2018. DECEMBER

130. szám

KIZUNA 絆 きずな
A Magyar–Japán Baráti Társaság (MJBT) hírlevele

Programajánló
2019. január 18. 17:30
Filmvetítés a híres japán rendező Sindó Kaneto filmjeiből
A klubnapon megtekinthető lesz a világhírű rendező egyik
klasszikusa. De hogy melyik, azt Önök dönthetik el: Kopár sziget vagy
Farkas
Szavazni az alábbi címen lehet:
https://goo.gl/forms/LUdrgNXpL8pMsijJ3
Kopár sziget (1960)
A film egy japán földműves család életét mutatja be. Ennek az életnek a középpontjában amostoha természeti viszonyokkal folytatott küzdelem áll. Hősei egy törékeny nő és egy cserzett
arcú, már kopaszodó férfi. Egy kis tengeri szigeten két fiukkal magányosan élnek. Nevüket nem
tudjuk, hangjukat nem halljuk. Bár hangosfilmet látunk, nincs bennepárbeszéd.
Farkas (1955)
A világháború utáni Japánban nem könnyű boldogulni. A filmszereplői sincsenek könnyű helyzetben. A kilátástalanság
hónapjaiban osztozva reménytelenségükben merész tervet szőnek.
Hogyan lesznek hétköznapi emberek "hírhedt" útonálló rablók?
Sindó ebben a filmjében ugyan az ötvenes évek viszonyaira reflektála tőle megszokott stílusban, mégis nagyon izgalmas mai szemmelrátekinteni ezekre a karakterekre.
A klubnapon közreműködik Farkas György filmesztéta, a Károli Gáspár Református Egyetem
Japanológia Tanszék oktatója, Sindó Kaneto munkásságának neves szakértője.
Örömmel jelentjük, hogy elindult Horváth Alíz, a Kizuna főszerkesztőjének podcast sorozata,amelyben a bölcsészet 21. századi szerepéről beszélget számos kutatóval több nyelven a világ
körül. A Vihar Judittal készült (magyar nyelvű) beszélgetés Kettősségek/Dichotomies címen már
meghallgatható a humanistathepodcast.com honlapon.
1

2018. DECEMBER

130. szám

Beszámolók
Origami Tagozat
A Magyar Origami Kör 30 éves jubileumi Nemzetközi Origami Találkozójának díszvendége Shoko
Aoyagi japán origami művész volt, aki magyarországi útjáról beszámolót írt a NOA (Nippon
Origami Association) karácsonyi lapszámába. Az érdekes cikket sok fotóval illusztrálta.

2

2018. DECEMBER

130. szám

Az origami csodálatos világa c. vándorkiállítást ősszel Budapesten, az Óbudai Platán Könyvtárban
láthatta a közönség.

Fotó a megnyitóról, Dobóczki Józsefné Japán babák, Zsebe József Medvék
A vándorkiállítás 2019. január 11-ig Békésen tekinthető meg.
Az Origami Világnapok (2018. október 24. - november 11.) idei tematikája a csillaghajtogatás volt.
Érdekes alkotások születtek, sokszor már a közelgő karácsony jegyében.

32018. DECEMBER

Teatasak csillaghajtogatások

130. szám

Hunyadvári Szilvia áttetsző ablakcsillagai

Horváth Ferenc, az MJBT győri csoportja vezetőjének meghívására Horváth Hella origami művész
2018. október 29-én vetített képes előadást tartott a papírhajtogatás történetéről. A résztvevők
megnézhették az előadó és Barkó Magdolna origami alkotásait, később közös csillaghajtogatással
fejeződött be az este.

42018. DECEMBER

130. szám

Decemberben két origami alkotó önálló kiállítását nézhetik meg az érdeklődők:Kozármislenyben, a Művelődési Házban Ácsné Dóczi Éva aprólékos virágdíszítéssel készült
gyönyörű babáit csodálhatják meg, amelyek különleges technikával készülnek. A finom, kecses,színes alkotások eddig mindenhol nagy tetszést arattak. Éva az egyetlen magyar, akinek állandó
origami kiállítása is van a Somogy megyei Várdán, a Közkincstárban.

Budapest XII. kerületében a Hegyvidéki Kulturális Szalonban Hernádi Hilda zongoraművész
tanár origami faliképeivel nyitották meg az adventi időszakot. A kiállítás címe Zen/e/ origami isutal az alkotó sokoldalúságára. Hildát a koncertek után a művészi papírhajtogatás kapcsolja ki, ez
a zen egy különleges formája. Érdemes megnézni a remek papírválasztást, amely kiemeli ageometrikus modellek és virágok szépségét.

Fotó a megnyitóról, középen Hernádi Hilda, háttérben az alkotások

Decemberben, a Nagytétényi Kastélymúzeumban iparművészek által díszített fenyőfák között
lehet az ünnepre hangolódni. A Magyar Origami Kör ismét felkérést kapott egy fa feldíszítésére,
52018. DECEMBER

130. számamely idén ezüst-lila színben csillog. A sok angyal és csillag közös munkával készült, úgyhogy még
a látogatók is vihetnek ezekből emlékbe. A kiállítás január 6-ig látogatható. Ezzel a szép fával
kívánunk mindenkinek kellemes karácsonyi ünnepeket és boldog új évet!

Villányi Mariann
a Magyar Origami Kör tiszteletbeli elnöke
Fotók: Villányi Mariann, Barkó Magdolna, Ácsné Dóczi Éva, Dobóczki Józsefné

DebrecenJövőre lesz százötven éve, hogy Japán és Magyarország diplomáciai kapcsolatot kötött
egymással. 2019-ben azonban nemcsak kormányzati szinten, hanem regionális formában isszámtalan programmal készülnek erre a jeles évfordulóra. Például itt, Debrecenben, ahol több
évtizedre visszanyúló kulturális cserekapcsolat él és virágzik a japán Tojama városa és a cívisváros
között, amely kapcsolat fő életben tartójával és „motorjával”, Pinczés István Jászai-díjas
rendezővel, a debreceni Színjátszó Stúdió vezetőjével a közelmúlt és a közeljövő – e kapcsolatot
illető – eseményeiről beszélgettünk.
A rendezőt elsőként a Színjátszó Stúdió nemrég lezajlott japán útjáról faggattuk, amelynek
apropóját Tojama város színtársulatának, a Bungeiza Gekidannak a hetven éves évfordulója adta.
Kérdésünkre, hogy mivel, milyen színházi produkcióval készültek a jubileumi ünnepségre,meglepő válasz érkezett, amennyiben az előadott mű tulajdonképpen a Tojama-Debrecen közötti
kulturális kapcsolat történetét is jelenti. Mint azt a rendezőtől megtudtuk, a debreceni színjátszók
1981-ben ismerkedtek meg a japán társulattal New Yorkban, az ottani fesztiválon, ahol mindkét
társulat Csehov: Leánykérés című darabját adta elő. Így egyértelmű volt, hogy a japán társulat
fennállásának hetvenedik évfordulója mellett a japán-magyar regionális szintű kulturális
kapcsolatok kezdetét is megünneplendő megint ezt a darabot veszik elő, és a japán társulat
japánul, a magyar pedig magyarul adja elő Tojamában. A japánok „japanizáltan” (tatamin
térdeltek kimonóban alacsony teázó asztal mellett, a papa (Csubukov) szamurájkardot ránt,
amikor a kérőt (Lomov) kiebrudalják Natasával; a debreceniek pedig európai módon, ahogy
Csehov megírta: Csubukovék kúriájának nappali szobájában, asztal körül vesznek össze a Bivalyrét
62018. DECEMBER

