Alfabetisk

Germanerotisk

PolitiskBjørg og Jostein hadde
begge etternavn som
begynte på S. Det fikk
fatale følger.

Hvem er denne tyskprofessoren på Dragvoll som forfatteren Vigdis Hjorth (bildet) tillegger et så saftig kjærlighetsliv?
BaksidaI dag kjem den fjerde boka om
Harry Potter ut på norsk. No
byrjar unge Harry å bli fagleg
interessant for samfunnsSide 10
vitarane.

Side 11

A-BLADNTNUsinternavis
nr. 11
6.09.2001

Løyndomen
Les om korleis veljarane kan gjere allepolitiske meiningsmålingar ubrukbare.
Side 2Ingvild og Linda
slåss om tingplassÅremålRektor Spjøtvoll synes
det er dårlig personalpolitikk å ha enuniversitetsdirektør pååremål. Fagforeningene er ikke enige.
Side 6

Meningsmålingene tyder på at mandagens valg vil sende en NTNU-er
inn på Stortinget. Men blir det forsker Ingvild Vaggen Malvik fra SV
eller student Linda Cathrine

Ingvild V. Malvik

Linda C. Hofstad

Hofstad fra Høyre? Begge lover åtale NTNUs sak hvis de får setet.
Nesten 20 andre NTNU-ere stårogså på partienes stortingslister,uten håp om å bli valgt inn.
Side 3

Hallo der ute?
Når Morten går til
lunsj, begynner pc-ene
hans å lytte etter liv iverdensrommet.

61

Side 7

Ta den ring…

...og onsdag startervalgkampen på NTNU
Side 4-5

Det var onkel Sveinseminente flaskeåpnerteknikk som gjorde
Nicolai oppmerksom
på at det gikk an å
studere seg til ensiv.ing.-ring.
Side 8 og 9

Opprørere«Professoropprøret»fortsetter – i hvert fallpå Universitetsavisas
debattsider.

Det er altfor få av dem, og
snart blir de enda færre. Nåskal det også kreves betaling for å bruke mange av
de få gjenværende. I løpet
av de siste ti årene er det
blitt 200 færre parkeringsplasser på Gløshaugen,mens det er opprettet 1 000
nye arbeidsplasser. Men
NTNU har ingen planer omå bygge parkeringshus.
Side 6

Side 13 og 14

Les daglige nyheter på http://innsidaUT.ntnu.no/ Send tips til: medieseksjonen@adm.ntnu.no
Side 1 — Svart Cyan Magenta Gul

FOTO: ARNE ASPHJELL

Enda verre å finne p-plass

2

UNIVERSITETSAVISA NR. 11 – 6. SEPTEMBER 2001

på dagsordenen«The great thing about America is everybody should vote.»
George W. Bush i tale i Austin, Texas den 8. desember 2000

Dersom demokrati er viktigast

ledelsenhar ordet

RektorEmil Spjøtvoll

Velkommen,nye og gamle
studenter!
Jeg gjentar den velkomsthilsen som
spesielt dere nye studenter forhåpentligvis har fått flere ganger. Det
kan aldri bli for mye, for vi er stolte og
glade over at dere har valgt NTNU
som studiested. De fleste av dere viltilbringe mange år hos oss. Det blir en
spennende tid, både for dere og for oss.
Jeg skriver ikke dette som en vanlig
floskel om verdifull studie- og ungdomstid, men fordi det skjer mye hos
oss og innenfor høyere utdanning fortiden. Og det må utvikles i et fellesskap mellom ansatte og studenter.
La meg først nevne en del av våreegne aktiviteter. Etter at medisinerstudiet innførte problembasert læring
(PBL) som metode i 1993, har også en
rekke andre studier prøvd varianter
av dette for deler av studiet. Studentenes egen gruppe Altund (forkortelse
for alternative undervisningsformer)
har vært pådriver for nye undervisningsformer. I fjor vedtok NTNU en
ny undervisningsstrategi, og for å følge opp denne er det i år bevilget 1,83
millioner kroner til ulike prosjekter.
Fagmiljøene har også tatt en rekke initiativ for å utnytte informasjonsteknologiske hjelpemidler i undervisningen. Et laboratorium for IKT oglæring er nettopp etablert.
I inneværende akademiske år vil
de første kandidater bli uteksaminert
fra det nye 5-årige sivilingeniørstudiet. Her er blant annet lagt større vektpå prosjektarbeid og kommunikasjonsevne. Forrige semester ble det
gjennomført et stort felles prosjekt,«Eksperter i team», hvor studenter fra
forskjellige fakulteter kommer sammen og bruker sine komplementære
kunnskaper for å belyse kompliserte
temaer. Eksempelvis var en av oppgavene å studere problemstillinger rundt
forurensningen knyttet til avising av
fly på Gardermoen.
I oppfølgingen av Stortingsmelding
27 «Gjør din plikt – Krev din rett» må
det tas et løft for de allmennvitenskapelige studier. De nye Bachelor- og
Masterstudiene på henholdsvis 3 og 5
år innebærer en nedkorting av studietiden. For å få dette til, kreves på den
ene side en mer intensiv undervisning
med bedre oppfølging, og på den annenside at studentene jobber mer bevisst
med sine studier. Selve tittelen på stortingsmeldingen er ikke den mest inspirerende. Formuleringen virker som tomoralistiske pekefingre, hvor ansatteog studenter skal passe på hverandre
med plikter og rettigheter i fokus. Vi
kan ende i et formalistisk, juridisk
spillfekteri. La oss heller enes i et felles mål om kunnskapsvekst for den
enkelte gjennom studier, og for samfunnet gjennom forskningen. Og at vi
ser hverandre og respekterer hverandre.

Side 2 — Svart Cyan Magenta Gul

ILLUSTRASJON:ELIN HORN

Jørn Hokland trur meiningsmålingar trugar demokratiet.
Derfor fortel han oss løyndomen om korleis vi kan øydeleggja for gallupfolka.
No er det berre dager att til stortingsvalet – og vi er oppe i to meiningsmålingar
om dagen. Minst. Partia går opp, og dei
går ned; snart er dei inne, snart ute – alt
medan partileiarane er nedtrykte, glade,skeptiske, triumferande, dei tek medgangen med eit smil eller dei tek motgangen med eit smil.
Alle krumspring vert akkompagnert
av kloke mediekommentarar. Deira motto:
Alt kan forklarast.
Førsteamanuensis Jørn Hokland ved
Institutt for datateknologi og informasjonsvitskap meiner alle gallupane øydelegg for demokratiet. Derfor vil han nytta
sin faglege innsikt – han har doktorgrad
i statistikk – til å øydeleggja for gallupane.

Snur kappa med vinden.
– Meiningsmålingar i hytt og pine gir oss
politikarar som ikkje evnar å ta eigne
standpunkt og stå fast på dei. Du såg det
i vår: Ein Stoltenberg som seier til folket
at «nei, vi kan ikkje senka skattenivået,fordi fellesskapet treng pengane.» Heilt
uavhengig av om du er einig med mannen, står det respekt av ein som står fornoko. Men det varte ikkje lenge – etter åha blitt ført med ned elva av spørjeundersøkingar, endrar statsministeren meining ut på seinsommaren. No er han vorten temmeleg utydeleg på dette med
skatt, meiner Hokland.
– Eller du kan ta ein Pettersen i Høgre:Han som vil endra på sjukelønsordninga.
Men når Folket – misvisande representert
ved dei meiningsmålarane ringer til – rynkar på nasen, så prøver Høgreleiaren ålura seg unna eit kvart fornuftig svar. I
staden for å seie høgt og tydeleg: Ja, dette vil kosta, det var faktisk det som var
meininga.

Manglar ryggrad. Hokland meiner
det er meiningsmålingane som har skulda for politikarane sin kollektive mangelpå ryggrad, og spør: – Tener eg som veljar
på alle målingane?
Svaret har han sjølv: Tvert imot. Haner overtydd om at situasjonen er ein trussel mot demokratiet. Fordi: – Det beste
var om partia gjekk inn i valkampen med

klare standpunkt i alle viktige saker –utan moglegheit til å endra synspunkt fordi ein ser at «opinionen», gjennom gallupundersøkingar, ser ut til å meine nokoanna.
Om ikkje veljarane tener på dette, kvener det då som har glede av hyppige meiningsmålingar?
– Journalistane tener på det. Til ein
viss grad politikarane. Om ikkje media
dreiv med dette, gjorde nok dei det. Men
politikarane ville sjølvsagt sila og manipulert offentleggjeringa av resultata, på
ein måte som tente dei sjølve, slår Hokland
fast.
Men han er ikkje i tvil om kven som
har aller mest glede av målingane:– Det må vera statsvitarane – alle valforskarane som tek hovudfag og doktorgradar med det som mål å forska på, og gje
lure kommentarar til, meiningsmålingar
av alle slag.

Den Store Løyndomen. Du talar om
demokrati, men det høyrest mest ut somom du vil bryta ned demokratiet, gjennomå øydeleggja veljarane sin moglegheit til
heile tida å ha oversikt over kva vi meiner, over kven som ligg best an, over kor
populære standpunkta til dei ulike kandidatane er?
– Men det eg ønskjer, er å ha leiarar
som kan og vil styra – som har ei meining,står for den, og som handlar etter den

gjennom heile perioden dei er valt for. Det
er demokrati. Det er dette alle meiningsmålingane bryt ned, hevdar Hokland.
Statistikaren sin løyndom er denne:
Lag ei vekekalender. Vel ut eit parti forkvar dag – Høgre på mandag, Venstre tysdag, Arbeidarpartiet onsdag, osb. Når meiningsmålaren ringer deg for å spørja kva
parti du vil stemma på, sjekkar du kva
dag det er, og svarer ut frå den.
– Poenget med denne metoden er at
det er umogleg for valforskaren å ta høgde for slik åtferd i sine modellar. Dermed
bryt den statistiske logikken hans saman,og resultata går i hytt og pine, konstaterer Hokland. Han gjorde greie for resonnementet sitt i ei kronikk i Dagbladet den
20. august.
Men kan ein ikkje berre avstå frå å svara?
– Det hjelp ikkje. Statistikaren harmodellar for kor mange som avstår, somsvarer veit ikkje, som svarer taktisk. Dette kan han korrigera for. Men om du innfører ein heilt ny logikk – som til dømes
vekedagane – så bryt alle modellane hanssaman. Dersom tilstrekkeleg mange svarer slik, kunne valdagen bli eit møte
mellom rakrygga politikarar: Der utfalletvar ope.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no

Valforskar:– Alternativet er verre
Ola Listhaug meiner at mangfaldet som ligg i mange ulike
gallupundersøkingar, samla
gir meir demokrati.
– Alternativet er styrt informasjon frå ein
politisk elite, hevdar professoren ved Institutt for sosiologi og statsvitskap– I nokre land, til dømes Frankrike,praktiserer ein forbod mot meiningsmålingar ei tid før valet. Det fører til at det
vert spreidd uoffisielle, «under handa»målingar. Slike målingar gir berre delar av
sanninga, og er ikkje kvalitetsikra. Dermed blir det lettare å manipulera slik
informasjon, seier Listhaug, som heller
ikkje er einig i at statsvitarane er spesielt

glade for så mange målingar som mogleg.
Det finst dårlege målingar óg, minner hanom.
Men når Høgre etter å ha fått juling imåling etter måling og så snur i spørsmålet om innføring av karensdagar: Er detteeit døme på at demokratiet fungerer – eller
det motsette?
– Generelt vil eg seie at det ikkje er
klokt av partia å snu av slike årsaker. Dersom dei gjer det ofte nok, viser det seg atslik åtferd skadar partia, seier Listhaug.
Professoren har lita tru på at metoden
Hokland kallar «det demokratiske standardsvar», vil fungera i praksis.
– Metoden forutset at veljarane svarar uærleg. Men vi har ein tendens til åsvara ærleg. Den vanen er vond å venda.

3

UNIVERSITETSAVISA NR. 11 - 6. SEPTEMBER 2001

nyheter

Alltid oppdaterte nyheter på
http://innsidaUT.ntnu.no/Hvem vinner NTNU-setet?
NTNU ser ut til å fåen «egen» stortingsplass etter høstensvalg. Men ender vi opp
med studenten fra
Høyre eller forskeren
fra SV?
Den siste meningsmålingen
Adresseavisen gjorde, viser atkampen om den siste stortingsplassen fra Sør-Trøndelag kommer til å stå mellom SVs Ingvild
Vaggen Malvik (30) og Høyres
Linda Cathrine Hofstad (24),begge med nære forbindelser til
NTNU. Ingvild Vaggen Malvik
er utdannet statsviter, og ansatt
som koordinator ved industrielløkologi på Gløshaugen. Hofstad
har det siste året hatt pause fra
studier, men har planer om statsvitenskap fra høsten av. Tidligere har hun medievitenskap og
sosiologi på merittlisten. Begge
har markert seg i trondheimspolitikken og sikter nå mot
Løvebakken.

Bibliotek og gründing.
I februar begynte SVs annenkandidat
Ingvild
VaggenMalvik i ny jobb som koordinator ved industriell økologi ved
NTNU. – Dette er drømmejobben, sa hun den gangen. Nå er
drømmejobben å få ett av de165 setene på Stortinget. Dervil hun praktisere fagkunnskapen om fornybare energikilder,og stimulere til forskning ognæringsutviklinginnenfordette feltet.
– Hvis jeg får velge komité,
har jeg mest lyst på næringslivskomiteen
Siden du ikke ønsker utdannings- og forskningskomiteen,
kan vi da likevel regne med atdu blir vår kvinne, for NTNU, på
Stortinget?
– Jeg vil stå på for NTNU
uansett komité. Komitéarbeidet
bestemmer ikke alt. Jeg blir
valgt ut fra en region og kommer
til å være aktiv talskvinne forVil ha sete: Linda Cathrine Hofstad (H).

alt som har med NTNU å gjørepå Stortinget og i stortingsgruppa.
Nylig var SVs annenkandidat i et såkalt «dialogmøte» med
NTNU sammen med andre aktive politikere som står høyt oppepå partilistene, men som ikke ergarantert plass på Stortinget.
Hensikten med møtet var å orientere om viktige universitetspolitiske spørsmål – og å knytte
kontakter med flere politikere
enn bare listetoppene. Her ble
det fra NTNU-ledelsens sidepåpekt at nyskaping er et sentralt område. Vaggen Malvik
bifaller dette og vil gjøre det lettere for gründere å starte opp
egne bedrifter. Hun har dessuten tro på at forskning og utvikling innen fornybar energi kan
gi arbeidsplasser for mange ferdigutdannede studenter i Trondheim. Dessuten vil forskeren ha
mer penger til drift av universitetene, og til et bibliotek på
Dragvoll.
Vil du si at du som NTNUansatt vil gjøre en bedre jobb for
NTNU på Stortinget enn Høyres
representant som er student?
– Nei, jeg mener jeg vil gjøre

NTNU-kandidatene til høstens stortingsvalg
SØR-TRØNDELAG:

NKP: Bård Sandtrø, student KB

Ap: Aina Holst, student SVT
Karsten Jakobsen, professor
emeritus
Ingvill Kvernmo, student SVT

RV: Pål Hellesnes, student HF
Ann Kristin Alseth, student SVT

Det Politiske Parti: StianAlmås, student FIM
Høyre: Linda Cathrine Hofstad,
student SVT
KrF: Annette Lykknes,
dr. scient.-student KB
Kystpartiet: Herbjørn Hansen,
maskinist på forskningsskipet
Harry Borthen
Miljøpartiet De Grønne:Harald A. Nissen, historiker HF
Søren Ibsen, konservator UBiT
Magne Njåstad, historiker HF

Senterpartiet: Wenche
Vuttudal, student SVT
SV: Ingvild Vaggen Malvik, forsker Indøk.
Venstre: Guri Melby, student
HF
NORD-TRØNDELAG:
NKP: Kjell Moen, student KB
Maria Sandodden, student
DMF
Asle Moen, student KB
Venstre: Øystein Mørkved,
student SVTSide 3 — Svart Cyan Magenta Gulen bedre jobb fordi jeg representerer et parti som ønsker å gjøre
en bedre jobb enn Høyre.

