARKIVFOTO

tenskap i Oslo og leder av
Maktutredningen,ØyvindØsterud, bekymring over forslaget fra statsråden. Han frykter at det kan gi svakere autoritet innad i organsisasjonenhvis en ekstern leder skal overta lederrollen på et institutt.
«Dersom faglig ledelse skal halegitimitet, må det springe ut
av fagmiljøet selv», skriverØsterud. Han mener det ligger
en grunnleggende misforståelse bak de nye styringsideeneog at et vitalt fagmiljø ikke lar
seg skape, eller opprettholde,
ved hjelp av byråkratiske kontrollordninger.
TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no4nyheter

Publisering:

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

100 millioner
til kompetanseutvikling

HF øker mest

Nyskaping etterlyses imarkedet for etter- og
videreutdanning.
Livslang læring har lenge værtmottoet hos de myndighetersom steller med arbeidslivet
her til lands, og livslang læring
skal det bli. I årets statsbudsjett er det bevilget 100 millioner kroner til det såkalte Kompetanseutviklingsprogrammet.
Den som har en god prosjektidé
og kan framvise tilstrekkelig
kreativitet og mangfold, har
her sjansen til å hente seg noen
penger.
Prosjektene skal være nyskapende. De skal ha læringsog overføringsverdi, og væreforankret på både arbeidstaker- og arbeidsgiversiden. Deskal være basert på intensjons/samarbeidsavtale mellom
etterspørrer og tilbyder. Og deskal være basert på en betydelig egenandel, heter det i programmets krav til prosjektene.
I fjor var det i alt 655 søknader på dette programmet.
177 av disse fikk støtte. Fra
NTNU var det bare fire søknader. Av disse fikk ett prosjekt
støtte. I tillegg var NTNU samarbeidspartner i et annet prosjekt som også fikk støtte fra
programmet.

Nye læringsformer. Pro-

John Kamsvåg kan vise til en økning i antall publikasjoner fra 793 til 1037 fra 1999 til 2000. – Vi fikk et fall da Forskdok ble innført og forskerne selv skulle registrere publikasjoner. Men nå er vi tilbake på AVH-tidas nivå, sier han.

grammet er et ledd i gjennomføringen av Kompetansereformen, og skal bidra med delfinansiering av prosjektersom bidrar til nyskaping og
utvikling av markedet for
etter- og videreutdanning. Det

er dessuten et krav at det skalha lærings- og overføringsverdi utover den enkelte virksomhet. Dette innebærer
blant annet å gjøre private og
offentlige virksomheter bedre
i stand til å identifisere, uttrykke og oppfylle sine behovfor kompetanse. Det innebærer også å videreutvikle samarbeid mellom aktører påarbeidslivs- og utdanningssiden. Og det innebærer åutvikle etter- og videreutdanningstilbud som er tilpasset
behov i arbeidslivet.
Særlig spørres det etter prosjekter som bidrar til:• utvikling av nye læringsformer og -metoder for etter- og
videreutdanning,• at etter- og videreutdanningi større grad kan skje påarbeidsplassen og i samsvar
med arbeidslivets behov,• utvikling av metoder for kostnads- og læringseffektiv kompetanseutvikling gjennom IKTog multimedier,• å gjøre opplæring på grunnskolens nivå og videregående
nivå mer tilgjengelig for voksne.
Programmet administreres
av Voksenopplæringsinstituttet, VOX. Søknadsfrist er 6.
april.
«NTNU videre» vil gi informasjon og veiledning til deresom har lyst til å søke.
Kontakt:
aud.kvam@adm.
ntnu.noMer informasjon finnes på
http://www.nfu.noeller
www.vox.no

FOTO: ARNE ASPHJELL

Det historiskfilosofiske fakultet kan
vise til en økning på
30 prosent i publikasjonsvirksomheten fra
1999 til 2000.
– Vi har gjort en skikkelig innsats for å øke antall registreringer, sier avdelingsleder John
Kamsvåg ved HF-fakultetet.
Æren for den markerte økningen tillegger han instituttledereog kontorsjefer, som har værtpådrivere for å få de enkelte forskere til å registrere sine publikasjoner i basen. – Vi har ligget
litt bak HF-miljøene ved deandre universitetene, men nå ervi på høyde med våre kolleger,
opplyser Kamsvåg.

Kraftig økning. I fjor på
dette tidspunktet var det registrert 4959 publikasjoner foråret 1999. Nå er man kommet
opp i 5355 publikasjoner for år
2000, med andre ord en økningpå nesten 400 på ett år.
Erfaringen tilsier at det fortsatt vil komme mange etterslengere, kanskje så mye som
ett tusen. Foreløpig viser statistikken en nedgang i antall
publikasjoner for SVT-fakultetet og fysikkmiljøet, sammenlignet med året før.

FoU-økning i 1999

Stolpediagrammet for såkalte KUF-publikasjoner viser tydelig at det er enkulturforskjell mellom fakultetene ved NTNU.

Universitetsbibliotekar Arild
Søntvedt presiserer at det er viktig å få med alle publikasjoner ibasen, fordi dette er data som
oversendes til Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet (KUF) og blir brukt ideres budsjettdokument. Bevilgninger fra KUF til fagmiljøenepåvirkes derfor av det antall
publikasjoner som NTNU kan
oppvise.

Ulike kulturer. Ikke allepublikasjoner teller med hos
KUF. Departementet fokuserer
bare på artikler i vitenskapelige tidsskrift med referee-ordning, samt faglige bøker oglærebøker (også kapitler islike).
Forskdok-statistikken viser
tydelig at det er ulike kulturer
innen NTNU når det gjelder

Side 4 — Svart Cyan Magenta Gul

publisering. Det framgår tydelig
av dataene i Forskdok-basen atde tekniske miljøene publiserer
mindre i referee-publikasjoner,
men er til gjengjeld mer aktive
med å sende «papers» til faglige
konferanser. Dette betyr at detekniske fagmiljøene kommer
ufortjent dårlig ut i publiseringsdataene som oversendes
KUF.
Stort sett ligger antall vitenskapelige publikasjoner (KUFpublikasjoner pluss konferanser)
per ansatt på én per år. Unntaket er Medisin og Vitenskapsmuseet som har to per ansatt.
Medisinsk fakultet er eneren på
publikasjonsfronten med 2,35
publikasjoner per ansatt.
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no

Den offisielle statistikken over forsknings- og
utviklingarbeid (FoU)
for 1999 viser 4,3 prosent realøkning i universitets- og høgskolesektoren.
FoU-statistikken utarbeides
annethvert år på oppdrag fra
Norges forskningsråd, og
omfatter både næringslivet,
instituttsektoren og universitets- og høgskolesektoren.
Tallene for 1999 viser enørliten vekst i næringslivets
FoU siden 1997. Instituttenes
utgifter til FoU viser ingenvekst overhodet. Men universitets- og høgskolesektoren kan
vise til en reell vekst på 4,3 prosent. Da er det korrigert forlønns- og prisstigning, samt
flyttingen av Institutt for kreftforskning.
Men det er de statlige høgskolene som står for mesteparten av veksten, med 10,3 prosent mot universitetenes 3,7 og
de vitenskapelige høgskolenes
3,1 prosent.

Hvis vi ikke tar med investeringene, er økningen i hele
sektoren 2,4 prosent, og for universitetene 1,3 prosent.
I hele sektoren ble det i
1999 brukt nesten 5 820 millioner kroner til FoU-arbeid.
NTNU sto for 1 289 millioner
kroner av disse. Av dette kom
368 millioner fra eksterne kilder. Av de totalt 7 313 årsverkene som ble brukt på FoU iuniversitets- og høgskolesektoren, sto NTNU for 1 496.
FoU-utgiftene per innbygger og som andel av bruttonasjonalproduktet er lavere i Norge enn i de andre nordiske landene. Den gjennomsnittlige
realøkningen per år er ogsålangt lavere. Mens den harvært på 11 prosent i Finlandde siste årene, var den på 1 prosent i Norge. Det er langt igjen
før Norge er oppe på OECDnivå.
Fullstendig
statistikk
finner du på
http://www.nifu.no

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

5

nyheter

Lingvistikk evalueres

Dramatikerutdanning i Norge

RektorvalgOmrådet Kultur og samfunn i Norges forskningsråd har besluttet å sette i gang en evaluering av sentrale humanistiske og samfunnsvitenskapelige fag over en tiårs-periode. Faget lingvistikk er først ut. Fagutvikling, samt identifikasjon av styrker og svakheter, er hovedmålene med evalueringen.

Et hull i norsk utdanningssystem blir fylt når norske dramatikere til høsten for første gang får et utdanningstilbudpå høgskolenivå. Den toårige utdanningen er et pilotprosjekt i samarbeid mellom Det Åpne Teater, Nationaltheatret, Det Norske Teatret og Statens teaterhøgskole. Et viktig prinsipp for prosjektet er å knytte kommende dramatikere til det profesjonelle teatermiljøet så tidlig som mulig.

Valg eller ansettelse av universitetsrektoren? Universitets- og
høgskolerådet advarer på det sterkeste mot at det settes i gangrektorvalg uten at det er avgjort om ordningen med valgt rektor
skal videreføres. Advarselen framkommer i et brev til Kirke-,
utdannings- og forskningsdepartementet (KUF). Bakgrunnen
er at en eventuell beslutning om å omdanne alle utdanningsinstitusjonene til særlovselskaper, vil gjøre det uaktuelt å velge rektor etter nåværende lov.

Avvikler jentepoeng på
Teknisk designÅrets opptak trolig det
siste som gir positivsærbehandling.

behov for særbehandling, skriver universitetsdirektør og studiedirektør i et brev til Likestillingsombudet.

I likhet med alle de andre
siv.ing.-utdanningene ved NTNU
– unntatt Kjemi – har kvinnelige søkere til Linje for teknisk
design til nå fått to ekstrapoeng.
Dette
har
departementet
bestemt, og bakgrunnen er grei:
Kvinner er underrepresentert ibåde utdanning og yrkesliv
innenfor siv.ing.-fagene.
Nå kan NTNU slå fast at
kjønnsfordelingen blant industridesignere begynner å bli jevn,
og det gjør den også i selve studiet. Dermed er det ikke lenger

80 prosent jenter. Denne
konklusjonen er det foreløpige
punktum i en sak som har gåttmellom universitet og likestillingsombud siden i fjor høst. Da
skrev nemlig studenten Andreas Øien Stensland til ombudet,
og hevdet at det måtte være på
tide å droppe tilleggspoengene.
Med et opptak på 80 prosent
jenter i 2000 begynte særordningen å bli diskriminerende
for guttene, mente han.
Ombudet ba NTNU om enredegjørelse for de faktiske for-hold, og undersøkelsene har altså konkludert med at ordningen
har blitt overflødig. – Vi villenok sett på saken uansett. Særordninger som er beregnet på å
utlikne skjevheter, skal vurderes kontinuerlig sier studiedirektør Jon Walstad til Universitetsavisa.

Utjevnet i yrkeslivet. Søkermassen til Teknisk design –som er ett av NTNUs vanskeligste studier å komme inn på –har alltid hatt overvekt av gutter. Men særordningen har
gjort at jentene har vært godt
representert i studiet likevel.
Og sist høst var altså 17 av 20
nye studenter jenter. Jentene

utgjorde samtidig nesten halvparten av søkerne. Tendensen
til økt jenteandel er den sammevedindustridesignerutdanningen i Oslo. Medlemsstatistikken til yrkesforeningen
Norske Industridesignere viserogså at det blant de yngre medlemmene nå er tilnærmet lik
kjønnsfordeling.
Men ved årets opptak vil det
fortsatt bli gitt to ekstrapoeng
til kvinnelige søkere. – Skal defjernes, må en forskriftsendringtil, og den må skje departemental vei. Dessuten er rekrutteringsmaterialet for lengst ferdigtrykket, og her lover vi årets
kvinnelige søkere to ekstrapoeng, sier opptaksleder Erik Sig-valdsen i Studieavdelingen.
Det er for øvrig ingenting
som tyder på at ekstrapoengene
vil bli fjernet fra noen av deandre siv.ing.-studiene med det
aller første. Her holder jenteandelen seg iherdig på 20-25 prosent.
Forøvrig har Norgesnettrådet nylig anbefalt at Høgskoleni Østfold skal få anledning til å
opprette et høgskoleingeniørstudium i teknisk design påingeniørnivå.
LISA OLSTAD
lisa.olstad@adm.ntnu.no

Krever at faglærere setter dato
– Respektløst, menerStudentutvalget forsivilingeniørutdanningen om den manglende oppfølgingen av
kollegievedtaket om
sensurfrister.
Våren 1999 vedtok Kollegiet atdet skal påføres sensurdato på
alle eksamensoppgaver ved
NTNU. Snart to år senere er det
fortsatt mange ved NTNU som
ikke har fått med seg vedtaket.
Studentutvalget for sivilingenørutdanningen er irritert.
– Det burde ha vært en enkel
sak for faglærere å sette en datoog forholde seg til den. Dette har
fungert bra på Dragvoll, og da
bør det også være mulig å
gjennomføre på Gløshaugen, sierleder Ole Petter Hjelmstad og
nestleder Marianne Færaas i
Studentutvalget

Kan

miste

skoleplass.

Studentutvalglederne påpeker
at når karakteren ikke kommer
i tide, er det ingen beskjeder fra
sentralt hold.
Men hvor nødvendig er det
med eksakt dato? Holder det ikke
at denne kommer i løpet av enuke?
– Det er veldig frustrerendeå gå rundt og vente på en sen
karakter uten å vite når vi vil fåden, sier Hjelmstad. Han kjenner til eksempler på studentersom har stått i fare for å mistestudieplasser andre steder på
grunn av rot med sensurdatoer.
– Det er respektløst overfor
studentene at administrasjonen
ikke klarer å overholde dette kollegievedtaket, sier Hjelmstad og

Kan det sies
tydeligere? OlePetter Hjelmstadog MarianneFæraas i
Studentutvalget
for sivilingeniørutdanningen
krever eksakte
frister påeksamenssensur.
FOTO:
TORE HUGUBAKKEN

Færaas, som mener at det skapes
et inntrykk av det ikke er så farlig med vedtak som gjelder studenter.

Jobber med saken. Studiedirektør Jon Walstad kan forstå
at studentene er frustrerte.
– Noe av problemet går på
at det ikke alltid er administrasjonen som skal overholde etvedtak, men hele systemet som

Side 5 — Svart Cyan Magenta Gulsådan. Vi forsøker hele tida å få
folk som skal gi en sensur, til å
overholde fristene, og vi prøver
å følge opp dette her, sier
Walstad, som mener at fakultetet og faglærerne må ta ansvar
for å følge opp. I forrige uke
sendte Studieavdelingen etbrev til alle fakultetene med
klar beskjed om at faglærere på
instituttene må følge opp vedtaket om sensurfrister.

Ikke ugyldig eksamen.
Lederne i Studentutvalget
mener at eksamen kan bli kjent
ugyldig hvis det ikke står sensurdato på eksamenspapirene.
Dette avviser juridisk rådgiverved NTNU, Anne Marie Snekvik.
– At det ikke er påført sensurdato på eksamens-settet, er
et brudd på kollegievedtaket.
Men det kan ikke sies å være en

formell feil ved eksamen. Formelle feil ved eksamen er foreksempel feil ved oppgaven,eksamensavviklingeneller
gjennomføringen av sensuren,påpeker Snekvik.
TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no6nyheter

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

– Staten forsømmer
vitensentrene

Stewart’s corner
Spørsmål angående engelsk
kan stilles til språkrådgiver
Stewart Clark ved Studieavdelingen,e-post: stewart.clark@adm.ntnu.no,tlf. 73 59 52 45, faks: 73 59 52 37– Staten bør støttearbeidet med å
videreutvikle eksisterende vitensentre og
opprette nye i større
bysentre, mener daglig
leder Atle Kjærvik ved
Vitensenteret i
Trondheim.
Kjærvik mener det er på tide atrikspolitikerne oppdager hva deteknologisk orienterte vitensentrene kan gjøre for landet.
Vitensenter, eller science centersom er den internasjonale betegnelsen, er et populærvitenskapelig opplevelsessenter der spesielt barn og unge kan lære om
teknologi og naturvitenskap vedå eksperimentere med utstiltemodeller. Kjærvik tror mange
politikere er positive til vitensentre, men at landet mangler
en eller flere sentrale politikere
som virkelig brenner for ideen.
– Vitensentrene kan bistå
realfaglærerne med modeller og
pedagogiske støtteopplegg til
undervisningen, og hjelpe til
med å rekruttere ungdom til
teknisk-naturvitenskapelige
studier og yrkeskarrierer. Det
er mangel på realfaglærere og
ingeniører her til lands, og det er
slett ikke sikkert at slikarbeidskraft kan hentes utenfra, påpeker Kjærvik.

Svenskene ledende. Det
er vanskelig å bevise at viten-

Avoiding the- rapists and other
unfortunate word divisions

Daglig leder Atle Kjærvik ved Vitensenteret i Trondheim mener barn og
ungdom kan leke seg til tekniske kunnskaper. Her tester han en av robotene som skal settes i aktivitet i det nye Lego MindStorm laboratoriet
Vitensenteret åpner 9. mars.

sentre virker rekrutterende,
men i Sverige finnes det nå ettjuetall sentre. Der er søkningen til teknisk-naturvitenskapelige studier dobbelt så stor
som her, også blant jenter.
– Luleå er et eksempel på ennord-svensk kommune hvorsvært mange ungdommer velger teknisk-naturvitenskapelige studier. Her har det i overtolv år vært et meget avansert
og svært godt besøkt vitensenter, «Teknikens Hus». Undersøkelser tyder på at dette vitensenteret har virket positivt pårekrutteringen, sier Kjærvik.
Vitensentre kan lære folk
flest hvordan hverdagsteknologien fungerer, og dermed mot-virke teknisk «analfabetisme».
Samtidig styrkes demokratiet iprosesser hvor det gjøres viktige teknologivalg.
– I tillegg kan vitensentrepåvirke museer og lignende
publikumsinstitusjoner til å satse på en mer publikumsvennlig,
interaktiv «hands on»-pedagogikk. I et vitensenter er nemlig
utstillingene og modellene laget
slik at de besøkende kan eksperimentere med dem. Det gjørlæreprosessen morsommere, og
kunnskapene sitter bedre,
mener Kjærvik.
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no

Every once in a while ourunthinking word processors failto mark word divisions like «theleg-end of Robin Hood» and «topchemical anal-ysts», mistakes thatare guaranteed to amuse even themost jaded of editors. Amusement
is one thing, but when a serious
report on medical staff in Trondheim changed «therapists» into«the-rapists» in a title, thedangers of not checking your word
divisions are obvious. The main
rule is to avoid word divisions if
possible. However, if divisions
must be made, here are someguidelines:
Divide according to the origin andmeaning of words (their etymology), thus trans-port (not transport), tele-phone (not te-lephone).
Otherwise, follow the way a wordis pronounced: Euro-pean, children, de-scribe, de-pend-ent, thousand. When consonants form one
sound, keep them undivided:
fea-ther (not feat-her), laugh-able(not laug-hable), wash-able (notwas-hable). As a rule of thumb,read the word to yourself aloud
Avoid divisions that create two
confusing words: ana-lyse (notanal-yse), re-adjust (not readjust), minis-ter (not mini-ster).
Some divisions such as wo-men
and fe-male may confuse carelessreaders

Den ukjente rektorpotten Tricky words
Du har en drøm eller
et prosjekt som koster
noen kroner, men kjenner ingen snille tanteri Hydro eller Statoil.
Da er kanskje «rektorpotten» til onkel Emilnoe for deg?
Medlemmene i Board of European Students of Technology(BEST) smiler nå om dagen. De
har mottatt støtte på 30 000 kroner fra rektorpotten, som er enlitt anonym post i NTNU-budsjettet. Hvert år settes det av énmillion kroner til ulike prosjekter fra denne potten, og det eråpent for hvem som helst å søke,så framt de faller innenfor kriteriene (se faktaboks).
Rektor Emil Spjøtvoll forteller at den spesielle budsjettposten ble opprettet for å møte
uventede behov som oppstår iløpet av året. Samtidig skal
pengene også brukes på tiltak
og aktiviteter som faller utenfor ordinære budsjettposter.

Ikke for høy sum. Søknadene bør være godt begrunnet,
og budsjett skal vedlegges.
Antall deltakere må oppgis, fårvi opplyst fra rektors kontor,
som administrerer potten.
Interesserte må også oppgi om
de har søkt støtte fra andre instanser. For at flest mulig
skal ha mulighet til å få innvilget søknaden, er det ønskelig

Rektorpottkriterier

mot slutten av året kan bli
avvist på grunn av at pengene
er oppbrukt.

