MIGRÁCIÓ, KULTÚRÁK TALÁLKOZÁSA ÉSKÖLCSÖNHATÁSA A SELYEMÚT MENTÉN
Konferencia Ecsedy Ildikó születésének 80. évfordulója alkalmából(Az MTA–ELTE–SZTE Selyemút Kutatócsoport és az ELTE Konfuciusz Intézet szervezésében)2018. június 7. (csütörtök), 1088 Múzeum krt. 4/F, Kodály terem (magasföldszint)
9:30

HAMAR IMRE: Megnyitó[Elnök: HAMAR IMRE]
9:40 BARLAI KATALIN: Csillagok a Selyemút felett: visszaemlékezések Ecsedy Ildikóról
10:00 KALMÁR ÉVA: A Katonalány története a szteppe két végén
10:20 HOPPÁL KRISZTINA (in absentia): Hogyan kommunikált Kína és Róma az ókorban?
Kommunikációs csatornák és interakciós hálózatok a tengeri és szárazföldi Selyemút mentén
10:40 KÓSA GÁBOR: Csillagképek a Selyemúton – a „nyugati” zodiákus a középkori kínai
kultúrában
11:00–11:20 Kávészünet

11:20
11:40
12:00
12:20
12:40

[Elnök: KÓSA GÁBOR]
HAMAR IMRE: Buddhista szútrák terjedése a Selyemúton
FELFÖLDI SZABOLCS: Pecsétlők, pecsétlenyomatok a 3–4. századi Selyemútról
(Nija/Caḍ՜ota, Xinjiang)
BAGI JUDIT: A Lótusz-szútra árnyékában: egy buddhista-konfuciánus szútra a WutaishanDunhuang-Jizushan szent helyekre vezető zarándokútjainKÁPOLNÁS OLIVÉR: Kínai művek a mandzsuk szolgálatában
KOZJEK-GULYÁS ANETT: Értékek a Selyemút mentén: migráció vs. Selyemút

13:00 Ecsedy Ildikó terem felavatása (Helyszín: 1. emelet, volt 15/1-3 terem)
13:15–14:15 Ebédszünet (Nika Étterem, Kossuth Lajos utca 7-9.)
14:15
14:35
14:55
15:15
15:35

[Elnök: FELFÖLDI SZABOLCS]
ZIMONYI ISTVÁN: A vaskengyel elterjedése a Selyemút mentén
RUSSELL-SMITH (BIKFALVY) LILLA: Vizuális meditáció és csodák ábrázolása a kucsai,
a dunhuangi és az ujgur buddhista művészetben: gondolatok töredékes festményekrőlVÉR MÁRTON: A mongol kori ortok-kereskedők a régi ujgur dokumentumokban
DALLOS EDINA: Helyszellemek és muszlim szentekHORVÁTH CSABA BARNABÁS: A Straits Settlements – egy sosemvolt ország
15:55–16:10 Kávészünet

16:10
16:30
16:50
17:10
17:30

[Elnök: ZIMONYI ISTVÁN]RÓNA-TAS ANDRÁS: A kitan nyelv helye az altaji nyelvek rendszerébenPOLGÁR SZABOLCS: Nomádok és szomszédaik az eurázsiai steppe mentén a kínai
határvidéktől a Kárpát-medencéig: hasonlóságok és különbségekSÁRKÖZY MIKLÓS: Dāš Kasan és Sulṭāniyya – megjegyzések a buddhizmus ilkhánida koritörténetéhez és az iráni mongolok nyelvi-etnikai emlékeihez Perzsiában
BALOGH MÁTYÁS: Yaγlaqar-ok a Kanszu-folyosóban: az ujgur birodalomalapításelőzményei
KOVÁCS SZILVIA: Ferencesek és vallások a mongolkori Selyemút mentén