130. szám

tulajdonjogán, illetve a Csípdmeg nevű vizsla vadászkutyai erényeinek hiányosságain, ésvadászpuskával fenyegetik a leánykérőbe érkező „deli legényt". A mostani produkcióban – avatott
be a kulisszatitkokba is a rendező –sajnos az eredeti, 1981-es szereposztást már lehetetlen volt
rekonstruálni, így most Csubukovot Csikos Sándor, Natasát Vlajk Marika, Lomovot pedig Tóth
Kálmán alakítja.
Ám mivel a tojamai színtársulat ünneplése a jövőre esedékes százötven éves évforduló„előszobájának” is tekinthető, adódott a kérdés, hogy a debreceni színjátszók mivel készülnek ajövő évi jubileumra. Mint azt Pinczés István elmondta, Kato Micsio Emlékkintornás című darabját
viszik színre ebből az alkalomból Jámbor József rendezésében, aki nemcsak a darab színrevitelét
vállalta magára, de ő játssza a főszerepet is, és japán nyelven(!) fogja jövő év elején eljátszani adarabot, amelyet Japánban Pinczés István vezetésével a tojamai színtársulat tagjaival együtt isszínre fognak vinni.
Pinczés István az Emlékkintornás magyarországi 2019-ben várható „útjáról” is beszámolt: jövőősszel Debrecenen kívül Budapesten, Hajdúnánáson és Sopronban, a Progress Fesztiválon is meg
lehet majd tekinteni a darabot. Az előadás „karrierje” 2020-ban is tovább szárnyal, hiszen a tokiói
olimpia nyitógáláján a darabot a két csapat az egyik olimpiai helyszínen fogja bemutatni, 2021ben pedig Monacóban a Mondial alkalmából a Grace Kelly Színházban japán-magyar-monacói
koprodukcióban száll majd versenybe a világ mind az öt kontinenséről meghívott produkciókkal.
A magyar-japán diplomáciai, egyben kulturális kapcsolatok közelgő százötven éves évfordulója
azonban nemcsak a színjátszást ihleti meg. Aki arra is kíváncsi, hogy amellett, hogy a tojamai
nemzetközi rajzpályázaton, illetve meseíró versenyen évtizedek óta részt vesznek debreceni éshajdú-bihari diákok is (amely meseíró pályázatot idén egy debreceni kisdiák nyerte meg), milyen
egyéb képzőművészeti, komolyzenei és táncművészeti – kölcsönös - események várhatók 2019ben a japán-magyar kulturális kapcsolatokat terén, az nézze meg a Pinczés Istvánnal készített
interjúnkat a közelgő Galéria című kulturális műsorunkban.
Gyürky Katalin
A cikk eredetileg az alábbi honlapon jelent meg: http://www.hajdupress.hu/cikk/tovabbra-isviragzanak-a-magyar-japan-kulturalis-k

Kecskemét
A KASZ+ 2018 - XV. Kecskeméti Acélszobrászati és Képzőművészeti Szimpozion, Nemzetközi
Alkotótábor munkáját összegző, bemutató kiállítás megnyitóján egyesületünket Dr. Kovács
Katalin titkár és alapító elnökünk, Csákváry János képviselte.
A mellékelt fotókon a Budapesten élő japán barátaink egyike, a nyári Csiperó fesztivál Aomoribólérkezett diákcsoport kísérője és tolmácsa, az Alkotótábor résztvevője: Fukui Juszuke festőművész
látható tagtársainkkal. A művész a kecskét (jagi) jelentő írásjegyet 25 mm-es acéllemezbe vágta.
A kiállítás 2018. november 4-ig volt megtekinthető az IQ Kecskemét Kft. mélygarázsában a Four
Points by Sheraton Hotel mögött.
72018. DECEMBER

130. szám

Köszönjük és gratulálunk Árvai István tagtársunknak kitartó, nemzetközi kapcsolatokat ötvöző és
kovácsoló munkájához!
Dr. Tőkés Zoltán Los Angelesben élő kutató biológus, a Dél-Kaliforniai Egyetem (USC)
professzorának ikebana kiállítása a Hírös Agóra egyik termében látogatható (Kecskemét, Deák
Ferenc tér 1.).
Tagtársunk, Gaál Zoltán fotográfus (Budapest) válogatott anyagából október 24-én, délután 15órakor nyílt egy szép tárlat Kiss Zsolt barátunk kecskeméti Fotó Galériájában (Kecskemét, Kápolna
u. 22.), amely 2019. január 6-ig látogatható.
dr. Kriston-Vízi József elnök
vezetőségi társai: Kerényi József és dr. Kovács Katalin

Az Európa Jövője Egyesület november 24-én tartott egy élménybeszámolókkal egybekötött
ifjúsági konferenciát, amelyre mindenkit szeretettel vártak.
A számos érdekes előadás mellett a Csiperós Fesztiválon (Kecskemét, 2018. július 1-7.) szerzettélményeinkből összeállított 4 perces videó ősbemutatója is örömet szerzett az érdeklődőknek.
Ezúton jár a köszönet mindenkinek, aki küldött fényképeket Váriné Dósa Eszternek,
akinek különösen hálásak vagyunk, hogy összegyűjtötte, megvágta, feliratozta, mozgóképpé
varázsolta és remek zenével is ellátta a kis mozit.
Gyimesi András csoportvezető szülő

Fotók: Gaál Zoltán

8

2018. DECEMBER

130. szám

Keszthely
Keszthelyen 2019. március 27-29. között kerül ismét megrendezésre az immár hagyományosnak
számító Életfa Napok, ahol a vendég a Little Singers kórus lesz, Cubakino Nobuhito vezetésével.
Emellett március 29-én a keszthelyi és a japán gyerekkórus közös koncertet is ad a keszthelyi
Festetics kastélyban.

Szolnok
A szolnoki csoport várható programjai a 2019-es évben az alábbiakban olvashatóak:
Március„Egy újabb találkozás”
A Szolnok testvérvárosából évente érkező 25. juzai diák-tanár delegáció látogatásai a város
oktatási és kulturális intézményeiben.
*
Hinamacuri
Lányok ünnepe a szolnoki Pitypang Óvodában.
ÁprilisA Szolnoki Szimfonikusok Vonósestje a Megyeháza dísztermében
A hangverseny programja:
Akutagava Jaszusi: Triptyque Josef Suk: Esz-dúr szerenád Grieg: Holberg Suite
Vezényel: Maszahiro Izaki
Május
Tango no Szekku
Fiúk ünnepe a szolnoki Pitypang Óvodában
Szeptember„Ahol a Nap felkel”
Kiállítás Japán hagyományos művészetről
Kovács Mihály gyűjteményéből
az Aba-Novák Agóra Kulturális Központban