1. PRIORITET – STUDENTER
Studenter som søker til
spesielle arrangementer(ikke faste), konferanser,
reiser etc.
Studentkor

Noen heldige. I fjor var det
mange som kunne nyte godt av
den ukjente Emil-potten. Utgivelsen av boka «Handlingbak ordene. Artikler om jenterog matematikk» fikk dekket
trykkeutgifter. Koret Pirum
fikk anledning til å spre sangog sjarm i Portugal. Alle studentrepresentantene i de norske universitetsstyrene fikk
støtte til et møte i Trondheim.
ISFiT har fått hjelp både til
seminar i Paris og til å etablere
et fond for utstillingen «All
verdens viten» i Realfagbygget.
En tv-reportasje i Schrödingers katt om et NTNU-prosjekt for å bevare byen Xi'an iKina ble støttet. NTNUI fikk
støtte til student-EM i fotball i
Paris, som de også vant. Men
likevel nådde ikke alle søknader opp. Koret Rabirashmi fra
Bangladesh fikk ikke støtte.
Heller ikke pedagogene som
søkte om støtte til seminar ved
Det norske universitetssenteret i St. Petersburg. Ei heller
dramastudentene som søkteom støtte for en studietur til
Kongsberg. Eller de somønsket å drive med jusshjelp i
Midt-Norge.
Men nå er det nytt år, nytt
budsjett og kanskje er onkel
Emil i gi-bort-humør.

2.PRIORITET – FORMIDLING
FormidlingUtgivelse av bøker som er
relatert til NTNU
3. PRIORITET – KULTURARRANGEMENTER
Kulturarrangement hvor
NTNUs ansatte deltar
4. PRIORITET – KVINNERELATERTE AKTIVITETER
5. PRIORITET – NYE TILTAK
Aktuelle og viktige saker itiden
6. PRIORITET –KONFERANSER
Ikke støtte til internasjonale konferanser som hardeltakeravgift
Støtte vurderes når en konferanse når det store publikumat søknadssummen ikke er forhøy. De fleste søknader er på
mellom 10 000 og 25 000 kroner. Bevilgningen kan ikke
overskrides, slik at søknader

Side 6 — Svart Cyan Magenta Gul

TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

resign, re-sign
Resign (Norw. si opp, gå av,
trekke tilbake) means to voluntarily leave a job or position,
usually as a way of resolving adifficult situation: «The club’s
main coach resigned before he wasfired». Note that the «s» in resignis pronounced as «z».
Re-sign (Norw. skrive underigjen) means to sign a document
again. In the world of sports, aplayer/coach who re-signs enters
into a new contract with his/her
employer: «The club’s main coachre-signed for two more seasons».
Note the hyphenation here inmodern English. The first syllable is pronounced «ree» and the«s» in re-sign is pronounced as«s», not «z».
relation, relationship
Relation (Norw. slektning,
forhold, forbindelse) means theway in which concepts, objects or
people are connected. Used in an
abstract sense, relation is used in
the singular, as in the relation
between art and political thought.
In a concrete sense, the pluralform relations is used and here
care is needed. In one sense wehave relatives, «my relations are

If words already have a hyphen,
only divide at the hyphen:
pseudo-intellectual (not pseudointel-lectual), anti-American (notanti-Ameri-can)Words ending with -ing, usuallyare divided there (carry-ing,
divid-ing, mov-ing). But, if there isa double consonant sound before-ing, carry the last consonant over(control-ling, puzz-ling)
Make sure that numbers followed
by a unit of measurement, value
or similar are kept together on
the same line: NOK 15 560 (notNOK 15-650), 166 kg (not 166-kg),
55 ºC (not 55-ºC)
Finally, most English dictionaries
mark where you can divide words
by dots in mid-position in the
headword, such as tech·no·logy
and tech·no·lo·gical. As thepronunciation is generally theguiding rule in word division,
make sure you are using thedictionary that suits the form ofEnglish you prefer. Webster’s,
which is based on American English, suggests a·lu·mi·num andprog·ress. However, Oxford, which
is based on British English,
suggests
alu·mi·nium
andpro·gress.

in town»; in another sense,
contacts between countries,«Franco-German relations; and ina third, and a more formal sense,
sexual relations. Thus if malepolitician talks ofhis professional relations we can only
guess whether this refers to
doctors and lawyers in his family
or a sexual partner in the office.
A way to avoid this ambiguity is
to use relatives for those in thefamily.
Relationship (Norw. slektning,
forhold, forbindelse) has a similar set of meanings as relations.
The main difference is that therelationship is the fact or degreeof closeness in the connection between concepts, objects or people.
Thus if the Commission and theEuropean Parliament had a good
relationship or a manager had agood relationship with the staff
in the office, one pictures a satisfactory working environment. But
if the same manager had a relationship with someone, this signals emotional ties. Here it isworth noting that a relationshipin the human interaction sense
may or may not be platonic, but tohave relations with someone issexual.

Enlightening English
At the international Eurostar
terminal at Waterloo, London,some seats have a notice thatstates «These seats are reserved
for the use of the police». If you
translate the French version of
the notice, it states that the seatsare «reserved for those who have

had relations with the police».
Dr. Holms Hotel in Geilo tells its
guests to look upwards with six
large notices by the ski racks outside the hotel that state «Your
skies are your responsibility».

7

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

innblikk
I en serie artikler vil forskere ved NTNU
skue over blånene helt til Soria Moria. Hva
ville de spørre om hvis de kunne få det
endelige svaret på ett enkelt spørsmål
innenfor sitt fagområde? Kan forskning før
eller senere svare på alt, eller finnes problemstillinger som ikke er forskbare?

Professor Signe Kjelstrup ved Institutt forkjemi forsker på vekselvirkende strømmer
av varme, masse, elektriske ladninger og
kjemiske reaksjoner, – spesielt energifordeling og minimalisering av energitap.

En flik av et osean
mitt livs spørsmål
Først det enkle. Produksjon av
petroleumsprodukter foregår i kjemiske reaktorer. Prosessene kan være voldsomme. De er skånselløse kjemiske
reaksjoner, ofte ved høye temperaturer.
Her både tilføres og tapes store energimengder. – Hittil har tapet av energi i
kjemiske reaksjoner vært vurdert som
uunngåelig, sier professor Signe
Kjelstrup, med en vennlig mine somstår i kontrast til de nær ustyrlige prosessene hun forsker på. Industrien er
naturlig nok svært opptatt av hvordan
prosessene og reaktorenes fasong kan
utformes for å få redusert både energitapet og det totale energiforbruket.
I denne malstrømmen av kjemi og
energi – som Kjelstrup kaller «en dynamisk struktur», hva er hennes mest brennende faglige spørsmål?
– Hvorfor skifter slike dynamiske
strukturer fasong, når energitilførselen
skifter? – Det skulle jeg gjerne ha visst,sier hun, og trekker fram som et annet
eksempel strukturene i ei elv. Ei hurtigstrømmende elv har virvelstrukturer,mens ei elv som flyter langsomt, ikke har
disse virvelstrukturene. At de forekommer, har forskerne lenge visst, men hvorfor? Hvorfor dukker disse virvlene opp
når hastigheten overskrider en viss grense? Professoren sammenlikner sin tidligere forskning på dette temaet med en
tur langs en lang strand, og det første
hint om en matematisk løsning med funnet av et «skjell» på denne «stranden»:

Mysteriene. – For noen år siden gikk
jeg sammen med en doktorgradsstudent på en vidunderlig strand, og vi
fant et skjell som var skyllet opp fra
havet – det var et så vakkert skjell, det
var så enkelt, det var så elegant i formen – og når du finner et sånt skjell, såbegynner du med en gang å lure på –hva er det for noe mer under havoverflaten, hvordan ser det skjulte landskapet på havbunnen ut? – Det er forklaringen til et slikt landskap jeg gjerne
skulle sett, sier hun med et uttrykk av
intens nysgjerrighet. «Landskapet» erdynamisk og favner alle endringer av
fasong. Kjelstrup mener forklaringen til
endringer finnes i energitilførselen, og ilokale motstander mot endringer.
– Det jeg her kaller «skjellet», var en
matematisk løsning som beskriver hvordan slike dynamiske strukturer, som dedu finner i en reaktor, bør oppføre segfor å være mest mulig energiøkonomiske, forteller Kjelstrup begeistret. Hun og
studenten fant at en jevn fordeling av
krefter gir den beste utnyttelsen av energien som tilføres. Dette sammenlikner
hun spøkefullt med hvordan Johan Olav
Koss holdt jevne rundetider da han satte sine verdensrekorder på skøyter. Oppdagelsen ble senere brukt til å forbedre
en destillasjonskolonne i et prosessanlegg ved Norsk Hydro.

Side 7 — Svart Cyan Magenta Gul

Ideelle fraktaler har ingen grenser og kan gjenta seg i det uendelige. «Naturlige fraktaler»er avgrenset mot en omverden, som formen på et blad eller som bildet øverst til høyre på
krystallvekst. Hvorfor gror krystallene i tilnærmet fraktal struktur? Fraktal-teori beskriver
strukturen, men forklarer ikke hvorfor den dannes.

En virkelighet utenfor likevekt.

Kompleksiteten

Et kjemisk prosessanlegg, med klare
grenser til omverdenen, er eksempel på
det vi kan kalle et termodynamisk system. Systemer i likevekt, som egentlig
ikke finnes, kan vi beskrive ved hjelp av
den klassiske termodynamikken. Den
har oversiktlige matematiske beskrivelser av sammenhengene mellom temperatur, varmeproduksjon, energiforandring og evne til å utføre arbeid. I likevekt er det ingen spontan tendens til
endring. Her regjerer likninger som selv
amatører kan forstå. Men vi har jo settgrafittien på offentlige vegger fortelle
oss at «Virkeligheten er ikke for amatører». Virkeligheten er irreversibel.
Virkeligheten går ikke fra den ene velfunderte likevekt langsomt over til den
neste, med muligheten for å gå tilbake
igjen. Virkeligheten går ugjenkallelig envei, og den er ikke i likevekt – den er
irreversibel, som overgangen fra bløtt til
hardkokt egg. Virkeligheten beskrives
av irreversibel termodynamikk. Dette er
en fenomenologisk verden av partielle
differensiallikninger, sumfunksjoner
med enorme antall enkeltbidrag, snertne koeffisienter og annet matematisk
snadder. Faget anvendes i emner fra
elektrokjemi og geofysikk til å beskrive
transport gjennom celleveggene ilevende organismer, og til og med i avanserte økonomiske modeller. Dette er
strukturer som ikke er i likevekt, og dastiller altså professor Kjelstrup det tilsynelatende enkle spørsmålet: Hva er det
som styrer endringen av fasong hos slike
strukturer?

Kjelstrup forteller at de trodde denmatematiske løsningen de fant den
gangen forklarte alt. – Men det var bare
et lite hjørne, et lite skjell fra et osean,tror jeg nå, sier hun enkelt, og fortsetter:– Nå har jeg nye studenter, og vi vetat beskrivelsen gjelder for enkle systemer. Hun forklarer at beskrivelsen ikke
gjelder generelt for mer komplekse systemer. Kompleksiteten kommer med flere
vekselvirkende krefter og kjemiske og
termiske komponenter, hvis systemet har«hukommelse». Med hukommelse menes
her en forhistorie som begrenser muligheten til veivalg. Vi plikter å nevne, spesielt for dem som er heftig begeistret for
termodynamikk, at den matematiske
beskrivelsen av energiomsetningen i systemet kalles «energidissipasjonsprofilen»eller «entropiproduksjonshastigheten».
Professor Kjelstrup presiserer: – Jeg tror
det er beskrivelsen av denne energiomsetningen som forklarer hvorfor dynamiske strukturer skifter fasong når despontant går fra den ene tilstanden til
den neste.

utfordrer.

Spørsmålene begrenser seg.
Hun har to assosiasjoner til spørsmålet
om noe ikke er forskbart: – Det er oftevanskeligere å formulere spørsmålet
enn svaret, så utfordringen er å stille etgodt spørsmål. Hvis du har gjort det, så
har du kanskje håp om å finne et svar,
sier hun.
– Du kan jo stille et spørsmål du ikke
evner å svare på, men du evner jo ogsåbare å stille en viss mengde store spørsmål, vil jeg tro, sier hun, og fortsetter:– Det andre er at vi må ha respekt forat vi ikke vet alt, og at vi ikke kan vite
alt, og at naturen inneholder mer ennvåre modeller kan gi oss svar på. Og med
tydelig optimisme avslutter hun: – Men
med den respekten kan vi kanskje greieå komme litt lenger?

Arven etter Onsager. Sammen
med to NTNU-kolleger redigerte professor Kjelstrup i 1996 de «samlede verker» etter Lars Onsager. Da sivilingeniør Lars Onsager dro fra NTH i 1925,
havnet han først i Zürich, så i USA.
Hans arbeid på 1930-tallet ble vurdert
som et fundamentalt bidrag til den irreversible termodynamikken, og resulterte i Nobelprisen for 1968. Ni år senere
ble Nobelprisen nok en gang gitt til studier av irreversibel termodynamikk, daden belgiske professoren Ilya Prigogine
fikk prisen spesielt for studiet av «dissipative strukturer», som har sammenheng med den ovennevnte «energidissipasjonsprofilen».
– Men jeg tror han var i ei blindgate,sier Signe Kjelstrup litt opprømt, – og
jeg og studentene mine prøver å komme
ut av den blindgaten.
MENTZ INDERGAARD
mentz.indergaard@adm.ntnu.no8

innblikk

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

Når ekte stipendiater
tror de spiller falskt
Opponenten utfordrer.
Én eneste tanke skyter
gjennom doktorgradskandidatens hode:«Nå – nå blir jeg
avslørt!».
Det finnes stipendiater som tenker: «Jeg
har lurt folk til å tro at jeg er mye dyktigere og mer begavet enn jeg egentlig er.»
De forteller nesten ingen om denne hemmeligheten, men er stadig engstelig for å
bli avslørt. De er sikre på at sannhetensøyeblikk vil komme — med en uutholdelig ydmykelse. For eksempel på selve denstore disputasdagen. Da vil alle kunne se
falskspillet for åpen scene.
Fenomenet finnes alle steder iarbeidslivet, og universitetet er intet unntak. Sosionom Lisen Lie har de åtte årene
hun har jobbet ved Samskipnadens psykososiale helsetjeneste, hatt utallige stipendiater inne på sitt kontor. Hun kjenner godt til redselen for å bli «avslørt».
– De tenker at de egentlig ikke er såflinke som andre tror, og at de har bløffet
seg fram. Grunnen til at de har fått gode
karakterer, er at de har hatt flaks. Noen
opplever svært sterkt at de har store hulli sin kunnskap, og at de mangler grunnleggende ferdigheter. De kommer hit fordi de er redde for å bli «avslørt», fortellerLie.

To som møtte veggen.

Doktorgradsstudenten «Trine» på SVT-fakultetet har alltid stått fram som den «flinke», med gode karakterer helt fra ungdomsskolen. Universitetsstudiet gikkogså knirkefritt. Det var først da hun
begynte med doktorgraden, at hun
møtte veggen. Mange ganger har hun
tenkt på å gi opp hele graden. «Trine»
sliter ikke bare med følelsen av at hun
ikke vet nok, hun opplever selv at hun
nesten ikke vet noen ting.
– Jeg føler absolutt at jeg lider av
falskspillersyndromet, det er bare det at
for meg er det en realitet. Jeg har ikke
lest nok, og jeg mangler basale kunnskaper, sier hun. Hun føler at hun har greidå skjule at hun ikke kan så mye, og at det
er fordi hun er flink til å snakke for seg,at hun har kommet så langt som hun har
kommet.
– Jeg har lurt folk til å tro at jeg er mye
dyktigere og mer begavet enn jeg egentlig er. Jeg har bare hele tiden unngått å
bli avslørt, sier «Trine».
For stipendiaten «Eva» på HF-fakultetet sa det helt stopp da hun kom til siste året med doktorgradsarbeidet.
– Jeg stilte altfor store krav til meg
selv. Jeg ville gjøre selvstendige koblinger mellom flere fagområder på en gang.
Det ble ikke bedre av at jeg sammenlignet meg med fagpersoner som for lengesiden var ferdige med sine avhandlinger.
Samtidig var jeg forferdelig usikker på
meg selv. Jeg trodde avhandlingen måtte
være like gjennomarbeidet, original ognytenkende som det de fremste «hot shots»innenfor mine fagfelt presterer.
– Jeg har ofte følt at andre tror jeg erdyktigere enn det jeg egentlig er. Min
beskyttelse for at de ikke skulle oppdage
at jeg ikke er så dyktig, har alltid vært åvære veldig flink, og så har alle latt seg
lure av det – også jeg, sier «Eva».
– Avstanden mellom min oppfattelse
av hva jeg faktisk kunne greie og hva jeg
så gjerne skulle ønske å få til, ble større
og større. Etter hvert druknet gleden vedå gjøre forskning fullstendig i redselen forSide 8 — Svart Cyan Magenta Gul

Bak en glatt fasade er det enkelte som sliter
med en uberettiget angst for å bli avslørt som
falskspillere.
FOTO: LENNOX MCLENDON/SCANPIX

å ikke få det til. Og jeg skammet meg sånnover å ikke få det til. Dette gjorde at det
ble vanskelig å snakke med andre om
mine problemer. De skulle ikke få vite at
jeg ikke var så flink likevel. Dermed ble
det også ensomt å være stipendiat, forteller «Eva».
Da det var ett år igjen av stipendperioden, ble hun sykemeldt. Langsomt
endret forholdet til avhandlingen – og til
kollegene – seg. Gjennom terapi har hunfått hjelp til å se sine internaliserte behovfor å tilfredsstille andres krav og forventninger. Nå klarer hun å stole mer på
seg selv og det hun har å bidra med.

Falskspillerfenomenet. Hva er forklaringen på opplevelsene til «Trine» og«Eva»? Falskspillerfølelsen er et syndrom, og redselen for å bli avslørt er etsymptom. Om du lider av dette fenomenet, tror du at det du oppnår av gode
karakterer eller forfremmelser, ikke er
fortjent, og at du er en smarting som påen eller annen måte har unngått å bli
avslørt. De som blir utsatt for dette, er
gjerne mennesker som gjør suksess. Begrepet falskspillerfenomenet – «Impostor Phenomenon» – ble etablert av to
psykologer ved Georgia State University,i USA i 1978. De studerte 150 særlig
framgangsrike kvinnelige studenter og
karrierekvinner. Til tross for gode
karakterer, utmerkelser, eksamener av
høyere grad eller forfremmelser, var
kvinnene fast overbevist om at de ikke
var like dyktige som sine kolleger. De led
under en angst for å bli «avslørt».
Doktorgrad utløser angst. Det er
gjerne på doktorgradsnivå at denne tvilen utløses i form av en angst for å bli«avslørt». Kanskje fordi man for første
gang plutselig får helt konkrete forventninger rettet mot seg?
– Du blir vist stor tillit. Du får betaling,noe som forplikter mye sterkere enn det
å ha et studielån. Du er mer synlig, fordi

du har blitt en del av et kollegialt fellesskap — hvor kollegene er mye mer erfarne enn deg. Og det forventes store ting av
deg, som foreleser og som solid forsker,
sier Lisen Lie.
Ifølge Lie er det omtrent like mange
mannlige som kvinnelige stipendiater som
henvender seg til Psykososial helsetjeneste, men når det gjelder redselen for å

bli «avslørt», er det først og fremst kvinnelige stipendiater som sliter. Hun tror atdette har sammenheng med at kvinner
ikke er like flinke som menn til å ta til seg
sine seiere.
KAREN ANNE OKSTAD

Doktorgradsbalansen
Som doktorgradsstudent skal
du være kritisk, men ikke forkritisk. Du skal mestre, men
ikke være fryktløs. Det handler om balanse.
Ifølge sosionom Lisen Lie er det flest doktorgradsstipendiater på kvalitative studier på historisk-filosofiske fag og samfunnsvitenskapelige fag, som lider av
angst for å bli «avslørt» for å ha bløffet
omgivelsene. Professorene Håkon With
Andersen ved Historisk institutt og KnutH. Sørensen ved Institutt for tverrfaglige
kulturstudier har begge lang fartstid som
veiledere. Begge har de møtt stipendiater som har solid faglig kunnskap – somer skoleflinke som bare det – men som
likevel har en angst for å ikke strekke til
faglig.

tiserer her på universitetet, har karakter av en performance. Det handler om
at man der og da skal klare å vise framdet man kan, og skjule det man ikkekan. Når man kommer på doktorgradsnivå, har man altså lang trening i åskjule det man ikke kan. Da er det kanskje ikke så rart at redselen for å bli
avslørt dukker opp, sier Andersen.

