2016. SZEPTEMBER

121. szám

KIZUNA 絆 きずな
A Magyar–Japán Baráti Társaság (MJBT) hírlevele

Szerkesztő: Horváth Alíz (holiza5@gmail.com)
Tisztelt MJBT-Tagok!
Az elmúlt félév sok újdonságot hozott a Társaság életében, így szeretnék egy rövid
tájékoztatót adni minden kedves tagunk számára.
Először is, ahogyan azt már tapasztalhatták, Társaságunk e-mail kommunikációja jelentős
mértékben megújult. Először is használatba vettük az info@mjbt.hu e-mail címet is, amely főleg
technikai okokból készült. Ez az e-mail fiók az, ahonnan a tagokat érintő értesítések (elsősorbana közgyűlésről szóló értesítések) és a Kizuna kiküldése történik. Egy ilyen általános fiók
bevezetésére azért volt szükség, hogy a tagok adatai (e-mail címei) csak egy helyen kerüljenek
tárolása, ráadásul ez a hely ne kötődjön személyhez (a főtitkárhoz vagy az adminisztrátorhoz).
Így a személyes adatok (e-mail címek) védelme jobban megvalósul és esetleges személyi csere
esetén is zökkenő mentesebb az átadás-átvétel. Milyen esetekben érdemes Önöknek
az info@mjbt.hu e-mail címre levelet írni? Ez egy élő e-mail cím, a fiókot rendszeresen megnézia főtitkár vagy az adminisztrátor, így bármilyen MJBT-s ügyben lehet ide írni, azonban mivel csak
néhány naponta ellenőrizzük, nagyobb lehet az átfutási idő. Amennyiben valamilyen konkrétügyben szeretne elérni valakit társaságunk tisztségviselői közül, érdemesebb – gyorsabb –személyesen az adott tisztségviselőnek írni. (Az e-mail címek teljes listáját ld. a Kizuna utolsó
oldalán.)Néhány héttel ezelőtt indult el új, heti hírösszefoglalónk, az MJBT Hírnök. Célunk az volt, hogy
minden tagunk és minden érdeklődő rendszerezett formában értesülhessen az aktuális japános
hírekről. A Hírnökre feliratkozók minden héten egyszer, szerdánként kapnak egy e-mailt, benneminden hírrel, ami a megelőző egy hétben megjelent az MJBT honlapján, Facebook oldalán vagya Hírfutárban. Sőt, lesznek olyan hírek, amelyeket elsőnek a Hírnökre feliratkozók olvashatnak! A
Hírnök elindítása azzal jár, hogy ezentúl nem küldünk Önöknek híreket egyszerű e-mailben (semmjbt.hu-s, sem személyes e-mail fiókokról), így a rendszertelen időközönként érkező e-mailek
rendszerét felváltja a hetente egyszer érkező Hírnök. A Hírnökre külön fel kell iratkozni, és havalaki úgy dönt, hogy nem szeretne a továbbiakban Hírnököt kapni, bármikor szabadon le isiratkozhat róla.
Feliratkozás a Hírnökre: http://mjbt.hu/mjbt-hirnok/
Figyelem! Az MJBT Hírfutár, azaz a yahoo.com-os levelezőlista nem szűnik meg. Ha valamilyensürgős, vagy fontos hírt kapunk, azt továbbra is meg fogjuk Önökkel osztani a Hírfutáron
keresztül, így ha valaki nem szeretne a Hírnökre váltani, vagy mind a két szolgáltatást szeretné
kapni, erre természetesen van lehetőség. A két feliratkozás egyáltalán nem zárja ki egymást!
A másik fontos hír, amelyről szeretnék beszámolni a tagságnak az a tagnyilvántartás
karbantartása. Ahogyan azt Önök is tudják, társaságunk közel harminc éves és egy ilyen hosszúéletű társaság nyilvántartásában az évek során sok hiba adódhat. Arról nem is beszélve, hogy
1

2016. SZEPTEMBER

121. számnagyon sok adat aktualitását veszítheti az évek során, amit nem biztos, hogy tudunk követni(vagy egyáltalán jeleznek felénk). Azt is sokan tudják, hogy a tagdíjfizetési hajlandóság atársaságon belül mindig is alacsony volt, az ellenőrző bizottság több ízben felszólította avezetőséget arra, hogy igyekezzen ezen javítani. Mindezeket figyelembe véve a tagnyilvántartást
jelentős mértékben felülvizsgáltam, nagymértékben letisztáztam és több mint száz
tagtársunknak küldtem emlékeztetőt tagdíj elmaradással kapcsolatban.
Ezzel kapcsolatban sok visszajelzés érkezett felém, sok nyilvántartási hibára felhívták afigyelmemet, amelyet ezúton is köszönök! A jövőben is nyugodtan forduljanak hozzám, ha úgyérzik, nem megfelelően könyveltük be tagdíjfizetésüket, hiszen ezek nyilvántartása emberierővel történik, és ez mindig eredményezhet hibákat. Olyan visszajelzést is kaptam, amelyben
arra kérték a vezetőséget, hogy jelezze a tagok felé korábban (ne csak elmaradás esetén), hogy
esedékes lenne a tagdíj befizetése. Ennek megfelelően a jövőben minden januárban
emlékezettő e-mailt fogunk küldeni Önöknek, ez talán sokaknak segítség lesz.
Bízom benne, hogy ezek az újdonságok és reformok, melyeknek célja az, hogy Önök minél
elégedettebbek legyenek a Társaság működésével, mindenki megelégedésére szolgálnak majd.
Bármilyen kérdés vagy észrevétel esetén a továbbiakban is, forduljanak hozzám bizalommal.
Baráti üdvözlettel,
Hajnal Krisztinafőtitkár
fotitkar@mjbt.hu

2

2016. SZEPTEMBER

121. szám

Programajánló
Ismét kedvezményes vacsora a Fuji Étteremben!
Idén is megrendezzük az immár hagyományosnak mondható vacsoraestünket a Fuji japánétteremben. Szeptemberi klubnapunkat ebben az étteremben tartjuk meg. A vacsoraest
keretében a Magyar-Japán Baráti Társaság tagjainak lehetőségük lesz megkóstolni a méltán
világhírű japán konyha remekeit. A Fuji japán étterem huszonöt éve Magyarország első számú ésmáig is egyetlen igazi tradicionális japán étterme, amely az évek során számos rangos díjat iselnyert. A legmagasabb fokú gasztronómiai élmény elérésének érdekében kivétel nélkül csak alegtisztább tengerekből és mindig az évszaknak megfelelő alapanyagokat hozatja meg vendégei
számára.
Időpont: 2016. szeptember 21. (szerda) 18:00
Helyszín: Fuji japán étterem (1025 Budapest Csatárka u. 54)
A menü kalkulálható ára: kb. 3800 Ft + italfogyasztás
A menü ára a helyszínen fizetendő.
A terem befogadóképessége és a maximális létszám: 33 fő
A vacsoraesten rövid koncertet ad Kenéz László sakuhacsi művész.
Jelentkezési határidő: 2016. szeptember 11. (vasárnap)
Jelentkezés: Sági Attila (e-mail: attilasagi@yahoo.com), aki a jelentkezőknek visszajelzést is küld.