92018. DECEMBER

130. szám

Szombathely
Az MJBT-Szombathely 2019-ben ünnepli fennállása 10. évfordulóját. Ennek alkalmából egy kis
emlékkönyvvel tekintünk vissza az elmúlt 10 évre, amelynek könyvbemutatóját 2018. december
11-én tartjuk a Berzsenyi Dániel Könyvtárban, Szombathelyen.
A jövő évi jubileumi programsorozathoz is kiemelt rendezvénnyel készülünk. A Nemzetek Háza
együttműködésével egy nemzetközi gyermekkimonó kiállítást hozunk el Magyarországra, amelyet
márciusban Pécsett, szeptemberben pedig Budapesten tekinthetnek majd meg az érdeklődők. A
rendezvényhez egy kiadvány is kapcsolódik majd, amely a kimonó motívumokkal ismerteti meg
az olvasót.
A 2019-es évben egy régi álmunkat is szeretnénk megvalósítani, egy Japán központ
kialakításával városunkban. Az épületet megtaláltuk, felújításához hamarosan kezdjük a gyűjtést
és reméljük, hogy adományaikkal Önök is támogatni fogják kezdeményezésünket. Természetesenegy épület felújításához, berendezéséhez kapcsolódóan bármilyen jellegű segítséget,együttműködést szívesen fogadunk. A részletekről szívesen adunk tájékoztatást e-mailben.
Schmitt Csilla

Gasztronómia
Japán karácsonyi epertorta recept Borsányi Klárától
Tavaly a karácsonyi számban megjelent egy piskótából készült tejszínhabos epres tortám fotója
és a torta elkészítésének receptje. Nemrég voltam a Japán Alapítvány Könyvtárában és ott, az
egyik újságban találtam egy egyszerűbb receptet. Még a sütőt sem kell begyújtani, csak egy kisebb
palacsintasütő szükséges a karácsonyi epertorta elkészítéséhez.
Nagy lelkesen hozzáfogtam az alapanyagok beszerzéséhez és a kisebb (kb. 12-13 cm átmérőjű)palacsintasütő kereséséhez. Az eper vásárlása volt a legnehezebb, mert novemberben már csak
elvétve árusítanak ilyen gyümölcsöt a környékemen. Pénzt, időt nem sajnáltam, vettem egy
negyed kilót.
Kikészítettem a mérleget, a sütőt és a hozzávalókat: tojást, cukrot, lisztet, sütőport, joghurtot,
olajat, tejszínt, fehér csokoládét, epret, 1 szál kis rozmaringot és végül a fényképezőgépet.
Íme a fotó:

10

2018. DECEMBER

130. szám

Hogyan készült?
3 tojást megmostam, szétválasztottam. A fehérjét kis sóval és 45 gramm cukorral felvertem
közepesen kemény habbá. (Lassan kell hozzáadagolni a cukrot). (Nem habverőt, hanem
turmixgépet használtam.)
Ezután egy másik tálban a 3 tojás sárgáját kevertem ki 3 teáskanál cukorral. (Ezt viszont jó habosra
kell keverni.) Majd hozzáadtam 70 gramm sima joghurtot és 70 gramm étolajat.
Kimértem 70 gramm réteslisztet, amelybe belekevertem 1 mokkáskanálnyi szódabikarbónát(jobban szeretem, mint a sütőport), és mielőtt hozzáadtam volna (a cukros joghurtos, olajos
tojáshoz), átszitáltam.
A cukorral felvert tojások habját óvatosan hozzákevertem a másik tál tartalmához (ezt már
kanállal adtam hozzá, nem turmixoltam) és félretettem hideg helyre kb. ½ órára.
A palacsintasütőt kicsit kiolajoztam és hozzákezdtem a sütéshez. 1 merőkanálnyi tésztát tettem
bele, mert 1 cm magasnak kell lenni a palacsintának. Nagyon lassan, türelmesen kell sütni,különben nyers marad vagy odaég. (Rácson kell, hogy kihűljenek.)
A végén egy szép, aranyszegélyes tányérra helyeztem a palacsintákat. A felvert cukros
tejszínhabbal megkentem őket. Rátettem a felszeletelt epreket, majd újabb réteg következett. A
tetejére reszelt fehércsokoládé-forgácsot szórtam, majd egy rozmaring ágacskát szúrtam bele és
kis porcukrot hintettem rá.

Hozzávalók:
3 tojás + kis só
70 gr kristálycukor
70 gr rétesliszt + 1 mk sütőpor/szódabikarbóna
70 gr joghurt
70 gr étolaj
200 gr friss tejszín + kis cukor
25 dkg eper
5 dkg fehér csokoládé reszelék
kis porcukor a tetejére
Ezt a karácsonyi epres palacsintát talán kicsit egyszerűbb elkészíteni!
Itadakimasz!

11

2018. DECEMBER

130. szám

Mosoly és költészet
Városligethez közeli otthonában látogattam meg dr. Vihar Juditot, aki társaságunk elnöke,
immár 17 éve.
A kapu mellett márványtábla emlékezik meg édesapjáról, Vihar Béla író, költő, műfordítóról.
Édesapja könyvtárának köszönhetően kora gyermekkora óta megszerette az olvasást, ezenbelül is a keleti szépirodalmat, amelyeket műfordítás közvetítésével élvezett. Érdekelte a Keletvarázslatos világa. Érettségi után az ELTE bölcsészkarára jelentkezett. Az orosszal nem volt gondja,
mert a gimnáziumban – nyelvtagozatosként - heti 18 órában tanulta, így a magyar és az orosz
mellé felvette a japán nyelvet, amelyet Major Gyula és Hani Kjóko (aki a Kodály intézetet
alapította Japánban) tanított neki. Kezdetben 3 fős volt az évfolyam, de végül ketten végeztek,későbbi férjével, Mártonfi Ferenccel. Ebben az időben még sem tankönyv, sem szótár nem
létezett, így Hani Kjóko japán kisiskolásoknak szóló könyvet hozott tanítványainak, a következő
óra szóanyagát pedig hetente postázta, hogy fel tudjanak készülni az órára.
A Magyar-Japán Baráti Társaság (továbbiakban MJBT) 1987-es alakuló üléséről a Magyar
Nemzet híradásából értesült, de emlékezve a 20-30-as évek hagymázas szélsőjobbos ideológiájára,a turanizmusra („Borneó és Celebesz, magyar volt és magyar lesz”), nem ment el az alakulóülésére a Jókai Klubba. Később, amikor ismerőseitől értesült, hogy a társaság politikamentes,
elfogadta az akkori alapító főtitkár, Szentirmai József meghívását a társaság vezetőségébe.
2001-ben az akkor épp elnöklő dr. Hidasi Judit 4 éves meghívást kapott Csibába, mint egyetemi
oktató és ekkor választották meg dr. Vihar Juditot a társaság elnökének. Ebben az időben tanított
az ELTE-n és a Károli Gáspár Egyetemen, emellett fordított, de mindezek mellett a legnehezebb
munka az MJBT ügyeinek koordinálása lett, mert nemcsak kigondolni és kivitelezni kell
rendezvényeket és részt venni eseményeket, hanem rengeteg ad hoc tennivaló adódik. Naponta
jönnek az e-mailek a legváratlanabb megkeresésekkel. Ki koncertet, ki kiállítást szeretne rendezni,
ki magyar családnál szeretne lakni itt tartózkodása alatt és folytatható a sor a végtelenségig. A
vezetőség teljes megfiatalodásával azonban a feladatokat jól el tudja osztani a vezetőségi tagok
között. Persze az MJBT vidéki csoportjaival is tartani kell a kapcsolatot és az eltérő színvonalú
munkáról pozitív gondolkodással úgy von mérleget, hogy egyik jobb mint a másik. A csoportokban
folyó munka mindig az ottani vezető személyétől függ, ha az karizmatikus – és többnyire az, akkor
intenzív az ottani társasági élet és a kapcsolat a vezetőséggel. Így - mint legjobbakat az egyenlők
között - rangsorolás nélkül említi Schmitt Csillát Szombathelyről, Hankó Ferencet Gyuláról,Horváth Ferencet Győrből, dr. Kriston Vizi Józsefet Kecskemétről, Sági Juditot Pécsről,Dunaújvárosból Németh Irmát, de ne hagyjuk ki Keszthelyet, Vácot, Szentendrét, MiskolcGörömbölyt, Zalaegerszeget és más városokat se. Veszprém és Szolnok önálló, de előadókat
szoktak kérni és nagyon jó velük a kapcsolat. A helyi csoportok mellett működnek a tagozatok,
akik intenzíven segítik a vidéki csoportok rendezvényeit. Csak példaként említi a kalligráfiai
tagozatot, melyet korábbi tanítványa, Zopcsák Ferenc vezet, aki - ha egy rendezvényen asztalhoz
ül- azonnal kisebb tömeg veszi körül és lesi minden mozdulatát. Ugyancsak elismerésre méltó
Vadady Kornél (harcművészet, kendó) Dani Zoltán (kertművészet) Katona Ervin (bonszai), Villányi
Mariann (origami), Hajnal Krisztina (ikebana), Petrik Márta Magdolna (reiki) és Borsányi Klára
122018. DECEMBER