Inne, ute, inne. I Adresseavisens måling i uke 32 var
Linda Cathrine Hofstad inne påtinget som Høyres representant. I målingen tre uker etter
hadde hun falt ut. I VGs siste
fylkesmåling er hun likevel
inne igjen. Hofstad omtales som
Høyres unge edelstein og sierhun tar de siste spennendemålingene med stoisk ro. – Jeg
har aldri vært sikker på plass,sier Hofstad.
Hun ønsker seg utdanningskomiten. – Vi har vedtatt et program som vil gi et løft for høyere
utdanning og forskning, sier Hofstad som sier hun vet hvor skoen trykker for studentene. Særlig når det gjelder boligsituasjonen. Hun mener at Giske bør gå
inn med friske millioner i Lerkendal-salget hvis ikke NTNU
og Samskipnaden blir enige.
Hennes ambisjon med enplass på tinget er å gjøre hverdagen enklere for hvermansen
gjennom et enklere lovverk og
mindre detaljstyring. Men hva

Skriftlige
løfter fra
partiene
Universitets- og høgskolerådet
har spurt partiene om deres satsing på forskning og utdanning,og bedt dem bekrefte at de vil
følge opp den økte satsing på
forskning og utdanning som
foreslåes i Stortingsmelding 27
og Forskningsmeldingen (St.prp.
nr. 84).
Ikke uventet svarer alle atdet vil de gjøre, og heller ikke
uventet framstiller nesten alleseg som viktigste pådriver foren kvalitetsheving av undervisningen og at forskningsinnsatsen skal økes til OECD-nivå. Det
er bare Fremskrittspartiet som
har unnlatt å svare på henvendelsen.

Vil ha sete: Ingvild Vaggen Malvik (SV).

med NTNU?
– Jeg vil gjøre mitt for å styrke NTNU og mener at vi har enpolitikk som vil gjøre at studenter kan bli i Trondheim etter studier, sier Hofstad som i likhet
med konkurrenten peker på atdet må legges enda mer til rette
for nyskaping. Dessuten mener
hun at partiet tar et nasjonalt
ansvar for utdanning og forskning.
Vil du som NTNU-student
gjøre en bedre jobb for NTNU på
Stortinget enn SVs representant?
– Jeg tror begge kan gjøre en
god jobb for NTNU, men forskjellen må være gjennom programmet vi velges på.

Resten. Det er bare Vaggen
Malvik og Hofstad som i dag
har realistiske muligheter for å
komme på Stortinget fra
NTNU. For de andre kandidatene er det heller små sjanser.
Fra Sør-Trøndelag representerer NTNU-erne hele ti forskjellige partier. Det er studenter og
ansatte fra SVT og HF som
utgjør hovedtyngden. De fleste
av NTNU-kandidatene er studenter.
TORE HUGUBAKKEN (TEKST OG FOTO)
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

Fattigslig politikerspråk
Dagens politikere har ikke grep
om verken retorikk eller metaforer. De høres mest ut som sakspapirer når de snakker. Det hevder Hanne Merete Hestvik som
nettopp har avsluttet sin hovedoppgave i statsvitenskap ved
NTNU. I oppgaven studerer hun
den politiske retorikken i norsk

politikk gjennom 30 år. Årets
valgkamp karakteriserer hun
som – med noen få hederlige
unntak – bleik og språklig fattigslig. Best karakter gir Hestvik
til SVs Kristin Halvorsen: Huner den flinkeste til å bruke språket på en variert, direkte og
spenstig måte.

Sagt i valgkampen:
Kristin Halvorsen(SV):«Ap har jo kommet opp i densituasjonen
atdet blåser nordavind fra allekanter.»Jan Petersen (H) om
SVs politikk:«Det er en naiv
form for fotformsko-politikk, somikke stiller krav,
feier problemer
under teppet og
der man kan
rusle rundt i skogog mark og lytte
til fuglene og sjelen.»Jens Stoltenberg (Ap):«Gevinsten fra
Høyres sykelønnsordning er allerede spist opp før
lunsj.»

4

UNIVERSITETSAVISA NR. 11 - 6. SEPTEMBER 2001

nyheter

Avspark for rektorkampen
To dager etter stortingsvalget er det
avspark for NTNUs
egen valgkamp.
Innledningen blir folkemøte på Gløshaugen
der rektorkandidatene
vil stille seg lagelig til
for hugg.
Onsdag 12. september er startdatoen. Valgkampen blir innledet med debattmøte i auditorium
El 5 på Gløshaugen. Dette blir
første mulighet til å møte rektor- og prorektorkandidatene.
Neste anledning blir på Dragvoll
10. oktober og i Samfundet 31.
oktober.

Underdal er innleder. Tradisjonelt har ikke valgmøtene
ved NTNU fått den helt store
publikumsoppslutningen. Dette
har vært blant de største utfordringene for den nyoppnevnte

valgkomiteen. Lokkematen de
har lagt ut, har som hovedingrediens noen brennhete diskusjonstemaer. Som drahjelp er
det blitt engasjert spennende
innledere. Første par ut er
dekanus ved HF, Petter Aaslestad, og professor i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo,
Arild Underdal. Temaet de skalboltre seg i, er «strategiske valg
for NTNU». Arild Underdal
ledet Underdalutvalget, som
utredet formål, faglig organisering og utvikling av NTNU
etter stortingsvedtaket i 1995om å opprette det nye universitetet. Han bør ha interessantesynspunkter på hvordan NTNU
er og hva NTNU har fått til iløpet av sine fem første leveår.
Underdal stiller for øvrig selv
som rektorkandidat i Oslodenne høsten.
Etter innledningene vil rektor- og prorektorkandidatene
presentere seg og slippe til med
sine betraktninger om dagens
tema. Etterpå blir det paneldebatt, med oppfordring om frisk

Spør NTNUs nye rektorNå får du sjansen til å
spørre rektor- og prorektorkandidatene om hva demener om akkurat dinehjertesaker. Spørsmål og
svar vil bli lagt ut
på nettsiden
http://www.ntnu.no/valg/

som etter hvert måtte melde
seg.
Send dine spørsmål til:medieseksjonen@adm.ntnu.no
eller eventuelt til faks nr. 95437

Tjenesten vil bli tilgjengelig på
nettet fra 12. september, samme
dag som valgkampen braker løs
med det første folkemøtet der
kandidatene presenterer seg.
Men allerede nå kan du begynne å sende spørsmål som duønsker at de skal svare på– Kathrine, Ingvald, Eivind,Julie, Tore og andre kandidater

Spør gjerne kort og konsist.
Du kan spørre om hva som
helst – så lenge temaet har en
saklig relevans til NTNU. Du
må oppgi ditt eget navn (oghelst e-post-adresse hvis duhar) sammen med spørsmålet.
Disse opplysningene vil også bli
lagt ut på nettet.
Det er Informasjonsenheten
som oppretter denne tjenesten.
Alle de fem kandidatene som
til nå er kjent, har bekreftet atde vil svare på spørsmål som
kommer inn.

diskusjon med mange innlegg fra
salen.

Dragvoll og Samfundet.

Kvalitet og frisk utvikling«NTNUs plass i Trondheim, Norge og resten av verden» blir
hovedtema på neste valgmøte,
på Dragvoll 10. oktober. Siste
valgmøte skal fokusere på
NTNU som utdanningsinstitusjon. Temaer som umiddelbart
peker seg ut er frie studier, profesjonsstudier og tverrfaglighet.
Alle møtene vil begynne kl. 14.30
og vare til kl. 16.00.
I skrivende stund har parhestene Kathrine Skretting/
Ingvald Strømmen og Eivind
HiisHauge/Julie Feilberg meldt
seg på i høstens kamp om å overta rektorkappene. I tillegg har
Tore Syversen meldt seg interessert, men er avhengig av åfinne en prorektorkandidat forå stille. Men fremdeles kan det
dukke opp nye og spennende
navn. Nominasjonsfristen går ut
15. oktober.

Rektor:

Prorektor:

Eivind Hiis Hauge (63)Nåværende stilling: Dekanus
ved Fakultet for fysikk, informatikk og matematikk.
Faglige verv:
Instituttleder ved Institutt forfysikk, NTH,1988 – 1992.
Avdelingsformann ved allmennavdelingen, NTH, 1978 –1980.
Leder av fysikkseksjonen,
NTH, 1976 – 1978.

Julie Feilberg (49)Nåværende stilling: Førsteamanuensis ved Institutt foranvendt språkvitenskap.
Faglige verv:
Instituttleder ved Institutt foranvendt språkvitenskap 1993
– 1996.
Prodekanus ved HF-fakultetet
1996 – 1999.
Medlem av en rekke utvalg
og komiteer: Det sentraleutdanningsutvalget (SEUT),
Det sentrale utvalget
for fjernundervisningog
etterutdanning(EVID), Virksomhetskomiteen, Underdalsutvalget,
Arbeidsgruppe for digitalelæremidler.

SYNNØVE RESSEM

Eivind Hiis Hauge

Julie Feilberg

synnove.ressem@adm.ntnu.no

Mer makt til deeksterne
NTNUs ansatte får heretter
mindre innflytelse på hvordan
universitetet styres. Kollegierådet vedtok på et møte den 23.
august at fire av i alt elleve Kollegierepresentanter skal væreeksterne. De andre gruppene
har fått redusert sin representasjon tilsvarende. Den såkalte«Kvalitetsreformen» (Stortingsmelding 27) er bakgrunnen for
dette vedtaket, som ikke har
høstet bare applaus blant
NTNUs ansatte.
Kollegiet blir dermed redusert fra 13 til 11 representanter,som fordeler seg slik:Vitenskapelig ansatte: Har 6
representanter, får 4 (inkl. rektor og prorektor)
Teknisk administrative: Har 2
representanter, får 1.
Studenter: Har 3 representanter, får 2.
Eksterne: Har 2 representanter,får 4.

Felles valgspråk: Hvis kvalitet er viktigst.

Rektor:Tore Syversen (56)Nåværende stilling: Professor
ved Institutt for kliniske nevrofag.
Faglige verv:
Instituttleder ved Institutt
for farmakologi og toksikologi 1999 – 2000.
Vikarierende
instituttlederved Institutt for farmakologi
og toksikologi 1998.
Instituttleder ved Institutt for
farmakologi og toksikologi
1995 – 1996.
Medlem av komiteen for miljøvern ved UNIT, prosjektle-

VALGMØTEONSDAG 12. SEPTEMBER

Valgspråk:Strategiske utfordringer for NTNU
Innledninger ved dekanus Petter Aaslestad, HF
og leder av Underdalutvalget, professor og rektorkandidat
ved UiO, Arild Underdal

Spørsmål og svar, analyser og avsporinger, konfrontasjoner og klarsyn…
dette vil du ikke gå glipp av!

Side 4 — Svart Cyan Magenta Gul

Prorektor:

Kathrine Skretting (48)Nåværende stilling:
Prorektor ved NTNU.
Faglige verv:
Instituttleder ved Institutt
for kunst- og medievitenskap. Daglig leder for NFRprosjektet Levende bilder iNorge.

EL 5, Gløshaugen kl. 14.30

Presentasjon av rektor/prorektorkandidatene

der og byggherre for Medsinteknisk senter, prosjektlederog leder av leder av brukerstyret Realfagbygget, prosjektleder for NTNUs andel av
RiT 2000, styreleder for
Senter for miljø og utvikling.

Det venter jeg med til jeg ser om jeg kan stille!

Rektor:

NTNU-valget 2001

Tore Syversen

Kathrine Skretting

Ingvald Strømmen (50)Nåværende stilling:
Instituttleder ved Institutt for
klima- og kuldeteknikk.
Faglige verv:
Instituttleder ved Institutt
for klima- og kuldeteknikk
1996 –.
Medlem av Den sentrale
undervisningskomité, Forskningsutvalgetfor
teknologi og naturvitenskap, styrelederfor innovasjonssenter
Gløshaugen, styreleder for Leiv Eirikson
Nyfotek, vararepresentant for NFRs
forskningsområde
for bioproduksjon og
Ingvald Strømmen
foredling.

Felles valgspråk: Frisk utvikling!

UNIVERSITETSAVISA NR. 11 - 6. SEPTEMBER 2001

5

nyheter

Venter på avløsning
En kollegieperiodegår mot slutten.
Hvilke erfaringer
har representantene gjort seg, og
hvilke tanker sitter de igjen med
etter snart tre års
innsats? Vi har
snakket med fire
av dem, og fant én
opprørsk, én profesjonell, én desillusjonert, samt
en optimistisk
student.

SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no
ARKIVFOTO: JENS SØRAA

Siri Beate Hatlen:

Kjell Evjen:

Trond Andresen:– Uvant med tilhørere i salen– Kollegiemedlemmene er
sandpåstrøere– Mot konsernifisering og byråkratisering

Kollegierepresentant Siri Beate
Hatlen (ekstern) blir gjerne omtalt som handelsreisende i snuoperasjoner. I løpet av de sisteårene har hun styrtet til og ordnet opp i flere problembedrifter.
Hva ville hun ha gjort, om hun,helt hypotetisk, ble tilkalt
NTNU i et slikt ærend?
– Spørsmålet er særdeles hypotetisk. Det typiske for bedriftersom engasjerer meg, er akutt
behov for ny ledelse. NTNU haren stabil og god ledelse, med en
dyktig direktør som har tatt tak
i mye viktig.
Men organisasjonen er ikke
akkurat fri for konflikter. Ny
fakultetsstruktur, – vi nevner i
fleng…
– Vi må regne med høylytte diskusjoner i et universitetsmiljø,
det er del av kulturen. Oppfatningene er mange, og de harbare godt av å bli luftet. Kollegiemøtene preges ofte av (littfor) lange og krevende diskusjoner om saker som har stor
offentlig oppmerksomhet, og det
kan være tøft, særlig for deinterne representantene som
daglig er midt i miljøet. Vi som

er eksterne, får mer avstand tilsakene og slipper å bli følelsesmessig innvolvert på sammemåten. Det gjør oss kanskje bedre i stand til å se helheten.
Hatlen ble nylig oppnevnt til styreleder for Helseregion øst, som
blant annet omfatter Oslo og
Akershus. I tillegg er hun medlem av hele sju bedriftsstyrer,
som spenner fra internasjonalfinans til teater.
Hva er den største forskjellenpå et universitetskollegium og
styret i en næringslivsbedrift?
– Ingen bedriftsstyrer er like,men diskusjonene i bedriftsstyrer er gjerne kortfattet og forretningsmessig orientert. Kollegiet ved NTNU skiller seg ut
ved å ha et klart flertall av
interne representanter. Enorme
saksbehandlingsdokumenter er
en annen forskjell. Den forvaltningsmessige saksbehandlertradisjonen er annerledes. At
møtene holdes for åpne dører,er en annen forskjell. Det er
fortsatt uvant å ha en stor tilhørerskare sittende i salen når
vankelige og kontroversiellesaker diskuteres.

Kjell Evjen stilte til valg ut fraønske om å kunne påvirke
saker som har betydning for
teknisk/administrativt ansatte.
Hva har du oppnådd?
– Jeg har erfart at det er vanskelig å oppnå noe som helstnår en er i mindretall. Jeg
engasjerte meg mest i starten,i tro på at det var mulig å øve
personlig innflytelse på
sakene. Jeg erfarte fort at det
er administrasjonen som forbereder og legger fram de fleste sakene. Og før de kommer sålangt, har de vært gjennom etukjent antall instanser og er ipraksis avgjort. Kollegiemedlemmene blir bare sandpåstrøere.
Tror du noe vil bli annerledes
med ny kollegiesammensetning?
– Jeg tror i hvert fall ikke at
noe vil forandre seg til det bedre.

Trine Viken Sumstad: – Et handicap å sitte så kort tid
Fordi studentrepresentantene
sitter ett år av
gangen,har
Sumstad bare ethalvt år å se tilbake på som kollegierepresentant. Hun syns tida har værtbåde morsom og utfordrende,men føler det som et handicap åsitte så kort tid.

– Det er mye å lære om systemet, selv om jeg ble godt briefet
av forgjengerne. Studentrepresentantene jobber tett sammen,og har stort sett sammenfallendeideer, selv om vi representerer
forskjellige miljøer. (Sumstad
kommer fra Dragvoll).
Hva har dere oppnådd?
– Ekstrabevilgning til studie-

Side 5 — Svart Cyan Magenta Gul

kvalitetstiltak, og at det er sattned et utvalg som skal jobbe med
undervisningsstrategi og sette igang prøveprosjekt. Saker som
engasjerer mest nå, er den nye
fakultetsstrukturen, samt salget
av Lerkendalsboligene. Jeg
mener boligene bør selges til
Samskipnaden for en grei pris,
det vil si i samsvar med forslaget
fra teknisk direktør.