NÁLUNK... ÉS NÁLATOK?
Vajon miben különböznek és miben hasonlítanak az élet dolgai nálunk és Japánban? A
beszélgetések során a szakma legkiemelkedőbb szakértői mondják el az adott témához fűzött
véleményüket, gondolataikat.
A havi klubnapok helyszíne a Nemzetek Háza (Budapest, VI. Bajza u. 54. földszint).

Október 21. 17:30
A japán művészet története – magyar szemmel„A művészet nem önmagától fejlődik; az emberek gondolatai változnak, s velük változik
kifejezésük módja is.” (P. Picasso)
Milyen volt és hogyan változott a japán művészet régen és most? Mit árulnak el nekünk astílusbeli változások a japán kultúra alakulásáról? És ezt vajon mi magyarok is megérthetjük-e,hatással lehet-e ránk itt, a modern Európában? Kölcsönös volt-e ez a folyamat? Nagy szeretettel
32016. SZEPTEMBER

121. szám

várunk mindenkit októberi klubnapunkra, ahol japán és magyar művészettörténészekkel
beszélgetünk a fenti kérdésekről és még sok más érdekes művészeti témáról.
A beszélgetés résztvevői:Dénes Mirjam, Hopp Ferenc Kelet-ázsiai Művészeti Múzeum, kurátor
Lázár Mariann, KRE megbízott előadó
Mecsi Beatrix, ELTE BTK tanszékvezető egyetemi docens, művészettörténész

November 18. 17:30: Cseresznyevirágzás 2015
Élménybeszámoló és filmvetítés Japánról
A filmet készítette: Kővári Mariann„Japánban jártamban, a meglátogatott helyek – Kiotó, Oszaka, Nara, Kója-hegy, Toba, Nikkó,
Tokió – látnivalóit tematikusan rendeztem sorba. A film szól a japánok vallásáról,hagyományairól, építészetéről, művészetéről, a szukijaki készítéséről és városi sétákról.”

Október 1. Japán Nap Szombathelyen
Az MJBT-Szombathely idén immár 8. alkalommal rendezi meg a Japán napot Szombathelyen.
A rendezvényre október 1-én kerül sor az AGORA Művelődési és Sportházban. A programotelőadások, sportbemutatók, kézműves programok színesítik.
Vendégeink hallhatnak a japán mondavilágról a harcművészetek filozófiájáról,megismerkedhetnek a Heian-kori illatjátékkal, gyönyörködhetnek az ikebanában, bonszaiban és
szusit, zöld teát is kóstolhatnak. Élvezhetik Geszty Glória színművésznő előadását, a Reményik
énekkarának műsorát és az Ataru taiko koncertjét. Aikidó és dzsúdó mellett idén szumó
bemutatóval is készülünk, de ismét ki lehet majd próbálni a japán íjászatot is.
A gyermekeket kézműves foglalkozásokkal várjuk, és ismét biztosítunk lehetőséget a kimonó
felpróbálására, a japán frizura és a shiatsu kipróbálására.
Minden érdeklődőt szeretettel várunk egy hangulatos szombat délutánra!
Schmitt Csilla

4

2016. SZEPTEMBER

121. szám

52016. SZEPTEMBER

121. szám

Lezajlott programjaink
2016. június 11-12- én a Hopp Ferenc Ázsiai Művészeti Múzeum kertjében, illetve a Kogart
Házban került megrendezésre az immár hagyományosnak számító Japán Napok rendezvény. Az
esemény során az érdeklődőket többek között teaművészeti bemutató, sakuhacsi és dobkoncert,japán divatbemutató, valamint origami, anime rajzolás, illetve kalligráfia workshop, valamint
ismeretterjesztő előadások várták.

Fotó: Borsányi Klára

2016. július 4-én a kecskeméti Tudomány és Technika Házában nyílt meg az Aomoriból
nemrég érkezett diákalkotások kiállítása. A Csiperó Fesztivál múzeumi felelőse, egyúttal a KABK
jelenlegi elnökének, dr. Kriston Vízi Józsefnek köszöntője után Simada Rjúszuke, a Magyarországi
Japán Nagykövetség másodtitkára és a Sajtó és Kulturális Osztály vezetője nyitotta meg atárlatot. Ezt követően Király József, a KABK tiszteletbeli elnöke méltatta a kiállítást. A hivatalos
program végén a vendégek megtekinthették a TIT-TTH emeletén található, Közép-Európában
egyedülálló Michelangelo Galériát.
62016. SZEPTEMBER

121. szám

Fotók: KABK Archívum

2016. július 11-12-én a debreceni Déri Múzeumban rendeztek nagysikerű Japán Napokat,
amelynek keretében a látogatók zenés és harcművészeti műsort tekinthettek meg, valamint
teaszertartáson és jukata öltöztetésen és origami hajtogatáson is részt vehettek. Emellett sor
került a japán kultúra és művészet szakkörön készült alkotásokból álló kiállítás ünnepélyes
megnyitójára is, amelyen többek között Bakos Tünde kotóművész is fellépett.

Fotók: Bakos Tünde

72016. SZEPTEMBER

121. szám

Beszámolók
Élménybeszámoló a szentendrei japánkert megnyitójáról
A Magyar Japán Baráti Társaság felhívására, 2016. június 20-án Szentendrén, a Czóbel
sétányon átadásra kerülő új japánkert megnyitóján vettem részt. Magyarországon ajapánkerteket mindig nagy érdeklődés és figyelem kíséri. Nem sok ilyen kert van az országban.
Dani Zoltán japánkertépítő a legilletékesebb helyen tanulta a szakmát, Japánban. A Kókirjú
Kiotó Nivacune tradicionális, közel száz éves múlttal rendelkező iskola. A magyar kertépítő, akiegyben a Magyar Japánkertépítők Szövetségének elnöke is Szentendrén valósította meg álmát,
vagyis itt hozta létre csapatával Szentendre város első japánkertjét. „Egy japánkertben sétálni
olyan mintha egy festményben sétálnánk” szoktam mondani, amikor japánkertekről beszélek. Ez
az érzés itt is megérintett. A patak, amely „valódi” vagyis természetes víz, a kiindulópontja akertnek. Ez fut bele a tóba, amelynek a partján található egy pavilon. A sziklák, kövek
elhelyezése egy „sziklás szerzetesnek” is becsületére vált volna. A telepített növények még kicsik,
a területet a már korábban ott lévő fák uralják.