130. számvezetőségi tag, aki szinte „minden hangszeren játszik” gasztronómia, fotodokumentáció, furosiki(csomagolásművészet). Szerénységből utoljára említi a haiku tagozatot, amelyet ő alapított 2000ben.
A műfordításhoz első tanárától a karizmatikus Hani Kjókótót kapott biztatást, aki felfigyeltműfordítói tehetségére és Óe Kenzaburó novelláját adta neki fordításra (aki később, 1994-ben„Futball-lázadás” című regényével irodalmi Nobel-díjat nyert), de tagadhatatlan a családi hatás,hisz édesapja, Vihar Béla szintén jeleskedett műfordításaival. Ugyanakkor ez egyfajta szorongást
és megfelelési kényszert is jelentett, ami a színvonalat illeti, mint ez művész szülők gyermekeinéláltalános. Kezdetben elvi vitájuk is volt, mert édesapja a műfordítás szépségét, ő inkább a pontos
visszaadás fontosságát részesítette előnyben. De ahogy múlik az idő, egyre inkább meggyőződik
édesapja igazáról. A dilemma azonban megmaradt, csakhogy most ő és mostani tanítványai között.
A Nagyvilág című világirodalmi havilap kérte fel japán novellák fordítására. Az első,- mégegyetemista korában- ott megjelent fordítása Óe Kenzaburó „A birkaemberek” című novellája volt,
aztán Kavabatától „Az izui táncosnő”. A japán költészetet az olvasott műfordításokon keresztül
szerette meg. Elbűvölte Kosztolányi stílusbravúrja. 2000-ben a fia az interneten felfedezte, hogy
Angliában lesz egy haiku világtalálkozó (Londonban és Oxfordban). Ezen részt vett és rengeteget
tanult és sok új barátot szerzett, akikkel mai napig tartja a kapcsolatot. Ilyen Jim Kacian, aki az
USA-ban évente rendez haiku napot. Ez adta az ötletet, hogy Magyarországon is megrendezzék és
idén ez már hatodik év, hogy megrendezik, amelynek a Hopp Ferenc múzeum ad teret, ahol
megadott témára lehet verset írni, három kategóriában: diákok, felnőttek, profik.
2000-ben, Angliából visszatérve a MJBT keretében megalakította a haiku tagozatot, amely
negyedévente összejön. A legjobb haikukat a KIZUNA általában lehozza, de egy haiku antológiát
is terveznek, amelynek megjelenése 2019-ben várható. A barátság témájában íródott haikukat
magyarul és japán fordításban fogja tartalmazni, szép képillusztrációkkal.
2002-ben fordította Macuo Basó legnagyobb művét az „Észak ösvényein”-t. Ezzel kapcsolatban
a 2000-ben Angliában megismert barátok szervezésében végigjárták a költő vándorútját Tokiótól
Akitáig, 2 hét alatt busszal (ezt Basó 5 hónap alatt tette meg, a 18. században gyalog és lóháton)enélkül az út nélkül nem tudta volna hűen visszadni Macuo Basó haikukba kristályosodott
gondolatait, amelyeket ez az út katalizált. Az út végén, Akita mellett, Juzamacsiban volt egy haiku
világtalákozó, 600 résztvevővel, mely angolnyelvű szekciójában világelső helyezést nyert el.
Feltétlen meg kell még említeni az ELTE, a Károli Gáspár Egyetem és a BGF (korábban
Külkereskedelmi Főiskola) kooperációjával, 15 év alatt, 14 tanár együttműködésével elkészült
Japán-magyar nagyszótárt, ami korábban nem létezett. Ezt részben egy korábbi japán nagykövet,Nukazava úr, részben a Minisztérium és a Japán Alapítvány támogatta anyagilag. Ennekellendarabját, a Magyar-Japán szótárt csak Japánban lehetne megírni. Itt nemcsak szavak
lefordításáról van szó, hanem a japán nyelv sajátosságai és egyedisége miatt a terminológiát ismeg kellett teremteni. A közreműködők erős másirányú leterheltsége miatt csak szombat délután
és este tudtak összejönni és ez évekig tartott. A munkát a japán külügyminiszter kitüntetéssel
honorálta. A szótárt eleinte world formátumú file-okba rendezték. Ezekből volt vagy 370. Ezek
összefésülését Judit fia, Mártonfi Attila nyelvész végezte el, aki a számítástechnikában igen jártas.
Még a kiadót is ő szerezte. Maga a szótár hiragana alapú, a szó mögött zárójelben áll a kandzsi,
13

2018. DECEMBER

130. szám

majd az, hogy milyen ragozási problémák vannak, példamondatokkal, ezzel kapcsolatos összes
szólás, közmondás és országismeret.
Végezetül fontosnak tartja megemlíteni, hogy akármilyen fáradtan is megy néha a MJBT
rendezvényeire, az ottani baráti hangulat felvillanyozza. A társaság vezetése energikus, mindenki
tudja, nógatás nélkül, hogy mi a feladata, mit kell tennie és emellett a szekeret egy irányba húzzák.
Mindezt ellenszolgáltatás nélkül, lelkesedésből. Egyúttal szeretné megköszönni a tagságnak és avezetőségnek azt a sok támogatást és rengeteg szeretetet, amit tőlük kapott.
Ami a címadást illeti, valahányszor Judittal találkoztam az utóbbi évtizedekben, soha nem
láttam ingerültnek, talán a keleti életfilozófia és bölcselet hatása miatt, mindig megnyugtató,
kedves mosollyal jutalmazza beszélgető partnerét.
Szerénységére igen jellemző, hogy meg sem említette magas japán kitüntetését. Már az
ajtóban búcsúztunk, amikor a beszélgetésen gondolatban végigtekintve, azt összehasonlítva
Vadady Kornéléval eszembe jutott a kitüntetése, a Felkelő Nap érdemrend az Arany Sugarakkal
és a Nyakszalaggal, amelyet 2009-ben kapott. Ha nem emlékeztetem rá, talán elő se hozza...
lejegyezte Biró Tamás

Irodalom
KönyvajánlóÚjabb mérföldkő a magyar-japán kulturális kapcsolatokban
megjelent Hani Kjoko zenetanár, fordító japán szépirodalmi szemelvényeinek magyar nyelvű
műfordításaiból összeállított válogatás és a róla szóló megemlékezések
Budapest, 2018. november 10. - Ismét jelentős mérföldkőhöz érkeztek a magyar-japánkulturális kapcsolatok, hiszen megjelent Hani Kjóko zenetanár és fordító japán szépirodalmi
szemelvényeinek magyar nyelvű műfordításaiból egy tekintélyes lektorált válogatás. Ez a kiadás
14