Balansegang. – Når en tenker over

Skjule det man ikke kan. – Jeg tror

hvor prestasjonsorientert arbeidet er, og
hvor tett arbeidet er knyttet til den
enkeltes identitet, så er det kanskje heller ikke så rart at man kan finne en delangst og usikkerhet på universitetet,sier Sørensen. Han mener imidlertid at
det ikke er en ubetinget fordel å værefullstendig fryktløs, for da kan det tenkes at man kommer til å slurve.
Sørensen holder fram at det må enbalansegang til, mellom det å være kritisk og det å mestre.
– Man vokser det av seg etter hvert,
tror Andersen.

at forestillingen om det å bli avslørt
kommer fra at både den skriftlige og
muntlige eksamensformen som vi prak-

Feil kan være bra. Knut Sørensen
tror ikke det er mulig å gjøre universite-

tet kjemisk fritt for angst og usikkerhet.
Det å tenke nytt – det å forske – er forbundet med en viss usikkerhet, og kan
ikke bli noe som er helt trygt og ufarlig.
Men han tror samtidig at universitetet
gjør for lite for å lære studenter og
rekrutter noen strategier for å mestre
dette.
– For eksempel er det mange studier
som lærer studentene mer om å være kritiske enn om hvordan de skal være kreative og konstruktive. Det er selvsagt
angstskapende, sier Sørensen. Han menerat man snakker for lite om risiko og usikkerhet knyttet til vitenskapelig arbeid,
og at universitetskulturen legger for mye
vekt på den enkelte forskerens rolle i produksjonen av kunnskap. Dette innebærer blant annet at det legges for lite vektpå betydningen av at noen tar feil og gjør
feil som forskerfellesskapet kan lære av.
I stedet skapes det inntrykk av at det bareer riktige resultater eller teorier som betyrnoe.

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

9

innblikk

Arvids paradis
Hva har data, bier ogblåskjell til felles?
Innhøstingspotensial,kanskje? I hvert fallhvis gründeren heter
Arvid Holme.

Når blåskjellfarmen innvaderes og fortrenges av aggressiv sjøpung, er det ikke bare å
trykke på «restart» eller «escape». Da må
data-amanuensisen trå til med rå kraft ogtålmodig arbeid.
FOTO: KAREN ANNE OKSTAD

Han er nok Helgebostadøyas eneste pendler, NTNU-amanuensis Arvid Holme. Såsnart helga gjør det mulig å slippe unnahans nye datafirma og undervisning ved
Institutt for datateknikk og informasjonsvitenskap (IDI), setter Holme seg ipickupen sin og kjører i retning havet.
Idet han kommer opp og ut av den 250
meter dype Hitra-tunnelen, er han etannet menneske. Da er han Hitra-Arvid.

Blåskjellnæring i emning. Kona
Grete ble ikke entydig begeistret da hun
så hva mannen hadde kjøpt: Et eternittbekledd hus uten bad og innlagt vann.
Holme hadde kommet som sistemann på
visning og kjøpt på timen. Det var ikke
først og fremst huset Arvid Holme såmonn i – da han kjøpte det for ti årsiden. Det var stedet, tomta, fjorden og
øya han falt for. Han hadde nemlig en
visjon om en flytende åker av blåskjell, ihodet sitt. Denne visjonen har venner
ledd av, men det fliret kan de godt tørke
av seg. For til våren kan Hitra-Arvid
høste ca. 20 tonn blåskjell og selge til enverdi av rundt 60 000 kroner. Nå tar hansikte på å utvide konsesjonen på 150
tonn pr år til 300 tonn.
– Innen tjue år antas det at skjellnæringen er dobbelt så stor som laksenæringen er i dag. Det er allerede en enorm
etterspørsel etter blåskjell på kontinentet,
sier Holme. Han tror at skjellnæringen
vil yte et vesentlig bidrag til å redde kystdistriktene.
– Jeg håper bare ikke det samme skjer
med skjellnæringen som med oppdrettsnæringen, hvor mye av pengene går til
eksterne investorer i stedet for at verdiene kommer lokalsamfunnene til gode.
Kampen om å sikre seg lokaliteter langs
kysten er i ferd med å tilspisse seg. Holme har sikret seg. Funnet ut at Maliholet er et egnet sted for blåskjelldyrking.
Erfaren gründer. Det hele begynte
med at den unge bergenseren tok bygglinja på NTH på sekstitallet, møtte ei
trønderjente og ble hekta på data underet opphold i USA. Med tre barn og jobb
som avdelingsingeniør på HiST, etablerte han to ekstra næringer på si, så å si ihagen på Bakkaunet. Det ene var birøkting, det andre var eget konsulentfirma idata. De seks bikubene han har i hagen,gir ca. 300 kilo honning hvert år.

Side 9 — Svart Cyan Magenta Gul

Datagründingen har gitt seg mange forskjellige utslag i løpet av årene, og er fortida i full blomstring.
En av Holmes første forretningsideer
innen data var å selge datautstyr til private. Det var på begynnelsen av åttitallet.
Butikken, «Databasen», som lå i Thomas
Angells gate, var den første databutikken
på gateplan i Norge. Den solgte maskiner som Sinclair, Comondore og BBC. Ei
jente som kom inn i butikken fikk fullopplæring og demonstrasjon fra ivrige og
datakyndige butikkmedarbeidere. De visste ikke at hun jobbet på en bokhandel inabolaget. Senere skulle det vise seg at
bokhandlerne overtok ideen om datasalg,og konkurrerte ut pionerene.
– Ideen var glimrende, men vi var definitivt for tidlig ute, sier Holme i dag.
Tidlig ute var han også med å leie ut
datamaskintid over telenettet.
– Jeg hadde flere kunder som leide
datamaskinkapasitet hos meg. Terminalene – en fem-seks stykker – hadde jeg iet gammelt hønsehus. Man måtte ha stige for å komme inn, forteller han. Sidenhar imidlertid undervisningsforholdene
bedret seg. Fra og med 1985 har Holme
undervist i data ved IDI. I dag finner dugjerne amanuensen blant knapt tjueårige guttevalper i Perleporten på Gløshaugen, i NTNUs nye Innovasjonssenter. I
stedet for å trappe ned, gyver sekstiåringen litt ekstra på. Sammen med sin
kollega Arvid Staupe har han utviklet etdatasystem for nettbasert læring og etablert firmaet Internet Learning Systems.
Firmaet selger læringssystemer på internettet. Den såkalte Rørvik-modellen er
blitt et begrep innen nettbasert læring,takket være Internet Learning System. I
sitt første driftsår gikk firmaet med overskudd. Million-innhøstingen er forhåpentligvis like om hjørnet!
– Målet mitt er å selge meg ut om fem
år, sier Holme og smiler lurt. Han tenker
på Maliholet – sitt eget otium.

Hitra for fullt. Stolt peker Arvid
Holme på den økologiske hagen sin. Påbærhagen og på huset med glassveranda. Han viser fram den splitter nye brygga og slippen med Colin Archer-skøyta.
Han forteller om høns, sau og hest. Alt
dette er oppi hodet til Arvid Holme. Han
tenker framover. Om fire år, ellevemåneder og tre dager, da skal Hitra-På fine sommerdager lager biene fantastisk summelyd over Holmes paradis.
FOTO: KAREN ANNE OKSTAD

Arvid få fulltid. Han føler et visst tidspress. For tre år siden fikk han vite at
han hadde kreft. Han ble operert tvert.
Operasjonen var vellykket. Likevel, han
er realist: har gitt seg selv ti år igjen å
leve. Skal han leve ut blåskjelldrømmen,
må han gjøre det snart.
– Det med kreften var ikke det verste
som kunne hendt, plutselig ble jeg klar
over at jeg ikke skal leve evig. Jeg var
heldig, jeg fikk et gult kort i stedet for etrødt. Men det er utrolig hvor fort man
venner seg til situasjonen. Når du tror atalt forandrer seg og at du tenker annerledes om ditt eget liv, og at du aldri skaljobbe en dag mer – så blir du overrasket
når du neste uke igjen befinner deg i hverdagens vante tralt, sier Holme. I tiden
etter operasjonen dro han ofte ut til Helgebostad.
– Hitralivet betød enormt mye for meg.
Etter tunnelen hadde jeg lagt de triste
tingene fra meg. I Maliholet, der ved blåskjellblåsene, er det herlig å holde på. Jegbare nøt det. Det gjorde fantastisk godt,sier Holme.

Kongstanken. Blant bier og blåskjell,og med nyrestaurert hus, bibliotek og
kontor, vil Holme være med på å lage et
nettbasert kompetansesenter for skjell
og oppdrett. Først og fremst lage et nettsted for alle som driver med denne typevirksomhet.
– Det jeg kan, er nettbasert virksomhet. Jeg ønsker å legge ut kurs i dyrking
av skjell, sier Holme, som har flust med
nett-ideer knyttet til næringsvirksomhet
på Hitra. Han har nemlig en kongstanke
bak det hele: Være med på å skape etlevende og engasjert Hitra med selvtillit
på skjellnæring – og data. Holme syslerogså med tanken om et kontorfellesskap
for nettpendlere på Hitra.
Skulle han ikke bli ordfører på Hitra,så ligger han i hvert fall godt an til å bliblåskjellkonge i eget 182-måls-rike med
nyrestaurert eternittslott. Blåskjellkonge
med data på si'.
KAREN ANNE OKSTAD

10

I en serie på fem artikler
presenterer Universitetsavisa
NTNUs satsingsområder.
Først ute er «Energi og miljø».

innblikk

I desember 1999 utpekte Kollegiet fire satsingsområder for
NTNU. I april 2000 kom et femte til. Under hvert av disse områdene er det vedtatt to fokusområder det vil bli satset spesielt

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

på. Målet er at disse områdene skal være blant de internasjonalt ledende fagmiljøer. Samtidig er dette områder hvor Norge
har spesielle forutsetninger for å øke sin verdiskaping.

Energi på parti med miljøet
Vi har alle skjønt at jordkloden må
gjennom en omfattende renovasjonsprosess skal vår tidsepoke få positiv omtale iframtidas historiebøker. For noe må skje.
Det siste titallet har Brundtland-kommisjonen, Montreal-protokollen og Kyotoavtalen gitt klar beskjed om dette, uten atlufta akkurat er blitt så mye bedre å
puste inn. Kanskje fordi vi vestlige forbrukere er så lite villige til å endre på vår
levestandard. Og kanskje også fordi

forskningsmiljøene har vært spredt og
har kjempet om kronene til sine kjepphester. Tanken bak satsingsområdet
«Energi og miljø» er nettopp å samle kompetanse fra ulike fagmiljøer ved NTNU tillagspill på utvalgte områder for å redusere utslippene. Forskningen er tverrfaglig og dekker hele spekteret fra kilde tilsluttbruker. Hele 38 faggrupper ved 20
institutter er involvert, fra teknologifag,
samfunnsfag, økonomiske fag og humani-ora. Samtidig krever en slik satsing samarbeid med både næringsliv og andre
internasjonale fagmiljøer.
I løpet av de tre siste årene er 100 doktorgradsstudenter og 600 hovedfagsstudenter uteksaminert. Satsingsområdet
har fått tildelt 30 nye stipendiat- og postdoc-stillinger siden starten.
TONE KVENILD
tone.kvenild@adm.ntnu.noCO2-fangeren
Olav Bolland forsker på hvordan
man best kan fange opp CO2 fra
forbrenning av naturgass – slik
at den kan «gjemmes» unna
atmosfæren.

mat til både mennesker og dyr.
– Oppdrettsnæringen vil få et enormt fôr-behov framover, og dette kan kanskje løses ved hjelp av naturgassen. Bioproteiner kan produseres fra naturgass, og i prinsippet kan man også produsere fett, forteller Bolland.

Bak seg har han både Regjeringen, Norges forskningsråd og NTNU. Felles for disse tre er at de alle har utpekt
naturgass som satsingsområde.
– Klart det er artig å jobbe innenfor et felt samfunnet sier det er bruk for, sier Bolland, som arbeider ved
Institutt for termisk energi og vannkraft. Selv om nettopp vannkraftutbygging har fått sitt dødsstøt fra Jens
Stoltenberg, er ikke førsteamanuensen akkurat bekymret for sitt institutts framtid, som har «CO2-fri» gasskraft som en viktig aktivitet.

Råvareleverandøren. Mens tyskere, franskmenn,nederlendere, engelskmenn og italienere for alvor har
begynt å ta i bruk naturgass til oppvarming, nøyer vi
nordmenn oss med å være leverandører av råvaren. Og
slik bør det i stor grad også være, mener Bolland.
– Hvis Norge begynner å bruke naturgass til oppvarming, vil vi få større utslipp av CO2. Vi har nemlig etoppvarmingssystem basert på elektrisitet fra forurensningsfrie vannkraftverk, og ikke olje eller kull slik mange
andre land har, sier han.
Bolland mener Norge heller må satse på å bruke
naturgass der vi i dag bruker olje og diesel, som i biler,
busser og ferjer. Her ligger imidlertid resten av kontinentet med hele hesten foran, når det gjelder både teknologi og infrastruktur. I Nederland og Italia finnes det
allerede naturgasspumper på et stort antall bensinstasjoner, og startskuddet for den store bilrevolusjonen går
trolig i 2004. Da vil hydrogenbilen, der «eksosen» er reint
vann, settes i serieproduksjon. For å drive hydrogenbilens brenselsceller, trengs det imidlertid en energikilde– som naturgass. Så hvorfor ikke vind- eller solenergi?
– Sol og vind som energikilder er framtida, men i dag
er denne framtida et stykke unna på grunn av god tilgjengelighet og lav pris på petroleumsprodukter. Teknologien er på langt nær kommet langt nok til at vi kan gå
rett på sol og vind. Det kan ta flere tiår før den er konkurransedyktig med andre eksisterende teknologier, og
så lenge kan ikke miljøet vente, mener Bolland.
– Det som gjør meg litt motløs, er at de teknologiske
nyvinningene som gjøres, straks spises opp av folksøkning i energiforbruk, enten direkte, eller gjennom økt
forbruk av varer og tjenester.

Hva er naturgass? Naturgass finnes i jordskorpa og
er et resultat av biologisk nedbryting av organisk materiale. Gassen inneholder ulike petroleumsgasser, sommetan, etan, propan og butan. Ved forbrenning dannes
CO2. Bollands arbeid går ut på å finne ut hvordan gasskraftverk bør bygges for å gjøre innfangingen av CO2
lettest mulig. Så blir spørsmålet hva man gjør med den
Side 10 — Svart Cyan Magenta Gul

Olav Bolland mener Norge ikke bør bruke naturgass til oppvarming.
FOTO: TONE KVENILD

CO2en man har fanget. En av løsningene er å lagre
CO2en i såkalte dype akviferer som består av karbonater og porøs sandstein. Dette har blitt gjort i stor skala
på Sleipner-feltet siden 1997.
Naturgassen kan brukes til alle de energibehovene
en kan tenke seg: oppvarming, drivstoff, tørking av matvarer, smelting av metaller og glass, og faktisk også til

Fraktes. Hele 99 prosent av den naturgassen Norgeårlig henter opp, går til eksport. Mens oljen må
gjennom komplisert raffinering, kan naturgassen brukes etter en enkel behandlingsprosess.
– Regnet per energi-innhold selges naturgassen til en
mye lavere pris enn oljen, Norge selger her en veldig godvare til en veldig lav pris, forteller Bolland.
Naturgassen som eksporteres skal også på en eller
annen måte fraktes til kjøperlandene. I dag fraktes gassen gjennom rør, men i Norge blir dette for dyrt. Derfor
forskes det på andre måter å frakte naturgassen på.
NTNU-miljøene satser på LNG-teknologi (flytende nedkjølt naturgass), som fraktes på vei eller hav. Bollands
kolleger ved NTNU har tatt patent på en måte å produsere LNG i liten skala på, og vinner denne retningenfram, vil forskningsmiljøet ligge i forkant av utviklingen.
Allerede nå kan resultatene av LNG-satsingen i Norge oppleves, på en ferjereise mellom Sølsnes og Åfarnesi Romsdalsfjorden. Glutra er verdens første ferje som
har LNG som drivstoff. I forhold til en dieseldrevet ferje er nitrogenoksydutslippene redusert med 90 prosent,
svovelutslipp finnes ikke, og utslippet av CO2 er ogsålavere. Også strekningen Flakk-Rørvik vil trolig få ennaturgassdrevet ferje om ikke så lenge. Når Snøhvit-feltet utenfor Hammerfest skal bygges ut, vil man sannsynligvis bruke LNG-løsningen i stor skala. Planen er atfire enorme LNG-skip i 2006 skal stå klare til å frakte
naturgassen til kjøperlandene.

Energi og MiljøSom de øvrige fire satsingsområdene, har også Energi og miljø utpekt to fokusområder:Smarte og energieffektive bygninger(SmartBygg), med samspill mellom fagområdene
a. Energi, kultur og livsstilb. Energieffektive bygninger
c. Utnyttelse av solenergi
d. Varmepumper
e. Biobrensel
f. Integrerte løsninger
g. Fleksible klimatekniske løsninger
h. Elkraft styringssystemer
Leder er Professor Øyvind Aschehoug ved Institutt
for bygningsteknologi
Miljøvennlig bruk av naturgass (MiljøGass),
med verdiskapingsområdene
a. Gass til innenlands transport og energisubstitutt
b. Gass til miljøvennlige energibærere

c. Gass til CO2-fri kraft
d. Gass til hydrogene. Gass til mat
Leder er Professor Geir Owren ved Institutt for klimaog kuldeteknikk
I tillegg til fokusområdene hører følgende aktiviteter
hjemme under satsingsområdet:– Næringslivets idéfond (solcelle og hydrogen)– Hovedområde Energisystemanalyse– Hovedområde Bærekraftig energi (Vindkraft)– Studieprogram Energi og miljøSintef er sterkt involvert som samarbeidspartner isatsingen.
Lederen for satsingsområdet Energi og miljø er professor Arne Bredesen, dekanus ved Fakultet formaskinteknikk.

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

Fra sandtil solceller

Solfangeren
Anne Grete Hestnes menerarkitektene må bli flinkere tilå integrere energiløsninger
når de planlegger et bygg.
Arkitektprofessoren er en av
verdens fremste innenfor
forskning på bruk av solenergi
i bygninger.

I det nye laboratoriet HelioSi skal
NTNU/Sintef forske på framstilling av
silisium for solcelleindustrien.

– Men for all del – det jeg ivrer mest for, er at man
tenker helhet når en bygning skal skapes. Det er
ikke lenger slik at det er én energiløsning som skal
brukes, for ulike bygg har ulike behov. I dag bør detvære slik at vi studerer hvilke behov bygningen og
brukerne har, og setter sammen de riktige løsningene. Dermed kan varmepumper, solfangere og
andre energiprodukter virke sammen under ett og
samme tak, forteller Hestnes.

Designmessig utfordrende. Det er ikkebare ulike energiprodukter som i dag skal leve i
et samvirke. De som står bak bygningen – arkitekter, ingeniører, byggherrer og selve brukerne –skal også arbeide sammen for å skape et best
mulig bygg. Hestnes kan fortelle at byggherrene
stadig oftere bruker ordene «lavenergi» og «miljøvennlighet» i sine kravspesifikasjoner, noe som
dessverre ikke har gått helt hjem i hennes egenleir.
– Arkitektstudentene er veldig opptatt av hva
de store arkitektene før dem har gjort, og her er det
ikke så mange som har vært miljøbevisste. Studentene ønsker seg stor arkitektur, og ser ut til å
tro at hensyn til energi vil være til hinder for dette.
Hestnes mener likevel det ser lyst ut. For det
første er tendensen at de som har vunnet de gjeveste arkitektprisene de seinere årene, er de som
ikke bare har greid å integrere energiløsninger,
men som også har greid å skape spennende arkitektur med utgangspunkt i slik teknologi. For det
andre holder hun etterutdanningskurs om energi
for godt etablerte arkitekter, som har forstått at noe
er i ferd med å røre på seg.
– Mange utenfor forskermiljøene begynnertydeligvis å se energiløsninger som designmessig
utfordrende. Og når studentene oppdager at arkitektkontorene har begynt å sende ansatte på slike kurs, vil de nok begynne å skjele litt til siden.
Heldigvis er arkitektstudentene opptatt av «hightech-ting», så det handler vel om å gjøre energi og
miljø attraktivt på dette nivået, sier Hestnes.
Og for det tredje: Det begynner å skje ting utenfor Norge.