A bejáratnál egyszerű ácsolt torii fogad, jobbról felénk hajol a köszönő fa. Beljebb haladva ató partján kanyargó ösvényen gyönyörködhetünk a látványban. Kétszer is áthaladunk a patakon,
egyszerű kőhidakon. Menetközben találkozhatunk a két éve idekerült kőlámpással, amelyet amunkálatok kezdetekor helyeztek el és avattak fel ünnepélyesen. A tavat körbesétálva
visszaérkezünk a pavilonhoz, amely tökéletesen illeszkedik a kert látványvilágához.
8

2016. SZEPTEMBER

121. szám

Az ünnepélyes megnyitón részt vett Koszuge Dzsunicsi, Japán magyarországi nagykövete,
illetve a város polgármestere, Verseghi-Nagy Miklós is.

Dani Zoltán elmondása szerint ez a kert több lesz egy nyilvános kertnél. Olyan közösségi
kertet kíván létrehozni, amely Szentendre szellemiségéhez méltó. Workshopok, művészetiműhelyek megrendezését is tervezik a kertbe, ezen belül a pavilonba. A művészetek városa
igazán kiváló helyszín Magyarország legújabb japánkertjének. Mindenkit csak biztatni tudok:
Látogasson el Szentendrére, a Czóbel sétányra, és élvezze minél hosszabb ideig azt az élményt,amit ez a kert tud nyújtani az arra fogékony látogatónak.
Hajnal Sándor
Magyar Gyula Kertészeti Szakképző IskolaigazgatóGyula, a 6 danos város„Az igazi győzelem a magunk fölött aratott győzelem, a gyors győzelem napja!”(Uesiba Morihei, alapító nagymester)
A Magyarországi Kobajasi Dódzsók Egyesülete (MKDE) idén is megtisztelte városunkat azzal,
hogy 2016. augusztus 11-14. között Gyula adott otthont egy rendhagyó nyári aikido tábornak. A
tábort a Magyarországot többször megjárt, 6 danos, japán nagymester, Maszuda Manabu
vezette. Maszuda Manabu, aki a Kobajasi Dódzsók európai oktatója, dan vizsgára is érkezett,kiváló és hasznos technikákat mutatott a tábor résztvevőinek. Az edzések utolsó napján többen
sikeres dan vizsgát is tettek. Első dan fokozatra Antal Sándor vizsgázott. Uhrin Béla, a gyulai Aki
92016. SZEPTEMBER

121. szám

Siro Dódzsó vezetője, a tábor főszervezője pedig megszerezte a harmadik dant. Az eseményen
több mint 250-en vettek részt több országból, a munka a dódzsóvá átalakított Erkel Ferenc
Gimnázium tornatermében folyt rizsmatracokon, pusztakezes és bottechnikákat is magába
foglalva, amelyet vasárnap vizsga követett. Jó alkalom volt ez arra, hogy az ország vezető
harcművészei találkozzanak, barátkozzanak, eszmét, technikai tudást cseréljenek.
A megnyitón jelen voltak szenszei Magyar László 5 danos mester, a Magyarországi Kobajasi
Dódzsók Egyesületének elnökét és szenszei Szabó Balázs 6 danos mester, az Egyesület
tiszteletbeli elnöke, aki alapítója volt a magyar Aikikai Kobajasi-iskolának és tolmácsként issegített az edzések során. Megjelent sihan Gregor László, aki a Békés Megyei Harcművész
Szövetség elnöke (6 dan Gosinkai Karate-dó és Nihon Karate, 5 dan Nihon Karate-dó, Kick-box és
Keiszacu no Nihon Taiho Dzsucu, 4 dan Dzsú-dzsicu Gosin-rjú), és gyakorlott pedagógusként szólt
bölcsen a jelenlévő budókákhoz. A gyulai harcművészeket szenszei Torma Béla képviselte, aki
Gyula Város Önkormányzatának sport- és ifjúsági ügyekért felelős tanácsnoka, nem mellesleg
négy danos Shotokan karate mester. Tiszteletét tette Fodor György, a MAPON Gyulai Magyar–
Japán Kulturális Egyesület elnöke is, aki a szervezőket dicsérve kihangsúlyozta: „megalakulásunk
óta szoros baráti kapcsolatot ápolunk, erkölcsi támogatásunk a jövőben is magától értetődő.”Mindannyiuk köszöntő szavaiból kiderült, hogy Gyula városa nem szűkölködik a sportolási
lehetőségek különféle ágaiban. Több ország vezetője példa a harcművészetek gyakorlására. Élen
jár ebben városunk polgármestere, Görgényi Ernő, hiszen maga is a Gyulai Karate Egyesület
alapító tagja, 1 danos karatéka.
Az aikidó nem sport, az aikidó harcművészet, szellemiség, életforma. Az igazi harcos mindig
három fegyverrel rendelkezik: a békesség ragyogó kardjával, a bátorság, bölcsesség és barátság
tükrével, valamint a megvilágosodás értékes drágakövével. Ebben a táborban mindhárom
megtalálásához adott volt a feltétel. Minden táborozó részesévé vált annak a dinamikus
gömbnek, amit a nagymester, Uesiba Morihei megálmodott. Tőle tanulhattuk meg: „maga azélet örökös próba. A gyakorlás során próbára kell tenned és csiszolnod kell önmagad, azért, hogyszembenézz az élet hatalmas kihívásaival. Lépj túl az élet és halál birodalmán, és akkor képes
leszel nyugodtan és biztosan elboldogulni bármilyen válsággal, amivel szembetalálkozol.” Biztonállíthatom, aki ellátogatott a táborba, óriási lépést tett önmaga felé. Várjuk a következő alkalmat!
Fodor György
10