2018. DECEMBER

130. számfriss nyelvezetű, két részből álló egykötetes könyv, amely méltón tiszteleg a zene, az oktatás és apedagógia iránt különös érdeklődést mutató Hani Kjóko kultúraközvetítő életműve előtt. Az elsőfejezetben a japán modernkori irodalom általa legértékesebbnek vélt részletei olvashatók, míg amásodik fejezet a fordítót és óvodapedagógust személyesen is ismerő magyarországi és japáni
munkatársak visszaemlékezéseit foglalja magában. A kötet a Hani Kjóko Alapítvány
Kuratóriumának támogatásával, Dr. Vihar Judit és Dr. Hidasi Judit szerkesztésében, a Balassi Kiadó
gondozásában látott napvilágot, amit november 9-én ünnepélyes könyvbemutatón ismerhetettmeg a műértő közönség. Az eseményen részt vett őexcellenciája Szató Kuni Japán magyarországi
rendkívüli és meghatalmazott nagykövetasszonya, köszöntőt mondott Dr. Dietz Ferenc, a BGE
kancellárja és Dr. Torda Ilona, a Hani Kjóko Alapítvány Kuratóriumának elnökasszonya, majd Soóky
Andrea, a Balassi Kiadó igazgatója pódiumbeszélgetésben mutatta be a könyv szerkesztőit.
Jövőre lesz 150 éve, hogy Magyarország és Japán diplomácia kapcsolatot létesített egymással.
A Budapesti Gazdasági Egyetemen (BGE) működő Keleti Üzleti Akadémia a magyarországi japánkultúra és nyelvoktatás meghatározó szereplőjeként kiemelt figyelmet fordít a két ország közt
létrejött szellemi értékek gondozására és továbbvitelére.
Azok számára, akik közelebbről ismerik a magyar-japán kulturális kapcsolatokat, bizonyára
ismerősen cseng Hani Kjóko oktató, zenetanár és műfordító neve és munkássága, aki kilenc évenát tartó magyarországi tartózkodása során kezdeményezője és aktív szerepvállalója volt a magyar
zenei kultúra és pedagógia, a Kodály-módszer Japánba irányuló közvetítésének. Elsajátította ésmagas szinten művelte a magyar nyelvet, ugyanakkor nagy hangsúlyt helyezett a világszínvonalat
képviselő japán szépirodalom magyarországi megismertetésére és terjesztésére is, illetve a japánnyelv hazai oktatásának intézményesítésére. Kultúrdiplomataként egyszemélyben testesítette
meg a két ország közti közvetítői szerepet, amely hidat képezve megalapozta kulturális és
gazdasági kapcsolataink azóta is töretlen fejlődését.
A magyar lelkű japánként is aposztrofált Hani Kjóko kitűzött óvodapedagógiai és zenei nevelési
céljainak megvalósításáért alapított Hani Kjóko Alapítvány Kuratóriumának támogatásával ésszerkesztésében, illetve a Balassi Kiadó gondozásában most megjelenő kötetet ünnepi
könyvbemutatón ismerhette meg a műértő közönség. Az első fejezetben a japán modernkori
irodalom legértékesebbnek vélt részletei olvashatók, míg a második fejezet a fordítót és
pedagógust személyesen is ismerő magyarországi és japáni munkatársak visszaemlékezéseit
foglalja magában.
A Budapesti Gazdasági Egyetem sajtóközleménye

Ajánlások a könyvhöz:„A 2015-ben elhunyt Hani Kjóko Kodály Zoltán nevelési eszméinek úttörője volt Japánban. A zene,
az irodalom és előadó-művészet valamennyi megnyilvánulási formája érdekelte, és ezeket aktívanés eredményesen törekedett beépíteni pedagógiai munkájába is. Rengeteget tett a japán–magyar
kapcsolatok kiszélesítéséért és érdemi elmélyítéséért.” Hidasi Judit egyetemi tanár
15

2018. DECEMBER

130. szám„Igazi világpolgárnak láttam. Fürge észjárása fürge mozgással párosult. „Csak a technika fejlődik –jegyezte meg. – Mi, emberek nem sokat változunk.” Minden érdekelte, ami Magyarországgal
kapcsolatos. Különösen az irodalom.” Vihar Judit, Japán–Magyar Baráti Társaság, elnök„Szerelmese volt a magyar nyelvnek és művészetnek. Intézmény volt. A legtöbbet áldozta azért,
hogy a kultúránkat befogadják Japánban.” Balogh Márton író, magyar nyelvet tanít Japánban
„A harminc év közös munkában, azt hiszem, más ember lettem. Megtapasztaltam, mire vagyok
képes, megtanultam szolgálni egy ügyet, megtanultam nagyon fegyelmezetten gondolkodni ésdolgozni. Örülni a gondolatnak. Megtanultam tisztelni egy másik kultúrát és megérteni, hogy a„más” nem jobb és nem rosszabb, csak MÁS.” Tordáné Hajabács Ilona, Hani Alapítvány, elnök

Fotók: BGE és Gilicze Ágnes

Megjelent a Műhely idei tematikus száma, benne a japán irodalom klasszikus és kortársszerzőinek magyarul most először olvasható műveivel, tanulmányokkal és esszékkel a japánkultúra különféle vetületeiről a haikutól a mangán át az ikebanáig, a Hopp Ferenc Ázsiai Művészeti
Múzeum egyedülálló Gendzsi-gyűjteményével, és még rengeteg egyéb különlegességgel!
A Műhely Japán-száma kapható a megszokott elárusítóhelyeken, köztük az Írók boltjában, aBudapest, VI. Andrássy út 45. szám alatt 1000 Ft-os árban, valamint megrendelhető a folyóirat
email címén. Bővebb információ: http://gyorimuhely.hu
Tartalom
Vakák a Gendzsi regényéből (Villányi G. András fordításai)„Való lesz ismétálomszerű légyottunk?
16