I skrivende stund har amanuensis Andresen reist 19 eventuelt-saker, sørget for 25 protokolltilførsler og 12 stemmeforklaringer. I de fleste sakene har
han talt universitetsledelsen
midt imot, og mer som regel enn
som unntak blitt stående sørgelig alene.
Hvordan har det vært å levemed?
– Den verste opplevelsen var da
rektor innkalte til møte for lukkede dører. Det var helt i starten på kollegieperioden. Jeg fikk
beskjed om å lytte, mens resten
etter tur skulle fortelle hva demente om meg. Opplevelsen var
sjokkerende. Jeg har ikke opplevd maken siden kadervurderinger i ml-bevegelsen på 70tallet! Jeg oppfattet manøveren
som en form for hersketeknikk,
og bestemte meg for ikke å ta
det personlig.
Hva var grunnlaget ditt for å
stille til valg?
– Forsvare Universitetet mot
konsernifisering og byråkratisering! Men jeg hadde aldri
noen illusjon om å greie merenn å forsinke prosessen.
Hva har du oppnådd?
– Det mest konkrete er et vedtak om å opprette et system forå utstyre studenter med bærbar PC. Men slik maktforholda
er, har det vært viktigst å bremse de verste utslagene av konsernifisering, – det vil si forsøkene på å omgjøre styringsmodellen for universitetet til en
bedriftsmodell. Det viktigste
redskapet har vært diskusjons-forum på web (NTNU-debatt,
http://www.itk.ntnu.no/ansatte/Andresen_Trond/n-d/nye/date.html). Jeg har lagt ut referat fra møtene. Å la sola skinne
på trollet er en effektiv måte å
kjempe på. Motkreftene vet atdet de sier/vedtar, blir offentliggjort og at mediene følger
med.
Hva er hovedankepunktet mot
universitetsledelsen?
– Universitetsdirektøren opptrer mer som pågående styremedlem enn som saksleverandør og tilrettelegger. Universitetet er nå mer byråkratisk
enn faglig ledet. Jeg ønsker at
Kollegiet skal ta makta tilbake
fra toppadministrasjonen.
Hva er viktigste enkeltsak(er) i
tida framove?
– Den nye fakultetsstrukturen.
Jeg er skuffet over Dragvoll-miljøet. Det har kritisert, til dels
med rette, manglende samfunnsorientering på Gløshaugen. Men hvor er samfunnsviterne når vi diskuterer andre
sider av universitetspolitikken?
Hvor er engasjementet for å forsvare universitetets autonomi
og avsløre konsernmodellretorikken? Jeg er skuffet over at
Dragvoll- og medisinmiljøene
støtter forslagene til ny fakultetsmodell. De burde vise solidaritet med Gløshaugen mot
forhastet og skadelig omorganisering. I stedet velger de ååpne sår fra dannelsen av
NTNU, som var i ferd med å bli
leget!

6

UNIVERSITETSAVISA NR. 11 - 6. SEPTEMBER 2001

nyheter

Parkeringssjokk på Gløshaugen:Fyller førti

100 faste plasser forsvinner
De som ikke har parkeringsoblat, må nå
betale for å parkere på
Gløshaugen. Og detoårige oblatene blir
vanskeligere å få.
En vanlig scene i morgenrushet
på Gløshaugen: Biler hulter til
bulter foran inngangen til
Hovedbygningen, og folk som
haster inn etter lapper som giradgang til fri parkering dagenut.
Dette synet blir snart en sagablott. Ordningen med utstedelse
av p-tillatelse (dagseddel) skal
opphøre. I stedet utvides antall
parkometerplasser fra 44 til 118
i de sentrale områdene av Gløshaugen.
Samtidig utvides maksimumparkeringstid fra to til fire timer.
Prisen per time blir som nå, 6
kroner. Det betyr at hvis du insisterer på å bruke bil til jobb, vil
det koste deg 48 kroner å habilen stående på Gløshaugplatået en hel arbeidsdag. Og du må
ut og finne ny plass i lunsjpausen.

Bedre for besøkende.
Hensikten med den nye korttidsparkeringen er å bedre tilgjengeligheten for besøkende på Gløshaugen. Disse har ofte store problemer med å finne parkeringsplass, selv om de har fått dagseddel. I tillegg vil NTNU sparepersonellressurser som kan brukes til andre formål.
En utvidelse av antall
avgiftsbelagte plasser fører selvsagt til at det blir færre plasser
å fordele på dem som søker om
permanente (toårige) tillatelser.
Nærmere 100 slike p-plasser
forsvinner nå på Gløshaugen. Du
vil måtte oppfylle ekstremt

strenge krav for å få tildelt permanent p-oblat på Gløshaugen
heretter. Det blir stadig flere folk
som jobber på Gløshaugen, og
antall parkeringsplasser blir stadig færre. Det skyldes at det stadig bygges nye hus med plass til
flere ansatte – og tomtene somtas i bruk for nye bygg, er nettopp tidligere p-plasser
Realfagbygget er det mest
ekstreme eksemplet. Her forsvant det 184 p-plasser samtidig
som vel 800 personer invaderte
bygget. I sommer ble P-15 med
22 plasser nedlagt, og en ny bygning er i ferd med å stige opp av
grunnen. Hvis tendensen fortsetter, bør det neste byggeprosjektet bli et parkeringshus.

Neppe p-hus. – Vi har ingen
konkrete planer om parkeringshus, sier NTNUs parkeringssjef, Svein Hugo Andersen. –Tvert imot er det slik at ikke
finnes en egnet tomt for formålet. Dessuten er kommunen
skeptisk til å gi tillatelse til etslikt bygg fordi trafikkbelastningen på veiene rundt
Gløshaugen vil bli for stor.
Bygging og drift av et parkeringshus må uansett gjøres av
andre. Det ligger utenfor vårprimærvirksomhet.
Parkeringssjefens notat om

Smarte innkjøp
sparer millionerNå får du ikke lenger dagsedler for parkering på selve Gløshaugplatået.
I stedet må du putte 20-kroninger på parkometer.

ny parkeringsordning, som nå erbifalt av universitetsdirektørens
ledergruppe, konkluderer med at
man venter med parkeringshus.
Den eneste aktuelle tomta for etslikt bygg er etter byplankontorets mening sør for Gløshaugenved Nardo telefonsentral. Det
blir for langt unna til at man kan
regne med særlig utnyttelse,
mener parkeringsutvalget.
Tidspunktet for når det nye

parkeringsopplegget kommer igang, vil avhenge av hvor fort
kommunen kan sette opp parkometre. – Dessuten vil vi bruke
tid på en intern informasjonsprosess før vi setter i gang. Men
enten senhøstes eller til våren
vil den nye korttidsparkeringenvære på plass, sier Andersen.
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no

Flere folk, færre plasser
Vi antar at det er bortimot
1000 flere som har arbeidsplass på Gløshaugen i dag enn
for ti år siden (fra 3200 ansattetil 4200). I løpet av denne perioden er antall parkeringsplasser på selve Gløshaugplatået
redusert fra 850 til 650.
Nærmeste parkeringsplass til
Gløshaugen, Hesthagen, er da

SAIH (Studentenes og
Akademikernes
Internasjonale Hjelpefond)fyller denne høsten 40 år.
Dette skal markeres med en
bokutgivelse. SAIH har siden
1960 hatt som hovedmål å
hjelpe underprivilegerte
grupper i samfunnet til å få
utdanning. Boka vil blant
annet ta opp det som harvært den politiske hovedsaken for mange studentpolitikere i Trondheim gjennom
tidene: nemlig obligatorisk
innbetaling gjennom semesteravgiften, eller ikke.

ikke medregnet, selv om dentilhører det som betegnes
indre område.
Til gjengjeld er det blitt flereplasser i det som kalles "ytreområder": Foruten Hesthagen(200 plasser), har plassen ved
ved Nardo telefonsentral rom
for 200 biler og den ved
Petroleumsteknisk
Senter(PTS) for 600. Til disse plassene
vil det fortsatt være mulig å få
utskrevet dagsedler ved de toekspedisjonsstedene ved PTS.
Men det blir et stykke å gå når
man parkerer der. Fra parkeringsplassen ved PTS til
Sentralbygg II er det 1,5 kilometer.

Flere og bedre rammeavtaler
for innkjøp gjorde at NTNU i
1999 sparte minst 31 millioner kroner i forhold til tidligere. Færre leverandører,gunstigere avtaler og forenklede bestillings- og faktureringsrutiner er stikkord fordenne suksessen. Kristin
Leinum, leder for materialadministrasjons(MA)-seksjonen,anslår at hvert NTNU-institutt sparer rundt et halvt årsverk på de nye ordningene.
Og bedre skal det bli, lover
hun.

Flere japanske
stipendiater
NTNU har allerede et godt
samarbeid med flere japanske forskningsmiljøer, menønsker å utvide dette. Rektor
Emil Spjøtvoll vil derfor
prøve å få etablert en stipendordning som kan finansiere japanske post doc.studenter som ønsker seg etforskningsopphold i
Trondheim. Håpet er atNæringsdepartementet vil gå
inn med penger, men
Spjøtvoll er også villig til å
bruke av NTNUs egne midler
for å få en slik ordning på
beina.

Vil ha fast ansatt universitetsdirektør
Rektor Emil Spjøtvoll
har foreslått å omgjøre
universitetsdirektørens
åremålsstilling til fast
ansettelse. Rektor
mener det er dårlig
personalbehandling å
ha direktører på åremål.
– Vi må sikre oss slik at vi beholder en person vi er fornøyd med,sier Spjøtvoll.

Fast i Oslo og Bergen.
– Gode toppledere er etterspurte, ikke minst kvinner, og vi ersvært fornøyd med vår universitetsdirektør. Universitetene i
Oslo og Bergen har nå gått til
fast ansettelse av sine direktører som tidligere var på åremål.
Heller ikke vi tror at åremål erhensiktsmessig. Det er styrets(kollegiets) ansvar til enhver tid
å vurdere om direktøren gjør en
god jobb eller ikke, og både ioffentlig og i privat sektor er det

anledning til å kvitte seg med
udugelige ledere.
– Men vil ikke en universitetsdirektør som gjør en god jobb,
få fornyet tillit og ny periode?
– Det er ikke god personalbehandling å ha folk sittende på
oppsigelse – helt fri konkurranse er dårlig personalpolitikk. Når
perioden er omme, kan det komme en søker som formelt er bedre kvalifisert og skyve den sittende lederen ut i mørket. Åremålsansettelse er ikke en moderne styreform. Tidligere kom styret for nær den sittende direktør. Nå har vi flere eksterne
representanter i styret og har en
større uavhengighet i forhold til
direktøren.
– Bør stillingen lyses ut pååremål når nåværende direktør
slutter?
– Det vil vi måtte vurdere isamråd med departementet når
det blir aktuelt. Et vedtak vi gjør
nå vil ikke binde oss for framtida, sier Spjøtvoll.

Lønn. Ekspedisjonssjef Jan S.
Levy ved Universitets- og høgskoleavdelingeni
Kirke-,Side 6 — Svart Cyan Magenta Gulutdannings- og forskningsdepartementet (KUF) mener atuniversitetsdirektørstillingene
fortrinnsvis bør besettes på åremål fordi det sikrer fleksibilitet
og fornyelse. Han viser til atuniversitetene i Oslo og Bergenvalgte fast ansettelse først og
fremst fordi det er vanskelig å
rekruttere til slike stillinger ogman ønsket å sikre seg at direktørene blir sittende en viss tid.
Det vil være rektor og KUF ifellesskap som avgjør hvilken
lønn universitetsdirektøren skal
få, som fast ansatt. Direktøren
har i dag en bruttolønn på 645
000 kroner pluss personlige tillegg på 30 000 kroner per år, opplyser Levy. I dette er det lagt inn
en kompensasjon for den utrygghet som følger med en åremålsstilling. Hverken i Oslo eller Bergen gikk direktørene ned i lønn
da deres stillinger ble omgjort.

Skeptiske fagforeninger.
Tre av arbeidstakerorganisasjone ved NTNU er skeptiske tilrektors utspill om fast ansettelse.
Både Bjørn Skallerud i Norske

sivilingeniørers forening (NIF),
Sturla Søpstad i Norsk tjenestemannslag (NTL) og Svein Kristiansen i Forskerforbundetønsker at rektor begrunner sitt
forslag nærmere.
– Prinsipielt mener jeg atdenne type lederstillinger bør
være på åremål. Kanskje til og
med flere av direktørstillingene
i universitetsledelsen burde værepå åremål. Samtidig har jeg forståelse for den praktiske siden
ved saken. Det er vanskelig å
rekruttere dyktige folk til slike

stillinger. Det har vi for eksempel sett når det gjelder økonomidirektør ved NTNU. En diskusjon om dette temaet er vanskelig, fordi det lett oppfattes
som en diskusjon om personen
som sitter i stillingen, sier Sturla Søpstad.
Universitetsdirektørens
ansettelsesforhold ble tatt opp
på siste kollegiemøte, men helesaken er unntatt offentlighet.
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no

May-Britt Hagg ny professor
i seperasjonsteknikk
Et kupp – på alle måter – menerInstitutt for kjemisk prosessteknologi å ha gjort, når det ved
semesterstart ansatte dr.techn.
May-Britt Hagg (54) som professor i separasjonsteknikk.
Hagg er en svært anerkjent forsker som publiserer aktivt iinternasjonal tidsskrifter, og
hun er instituttets første
kvinnelige professor – og dets
første kvinne i fast vitenskapelig stilling Dette på tross av at
instituttet utdanner ca. 70 sivilingeniører pr. år, hvorav ca. 40
prosent er kvinner.

UNIVERSITETSAVISA NR. 11 - 6. SEPTEMBER 2001

7

innblikk

innblikk
Er det noen der ute...?

Når Morten
Olavsbråten tar
lunsj eller stikker ut
en tur, begynner
pc-ene på kontorethans å jobbe.
De leter etter
intelligent liv
i verdensrommet.

NTNU-stipendiat Morten Olavsbråtens hobby er å lytte til verdensrommet. Han er 100 prosent sikker på at de finnes liv der.
FOTO/BILDEMONTASJE: EVEN GRAN.

Det er tre år siden han begynte med denne hobbyen. Morten Olavsbråten, som er
stipendiat ved Institutt for teleteknikk
ved NTNU, leter etter intelligent liv i verdensrommet. Pc-ene hans har kvernet
gjennom og analysert mer enn 26 000
datablokker med radiosignaler fra verdensrommet. Det gjør Morten til nummer fem blant de ivrigste i Norge. I tillegg
til to pc-er på kontoret, har han ogsåkoplet opp noen maskiner på den lokale
pc-labben, samt to hjemmemaskiner. Daglig øker han med ti nye datablokker.

Seriøst. Moroa kalles SETI (Search
for Extraterrestrial Intelligence) og er
et seriøst og påkostet forskningsprosjekt ved Berkeley-universitetet i USA.
En del av det består i å hente inn og
analysere radiosignaler fra verdensrommet i håp om å finne intelligent liv. Forå få et fornuftig omfang på analysene, er
prosjektet avhengig av mer datakraftenn det er mulig å samle i én maskin
alene. Dette var et problem inntil etklokt hode foreslo at ubrukt regnekapasitet på alminnelige hjemme pc-er
kunne utnyttes. Knepet var bare å finne
en eller annen måte å få tilgang til
denne ledige kapasiteten på.
Løsningen ble SETI@home. Dette er
et lite program med en skjermsparer som
hvem som helst kan laste ned. Når maskinen din har stått ubrukt en tid, slårskjermspareren seg på og begynner åanalysere. Med en gang du begynner åjobbe igjen, slår den seg av, akkurat som
en vanlig skjermsparer. Hvis pc-en din
har fasttilkopling til nettet, laster skjermspareren selv ned verdensromlyden og
sender automatisk resultatet til SETI
etterpå.