2016. SZEPTEMBER

121. szám

Japán napok Magyarországon: Kecskeméten és Szegeden
2016. augusztus 22-25.
Minamizuka SINGO (1942) japán történész, professzor emeritus vezetésével ismét
hazánkba érkezett az a kis kulturális csoport, amely országuk különleges kultúrájából adottműsort az érdeklődő kecskeméti és szegedi közönségnek. A Szeged város érmével is kitüntetetttudóst, Singo-szant gyermekként 1956 szellemisége érintette meg és lett ösztöndíjas kutatóként
Berend T. Iván akadémikus hallgatója az 1970-es évek eleji Budapesten. A jövőre 75. életévébe
lépő Kelet-Európa kutató, agrártörténész professzor azóta őszinte híve Magyarországnak ésegész pályáján sikeresen szolgálta ezt a számunkra is oly fontos kapcsolatot. Több kiváló,
hazánkról, annak történelméről, kultúrájáról, fővárosáról szóló szak- és ismertterjesztő könyv
szerzője. A japán főváros melletti Csiba Egyetemen, ahol négy évtizedet dolgozott,tanítványainak sora követte őt e régió, sőt nyelvünk megismerésében is. Magyarul eddig
egyedül a Rózsa Sándorról szóló, eredeti történelmi forrásokra építő kismonográfiája jelent meg(Rózsa Sándor. Betyár vagy bandita? L’ Harmattan, Bp. 2009), ami Japánban is nagy sikert
aratott és két kiadást ért meg. A professzor ízig-vérig vidéki lelkületű ember, aki egy projektben
szisztematikusan és párhuzamosan kutatta – alföldi kollegáival együtt – a japán és a magyar
tanyákat, azok típusait és legújabb kori változásaikat.
Minamizuka Singo professzor barátaival már csaknem három évtizede működtet egy
térségünk iránt érdeklődő civil közösséget Tokióban. Gyakran tartanak összejöveteleket,
hallgatnak előadásokat Magyarországról és a magyarokról. Ez a kis társaság időről időre
felkerekedik, ideutazik és autentikus kulturális bemutatókat tart hazánkban Japán nagyon
gazdag és különleges kulturális hagyományaiból.
Az idén történelmi témájú, vetített képes előadást hallhattunk tőlük arról, hogy miként
látták és ismerhették a 19. század végén Japánban Magyarországot. Megismerhettük acsodálatos japán írásjegyek kalligráfiai különlegességeit. Láthattunk hagyományos origami
bemutatót, valamint japán dalösszeállítást a négy évszakról. A legnagyobb érdeklődésre az a
bemutató tartott számot, amelyben egy tipikus és különleges táncot mutattak be. A falusi
kagura olyan ősi, japán rituális sintó tánc, amelyben emberek az isteneket (kamikat) fogadják és
velük együtt szórakoznak, esznek, isznak.
Kecskeméten 2016. augusztus 22-én a Tudomány és Technika Házában került sor a
bemutató foglalkozásokra és ismeretbővítő előadásra; 23-án a Cifrapalota Díszterme adottotthont a daloknak. Ezt követette a Hírös 7 Fesztivál rangos műsorai közé is felvett ős-idéző
színpompás, táncos színpadi előadás, amely japán vendégeink ajándék-műsorának méltó
befejezése volt.
A csaknem húszfőnyi, útjukat önmaguk és japáni szponzorok révén megvalósító kulturális
delegációt a 22 éve működő Kecskemét-Aomori Baráti Kör tagsága és érdeklődő önkéntesek
segítették, kísérték, élükön Dr. Csatári Bálint professzorral.
112016. SZEPTEMBER

121. szám*
Az elmúlt napokban tisztújító közgyűlését tartotta az e néven immár 22 éveműködő Kecskemét-Aomori Baráti Kör (KABK) a Tudomány és Technika Házában. A hat év után
most leköszönt vezetőség beszámolója után új összetételű, a szándék szerint kisebb létszámú,de lendületesebb testülettel szándékozik működni a közösség. A jelenlévők végül dr. Kriston Vízi
Józsefet elnöki, Karácsonyi Dorinát titkári, ifj. Kerényi Józsefet pedig elnök-helyettesi posztra
választották egyhangúlag. Az elnök egy szélesebb, szakmai és érdeklődési kör szerint jól tagolt
tanácsadói kört választott ki már a jelölési időszakban, és ez a szervezet lesz a hosszabb távú
közös célok megvalósítója.
A közeli tervekben szerepel egy, a japán testvérvárosból nemrég érkezett újabb, és akorábbiaknál is magasabb színvonalú diák képzőművészeti anyag bemutatása július 4-től,a Csiperó Fesztivál alkalmából, valamint egy csaknem húszfőnyi japán kulturális delegáció
ajándék-programjának lebonyolítása a Hírös Hét Fesztivál utolsó napjain. Ősztől ismét indulnak adiák és felnőtt japán nyelvtanfolyamok és október derekán KABK-emléknapokat tartanak a Kör
egykori és mai tagjainak alkotásaiból. Szeretnék, ha 2017 nyarán ismét Kecskemét adna otthonta korábban itt megalakult és innen kirajzott magyar origamizók jubileumi nemzetközi
találkozójának. A mostani elnök az 1990-es évek második felében már töltött be vezetői pozíciót
a kormányközi segítséggel annak idején létrejött két városi hivatalos kapcsolatát erősítő civil
szervezetben és két cikluson át volt Aomori város jószolgálati nagykövete a régióban. A Kör
tagságához kapcsolódni és arról információt kérni a kecskemet.aomori@gmail.com email címenlehet. A Kör önálló Facebook oldalt is működtet hírei megosztása és további érdeklődők
megnyerése céljából.
Fodor György és Hankó Ferenc

Fotók: KABK és Szemereyné Pataki Klaudia

12

2016. SZEPTEMBER

121. szám

IkebanaAz ősz hét virága
Mostani cikkemben – a megszokottól eltérően – nem egy, hanem rögtön hét növényt isszeretnék bemutatni. A hét, mint tudjuk, meseszám, de a japán kultúrában is sokszor használják
szimbolikus jelentőséggel: gondoljunk csak a Tanabata ünnepségre a hetedik hónap hetedik
napján, vagy a sicsi-go-szan ünnepkörre, ahol többek között a hétéves fiúkat ünneplik, de éppen
a haiku karizmatikus, hétmorás sora is eszünkbe juthat.
Az a hét vadvirág, amelyeket japánul az „ősz hét virágaként” (aki no nanakusza, 秋の七草)
szokás emlegetni a következő: ominaesi (Patrinia scabiosifolia, magyar neve nincsen), japánfű
(vagy kínai virágosnád, Miscanthus sinensis), léggömbvirág (Platycodon grandiflorus), buglyos
szegfű (Dianthus superbus), kopasz nő (Eupatorium japonicum), kudzu (vagy ázsiai szőlő,Pueraria lobata), bokorhere (Lespedeza).

Fotó: http://eminews.jp

A japán ókorban, amikor az udvari nemesek életét aköltészet és a természet szoros harmóniája határozta meg,az évszakérzést mindennél többre becsülték. Így nem
meglepő, hogy az „ősz hét virága” kifejezés az első japánversgyűjteményből, a Manjósúból (i.sz. 759.) származik.
Ebben szerepel Jamanoue Okura alábbi költeménye, 1537es sorszámmal:
秋の野に 咲きたる花を 指折り（およびをり） かき数
ふれば 七種（ななくさ）の花（万葉集・巻八 1537）

Virágos mező a tokiói Sóva Kinen Parkban

Az őszi réten
pompázó virágokból
szakítok párat.
Ahogyan megszámlálom:épp az ősz hét virága.
13