2018. DECEMBER

130. szám

Mert tudhatatlan,
e könnybe fúló létetálmok percébe oldom.”*Dénes Mirjam: Egy nem mindennapi olvasmány régmúlt korok mindennapjairól – A Hopp
Ferenc Ázsiai Művészeti Múzeum Gendzsi-albuma„A Gendzsi monogatari lényege és világirodalmi értéke nem a narratívában, nem is a cselekmény
drámaiságában, hanem a szöveg kordokumentum-voltában, és egyben magas fokú líraiságábanrejlik. Bár a történet fikció, semmihez sem hasonlíthatóan rögzíti a Heian-kori udvari élet fényűző
mindennapjait, fejlett kultúráját, társadalmi, intellektuális és érzelmi relációrendszerét, szokásait,
hiedelemvilágát, egyszóval a teljes miliőt.”*Villányi G. András: Japán irodalom és mulandóság„A cseresznyevirág épp törékenysége és az által válhatott az avare-érzés ikonjává; egy gyönge
szellő vagy pár esőcsöpp bármikor elsöpörheti – s ezt szépsége csúcsán, hiszen szirmai sosem
fonnyadnak kocsányukra. Ezért válhatott a harcban elesett szamuráj szimbólumává is.”Villányi G. András: A búcsúvers – Dzsiszei„Szívemben fény gyúlt: nagy ború és derű azonossága.”Villányi G. András: Basó
„Basó pompás példa arra a nőiesnél is bársonyosabb érzékenységre, amit egy Iga Ueno-i exszamuráj gránitkeménységével ötvöz életében, gondolatiságában és kivált haikujában.”*Csikamacu Monzaemon: A tambai Jószaku éji dala (Vihar Judit fordítása)„A világmindenség hat útja áll előttük, melyek közül három a pokolba, kettő vissza a földi világba
vezet, és csak egyetlen egy a mennyország kapujához. Három alvilági folyó sodra örvénylik előttük,útjukat az égi kocsihúzó ló irányítja. Köröttük a halál hatalmas hegyláncainak sötétlő árnyai. S
lassan megindulnak az alvilág felé vezető úton. Ekkor mélységes mély álomba zuhannak.”*Akutagava Rjúnoszuke: A mocsár (Rudlof Dániel fordítása)„Nem tudom, hogy dél van-e, vagy este. Már öt-hat napja az indákkal körbefont fák között
bolyongok a rejtélyes világ után vágyakozva.”
Tanizaki Dzsúnicsiró: Sunkin története (Vihar Judit fordítása)„Elgondolkodtató, hogy abban az évben, amikor a fénykép készült, a Sunkin lány harminchét évesvolt és még ugyanebben az évben Szaszuke is megvakult és nagyon valószínű, hogy a vak muzsikus
ezzel a portréval közeli időpontban látta utoljára Sunkint. Ugye hihetőnek tűnik, hogy az utolsóéveit élő vak muzsikus emlékeiben is valamennyire elhalványodott a Sunkin lány alakja? Ezzel
egyidejűleg az is lehetséges, hogy a fokozatosan halványuló emlékezetet képzelődéssel pótolta,
miközben a számára oly különösen drága nő képét maga alakította át?”Hosi Sinicsi: Bérgyilkos vagyok (Vojcskó Anita fordítása)„Egy bérgyilkos vár rám lesben állva, és ugyanakkor azt állítja, hogy nem akar megölni.”
A kedvenc karóra (Oláh Nikoletta fordítása)„Ettől kezdve ő és az óra elválaszthatatlanok voltak. K. úr úgy bánt vele, mintha a saját testrésze
lett volna. Ő maga még fiatal volt, ezért nem szánta rá magát a rendszeres orvosi szűrésre, de azórát mindig bevizsgáltatta.”
17

2018. DECEMBER

130. szám

A varázskönyv (Somogyi Kinga fordítása)„Miután sikerült mindent beszereznie a hozzávalókat: a vörös rózsa virágporát, a fekete
fecskefarkú lepke hímporát, egy kis ametisztet, egy fehér egér szárított farkát, hazament az
albérletbe. Utána a könyv utasításai alapján ezeket a hozzávalókat apróra zúzta, összekeverte és
széthintette a körben.”
A gyenge pont (Tomcsik Gergely fordítása)„Hiszen ez egy űrlény tojása! Semmi kétség, ez egy másik bolygóról származó élőlény tojása,
akárhonnan is került ide.”A kis Bokko (Vojcskó Anita fordítása)„Senki sem ment haza, emberi hangot mégsem lehetett hallani.”
Abe Kóbó: Az özönvíz (Stéger Ákos fordítása)„A folyadékemberek felmásztak a hegyekre, belevegyültek a folyókba és átkeltek a tengereken.
Amikor elpárologtak, felhőkké alakultak, s eső formájában visszahulltak, aminek köszönhetően az
egész világon elterjedtek. Kiszámíthatatlanná vált, hogy hol, mikor, mit fognak okozni.”
Dazai Oszamu: A költöző madarak (Vihar Judit és Szente Cintia fordítása)„Mondja, mit szeretne inkább: egyetlen olvasója olvassa el ezerszer a könyvét, vagy százezrek
olvassák el egyetlen egyszer?”
Cusima Júko: Néma vásár (Konok Rebeka fordítása)„A férfi kétségkívül a gyerekek apja volt, de nem olyan apa, aki figyelemmel kísérte az életüket. Ez
a két gyerek az ő gyereke, akiket a felesége szült. Az, hogy beleegyezett az én gyerekeimmel való
találkozóba, csak egy szívesség volt a részéről, amiért hálásnak kellett lennem.”
Minato Kanae: A tenger csillagai (Hrabovszky Dóra fordítása)„Olyan érzés volt átbeszélni a fickó történetét a feleségemmel, mintha tüskétől szabadultam volna,s még csak ürügyet sem kell kitalálnom arra, hogy miért találkozom egy másik nővel.
Maradt ugyan még egy dolog, amit nem meséltem el a feleségemnek. Középiskolás koromban
történt. Nem olyasmi, amit titkolnom kéne, de beszélni sem akartam róla. Nem változtat ugyanisazon, hogy a fickóval többé nem találkoztam, miután megmutatta nekem a tenger csillagait.”
Higasino Keigo: Robotbébit, kölcsönzőből (Lichtenstein Noémi fordítása)„A kölcsönszerződésben kikötötték, hogy abban az esetben, ha a szerződésben foglalt időnél
hamarabb visszavinnék a robotbébit, a hátralevő napok számától függően egy bizonyos összeg
megfizetésére lennének kötelesek. Állítólag ezzel azt szeretnék elérni, hogy a robotbabákat
kikölcsönzők ne vegyék félvállról a gyereknevelést. Ha pedig neadjisten nem gondozzák rendesena kikölcsönzött babát, arról a robot adatai árulkodni fognak, és így megint csak bírság
megfizetésére kötelezhetik őket.”Óe Kenzaburó: A gyógyító család (Vihar Judit fordítása)„Nem vagyok hívő ember, de másképp nem tudom kifejezni ezt, mint a »kegy«, vagyis az angol»grace« szóval, amit a zenéjére vonatkozólag találtam. Ezt a szót a japánban még a következő
jelentésekkel is fel lehet ruházni: »kegyelem«, vagy »méltóság«, vagy éppen »hála«, smindezekkel a fogalmakkal együtt Hikari zenéjéről azt gondolom, hogy azért hallgatjuk olyan
figyelmesen, mert a háttere túllép mai világunkon és mirajtunk is.”*18

2018. DECEMBER

130. szám

Nacume Szószeki: Haikuk (Czifra Adrienn fordítása)„őszi szél süvít
magányomba belekap
hullámzó tenger”
Ajukava Nobuo: Vándor lélek (Hrabovszky Dóra fordítása)„hogy többé sehová se kelljen hazatérnem”
Izazura Jaszuo: Azonosítatlan repülő objektum (Hrabovszky Dóra fordítása)„Van ugyanis egy vízzel teli kanna,
Amely éjszakánként kisurran a konyhából”
Tanikava Suntaró: Elhallgatni (Bognár Attila fordítása)„elhallgatni
a virágokkal”*
Vihar Judit: Egyszer jóllakni – Akutagava Rjúnoszuke: Édeskrumpli kása és Móricz Zsigmond:
Tragédia című novellájának összehasonlítása
„Akutagava és Móricz nem ismerte egymást, mégis mind a két elbeszélés, melyeknek megírása
között mindössze hét év van, ugyanazt a problémát veti fel: a kisembert állítja a mű
középpontjába, akinek egyetlen vágya van csupán, hogy egyszer jóllakhasson.”
Stéger Ákos: Groteszkről és realitásról Abe Kóbó művein keresztül„Ahogy a prágai író is nehezen dolgozza fel azt az örökséget, amelyet askenázi származása rótt rá,s amelyet nagy teherként élt meg, Abe ugyanúgy belekeveredett egy olyan szerepbe, amelyetnem ő választott. Önakaratán kívül vált gyűlölt elnyomóvá, amelyre ő maga sosem aspirált, s ez
eltörölhetetlen nyomott hagyott a munkásságán.”*Farkas Katalin: A manga vonzásában„A mangák a jellemek színes skáláján keresztül nyújtanak betekintést a japán társadalmi életbe,
melynek minden területét illemszabályok rendszere szövi át.”Hajnal Krisztina: Ikebana, a virágok útja„Az ikebana feladata ember és természet összhangjának megértése és újrateremtése.”Nisimoto Keiszuke: Sárkányok (Lévai Vanda fordítása)„A japánok néphagyományában a sárkányok azonban mindig közel álltak az emberekhez. A
Sárkánykirályoktól a kedves emberek olyan fejkendőt is kaphatnak, melynek segítségével mindent
hallanak.”*Meidzsi császár: 125 VakaCsászári költemények – magyarázatokkal (Vihar Judit fordítása)„ Én is szeretnék
egyre jobb és jobb lenni,
ezért hát másokfelhőtlen lelkében
ragyogjak fel tükörként!”19

