© JRS

Projecte Apostòlic del Sector Socialíndex
1. Heretem una tradició en un context concret
1.1. Memòria agraïda
1.2. Contemplació de la realitat
1.2.1. Una mirada a les societats i el món
1.2.2. En col·laboració amb altres
1.2.3. Com a part de la Província
1.2.4. Des de la nostra realitat
2. La missió i visió del sector
2.1. Missió
2.2. Visió
3. Els horitzons que ens animen

3
3
4
4
4
5
5
6
6
7
8

Al llarg de les últimes dècades el treball realitzat des de les obres del sector social ens ha posat en contacte amb els límits de la nostra societat. Límits,
com aquell lloc on la vida es posa en joc, alhora que s’obren possibilitats i s’imaginen futurs. Els límits en el nostre cas són els espais on persones
precioses, però en situació de molta necessitat, lluiten per construir una vida digna. Són persones que pateixen, que tenen esperança, que somien
i creen. Les trobem entre gent d’altres terres –migrants i refugiats- que acompanyem, nens, nenes i adolescents amb qui compartim vida, persones
sense llar o privades de llibertat que visitem o amb qui convivim. Amb totes ens sentim part d’un mateix món i anhelem una vida millor per a tota
la humanitat.
La trobada amb aquestes persones que acompanyem és per a nosaltres motiu d’agraïment. D’una banda, el seu patiment ens commou i lesadversitats que han d’afrontar, que moltes vegades són també les nostres, ens interroguen. Però de l’altra, hi vam descobrir possibilitats que no
imaginàvem i capacitats que ens desborden. Aquestes persones ens ajuden a somiar un altre futur possible, tantes vegades aparentment desmentit
pel pessimisme i el desencís que semblen envair el nostre temps. Amb elles descobrim el motiu de la nostra esperança, hi apreciem bellesa i bondat,
confiem en la força del feble, entreveiem un altre futur i anhelem un altre món.
En aquests límits no és difícil obrir-nos a una mística que ens permet veure les coses amb nous ulls. Sense ella, s’esvaeix el sentit. En veure la realitat
sota aquesta nova llum, percebem la presència de l’Esperit, que insufla vida i novetat allà on només sembla que hi ha un demà fosc. Hi experimentem
una invitació a la trobada i la solidaritat i una motivació renovada per a les nostres vides.
És des d’aquesta experiència compartida al sector social que hem volgut elaborar aquest projecte per als propers anys. Hem bolcat en aquestes
pàgines les nostres millors aspiracions, però sobretot hem volgut donar llera a tanta vida que rebem i que desitgem acompanyar, protegir i enfortir.
En aquest projecte hi ha un compromís de servei i un exercici d’esperança.
Aquest projecte és fruit de la nostra història, un reflex del moment present i una mirada cap endavant: d’on venim, on volem ser, on ens sentim
impulsats per l’Esperit. És un esforç per concretar al sector social els dos grans marcs que ens orienten: les Preferències Apostòliques Universals i el
Projecte de Província.
Aquest document s’ha elaborat enmig de la pandèmia COVID19 que ens ha remogut fins a l’arrel del nostre treball i ens ha llançat a allò desconegut.
Vol ser una guia que ens ajudi a navegar en aquestes incertes aigües.
Aquests capítols tenen un desplegament com a itinerari. Des d’una tradició de la qual ens sentim hereus, comptem el sector i la realitat en què estemimmersos, i identifiquem una sèrie d’ horitzons cap als que ens sentim atrets i que ens orienten els propers anys. Marquem aquest itinerari amb
diversos processos que seran els camins a través dels quals anirem avançant cap a aquests horitzons. Finalment, el projecte es completarà amb
algunes fites, en clau de productes/resultats, que anirem incorporant anualment i que ens serviran per prémer la seva implementació.