2016. SZEPTEMBER

121. szám

Ahogy a versből is kitűnik, a régi szokások szerint a nemesek nagy sétákat tettek a virágos
réteken, majd érzéseiket költeményekbe foglalták. Míg a tavaszhoz a szakura virágzás és a zajos
piknikek képe kötődik, az ősz sokkal nyugodtabb, békésebb időszak. A japánok úgy tartják, ősszel
a legszebb a telihold, így nem ritka, hogy a virágnézés (hanami, 花見) mintájára ősszel
holdnézést, azaz cukimit (月見) tartanak. Szeptember elejére esik az ún. Őszközép ünnep, másnéven a 15. éjszaka (dzsúgoja, 十五夜), egy kínai eredetű népszokás, amelyet eredetileg ahagyományos naptár szerinti nyolcadik hónap 15. napjának éjszakán tartottak. Kínában ez azünnep munkaszüneti nap, a holdújév után a legjelentősebb ünnepek egyike, eredetileg azaratáshoz kapcsolódó, holdimádó ünnep lehetett. Kínában ilyenkor holdsüteményt fogyasztanak,Japánban pedig az ún. holdnéző ételeket készítik erre az alkalomra, azaz a holdnéző gombócot(cukimi dango), édesburgonyát (szatoimo), sós zöld szójababot (edamame) és gesztenyét,
amelyeket felajánlanak a házi oltáron. Az oltár dekorációja ilyenkor hagyományosan a japánfű ésa bokorhere.
A léggömbvirághoz is kötődik érdekesség. Mivel szirmai
ötágú csillaghoz hasonlítanak, Abe no Szeimei, az ókorlegnevesebb
tudósaés
azómjódó
(atermészettudományokat, elsősorban csillagászatot és az
okkultizmust keverő kozmológia japán ága) legnagyobb
képviselője, az általa használt pentagrammát „léggömbvirág
pecsétnek” (kikjóin) nevezte és az őt tisztelő kiotói Szeimei
szentély a mai napig ezt használja a szentély címereként.
Míg az ősz hét virága elsősorban gyönyörködésre való,
A kiotói Szeimei szentélyés főleg az irodalomban (őszi évszakszóként) és aképzőművészetekben (virágmintákban, családi címereken) játszanak szerepet, mellettük létezika tavasz hét virága (haru no nanakusza, 春の七草) is, melyeknek elsősorban gasztronómiai
szerepük van. A tavasz hét virága (vagy egyszerűen csak hét fű) hét, fogyasztásra alkalmas
tavaszi gyógynövény összefoglaló neve. (Ezek a japán petrezselyem, pásztortáska, gyopár,
tyúkhúr, bojtorjánsaláta, vajretek, jégcsapretek.) A népszokás szerint január 7-én reggel ezzel a
hét gyógynövénnyel ízesített zabkását kell fogyasztani a hosszú és egészséges élet reményében.
Ez az ún. Hét Fű fesztivál (Nanakusza no szekku,七草の節句), az Őszközép ünnephez hasonlóan
kínai eredetű ünnep.
És ha már szót ejtettünk az ősz hét virágáról és a tavasz hét gyógyfüvéről, álljon itt egy rövid
lábjegyzet a hét fűszerről is. A japán hétfűszer, azaz sicsimi tógarasi (七味唐辛子) egy csípős,főként chili alapú fűszerkeverék, amelyeket egytál- és tésztaételekhez, valamint sültekhezhasználnak. Tipikusan az alábbi fűszereket tartalmazza: koreai chili paprika (tógarasi), szecsuáni
bors, fehér mák, fekete szezámmag, kendermag, szárított mandarinhéj, szárított tengeri moszat(hosinori). Az ízek különleges harmóniájával rendkívül finommá varázsolja ételeinket, azonban
bánjunk vele óvatosan, mert a legtöbb japán ételtől eltérően, ez a keverék valóban nagyon
fűszeres – őszi ételekhez kiváló.
Hajnal Krisztina

14

2016. SZEPTEMBER

121. szám

Olvasnivaló
Murakami Haruki: A spagetti éve
1971 a spagetti éve volt.
1971-ben spagettit főztem, hogy éljek, és azért éltem, hogy spagettit főzzek. Az alumínium
fazékból felszálló gőz volt minden örömöm és büszkeségem, a lábasban bugyogó
paradicsomszósz volt a legnagyobb reményem az életben.
Elmentem egy konyhai szaküzletbe és vettem egy időmérőt, no meg egy óriási alumínium
fazekat, ami akkora, hogy egy németjuhászt is meg lehet benne fürdetni. Majd körbejártam
minden szupermarketet, ami a külföldiek igényeiről gondoskodik és összegyűjtöttem egy csokor
szokatlan hangzású fűszert, amiket a tésztás szakácskönyvben láttam, és vettem egy tucat
paradicsomot.
Fokhagyma, hagyma és olíva olaj illata töltötte meg a levegőt, teljes harmóniában eggyé váltam
az alig tíz négyzetméteres szobám minden sarkával. Olyan illat volt, amely az ősi Róma
vízelvezető árkait hozta ide.
Szóval, 1971 időszaka a spagetti jegyében telt.
❄
Alapjában véve, a spagettit egyedül főztem és egyedül is ettem meg. Bármilyen szerencsétlenül
hangzik, nem volt kivel megosztanom, így szerettem, egyedül enni. Meggyőződésem volt, hogy aspagetti olyan étel, ami egyedül a legélvezetesebb. Arról fogalmam sincs, vajon miért.
A spagetti mellé mindig teát ittam és salátát ettem. A teáskannába három csésze teát öntöttem
és uborkasalátát készítettem. Mindezeket takarosan elhelyeztem az asztalon, és az idő csak úgy
repült mialatt a spagettimet fogyasztottam és újságot olvastam. Vasárnaptól szombatig egyik
spagettis nap követte a másikat, így minden új vasárnap egy új spagetti hetet hozott magával.
Mnden alkalommal, amikor leültem egyedül tésztát enni, olyan érzésem volt, mintha valaki épp
bekopogni készülne az ajtómon. Különösen esős délutánokon.
Mindig más látogatót képzeltem. Olykor egy idegen volt, máskor olyasvalaki, akit ismertem.
Egyszer az a vékonylábú lány volt, akivel a középiskola alatt randiztam, aztán volt, amikor a én
voltam a látogató fiatalabb koromban, egy másik alkalommal Jennifer Jones és William Holden
jött kart karba öltve.
William Holden?
Mindenesetre egyikük sem jött be a lakásomba. Csupán ott ténferegtek az ajtó előtt anélkül,
hogy egyáltalán bekopogtak volna.
Kint meg csak esett.
Tavasz, nyár, ősz és én mást sem csináltam, mint tésztát főztem, mintha valamiféle megtorlás
lenne. Úgy készítettem a spagettit, mint ahogy egy magányos és elhagyott lány dobál régi
15