2018. DECEMBER

Haiku rovat
Beköszön az ősz
szelídül az éji táj én háborgok csak

Novák Barna

Sárguló levélőszbe hulló mosolygás szívem szomorú

Török Anna

Hulló levelek
szívem lassabban dobban édes október

Császár Mártonné

Hull a falevél
lelke zizzen a sárban jaj, csak rá ne lépj!

Flack Sarolta

Téma: Késő ősszel
Néma ma a kert
szemem a szürke égen hová tűnt a Nap?

Nagy Julianna

Minden elszáradva lenta Hold ködköntösben jár

Kelényi Blanka

Száradt fa ágánéjsötét halálmadár
rekedt hangja szól

Dudik Marcell

Halálszárnyak repdesnekma éjjel aratás vár

Zsohár AndrásEsőben a könnysajgó szívem emésztő
komor ének száll

Gál Georgina

Fáradt testem megpihenEső öntözte virág

Mogyorósi Barbara

20130. szám

2018. DECEMBER

Még késő őszi láncvers:
Ó, naiv gyermek
semmi sem tart örökké
elválunk egyszer

Németh Kornél

Búcsút intünk egymásnak
csupán emlék marad már

Benedek Brigitta

Az emlékek ismajdan elmúlnak, habár öröknek hittem

Pitlik Fanni

Emlékeink nyomai csak egy magányos könyvlap

Ivády GrétaÁlomvilágom:egykoron enyém leszel,
hogy ledöntselek

Sóti Ármin

Mindig lesz más és újabb
bánatra nincs semmi ok

Csenz VeraÁgostai Katalin haikulánca
Búskomor - múlik
életem, s nem találom
létem értelmét
Keresem, de jaj,
nem találom indokát
megváltást várok
Járom utamats feleszmélek hirtelen megoldást látok
Szétnézek hát most:környezetem elmúlik de én maradok

21130. szám

2018. DECEMBER

130. szám

Olvasnivaló
A fejből pattant datolyaszilva fa

Egyszer volt, hol nem volt, volt egyszer egy Szantaró nevű legény, aki egy faluban éldegélt.
Szantaró háza előtt egy nagy datolyaszilva fa terebélyesedett.
- Vajon megértek-e már a datolyaszilvák? – egy őszi napon így kíváncsiskodott Szantaró. Éppen
felnézett a fára, amikor kobakon találta egy vérpiros datolyaszilva, amely rögtön szét is loccsantrajta. Látta ezt a fiú édesanyja, elszörnyedt, mert azt hitte, hogy Szantaró fejéből ömlik a vér,
valószínűleg betörhetett.
– Szantaró élsz-e még? – kiáltott fel az anyja, fiához szaladt és szorosan körbetekerte a fejét egy
törölközővel.
– Ne aggódj, jól vagyok – válaszolta a legény, miközben megpróbálta lefejteni a törölközőt.
– Nagy baj lett volna, ha a véred ömlött volna – az édesanyja nem hagyta, hogy a fia levegye
fejéről a kötést és ezek után Szantaró is ráhagyta.
Eltelt néhány nap.
– Mi a szösz lehet ez itt a fejemen? – lepődött meg Szantaró.
Mert csoda történt: a datolyaszilva kihajtott a feje búbján és egy kis facsemete nőtt ki belőle.
– Jaj, olyan nehéz a fejem – panaszolta Szantaró, akinek nagy nyűg volt már az egyre gyorsabbannövő fa és nem tudta, hogy ezután mitévő legyen.
Lassan eltelt egy év és újra beköszöntött az ősz.
– Ejha, hogy megértek ezek a datolyaszilvák itt a fejemen! – álmélkodott Szantaró.
A szomszédok meglepődve így kiáltoztak„Ide süss mennyi finom datolyaszilva!”„Azt a kutyafáját, a fejéből nőtt ki a fa, de durva.” Ettől kezdve egy csapásra, Szantaró is egyrenagyobb tekintélyt szerzett a falusiak körében.
– Miért nem próbálsz szerencsét és adod el a gyümölcsöket a faluban? – kérdezte a legényédesanyja.
– Jó’van jó’van, megpróbálom.
Így aztán Szantaró elindult a faluba anyja unszolására.
– Tessék, vegyék és egyék a Szantaró datolyaszilvát! – kiáltozta a legény, és mivel ez egyáltalán
nem volt mindennapi dolog, az emberek nagy trappolással odasereglettek hozzá.
A falusiak egymást túlharsogva ilyeneket óbégattak:„A fejéből pattant ki a datolyaszilva! Ez aztán furcsa. Hé, te, adj egyet!”22

2018. DECEMBER

130. szám„Hagyjatok nekem is!”„Én vagyok a következő!”Ezután mind vettek Szantaró datolyaszilvájából.
– Ha ez így megy tovább mi az égvilágon semmit nem tudunk eladni, a rosseb egye meg! –zsörtölődött az egyik datolyaszilva árus.
– Ez a Szantaró úgy hallottam, hogy szeret inni.
- Ó, de még mennyire, hát itassuk le bosszúból – így ördöngősködtek a szilvaárusok, és miután
megvendégelték a legényt, leitatták.
Szantaró sokat ivott és olyan jól érezte magát, hogy álomba merült. Az árusok eközben egyfűrésszel, nagy reccsenéssel kivágták a datolyaszilva fát.
- Mintha könnyebb lenne a fejem. Mégis, hogy a fenébe lehet ez? – ébredt fel Szantaró nagy
meglepetten.
Majd amikor a fejére tette a kezét, észrevette, hogy a fa eltűnt onnan. Először csalódást érzett,de a fejére már nem nehezedett semmi és a nyaka se fájt már.
- Legalább ennyivel könnyebb lett a fejem – mormolta Szantaró és hazabattyogott.
Eltelt egy újabb év.
„Jaj, a fejem de viszket.” Gondolta Szantaró, mivel a múltkoriban a kivágott fa tönkjén gombák
dugták ki a fejüket.
- Ez jó hír – mosolygott össze Szantaró és az édesanyja. A legény tüstént el is indult a faluba eladnia gombákat.
- Tessék, vegyék és egyék a Szantaró gombát! – kiáltozta a legény.
- Ide süss, a fején nő a gomba!
- Hú, de kemény – Ilyesfajta megjegyzések hallatszottak a sokadalomból, majd a fejéből pattant
gombák egy szempillantás alatt elfogytak.
- Remek, remek – olvadozott Szantaró.
Ez azonban sok embernek nem nyerte el a tetszését. Ők voltak a gombaárusok:- Mikor ez az isten csapása Szantaró megjelenik, mitőlünk egy lélek se vásárol már.
- Ez a Szantaró úgy biza, szeret vedelni, bosszúból ittasuk le! – Tervüket meg is valósították.
Amikor Szantaró már berúgott és álomba merült, a gombaárusok baltával elvágták a fa gyökerét,
majd kihúzták a fatuskót nagy erőlködés közepette.
- Már megint mi a csuda ez? – csodálkozott Szantaró mikor felkelt és a fejére tette a kezét. A feje
búbján egy tómederszerű mélyedés tátongott. Először csalódást érzett, hogy eltűnt fejéről a tuskó,
majd miközben azzal vigasztalta magát, hogy a feje legalább könnyebb lett, lassan hazaballagott.
23