Side 7 — Svart Cyan Magenta Gul

Ikke tegn til liv. SETI har ikke funhastighet blir også vanskelig når avstanmelen gjennom å finne uoppdagede objeknet noen verdens ting. Alle sterke signadene regnes i tusener og millioner lysår.
ter og vise nye sider ved kjente objekter.
ler som SETI har plukket opp, har vist
Fra spørsmålet sendes til svaret kommer,
Vi er ikke alene! Morten er bombeseg å komme fra Jorda.
kan sivilisasjonene rett og slett ha dødd
sikker på at vi ikke er alene. Dette kan– SETI kommer aldri til å finne noe
ut. Fysisk forflytning over slike avstanenkelt bevises med en ligning som erutvetydig tegn på liv, tror Morten. – Hvis
der blir komplett umulig. Bare en reise tilallment akseptert, forteller han.
vi skal plukke opp noe, er vi jo avhengig
Solens nabostjerne, Alpha Centauri, som
Først må man beregne sannsynligheav at andre sivilisasjoner faktisk har
ligger ca. fire lysår unna, vil med dagens
ten for at det oppstår liv på en planet.
sendt ut radiosignaler som er så sterke atteknologi ta 100 000 år og kreve uoppHer kan vi bare bruke oss selv som
vi kan registrere dem.
nåelige mengder energi. Ikke noe oppeksempel. At det finnes intelligent liv på
Det tror han er usannsynlig.
lagt mål for en helgetur, med andre ord.
Jorda, skyldes et meget usannsynlig– I vår egen sivilisasjon har vi sendt
Det eneste håpet for framtidig intersammentreff av en rekke heldige omstenut radiosignaler i rundt 50-60 år. Nå er vi
aksjon på tvers av solsystemer og galakdigheter. Den nøyaktige størrelsen og
imidlertid i ferd med å gå bort fra høyefser, er at vi oppdager en fysikk som fulltyngdekraften til blant annet Sola,fekts radiobølger som kommunikasjonsstendig sprenger rammene for alt vi kjenMånen og Jupiter spiller i denne
medium. Stadig flere signaler går via
ner til i dag. Og når det gjelder universets
sammenhengen helt avgjørende roller.
satellitt, kabler eller laveffekts radionatur, er det én ting som er sikkert: «Man
Det er altså svært usannsynlig at det skal
kommunikasjon. Dette er ting som ikkeskal aldri si aldri».
oppstå liv. Men multiplisert med det ufat«høres» så godt ute i rommet. Hvis andre
telig høye antallet stjerner (soler) i unisivilisasjoner følger den samme teknoloverset, og det enda høyere antallet plagiske utviklingen, er det bare i et kort
Alt du trenger å vite om SETI, finnes
neter, blir sannsynligheten tilnærtidsvindu at en sivilisasjon «gir lyd fra
på: http://setiathome.berkeley.edu
melsesvis 100 prosent.
seg». I tillegg kommer de enorme avstan– Det er ingen tvil om at det finnes
dene. Radiosendinger fra 50-tallet kan
EVEN GRAN
noen andre det ute, slår Morten fast. –nå plukkes opp 50 lysår fra jorda. I unieven.gran@adm.ntnu.no
Problemet er de enorme avstandene. Disverset er dette en mikroskopisk avstand.
se gjør det usannsynlig at vi noen gang
Radiobølgene blir i tillegg svakere jo lengkommer til å hilse på noen av dem. Toveis
er de beveger seg. Hvis vi skulle være så
kommunikasjon med radiobølger i lysets
heldige å plukke opp radiosignaler fra enannen sivilisasjon, så forutsetter det at vi lytter
akkurat på det rette stedet
på himmelen, akkurat i det
FAKTA OM SETI (Search for Extraterrestrial Intelligence):
rette frekvensområdet,akkurat i den rette tiden,
Det tar ca. 12-15 timer å kverdette genereres det lister. Her
fylt, har gjort SETI til en sukog at kilden ikke er så langt
ne gjennom hver «datapakke»er det selvsagt om å gjøre å ligsess. I dag har SETI@home
borte at signalene blir forfor en vanlig hjemme-pc. Når
ge øverst. Det er også mulig å
mer enn 3.2 millioner brukere
svake. Sjansene er ikke stodu installerer SETI@home, måmelde seg på lag. Appellen tilverden rundt, som daglig kverre, medgir Morten.
du registrere deg. Alt analysekonkurranseinstinktet, samt
ner unna mer enn 250 000
Han mener at SETI
arbeidet pc-en din gjør, blir deret formål som mange finner
datapakker.
likevel spiller en viktig roletter lagt til din konto. Ut frabåde litt «kuult» og meningsle i å kartlegge stjernehim-

8innblikk

Ringenes
herre

Ideen om ringen ble unnfanget i
1910, og arkitektstudenten Tormod Hustad vant designkonkurransen i 1914. Ringen har en
enkel symbolikk som framheversivilingeniørprofesjonen. Kula
representerer Jorda. Den holdes
oppe av en ring som er festet på
stolper. Dette stativet skal forestille teknikken, som holder Jorda oppe og bærer den framover.
Ringen er laget av gull og stål.
Ringen ble en gang forvaltet
av en oppnevnt ringkomité, og

Første gang Nicolai
Grødum hørte om den
spesielle ringen og om
Norges tekniske høgskole, var en gang tidlig på 90-tallet. Allemannfolka i familien
Grødum var samlet ved etsommerhus i Telemark, på
guttetur med leirdueskyting, fisking, mat og drikke.
Og det ble mange, mange
timer foran leirbålet. En kveld
spurte unge Nicolai om onkel
Svein kunne lange over en øl.
Onkel Svein stakk hånda ned iølkassa, hentet opp en flaske – ogåpnet korken i en og samme magiske
vending, og bare med den ene hånda.
Deretter ga han humlebrygget til den
storøyde poden som hadde bestilt det.
– Jøss, hvordan klarte du det? spurte
Nicolai. Onkelen pekte på den spesielleringen han hadde på fingeren. Derettersatte han seg godt til rette, rensket røsten og begynte å fortelle om Norges tekniske høgskole i Trondheim og om det
glade livet som siv.ing.-student.
Det var første gang Nicolai fikk høreom ringen som sivilingeniørene setter på
fingeren etter endt utdannelse, og som
onkel Svein i dag bruker til å jekke opp
flaskekorker med.

Kjært barn. – Hovner du på fingrenenår du er varm, spør ekspeditøren mens
hun gransker hånda til studenten som
snart er ferdig med kjemilinja på
Gløshaugen.
– Jeg vet ikke, jeg har ikke tenkt pådet, svarer studenten.
Det har gått noen år, og Nicolai Grødum prøver ringer hos gullsmeden denne kjølige aprildagen. I juni er han ferdig
sivilingeniør, og i likhet med mange andre
fra Gløshaugen ønsker han seg ringen
med de mange navn: NTH-ringen, Høyskoleringen, og i våre dager sivilingeni-

Side 8 — Svart Cyan Magenta Gul

her var Hustad første formann.
Han ble ansatt ved NTH i 1923
og var blant annet byggeleder for
Gamle Fysikk. Mindre kjent er
det at Hustad ble utnevnt til
landbruksminister i Quislings
første regjering. Senere overtok
han som arbeidsminister etter
Ragnar Sigvald Skancke, som
opprinnelig var professor ved
NTH. I 1946 ble Hustad dømt tiltvangsarbeid på livstid.
På 60-tallet verserte flere
etterligninger av ringen, og det

UNIVERSITETSAVISA NR. 11 - 6. SEPTEMBER 2001

ble søkt om mønsterbeskyttelse.
På 70-tallet var det av ideologiske årsaker færre studenter somønsket å vise sin akademiske
status på denne måten. På 80tallet var det igjen bedre tiderfor den slags, og det ble gjort
flere framstøt fra kvinnelige
sivilingeniører om å lage ringensom ørepynt. Forslaget blebehandlet og nedstemt på høyeste hold.
Tormod Hustad er mannen som
en gang designet NTH-ringen.

Da Nicolai var på femårstreff
med den gamle gymnasklassen
fra Persbråten, kunne alle se at
han hadde orden på livet.
Forlovelsesringen skinte på
høyre hånd, og på den
venstre glitretsivilingeniørringen.

ør- ogsivilarkitektringen. Ekspeditøren prøver ut forskjellige størrelser på
Nicolai. Det er viktig at ringen er klar den 15. juni. Da har hanforhåpentligvis levert diplomoppgaven,og for mange studenter er det om å gjøreå træ symbolet på fingeren samme dag.
Det bekrefter gullsmed Ola Dahlsveen
som lager ringene.
Nicolai har ingen god forklaring på
hvorfor han selv anskaffer ringen. – Kanskje er det samhørighet med de andre på
kullet, foreslår han nølende. Venner og
slektninger av ham har ringen. Hans forlovede Hilde har ringen. Så hvorfor ikke
han også, liksom?

Rett til ring.
– Tjueåttetusentrehundreogseksti, sierDahlsveen. Så mange ringer er kvittert
ut fra hans forretning i Midtbyen, derdet spesialdesignede smykket blir laget.
I henhold til særbestemmelsene skal
ikke ringen overleveres til andre enn desom gjennom høgskolen (nå: universitetet) har fått tillatelse til å bære den.
Uteksaminerte kandidater får et utleveringsbevis som gir dem rett til en ringhandel.
– Det går ikke at rektor ringer og
bestiller ring for noen. Det skal være med
en seddel som fungerer! sier Dahlsveen
som registrerer hver ring med et løpenummer, i tilfelle noen skulle miste den.
Det har vist seg nyttig mer enn én gang.
Dahlsveen er stolt over ringen og overat det er så mange som bærer den, men
beklager at NTH er historie. Det betyr

at de ikke lenger kunne kalle produktet
for NTH-ringen. – Men vi tilpasser oss,sier han.

Ringdag. Noen måneder senere.
Fredag den 15. juni går Nicolai medringer under øynene etter å ha knapt
sovet de siste dagene. Men ferdig med
diplomen ble han. Ringen sitter på fingeren. To flasker med sprudlende drikke
er kjøpt inn til kvelden. Snart er det
korker i taket. Og snart skal han viseonkel Svein at han også kan jekke opp
øl med ringen.
TORE HUGUBAKKEN (TEKST OG FOTO)
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

UNIVERSITETSAVISA NR. 11 - 6. SEPTEMBER 2001

9

innblikk

Når nøden er størst (en ring-historie)

Andre med ringGråtkvalt står den nyutklekkede sivilingeniøren på jernbanestasjonen i Trondheim
sent en lørdagskveld og
betrakter sine nakne fingre.
Tidligere på kvelden har han
ranglet litt på byen og feiretsine avsluttende eksamenerpå Gløshaugen. Under rangelen gikk det opp for ham at

Det er ikke bare sivilingeniører og -arkitekter ved
NTNU som smykker seg
med ringer. Også psykologiske samfunnsvitere og
doktorgradskandidater ved
NTNU har skreddersydde
ringer å sette på fingeren.
Dessuten kan kandidater
fra Krigsskolen i Oslo, Sjø-han er den eneste i kullet somennå ikke har skaffet seg symbolet på endt utdannelse, det
alle de andre stolt viste fram.
Nå angrer han bittert. Jeg kan
ikke reise hjem uten ring, tenker han og bestemmer seg forå ringe til redningsmannen.
Gullsmeden i den andre enden
av røret forstår at her må det

reageres raskt. Han skynder
seg ned til butikken, plukker
med seg en ring, raser videre
til jernbanestasjonen og forærer den tårevåte sivilingeniøren symbolet han ikke kanvære foruten når han reiser
hjem til mor og far.

krigsskolen i Bergen, Handelshøyskolen i Bergen og
Landbrukshøyskolen på Åsogså smykke seg med symbolet for en spesiell høyere
utdanning.

Butikkekspeditør HildeLyså spør om Nicolai
Grødums hender hovner
når det er varmt. Det er
dumt med store fingre
og liten ring.

Nicolai Grødum haroverlevd studietidas
hektiske sluttspurt
og feirer det med
ring på fingeren og
sjampanje innabords.
Siden 1955 har gullsmed Ola Dahlsveen forsynt Norge med sivilingeniørringer.

Side 9 — Svart Cyan Magenta Gul

10

innblikk

Politisert
PotterJoanne Kathleen Rowling sine bøker om
guten som ein dag oppdagar at han tilhøyrer trollmannsslekt, er den største
globale litterære suksessen nokonsinne.
Den norske statsvitaren Torbjørn Knutsen, professor ved NTNUs Institutt forsosiologi og statsvitskap, har vore lidenskapeleg Potter-fan frå første boka kom
ut. Han synest forfattaren har begått ein
genistrek.
– Bøkene om Harry er ein engasjerande miks av Buckeridges Stompabøker, Tolkiens bøker om Ringenes Herre og
Pullmans trilogi om Den mørke materie,er Knutsen si vurdering.

Livet hos Dumlingane. Harry
Potter lever eit trøysteslaust liv hos
onkelen og tanta si, herr og fru
Dumling, og den ekle sonen deira,
Dudleif. Dumlingane kan ikkje fordra
Harry, og kjensla er gjensidig. Men på
elleveårsdagen sin får han eit brev derdet står at han skal begynne på
Galtvort Høgare Skule for Hekseri og
Trolldom.
Det viser seg at Harry sine foreldre
var heks og trollmann, svært berømteendåtil. Dei vart drepne då Harry var
baby, av Den Vonde Trollmannen Voldemort. Men vesle Harry overlevde, og forå gøymast bort vart han plassert hos
Dumlingane, som altså ikkje er av trollmannsslekt – dei er høgst vanlege gompar, som magikarane kallar oss menneske.
Kvar roman i serien om Harry tek for
seg eitt år på Galtvort. Utdanninga der
tek sju år, og det er akkurat så mange
bøker Rowling kjem til å skriva om Harry.
Den 6. september vert bok nummer
fire lagt ut for sal i norsk omsetjing. Med
denne boka har forfattaren teke eit langt
steg ut av den vesle verda som møter Harry i den første boka. Med Ildbegeret byggjer ho forteljinga ut til noko meir og større enn tilværet kring Galtvort; ho trekk
opp ei vidare, internasjonal handlingsramme.
Fram til nå er det den barnlege gleda
over den gode historia som har fanga Torbjørn Knutsen. Med denne boka vert Harry Potter interessant også for statsvitaren i han.

Klassekamp og etnisk reinsking.
– I Harry Potter og ildbegeret introduserer Rowling klasseperspektivet i det
interne livet på Galtvort. Ho viser korleis
husnissane – som er tenarskapet på skulen – er grovt undertrykka og utbytta.
Det synest iallfall venninna til Harry,
Hermine, som prøver å starta «Husnissanes frigjeringsfront». Men i klassisk
marxistisk terminologi kan ein seia at
overbygninga vert for sterk. Husnissane
er mest nøgd med tenarrolla si, og frigjeringsfronten får ingen stor suksess, seier Knutsen.
Når Rowling skriv om Hermines idealistiske forsøk på å vekka husnissane
til kamp, kan dette lesast med godmodig
humor. Men når ho utover i boka trekker
inn det etniske perspektivet, er det fullt
alvor. Enno ein gong står Hermine i sentrum. Sympatisørane av Voldemort nyttar kvart eit høve til å raljere over at ho
er av «mudblood,» av gompeslekt.
– Den etniske konflikten i boka stårslik mellom naturalistane (eller primor-

Side 10 — Svart Cyan Magenta Gul

UNIVERSITETSAVISA NR. 11 - 6. SEPTEMBER 2001

Med bok fire i serien om Harry Potter – Harry Potter og
ildbegeret – er internasjonal politikk på veg inn
i forfattaren J. K. Rowling sitt univers.

dialistane) på den eine sida og
modernistane på den andre –mellom dei som meiner at berre«raserein» ungdom av god, gammal
trollmannsætt bør få lov til å bli elevar ved Galtvort, og dei som meiner at det er dei magiske evnene
som skal vere avgjerande, sjølv om
begge foreldra er alminnelege gompar. Det modernistiske synet vert
ført fram av rektoren ved Galtvort,
Albus Humlesnurr. Han står i boka
fram som dei godes hærførar.