2016. SZEPTEMBER

121. számszerelmesleveleket a kandalló tüzébe.
Az elmúlt idők árnyékát egy németjuhász alakjában a forrásban lévő vízbe dobtam, majd sóval
hintettem. Ezek után hosszú főzőpálcikákkal a kezemben az alumínium fazék előtt ácsorogtam,
egészen addig, míg a konyhai időzítő csörögni nem kezdett.
A tészta ravasz összevisszaságától nem bírtam elszakítani a szemem. Pontosan úgy, ahogy atrópusi dzsungel várja, hogy magába szippantsa a színes pillangókat az örökkévalóság idejébe,ahol az éjszaka csendbe burkolózik remélve, hogy eloszlassa a tékozló szálakat.
Spaghetti alla Bolognese
Spaghetti con Basilico
Spaghetti con Pesto
Lingua di manzo Spaghetti
Spaghetti alle vongole
Spaghetti alla Carbonara
Spaghetti Aglio
Aztán ott volt az a szerencsétlen nevesincs maradék tészta, ami nemtörődöm módon a hűtőbe
lett dobva. A tésztaszálak forróságban születtek, amelyeket 1971 folyama elmosott éselenyésztek.
Elsirattam őket.
1971-es spagettik.
❄
Amikor három óra húszkor csörgött a telefonom, a mennyezetet bámultam elterülve azágyamon. A helyet a téli napsütés világította be. Úgy feküdtem ott 1971 decemberének
fényében, mint egy döglött légy.
Először nem is hallottam, hogy csörög. Inkább olyan volt, mint egy ismeretlen emlék, amely
habozva úszott be a levegő rétegei között. Sokadik alkalomra már kezdett körvonalazódni, hogy
a telefon az, végül már eltéveszthetetlen volt, hogy mi ez a csörgés. Száz százalékig biztos voltam
benne, hogy a telefon csörgése hallatszik a levegőben. Még mindig ágyon fekve vettem fel akagylót.
A vonal túlsó végén egy női hang, egy ismerősöm volt barátnője. Nem igazán ismertem. Mikor
véletlenül összefutottunk valahol, akkor köszöntünk egymásnak. Valamilyen okból kifolyólag ez
a srác és ez a lány összejöttek, majd valamiért szakítottak.
- Meg tudod nekem mondani, hogy merre van? – kérdezte.
Megszemléltem a telefont, és végigfuttattam a szemem a zsinórján. A zsinór csatlakoztatva volta készülékhez.
- Miért tőlem kérdezed?
- Mert senki sem mondja meg nekem – mondta a lány fagyos hangon. – Merre van?
- Fogalmam sincs – feleltem.
16

2016. SZEPTEMBER

121. szám

A lány csak hallgatott.
A készülék olyan fagyossá vált, mint a jég. Körülöttem minden úgy tűnt, hogy jéggé változott.
Olyan volt, mintha egy J. G. Ballard sci-fiben lennék.
- Én tényleg nem tudom, merre lehet – mondtam neki. – Csak eltűnt, anélkül, hogy egy szót isszólt volna.
Felnevetett a vonal másik végén.
- Nem hiszem, hogy elég okos lenne ahhoz, hogy szimplán köddé váljon.
Igaza volt. A srác tényleg nem olyan eszes.
Mindenesetre nem ez az oka, amiért nem mondom el neki a tartózkodási helyét. Ha megtudja,
hogy én voltam az, akitől az információt kapta, akkor a srác nyilvánvalóan felhív, és akkor
sajnálkozhatok. Volt, hogy belekeveredtem más emberek dolgaiba. minden esetet és emléket ahátsókertben egy jó mély lyukba temettem EL. Senki sem hánytorgathatja fel többé.
- Sajnálom – mondom neki.
- Nem kedvelsz, igaz? – kérdezi hirtelen.
Gőzöm sincs, mit válaszoljak erre. Nem tett rám különösebb benyomást.
- Sajnálom – ismétlem meg. – Éppen spagettit csinálok.
- Micsoda?
- Spagettit főzök.
Megtöltöttem vízzel egy képzeletbeli fazekat és képzelt tüzet gyújtottam a képzelt gyufával.
- Szóval? – kérdezte.
- Képzeletben beletettem a tésztát a forrásban lévő vízbe, amikor belecsúszott, sót adtam hozzá.
A konyhai időmérőt tizenöt percre állítottam.
- Nem vehetem le a szemem róla, mert akkor össze fog ragadni a tészta.
Nem mondott erre semmit.
- Igazán kényes étel.
A kezemben lévő készülék kezdett lefagyni.
- Szóval, vissza tudsz hívni később? – nyögtem ki sietve.
- Akkor a spagetti főzés kellős közepén vagy? – érdeklődött.
- Igen, így van.
- Egyedül fogod megenni?
- Igen.
Sóhajtott egyet.
- Igazán bajban vagyok.
- Nagyon sajnálom, hogy nem tudok segíteni.
- Pénz is van a dologban.
- Értem.
- Szeretném visszakapni.
- Sajnálom.
17

2016. SZEPTEMBER

121. szám- Spagetti, mi?
- Az.
Halványan felnevetett.
- Viszhall.
- Viszonthallásra.
Mikor leraktuk, láttam, hogy a fénynyaláb arrébb mozdult pár centit. Visszafeküdtem arra apontra, ahová a nap sugarai besütöttek, és felnéztem a plafonra.
❄
Szomorú arra a tésztára gondolni, amely az örökkévalóságig fő, de sosem lesz kész.
Talán el kellett volna mondanom neki. Már bánom, hogy nem tettem. Elvégre a srác nem is volt
olyan fontos személy. Csak egy középszerű absztrakt festő, aki abban volt különleges, hogy
nagyot mondott. Talán a lány valóban szerette volna visszakapni a pénzét.
Vajon mit csinálhat?
Talán az árnyéka már fél ötkor eltűnt.
Durum Semolina.
Olaszországban termő aranyló búza. Vajon mennyire döbbennének meg az olaszok, hamegtudnák, hogy 1971-ben a spagetti helyett a magányt exportáltak?

Murakami Haruki: A kenguruk tökéletes napja
A ketrecben négy kenguru volt, egy hím, két nőstény és egy újszülött kis csöppség.
A barátnőm és én a ketrecük előtt ácsorogtunk. Ez az állatkert nem volt valami népszerű azemberek között, ráadásul hétfő reggel volt. Az állatok sokkal többen voltak, mint a látogatók.
Csak a bébi kengurut szerettük volna látni. Úgy értem, mi más oka lett volna, amiért eljöttünk azállatkertbe…
Egy hónappal ezelőtt láttuk meg a hírt a helyi lapban, amelyben bejelentették az újszülött
kenguru érkezését. Azóta vártunk a tökéletes reggelre, hogy elmenjünk megnézni. Úgy tűnt,hogy az áhított nap, csak nem akar eljönni. Reggelente esett, és a következő napok is nyirkosanteltek. Az azutáni napokban persze túl nagy volt a sár, és vagy két napon át borzalmas szelek
fújtak. Egyik reggel a barátnőmnek fogfájása volt, majd egy másikon pedig nekem kellett avárosházára menni.
Ilyen szelek fújtak egy egész hónapon át.
Egy hónap képes olyan gyorsan elrepülni, hogy nem is veszi észre az ember. Olykor úgy tűnik,hogy rengeteg dolgot tettem, de néha olyan, mintha semmit sem csináltam volna. Mindenesetre
fogalmam sem volt, hogy egy egész hónap telt el, és egyszer csak ott voltak nálam beszedni azújságért járó pénzt.
Végre beköszöntött az a reggel, amikor elmehetünk megnézni a kengurukat! Már hat órakor
18