2018. DECEMBER

130. szám

Hirtelen nagy zivatar zúdult Szantaróra, az esővíz pedig feltöltötte a mélyedést a fején, amiből egy
tavacska kerekedett.
– Csak nem egy tó lesz a következő? - sopánkodott a legény, majd kisvártatva a fején keletkezetttavacskát benépesítették a kárászok.
A legény és az édesanyja egy nagyot nevettek, és ezek után Szantaró ismét elindult a faluba, hogy
halat áruljon.
– Tessék, vegyék és egyék a Szantaró kárászt. Élő halat tessék! – harsogta a legény miközben
körbesétált a faluban, az érdeklődő falusiak pedig megvették tőle az összes halat az utolsó darabig.
Ez azonban sok embernek nem nyerte el a tetszését. Ők voltak a halárusok.
– Szantaró miatt ma senki nem jött hozzánk halat venni – morgott az egyik.
– Nem megy az üzlet – panaszolta egy másik.
– Úgy halottam, ez a Szantaró szeret felönteni a garatra. Itassuk le és álljunk bosszút a kárunkért.
- tervelték ki végül az árusok.
Így hát le is itatták a legényt, és Szantaró le is részegedett, de eszébe jutott, hogy már többször
is pórul járt ugyanezen a helyen.
– Veszélyes itt aludnom – mondta a fiú miközben feltápászkodott, majd hazacsámpázott.
Útközben azonban összegabalyodott a fiú lába és elesett. Ekkor nagy loccsanással kiömlött az
összes víz a mederből.
„Ó, szerencsére maradt még benne valami.” - gondolta Szantaró és elkezdett kotorászni amederben. Nagyon meglepődött, amikor hirtelen aranyzuhatag tört fel onnan. De nálánál isjobban meglepődtek a rosszakarói:„Szantarónak nagyobb szerencséje van, mint nekünk.” Törődtek bele a falusiak a dologba és többé
nem irigykedtek a fiúra.
Ettől kezdve Szantaró boldogan élt, amíg meg nem halt.
Molnár Gáspár fordítása
Az alábbiakban az elmúlt időszak eseményein készült fotókból szemezgetünk:

24

2018. DECEMBER

25

130. szám

2018. DECEMBER

26

130. szám

2018. DECEMBER

130. szám

Fotók: Borsányi Klára, Gilicze Ágnes, Hartai András, KABKMinden kedves Tagunknak kellemes karácsonyi ünnepeket és sikeres új évet kívánunk!
Szerkesztő: HORVÁTH ALÍZ (holiza5@gmail.com)
A Kizuna következő száma várhatóan 2019. március első felében jelenik meg. Cikkeiket,
hozzászólásaikat február végéig küldhetik el Horváth Alíz főszerkesztőnek (holiza5@gmail.com).
Aki fel szeretne iratkozni naprakész e-mail levelezőlistánkra, az az mjbtsubscribe@yahoogroups.com címre írjon levelet! Honlapunk: http://mjbt.hu és
www.facebook.com/mjbt.hu.
KIZUNA – megjelenik negyedévente. Alapította Szentirmai József. Kiadja a Magyar-Japán Baráti
Társaság. (Nemzetek Háza, Budapest, VI. Bajza u. 54.)27

2018. DECEMBER

130. szám

A Magyar-Japán Baráti Társaság helyi csoportjainak és tagozatainak elérhetőségei:Dunaújváros: Németh Irma. E-mail: cirmi63@gmail.com
Győr: Horváth Ferenc. Cím: 9023 Győr, Ifjúság krt. 35. Tel. (munkahely): 96/516-675
Mobil: 70/705-6262 E-mail: horvferivk@freemail.hu
Gyula: Gyula MAPON Gyulai Magyar-Japán Kulturális Egyesület (mapon.gyula@gmail.com),
Hankó Ferenc (elnök: foknah@gmail.com; 06-30-486-2170); Fodor György (kapcsolattartó:
georgefrill@gmail.com; 06-20-397-0344)
Kecskemét-Aomori Baráti Kör: Kriston-Vízi József
E-mail: kristonstern@gmail.com.
Keszthely: Móroczné Komáromi Gyöngyi. Tel.: 30 629 4038 E-mail: gyongyi@jmik.hu
Web: www.jmik.hu
Miskolc-Görömböly: Dr. Ujaczki Tibor. E-mail: ujaczki@citromail.hu. Cím: 3516 Miskolc, Szolártsik tér 4.
Pécs: Wogerné Sági Judit. Tel.: 30 901 3254 E-mail: sagi.judit@gravirtechnika.hu
Székesfehérvár: Schwerlichowszky László. Cím: 8000 Székesfehérvár, Tóvárosi ln. 50.III.10.
Tel.: 06/20-9316-117;20/278-7024 (l./fax: (36) 22/505-544)
E-mail: schwerly@t-online.hu Web: www.magyarjapanklub.hu
Szentendre: Bassa Zoltán. Tel.: 06 30 9351256 E-mail: zoltanbassa@gmail.com
Szolnok: Kovács Mihály. E-mail: misi-bacsi@freemail.hu
Szombathely: Schmitt Csilla. Tel.: +36309579059 Fax: +3694321384
Cím: 9700 Szombathely, Jókai Mór u. 5. Web: www.mjbt-szombathely.mlap.hu
Vác: Gyarmati Péter. E-mail: leiningen@freemail.hu
Zalaegerszeg: dr. Szigethy István, Tel: 30/9373894, E-mail: szigethyi@freemail.hu
Veszprém-megyei Magyar-Japán Baráti Társaság: Kutics Károly.
E-mail: kutics.karoly@chello.hu
Tagozatok és vezetőik:Gasztronómiai Tagozat: Borsányi Klára. E-mail: borsanyi.klara@gmail.com
Haiku Tagozat: Vihar Judit. E-mail: jvihar@gmail.com
Ikebana Tagozat: Hajnal Krisztina. E-mail: krisztinahajnal@gmail.com
Japánkert Tagozat: Dani Zoltán. E-mail: dani.zoltan@gmx.net
Japán öltöztetés Tagozat: Csalló Edina. E-mail: a2yuki@gmail.com
Kalligráfia Tagozat: Zopcsák Ferenc Zsolt. E-mail: zopcsakferi@gmail.com
Origami Tagozat: Villányi Mariann (Magyar Origami kör). E-mail: mariann.villanyi@gmail.com
Reiki Tagozat: Petrik Márta Magdolna. E-mail: pemama_3@hotmail.com, Tel.: 06 20 460-9104

28