Ei sosiopolitisk skiljeline.
– Det etniske temaet vart introdusert allereie i den første boka,
Harry Potter og mysteriekammeret. Vi kan sjå korleis temaetveks i løpet av bokserien og blir
aksentuert i bok nummer fire. Dengamle statsvitskaplege høvdingen
Stein Rokkan ville kalla dette fortrollmannsverdas viktigaste sosiopolitiske skiljeline, seier Knutsen.
– I Rowlings verd går denne skiljelina langt attende – den kan skimtast allereie i mellomalderen, i diskusjonen om reglane for elevopptak mellom dei fire trollmennene
som grunnla Galtvort. I eit meir
samtidshistorisk lys går den tre
generasjonar attende. Røtene til
hovudforteljinga om Harry Pottergår attende til 1950-talet. Då vart
konflikten danna mellom ein ung
Humlesnurr på den eine sida, og
ein talentrik Galtvort-elev, Tom D.
Venster, på den andre. Venster drog
ut i verda, lærte seg svart magi og
kom attende som ein maktsvolten
Lord Voldemort. På midten av 1980talet fekk Voldemort politisk makt
Statsvitar Torbjørn Knutsen har lese "Harry Potter and the Goblet of Fire" med stor fagog freista å kontrollera Galtvort og
leg interesse. Den 6. september kjem boka i norsk omsetjing.
å innføre eit politisk regime medklåre fascistiske trekk, seier Knutsen.
Humlesnurr leier an i ein strid
I tillegg introduserer Rowling kjærkor internasjonal politikk vert dominert
som skaper splid og ulukke i trollleiken. Harry må invitera ei jente til Galtav ei konflikt mellom på den eine sida
mannsverda. Striden ender med at Volvorts juleball, og har eit godt auge til Cho
høgreekstreme krefter som ynskjer eit
demort vert jaga i eksil. Men ikkje før
Chang som er speidar på Rumpeldunkabsolutt skilje mellom «dei» og «oss,» ogHarrys foreldre vert drepne.
laget til Ravnklo. Med det fjerde skulepå den andre sida ein humanistisk farga– Første kapittel i Harry Potter og ildåret er han på full fart inn i puberteten.
liberalisme, seier Knutsen.
begeret syner at Voldemort er attende, at– Men det er alvoret i kampen mellom
Etter som personane i boka vert konhan samlar sine gamle medarbeidarar
dei gode og dei vonde som dominerer, og
frontert med desse politiske retningane,rundt seg, og at han har internasjonale
skilnaden mellom dei er definert i etnisblir dei også stilt overfor klåre politiske
kontaktar.
ke termar. Trur du det er med overlegg
val. Slik sett stiller rektor Humlesnurr på
Dei gode døyr. Ildbegeret er ei mørRowling vel å trekka dei politiske perslutten av boka opp eit moralsk imperakare bok enn dei føregåande. Den byr på
spektiva inn i historia om Harry?
tiv om å ta parti i kampen mellom det
kraftigare kost enn tidlegare bøker. For– Ja, det trur eg. Det er klåre ekko av
gode og det vonde. I siste kapittel held
første gong døyr ein av hovudpersonane.
det «politisk korrekte» i bøkene hennar.
han ein appell som bringer tankane overOg det skal bli verre i bøkene som kjem,
Det er inga tvil om at ho har trekt opp dei
på Churchill sine talar ut over på trettihar Rowling varsla. Med dette går seristore linene for alle dei sju bøkene om
talet, der han åtvara mot Hitler og akseen frå å vera litteratur mest for ungar
Potter. Rowling har ein «masterplan» –maktene, seier Knutsenmen óg for barnlege vaksne – til å bli
det siste kapitlet i den siste boka er ferKrigen, døden og kjærleiken.
bøker for dei litt eldre.
dig skrive. Det er for lengst avgjort kor
Fjerde bok i serien om Harry Potter inne– Måten Rowling omtalar Voldemort
historia skal enda. Eg vil tru at dei poliheld fleire nye element som legg seg oppåpå, får meg til å assosiere i retning av
tiske skiljelinene, liksom alt anna i
den historia vi kjenner frå tidlegare bøker.
Hitler, Mussolini, Franco og Salazaar, seibøkene, er godt tenkt ut på førehand.
For det første er det geografiske perer Knutsen.
– Kva er løyndomen bak Rowling si
spektivet utvida frå berre å famne LonOg slik vert Rowlings forteljing i høgsuksess?
don og Galtvort, til også å gjelde andre
ste grad relevant for pågåande interna– Visste eg det, hadde eg ikkje sagt det
land. For det andre er settinga utvida fråsjonale konfliktar.
til deg – då sat eg heller og skreiv for hardei hovudsakleg personlege konfliktane i– Det er ein interessant parallell i det
de livet, eg óg.
eit tett kostskolemiljø, til óg å gjelde poliat ho etter kvart let hovudkonflikten i
TORE OKSHOLEN (TEKST OG FOTO)
tiske konfliktar av internasjonal karakhistoria handle svært mykje om etnisk
tore.oksholen@adm.ntnu.no
ter. For det tredje er innsatsen høgare ireinsking – for det er nettopp det tilfjerde boka – no vert striden ein kamp
hengarane til Voldemort går inn for: Dei
på liv og død for fleire av hovudpersovil kvitte seg med borgarar av gompenane.
blod. Dette grepet gjer Rowling i ei tid

11UNIVERSITETSAVISA NR. 11 - 6. SEPTEMBER 2001

Stewart’s corner
Spørsmål angående engelsk
kan stilles til språkrådgiver
Stewart Clark ved Studieavdelingen,e-post: stewart.clark@adm.ntnu.no,tlf. 73 59 52 45, faks: 73 59 52 37

What does ICT really stand for?

Bjørg og Jostein ser like forelsket ut i dag som de var den første høsten på Lærerhøgskolen i 1966.
FOTO: ARNE ASPHJELL

Immatrikuleringsromantikk
Plasseringen i alfabetet gjorde at Josteinog Bjørg ble sittende
ved siden av hverandre ved immatrikuleringen for 35 år siden.

Here are some arguments for
ICT standing for Information andCommunication Technology:
1. Information and Communication Technology (ICT) is defined (according to the Free Online Dictionary of Computing)as the study of the technology
used to handle information
and aid communication. «The
phrase was coined by Stevenson in his 1997 report to the

Ved immatrikuleringen på Norges Lærerhøgskole høsten 1966
ble Jostein fra Orkdal og Bjørg
fra Fåvang sittende ved siden
av hverandre. Etternavnene
Slupphaug og Smidesang var
alfabetiske naboer, og dette
bestemte plasseringen. Menskjebnens spill er underfundig,
og det oppsto en liten kontakt
mellom gudbrandsdøl og orkdaling ved dette møtet. De vekslet noen få ord, og Bjørg rettet
på den sorte dusken på Josteinsstudentlue*.

Danseløver. På den første
forelesningen i pedagogikk
dagen etter hadde de begge etkjent fjes å forholde seg til, og
de ble sittende sammen.
Utover høsten møttes de også i
festlig lag – i Samfundet ellerpå interne fester på pedagogikk.
– Æ la merke te at ho va så
go te å dains, og da vart æ gla
for æ e så gla ti å dains sjøl å,
sier Jostein.– Det va så my som
byint å klaff, fortsetter han. –Det vist sæ at vi ha mang fellesinteressa.
De gikk flere turer sammenom høsten, ofte til Estenstadhytta. Senere ble det skiturer.
Bjørg måtte avslutte forholdet
til en gammelkjæreste i Gudbrandsdalen, og om våren ble
de kjærester på alvor.
Etter å ha studert pedagogikk i ett år, fikk Jostein jobb
som lærer i Hemne. Bjørg fortsatte et år til med historie, mende hadde nær kontakt hele
tiden.
Rask fødsel. Sommeren
1968 ble det bryllup i Fåvang
kirke, og like før jul det åretEveryone is using this TLA(three-letter abbreviation) but
there is a richness of interpretation. Some are using Information and Communication Technology, others see these as different
technologies and pluralize thelast word. The other version isInformation and Communications Technology, with the plural
technologies. It may seem a smallthing when the only difference iscommunication or communications. But it has become a central
term and one of NTNU’s fivemain priority areas and shouldhave an exact definition. I haveunthinkingly been using bothvarieties. Fortunately I am notalone and the two versions get
40 000 and 30 000 hits respectively on the Internet search engine – Fast. Looking in the latest
major online and hard-copy dictionaries of English does not help,
the term is too modern to belisted in the most of the sources
I found. I have consulted colleagues at NTNU and they confirm
my suspicion that both will be
used. However, the 40 000 hits
version is probably the preferredversion (with the plural technologies as an alternative).

UK government and promotedby the new National Curriculum documents for the UK in
2000» (http://foldoc.doc.ic.ac.
uk/foldoc/).
2. There is a difference in general-purpose dictionaries ofEnglish such as the Oxford
between communication andcommunications. To simplify
the relevant definitions, communication is the act of
exchanging information, while
communications is more themeans or the infrastructure
required to communicate. Thus
a network of computers is acommunications network andcommunications satellites arevital in TV and telecommunications.
3. Apart from the quantity of ICT
hits on the Internet that favour«communication», the qualityof the first few hits is impressive and include Britannia.com
and UN committee names. The
European Commission plays
safe here and in the Fourth
Framework Programme one
activity is Information andcommunications technologies
which is divided into Telematics, Information technologies
and Communication technologies.
A year ago I would have put mymoney on communications. Now
technology is more and more supporting the act of communication.
My suggestion is therefore that
ICT is best defined as Information and Communication Technology or Technologies.

Tricky words

Bjørg Smidesang og Jostein Slupphaug giftet seg i Fåvang kirke i Gudbrandsdalen 22. juli 1968. Et halvt år senere kom den førstefødte, sønnen
Olav.

kom den førstefødte, sønnen
Olav. – Det gjekk litt fort, det
gjor’ det før i tia, forklarer
Jostein.
Noen år senere kom datteren Anne Ingeborg. I dag er begge ungene etablert på hver sin
kant. Olav er dr.ing. fra teknisk
kybernetikk NTH og jobber ved
ABB i Oslo. Anne Ingeborg ertannlege i Trondheim.
Bjørg og Jostein bor på Josteins heimgård, med utsikt overOrkdal. De arbeider på hver sin
skole i bygda.
– I det lange løp er det gunstig at vi har hver vår arbeidsplass, sier Jostein, som legger
til at det er ganske ideelt for toSide 11 — Svart Cyan Magenta Gullærere å slå seg sammen, slik at
de kan utnytte den lange ferien.
Bjørg angrer ikke på at hun
har festet rot i Trøndelag, men
synes det har vært mye dårlig
vær de 35 årene hun har bodd
her.
ARNE ASPHJELL

emic, etic
Emic is a perspective of study inanthropology that focuses on how
things function in a society. It
looks at the concepts and categories that are relevant and meaningful to the culture under analysis. It means paying attention
to the specifics of particularcases.
Etic is a perspective that focuseson systems and how things arefunctioning.
These terms abstracted from«phonemic» – the distinct units ofsound and «phonetic» – the system of speech sounds in symbols
as in the phonetic alphabet.
bottom line, basic question
Bottom line (Norw. sluttsum,det vesentlige) in accounts, thebottom line is the final total on abalance sheet or financial document: «The bottom line is theannual surplus». In more generalbusiness English, the bottom line
is also used to mean the price ofsomething or what is the basic
issue, the most important thing:«The bottom line is will the market pay extra for this safety feature?»
Basic question (Norw. det vesentlige) means the fundamental
issue or the bottom line in thelast sense. Basic question, basic
issue, fundamental issue, thecrux of the matter are all alternatives to the rather overused
and informal bottom line.

Enlightening English

arne.asphjell@adm.ntnu.no*Til orientering for dagens unge:
Studentlua var en overdimensjonert, sort «russelue» som ble
brukt av artianere ved høytidelige anledninger for å markere
at de hadde artium (eksamen
fra videregående skole), ref.

To use the safe deposit box, please ask the key and lock at the
Reception-Desk(Hotel notice, Metropolitan, Lisbon)
Please ask the waiter, some of thecourses may not have it.
(Informative menu, Crete)

An American businessperson in
China was trying to get a better
deal and said: «The bottom line isthe bottom line». The depths ofthis statement puzzled the translator who informed his Chineseclient that: «The line is on thebottom, never on the top».

12

UNIVERSITETSAVISA NR. 11 - 6. SEPTEMBER 2001

debattSi din mening, men skriv kort! Innlegg kan sendes via e-post:
medieseksjonen@adm.ntnu.no. Innsendte manus kan bli forkortet.
Fortsett gjerne diskusjonene på nettet: ntnu.fritt-forum (tilgjengelig fra «Innsida»,
der alle innlegg blir lagt ut etter at avisa er trykket).

debattOm reformer, moduler – og Bøygen
Ivar A. Bjørgen redegjør for hensikten
med ex.phil., Modul2, og avslører atingen egentlig vet
hva god læring er.

Det mangler ikke reformtanker
ved NTNU. En omstridt reform
er den nye felles forprøven som
alle studenter ved NTNU skal ta
og som består av to deler: Modul
1 og Modul 2. Jeg var formann i
det utvalget som laget opplegget
for Modul 2, og vil gjerne forklare
hva jeg ville med Modul 2!
Hensikten var å føre viderearbeidsformer fra de siste ti års
reformer i videregående skoler:
problembasert arbeid og ansvar
for egen læring. Kjernen i Modul
2 er et selvvalgt prosjekt. Studentene skulle få stor frihet i
utformingen av problemstillingen og valg av metoder, og få støtte til arbeidet i tverrfaglige
grupper ledet av likemenn i form
av viderekomne studenter fra
forskjellige fag. Møtet med studenter med andre perspektiv
skulle også bidra til å realisere etav målene for dette universitetet:tverrfaglighet.
Gjennom prosjektet skulle
studentene oppdage at de ikke
behøvde å være bare reproduktører når de kom til universitetet. Studentene skulle være«kunnskapsskapere», ikke bare«kunnskapstakere». Jeg tror atenhver egentlig læring skjer
gjennom at en prøver å skape
kunnskap. Denne prosessen
behøver ikke å lede fram til
sannheten med stor S, men den
gir erfaringer som du senere kan
få korrigert, og gjennom denne
prosessen lærer du deg litt om
hvordan kunnskap blir til, og
opplever dens begrensninger.
Men det viktigste var kanskje åmotvirke den uheldige praksis
at vi nå ofte kommer til universitetet uten å vite hva vi vil eller
hvordan vi kan oppnå våre mål:forestillingen om at det er universitetet som skal forme oss! Vi
mente at studentene ville tjene
på å kunne forfølge egne ideerogså inn i fagstudiene.
I forhold til den tidligere «forberedende prøve», senere examen philosphicum, representerte Modul 2 en endring ikke barei arbeidsformen, men også når
det gjelder tema. Det tidligere
opplegget med særlig vekt påfilosofiens historie forvaltes nå
som før av Filosofisk institutt
under navn av Modul 1. Det er
liten uenighet om verdien av ålese filosofiens (egentlig kulturens) historie. Den må vi fortsatt
ha med oss, ja, etter min mening
er den enda viktigere enn før som
motvekt mot fragmentert stimulering og lettvint argumentasjon.
Men universitetet må ogsåta opp problemstillingene i vår
egen tid og i andre vitenskaper.
I Modul 2 fikk studentene frihet
til å forfølge egne interesser og ta
opp nær sagt hvilken som helst
problemstilling til forsøksvis
vitenskapelig belysning. Dette
betydde at studentene kom inn
på mange vitenskapers problemstillinger og utvikling – ikke
minst deres metoder.
Det var viktig for oss at studentene ble engasjerte og at studiene fikk bakkekontakt. Under
planleggingen av Modul 2 fantvi f.eks. at skriving av rapporterfra prosjektene var en fin sjansetil å lære logikk i praksis. Skriveprosess-trening har fått et
gjennombrudd
på
NTNU
gjennom Modul 2, på sammemåte som den tidligere har fåttdet i videregående skole.
Ansvaret for Modul 2 bleoverlatt til Fakultetet for samfunnsvitenskap og teknologiledelse.
Hvordan har det så gått med
denne reformen?

En sleip, kald masse. Det
er sikkert delte meninger: I det
gamle NTH miljøet var det mittinntrykk at problembaserte
prosjekt som arbeidsmåte og
evalueringsgrunnlag ble hilst
velkommen – det hadde allerede vært i bruk i flere fagmiljø.
Problemet var en tradisjon med
et tett kurs- og øvingsprogramsom Modul 2 måtte skvises inn
i, med liten tid til refleksjon og
fordypelse.
Ved det øvrige miljøet har detvært reist tvil om studentene var
modne for en slik arbeidsform og
at eksamensformen ga for liten
mulighet for kontroll. De tre år
som er gått, kan ha gitt næring
til tvil i mange miljø. Nå er det
rimelig at mange avventer etsvar på om Modul 2 er en god
investering for de videre studier.
Problemet er bare at ideene somlå bak Modul 2, bare delvis er
blitt realisert i praksis og derfor
vanskelig kan evalueres.
Hva var det da som hindret
realisering av disse ideene ved
NTNU?
De viktigste hindringer ligger nok i universitetets arbeidsrutiner. Modul 2 måtte befolkes
med stillinger, og det disse stillingsinnehavere skulle gjøre, varå forelese, – slik er systemet. Og
når studentene fort oppdaget atde hadde begrenset utbytte av
forelesningene i forhold til tusen
forskjellige selvvalgte prosjekt,og ikke møtte opp, ja, da hadde
selvsagt ikke universitetet annen
løsning enn å gjøre forelesningene obligatoriske!
Alle fag på universitetet må
selvsagt også ha et fast pensum,
det måtte skrives en pensumbok
for Modul 2. Ingen enkelt bok
kan møte 1000 studenters varierende interesser og behov ideres selvvalgte prosjekter, hensikten var jo nettopp at studentene skulle lære seg å søke etter
egen kilder. Igjen måtte friheten vike, studentene fikk ikke
velge sine prosjektideer selv.
Den frihet vi la opp til i arbeids-måter og valg av problemstillinger, ble aldri gjennomført fordi universitetet fortsatt har vanskeligheter med å gi rom forannet læringsmiljø enn obligatoriske forelesninger og faste
pensa.
En rad med engasjerte, flinke folk som har strevd med disse problemene, har møtt Bøygen.
Men hvem er han – denne Bøygen?
Bøygen bor i systemene våre,Bøygen fyller sin kalde masse i
kontorer og seminarer, auditorier og komiteer. Og Bøygen vinnerallting med lempe, rett og slett
fordi han ikke er identifiserbar,
han er sleip og uten muskler, hanglir tilbake på plass igjen når
han har slitt ut de som prøver å
skyve på ham.
Men det verste er at Bøygen
også finnes i hver enkelt av oss
universitetslærere. Som i denmoderne metaforen av Bøygen,«The Matrix», har han infiltrert
selve nervesystemet vårt! Det
gir seg uttrykk i vårt febrilskeønske om å styre studentenes
tenkning. Selv på doktorgradsnivå skal du styres, når det gjelder valg av både problemstilling,
metode og hva slags konklusjoner du skal trekke; du kunne jo
komme i skade for å finne på noe
originalt!
Vi er etter min mening blitt
for mye Statens kontrollører og
sertifisører og for lite studentenes inspiratører!