2016. SZEPTEMBER

121. szám

felkeltünk, széthúztuk a függönyöket és megállapíthattuk: ez tökéletes idő kengurunézésre.
Megmosakodtunk, megettük a reggelinket, adtunk enni a cicának, elintéztük a mosást, majd
vettük a kalapunkat és kiléptünk a házból.
- Mit gondolsz, a bébi kenguru még életben van? – kérdezte tőlem a barátnőm a vonaton.
- Még szép! Egyetlen cikk sem jelent meg arról, hogy meghalt volna.
- Talán beteg és az egyik kórházban van.
- Azt is megírták volna az újságok.
- Mi van akkor, ha lelki beteg lett és elkülönítették?
- A kicsit?
- Dehogy! Az anyát. Talán egy sötét szobában tartják valahol hátul.
A nők igen sokszínű lehetséges forgatókönyvet képesek kitalálni, gondoltam lenyűgözve.
- Nem tehetek róla, ez az utolsó esélyünk, hogy lássuk a picúrt.
- Miért mondod ezt?
- Láttál már valaha egy kicsi kengurut?
- Persze, hogy nem.
- Biztos vagy benne, hogy lesz még egy ilyen alkalom, amikor láthatsz egyet?
- Fogalmam sincs.
- Na, épp ezért aggódok.
- Igen, de… - kezdtem. – Nézd, azt sem láttam még soha, hogy egy zsiráf életet ad a kicsinyének,vagy hogyan úszik egy bálna. Szóval miért csinálsz olyan nagy ügyet egy apró kenguruból?
- Pont azért, mert ez egy bébi kenguru – állította.
Feladtam és inkább visszatemetkeztem az újságomba. Még egy vitában sem kerekedtem felül abarátnőmmel szemben.
Az apróság természetesen életben volt. A fiú (vagy lehet, hogy lány) sokkal nagyobb volt, mint a
fotón, amit az újságban láttam, és egészségesen szökdécselt a talajon. Nem igazán volt már bébi,
sokkal inkább egy miniatűr mása az igazinak. A barátnőm eléggé csalódott volt.
- Már nem úgy néz ki, mint egy újszülött.
- Azért még mindig pici - próbáltam vigasztalni.
- Korábban kellett volna jönnünk.
Odamentem az egyik standhoz és vettem két csoki fagyit. Mikor visszaértem, még mindig akerítésnél állt és a kengurukat nézte.
- Már nem bébi – ismételte meg- Igazán? – kérdeztem, és odaadtam a jégkrémet.
- A bébi még mindig az anyja erszényében lenne.
Bólintottam és belenyaltam a fagylaltomba.
- De ő nem bújik vissza.
Megpróbáltuk megkeresni az anyát. Az apát igen könnyű volt kiszúrni. Ő volt a legnagyobb, és a19

2016. SZEPTEMBER

121. számlegnyugodtabb. Csak állt sziklaszilárdan és bámulta a leveleket az etetőben. A másik kettő
nőstény volt, hasonlítottak egymásra. A színük is egyezett. Bármelyikük lehet a kicsi anyja.
- De kettejük közül vajon melyik? – kérdeztem.
- Hmm.
- Szóval, mi van azzal, amelyik nem az anya kenguru?
Azt felelte, hogy nem tudja.
A bébi mindezekre rá se hederített, szökdécselt tovább, majd időnként megpihent, és lyukat
kapart a földbe. Olyan állatnak tűnt, mint akinek fogalma sincs arról, hogy mi az unalom. Körbekörbe ugrált az apja körül, s csak azért állt meg, hogy egy kis füvet rágcsáljon, kaparja egy kicsit aföldet, cukkolja a két nőstényt, majd elterüljön a földön és aztán elölről kezdje az egészet.
- Miért ugrálnak a kenguruk olyan gyorsan? – kérdezte tőlem.
- Azért, hogy megszökjenek az ellenség elől.
- Ellenség? Milyen ellenség?
- Emberek – feleltem. – Az emberek bumerángokkal vadásszák le őket.
- A kicsik miért bújnak be az anya erszényébe?
- Mert így mind a ketten olajra tudnak lépni. A kicsik nem valami gyorsak.
- Akkor ez azt jelenti, hogy védve vannak?
- Igen – mondtam. – Minden picire vigyáznak.
- Meddig vigyáznak rájuk?
Utána kellett volna néznem a kenguruknak az enciklopédiában. Gondolhattam volna erreelőzetesen.
- Egy, két hónapig azt hiszem.
- Hát… ez a csöppség már egy hónapos – mondta, miközben a kengurura mutatott. – Ez azt
jelenti, hogy még az erszényben kéne maradnia.
- Aha – feleltem. – Azt hiszem.
- Gondolod, hogy remek lehet abban az erszényben?
- Ühüm.
- Kíváncsi vagyok Doraemon zsebére, vajon egyfajta visszatérés az anyaméhbe?
- Passz.
- Fogadok, hogy olyan!
A nap már magasan járt az égen. A közeli úszómedence felől gyerekek hangját sodorta a szél. Az
égen különleges alakú nyári felhők úsztak tova.
- Bekapunk valamit? – kérdeztem.
- Jó lenne egy hot-dog – felelte. – És kóla.
- A hot-dogos stand olyan volt, mint egy kisbusz és egy fiatal tanuló dolgozott benne. Volt neki
egy nagy kazettás magnója, így mialatt vártunk a harapnivalónkra, Stevie Wondert és Billy Joelt
hallgattuk.
Mikor visszatértünk a kenguruk ketrecéhez, a barátnőm felkiáltott és az egyik nőstényre
20

2016. SZEPTEMBER

121. számmutatott.
- Nézd! A kicsi az erszényben van!
Valóban, a kicsi az anyja erszényében volt. A nőstény hasa így igen nagyra nőtt és minden, ami
kilátszott belőle az a kicsi két füle és a farkincájának hegye.
- Igazán nehéz lehet, nem?
- A kenguruk nagyon erősek.
- Ó tényleg?
- Így maradtak fenn, mind a mai napig.
Annak ellenére, hogy a tűző napon állt, az anyán nem látszott egy csepp izzadtság sem.
Olyannak tűnt, mint aki az Aojama utcai szupermarketben épp befejezte a vásárlást és az egyik
kávézóban pihenné ki a fáradalmait.
- Akkor még mindig gondját viselik a kicsinek, ugye?
- Persze.
- Szerinted alszik?
- Talán.
Megettük a hot-dogot, megittuk a kólánkat is és elhagytuk a kenguruk ketrecét.
Mikor elmentünk, az apa még mindig az etetőbe bámult az elveszett jel reményében. Az anya ésa kicsi egy testként pihent, miközben a rejtélyes nőstény csak szökdécselt, mint aki a farkáterősíti.
Azt ígérték, hogy igazi kánikula lesz.
- Mit szólsz egy sörhöz? – vetette fel.
- Nem bánom – válaszoltam.
Esztergomi Vivien fordítása