Bygninger som skaper energi. Mens hverdanske kan peke på et lavenergihus i sitt nabolag, vil vi nordmenn få problemer med å gjøre det
samme. Årsaken til at danskene er så dyktige, er
landets mangel på de energiressursene Norge
har i overflod.
– Selv om vi ikke er så flinke til å ta i bruk nyenergiteknologi her til lands, ligger vi langt framme når det gjelder å utvikle området. I dag kan vi
uten problemer konstruere bygninger som ikke
trenger energi til oppvarming, men akkurat nå er
samtlige løsninger for dyre i forhold til den tradisjonelle teknologien, sier Hestnes.
Hun tror at denne teknologien i løpet av de 20
neste årene vil bli lønnsom. Samtidig vil teknologien da ha kommet så langt at bygningene vil kunne produsere mer energi enn hva de faktisk bruker. Denne overskuddsenergien kan lagres og holde oss varme selv på iskalde vinterdager, eller brukes til andre energibehov i hjemmet.
Som så mange andre energiforskere, snakker
også Hestnes om «hydrogensamfunnet» – samfunnet der for eksempel brenselceller omdannerhydrogen til elektrisitet – uten andre utslipp enn
vanndamp. Men til dette trengs energikilder, somsol-, vind-, bølge-, vann- og gasskraft. Og selv om
Hestnes gjerne skulle sett at solteknologien sto
klar til bruk, tror hun det er naturgass som blir
brenselscellenes kilde i tida fremover.
– Her må vi nemlig se økonomisk på infrastrukturen, naturgass bruker i dag noe av densamme teknologien som vi kommer til å bruke hvisvi får et «hydrogensamfunn» – men da vil solenergiforhåpentligvis bli en viktig energikilde, sier hun.
Side 11 — Svart Cyan Magenta Gul

11

innblikk

Anne Grete Hestnes mener vi er flinkere til å utvikle
energiteknologi enn hva vi er til å bruke den.
FOTO: JENS SØRAA

Et av de tydeligste tegnene på at energi-industrien satser på fornybar energi, er bedriften British Petroleum
som har endret navn til Beyond Petroleum. Og nettopp
BP sponset i sommer solcelleforskningen ved NTNU.
Både forskere og studenter vil få muligheten til å forske nærmere på Norges største solcellevegg, som stårpå Gløshaugen.
FOTO: BEYOND PETROLEUM

Smart teknologi. Smarte energivennlige bygninger (SmartBygg) er altså ett av de to områdene Energi og miljø har utpekt som spesiell satsing. Og Hestnes mener dette området har godesjanser for å markere seg internasjonalt, spesielt
fordi miljøet allerede har forskere i verdensklasse.
– Til forskjell fra mange andre energimiljøer,
kan NTNU skilte med kompetanse fra mange ulike fagområder. Og dette gjelder ikke bare teknologi- og arkitektmiljøene. Samfunnsvitere og
humanvitere er dyktige på å forstå brukerne og
hvordan de forholder seg til teknologien, fortellerhun.
Denne kompetansen vil satsingsområdet få
bruk for når «smarte» styrings- og kontrollsystemer
for hjemmets energibruk skal lages. Med «e-boksen» som er en temperaturstyringsenhet festet til
energisystemet, vil folk kunne styre energiforbruket i hjemmet sitt fra Internett. Utviklingen må gjøres med forståelse for hva brukerne makter å sette seg inn i, og et av prosjektene innenfor SmartBygg studerer nettopp dette. Et annet prosjekt
som styres av de ikke-teknologiske miljøene, er å
studere hvordan arkitekter kan oppfordres til å ta
hensyn til enøk i større grad.
TONE KVENILD
tone.kvenild@adm.ntnu.no

Norge utmerker seg
ikke ved å være av
de mest solrike landi verden. Men når
det gjelder å forskepå utnyttelse av solenergi og å produsere anlegg for detteformålet, er vi blantde mest aktive. Elkem er en av verdens ledende produsenter av silisium,
materialet som brukes i solcellepaneler
for omdanning av
solenergi til elektrisk strøm. Bedriften ScanWafer i
Glomfjord produserer solceller og
ekspanderer sterkt.
Produksjonen av
solceller øker omtrent 30 prosent per Professor Georg Hagen ved Institutt for materialår, og har ført til at teknologi og elektrokjemi har vært pådriver for å
silisium med den anskaffe ovnen som skal brukes til å forske pårenhetsgrad som framstilling av silisium for solcellepaneler.
FOTO: ARNE ASPHJELL
brukes for dette formålet, er blitt en knapp ressurs.
ScanWafer har hittil smeltet om«silisiumskrap» fra elektronikkindustrien til den type silisium
som brukes i solceller, såkalt
Flere land har etablert støttesolar grade silisium, SOG-Si.
tiltak for produksjon av ren
Scanwafer bygger nå ut produkenergi fra solceller, og det harsjonskapasiteten sin til det femført til at produksjonen av soldobbelte, og vil trenge 600 tonnceller i verden øker raskt.
solcellesilisium neste år.
Bærekraftig energi er et stikkord for solenergi som er graProsjektramme 21 milliotis, fornybar energi uten forner. For å kunne tilfredsstilleurensning. Energien som går
behovet har Forskningsrådet,med til å produsere et anlegg
Elkem og ScanWafer startet etfor solenergi, er gjenvunnet ifelles prosjekt ved NTNU/
løpet av et par års drift.
Sintef for å forske på fremstilLevetiden på et anlegg erling av såkalt solar grade siliminst 30 år.
sium, SOG, SI. «Fra sand til solI Norge er det 80 000 minceller» heter prosjektet som
dre solcelleanlegg, hovedledes av professor Georg Hagensaklig for hyttebruk. I Japan
ved Institutt for materialteknovil det i år bli bygget 50 000
logi og elektrokjemi. Prosjektet
nye hus med solcelleanlegg
har en ramme på 21 millioner
som en integrert del av huset.
kroner over fire år og har som– Dette markedet er grasmål å bidra til etablering av
sat spennende akkurat nå, sierundervisnings- og forskningsAlf Bjørseth, gründeren av
messig basis for utvikling av en
ScanWafer som 1. juli åpner
norsk, silisiumbasert solcelleinen utvidelse av fabrikken som
dustri; initiere forskningssamvil femdoble kapasiteten. I tilarbeid mellom forskningsmiljølegg åpner Bjørset ScanCell i
er ved NTNU og norsk industri
Narvik som skal sette sammenpå områder knyttet til framstil«waferne» til solcellepaneler.
ling, karakterisering og bruk av
Energi fra solceller kan
silisium for framstilling av solløse behovet for elektriskceller og solcellesystemer; utenergi for de 2 milliarder av
danne fem dr.ing. kandidater,
verdens befolkning som bor
søke om deltakelse i EU’s 5.
på små øyer og i avsidesligrammeprogram; medvirke til
gende områder. Neste trinn i
utvikling av nye studietilbud
Bjørseths fabrikkjede blir Sol
innen de tverrfaglige studieproEnergy som etableres igrammene for «MaterialteknoNamibia. Denne fabrikken
logi» og «Energi og miljø» ved
skal bygge komplette anlegg
NTNU, relatert til materialfor husholdninger. Sol Energy
fremstilling og energiomvandtar sikte på å levere 60 000
lingsprosesser ved bruk av avenkle solcelleanlegg til husanserte funksjonelle materialer.
stander i Afrika i løpet av deI det nye renroms-laboratorinærmeste årene.
et HelioSi er det nå installert en
ovn til 3,3. millioner kroner som
skal brukes for å forske på prosessen for fremstilling av solcelpen av smelten. Ca 36 timer tar
lesilisium. Prosessparametredet å lage en silisiumklump
som temperatur, størkningstid og(ingot) på 13 kilo i denne ovnen
lignende varieres for å finne framsom er stor nok til å simulere
til beste resultat. Å lage lange Siindustriell produksjon.
krystaller som størkner fra bunARNE ASPHJELL
nen av smelten er ønskelig, og åarne.asphjell@adm.ntnu.nofå forurensninger samlet på top-

Solcelleindustri i
vekst

12

innblikk

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

Malaik skal ta verden
med humør

Kunsten å fotografere et datafirma i tre akter: Akt 1: Prøv å sprite opp et bildet med noen kosedyr. Akt 2: Prøv å kople opp en PC mot en TV for at logoen Falanx Micosystems skal vises påfjensynsskjemen. Skru deretter på TV'n. Akt 3: Innse dine begrensinger som fotograf. Be motivene stille tett sammen og smile bredt til kamera. Roger Mæhlum (helt bakerst), Jørn Nystad og
Mario Blazevic, og foran Edvard Sørgård og Borgar Ljosland.
FOTO: TORE HUGUBAKKEN

Fem studenter vil gjøre
stor bedrift ut av guttedrømmen om lynrask
grafikk på dataspill.
Men kaller du dem
gründere, griper denesten til sine pistoler.
For ett år siden, da den svenske vinneren av Venture Cup stod på podiet underåpningen av forretningsidekonkurransen
og berettet om sin suksess, hvisket etknippe datastudenter til hverandre isalen. «Neste år er det vi som skal ståder.» Det gikk troll i ord. Ett år senere
kunne den samme gjengen innta podiet
for å motta applaus og annenpremie forsin bedriftsidé som skal bidra til at tredimensjonale tegninger tegnes raskere ut
på dataskjermen.
– Vi har hatt tro på ideen vår og harjobbet målbevisst, forteller diplomstudenten i data, Robert Mæhlum, fra en sofa
på Steinan studentby. Ved kjøkkenbordet
sitter husfar Jørn Nystad, Edvard Sørgård og Borgar Ljosland og metter sultne
mager med fast food.

Moromenn. Datagjengen er nå blitt
yndet pressemat for ymse medier etter
annenpremien. I jula måtte Borgar skrive autografer hjemme på Notodden etter
et oppslag i lokalavis. Nå har også Robert blitt et ukentlig innslag hos radiojentene i Mammarazzi, hvor han forteller om hvordan det er å bli intervjuet av
nettopp radiojenter i Mammarazzi. Herom dagen ble de også intervjuet av NRK
Sør-Trøndelag med klar melding ut.
– Vi trenger et par år på oss, og så siervi til konkurrentene våre: Nå kan deregå hjem og pakke sammen!
Guttene gliser godt av opptrinnene,
Side 12 — Svart Cyan Magenta Gulbåde i radioen og i andre sammenhenger.
Det er slik de liker å være, og det er slikde er. Samtidig legger de ikke skjul på atdet gode humøret og spilloppene kan væremed å skape litt blest om firmaet Falanx
Microsystems. Guttene er nå i siste fase
av diplomarbeidet og jobber parallelt med
å gjøre bedrift av sin gode idé. Det handler om en brikke som skal plasseres påskjermkortet i PC-en og bidra til at tredimensjonale tegninger tegnes mye raskere, ja kanskje opptil ti ganger raskere
enn i dag. De sikter seg inn på spill-, filmog underholdningsmarkedet, som er stort,
men trangt marked.

Fra fantasi til virkelighet. – Noen
dager tenker jeg: «For noen duster vi er
som konkurrerer mot så sterke krefter».
Andre dager vet jeg vi har et bra produkt, sier Borgar.
Ser dere på dere selv som oppdagere,
oppfinnere, gründere, eller bare nysgjerrige unger?
– Jeg hater ordet «gründer». Da tenker
jeg på en person med nyklipt hår som gårpå disko og danser litt, for så å gå hjem og
skrive to html-kodelinjer, og deretter drar
ut igjen på nytt party. Og om to år deglemt. Jeg vet at dette ikke er et riktig
bilde, men det er slik jeg ser for meg en
gründer, sier Borgar.
– Heller pionerer og oppfinnere, synes
Jørn.
– Nå, er det millionmøte på gang, spøker en av kollektivsamboerne til Jørn,
Torbjørn, som kommer ruslende forbi.
Også femtemann i gruppa, Mario Blazevic, kommer innom. Fem stykker er verken for få eller for mange i den fasen deer i nå. De utfyller hverandre, som de sier.
Men det er yngstemann Jørn som trekkes
fram som hovedmann. De andre ser på
seg selv som assistenter i teknologiutviklingen.
– De yngste er de som er eldst i hodet,
og motsatt, spøker Borgar som er jevngammel med Jørn. Foruten elektrostu-

denten Edvard, er alle datastudenter. De
opplever at de fleste av klassekameratene
heller ønsker å bli konsulenter, enn
bedrifts-startere.
– Hvorfor i all verden skal man absolutt bli konsulent, ha en sikker stilling og
fet lønn? Jeg har inntrykk av at mange av
de som starter ved datastudiet i dag ikke
er genuint interessert i data, men styrer
mot høy lønning og god karriere etter studiet. Disse får som oftest en smell idet
motivasjonen mangler når det må jobbes
flere timer med ei øving i programmering,sier Robert.
Guttene er litt skeptisk til invasjonen
av konsulentstudentene på Gløshaugen.
Da ønsker heller de fem å gjenreise nerdestudenten, i hvert fall gi ham (for det er
alltid en han...) litt høyere status. Studenten som velger data på grunn av faglig interesse. Til og med enkelte av professorene rister på hodet av den faglige
kvaliteten blant studentene. Faglig svekkelse resulterer blant annet i at kravene
til undervisningen må senkes.

enkelte ganger om å få være litt mer
nerd slik at han kan orke å holde ut med
å jobbe 25 timer i strekk med et problem.
Men dere vil jo tjene penger, dere også?
– Det er lettere penger å tjene andre
steder, så det er ikke det som er
hovedmotivasjonen, sier Edvard. Men han
antyder at det kan være virkelig store
penger å tjene hvis produktet slårgjennom.
Dere kaller chipsen for Malaik 3D. Hva
betyr det?
– Skal jeg dra den gamle historien, ler
Jørn og får ja fra de andre.
– Det er en fantasifigur som jeg hadde i barndommen. Figuren var en spurv
som alltid fikk tredjeplass i friidrett. Dette ble han lei av. Deretter begynte han å
med bilkonkurranser i Afrika med to
atomdrevne motorer slik at han kunne
komme seg rundt hele Afrika på 30 timer,
forteller Jørn. I dag har han lagt til 3D i
navnet, til Malaik3D, et reelt produkt hanhåper skal kunne begeistre verden.

Nerdenes revansj. – Gløshaugenburde i større grad vært et fristed fornerder. Her er nok næringslivet uenig
med meg, men vi må ha begge typer studenter, sier Borgar. Selv drømmer han

TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

Bergenserne på søkerjakt
Universitetet i Bergen (UiB) bruker ivår én million kroner på annonsering,
messedeltakelse og besøk på videregående skoler. Årsaken er søkerflukten
fra universitetet mellom de sju fjell. Fra
1996 til i dag har nedgangen i søkertallvært på 35 prosent, og det er særlig østlendingene som glimrer med sitt fra-

vær. Det største enkelttiltaket er et tolvsiders bilag i Aftenposten, der den unike beliggenheten og den internasjonale profilen til UiB er agnet som skal fåøstlendingene til å strømme over Langfjella. Erfarne reklamefolk tviler på at
kampanjen vil få den ønskede effekten,
skriver UiB-studentenes avis Studvest.

UNIVERSITETSAVISA NR. 1 – 26. JANUAR 2001

13

innblikk
Under denne vignetten vil Universitetsavisa følge diskusjonen om
ny organisering av NTNUs fakulteter og institutter.
Høringsfrist i saken er 1. mai, og endelig avgjørelse faller i Kollegiet den 29. august.
Luft gjerne dine synspunkter i ntnu.fritt-forum (Tilgjengelig via «Innsida»).

– Omgivelsene venter ikke på oss
Rektor Emil Spjøtvoll
hadde tenkt å begynne
med fakultetsendringer
allerede under Orgutprosessen.
strukturdebatten
I forrige nummer av Universitetsavisa
var det flere dekaner og fakultetsdirektører som undret seg over tidspunktet forå fremme saken. Mange mente at man
like gjerne kunne ha utsatt hele prosessen et par år. Hvorfor er det akkurat nå
satt i gang prosess for å forandre fakultets- og instituttstrukturen?

Emil har svarene. I følge rektor Emil
Spjøtvoll ble det allerede under Orgutprosjektet vurdert å ta for seg organiseringen av fakulteter og institutter:– Dette er et tema som vekker mye
engasjement og følelser. Hadde vi tatt det
opp den gangen, ville det ha ødelagt hen-sikten med det andre prosjektet. Derfor
utsatte vi saken.
I et intervju i forbindelse med Orgutprosjektet, i april 1999, sa Spjøtvoll at
fakultetsstrukturen var det neste somskulle omorganiseres.
«Er det en ny omorganisering som er
umiddelbart forestående nå?» spurte avisa den gangen. «Nei, egentlig ikke. Vi må
først se hvordan Orgut fungerer. Og såtror jeg folk er litt lei av omorganiseringnå», svarte Spjøtvoll.
Bare ti måneder senere forelå det etforslag i Kollegiet om et utredningsprosjekt for å vurdere fakultets- og instituttstrukturen ved NTNU.
Er ikke ti måneder kort tid fra å si at
man ikke skal omorganisere, til å faktisk
sette i gang en ny prosess?
– Omorganiseringen vil begynne vedårsskiftet 2001/2002. Jeg kaller ikke det
umiddelbart.
Hva sier du til kritikken om at denne
debatten kom så brått på?
– Jeg synes det er litt rart. Dette harvi jo diskutert lenge i Kollegiet. Det har
ikke vært en hemmelig prosess.

Vil ha færre dekaner. I løpet av fjor-året var saken oppe i Kollegiet tre ganger. Det endelige notatet forelå i dennemåneden. Til grunn for de forskjellige
kollegievedtakene lå en henstilling fra
KUF-departementet om en vurdering av
egen fakultetsstruktur, samt innstillinger fra to andre universitetsutvalg.
Men hvem er det egentlig som vil endre
strukturen ved NTNU? Kollegiets ja var jo
etter forslag fra ledelsen. Så i praksis er det
vel rektors kongstanke om å redusereantall fakulteter, som nå skal realiseres?
– Både den valgte og den administrative ledelse er overbevist om at vi er tjent
med å ha færre fakulteter, påpeker Spjøtvoll, som selv mener det er flere gode grunner til å gjøre noe med den eksisterende
modellen. Han vil ruste opp fakultetene
ledelsesmessig slik at de kan opptre med
større tyngde overfor omverdenen. Han
mener også at færre og større fakulteter
bedre kan utnytte interne administrative
ressurser, både faglige og fysiske. Et tredje argument er at dagens ledergruppe er
for lite effektiv: – Slik den er nå, med 18
stykker, er den for stor. Det er vanskelig
å finne tid til å gå inn i dypere diskusjon
om viktige universitetspolitiske spørsmål,mener Spjøtvoll.

Så du vil ha færre dekaner?
– I slike sammenhenger: ja.
Organisasjonsstrukturen ved NTNU
vurderes ut fra et faglig, et ledelses- og eteffektiviseringsperspektiv. Hvilket av disse veier tyngst?
– For meg er det viktigste å ha fakulteter med handlekraft, det krever alle tre
elementer,
Hva sier du til de som mener at man
bør vente med å forandre fordi sivilingeniørstudiet har innført betydelige endringer i sin studieplan?
– Gjennomføringen av den nye studieplanen krever innsats fra faglærerne.
Omorganiseringen av fakultetene vil primært berøre det administrative personalet og ledelsen ved fakultetet.
For deg haster det altså med endringer?
– Ja, det er store endringer i våre ytrerammebetingelser. Omgivelsene venter
ikke til tidspunktet passer oss.
TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.noØnsker eget IKT-fakultet
Datastudenten Jeanine
Lilleng er svært misfornøyd
med dagens plassering av
hennes institutt.
strukturdebatten
Jeanine Lilleng er studentrepresentant ved Institutt for datateknikk og informasjonsvitenskap (IDI),
som ligger under Fakultet
for fysikk, informatikk og
matematikk
Hun
Jeanine Lilleng ønsker at (FIM).
seg
IDI skal flyttes ut av FIM- gleder
over at fakulfakultetet.
FOTO: TORE HUGUBAKKEN
tets- og instituttstrukturen nå debatteres.
– Nå håper jeg at det endelig er vår
tur, sier Lilleng om sitt eget institutt, somrommer både frie studier i informatikk
opp til hovedfagsnivå og sivilingeniørstudium i datateknikk. Lilleng liker dårlig at datafaget på siv.ing-studiet er
spredd på flere fakulteter. Ved Institutt for
telematikk (Fakultet for elektroteknikk
og telekommunikasjon) er det også enfemårig linje for datateknikk. Den administreres ikke av eget fakultet, men av
IDI.
– Sett fra næringslivets side er disse
to fagene så å si identiske. Hvordan kan
det da forsvares at disse studiene sokner
til forskjellige fakulteter, spør Lilleng.

tet blir ofte ikke engang tatt opp på
fakultetsnivå, fordi vi vet at det blir tostemmer mot én, sier Lilleng.
Datastudenten minner om at IKT er etfagområde som er i voldsom vekst inæringslivet i dag. Dette betyr for eksempel at de må finne andre løsninger for å
rekruttere lærere enn det andre instituttog fakultet kan gjøre.
– Generelt kan man si at våre utfordringer er andre enn de fysikk- og matematikkinstituttet møter til daglig. Det er
nok derfor ofte vanskelig for FIM å forstå
våre problemer og utfordringer.

samkvem med fysikk og matematikk
har flere negative konsekvenser. Lilleng
mistenker at disse to instituttene ofte
stemmer sammen og saboterer forslag
fra IDI. – Mange av sakene fra institut-Side 13 — Svart Cyan Magenta Gul

Lilleng ønsker ikke at instituttet skalinngå i et stort teknologifakultet: – Et
slikt fakultet bryter fullstendig med tanken om tverrfaglighet. Vi er et institutt
med både teknologer og samfunnsvitereog passer bra inn i tanken om samarbeid
på tvers av fagfelt. Men det er vanskelig
å forstå hvordan vi skal passe inne i enmodell med et stort teknologifakultet.
Mange av våre aktiviteter har mer til
felles med SVT.
Lilleng mener at en sammenslåing av
IDI, Institutt for telematikk og Institutt

for teknisk kybernetikk hadde vært det
beste:– Med en slik organisering mener jeg
at NTNU både vil understreke at det satser på IKT, og signalisere at det tar framtida på alvor.
TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no– Viktigst: kontroll over faget
Fakultet for geologi og
petroleumsteknologi ruster
seg til kamp for å redde spesialistutdanningen i geofag.
strukturdebatten
Fakultetsdirektør Birger Hoggen vil foralt i verden ikke framstå som en bakstreversk sytekopp. I disse omstillingstider innser han at det sannsynligvis erfåfengt å kjempe for status quo, men helst
hadde han sett at saken ble utsatt til neste valg om tre år. I høringsrunden om ny
fakultetsstruktur må han forholde seg til
fire forskjellige løsninger for sitt eget
fakultet. I diskusjonene framover blir det
aller viktigst å kjempe for å opprettholdeen spesialistutdanning i geofag. For, som
han sier: – Vi kan ikke alle leve av å klippe håret på hverandre.