Læring er farlig. Men kan
ikke hele Modul 2 være et feilgrep? Vet vi at Modul 2 gir godlæring? Vet vi i det hele tatt hva
læring er? Jeg har holdt på medlæring hele mitt liv, som student, lærer og forsker, og jeg
kan med absolutt sikkerhet si
at læring, nei, det vet jeg ikke
hva er. Men det er det heller
ingen
andre
som
vet:
Læringsforskningen kan foreløpig ikke anvendes i praksis, og
informasjonsteknologienvilbare lure oss til å tro at den vet

noe. Nettopp fordi vi vet så lite,
er det viktig at studenter ikke
hindres i å følge ideer og
arbeidsmåter enten det er ved
høylys dag eller i de sene nattetimer! Den største trussel mot
god læring i dag er at alle skallære alt og på samme måte.
For meg er to krav som bør
styre en forsker så vel som enstudent: Det ene er å være absolutt kritisk, og det er mange flinke til ved universitetet. Mange
universitetsfolk har vunnet stor
respekt ved å være negative til
alt. Men dette må balansere mot
det andre kravet, absolutt åpenhet, og her mangler det mye.
Modul 2 er et forsøk på oppnå
større åpenhet, større plass fornysgjerrighet og nye veier. Ved
at studentene får anledning tilå prøve ut arbeidsmåtene i
Modul 2 og får honnør for selvstendig arbeid, så vil vi kanskje
få luftet Bøygen ut. Hvis en ikkevåger dette, er det bare å la Bøygen gli på plass igjen, men da bør
en ikke late som en realiserer
Modul 2.
Med bakgrunn i de erfaringer mange av de nye studentene
i dag har fra en videregående
skole i endring, vil det være synd
om universitetet skal bli ettilbakeskritt. Studentene kommer ikke nakne til universitetetog bør ikke behandles som om de
er det. Den friheten Modul 2
skulle gi, kan misbrukes fordi
arbeidet ikke alltid er så lett å
kontrollere, men for meg er det
verre om studentene blir styrt
og seiler trygt igjennom studiene uten å ha tenkt en selvstendig tanke!
Læring er farlig og viktig.
Individers og nasjoners fremtid
vil være avhengig av hva slagslæring de tør slippe løs! Landettrenger originaler, ikke kopier!
(Utdrag fra en tale ved mottakelsen av nye studenter påDragvoll, fredag 17. august i år.)Ivar A. Bjørgen

Erling Paulsen er siv.ing.-student
i datateknikk.

i det akademiske glasshuset

Hvorforforteller vi ikke
sannheten, spør
ERLING PAULSEN.

Men på universitetet har vi det bra…
Jeg er heldig. Jeg erutrolig heldig. Det
samme er du som
leser dette. Vi er nemlig en del av norsk
høyere utdannelse.
Innen norsk høyere
utdannelse er det ingen alvorlige problemer, og vi kan seframtiden lyst i møte.
Sånn er det ikke
mange forunt å hadet. Det er nemlig
mange problemer i
Norge. Bensin, sprit,
mat og strøm er altfor
dyrt, skatte- og
avgiftstrykket tar
knekken på folk flest,barne- og ungdoms-

Side 12 — Svart Cyan Magenta Gulskoler forfaller, distrikts-Norge sliter, og
barnehageplassene er for få og for dyre.
Oppi all denne elendigheten kan nordmenn i hvert fall glede seg over at universitetene og høyskolene er lykkelandsom flommer over av gull og honning. Du
kjenner deg kanskje ikke igjen i beskrivelsen, men det er et slikt inntrykk akademia gir resten av det norske samfunnet.
Det er valg i høst. Valg betyr at de misfornøyde kan komme til orde med sine
problemer, bekymringer, ønsker og krav.
De som ikke klager sin nød i forbindelse
med et valg, er pr definisjon fornøyde. Selv
i en valgkamp hvor velgerne sier at skole og utdanning er den viktigste enkeltsaken, har ikke akademia maktet å komme på banen. Konsekvensen er at velgerne forblir uvitende om tilstanden ved
norske universiteter, at politikerne ikke

blir konfrontert med en katastrofal universitets- og forskningspolitikk, og at vi
ikke får noen valgløfter som kan forfølges
når stemmene er talt opp og statsbudsjettet skal vedtas.
Hvorfor har ikke rektor vært på Dagsrevyen og fortalt NRKs seere at vi mister debeste forskerne når utstyret er for gammelt og forskningsmidlene for få og smurt
så tynt utover at vi ikke kan bli best i verden på noe som helst? Hvorfor har ikke
leder av GUS fortalt Aftenpostens lesere
at den tekniske utdannelsen i Norge forblir middelmådig så lenge midlene som
er til rådighet pr sivilingeniørstudent på
NTNU, bare er 20 % av hva som er tilfelle ved de beste institusjonene i verden?
Hvorfor har ikke et knippe av NTNUs
professorer på en dobbelside i VG anklaget Giske for å lure studentene når han vil

innføre kontinuerlig og tett oppfølging av
den enkelte student uten å love de nødvendige midler?
Jeg har ikke noe komplett svar, men det
er tydelig at akademia ennå ikke har forstått at det at en selv ser et problem, ikke
er ensbetydende med at resten av samfunnet ser det samme problemet. Nettopp
dette er et av akademias største problem.
Utfordringen går til årets rektorkandidater. Det er rektors ansvar å fronte
NTNUs og akademias interesser ogmeninger i samfunnsdebatten. Vår nye
rektor må gå foran og vise vei slik at vårtuniversitet kan være med å sette dagsorden og prege debatter i mediene og i samfunnet for øvrig. Det kommende statsbudsjettet vil vise hvorfor det er nødvendig.

UNIVERSITETSAVISA NR. 11 - 6. SEPTEMBER 200113

debattNoen kommentarer til «professor-opprøret»Vårt «opprør» bør
tolkes som et tydelig
signal på at vi synesen så viktig sak som
ny fakultetsstruktur
fortjener bedre
behandling, skriver
Bjørn Skallerud.
I forbindelse med brevet som er
sendt til NTNUs styre, undertegnet av (pr 28/8) 155 teknologi-professorer, kommer her noe
supplerende
informasjon.
Mange vil nok være enig i at det
er et saklig, og ikke krigersk,
brev. Hensikten med det er bådeå få gitt et tydelig signal til øverste ledelse om hvordan omorganiseringsprosessen har vært oppfattet, og dessuten å komme med
konstruktive innspill til den
videre prosessen.
Prosessen har hittil værttoppstyrt, og muligheten forpåvirkning har vært meget

begrenset. Det er viktig å påpeke at underskriverne ikke prinsipielt motsetter seg endringer ifakultetsstruktur. Men forslagene som er presentert, medfører
store endringer for de fakultetersom har ansvar for siv.ing.utdanningen, og vi etterlyser
argumentasjon for gevinster i
forbindelse med dette. Høringsnotatene, både februar- og maiutgaven, er dårlige ut fra definering av målsettingen med prosessen og belysning av fordelerog ulemper ved de enkelte alternativ. Dette bør fremskaffes ved
en grundig vurdering av flere
fakultetsalternativ.
Selv om rektor sier at forarbeidet har vart lenge nok (dvs
1.5-2 år), så er realiteten at prosessen ble holdt internt i ledelsen
frem til for et halvt år siden. Det
var først i februar at et midlertidig høringsutkast om omorganiseringen ble presentert for alleansatte ved NTNU. Partene somskulle lage innstillinger basert
på dette høringsutkastet, fikk
det nå veldig travelt, med en frist

1. mai (dvs ca 2 måneder). Basert
på disse innstillingene skulle det
da jobbes frem et endelig
høringsutkast. Det ble presentert 30. mai, og nå hadde
høringsinstansene ca 2 uker (!)
på å komme med endelige innstillinger.
Høringsnotatet datert 30.
mai inneholdt nesten ikke noe
nytt i forhold til det som kom i
februar (nytt var kun sammendrag av innstillinger fra 1/5).
Flere av teknologifakultetene er
skeptiske i sine konklusjoner i
forbindelse med de foreslåtte
fakultetsmodeller, alle poengterer at tempoet i prosessen er forhøyt og at skikkelig underlagsmateriell mangler.
Det er interessant å lese rektors kommentar til brevet(Adresseavisen 23/8): Fakultetene har stort sett sluttet seg til
det siste forslaget, i alle fall som
et akseptabelt andrealternativ.
De som har vært mest kritiske,
har vært arbeidstakerorganisasjonene. Å bruke lenger tid enn

det vi har gjort, vil gjøre vondt
verre.
Å ta til takke med andrealternativ er ikke mye inspirerende og vitner om resignasjon.
Videre ligger det en utidig bagatellisering av arbeidstakerorganisasjonenes medlemmer i den
neste setningen. Det ville væreinteressant å få vite hva som gjør
vondt verre, og hvem som har
det vondt i dag og som vil få det
enda verre hvis omorganiseringen ikke skjer nå.
Vårt «opprør» bør tolkes som
et tydelig signal på at vitenskapelig personale på Gløshaugensynes en så viktig sak fortjener
bedre behandling. Målet for ossalle er å ha et universitet som
gir grunnlag for god undervisning og forskning, slik at vi bl.a.
kan utdanne høyt kvalifiserte
sivilingeniører i fremtiden også.

«Opprørsbrevet» og underskriftene er lagt ut på disse nettadressene:
http://www.itk.ntnu.no/ansatte/
Andresen_Trond/nd/brev_
omorg_kollegiet.doc
http://www.itk.ntnu.no/ansatte/
Andresen_Trond/n-d/underskr_
alfabetisk.doc

B. Skallerud
Professor ved Institutt formekanikk, termo- og
fluiddynamikk
Leder i Norske Sivilingeniørers
Forening ved NTNU

137 opprørske professorer,ved en av dem
Enda en omorganisering av NTNU er
unødvendig, uønsket og dårlig
begrunnet, skriver
Martin Ystenes.

137 professorer ved NTNU har
undertegnet et brev til kollegietom å ta det med ro med omorganiseringen. Antakelig er det fleresom kunne ha skrevet under,
hurtigaksjoner innenfor ferietiden er begrenset effektive. Likevel er det så vidt mange som tilkjennegir så stor frustrasjon at
det minner om manglende kontakt med ens medarbeidere å
avvise dette med at «alt har værtforsvarlig». Mine grunner til åskrive under på oppropet er følgende.
1. Jeg har diskutert høringsuttalelser og innspill om omorganiseringen i flere offisielle og
uoffisielle fora, og overalt følt stor
grad av enighet om at dette er
unødvendig, uønsket og dårlig
begrunnet. Samtidig har omorganiseringen gjentatte ganger
blitt framstilt som uunngåelig,som om det var et absoluttpålegg fra departementet. Det
viktige i høringsuttalelsene ble
derfor å fokusere på tiltak som
kunne redusere skadevirkningene for ens egen institusjon. Sterke føringer ovenfra om at man
skal diskutere hvordan og ikkeom man skal reorganisere, harderfor ført til at de kritiske holdningene har blitt redigert vekk,
og tilbakemeldingene har gitt etfeilaktig inntrykk av en av åpenhjertig støtte til omorganiseringen – «i det minste som etakseptabelt andrealternativ» forå sitere rektor Spjøtvold. De mas-sive protestene «fra grasrota» bør
i det minste skape mistanke om
at denne støtten ikke har værthelt frivillig.
2. Omorganiseringen er presentert som noe som skal gi et
mer effektiv universitet. Det
samme var begrunnelsen for den
forrige omorganiseringen ved
NTNU, Orgut. Ved Orgut skulle
besparelsen komme ved at man
omfordelte ressurser fra sentraladministrasjonen og nedoveri systemet. Den nye omorganiseringen skal samle ressursene
igjen ved å skape større enheter.
De to omorganiseringene peker inøyaktig motsatt retning, likevel forventes at begge to skal gi
samme typer forbedringer. Kannoen forklare meg logikken?
Omorganiseringene gir dessverre innsparinger, ikke ved atarbeidet gjøres mer effektivt,
men ved at innsatsen overfor
ansatte og studenter blir stadigdårligere. Når personalet i tillegg blir omplassert hele tiden,
blir det en tilleggsfrustrasjon foross at vi selv må ha kompetansenfor å løse konkrete administrative problemer. Det blir heller
ikke bedre ved at administrativt
personale må bruke så mye tidpå omorganiseringer, strategiplaner og utredninger – for ikke
å snakke om alt statistisk materiale som skal innsamles for stadig nye budsjett- og styringsmodeller. Frustrasjonene hos professorene skyldes derfor i stor
grad meget negative erfaringer
med «den slags».
3. Opprettelsen av NTNU ble
gjort ut fra en visjon om å skape
noe nytt. Med dagens omorganisering er det vanskelig å oppdage andre visjoner enn å redusereantall fakulteter og institutter,
forsvart med et upresist og uforpliktende mål om «bedre ressursutnyttelse». Mange miljøer

Side 13 — Svart Cyan Magenta Guli dag er fullstendig klar overbehovet for å gjøre endringer – tildels store endringer – for å tilpasse seg markedet, spesielt i
forbindelse med undervisningen. Flere slike endringer harallerede skjedd i fakultetene, og
jeg kjenner andre som har jobbet
hardt og forgjeves med andre
gode tiltak som er blitt stoppet.
Derfor virker det for meg ekstra
provoserende når man avfeierprotestene mot denne organiseringen med professorers inngrodde motstand mot endringer.
4. I stedet for å bruke så myeenergi på omorganiseringer, burde universitetsledelsen forsøkt å
ta fatt i det virkelige problemet:den manglende forståelsen for
kulturforskjellene innad i universitetet. Dette er en forskjell
som skyldes ambisjonsnivå, selv
om det tåkelegges med begrepersom «fritt universitet», profesjonsutdannelse etc. NTH var defacto et eliteuniversitet, skapt
gjennom mange år med høye
opptakskrav og dyktige studenter som tillot stadig høyere ambisjonsnivå. AVH utgjorde et klassisk universitet hvor svært
mange, dels av politiske og ideologiske grunner, benektet behovet for og eksistensen av slike
forskjeller i ambisjonsnivået.
Dette skismaet er like sterkt
fremdeles, og har øyensynligvært så betent at universitetets
ledelse har vært totalt usynlig isaker som kunne pirre en debatt
om dette. Man kan til tider fristes til å tenke at de stadige
omorganiseringer skjer for å slippe å måtte vekke dette spøkelset.
Spøkelset viste seg til fulle
under vekttallsdiskusjonen høsten 2000. Teknologistudentene
protesterte heftig på at de ikke
fikk større uttelling enn ved
andre universiteter, selv om det
er kjent at belastningen er ca.
40% større (i noen fag er den dob-

belt så stor). Denne debatten ble
i sin helhet drevet av studentene,
med noen få enslige professorer
som støttespillere. Det eneste
NTNU sentralt gjorde, var å henvise til departementale vedtak
om at slik måtte det være. Tanken på å markere forskjellene i
ambisjonsnivå, og å bruke det
som et argument for å tiltrekke
dyktige studenter, var øyensynlig totalt fraværende hosledelsen.
Studentrepresentanter har iinnlegg i avisene i juni bedt kandidatene i rektorvalgkampen
markere sin vilje og evne til å tavare på status til de gamle NTHstudiene, men du skal være sikker på at det vil de ikke våge.
Universitetet skal på død og liv
markedsføres som en homogen
enhet under merkelappen
NTNU, selv om det er ytterst
vanskelig å selge tran og brus
under samme merkenavn. At
man har en prorektor og rektorkandidat – for hele universitetet – som påstår at faktakunnskap er uinteressant,understreker hvor håpløst det er
å markedsføre ambisjonsforskjeller i dagens situasjon.
Styringen av NTNU kan
sammenfattes slik: Politikerne

aner ikke hva et universitet er,
men har sterke, ideologiske synpå hva det bør være. Departementet mener at alle statsbedrifter i utgangspunktet er like,og handler deretter. Universitetsledelsens oppgave er å minimalisere skadevirkningene av
det politikerne og departementene vedtar. Beskrivelsen er sikkert urettferdig, men den nåværende NTNU-ledelsen har i det
minste et image som tillater enslik beskrivelse.
Hadde dagens ledelse værten regjering, ville ettermælet
kanskje sett slik ut: Stadige
omorganiseringer, manglendeambisjoner om å holde det faglige nivået og neglisjering av teknologiutdannelsen. Overfor politikere og mediene kan ledelsenkanskje framstå som handlekraftig, men innad virker den
nesten som et forretningsministerium: uten egne visjoner oguten evne til å utfordre dogmer.
Og med svak kontakt mot sine
professorer.
Professor Martin Ystenes
Institutt for kjemi
ystenes@chembio.ntnu.no

14

UNIVERSITETSAVISA NR. 11 - 6. SEPTEMBER 2001

debattFRISK utvikling!
Kathrine Skrettingog Ingvald
Strømmen presenterer her det programmet de går til
rektor/prorektorvalg på.