HírekÖrömmel jelentjük, hogy dr. Pinczés István, a Debreceni Színjátszó Stúdió vezetője, aCsokonai Színház egykori főrendezője, a Pesti Magyar Színház volt rendezője, a Griff Bábszínház
volt igazgatója a „japán-magyar színházi kapcsolatok, illetve a két ország közötti kölcsönös
megértés elmélyítésében tett erőfeszítéseiért a Felkelő Nap Arany és Ezüst Sugarainak Rendje
japán kormánykitüntetésben részesült.”Az indoklás szerint Pinczés István színházi rendezőként „nagyban hozzájárult a Debrecen,
Hajdú-Bihar megye és Tojama megye közötti több mint 30 évre visszanyúló művészeti
kapcsolatok ápolásához, valamint a Magyarország és Japán közötti kulturális kapcsolaterősítéséhez. Magyarország különböző városaiban aktívan részt vett Japánt bemutató
programok szervezésében, ezáltal is hozzájárulva a japán kultúra népszerűsítéséhez.”Ez a kitüntetés az egyik legmegtisztelőbb elismerés Japánban, amelynek jelentőségét tovább
növeli, hogy Pinczés István az első külföldi, aki ebben a díjban részesült.
(Forrás: csokonaiszinhaz.hu)
21

2016. SZEPTEMBER

121. szám

Az alábbi képen látható Pinczés István kitüntetése és az alkalomra írt tankája.

222016. SZEPTEMBER

121. szám

Az alábbiakban a közelmúlt eseményein készült fotókból szemezgetünk:

Fotók: Borsányi Klára

A Kizuna következő száma várhatóan 2016. december első felében jelenik meg. Cikkeiket,
hozzászólásaikat november végéig küldhetik el Horváth Alíz szerkesztőnek (holiza5@gmail.com).
Aki fel szeretne iratkozni naprakész e-mail levelezőlistánkra, az az mjbtsubscribe@yahoogroups.com címre írjon levelet! Honlapunk: http://mjbt.hu és
www.facebook.com/mjbt.hu.
KIZUNA – megjelenik negyedévente. Alapította Szentirmai József. Kiadja a Magyar-Japán Baráti
Társaság. (Nemzetek Háza, Budapest, VI. Bajza u. 54.)23

2016. SZEPTEMBER

121. szám

A Magyar-Japán Baráti Társaság helyi csoportjainak és tagozatainak elérhetőségei:Baja: Balogh Nikolett. Tel.: 06 20 2435321 E-mail: nikitta-san@hotmail.com
Dunaújváros: Németh Irma. E-mail: cirmi63@gmail.com
Győr: Horváth Ferenc. Cím: 9023 Győr, Ifjúság krt. 35. Tel. (munkahely): 96/516-675
Mobil: 70/705-6262 E-mail: horvferivk@freemail.hu
Gyula: Gyula MAPON Gyulai Magyar-Japán Kulturális Egyesület (mapon.gyula@gmail.com),
Fodor György (alapító elnök: georgefrill@gmail.com; 06-20-397-0344); Hankó Ferenc(alapító alelnök: ferenc.hanko@t-online.hu; 06-30-486-2170)
Hódmezővásárhely: Hegyi Attila. Tel.: 36-20/494-7657 E-mail: hegyi.attila@oriens.hu
Cím: 6800, Hódmezővásárhely, Ötvenhat mártír 2/A.
Web: www.japanrolminden.hu/mjbthmvhely
Kecskemét-Aomori Baráti Kör: Kerényi József. Tel.: 30 871 5934
E-mail: kecskemet-aomori@t-online.hu.
Keszthely: Móroczné Komáromi Gyöngyi. Tel.: 30 629 4038 E-mail: gyongyi@jmik.hu
Web: www.jmik.hu
Miskolc-Görömböly: Dr. Ujaczki Tibor. E-mail: ujaczki@citromail.hu. Cím: 3516 Miskolc, Szolártsik tér 4.
Pécs: Wogerné Sági Judit. Tel.: 30 901 3254 E-mail: sagi.judit@gravirtechnika.hu
Székesfehérvár: Schwerlichowszky László. Cím: 8000 Székesfehérvár, Tóvárosi ln. 50.III.10.
Tel.: 06/20-9316-117;20/278-7024 (l./fax: (36) 22/505-544)
E-mail: schwerly@t-online.hu Web: www.magyarjapanklub.hu
Szentendre: Bassa Zoltán. Tel.: 06 30 9351256 E-mail: zoltanbassa@gmail.com
Szolnok: Kovács Mihály. E-mail: misi-bacsi@freemail.hu
Szombathely: Schmitt Csilla. Tel.: +36309579059 Fax: +3694321384
Cím: 9700 Szombathely, Thököly út 27. Web: www.mjbt-szombathely.mlap.hu
Tolna megye: Balogh Jenő. E-mail: mabruk@terrasoft.hu, baloghj@terrasoft.hu
Vác: Gyarmati Péter. E-mail: leiningen@freemail.hu
Zalaegerszeg: dr. Szigethy István, Tel: 30/9373894, E-mail: szigethyi@freemail.hu
Veszprém-megyei Magyar-Japán Baráti Társaság: Kutics Károly. E-mail: kutics.karoly@chello.hu
Tagozatok és vezetőik:Gasztronómiai Tagozat: Borsányi Klára. E-mail: borsanyi.klara@gmail.com
Haiku Tagozat: Vihar Judit. E-mail: jvihar@gmail.com
Harcművészeti Tagozat: Dr. Szépvölgyi Géza. jujutsu@jujutsu.hu
Ikebana Tagozat: Hajnal Krisztina. E-mail: krisztinahajnal@gmail.com
Japánkert Tagozat: Dani Zoltán. E-mail: dani.zoltan@gmx.net
Japán öltöztetés Tagozat: Csalló Edina. E-mail: a2yuki@gmail.com
Kalligráfia Tagozat: Zopcsák Ferenc Zsolt. E-mail: zopcsakferi@gmail.com
Origami Tagozat: Villányi Mariann (Magyar Origami kör). E-mail: mariann.villanyi@gmail.com
Reiki Tagozat: Petrik Márta Magdolna. E-mail: pemama_3@hotmail.com, Tel.: 06 20 460-9104
24