01

Heretem una tradició en uncontext concret.
1.1. Memòria agraïda
El sector social que existeix avui és hereu d’una tradició
que arrenca des dels mateixos temps d’Ignasi i els primers
companys, que des de l’inici van entendre el servei als pobres
com una part essencial de la missió de la Companyia. Al llarg delssegles, aquest desig s’ha anat expressant de diferents maneresi en diferents projectes, alguns amb un fort impacte que hatranscendit el temps.
A la nostra Província, recollim el testimoni deixat per una història
viva de persones que han lliurat la seva vida al servei de la justícia
que brolla de la fe. Una primera empenta, de la qual sentim
encara el seu alè en nosaltres, sorgeix en el context de renovació
del Concili Vaticà II i de l’actualització de la missió fe-justícia
impulsada per Arrupe. Com a fruit d’aquest buf, cobren força
dues dinàmiques molt fèrtils la inspiració de les quals arriba fins
al moment actual: la missió obrera i els missioners compromesos
amb les persones empobrides a Àsia, Àfrica i, molt especialment,
Amèrica Llatina. Juntament amb ells, podem reconèixer les
respostes audaces d’alguns jesuïtes que es van comprometre
amb les injustícies del seu temps i van impulsar propostes
valentes, algunes de les quals avui conformen el nostre sector.
Són impulsos que van produir una enorme onada d’influència
basada en el compromís, la valentia i l’audàcia de persones laradicalitat de les quals encara ens enlluerna i entusiasma.

3

Un segon moment, que constituiria l’inici de la nostrahistòria més recent, sorgeix als anys 80 després dels temps
efervescents i convulsos anteriors. És el moment de consolidar,
institucionalitzar i enfortir aquest impuls creatiu i profètic inicial.
El P. Kolvenbach hi insistirà nombroses vegades: correm el risc
de quedar-nos sense sector social, i sense sector la dimensió dejustícia perillarà. Es decideix constituir sectors a les diferents
províncies i comença un procés d’organització i articulació.
Moltes de les institucions que tenim es creen en aquest període i
són fruit de les decisions preses en aquest temps. Tres moments
marquen aquest itinerari:

1990

Gijón, primer espai de trobada ireconeixement.

2000

Alcalá de Henares, moment clau en què esfixen prioritats conjuntes.

2009

Los Negrales, la integració en un únicsector.

Aquests darrers anys han estat temps de consolidar aquests
projectes inicials, de crear un cos al sector en què jesuïtes,persones laiques i d’altres congregacions religioses treballem
units al voltant de la mateixa missió. Un moment d’enfortir lapresència a les xarxes internacionals i d’adaptar-se a un temps
de canvis accelerats a la realitat social.

1.2. Contemplació de la realitat
Acompanyem aquest primer exercici de memòria d’una
mirada a la realitat que recull allò viscut fins ara durant
aquest temps de pandèmia, des del nostre entorn social,el Tercer sector, la Companyia de Jesús i el nostre propi
sector social.
1.2.1. Una mirada a les societats i al món del que
formem part mostra els reptes següents en forma depreguntes:
En un món cada vegada més pròsper i amb mésoportunitats, trobaran els pobres un lloc on viure?
Els reptes de la cohesió social en una societat
creixentment desigual; la convivència en una societat
diversa i plural; l’hospitalitat davant de l’hostilitat en
una societat creixentment polaritzada; la fraternitat
en una societat individualista, amb vincles fràgils i enquè la pandèmia ens ha revelat el rostre de la soledat,
podrem viure junts?
Assumint la missió de tenir cura de la Casa comuna,serà sostenible el nostre món?
Contemplem un desig profund de dotar de sentit lavida, alhora que veiem que la religiositat, la recerca del’espiritualitat, la transcendència, la mística... s’estan
perdent: Hi haurà qui sostingui la fe i la solidaritat?
Són preguntes que ens interpel·len i ens sentim cridats
a afrontar-les. El canvi de vida personal i la promociód’estils de vida compromesos i alternatius són la nostra
aposta principal per fer-ho.