Når vi stiller til valg som rektorog prorektor, er det for å bidra i
utviklingen av NTNU som etutadvendt kvalitetsuniversitet.
Som en fri og uavhengig bidragsyter skal vårt universitet værevendt mot det omliggende samfunnet, lokalt – nasjonalt – globalt, og i dialog med omverdenen levere kunnskap til beste for
utviklingen av så vel enkeltmennesket som av næringsliv,
kultur og samfunn.
NTNU er et unikt universitet
som kombinerer en teknologisk
hovedprofil med faglig bredde og
et særlig ansvar for tverrfaglig
aktivitet. Vi har samlet desakene vi synes er de viktigste iden videre utviklingen av NTNU,
under headingen FRISK. Slikønsker vi både å knytte an til
realiseringen av Stortingsmelding 27, hvor FRISK introduseres, dog med et annet innhold
enn det vi presenterer her, og åframstå som et friskt pust i denvidere utviklingen av NTNU.
F: Faggruppe
Faggruppen er den kreative
enhet hvor kunnskapsutviklingen ved universitetet skjer. Bådeforskning og undervisning styr-kes ved sterke faggrupper, eller
seksjoner. Innenfor teknikk og
naturvitenskap er en vant til åarbeide i faggrupper, og bevisst
faggruppe-bygging blir vanligereogså innen humaniora og samfunnsfag. Fagruppefellesskapene
er gode enheter også for planlegging og gjennomføring av
undervisning. Vi ønsker sterkeog eksternt orienterte faggrupper, og vil arbeide for å gi dem
bedre rammebetingelser. Det faglige arbeidet skal være bådeinspirerende og morsomt!
For Gløshaugens vedkommende befinner vi oss i den unike situasjon at vi deler campus
med Europas fjerde største forskningsinstitutt, SINTEF. Det ligger et formidabelt potensial i åutnytte denne muligheten i etutvidet konstruktivt samarbeid,særlig innen hovedprofilen, menogså i forhold til Dragvoll-miljøene
Vi vil arbeide for:- Gode rammevilkår for fri, forskerintiert grunnforskning.
- Bedre vilkår for eksperimentell
forskning ved fornying og drift
av vitenskapelig utstyr.
- Øket og tettere samarbeid med
SINTEF.
R: Rekruttering
Dyktige fagfolk (både vitenskapelige og teknisk/administrative) og engasjerte og lærevillige
studenter er en forutsetning forå lykkes i å realisere NTNU som
et kvalitetsuniversitet. Når det
gjelder studentrekrutteringen,er det utviklet mange gode tiltak både på fakultetsbasis, i regi
av studieavdelingen og i samarbeid med studentene. Vi må ogsåarbeide hardt og målrettet for å
sikre oss topp vitenskapelig og
teknisk-administrativ kompetanse.
Vi vil arbeide for:- Høy aktivitet i studentrekrutteringen!
- Internasjonal utveksling forkompetanseoppbygging
og
utvikling for studenter, forskere og teknisk administrativt
personale.
- Rekruttere ved å tilby gode
lønns- og arbeidsforhold, og
understreke- universitetsforskningens frihet,- samarbeidsmulighetene –både innen egen disiplin og
i tverrfaglig sammenheng,- samarbeid med industri og
andre eksterne partnere.
I: Innovasjon
Samfunnet etterspør økt innovasjon og nyskaping fra universitetene.
Som svar på dette har NTNU
igangsatt en rekke nye tiltak,
blant annet etablering av Innovasjonssenter Gløshaugen. Etableringstakten er nå på ca. 20
bedrifter per år. Aktive studentorganisasjoner har vokst fram.
NTNU har nylig vedtatt en strategiplan for nyskaping og driveraktiv undervisning, forskning og
kursvirksomhet i entreprenørskap. Vi ønsker å fortsette og forsterke den positive utvikling vi
er inne i, slik at innovasjon blir
en naturlig virksomhet for studenter og ansatte. Innovasjonsvirksomhet er også et godt
grunnlag for at kan NTNU bidra
i den videre utviklingen av
Trondheimsregionen.

Vi vil arbeide for:- Økt nyskapingsvirksomhet fra
miljøer knyttet til de frie studier.
- At fakultetene inkluderer
nyskapingsmål i sine strategiske planer.
- Arbeide med holdningsskapende virksomhet blant studenter og ansatte.
S: Studenter
Studentene skal ha gode betingelser. En utdanning fra NTNU
skal være relevant og ha høy
kvalitet på kort og lang sikt.
NTNUs utdanninger skal ikkebare gi gode muligheter påarbeidsmarkedet, men også bedret livskvalitet og menneskelig
vekst. Vi vil utvikle våre studietilbud i samspill med det eksterne samfunn, brukergrupper
innenfor næringsliv, forvaltningog kultur for å høyne studiekvalitet og øke relevans. Studentene
er ikke bare mottakere av undervisning, men også en ressurs,både for universitetet og forbyen, ikke minst ut fra de mange
sosiale og kulturelle tiltak studentene iverksetter. Trondheim
er i dag en populær studentby.
Vi vil følge opp og videreutvikle
de initiativer som er tatt for å atTrondheim fortsatt skal væreNorges studentby nummer 1. En
god dialog med studentene omhvilke tilbud som bør prioriteres, er svært viktig her!
Vi vil arbeide for:- Gode utdanninger – god studenttilværelse!
- Realisering av gode studentinitiativ og økt ressurstilgang
til studentaktivteter.
- Kople studentene tidligere og

tettere opp mot faggruppenes
virksomhet, så vel som motarbeidslivet.
K: Kvalitet
NTNUs forskning og utdanningskal strebe etter det fremragende.
Utdanningskvaliteten vil øke
ved realiseringen av NTNUs
egen undervisningsstrategi, 5årig siv.ing. og forslagene i Stortingsmelding 27. Vi vil ta initiativ til at det arbeides mer systematisk med kvalitetssikring på
NTNU, når det gjelder bådeforskning og undervisning. I alt
kvalitetsutviklingsarbeid vil
evne til å lede prosesser være en
sentral faktor. Det er viktig atalle ledere, på alle nivå, aktivt
tar det ansvar de har for kvalitetsutvikling innen både undervisning og forskning. Arbeidet
med å finne modeller for god
forskningsledelse må fortsette.
Vi vil arbeide for:- God organisatorisk forankring
på siv.ing.-studiet.
- Gode dialoger med myndigheter og næringsliv, både for å sikre nødvendig ressursgrunnlag,og som et ledd i kvalitetsutviklingen.
- Vi skal ha mange eksternfinansierte forskningsprosjekter,også i NFR- og EU-regi, for deer vinnere i en hard kvalitetskonkurranse.
Dette er sentrale saker for
oss, vi vil arbeide hardt for å realisere dem.
Stem på oss!
Kathrine Skretting og
Ingvald Strømmen

Påtvungen endring, fornærmende pliktløp
En endring av fakultetsstrukturen betyr
ytterligere svekking
av fakulteter med
siv.ing.-utdanning,skriver Ola Lædre.

Jeg sitter med en følelse av at i
prosessen rundt en mulig
endring av fakultetsstruktur på
NTNU har alle avgjørelsene blitt
tatt på forhånd. Vi ansatte blir
fortalt at vi skal inngå i et framtidig «teknologifakultet» uten åfå vite hensikten.

Hva er å hente? Fakultetene med sivilingeniørutdanning kommer til å miste ytterligere innflytelse og ressurser
dersom fakultetet blir redusert/omorganisert til ett eller toinstitutt. I tillegg får vi kostnaden og belastningen ved en
endring som er påtvunget utenfra.
Dersom målsettingen med
endring av fakultetsstrukturen
er å overføre og fordele ressurser
fra sivilingeniørutdanningen til
resten av universitetet, bør det
diskuteres åpent om det er noen
god løsning.
Målsettingen for en endring
i fakultetsstrukturen og hva enønsker å oppnå med endringen,
har ikke blitt klart nok formidlet
til de ansatte som blir berørt. Jeg
har sett at begrepene «bedre

samarbeid» og «økt effektivitet»
har blitt benyttet, men jeg har
ikke hørt hvordan det skal oppnås. Jeg tror ikke at «bedre samarbeid» og «økt effektivitet» er
direkte avhengig av fakultetsstruktur.

ede tatt, så det jeg har vært vitne til av demokratiske prosesser, fremstår for meg som fornærmende pliktløp. Dersom
organisasjonen skal omorganiseres, må de ansatte nødvendigvis tas med på råd.

Fornærmende pliktløp.

Alternativer. Det er mulig åsamarbeide over de eksisterende fakultetsgrensene. Et
slikt samarbeid er personavhengig. Det er ikke selvfølgelig
at en sammenslåing av deeksisterende fakultetene vil

Slik jeg kjenner saken, virker det
ikke som om det er interessant
hva de ansatte ved de ulike
fakultetene mener. Tilsynelatende er avgjørelsen om at fakultetsstrukturen skal endres, aller-

bedre samarbeidet over denåværende fakultetsgrensene.
Jeg tør å hevde at det på
Fakultet for bygg- og miljøteknikk er mulig å forbedre samarbeidet mellom instituttene, og at
det er mulig å forbedre samarbeidet med de andre fakulteteneuten å endre fakultetsstrukturen. Trolig er det mulig for de
andre fakultetene med sivilingeniørutdanning å foreta en tilsvarende forbedring.
Dersom målsettingen med
endring av fakultetsstrukturen

er å effektivisere og skape mer
samarbeid over de nåværende
fakultetsgrensene, mener jeg at
det kan gjøres uten belastningenen endring av fakultetsstrukturen vil medføre. Jeg tror at en
effektiviseringsprosess som kommer nedenfra i organisasjonen,vil ha større effekt enn en prosess som blir påtvunget ovenfra.

positivt møte med HMS-seksjonen og den kompetansen deansatte der innehar både når det
gjelder kursledelse og ikke minst
faglig innenfor hele spekteret av
HMS-arbeid.
For det tredje ble det en
grunnleggende innføring i hva
HMS-arbeid innebærer. Kurset
var praktisk lagt opp og hadde
som mål å gi generell, men ogsåkonkret kunnskap. Vi ble presentert for lovverket og «verktøy» som finnes for å arbeide systematisk med å bedre arbeidsmiljøet (risikovurdering, medarbeidersamtaler, vernerunderetc.). Kurset tok spesielt opp
ledernes ansvar og forholdet
mellom ledelse og verneombud.
Et høydepunkt for alle var et totimers foredrag av professor i
psykologi, Sven Svebak, om
arbeid og humor. Størst utbytte
hadde vi kanskje likevel av dis-kusjonene der deltakere bidro
aktivt med eksempler fra egne
miljø og positive og negative
erfaringer.
Gjennom dette brede kursprogrammet er HMS blitt langt
mer konkret for meg. Arbeidet
på instituttnivå er plassert i en
større sammenheng og vil forhåpentligvis kunne bli mer systematisk og dermed kanskjebære frukter.
Jeg vil takke HMS-seksjonene ved NTNU og Sintef for et vel
gjennomført og svært inspirerende kurs.
Jeg anbefaler alle og særlig
ledere, både i vitenskapelige og
i teknisk-administrative stillinger, å ta seg tid til å delta på
dette kurset.

Ola Lædre
Vit.ass. ved Institutt for
bygg- og anleggsteknikk

Inspirerende!
Kontorsjef Dagny
Causse anbefaleralle, og især NTNUs
ledere, å ta seg tid
til et grunnkurs ihelse, miljø og sikkerhet (HMS).

– Hva betyr HMS for deg?
Slik innledet Anne-Beth Holteet 40-timers grunnkurs i HMS
som ble holdt i mai. Kurset gikk
over fem dager og var et samarbeidsprosjekt mellom NTNU og
Sintef. Målgruppen var ledere,verneombud og andre interesserte ved NTNU, Sintef og Samskipnaden. De ca. 40 deltagerene
hadde variert bakgrunn, men deSide 14 — Svart Cyan Magenta Gulfleste var nyutnevnte verneombud eller HMS-kontakter.
Alle visste at HMS stod for
Helse, Miljø og Sikkerhet. Allevisste at det hadde noe medarbeidsmiljø å gjøre. De fleste
tenkte nok som meg at vi ikke
tar det helt på alvor og at HMS
er noe man driver med når man
har god tid og ikke har viktigere
ting å ta seg til.
Kurset ble for meg en oppdagelsesferd på mange plan.
For det første ble jeg kjent
med mange artige og forskjellige
mennesker som har en jobb innafor eller i tilknytning til NTNU.
Kurslederne klarte gjennom profesjonell ledelse å skape etarbeidsrom som ble kreativt,
utfordrende og ikke minst utbytterikt for alle. Kurset har gittansikt til nye deler av organisasjonen.
For det andre ble det et svært

Dagny Causse
Kontorsjef på Romansk og
Germanistisk institutt

15

UNIVERSITETSAVISA NR. 11 - 6. SEPTEMBER 2001

Treg start for
student-Innsida
I høst har NTNUs
intranett, Innsida, blitt
lansert for nesten
20 000 studenter. Så
langt er det ca. 1 600
studenter som logger
seg på daglig.
Samtlige studenter har fått brosjyre om Innsida i posten, og alle
fakultet har informert sine studenter om at Innsida skal værehovedkanal for informasjon tilbåde ansatte og studenter. Til
tross for dette var det bare rundtåtte prosent av NTNUs studenter som var inne på Innsida daglig i uke 35.
Statistikken viser likevel at
bruken har økt kraftig fra ca.
900 pålogginger om dagen i uke
34, til ca. 1600 i uke 35 og 17001800 pr. dag i uke 36.

– Det virker som om informasjonen kommer fram. Det finnes for eksempel ingen studenterhos oss som ikke aner hva Innsida er, forteller han. Studentene
på botanikk og zoologi bruker
Innsida til intern kommunikasjon. Noen studenter i hovedfagsforeninga har fått rett til ålegge ut meldinger. Dette er etpopulært tilbud.
Sund forteller at det har værtlitt vanskelig å få en del av deFornøyde testbrukere.
Zoologisk og Botanisk institutt
har siden januar vært testbrukere av student-Innsida. Stig
Sund, som er intranettkontakt
for disse to instituttene, er fornøyd så langt, både med teknikken og med bruken.

I denne spalten vil vi i tidaframover gi deg tips og rådom hvordan du får mest glede og
nytte av ditt universitetsbibliotek.

ansatte med på de nye tidene.
Mange av dem forsetter å sette
opp papiroppslag som før. Andreigjen prøver å være oppdatert,og legger informasjonen ut påInnsida i tillegg til at de henger
opp en papirlapp.
– Det burde holde å bare legge det på Innsida, sier Sund.
EVEN GRAN (TEKST OG FOTO)
even.gran@adm.ntnu.no

Fe mpå gataHenrik Davidsen, kommunikasjonsteknologi 2. årskurs

Emne-trøbbel. Innsida-oppstarten for studenter har ikkevært helt problemfri. Blant
annet har siv.ing.-studentene
kritisert boksen «Mine emner».
Denne skal inneholde de emnene studenten er oppmeldt i.
Emnesammensetningen danner også grunnlaget for studentenes fagtilhørighet, som igjen
styrer hvilken informasjon defår opp på Innsida.
Problemene skyldes rutinene rundt oppdatering av NTNUs
felles studentdatasystem (FS),som Innsida henter sine studentdata fra. Etter dagens rutiner blir ikke siv.ing.-studentenes
fagemnepåmelding oppdatert i
FS før et godt stykke ut i semesteret. Dermed «vet» ikke Innsida
hvilke fag studentene går på før
FS er oppdatert. Da blir det ogsåvanskelig å sende beskjeder tildem.
På de allmennvitenskapelige
studiene er ikke dette noe problem. Her melder studentene seg
selv på fagemner via egne dataterminaler. Dette blir etter kort
tid lagt inn i FS, og deretter hentet inn i «Mine emner»-boksen.

fra biblioteket– Har du hørt om Innsida?
– Nei. Hva er det?