Ikke på sotteseng. – Vi må ogsåBlir klubbet ned. Hun mener at IDIs

Nei til stort teknologifakultet.

være i stand til å ta vare på råvarene,
framhever Hoggen. – Det er skapt en
myte om at både norsk olje- og bergverksindustri er døende. Dette er en
fatal misforståelse. Vi vil trenge en
nasjonal kompetanse på høyt nivåinnenfor begge fagfelt i overskuelig
framtid. Det er hasardiøst å basere segpå å kjøpe denne kunnskapen i utlandet.
Mer enn på noen andre områder er geofaglig ekspertise avhengig av å ha kunnskap om regionale forhold. En gruveeller oljeingeniør med utdannelse fra
utlandet vil kort sagt ikke ha den nødvendige kunnskap om særegne geologiske forhold i Norge.

Ett institutt. Hoggen frykter aller
mest at fakultetet skal bli splittet opp og
underlagt forskjellige enheter. Det nest
verste er å bli usynlig og uten innflytelsei en koalisjon med dominerende faggrupper de har lite til felles med.
– Uansett er hovedmålet vårt å få
beholde kontrollen over fagutdanning og
forskning. Dette inkluderer egne opptak
av studenter. Derfor vil jeg i første rekke
jobbe for at fakultetet skal bli omgjort til
ett institutt. Dernest må vi håpe på en
fornuftig fakultetsinndeling. Av forslagene som foreligger til nå, foretrekker jeg
en samling med de naturvitenskapelige
fagene. Vi har mer til felles med disse enn
med de rene teknologifagene, mener Hoggen.
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no

Birger Hoggen frykter aller mest at fakultetetskal bli splittet opp og underlagt forskjellige
enheter.
ARKIVFOTO

14

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

debattSi din mening, men skriv kort! Innlegg kan sendes via e-post:
medieseksjonen@adm.ntnu.no. Innsendte manus kan bli forkortet.
Fortsett gjerne diskusjonene på nettet: ntnu.fritt-forum (tilgjengelig fra «Innsida»).

Vitenskap og samfunnsengasjement
Naturvitere og
teknologer må vågeå ta standpunkt og
delta i den offentlige debatten uten
faglige skylapper,
mener Bjørn Røe.

I den senere tid har debatten om
utarmet uran bølget frem og tilbake i mediene over hele verden.
Utgangspunktet er rapporteneom Gulfsyndromet og hyppig
kreft blant soldater som deltok i
krigføringen mot Serbia eller i
opprenskningsaksjoner etterpå.
Begge steder ble det brukt «utarmet» uran i granater i meget
stort antall, 31 000 granater barei Kosovo. I vår lokale presse(Adressa) har det kommet flere
innlegg som prøver gi en forklaring på fenomenet fra forskere
innen kjemi og fysikk, geologi og
medisin.

Vår rolle i den offentlige
debatt. Et av de mest markante innlegg fra en bekymret
opinion kom fra De grønnes Jan
Bojer Vindheim, som mener
noen av vitenskapens menn er
for sneversynte og fremstår
som «fagidioter», men også som
forsvarere av det bestående,
fremfor å delta aktivt i oppklaring av alvorlige problem. Han
har unektelig et poeng som det
er viktig å få en debatt
omkring. Det dreier seg ikkebare om fagetikk og samfunnsmoral, men om vitenskapensrolle i samfunnsutviklingen og
universitetenes og høgskolenesrolle i den offentlige debatt.
«Hva solskinn er for det sorte muld er sann opplysning for

muldets frende». Dikterens ord
er klare. Skal vi skape grobunn
for utvikling, er opplysning nødvendig. Men hva er sann opplysning? For en naturvitenskapskvinne eller mann er det sant til
enhver tid, som ikke er falsifisert — det vil si avsannet. Med
andre ord det vi vet til ethvert
tidspunkt. Noen har et relativt
avgrenset verdensbilde og er fornøyd med det de vet. Andre viltøye grensene innenfor sitt fagområde og forske for å finne ut
mer. Atter andre ser at det er
sammenhenger mellom fenomen.
De kan bryte grenser og finne
nye sammenhenger på tvers av
faggrenser. For å komme videreer nysgjerrighet viktig, stadig
nye spørsmål skal stilles. Åpenhet for nye momenter og uanedemuligheter er nødvendig, og ikke
minst må man ikke ha redsel forå feile. Veien til kunnskapsutvidelse er full av bommerter.
Naturvitenskap og teknologisk forskning har mye til felles.
Men hva når endel av kunnskapen omsettes til virkelighet eller
blir endel av samfunnet? Dakommer et helt annet virkelighetsbilde inn. «Sannheter» erikke lenger de samme. Relasjoner blir komplekse. Bruk av ny
teknologi kan skape samfunnsomveltninger på godt og ondt.
Ulike følelser, verdisyn, ideologier og politiske kulturer påvirker verden og verdensbildet.
Interesse og makt blir viktige
deler i kampen om sannheten.
Forskere innenfor samfunnsfag
og humanistiske fag vil ikke hasamme mulighet til å forfekte«absolutte sannheter» som
naturvitenskap og beslektede
vitenskaper. De kommer innenfor meningenes og følelsenes univers av mulige tolkninger og verdensforståelser. De kommer daogså oftere med i den offentlige

debatt om samfunnsutviklingen.

Når meninger og følelser
forkludrer saken. Hva er såfagmannens og forskerens
rolle? Søken etter ny erkjennelse innenfor sitt felt er enselvfølge. Hvert fag har sine
spilleregler for hvordan slik
erkjennelse eller kunnskap kanoppnås. Noen ganger flyttes
grensesteiner. Nye metoderutprøves, men hele settet av
rammebetingelser utfordresnår man skaper paradigmeskifter. Som for eksempel modernismen i arkitektur og planlegging tidlig på 1900-tallet, eller
Einsteins oppdagelser for fysikken. I den politiske verden erbåde revolusjonen i Russlandog
atombombene
overHiroshima og Nagasaki i 1945slike paradigmeskifter sompåvirker tenkesett og får innflytelse på samfunnsforståelse,
ideologi og menneskesyn. Ofte
sliter generasjoner med ettervirkninger av paradigmeskiftersom var problematiske å leve
med.
Ekspertkunnskap kan gi
viktige korrektiv for en utvikling som går skjevt, men ofte er
det grasrota, engasjerte individer uten nødvendigvis ekspertkunnskap som griper fatt i problemene og skaper bevegelse,
former opinion, danner organisasjoner og påvirker samfunnsmaskineriet. Mediene: presse,
radio, TV, internett osv. kan
fremskynde eller bremse i slike
prosesser der meningsdannelser formes og debatt påvirker og utvikler kunnskap om
fenomen og forståelse forsammenhenger. I dette komplekse systemet er det noen fagfolk som begrenser seg til åuttale seg om det de behersker
og kan. Der er de sikre. Dette ernærmest en forpliktelse. Kan depopularisere stoffet slik atandre kan forstå det, er det fint.
Men når meninger og følelser
kommer i bildet, blir alt vanskeligere.
Hvorfor er det så få innenfor
teknologi og naturvitenskap somvåger å sette sin kunnskap inn ien større samfunnssammenhengog ta del i den store debatten om
hvilken veg verden bør ta? Kanman ikke forlange at de fremstår
som viktige deltakere i samfunnsdebatten? Ofte virker det
som de legger et lokk på debatten, for deres kjente sannheter
kan si så lite om fremtiden.
Mange klimaforskere står formeg som eksempler på dette, av
redsel for å trekke forhastede
slutninger. Flere av disse har
snudd de siste ti år, men det hargått tregt. Det samme må kunne
sies om kjemikere og biokjemikere når det gjelder utvikling og
bruk av pesticider, tilsetningsstoffer til mat eller medisiner.
Det tok lang tid før det ble alminnelig aksept på «føre vàr»prinsippet, og innenfor svært mange
felt tas det fortsatt ikke på alvor.
Det var nok eksperter som fantpå å lage mat av beinmel og
kjøttrester for drøvtyggere og
andre gressetere.
Industriprosesser har i svært
mange tilfeller gjennom det meste av 1900-tallet ignorert de skadelige virkninger på miljøet.
«Industriell økologi» er et ganske nytt felt som skal bøte på
mye av dette, blant annet
gjennom livsløpsanalyser avmaterialstrømmer.
Men mange av de gamlemåtene å løse problemer på er jo
nettopp utviklet av eksperter
innenfor snevre felt. «Sann»
kunnskap har med andre ord
skapt uholdbare løsninger!

Om amatører og fagidioter. Den trønderske debatten
om utarmet uran kan eksemplifisere endel av denne problemstillingen. Ordkløyvingen i
Adressa mellom politikeren og
rabulisten Vindheim som beskylder kjemiprofessor Martin
Ystenes og hans likesinnede forå være nyttige «fagidioter», og
den sistnevnte som etterlyser
fagkunnskap fra amatøren og
politikeren, maner til ettertanke.
Vindheims anklage går påat når kunnskapsrike forskere
ikke prøver å delta i løsningenav åpenbare samfunnsproblemer, men snarere belærer
menigmann om at de ikke kan
nok innen deres eget fagfelt
istedenfor å gripe fatt i mulige
forklaringer eller stille spørsmål som kan føre oppklaringenvidere, da legger de lokk på
debatten og fungerer som forsvarere av uholdbare systemer.
Ystenes på sin side har åpenbart tatt mål av seg å forsvare«sann» vitenskapelig kunnskap
og innsikt, blant annet ved å
arrestere alle kjettere eller folk
som sier noe «galt.» Hans nettsider under navnet «Sprøytvarsleren» er nok vel ment, men
virker ofte mot sin hensikt. Slikjeg husker en artikkel han
hadde ifjor i Universitetsavisa
som overbevisende forklartehvorfor utarmet uran ikke erfarlig og hvor hysteriske allevar som prøvde å hevde noe
annet, fikk han i hvert fall meg
til å tro at hans mål ikke var å
prøve å forstå hvorfor en hel
verden reagerte på syndromene
fra Gulfen og Kosovo og bidra
til forklaringer, men demonstrere egen kunnskap og andres
mangel på sådan. Etter mittskjønn har han dermed sviktet
det jeg tror er forskerens/eks-

Gunn Imsen
er professor i pedagogikk

Universitetets samfunnsansvar
i det akademiske glasshuset

Vi bør holde etvåkent øye med
vår strategiske
retorikk, skriver
GUNN IMSEN.

Samfunnsnytte er etviktig argument foruniversitetets eksistens. Men hva betyr
nytte? Har kunnskapsretorikken på
1990-tallet ensidig
hatt økonomisk produktivitet for øye, slik
at vi har glemt det
egentlige målet om
velferd og dannelse i
samfunnet? Forveksler vi mål og midler?
Adresseavisen
bringer den 15. februar en reportasje som
aktualiserer en diskusjon om universitetets og forskningens samfunnsansvar.
Barne- og familiedepartementet har nettopp lagt fram en

Side 14 — Svart Cyan Magenta Gul

utredning om kommersialisering og kjøpepress mot barn og unge, og avisen går,som den pleier, til NTNU for å hente mer
kunnskap om fenomenet. Den intense
ungdomskulturen har ikke på noen måteunnsluppet forskernes oppmerksomhet.
To sosialantropologer, begge utdannet ved
NTNU, har startet eget firma som trendforskere, og baserer sin virksomhet påsalg av detaljkunnskap om barn og unges lokale kultur til forretninger i motebransjen. Utvalgte «trendsettere» utnyttes kynisk i markedsføringsstrategier derdet handler om å hylle de sterkeste og
peneste, og hvor de svake og upopulære
tvinges til å følge etter lederne, om de vil
ha noen sosial eksistensberettigelse. Forskerne kan ikke se noe galt i at de bidrar
til å forsterke prosesser som er til fortvilelse for både foreldre og lærere. Presset
ville være der uansett, hevdes det. Ungdommens forbruk er en del av en dannelsesprosess, et resultat av kulturelle forhandlingsprosesser som er positive forindividet, om jeg har forstått det riktig.

Selv om forskningen prinsipielt børvære fri, skal den være underlagt visse
etiske regler. Både forskningsprosessen,dens resultater og ikke minst bruken av
dem må vike for et sett av moralske normer som ligger dypt forankret i vår kultur. Det er vanligvis medisin, naturvitenskap og teknologi som henges ut som deslemme guttene i klassen når det gjelder
etikk og samfunnsansvar. Selv om vi ogsåhar et forskningsetisk råd for samfunnsvitenskap og humaniora, er det teknologiens vederstyggelighet som får mest oppmerksomhet, sist illustrert gjennom diskusjonen om teknologirådet. Det ville hagodt av et samboerskap med et humanistisk miljø, ble det hevdet. Underforstått at
humaniora og samfunnsvitenskap har etmoralsk overtak, og bør derfor «passe på»så ikke teknologien utarter til skade forsamfunnet.
Eksemplet fra trendforskningen viser
at denne oppfatningen må revurderes. De
tyske nyhumanistene, som skapte det

moderne dannelsesbegrepet for to hundre år siden, ville rotert i sine graver om
de hadde opplevd hvordan deres dyptmoralske samfunnsprogram er blitt feid
til side av postmodernistenes lek med
etikken. Dersom NTNUs humanistiskeog samfunnsfaglige miljøer utdanner forskere som har mistet evnen til å skillemellom de som har makt og de som er
maktesløse, mellom de sterke og de svake, mellom rått voksent pengebegjær ogsårbare barn, og mellom de som utnytter
og den som utnyttes, bør vi stille et alvorlig spørsmål om forskningens samfunnsansvar blir tatt på alvor i vår undervisning og forskeropplæring. Vi bør også holde et våkent øye med vår strategiske retorikk, slik at vi ikke bare blir kreative og
konstruktive på næringslivets premisser,og glemmer den kritiske forpliktelsen på
vegne av utsatte grupper i samfunnet.

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 200115

debattSigmond har presentert. Han skriver
som en ekspert(etter mitt bilde)
som kan bidra til
løsninger der han
avslutter med «Men,skal naturvitenskapen bli interessant,må vi våge å stilleflere spørsmål vedvedtatte sannheterog såkalte autoriserte fakta.» Professor ibarnemedisin,
Torstein Vik (24.
januar), mener at eneventuell økning ikrefthyppighet har
andre årsaker enn
bruken av utarmet
uran. Som typisk
empiriker anbefaler
han flere undersøkelser og målinger«før man begynner åForskere i militærindustrien vil antagelig bestå testen til ’sprøytvarsleren’, men består
spekulere på årsade den moralske testen? spør Bjørn Røe.
FOTO:FRANÇOIS ROBINEAU
ken?» Men vi vet atmange er blitt syke,
pertens annen viktige oppgave,
ke uforklarlige ettervirkninger
med til dels uklare diagnoser.
nemlig å sette sine kunnskaper
fra Gulfkrigen, når vi vet om
Da kreft ikke er den sykdom
inn i en større sammenheng og
deformerte fostre og barn fra det
som utvikler seg raskest, kan
prøve å bidra til løsningen av
samme området, når det meldes
det vel godt tenke seg andre
samfunnsproblemer og oppom økt hyppighet av leukemi
kombinasjonsformer? Eller skal
muntre til spørsmålstillinger og
blant soldater fra Balkan osv. derman bruke år på lete etter eninnovative tanker om problemtusenvis av prosjektiler av utarting rett frem før man ser seg
komplekser.
met uran har brent seg gjennom
til høyre og venstre?
Men det er nyanser ogsåpanserkjøretøy, broer og bygDet ingen av våre eksperter
blant forskerne. Uten at jeg påninger og støv er virvlet opp og
har kommet inn på, men som
noen måte er i stand til å si noegått inn i jorden og næringskjeVindheim (09.02.01) tar tak i, er
om deres kunnskaper og autoder, så er den ømme stortå svært
årsaken til problemene som her
ritet, ser jeg klare forskjeller hoslite sammenlignbar! Sigmonddiskuteres. Nemlig «den globale
ekspertene i denne debatten.
avslutter innspillet i Adressa 18.
militærindustrien, nettopp i et
Fysikkprofessor Sigmond hadde
januar med «Det er min personøyeblikk der dette systemet
en faktaartikkel i Adressa omlige mening at hvis urangranateravslører sin menneskefiendtlige
utarmet uran som virket grei og
blir funnet å ha forårsaket helog livsfiendtlige natur». «Men
avklarende på en ikke-ekspert
seskader hos andre enn dem som
faglig uenighet må ikke hindre
som meg. Men med hans ironisfikk dem i hodet, må det skyldes
oss i å se den skremmende virke innlegg i avisa kort tid etter
andre ting enn innholdet av utarkeligheten: NATO har tatt i bruk
Tsjernobyl i mente, om hvor ufarmet uran.»våpen hvis virkninger ingen har
lig det var å spise reinskjøtt med
full oversikt over.» Hans dom er
Militærindustriens an- at: «kjemikere og atomforskere
høy becquerel, og dermed avsposvar. Bortsett fra at han med som gir disse samvittighetsløse
ret debatten omkring problemliten innlevelse fleiper med krikomplekset, fikk jeg litt bangemilitærteknologene ryggdekgens ofre, viser han i det minste
anelser når han i den faglige
ning, mangler åpenbart sosialt
et spørsmål som kan føre
redegjørelsen om utarmet uranog politisk gangsyn. Jeg holder
letingen etter løsninger videre.
denne gangen skriver «sikkert
fast ved at de fortjener betegHvoretter han blir satt på plasser det imidlertid at en kapslet
nelsen fagidioter.» Det er en gruav en annen ekspert, mineragranat fylt med utarmet uran påsom salve, kjære kolleger.
logprofessor og direktør for
ditt skrivebord bare kan skade
Stille om forskningsNorges geologiske undersødeg ved å trille ned på din ømmeetikk. Er fagmiljøene ved
kelse, Arne Bjørlykke (22. janustortå». Igjen en avsporing av
NTNU villige til å ta dennear) som viser til andre sider ved
problemet. Når tusenvis av amehansken opp til seriøs debatt og
utarmet
uran
enn
dem
rikanske soldater har fått en rek-ikke atter en gang gå i selvforsvar? Er vi flinke nok til å se ut
over vårt snevre kompetanseområde? Bør vi ikke se utfordringene? Da Pugwash-organisasjonen og Joseph Rotblat fikk
Nobels fredspris 1995, inviterte
NTNU
generalsekretæren
Francesco Calogero. I et møtepå Gløshaugen der blant annet
de to rektorene og Calogero deltok, ble det lagt frem et utkast
til forskningsetiske prinsipper
som skulle være blant bærebjelkene i et fornyet universitet.
Såvidt jeg husker, var rektor
Emil Spjøtvoll aktivt opptatt av
det forskningsetiske fundament. Det har vært relativt stille om dette i det siste.
Universitetet i Trondheim og
NTH har hatt fremragende forskere som har utfordret «theestablishment». Professorene
Otto
Bastiansen,
HaraldWergeland, Torbjørn Sikkeland,Tormod Førland, Sven Cyvinfranaturvitenskapeneogmange flere var opptatt av
atomvåpentrusselen, og deltok
med folkeopplysning, i demonstrasjoner og påvirkning påvåre politikere. Wergeland var
oppgitt over at mange hundretusen av verdens mest kløktige
forskere arbeidet med å utvikle
de mest bestialske våpen. Hvorligger disse forskeres moral? Dekunne sitt fag og ville bestått
testen til ’sprøytvarsleren’, men
spilte og spiller en høyst tvilsom rolle i samfunnsutviklingen.