1.2.2. En col·laboració amb altres actors
No ens imaginem en solitari. Ens entenem en col·laboració
amb moltes dones i homes compromesos amb l’horitzó de vida
per a tota la humanitat que ens anuncia la justícia del Regne.
Compartim projectes amb altres organitzacions del Tercer sector
juntament amb les que experimentem un context de canvis i
vulnerabilitats:
Assistim a una especialització funcional entre entitats
gestores de serveis i entitats de transformació social.
L’entorn afavoreix les primeres. reduint l’espai de defensa
de drets socials i l’oferta de vies de participació social.
Hi ha una creixent competència i exigència pels recursos,
amb la incorporació de nous actors al món social, quedesdibuixen i qüestionen l’aportació de les organitzacionssocial.
Les necessitats vinculades al desenvolupament organitzatiu(gestió, captació, comunicació, …) són creixents i posen en
perill les necessitats de la missió.
Al costat de tot això, la complexitat dels reptes que abordem
porta a un progressiu augment de l’àmbit de missióde les organitzacions, primant les generalistes sobre
les especialitzades i a un procés de reorientació de lesorganitzacions de cooperació internacional.

4

1.2.3. Com a part de la Província
Formem part d’aquest moviment a favor de la justícia, des dela identitat que ens fa pertànyer a la Companyia de Jesús
universal a la província d’Espanya.
Ens sentim cridats amb esperança a seguir impulsant elbinomi fe-justícia com a missió de tota la Companyia.
Fem nostres les opcions de la Província, recollides en el
projecte apostòlic i volem caminar juntament amb la resta
per impulsar les Preferències Apostòliques universals.
Hem aprofundit en aquests anys en la missió compartida dejesuïtes i persones laiques i altres congregacions religioses, i
ens sentim convidats a seguir fent passos en aquest camí.
Juntament amb tota la Província ens sentim interpel·lats perla disminució del nombre de jesuïtes, i volem cercar maneresde reestructuració que ens permetin sostenir la missió i la
identitat.
Donem suport a l’enfortiment de la concreció del local, que
s’expressa en una nova rellevància de les PA que ens afecta
com a sector.
1.2.4. Des de la nostra realitat com a sector social
En aquest context el sector s’ha anat articulant al llarg delsdarrers trenta anys i avui compartim algunes característiques:5

Hi ha tres àrees prioritàries que ens articulen: Infància ijoventut, Migrants i Cooperació Internacional. A més,treballem en moltes tasques tangents: àmbit penitenciari,
missió obrera, ciutadania, hospitalitat, voluntariat

internacional… que es desenvolupen en diàleg amb àmbits
de missió: equitat de gènere, participació i ciutadania, curade la casa comuna.
Som un sector articulat i connectat en xarxa. El conjuntd’obres i presències personals conformen un veritablesector amb mecanismes de govern, un model compartit
d’intervenció, criteris comuns, projectes conjunts peraugmentar l’impacte, interrelació entre persones i obres, …
Dos factors van ajudar a desenvolupar aquesta fortalesa: ladefinició de les prioritats comunes i la definició dels membresdel durant el procés d’integració. Arran d’aquestes decisions
la col·laboració s’ha intensificat.
Un conjunt d’obres amb una missió alineada i un equiphumà amb alt sentit de compromís amb la missió de laCompanyia. Les obres i presències personals que hi ha al
sector responen a la missió i opcions preferencials de la
Província i són respostes adequades davant els desafiamentssocials.
Fragilitat institucional i tensions per a la sostenibilitat. El
sector està conformat per institucions amb molta diversitat
pel que fa a les capacitats. Les pressions creixents sobre lasostenibilitat i la gestió són una font de tensió per a la granmajoria de les institucions i ens porten a cercar respostes
noves.
Innovació i creativitat. La fragilitat i la joventut de moltes
de les institucions del sector es converteix en un factor que
encoratja la flexibilitat i la innovació en les respostes als
desafiaments canviants de l’entorn. El sector compta amb
prou agilitat i senzillesa per adaptar-se, emprendre camins
nous o posar en marxa propostes innovadores.

La missió i
la visió del sector.