Prosjektleder Kirsti Rye Ramberg kan fortelle at de første
pilotbrukerne begynner å bruke
systemet denne uka (uke 36).
Det eneste som fortsatt mangler, er en modul i systemet forsamarbeid i grupper. Dette håper

Den stereotype oppfatningen av
en bibliotekar er en streng,hysjende kvinne med briller pånesen og knute i nakken. Dette
bildet får vi bekreftet gjennom
film, litteratur og reklame. Du
husker vel Farris-reklamen?
Den bebrillete bibliotekaren
hysjer på den bråkete låneren,og til slutt sier farrisflasken:«Sjsjsjsjsjsjsj».
Virkelighetens bibliotekar
lever ikke opp til mytene, men
det viktigste for deg er vel at dufår profesjonell hjelp? Spredt
rundt i byen finner du UBiT,
Universitetsbiblioteket i Trondheim. 11 bibliotek med ulik fagprofil og kvalifisert personale
hjelper ansatte og studenter åskaffe seg den dokumentasjonog informasjon de trenger i sittarbeid på NTNU. På http://www.
ub.ntnu.no/fakbib/ finner dumer om UBiT-bibliotekene.

På bibliotekene får du:sitets- og høgskolebibliotekene
i Norge. Her finner du bl.a.
referanser til bøker og tidsskrifter som er innkjøpt av deltakerbibliotekene etter ca 1980,samt linker til fulltekstdokumenter. BIBSYS er også etarbeidsredskap som du bruker
for å bestille bøker og artikkelkopier. Når du låner fra UBiT,
blir lånet ditt registrert i brukerdatabasen.

• hjelp med bestilling av bøker
og artikkelkopier

Mitt Bibliotek (mb)• hjelp til å finne informasjonen du trenger• veiledning i biblioteksbruk og
informasjonssøking

Ragnhild Slettebø
elektronikk 2. årskurs• opplæring tilpasset ditt behov– Har du hørt om Innsida?
– Ja.
– Har du vært der mange
ganger?
– Én gang. Vi fikk beskjed om
det i studpost.

Frida Bakken, Ex.phil./Ex.fac– Har du hørt om Innsida?
– Nei, dessverre.

Linn Nyrønning, Ex.phil./Ex.fac.

Tor Undheim, Indøk, 2. årskurs– Har du hørt om Innsida?
– Ja, jeg har hørt om det. Trordet er noe avisgreier. Men jeg
har aldri prøvd det.

– Har du hørt om Innsida?
– Jeg har kanskje hørt navnet, men jeg aner ikke hva det
er.

E-læringssystem i rute
Utviklingen av NTNUs
nye e-læringssystem«Coursekeeper» er
i rute.

HYSSSSSJ!

Ramberg kan komme på plassom kort tid.
Coursekeeper er et eget datasystem for fagkommunikasjon
som snart blir lansert for hele
NTNU. Systemet tilbyr virtuelle
fagemne-klasserom, der studenter og faglærere kan utveksle all
informasjon som har med fagemnet å gjøre. Dette foregår
blant annet ved hjelp av en meldingstjeneste, samt at man kan
redigere på felles dokumenter.
Det er også mulig å delta i diskusjoner, kontakte veildere og

Side 15 — Svart Cyan Magenta Gul

knytte seg til ressurser på Universitetsiblioteket. Studentene
kan også opprette egne kollokviegrupper i systemet, som fåregne «rom» på nettet. Det skalogså bli mulig å opprette samarbeidsgrupper på tvers av fagemnene.
Coursekeeper vil bli tilgjengelig for studentene via boksen«Mine emner» på Innsida. Det
blir integrert pålogging mellom
Innsida og Coursekeeper.

I tillegg finner du pc-er,
kopimaskiner, arbeidsplasser og
store samlinger av tidsskrifterog bøker.
UBiT satser sterkt på elektroniske tjenester. Ansatte og
studenter ved NTNU har tilgang til disse tjenestene, enten
fra universitetsområdet eller
via oppringttjenesten. Eksterne brukere kan benytte tjenestene fra bibliotekenes publikums-pc-er.
Det elektroniske biblioteket
er åpent 24 timer i døgnet. Du
kan bestille bøker og artikkelkopier, bruke oppslagsverk, søke
etter faglitteratur, offentlig
informasjon eller finne artikkelen du er ute etter i fulltekst.
Trenger du hjelp eller veiledning når du sitter alene ved pcen din, finner du tilbudet: Spør
bibliotekaren: http://www.ub.
ntnu.no/stille_spm.php

Høsten 2000 lanserte biblioteket et nytt tilbud for brukere
ved NTNU, som fikk navnet
Mitt Bibliotek, http://www.ub.
ntnu.no/mittbibliotek. Mitt
Bibliotek representerer en webtjeneste der du skreddersyr dinegen side. Databasen som styrer
Mitt Bibliotek, inneholder lenker til mye innholdsrik informasjon. Den representerer
informasjon som er nødvendig
for å drive med forskning og
undervisning i et akademisk
miljø. Det kan være bibliografiske databaser, fulltekst databaser, elektroniske tekster, referansemateriale av forskjellig
slag, og sist men ikke minst:
direkte kontakt med bibliotekarer. Med ditt NTNU-brukernavn og passord kan du logge
deg på Mitt Bibliotek fra hvilken pc du vil, bare den har en
web browser og internettilknytning. Er du logget på
NTNUs intranett Innsida, kommer du direkte inn i Mitt Bibliotek.

Bibliotekets servicerklæring:

UBiT har altfor lite penger
til å tilfredsstille alle ønsker,
men er det bøker, tidsskrifter
eller databaser du mener biblioteket bør ha, er vi takknemlige
om du tipser oss om det:
http://www.ub.ntnu.no/onske.php

Serviceerklæringa vår
har tittelen:

Brukerkurs

Her forteller vi deg hva
vi gjør for deg – og ikke
gjør for deg. Du finnerden på nettet
http://www.ub.ntnu.no/service/ eller på bibliotekene.

Vil du lære mer om informasjonssøking og hvordan bruke
databasene, tilbyr UBiT kurs
og veiledning: http://www.ub.
ntnu.no/brukerkurs.php For
BIBSYS og en del andre baser
tilbyr vi nettbasert opplæring.
Den finner du der akkurat når
du trenger den.

BIBSYS
BIBSYS http://www.bibsys.no/er biblioteksystemet til univer-

UBiT Firkantet og
klossete?

16

UNIVERSITETSAVISA NR. 10 – 14. JUNI 2001

«Hverken kongen eller julenissen tåler for mye av dagens
rasjonelle lys, og ingen av dem kan diskuteres seriøst.»baksidaNTNU-professor Torbjørn Knutsen til
Stavanger Aftenblad 18. august

Hvem? Hvem??
WER???

Samskipnaden får friske
hybelpenger«Om bare» er tittelen på Vigdis
Hjorths nye kjærlighetsroman. Den
har allerede avstedkommet villemediespekulasjoner rundt hvem
hovedpersonene egentlig er, og islutten av juli fikk de ansatte ved
Germanistisk institutt en aldri såliten bakoversveis. Da understreket
forfatteren (bildet) nemlig i Dagbladet at nei, den skildret aldeles
ikke henne selv og hennes ekssamboer, litteraturviter Linneberg fra
Bergen, derimot en kvinnelig radiodramatiker og en professor i tysk
ved universitetet i Trondheim!
Was? Wo?? Wie?? Wer??? ble det
hvisket i sommerstille kriker og kroker, mens tidligere gode kolleger
begynte å skule mistenksomt –eventuelt misunnelig – på hverandre og mumle tyske gloser lavt overde dragvollske kaffekopper.
Nå har Universitetsavisa imidlertid vært i kontakt med forfatteren og kan berolige – eventuelt skuffe – de gode germanister med at
dessverre, alt er ren fiksjon. Vigdis
Hjorth har aldri satt sine ben på
Dragvoll, aldri studert i Trondheimog aldri møtt en eneste ansatt ved
Germanistisk institutt, NTNU.
– Dette blir alltid et problem når
man dikter opp personer med enprofesjon! Jeg har brukt et universitetsmiljø fordi jeg kjenner slike
miljøer. Men jeg valgte Trondheim
nettopp fordi jeg ikke har vært der,nettopp fordi det skulle være helt
ufarlig, sier hun oppgitt til Baksidapå telefon.

KUF-departement har fordelt 246 millioner
kroner til de ulike studentsamskipnadene forbygging av studentboliger. Samskipnaden i
Trondheim kan med det tilby 82 nye plasser,
mens Studentsamskipnaden i Bergen snart
kan slipe opp 113 nye nøkler, og Oslo 289.
Fordelingen av hybler er gjort ut fra dagens
dekningsgrad på de ulike stedene, situasjonen på hybelmarkedet, tallet på utenlandsstudenter og tilflytta studenter.

Internasjonalt om barn

FOTO: SCANPIX

Samler på hullemaskiner«God, men ikke best»
Universitetet i Oslo (UiO) er ganske godt. Det
kommer fram i en ny undersøkelse som Opinion har gjort. På områder som faglig kvalitet,nærhet til hjemstedet, muligheter til å få interessante jobber, og velferdstilbud vinner UiO
sølvmedaljer. Uniforum, internavisen for universitetet i hovedstaden, skriver at: «Undersøkelsen konkluderer med at faglig kvalitet tilsynelatende har begrenset betydning så lenge
man framstår som «god», men ikke som «best».
For best er, må Uniforum erkjenne – NTNU.
Blomster til oss alle!

SHS + NTNU= SantNTNU og Senter for høyere studier (SHS) fortsetter samarbeidet i
fem nye år. Samarbeidet har tilformål å gi forskere ved NTNU
anledning til å delta i et internasjonalt miljø på høyt hold. SHS
holder fysisk til i Oslo og samler
sammen framtredende forskere
fra inn- og utland for å arbeide tettsammen i ett år. For tiden er matematikkprofessor Magnus Landstad NTNUs representant i forskergruppen.

Forskere ved Noseb – Norsk senter for barneforskning – publiserte i fjor til sammen sju
artikler i internasjonale tidsskrifter med refereeordning, framgår det av senterets årsmelding. 22 foredrag eller framleggelser av papers
eller postere ble avholdt på internasjonale konferanser.
Senteret ble reorganisert i 1999. Det ble dabåde en del av SVT-fakultetet, og av Allforsk.

TEKST OG FOTO: ARNE ASPHJELL

Sære samlemanier finnes det mange av. Førsteamanuensis Johannes Sigurjonsson ved Institutt for produktdesign har den ganske originale
dille at han akkumulerer alt han kommer over
av hullemaskiner. Fra de store og tunge til deminimale ett-hullsmaskiner som kan puttes ilomma. I Sigurjonssons tilfelle lar en slik samlemani seg forklare med profesjonell interesse.
Samlingen viser at redskapen for å stanse hull
i A4-ark kan utformes på mange ulike måter.

Oppryddingi biologifagene
Tre biologiske hovedfagsstudier ved NTNU –botanikk, marinbiologi og zoologi – med til
sammen 15 studieretninger, skal legges ned,og erstattes av en enklere modell med ett hovedfagsstudium (kalt biologi) og åtte studieretninger. Ordningen ble godkjent av KUF-departementet i august, og er allerede tatt inn i studieplanen.De hovedfagstudentene som allerede er i gang etter gammel modell, får selvsagt
fullføre etter denne.

Ti år i år

Innovasjonssirkus

Den 12. september 1991 kom
det aller første nummeret av
Universitetsavisa ut, ved det
som den gangen het Universitetet i Trondheim. Vi feirer
med andre ord et aldri så lite
jubileum i disse dager. Mye kan
sies – og har vært sagt – omavisa gjennom disse ti årene.
Kriger har rast, og regimer harskiftet. Men her er vi nå fortsatt. Til både glede og ergrelse,håper vi.
I anledning jubileet vil vi
en stund framover bringe glimt
fra vår nære fortid, og minneom hva som rørte seg blantansatte og studenter for nøyaktig ti år siden.

Nyskaping, gründervirksomhet,merkevarebygging og næringslivstrender blir temaet for høstens UKEkonferanse, Circus
Innovation. Blant foredragsholderne finner vi både gründereog ledere som har styrt store
omlegginger. Konferansen harfått sitt navn fordi studentene
som arrangerer den, synes det
er litt av et innovasjonssirkus
som foregår i Trondheim for tida.
Innovasjon er prestasjon, og
utførerene er artister i næringslivet, som må tenke nytt for å
gjøre suksess i framtida. Og konferansieren? Det er selvsagt sirkusdirektør Jan Ketil Smørdal,
vestlandsgutten som grunnla
Circus Agora.

«Professorer danner skyggeregjering»
Det var professorene ved NTH
som her samlet seg i et såkalt
Professorforum for å ivareta
egne og høgskolens interesser.
Initiativet sprang ut av «engenerell frustrasjon over redusert innflytelse i NTHs styre og
stell,» skrev Universitetsavisa
i sitt første nummer.

Professorforum lever i beste velgående den dag i dag (gratulerer med tiårsdagen den 16.
september!), om enn med noe
laber aktivitet. Og selvsagt får
alle NTNUs professorer væremed, ikke bare teknologene.

REDAKSJON: Medieseksjonen,
Informasjonsenheten
LAYOUT: Hege Pedersen, NTNU-trykk
TRYKK: ST-Trykk AS, Orkanger

Side 16 — Svart Cyan Magenta Gul

POSTADRESSE: Universitetsavisa,
Info.enheten NTNU, 7491 TrondheimBESØKSADRESSE: Info.huset på
Gløshaugen (O.S. Bragstads plass 1)

NytaleNorsk natur og Statens kartverk
farer sjelden med tull og fjas.
Som regel får du det du ser. Stikker du nesa utendørs en vinterdag med stiv kuling på høyfjellet, så vet du at det blir surt og
kaldt. Hvis du skulle våge deg
ned i Litlhelvete under Trollhetta, så skjønner du instinktivt
at det ikke er Edens hage somventer deg. Både navn og opplevelser i naturen er ekte, i motsetning til så mye annet i vår
postmoderne tilværelse. Det er
ingen overivrig merkevarebygger som har fått tukle med norskgråstein og regnskodde. Naturen trenger stort sett ingen
branding, selv om både «Trollheimen» og «Jotunheimen» faktisk er turistnavn som ble konstruert i 1880-årene.
Vel nede fra fjellet er det mer
vanlig at virkeligheten pakkes
inn i bomull.
I Trondheim har vi i sommer
hatt en gryende krangel om
hvordan byen skal profilere seg.
Bor vi i teknologi-, IQ- eller kirkehovedstaden? For de av oss
som har problem med å programmere videoen, som lurer påom MENSA er en klubb for
humørsyke kvinnfolk og dessuten sjelden går i kirka, virker
spørsmålet nokså fjernt.
Akkurat nå er det høysesongfor å vifte med påfuglfjær. Tenkbare på hvilket underliggendebudskap som ligger i navnet«A/S Naturkraft». Selskapet skalda vitterlig brenne fossil gass og
slippe ut CO2. Inspirasjonen var
den samme da Trond Giske oghans rådgivere i KUF konsekvent snakket og skrev om «kvalitetsreformen» når de omtalte
Stortingsmelding nr. 27. Andresom leste om ansatte instituttledere, internasjonal gradsstruktur og større gjennomføringspress på studentene, var
kanskje være fristet til å gi melding nr. 27 et annet kjælenavn.
Det finnes de som har fåttvingetuppene svidd fordi de har
slurvet med innpakningen og
snakket for mye i klartekst. Barespør Thorbjørn Jagland eller
Dan Quayle. Førstnevnte prøvde
å forklare at nasjonen ville bli
kastet ut i kaos og anarki om
ikke minst 36,9 prosent av oss
stemte på ham i 1997. Den amerikanske visepresidenten ga seg
på sin side i kast med å lære en
oppløpen skoleunge å stave«potato» på riktig amerikansk –med e.
De burde ha gjort hjemmeleksa si og lært av mesteren selv
at slik klar tale straffer seg. Den
åndelige veileder for alle aktive
utøvere av tåkeprat er romanen«1984». Nytale kalte George
Orwell det, og i boka lyder Sannhetsdepartementets tre slagord
slik: Krig er fred. Frihet er trelldom. Uvitenhet er styrke.
Mitt forslag er at Trondheim
bør markedsføres som «Kvalitetshovedstaden».

Utgis av Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Distribueres i 13 000 eks. annenhver fredag i vår- og høstsemesteret.
REDAKTØR: Jan Erik Kaarø
REDAKSJONSSEKRETÆR: Lisa Olstad
ANSVARLIG REDAKTØR:Info.direktør Anne Katharine Dahl

på siden

TELEFON: 73 59 55 40
TELEFAKS: 73 59 54 37
E-POST: medieseksjonen@adm.ntnu.no