Urangåten uløst. Hva gjør
vi og NTNU og høgskolene
videre? Dette gjelder ikke bare
spørsmål som angår våpen og
militærindustrien, men allesamfunnsområder.
Gåten omkring våpen med
utarmet uran er ikke løst. Mysteriet vil fortsette i lang tid, sålenge det militærindustrielle
kompleks sitter med makt
omtrent som edderkoppen i sitt
spindelvev. I Morgenbladet
nr.4/2001 skriver Morten Andreas Strøksnes om «USAs uranbløff» der det vises til en helt
fersk bok av Messionner, Loore
og Trilling: «Depleted uranium:
The Invisible War» der det hevdes at det amerikanske for-svarsdepartementet innrømmer
at uranammunisjonen inneholdt
rester av plutonium og andre
ultragiftige stoffer (neptuniumog americum). Årsaken til at plutonium fantes i det «utarmede»uranet er at amerikanske myndigheter gjennomførte et eksperiment der målet var å resirkulere brukt reaktormateriale(atomavfall) til bruk i panserbrytende ammunisjon. USA harhele tiden avvist at bruken av
uranammunisjon i Kosovo og
Gulfen kan ha forårsaket alvorlige helseskader. Disse forsikringene kommer i et underlig lys,
ikke minst etter at det ble avslørt
at det amerikanske forsvaret
allerede i 1999 sendte et brev til
samtlige land som deltok i krigen
mot Jugoslavia, der det advares
mot uranammunisjonenes potensielle farer, og det oppfordres til
varsomhet og sikkerhetstiltak(hvem tenkte i det hele tatt påsivilbefolkningen?). USAs marine har også sluttet å bruke uranammunisjon av frykt for at den
kan påføre personell helseskader. For kort tid siden krevde
Europarådet et forbud mot å produsere og bruke ammunisjon
med utarmet uran. Rådet berogså NATO og FN om å testebåde hjelpearbeidere og journalister som har arbeidet på Balkan (Strøksnes).

Teknologer uten meninger? Naturviterne og teknologene fra universitetsmiljøet er,
etter min overflatiske observasjon, sjelden representert idebattspaltene i avisene, såfremt det ikke er snakk om rent
tekniske fenomen. Kanskje jeg
tar feil. Hvis jeg har rett, kan
grunnen til dette ligge i noe
som er nevnt ovenfor og som
Vindheim karakteriserte som
skylapper. NTNU, høgskolesystemet og de enkelte i vitenskapelige stillinger må presse på
for å bli en enda sterkere faktor
i formidling og meningsdannelse, samtidig som universitetet bør drive en skikkelig
interndebatt om saken.
Bjørn Røe, professor
Medlem av Nei til atomvåpen

Fakultetsstruktur og for eller imot utsettelse
Geir Walsø ønsker etbedre beslutningsgrunnlag for
diskusjonen om å
endre fakultetsstrukturen.

Universitetsavisa nr 2 bringer
på side 7 referat fra NTNUs
lederseminar, der jeg blir tillagt
den feilaktige meningen om atsaken om ny fakultetsstruktur
ved NTNU bør utsettes til 2002
eller 2003. Jeg finner grunn til
å presisere at jeg ikke uttrykte
meg slik i debatten på Rørosseminaret og heller ikke i andre
sammenhenger. Det jeg sa, varå uttrykke noen kritiske bemerkninger til selve saksnotatet som lå til grunn for debatten:
Jeg savnet en strukturskissebasert på faglige kriterier, med
uttrykte målformuleringer forog forventede synergier av samling av parallelle fagmiljøer.

Med referanse til Rektors
innledning poengterte jeg i den
anledning at det synes å værelogisk brist mellom først å
etablere en fakultetsstruktur
for deretter å la institutter/fagmiljøer selv avgjøre hvilket
fakultet de vil tilhøre.
Dernest etterlyste jeg en konsekvensanalyse av de ulike
alternativer, basert på det tallmateriale som allerede ligger idet tabellverk om nåsituasjonen som er presentert i notatet.
Videre uttrykte jeg skepsis til
bruk av kvantitative størrelser
som uttrykk for forventet effektivisering uten at dette er
belyst med konkrete beregninger. Jeg leste ordrett fra pkt
6.2 i notatet:... Det mest åpenbare er at færre valgte faglige
ledere og administrative ledere iseg selv på sikt vil representere
muligheten for å spare minimum 1 mill pr fakultet som
nedlegges pr år. Det var (og er)
min påstand at dette er utsagn
at type «synsing» og således
ikke holdbare som argumenter.

Side 15 — Svart Cyan Magenta Gul

Jeg presiserte at siden god
ledelse står sentralt blant dekriterier en har for å redusereantall fakulteter, bør en gjøre
en vurdering om hvor store
fakultetene kan bli og samtidig
gjøre det attraktivt å væredekanus med muligheter for å
opprettholde sin forskningsog/eller undervisningsaktivitet
Til sist etterlyste jeg en fokus
på den omstillingsprosess som
vil omfatte minst 100-200 (avhengig av hvilke løsninger som
velges) administrativt tilsatte,
som vil måtte få endrede arbeidsoppgaver i en ny struktur.
Dette er prosesser som vil
kreve tid og ressurser og sommå gjøre skikkelig denne gangen.
Etter min (og andres) oppfatning er dette ikke å gi uttrykk
for at saken må utsettes,
snarere at den må gjøres nå,
men ut fra et bedre grunnlag
enn det som foreløpig er presentert. Min ambisjon var m.a.o. åvære konstruktiv og kritisk, forå bruke noen kjente begreper.

Jeg har selvsagt også enmening om hvilken løsning som
kan være best for NTNU. Den
har jeg imidlertid tenkt å lakomme til uttrykk gjennom den
høringsprosess som vi skal ha
ved KB-fakultetet. For spesielt

interesserte kan jeg allerederøpe at jeg i hvert fall ikke er for
status quo!
Geir Walsø
Fakultetsdirektør(Kjemi og Biologi)

Domenenavnet unit.no
Tore Undeland har et innlegg om
domenenavnet unit.no i Universitetsavisa nr. 2. Uninett/
NORIDs navnepolitikk fram til
19. februar har ikke tillatt mer
enn ett domenenavn pr. virksomhet. Vi har hatt to domener«på nåde» fram til 1. desember ifjor. Da ble «unit.no» satt i karantene fram til 1. mars i år. Sperringen har vært omtalt i Universitetsavisa.
Fra 19. februar er navnepolitikken endret, og vi kan ha opp
til 15 domenenavn. Siden domenet unit.no fortsatt er sperret
fram til 1. mars, vil det ikke bli
frigitt for andre den 19. februar.
Vi vil søke – og regner det som

sikkert at vi får det tilbake.
Domenet vil bli et «sovende
domene», der det ikke vil bli tillatt nyregistreringer. Vi vil fortsette utfasingen av domenet
internt. Det betyr at adresser
under unit.no vil bli flyttet overtil ntnu.no, eller slettet i samarbeid med brukerne. Vi vil etablere mekanismer for å sende
automatisk retursvar på e-post
som kommer til unit.no-adresser med opplysninger om adressendringene. De som får e-post
med gammel adresse, vil bli varslet og bli bedt om å bidra til åvarsle om adresseendringen.
Arild Nybraaten, ITEA

16

debatt

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

Utviklingsarbeid krever
strategisk organisering
Universitetspedagogikken bør knyttesnærmere til et sentralt politisk og
administrativt
beslutningsnivå, skriver Vidar Gynnild.

Statsråd Trond Giske ber oss«brette opp ermene» for å heve
kvaliteten i høyere utdanning.
Ifølge Universitetsavisa nr. 2,
2001, mener statsråden at « … denorske universitetene trenger enhestekur.» En revolusjon innen
eksamen og evaluering er nødvendig, og det må stilles større
krav til innsats underveis i studiet. Hvordan kan disse utfordringene gripes ved NTNU?
Utdanning er blitt en internasjonal handelsvare, med økende konkurranse om studentene. Derfor mener statsråden at
norske universiteter må utvikle
undervisnings- og læringsformer
som skjerper kravene til studentenes innsats. Giske viser til
norske studenters erfaringer fra
Australia der både trivselen og
arbeidsbelastningen beskrives
som større enn ved norske universiteter. For å møte konkurransen ønsker Giske en sterkere
ledelse ved universitetet, med
større ansvar og større frihet tilå foreta strategiske valg for egenutvikling.

Organiseringen. Den nylig
vedtatte undervisningsstrategien ved NTNU innvarsler etstørre engasjement for prinsipielle spørsmål knyttet til undervisning og læring. Studentsentrerte læringsprosesser blirtillagt stor vekt, og strategiplanens bærende idé er at fagmiljøene i samarbeid med studentene skaper livskraft og vekst
til det frø som er brakt til torgs.
I Kollegiets vedtak av 14. desember i fjor blir universitetsdirektøren bedt om å lage en rapport som viser hvordan strate-gien blir fulgt opp i løpet av
høstsemestret 2002.
Systematisk utvikling i det
format undervisningsstrategien
legger opp til, krever en sterk
faglig-politisk oppfølging og en
strategisk organisering av etstøtteapparat som kan bistå
fakulteter og institutter underveis i arbeidet. Seksjon for universitetspedagogikk, som fra 1.
januar 1999 ble organisert under
Program for lærerutdanning, er
spesielt nevnt i strategien som
sentral faglig støtte med sikte på
et sterkere fokus på studieatferdog læring.
Begrepet «universitetspedagogikk» har tradisjonelt gittassosiasjoner til pedagogiske
kurs for nytilsatte lærere og
annen opplæringsvirksomhet.
Dette er tydelig i «Haugaløkkenutvalgets» innstilling (1996), somgikk inn for å legge universitetspedagogikken inn underdaværende ALS. Betegnelsen«Program for lærerutdanning»gir assosiasjoner i samme retning.
Fra tidligere NTH-fakulteter,
fra Studenttinget og i en eksternuttalelse fra Universitetet i Osloble det fremmet motforestillinger mot å organisere universitetspedagogikken under ALS. Seksjon for universitetspedagogikk
på Gløshaugen fremmet forslag
om å opprette en faglig, selvstendig universitetspedagogisk
enhet med rapporteringsansvar
for universitetets ledelse. Dette
har senere vist seg å være en
fremtidsrettet
vurdering.
NTNUs undervisningsstrategi
aktualiserer
universitetsledelsens sentrale ansvar og rolle
for nødvendig utviklingsarbeid.

Vekstområde. Strategisk
utviklingsarbeid med sikte på
bedre undervisning og læring ihøyere utdanning er i sterk
vekst. Til nå har dette vært mer
synlig ved utenlandske universiteter enn i Norge. Derfor har
tenkningen om, og forståelsen
av, denne typen arbeid kommet
lengre enkelte steder i utlandet. Professor Gibbs ved Open

University i England, som harfått positiv omtale av prorektori Universitetsavisa under arbeidet med undervisningsstrategien, skriver følgende:«Most educational development centres are under a ‘pro Vice
Chancellor’ (a person one level
below the top who is responsible
for teaching and learning matters.) Sometimes they are in aunit which provides services
which support learning, including the library and computer
services. Very occasionally they
are in a Personnel or Human
Resource Development (this is
usually a disaster). The important thing is that they are notinside a Faculty or School andthat they are not associated with
Education.»
Det gis dokumentasjon for å
hevde at det ikke er lett å endre
studiekulturer gjennom enkelttiltak. Dette synet ble fremmet
allerede i Studiekvalitetsutvalgets innstilling i 1990 underledelse av professor Gunnar
Handal: «Endringer av en kultur
skjer ikke utelukkende gjennom åarbeid med enkeltpersoners
kunnskaper, forståelse, tradisjoner og verdier. Det er også nødvendig å legge om strukturer. …»
Én sentral utfordring er å legge
til rette for nye handlingsmønstre som grunnlag for bedrelæring og mer relevant kompetanse. Dette er ikke bare en
pedagogisk, men i like høy graden organisatorisk og handlingsteoretisk utfordring.

tisk felt med mulighet til innspill i forhold til strategiske
beslutninger. Aktuelle eksempel er valg av satsingsområder
og finansieringsmodeller påbakgrunn av erfaringer, med
støtte i endringsteoretisk litteratur.
Det er altså mulig å tenkesvært ulikt om universitetspedagogikkens egenart og funksjon. Ved Seksjon for universitetspedagogikk i NTNU harpålagte oppgaver tatt mye tid,mens andre og mer strategiske
funksjoner har vært nedbetont,eller fraværende. Systematisk
utviklingsarbeid handler imidlertid ikke bare om å gjøre tingriktig, men om å gjøre de riktige
tingene.
Da blir omfattende praktisk,organisasjons- og handlingsteoretisk innsikt viktig. Dette er
perspektiv som ikke er sterkt
framtredende innen etablert
pedagogikk, men som kan styrkes i samarbeid med relevantefagmiljøer innen organisasjonsteori, sosiologi og psykologi. Denne typen samarbeid krever i sin
tur drøftings- og beslutningsorgan med løpende kontakt med
den sentrale ledelsen ved NTNU,
for eksempel prorektor og universitetsdirektør. Organisasjoner har ved siden av funksjonelle trekk oftest også dysfunksjonelle sider. En sentral utfordringbestår i å kunne se dette, og kunne handle analytisk og strategisk i forhold til utfordringene.

Endring nødvendig. RetoOm å gjøre de riktige
tingene. En av PLUs sentrale oppgaver er å drive en profesjonsutdanning for lærere i skoleverket. Med all respekt for
dette fagområdet er det ikke
gitt at lærerutdanningens styreeller daglig ledelse alene bør
fatte strategiske beslutninger
om universitetspedagogenes
ansvar og roller i et omfattende
utviklingsarbeid ved NTNU.
Utfordringene er dessuten formidable i forhold til bemanningen. Derfor er det vesentlig
å kunne fungere i et faglig-poli-

rikken om studiekvalitet trenger altså å bli nedfelt i samhandlingsmønstre på sentralt og
lokalt plan som kaster mer av
seg. Dette handler om fornuftig
ressursbruk, og ikke minst om
profesjonalisering av universitetet som organisasjon. Ved
Universitetet i Oslo er det blitt
opprettet en Arbeidsgruppe forstudiekvalitet i nær tilknytning
til universitetets ledelse. Dette
har skjedd i forlengelsen av
Kollegiets vedtak om å få utviklet en strategi for universitetets
studiekvalitetsarbeid. Tanken

er naturligvis ikke å sentraldirigere utviklingsarbeid, men åkunne ta seg av kommunikasjon, koordinering og spørsmål
knyttet til finansiering av tiltak.
Én av de mest nærliggende
utfordringene for universitetsledelsen er å implementere dennye undervisningsstrategien. Åfå til dette innen ulike undervisnings- og læringskulturer ved
NTNU skjer ikke av seg selv. Å
handle strategisk i forhold til
overordnete mål og verdier ved
universitetet krever mer av systematisk og fokusert tilnærming
enn av spredte tiltak for å bedre«studiekvaliteten». Undervisningsstrategien legger i høy grad
opp til ulike «endringer», individuelt og kollektivt. Å få til dette
krever forståelse av grunnleggende, styrende mekanismer og
en koordinering av tiltak mot
bedre og mer relevant læring.
Dette er ikke bare et faglæreransvar, men en strukturell utfordring som krever bidrag fra
flere parter.
Sterkere nasjonal prioritering av kvalitet i høyere utdanning setter universitetsledelsen
i en mer sentral og forpliktenderolle på dette feltet. Både institusjonsevalueringer og «audits»retter seg mot hele institusjonen
gjennom dens ledelse, slik Norgesnettrådet legger opp til. Det
gis derfor argumenter for at universitetspedagogikken bør knyttes nærmere til et sentralt politisk og administrativt beslutningsnivå. Et alternativ er å etablere en egen faggruppe med
sterk faglig integritet og oversikt under arbeid med å implementere undervisningsstrategien.
Her kan NTNU markere seg
som et moderne universitet som
overskrider retorikken om «studiekvalitet», og handler i forhold
til hva slike mål krever av organisering og lederskap.
Vidar Gynnild,Dr. philos.

Et nytt IT-fakultet ved NTNU!
Reidar Conradi oppfordrer NTNU til å
tenke offensivt og
opprette et nytt ITfakultet.

Debatten om ny fakultetsstruktur har startet, før vi egentlig
har absorbert virkningene av
NTNU-omveltningene i 1995-97.
I et innlegg av Tore Prestvik
i Universitetsavisa 26. februar
foreslår han at FIM- og KBfakultetene slås sammen, med
begrunnelse at dette er grunnleggende «naturfag». Vel, Matematikk får svare for seg om de er
et «naturfag», men realfagsfakultetene ved andre norske uni-

versitetene heter vitterlig Matematisk-Naturvitenskapelige
fakulteter.
Er så data/informatikk et«naturfag», ja endog et «realfag»?
Vår dataverden er oppkonstruert – i form av datamaskiner i
nett og med tilhørende programvare – så vi er knapt et(observerende) naturfag. Informatikk spenner langt inn i samfunnsfag (studiet av informasjonssystemer) og humaniora(f.eks. datalingvistikk). Den realfaglige ballast er betydelig, men
ofte med en annen matematikk(diskret matematikk og logikk)enn den for de andre teknologiutdanningene. Det har genereltvært mange diskusjoner i GUS
om vårt felles faglige fundament!
Det nåværende Institutt forSide 16 — Svart Cyan Magenta Gul

datateknikk og informasjonsvitenskap (IDI) er vel ett av demest omskyflede instituttene ved
NTH/NTNU, og understreker
dynamikken i fagfeltet. Vi startet
ved gamle Almenavdelingen i
1973 som Institutt for databehandling. Dette flyttet over til
Elektroavd. (som derved ble EDfak.) i 1984, med felles studentopptak med Teknisk kybernetikk. Deretter ble vi sammenslått med de andre datamiljøene
til Institutt for datateknikk og
telematikk (IDT) i 1987 – fremdeles ved ED-fak. Informatikkinstituttet ved AVH ble dannet i1983. Endelig ble vi det nåværende IDI (IDT minus Telematikk, men pluss Informatikk)
dannet i 1997 og lagt til det nye
FIM-fakultetet – med en splittelse som var mot vår vilje. Det
nye IDI skulle fungere som et«nav i universitetshjulet», og
betjene hele universitetet.
Ett av Underdalkomiteensforslag fra 1995 var et eget ITfakultet ved NTNU, og dette bleheftig diskutert i behandlingen
etterpå. Det naturlige haddevært å realisere dette forslaget
nå. Vi forstår det slik at rektor
alt har luftet denne tanken. Dette betyr å putte ET-fakultetet,
minus Elkraft og kanskje noen
fysikknære fag, sammen med
IDI. Kanskje kunne man også få
med Ind.Øk og (Industriell)
Matematikk? Problemet i 199596 var at det fysikknære Elkraftinstituttet («ur-instituttet») ikke
kunne skilles fra resten av Elektro. I dag burde dette kunne laseg løse innenfor rammen av dennye og godt ansette Linjen forenergi og miljø.

Til slutt: NTNUs studentopptak innen IT var sist høst 750
teknologistudenter (IDI, ETfakultetet
minus
Elkraft,Ind.Øk., halve Fysikk/Matte),
pluss over 300 grunnfagsstudenter i informatikk på frie studier. Dette representerer over en
fjerdedel av nye NTNU-studenter per år.
Så tenk litt mer offensivt: et
nytt IT-fakultet som det første i
landet. Hvordan skal man ellers
kunne kalle seg Norges IT-universitet?
Reidar Conradi,
Institutt for datateknikk og
informasjonsvitenskap

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 200117

debatt/innblikk

Strategi for tverrfaglighet?
Ledelsen gir tverrfaglige prosjekter
for lite oppmerksomhet, menerPetter Aaslestad.