02

2.1. Missió
La promoció de la reconciliació i de la justícia socioambiental
que brolla de la fe i per això volem:
Caminar al costat de les víctimes i persones excloses
compartint la vida amb elles i defensant els seus drets,
per mitjà de la denúncia de les estructures injustes i de la
incidència pública;
Encoratjar una ciutadania compromesa i responsable a favordel bé comú i de la cura de la Casa comuna, participant de lavida pública amb un missatge d’esperança i de reconciliació;
Contribuir a la transformació social mitjançant la col·laboració
en xarxes de solidaritat locals i internacionals.
Ens empeny a aquesta missió la nostra espiritualitat ignasiana,
des de la qual volem aportar, amb una perspectiva local i global
i sentint-nos part del cos de la província i la Companyia universal.

©Sergi Càmara

6

2.2. Visió

7

Volem ser una xarxa de persones i obres, que comparteixen
i cuiden una identitat i espiritualitat que ens configura i ens
encoratja a viure compromesos amb la justícia que brolla de lafe.

Per això, ens comprometem a intensificar la nostra col·laboració
en xarxa per fer sostenibles els projectes institucionals i enfortir
una comunitat de persones amb un estil de vida i treball que
promou:Ens imaginem treballant junts amb un model d’intervenció
comú (acompanyar, servir, reflexionar, sensibilitzar, incidir), en
favor de les nostres causes justes:

La col·laboració i la trobada. Ens vivim “en sortida”, formant
xarxa amb altres entitats i moviments eclesials i del tercer
sector.

La inclusió socioeducativa, especialment de la infància ila joventut i famílies.
L’acompanyament i la defensa dels drets de persones
migrants i refugiades.
La promoció d’una ciutadania global.
El desenvolupament de l’ecologia en el marc de la
justícia socioambiental.
La defensa de l’equitat de gènere.

La creativitat, l’audàcia i la innovació per ser presents a lesfronteres.
El profetisme, el compromís i la coherència de vida que ens
permetran ser significatius.
La fondària i la profunditat per impulsar la transformació
personal i social.

Els horitzons que
ens animen.

03

Hem definit sis horitzons organitzats en tres blocs: el nostreésser (la identitat); la nostra acció (la missió); els nostres mitjans(la manera de procedir).
Per a cadascun d’aquests horitzons hem identificat els processos
que volem impulsar i que ens poden ajudar a caminar-hi.
Igualment hem recollit alguns dels resultats/fites on esperem
poder arribar en els propers anys com a sector en cadascund’aquests processos.

El nostre ésser. El punt de partida: la cura de la identitat
i espiritualitat que ens conforma.
Horitzó 1: Enfortir el cos del sector amb una identitat i una
espiritualitat compartida.
PROCESSOS:
Continuar els processos de formació d’un cos per al sector
en el marc de la proposta de formació de Província.
Tenir cura de l’acompanyament d’equips i persones, eldesenvolupament de comunitats apostòliques i la missió
compartida.
Promoure l’espiritualitat ignasiana, que ens condueix cap ala profunditat des de la diversitat, mitjançant:© Kristóf Hölvényi

El discerniment apostòlic en comú.
Els exercicis espirituals.
Les experiències de sentit a partir del nostre treball perla justícia que aprofundeixin en la pròpia identitat i que
promoguin la vocació personal.

8

Horitzó 2: Ajudar a viure i créixer en la fe en l’experiència depromoció de la justícia i el servei a les persones empobrides,
excloses, que viuen als marges.
PROCESSOS:
Col·laborar en la tasca d’acompanyar en la fe les persones
a qui servim, sumant-nos a l’esforç i treball de la Província,
en particular del sector de pastoral, i promovent el diàleginterreligiós des de la diversitat existent a les nostres obres.
Promoure les experiències de contacte amb la vulnerabilitat
que puguin sostenir itineraris de creixement espiritual enels joves i en què s’acosten a nosaltres, desenvolupant laintel·ligència espiritual i els processos de fe.
Celebrar la fe en les experiències pròpies de la nostra missió
per explicitar el sentit de transcendència a la nostra tasca.
Actualitzar i concretar, des del que és específic de la nostra
missió i acció, l’ anhel de la fe que porta a la justícia i lajustícia que brolla de la fe.

La nostra acció. On volem ser-hi: actualitzar la
nostra missió promovent causes justes en un modeld’intervenció compartit.

Dins del nostre model d’intervenció volem posar una curai atenció particular en tres fases en què ens sentim mésanomenats ja que són les més fràgils i per a les que disposem
menys capacitats i recursos:
Acompanyament, en particular el contacte directe i la
vida compartida amb les persones excloses.
Reflexió i anàlisi social i generació discurs.
Incidència per revertir les estructures d’injustícia social.
Promoure la qualitat, l’avaluació i el mesurament del nostre
treball segons aquest model d’intervenció.
Horitzó 4: Defensar les causes justes per les quals apostem
com a sector de manera integral i d’acord amb el nostre
model d’intervenció.
Al llarg dels propers anys ens centrarem en les causes justes
següents tant des d’una perspectiva global com local:
La inclusió socioeducativa, en especial de la infància ijoventut i famílies.
L’acompanyament i la defensa de les persones migrants.

Horitzó 3: Desenvolupar un model d’intervenció compartit,
basat en el procés de missió, que despleguem en col·laboració.

La promoció d’una ciutadania global.

PROCESSOS:

El desenvolupament de l’ecologia en el marc de la justíciasocioambiental.

Formular i construir el model d’intervenció que ajudi arevisar la nostra acció a nivell personal i institucional.

9

acompanyar, servir, reflexió, sensibilitzar, incidir.

Impulsar les diferents dimensions del model d’intervenció:

La defensa de l’equitat de gènere.

La nostra manera de procedir: desenvolupant nous
mitjans.

Compartir recursos i serveis aprofitant lacomplementarietat existent a les capacitats existents
entre les diferents obres.

Horitzó 5: Desplegar el sector com una xarxa de persones i
institucions amb alts nivells de connexió i en col·laboració
amb altres.

Potenciar la comunicació i la imatge compartides, avançant
cap a una marca comuna.

PROCESSOS:

Promoure la col·laboració i l’articulació amb altres actors
socials i eclesials.

Impulsar el sentit de pertinença al sector com a part de la
Província, en particular:
Desplegant la nostra tasca en el conjunt del territori dela província i en allò específic de la missió territorial deles PA.
Recolzats i impulsant la col·laboració intersectorial.
Enfortir el model de xarxa i les estructures de col·laboraciódel sector:
Revisar l’estructura de govern del sector.
Consolidar la col·laboració a les àrees.
Impulsar els equips transversals per al desenvolupamentdels processos clau d”aquest projecte id”iniciatives
comunes a tot el sector.
Impulsar la col·laboració entre obres en el marc dels
projectes de les Plataformes Apostòliques.
Potenciar les iniciatives comunes, aprofitant la xarxa quesom per a:
Promoure els projectes conjunts per desenvolupar lesprioritats d’aquest projecte.

Horitzó 6: Dotar-nos de la capacitat institucional suficient
per sostenir els processos de canvi que volem impulsar.
PROCESSOS:
Cuidar, formar i acompanyar els òrgans de govern i promoure,acompanyar i desenvolupar els lideratges al sector.
Impulsar la sostenibilitat econòmica de les obres entre altres
coses mitjançant:Generació, captació i socialització de recursos en comú.
Serveis comuns de gestió i administració (planificació,
comunicació, informàtica, comptabilitat, serveis
jurídics…).
Cura del bon funcionament organitzatiu mitjançant:La promoció de l’equitat de gènere a tots els nivells.
El camí cap a la sostenibilitat mediambiental.
La generació d’un entorn segur de treball, amb una
cultura del bon tracte en la manera de procedir amb
menors i persones vulnerables.
Aquests horitzons i processos es concretaran en fites, en forma
de productes i resultats, que es definiran en plans anuals.

10www.socialjesuitas.es

Província d’Espanya. Av. Moncloa, 6, 28003, Madrid.
esp.social@jesuitas.es(+34) 915 344 810