Prorektor Kathrine Skretting
har, etter min mening, bare delvis rett når hun i Universitetsavisa (nr. 2/2001) svarer bekreftende på spørsmålet: «satser
NTNU på tverrfaglig forskning?». Hennes direkte foranledning var et innslag i NRKs
Kulturnytt (31. januar) hvor
blant annet undertegnede svarte negativt på spørsmålet om
NTNU satser tilstrekkelig på det
tverrfaglige. Prorektor brukte
som eksempel de anseelige sju
millionene som Kollegiet hvert
år avsetter til NTNUs program
for tverrfaglig forskning. I tillegg

fremhevet hun også Næringslivets idéfond og forskningsrådets
program «P 2005», som bidrar
med betydelige midler til tverrfaglig forskning. Alt dette er selvsagt gledelig og fortjenstfullt, og
kan i gitte øyeblikk fylle oss med
stolthet og forventninger om
betydningsfulle forskningsresultater og faglig innovasjon.
Når jeg i ulike sammenhenger likevel har hevdet at
NTNU satser for lite på tverrfaglighet, så er det ikke de økonomiske rammebetingelsene
men selve det strategiske sakskartet ved NTNU jeg mener er
for magert – sett i forhold til dehøye ambisjoner vi hadde ved
opprettelsen i 1996.
Hvis vi kaster et blikk påorganiseringen av de fem tematiske satsingsområdene innenfor den teknisk-naturvitenskapelige hovedprofilen («Materialer», «energi og miljø», «medisinsk teknologi», «Marin forsk-ning», «Informasjons- og kommunikasjonsteknologi») finner vi
der en suksesshistorie, som ettermin mening kan gi overføringsverdi til den videre strategi for detverrfaglige programmene.
De tematiske satsingene
innen hovedprofilen er solid forankret i rektors ledergruppe.
Seks av dekanene er gitt det
overordnede «eierskap» til dem,
følgelig dukker satsingsområdene hyppig opp på sakskartet idekanmøtene og i de mer uformelle samtalene. Arbeidet følges
dessuten jevnlig opp av Kollegiet gjennom ulike rapporteringskrav. Videre arbeider informasjonsenheten med profesjonelle
presentasjoner av temaene – og
informasjonsdirektøren holder
dekangruppen løpende oppdatert
om den videre informasjonsstrategien hva programmene angår.
Og igjen: dette er utmerket: Slikvil vi ha det!
Men NTNUs omfattende pro-gram for tverrfaglig forskning
mangler denne brede forankringen i rektors ledergruppe. Her
er prorektor alene, fra universitetsledelsens side, om å dra lasset, og programmet får ikke densamme mulighet til å prege sakskartet og diskusjonene. De fem
satsingsområdene innen hovedprofilen ble valgt ut etter en langforutgående prosess hvor blant
annet dekangruppen og Kollegiet hadde et eget seminar om
hvordan hovedprofilen best kunne videreutvikles. Noe tilsvarende strategiseminar om det
tverrfaglige har vi ikke hatt i
inneværende valgperiode. Og
Kollegiet har, så langt jeg kan
se, heller ikke gitt nye signalerom hvordan NTNU i det videre
best kan markere seg som etforegangsuniversitet hva tverrfaglighet angår.
I siste nummer av Universitetsavisa kunne den meget oppmerksomme leser også finne en

notis, under headingen «Rundskriv og kunngjøringer», hvor det
ble opplyst at Program for tverrfaglig forskning nå lyser ut nye
forprosjektmidler. En gledelig
kunngjøring, men den bortgjemte og anonyme plasseringen er
illustrerende for mitt hovedpoeng her (og dessuten lite inspirerende for de av våre forskere
som gjerne vil ta del i den tverrfaglige utvikling, men som enda
ikke helt har funnet sine arenaer). Problemet er verken de økonomiske rammene eller selve
ledelsen for NTNUs tverrfaglige
program – men rett og slett synliggjøring og tydeligere signalerom veien videre.
Petter Aaslestad
Dekanus, Det historisk-filosofiske fakultet

Abortmotstanderens dilemma
Mennesket Gunnar Bovim er sterkt imot abort.
Forskeren Bovim er for retten til uinnskrenket forskning på ultralyd. Ultralydundersøkelser er ofte
grunnlag for abort. Hvordan henger dette i hop?
En amerikansk professor hevder at han iløpet av et par år kan bringe det første klonede menneske til verden. «Det er ikke
for pengenes, og heller ikke for berømmelsens skyld, men kun fordi det er enplikt. Vi skylder verden å gjøre det.» Slik
forklarer Panos Michael Zavos hvorfor
han planlegger å framstille menneskehetens første genetiske kopi.

Forskjell på å vite og å handle.
Professor Zavos mener at for forskerenligger det en moralsk plikt i å gå fra
viten til virke. Når forskning har frambragt ny innsikt, skal den tas i bruk. Det
er dekanus ved Det medisinske fakultet,
professor Gunnar Bovim, sterkt uenig i.
Fordi: – Det går et grunnleggende skillemellom å vite og å handle.
Bovim var sterkt engasjert i diskusjonen i konflikten mellom ultralydteamet til
professor Sturla Eik-Nes og daværende
helseminister Dagfinn Høybråten fra
Kristelig Folkeparti. Temaet var ultralyd
tidlig i svangerskapet, og åpnet for etiske
dilemmaer ved at sikker kunnskap om
avvik og egenskaper generelt på et så tidlig stadium i svangerskapet åpner for
abort av uønskede fostre.
Forskeren Eik-Nes ville starte et prosjekt for å undersøke sikkerheten ved
ultralyddiagnostikk – i hvor stor gradkunne man fastslå de avvik man antok, og
i hvor stor grad tok man feil. Politikeren
Høybråten satte imidlertid foten ned: Denne type kunnskap ønsket man ikke. EikNes fikk «no go.»– Mer uetisk å ikke forske. Bovim
er hjertens enig med Høybråten i KrFpolitikerens sterke motstand mot å tillate abort på basis av uønskede egenskaper. At et barn viser seg å ha Downs’
syndrom kan aldri bli en grunn til å ta
abort, mener Bovim. Etter eget sigende
har han et svært restriktivt syn på abort
generelt. Også der er han på linje med
eks-statsråden. Men man kan ikke
bruke frykt for uønsket viten som
begrunnelse for ikke å forske.
– Jeg er helt uenig i at vi skal unngå
forskning som kan (mis)brukes til å identifisere fostre med dette syndromet. Så

Side 17 — Svart Cyan Magenta Gul

Etikk-komiteene
De regionale forskningsetiske komiteene er norske vitenskapsfolks vaktbikkjer. Deres oppgave er blant
annet å sikre at det ikke settes igang forskningsprosjekter som kan
skade enkeltpersoner. De forskningsetiske komiteene får sitt budsjett
dekket av de medisinske fakultetene. Dette mener dekanen kan
skape habilitetsproblem. Komiteene
er sultefôret økonomisk. At man erøkonomisk helt avhengig av dem
man skal overvåke, synes Bovim ersvært uheldig. Derfor har fakultetet
flere ganger prøvd å få budsjettansvaret flyttet over på andre. Så langt
har man ikke lykkes.
– Komiteene burde fått mye mer
ressurser, slik at de kunne blitt istand til å gjøre mer enn å drive
kontroll, for eksempel å løfte
forskningsetiske problemstillinger
fram i medienes søkelys, sierdekanus Bovim.

lenge vitenskapspersonen holder seg
innenfor de etiske retningslinjene, skal
man stå fritt, mener dekanen. «Etiske retningslinjer» går blant annet på at selve
forskningen ikke skader personer som
deltar, og at deltakelse baserer seg på
informert frivillighet.
– Det uetiske er å ikke forske i gråsonene, for da gir vi fra oss mulighetene tilå skaffe fram ny kunnskap som kan redde liv, sier han.
Betyr det at folk som deg skal kunne
forske helt uavhengig av om det dere skaffer av kunnskap, gir muligheter som er
mer til skade enn til gavn?
– Tvert imot, vi skal delta i forskningsetisk debatt med stor kraft og innsats. Men jeg tror vi må erkjenne at grensene for forskning er annerledes enn grensene for klinisk praksis. Vi kan ikke forskuttere hva vi finner ut. Det kan jo være– Vi kan ikke forskuttere hva vi finner ut når vi forsker, sier Gunnar Bovim.
FOTO: TORE OKSHOLEN

at man finner ut noe helt annet, foreksempel oppdager måter å kurere sykdommer allerede i mors liv. Poenget er at
du ikke vet, sier Bovim.
Satt på spissen – om forsker Bovim
var med på å frambringe kunnskap som
gjorde det mulig å bestemme fosterets
kjønn i åttende uke (tenkt eksempel) – og
politikerne bestemte at foreldrene skullefå tilgang på denne informasjonen og dermed ha mulighet til å abortere fordi kjønnet er «feil» – så vil forskeren Bovim fremdeles mene det var riktig det han gjorde.
Men han vil slåss med nebb og klør for å
forhindre at kunnskapen blir brukt slik.
Hva med militær forskning som har
som mål å framstille dødbringende våpen?
– Våpenforskning, der anvendelsesmulighetene er selve motivasjonen forforskningen – jeg liker det ikke, men jeg
vil ikke sette ned foten. Dersom man velger forskningens frihet, må den gjelde
ubegrenset.

veie gjennom forskning, automatisk skal
bli tatt i bruk. Det betyr for eksempel atleger ikke på egen hånd kan gå fra åvære forskere til å bli terapeuter, tilegenrådig å ta i bruk forskning de har
frambrakt. Anvendelse er opp til politikerne å avgjøre. I motsatt fall blir politikerne kjørt av lasset, ved at vitenskapenhele tida bringer fram og tar i bruk ny
viten, uten å bry seg om det politiske
beslutningsapparatet henger med.
Her møter du deg selv i døra: For samtidig som du sier at dette må være opp til
politikerne å bestemme, så sier du tydelig
fra om hva de bør velge. Politikerne er med
andre ord fri til å velge det du mener er
rett?
– Men jeg vil som samfunnsengasjert
borger kjempe med nebb og klør mot enslik etisk utglidning. Likevel: Dersom politikerne beslutter å tillate noe jeg finnerforkastelig, så er det politikernes privilegium, sier Gunnar Bovim.

Kjørt av lasset? Her møtes abortsyn

TORE OKSHOLEN

og forskningssyn for Gunnar Bovim. Det
er etter hans mening et grunnleggende
skille mellom å vite og å handle. Derfor
er han motstander av fri abort – og derfor er han imot at kunnskap brakt til

tore.oksholen@adm.ntnu.no18

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

nettoppnettoppnettopp er NTNUs digitale oppslagstavle. Den er tilgjengelig via
NTNUs hjemmeside (www.ntnu.no/) og oppdateres daglig.
Utdrag trykkes annen hver uke i Universitetsavisa.

Disputaser
Sivilingeniør
Steinar Bjærum
har til forsvar for graden doktor
ingeniør innlevert avhandling
med tittelen: «Detection and
Visualization of Moving Targets
in Medical Ultrasound Imaging.»
Prøveforelesningen vil bli holdti Rådsrommet, rom G-144,
Elektrobygget, Gløshaugen, fredag 23.februar kl.10.15 over oppgitt emne: «Technical challenges
for making handheld ultrasounda clinical success.» Doktordisputasen finner sted i Rådsrommet,
G-144, Elektrobygget, Gløshaugen, fredag 23. februar kl.
13.15.
Sivilingeniør
Tore Børvik
har til forsvar for graden doktor
innlevert avhandling med titte-len: «Ballistic Penetration and
Perforation of Steel Plates.»
Prøveforelesningen vil finne stedi Totalrommet (Rom 226),
Hovedbygningen, Gløshaugen,torsdag 1.mars kl. 10.15 overemne: «Crashworthiness ofComposite Structures.» Disputasen finner sted i Totalrommet,
torsdag 1. mars 2001 kl. 13.15.
Sivilingeniør
Jo Fenstad
har til forsvar for graden doktor
ingeniør innlevert avhandling
med tittelen: «Liquidus relations
and thermochemistry within thesystem Fe-Mn-C-O.» Prøveforelesningen vil bli holdt i Totalrommet, Hovedbygget, Gløshaugen, tirsdag 27. februar kl.
10.15 over emnet: «Use of Gas
Stirring in Metallurgical Reactors.» Disputasen finner sted i
Totalrommet,Hovedbygget,Gløs-

Feriestiftelsen for ansatte v/NTNU

Kongsvoll Vokterbolig– Påsken 2001Påsken med et eventuelt fjellopphold nærmer seg raskt,og i den anledningminner vi om Vokterboligen på Kongsvoll
som ansatte kan
disponere frem til
1. juni da feltsesongen starter.
For de som ikke
er kjent med
muligheten for å
disponere dette stedet,kan vi fortelle at Kongsvoll
vokterbolig er en feltstasjon som ligger ved Kongsvoll jernbanestasjon. Boligen består av to leiligheter som er fullt
utstyrt og med plass til 8 personer i hver leilighet. Det er
innlagt vann og strøm, men det er utedo. Det er ikke TV der,men vi har radio. Ellers er det fullt sengetøy-utstyr på soverommene, men alle besøkende må ha med dynetrekk, putevar
og laken,og trekke utenpå det som er på fra før. Når det
gjelder påsken, vet vi fra tidligere år at etterspørselen er såstor at det mest rettferdige er å foreta loddtrekning blant deinteresserte.
Vi vil som tidligere dele påsken i to perioder:1. periode: fredag 6. april – onsdag 11. april kl. 16.00
2. periode, onsdag 11.april fra kl. 16.00 til mandag 16. april
De som ønsker påskeopphold på Kongsvoll, fyller ut nedenstående slipp og sender den til Karen Kvernrød, Teknisk
avdeling innen 5. mars. Loddtrekning vil bli foretatt 8. mars,
og beskjed om utfallet blir gitt omgående. De som haddepåskeopphold der i fjor, finner vi ikke riktig å ta med i trekningen i år.
Prisen for leie av Vokterboligen pr. leilighet er:
pr. døgn (utenom helg)
kr. 100.pr. helg (2 døgn)
kr. 200.pr. uke (søndag kveld – fre. kl.16.00) kr. 500.Påsken (5-døgns periode)kr. 600.For styret i Feriestiftelsen
Karen Kvernrød✁

Jeg ønsker påskeopphold på Kongsvoll:✸ fredag 06.04. – onsdag 11.04.
✸ onsdag 11.04. – mandag 16.04.
Navn: ............................................................................................
Avdeling: ......................................................................................
Telefon: ........................................................................................

Side 18 — Svart Cyan Magenta Gul

haugen tirsdag 27. februar kl.
13.15.
Cand.scient.
Bjørn Steinar Tanem
har til forsvar for graden doktor
ingeniør innlevert avhandling
med tittel:«Phase Behaviour andMorphology in Binary Blends ofLinear- and Branched Single-Site
Polyethylene.» Prøveforelesningen vil bli holdt i Rådsrommet,
G144, Elektro, Gløshaugen, torsdag 1. mars kl. 11.15 over emnet:«Rheological Properties of Polymer Melts in Relation to Molar
Mass Distribution (incl.Bimodal)
and Melt Morphology.» Disputasen finner sted i Rådsrommet,
G144, Elektro, Gløshaugen, torsdag 1. mars kl. 14.00.
Master of Arts
Knut Andreas Grimstad
har til forsvar for graden doctor
artium innlevert avhandling med
tittelen: «Styling Russia: Structuring Mechanisms in the Prose
Fiction of Nikolai Leskov.»
Prøveforelesningen finner stedfredag 2. mars kl. 16.15 i Auditorium III, Universitetssenteretpå Dragvoll, over oppgitt emne:«Nikolai V. Gogol, Taras Bulba.»
Disputasen finner sted lørdag 3.
mars kl. 10.15 i Suhmhuset,
Vitenskapsmuseet, Elvegt.6,
Kalvskinnet.
Sivilingeniør
Alf Inge Wang
har til forsvar for graden doktor
ingeniør innlevert avhandlingen
med tittelen: «Using a Mobile,
Agent-based Environment to support Cooperative Software Processes.» Prøveforelesningen vil bli
holdt i Totalrommet, rom 226,
Hovedbygget, Gløshaugen, mandag 5. mars kl 10.15 over oppgitt
emne: «Incremental Software
Development: Issues, Solutions,
Experiences and Challenges.»
Doktordisputasen finner sted i
Totalrommet,mandag 5.mars kl.
13.15.

Ledige stillinger
Vit.ass.
Midlertidig, på prosjektet «Velferdspolitikk og funksjonshemming» ved Inst. for sosiologi og
statsv.skap. Nærmere opplysninger om stillingen kan fås ved
henvendelse til Bjørn Hvinden
tlf. 73592040 eller e-mail:bjorn.hvinden@svt.ntnu.no.
Førstesekretær
Vikar ved Inst.for industriell økonomi og teknologiledelse. Nærmere opplysninger om stillingenfås ved henvendelse til instituttdirektør Helge G. Gravås tlf
73593966.
Sekretær
40% stilling ved Teknisk avdeling, seksjon for personal og økonomi. vil i hovedsak være resepsjonstjeneste, ajourføring av div.
dataregistre, noe regnskapsføring, kopiering og annet forefallende arbeide for administrasjonen.
Forsker(koordinator) innen prosjektstyring/risikovurdering ved Institutt
for bygg- og anleggsteknikk.
Koordinatorens oppgave vil i inneværende år være å planlegge og
tilrettelegge for et forskningsprogram med tittelen «Sikring av

NTNU-kalenderen

Fredag23
februarSøndag25
februarTirsdag27
februarFredag2mars

Om kalender og tidsregning
Fredagskollokviene våren 2001 ved Institutt for fysikk, fredag 23. februar, i Aud. R3 i Realfagbygget,kl. 14.15: Prof. Erlend Østgaard «Om kalender og
tidsregning, og hvorfor det er 3600 sekunder i en time(og 360 grader i en sirkel)» Det blir anledning til åmøte foredragsholder over en kopp kaffe e.l. i D3-114
før foredraget (fra ca kl. 13.45)
Gunnerusforelesningene
Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS)
Gunnerusforelesningene 2001 blir holdt i Festsalen,
Trondheim Katedralskole søndag 25.februar kl.19.00.
Tema er næringslivsetikk. Forelesningene er åpnefor alle.
NTVA-foredrag om søkemotorer
Prof. Arne Halaas holder NTVA-foredrag om søkemotorer, tirsdag 27. februar på Lerchendal Gård kl
19.00. Åpent for alle interesserte.
Graviditet og inkontinens
Fredagsforelesning 2. mars kl. 14.00-15.00 ved stipendiat/fysioterapeut Siv Mørkved,Institutt for samfunnsmedisin og Institutt for kvinne- og barnesykdommer: Graviditet og inkontinens – hjelperbekkenbunnstrening. Sted: Store auditorium, RiT(2. etasje). Åpent for alle
Diderots fysiologiske æstetik
Gjesteforelesning v/universitetslektor Anne Fastrup,
Institut for litteraturvidenskab, København Universitet, fredag 2. mars kl. 10.15-12.00. Aud. SD2-3,
Dragvoll.

Fredag9
mars

Kloning og etikk
Fredagsforelesning 9. mars kl. 14.00-15.00 ved professor Jan Helge Solbakk, Senter for medisinsk etikk,
Oslo. Sted: Store auditorium, RiT (2. etasje). Åpent
for alle.

store investeringer» som skal bygge kompetanse innen området
tidligfasevurdering og risikoanalyse av store prosjekter.
Førstesekretær
søkes til halv stilling ved Institutt
for samfunnsmedisinske fag,
DMF.
Stipendiat- og
post.doc. stillinger
innen karakterisering og modellering av materialers nano- og
mikrostruktur er ledig ved
Institutt for fysikk (IF), Fakultet
for fysikk, informatikk og matematikk og Institutt for materialteknologi og elektrokjemi (IME),
Fakultet for kjemi og biologi.
Avdelingsingeniør
søkes ved Det historisk-filosofiske fakultet. Stillingen er knyttet
til Seksjon for film- og bildemedier ved Institutt for kunst- og
medievitenskap (IKM).
Stipendiatstillingledig ved Zoologisk institutt innen
fagområdet forurensingsbiologi/økotoksikologi. Stillingen er
knyttet til prosjektet «Metodikk
for overvåking og risikovurdering av effekter av persistente
miljøgifter i marine økosystem.»
Stipendiatstillingledig ved Zoologisk institutt innen
fagområdet etologi. Stillingen er
knyttet til prosjektet «Why females are ornamented: femalecompetition, male choice and immunocompetence.»

Professor i kjemi(Høytemperaturkjemi-Lettmetallframstilling.) Stillingen er
administrativt knyttet til Institutt for kjemi ved Fakultet forkjemi og biologi.
Stipendiatstillinger
Ved Institutt for materialteknologi og elektrokjemi, faggruppe
for elektrokjemi, er det ledig tre
stipendiatstillinger innen fagområdet elektrokjemisk energiog materialteknologi. Dette er
utdanningsstillinger som i hovedsak skal gi lovende forskerrekrutter og anledning til faglig
utvikling.
Avdelingsbibliotekarer
To faste stillinger. Begge stillingene er knyttet til UBiTs nyopprettede Seksjon for teknikk
og arkitektur. Den ene stillingen
er som avdelingsbibliotekar med
lederansvar ved Bibliotek for marinteknikk. Dette biblioteket er
et samarbeid mellom UBiT og
MARINTEK som er en del av
Sintef-gruppen. Den andre stillingen er som avdelingsbibliotekar ved Biblioteket i Sentralbygget som sammen med Biblioteket ved Kunstakademiet betjener Fakultet for arkitektur,
plan og billedkunst. Biblioteket
i Sentralbygget betjener ogsåFakultet for bygg- og miljøteknikk. I tillegg har Institutt formatematiske fag, Gløshaugen
overført sine samlinger hit, og
Institutt for produktdesign har
plassert mesteparten av sin litteratur her.

UNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

19

nettopp

Kappløp om domenenavn
alfakrøll

registrere domenenavn under
priv.no.

Nytt regelverk for tildeling av domenenavn
resulterte i et såkalt
frislipp fra 19. februar.
NTNU er blant dem somnå har søkt om flere nyedomenenavn.

For å kunne håndtere omleggingen i søknadsprosedyren var
Norid stengt for søknader om
domenenavn i perioden 14. – 19.
februar. I perioden 19. – 23.
februar mottas søknader i henhold til ny navnepolitikk. Retningslinjene for tildeling og navnebruk ligger på nettet:
http://www.norid.no/navnepolitikk.html.

Norid heter organisasjonen som
administrerer registreringen av
domenenavn under Norges
toppdomene .no. Norid står for
Norsk registreringstjeneste forInternett domenenanvn og er endel av Uninett FAS – opprinnelig en utløper fra NTH-miljøet
som holder til i Max-bygget på
Tempe.

Grete Duna hos Uninett FAS
forteller at man i forkant harvært i tvil om hvilken søknadsmengde man kan forvente som
et resultat av omleggingen. Da
de gjorde noe tilsvarende i Danmark for noen år siden, fikk de
20 000 søknader.

Navnepoliti. Det er Noridsom håndhever navnepolitikken på vegne av Post- og teletilsynet. Den viktigste endringen er at man nå kan søke om
retten til inntil 15 domenenavn, og det trenger ikke værenavn direkte knyttet til den
institusjonen som søker. Men
det må være et registrert firma
eller en organisasjon som
søker. Privatpersoner kan ikkefåtildelt
domenenavn.
Organisasjonsnummer
fra
Brønnøysund må oppgis i søknaden. Privatpersoner kan

Internasjonale
kunngjøringer
Intelligent Manufacturing
Systems (IMS) – utlysning
Under EUs femte rammeprogramfor forskning lyses det ut midler
til forskning på områder som;–
total product life-cycle issues–
process issues– strategy/planning/design– human/organisational/social issues– virtual/extended enterprise issues. Detteer en felles utlysning mellom detematiske programmene «Information Society Technologies»(IST) og «Competitive and Sustainable Growth» (GROWTH).
Verter for ISFiT
Fra 2. til 11. mars trenger ISFiT
verter, informasjon og registrering skjer på www.isfit.org.«Host
register form» . Alle som bor i
Trondheim og snakker engelsk,
kan bli verter. Spørsmål kan sendes til labee@stud.ntnu.no Sekretariatet , ISFiT-01

Advertisement inEnglishNorwegian talking mate
I am from China and live in
Moholt. We are looking for a norwegian talking mate so that we
can improve our Norwegian. If
you have interest, please contact
hubin@ipt.ntnu.no
House to rent
Because of our own sabbaticalleave we offer our completely furnished house for rent in the period from 1 July 2001 until 31
July 2002. The house is very well
suited for family with children.
Address:Schilling,Borchgrevinks
vei 3, N– 7020 Trondheim,
73594754 (office),7350 5635 (pri-Markedsføring. For et firma er det viktig å ha rett til å
bruke eget firmanavn som
domenenavn. – Domenenavn
blir mer og mer brukt i markedsføring, sier Duna. Når et
nytt firma skal velge navn, blir
tilgjengeligheten av det aktuelle navnet på nettet et viktig
kriterium. Når de to trondheimsfirmaene ViewTech og
Dynamic Imaging slo seg sammen nylig, ble Ceetron valgt
som nytt navn på det fusjonerte firmaet. Datagrafikk er firmaets hovedprodukt, og deville gjerne ha et navn somvate),
wolfgang.schilling@bygg.ntnu.n

Kurs Møter Seminar
Guide til gode nettsider
ITEA inviterer ansatte og studenter ved NTNU til en presentasjon av nyttige og effektive rådfor de som lager nettsider. Tid:
torsdag 1. mars kl. 12.15 - 14.00.
Sted: Auditorium Kjel 1,
Kjelhuset,Gløshaugen.Foreleser:
Trond Are Øritsland, Produktdesign.

Rundskriv og kunngjøringer
Forskningspris i medisinsk
teknologi
Prisbeløpet for år 2001 er fastsatt til kr. 30.000,-. Forslag til
kandidater skal vedlegges en kortfattet begrunnelse og 1-2 publiserte arbeider i 4 eksemplarer.
Det understrekes at det er enkeltarbeid publisert i løpet av år
2000, som vil bli vurdert.
Artikkelsamlinger med arbeider
publisert over flere år vil ikke bli
vurdert som en enhet. Søknad
sendes:Stiftelsen forskningspris
i medisinsk teknologi i Trondheim,Forskningsseksjonen DMF.
Presentasjon av MATLABITEA inviterer ansatte og studenter ved NTNU til en presentasjon av den nye utgaven av
MATLAB, torsdag 15. mars kl.
12.15– 14.00. Sted: Auditorium
Kjel 1, Kjelhuset, Gløshaugen.
Foreleser:Tor Nausthaug, COMSOL
Fagbokprisen 2001
Fagbokforlaget lyser ut Fagbokprisen 2001. Prisen er på kroner100 000,- og deles ut til et fag-

Side 19 — Svart Cyan Magenta Gul

reflekterte dette under deninternasjonale .com-domenen.
«See» med s fikk de ikke, og
valgte da «Cee» i stedet.
Lydbildet blir i alle fall det
samme.
Domenenavn er blitt business, til dels ganske big business, spesielt på den internasjonale arena. Der omsettes
attraktive domenenavn for feite
summer. For eksempel er business.com solgt for 7,5 mill. dollar, auto.com for 2.2 mill og
rock.com gikk for 1 million dollar. Flere firma har auksjonering av navn på Internett som
sin forretningsidé. Domenedomstolen i Geneve avgjør tvistesaker om navn, og bestemtenylig at Bruce Springsteen ikke
får bruke sitt eget navn. Fanklubben hans var nemlig først
ut med å sikre seg dette.
– Vi har vært forskånet for
spekulative oppkjøp av navn
under no-domenet, forteller
Duna, men ser ikke bort fra at
det kan bli mer av det når navnekvoten nå blir utvidet.

Tabu-navn. Hvilke navn som
helst tillates ikke. Norid har tolister over forbudte navn. Denene er en «teknisk» liste som
bl.a. omfatter alle kommunenavn og spesielle ord, som foreksempel nett, data og lignende. Denne listen er tilgjeng-eller lærebokprosjekt som utmerker seg innenfor ett av forlagets hovedsatsningsområder
(helse- og sosialfag,medisin,økonomi, ledelse, jus, pedagogikk,
psykologi, realfag, samfunnsfag,
humaniora).Prosjektet skal væreegnet som pensumbok på høgskole- eller universitetsnivå.
Juryen legger vekt på pedagogisk utforming og faglig dyktighet.Søknadsfristen er tirsdag 17.
april. Mer informasjon finnes på
Fagbokforlagets hjemmesider;www.fagbokforlaget.no.

Bolig
Leilighet til leie
Møblert leilighet på Lade ledig
for enslig ikke-røyker. Leie kr
4000,- inkludert strøm. Depositum.Tlf.Ellen Mitchell 73509948.
Leilighet ønskes
Instituttet får en amerikansk
gjesteforsker på besøk i perioden
15. mars til 30. juni. Han trenger derfor en liten leilighet i den
perioden. Helst møblert med all
innbo og i gangavstand til
Gløshaugen.Henvendelse Reidun
E, Gjerde, tlf. 73 59 48 43
e-post:reidun.gjerde@geo.ntnu.no
Leilighet ønskes
Leilighet ønskes leid fra 1. april.
Bjørn Kvande, tlf. 91897180 Tlf.
735 90379.
Hybel ønskes
Student ønsker å leie hybel –Sentrum/Gløshaugen. Går i 4.
maskin og trenger umiddelbart
sted å bo. Ring 97708144 eller
mail vedvik@stud.ntnu.no
Hybel ledig
Ledig hybel på Møllenberg fra 9.
april. Adressen er Øvre Møllenberg gt. 44B. Du deler stue, kjøkken og bad med en jente og en

Maksimalt 63 tegn
kan et domenenavn
ha. «Bernhardsenssykkelekspress» er
et av de lengste Grete Duna har sett i
Norids navneliste.
FOTO: ARNE ASPHJELL

elig på nettet: http://www.
norid.no/vedlegg_C.txt.
Den andre lista er en såkalt
profanitetsliste med «stygge»
ord. Denne er ikke lagt ut pånettet, men forsøk på å registrere mindre sømmelige navn
blir avvist. For eksempel kan
noen føle seg fristet til registrere«sex.no», men den går ikke fordi det står – på lista.

Årsavgift. Norid krever 300
kroner i «registreringsavgift»for et nytt domenenavn, og årsavgiften er 100 kroner. All navneregistrering må skje viasåkalte registrarer, firma som
er godkjent av Norid for denne
type virksomhet (se liste på
nettet:http://www.norid.no/registrar/registrarliste.html).

gutt.Leiligheten er møblert,bortsett fra soverommet. Husleien er
på 2650,- pr. mnd + strøm.
Elizabeth.Vinje@tev.ntnu.no
Hybler ledig
To av tre hybler ledig i stilig loftsleilighet på Lademoen fra 1.april.
Utleier og tredjemann i fellesskapet: Sigve Hovda; mobil 907
27 883/ 73513306 eller jobb
73550419.
Ledig leilighet
Delvis møblert 2-roms loftsleilighet ved Byåsen butikksenter
ledig for ikke-røyker. Panoramautsikt.4700,- per mnd inkl.strøm.
Depositum. Tlf. 90630518.
Hus til leiePå grunn av utenlandsopphold
tilbyr vi vårt hus komplett møblert til leie i perioden fra
1.07.2001 til 31.07.2002. Huset
er spesiell godt egnet for familie
med barn. Schilling, Borchgrevinks vei 3, 7020 Trondheim,
73594754 (a),7350 5635 (p),wolfgang.schilling@bygg.ntnu.no

Kjøp og salg
Panel og isolasjon
Panel ca 35 kvadratmeter kroner 1500 Isolasjon 35 kvadratmeter selges snarest.tlf 73573430
etter 1800 tlf 91897180.
Peugeot selges
Peugeot 405 2,0 GTX, 96-modell,selges.Gått bare 18 700 km,m/klimaanlegg og tilh.feste. Mørk rød
farge. Selges kr 120 000. Tlf.
91661101, 72886361
PC-pult selges
Selger en helt grei PC- pult i bøklaminat. Den har tastaturhylle,
utrekkshylle,ogbrukbarlagringsplass. Selges snarest
kr. 200,-. Tlf 73905260

Disse tilbyr gjerne plass fordine nettsider på en vertsmaskin i tillegg (såkalt webhotell), og tar seg betalt for bådedette og selve registreringsarbeidet.
En av de større, internasjonale aktørene i dette markedeter Active ISP. Vil du kjøpe domenenavn eller holde deg orientert
om hva som skjer på markedet,finner du nyttig informasjon på
firmaets nettsider: http://www.activeisp.no. Litt mer uhøytidelig sladder om det som rører
seg på dette området finner duhos Domeneklubben: http://
www.domeneklubben.no.
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no

Brukt TV ønskes
Brukt TV ønskes før 4. mars.
Størrelse 24" - 29", helst med;
fjernkontroll,tekst-TV,audio-uttak (phono-plugger) og scart-kontakt (sånn lang rar kontakt med
masse pinner inni). Pris; jo billigere jo bedre. Telefon: 67 57 14
09 / (mobil) 41 22 35 00 – Thomas
Mathiesen
Vedovn selges
Eldre brukt vedovn selges rimelig. Nils Meland, tlf jobb 73 59
5366, tlf priv 73 51 07 37.

Annet
Kinesisk ektepar ønsker norske venner
Vi, et kinesisk ektepar som harvært i Norge i 2 år, ønsker å få
vite om norske venner som vi kan
snakke, spille og reise sammen
med. Vi bor i Moholt og studerer
ved NTNU. Vi snakker godt engelsk og håper å lære norsk og
norsk kultur av deg. De som erinteressert i dette,bør være åpene,
humørfylte og varmhjertet. Hvis
du også ønsker å få vite mer omkinesisk kultur eller planlegger
en tur til Kina, skal du få de beste forslagene fra oss. e-mail hubin@ipt.ntnu.noØnsker språktrening
Jeg er dr.ing student og har lyst
å forbedre min muntlig norsk.
Jeg kan lære deg japansk /kinesisk(språk, kultur osv). Mail meg
på yingyang9988@yahoo.com
Kjøleskap gis bort
Vi holder på å pusse opp kjøkkenet, og i den sammenheng gir
vi bort vårt gamle grønne kjøleskap. Kontakt: Reidar Angell
Hansen, reidar.hansen@adm.
ntnu.noUNIVERSITETSAVISA NR. 3 – 22. FEBRUAR 2001

baksida«Det er et paradoks at jo lenger du studerer, dess mer
oppfølging får du. Det burde jo ha vært omvendt».
Statsråd Trond Giske, Røros-seminaret 6.2

Fra adresseraritetsalbumet

Sprutjævel eller…? Dr. Spjøtvoll, we presume.

NTL bør skjerpe seg! Datatilsynet liker
neppe at medlemmenes trygdestatusblir offentliggjort på denne måten.

100 000 for
beste fagbok
Skriver du pensumbok på universitets- eller høgskolenivå?
Nå lyser Fagbokforlaget ut
Fagbokprisen 2001. Den er på
100 000 kroner, og deles ut til
et fag- eller lærebokprosjekt
innenfor ett av forlagets
hovedsatsingsområder: helseog sosialfag, medisin, økonomi,
ledelse, jus, pedagogikk, psykologi, realfag, samfunnsfag eller
humaniora. Juryen legger vektpå pedagogisk utforming og
faglig dyktighet, og søknadsfristen er den 17. april. Mer
info finner du på på www.fagbokforlaget.nopå sidenForteneste

Toril Nyheim er leder for Postterminalen ved NTNU og vanttil litt av hvert når det gjelder
kryptisk adressering. De rareste
eksemplene samler hun i enperm, som vi har fått lov å
titte litt i.

Det er mulig det finnes Gløshauger iØsterdalen også, men noe studentting
har neppe sete på østerdalske utkikksposter.

Internasjonal bokstavering per telefongår ikke alltid like greit.

Slæshaugen – eller kanskje
sloshaugen ville passet bedre?

FNs «miljøvernminister» til ISFiT

IT-tankekors:
De tre best betalte norske fotballstjernene tjener tilsammen like mye
per år som det Forskningsrådet
totalt bruker på grunnleggende ITforskning (100 mill. kr.).
IT-Norge ekspanderer med elleve
prosent per år, og bransjen trengerårlig over 10 000 nye folk.
Institutt for datateknikk og informasjonsvitenskap (IDI) har tre prosent av lærerne, fem prosent av budsjettet og tolv prosent av studentene
ved NTNU. Når den pågående opptrappingen er fullført, vil 18 prosent
av alle NTNU-studenter høre til IDI.
En tredjedel av USAs økonomiske
vekst siden 1992 skyldes IT.

Dr. Klaus Töpfer, undergeneralsekretær i
FN og direktør for FNs miljøvernprogram,kommer til ISFiT. Han er hovedtalsmannfor opprettelsen av en ny internasjonal
miljøsinstitusjon i regi av FN. Mandag 5.
mars skal Töpfer holde foredraget«Destroying Our Future?» på Studentersamfundet. Med utgangspunkt i global
oppvarming, tørke, forurensing og oversvømmelser spør han om politikere og Direktør for FNs
multinasjonale organisasjoner er villige m i l j ø v e r n p r o til å gi FN et overordnet miljø-mandat.
gram, Dr. Klaus– Töpfer er svært opptatt av å enga- Töpfer, kommer
sjere unge i kampen for miljøet. ISFiT-01 til ISFiT og skaldevil ha et sterkt fokus på miljø og forsøke engasjereå skape bevissthet rundt viktige miljøut- unge i kampen
fordringer både blant studentene som om miljøet.
kommer til festivalen og blant unge i
Trondheim, sier Marte Lerberg Kopstad, leder for ISFiT-01.
Studentene som deltar på ISFiT, vil bruke festivalen til åutarbeide en rapport med en utfordring som vil bli presentert for FNs kommisjon for bærekraftig utvikling årlige
møte i New York i april 2001.

Postterminalen flytter til sommeren
Med utvidelse av
universitetet ogøkende postmengde er kjellerlokalene til Postterminalen i Hovedbygningen blitt forsmå. Derfor flytter knutepunktet
for NTNUs internpost til Teknisk avdelings
nye servicebygg
på Valgrinda til
sommeren. Transporten blir lokalisert i samme hus,og det er en fordel. Det er ni
ansatte ved PostSjåfør Lars Gudmundset ser fram til en bedre til- terminalen – fire
rettelagt Postterminal. Gudmundset har bl.a. all sjåfører, tre posttransport av bøker mellom de ulike biblioteksav- behandlere inkludelinger, og håndterer daglig 600 - 800 kilo post. sive avdelingsleder Toril Nyheim
og to i Studpost. De to ved Studpost vil fortsatt ha tilhold i kjelleren i Hovedbygningen.

Lampefabrikken Osram har tydeligvis forenklet sitt direct mail opplegg.

Jazzklubb på
tegneblokka
Trondheim Jazzforum er lei av
80-tallsstil og utdaterte konsertlokaler i jazzklubben «Blue
Garden». Nå får de håndfast
førstehjelp av arkitekststudenter. Fredag i forrige uke var
det
innleveringsdag
for
NTNUs arkitektstudenter som
deltar i konkurransen «Blue
Garden 2000».
Over 40 studenter har
laget, snekret, tegnet og tenkt
ut hvordan jazzklubben skal
se ut i framtida. Det beste forslaget blir nemlig realisert iløpet av sommeren. Foruten
Trondheim Jazzforum, somSånn kan klubben bli. Studenter har laget
disponerer lokalene, samarframtidas jazzlokale i Trondheim.
beider også huseier Royal GarFOTO: TORE HUGUBAKKEN
den med Fakultet for arkitektur, plan og billedkunst, om å utforme jazzklubben Blue Garden til
et klubblokale som alle jazzinteresserte skal få lyst til å besøke. 45
viderekomne arkitektstudenter har vært involvert i arbeidet. Noen
av studentene har blitt støttet fra fakultetets side gjennom et eget studieopplegg, mens andre har valgt å gjøre det på fritida.

Utgis av Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Distribueres i 13 000 eks. annenhver fredag i vår- og høstsemesteret.
REDAKTØR: Jan Erik KaarøANSVARLIG REDAKTØR:Info.direktør Anne Katharine Dahl

REDAKSJON: Medieseksjonen,
Informasjonsenheten
LAYOUT: Aina BergTRYKK: ST-Trykk AS, Orkanger

Side 20 — Svart Cyan Magenta Gul

POSTADRESSE: Universitetsavisa,
Info.enheten NTNU, 7491 TrondheimBESØKSADRESSE: Info.huset på
Gløshaugen (O.S. Bragstads plass 1)
TELEFON: 73 59 55 40

TELEFAKS: 73 59 54 37
E-POST: medieseksjonen@adm.ntnu.no

Ei eg kjenner, fekk seg ny
komfyr her om dagen. I børsta stål. Veldig stilig, og veldig dyr. Men kvifor, spurte eg.
Det eg meinte var: kvifor kjøper du i børsta stål, det blir joså dyrt? Svaret var kort og
klisjékonsist «fordi eg fortener det.»
Det var første gongen eg
høyrde den replikken gli overvanlege lepper. Eg har høyrt
fullmodne blondinelepper
lira av seg akkurat den linja
på diverse TV2-reklamesnuttar, når dei unner seg ein
eller annan spesielt dyr og
unødvendig ting. Men nå haraltså vanlege folk begynt åta formuleringa i bruk.
Elendet stopper ikkje her.
Nå er det ei forestilling på
Trøndelag teater med replikken som tittel. «Fordi jeg fortjener det.» Det eg lurer på,
er dette: Dersom ein meiner
at eit sjølv fortener eit elleranna, ein ny komfyr, CD-spelar, bil, Sydentur, frisyre: Er
det då i motsetning til nokon
andre som ikkje har gjort seg
fortent? Meg, for eksempel.
Har eg gjort meg fortent til
ein 14-dagars tur til Bali?
Ikkje i økonomisk forstand,hånei, der kjem eg ikkje
lenger enn til Støren. Men i
moralsk forstand?
På eit eller anna tidspunkt blir spørsmålet av
eksistensiell art. Om eg nohadde pengar på kontoen tilå kjøpa dette og hint: Fortener eg det – eigentleg? Er det
noko med det at i kraft av åvera den ein er – kvinne/
mann, 20/30/40 år, norsk,
mor/far (osb) så har ein automatisk gjort seg fortent til ei
rad materielle gjenstander?
Det finst tydelegvis ein
del menneske som har konkludert slik. Ja, dei har fortent det, same om kontoen
deira prøver å overtyde dei
om noko anna.
Men problemet er atuttrykket ber med seg ein
ikkje uttala premiss om atein, på mystisk vis, har hamna i ei utvalt gruppe som eråleine om å ha rett på dette
godet: Det forutset at nokon
er utafor det gode selskap.
Vi har fortent betre.