AZ ELŐDÁSOK ABSZTRAKTJAIBAGI JUDIT(MTAK Keleti Gyűjtemény)
A Lótusz-szútra árnyékában: egy buddhista-konfuciánus szútra
a Wutaishan–Dunhuang–Jizushan szent helyekre vezető zarándokútjain
A dunhuangi barlangszentélyek és a Wutaishan kolostorai kapcsolatának ékes bizonyítékai adunhuangi Mogao barlangszentélyek Wutaishan térképnek nevezett falfestményei és a wutaishanizarándoklatokról szóló kéziratai. A Wutaishanból Tibetbe történő zarándoklat fontos állomása volt
az egykori Nanzhao Birodalom és a Dali Királyság területén fekvő Jizushan, avagy Csirkeláb-hegyérintése. Jelen előadásom azonban elsősorban nem egy zarándokútvonal-hálózatról, hanem egy
másik, mindhárom térséget összekötő elemről szól. A buddhista szent helyekre elzarándokoló, ottmeditációt végző szerzetesek, Buddhának vagy a hely szentjének a Tíz Felajánlás valamelyikét,
vagy nemegyszer — a Lótusz-szútra hatására — önfeláldozó rítust mutattak be. A Lótusz-szútraárnyékában azonban ott van egy másik olyan buddhista szöveggyűjtemény is, amely szintén
modellként szolgálhatott önfeláldozó rítusok bemutatásához. Ez a konfuciuszi ‘öt kapcsolat’
minden szintjén önfeláldozó magatartásra sarkalló szöveg a Dafangbian Fo Baoenjing (röviden
Baoenjing), amely mindhárom régió rituális életében fontos szerepet játszhatott az elmúltévszázadok során. A Wutaishan felé nyugati irányból tartó zarándokúton található a gaopingi
Kaihua vagy más néven Qingliang Kolostor, amelynek 11. századi falain a Baoenjing szútra
jeleneteit ábrázolták. A dunhuangi barlangszentélyek 61-es, 112-es és a Yulin barlangszentélyek
19-es barlangjainak falain, a Wutaishan térkép „árnyékában” szintén a Baoenjing szútra történeteitábrázoló illusztrációkat láthatjuk. A Jizushan térségében több napos „halotti megemlékezések”
során, valamint az „éhes szellemek ünnep” időszakában recitálják a Baoenjing szútrát. A képi ésszövegforrások összehasonlítása során felvetődik a kérdés, vajon van-e jelentősége a buddhista
szent helyek és a vizsgált tanátadó szöveg együttes megjelenésének? Előadásomban erre a kérdésre
keresem a választ.
BALOGH MÁTYÁS
(ELTE BTK Mongol- és Belső-ázsiai Tanszék)
Yaγlaqar-ok a Kanszu-folyosóban: az ujgur birodalomalapítás előzményei
Ismeretes, hogy az Ujgur Birodalom bukását követően, az ujgurok egy része, az uralkodó-család aYaγlaqar vezetésével a Selyemút egy kritikus szakaszán, a Kanszu-folyosó középső részén talált újotthonra. Az ujgurok történetét, Kínával való kapcsolatát tárgyaló másodlagos szakirodalmak ritkán
és csak futólag említik meg, hogy nem ez volt az első alkalom, hogy ujgurok (szintén a Yaγlaqar-ok
vezetésével) telepedtek meg ezen a vidéken. Előadásomban a kínai krónikák közlései alapján
vizsgálom az ujgurok birodalomalapítást megelőző évtizedeit és igyekszem feltárni első Kanszufolyosó-béli tartózkodásuk és nem sokkal későbbi birodalomalapításuk körülményeit.
BARLAI KATALIN(MTA Konkoly Thege Miklós Csillagászati Kutatóintézet)Csillagok a Selyemút felett: visszaemlékezések Ecsedy Ildikóról
Az előadás egyrészt szubjektív szempontból bemutatja Ecsedy Ildikó és az archeoasztronómia
kapcsolatát, másrészt áttekint néhány konkrét esetet (pl. a Pásztorfiú és a Szövőlány legendája, aSzíriusz fontossága).
2

DALLOS EDINA(MTA–ELTE–SZTE Selyemút Kutatócsoport)
Helyszellemek és muszlim szentek
Az iszlám térhódítása, a mindennapi életet és vallási gyakorlatot is átszövő meggyökeresedése több
évszázados folyamat volt a török nyelveket beszélő népek körében. Az iszlám nem törölte el akorábbi hiedelmek mindegyikét, sőt ezek hatással voltak a helyi iszlám alakulására is (elsősorban a
szúfizmusra). Az iszlám természetesen erőteljesebben hatott a helyi hiedelmekre – sok esetben
jelentősen átalakította a még megmaradó, de korábbi, egységesebb és rendszert alkotó jellegét
elveszítő hiedelmeket.
Előadásomban olyan elemeket vizsgálok meg, amelyek nyelvi (lexikális) szinten ugyan
iszlám (arab, perzsa) gyökerűek, azonban jelentésük erősen módosult. Az egyik jellemző példa ahelyszellemek kultuszának továbbélése, mely úgy „iszlamizálódott”, hogy a korábbi megnevezések
helyére muszlim szentek vagy azok temetkezési helye került. Egy másik jellemző példa, amikor az
iszlámból vagy az iszlám „mitológiából” egy-egy személynév vagy vallási tisztségviselő
megnevezése megjelenik a sámán segítő szellemei között, vagy épp a népi gyógyászatban amágikus gyógyító eljárások szövegeiben (ráolvasásokban).
A vizsgálatokba bevontam a Volga vidéken élő csuvasok (akiket évszázadokig ortodox
keresztényként tartottak számon, valójában a 20. század elejéig inkább pogányok voltak) egyes
hiedelmeit is, mivel ezek számos iszlám eredetű elemet tartalmaznak, itt azonban a tágabb iszlám
közösség kontrollja nélkül még nagyobb jelentésbeli differenciálódás érvényesült.

FELFÖLDI SZABOLCS(SZTE BTK Régészeti Tanszék)
Pecsétlők, pecsétlenyomatok a 3‒4. századi Selyemútról (Nija/Ca6՜ota, Xinjiang)
A magyar Stein Aurél által felfedezett, majd több ásatási ciklusban is kutatott nijai (eredeti nevén:caḍ՜otai) lelőhely egyik legizgalmasabb leletcsoportját a különböző anyagokból (agyag, csont,bronz, üveg) készült pecsétlők, illetve a lelőhelyen talált igen nagyszámú kharoṣṭhī írásos fatáblán
megfigyelhető agyag pecsétnyomatok képezik. Ez utóbbiak a táblák titkosítási és hitelesítési
eljárásainak elengedhetetlen részei voltak. Ezért is rendkívül meglepő, hogy ezekről a pecsételőkről,illetve pecsétekről az őket elsőként közlő Stein Aurél óta senki sem írt, pedig az ezekkel
kapcsolatos részletek újabb izgalmas bizonyítékait nyújtják a 3‒4. századi Selyemúton virágzó nijai
közösség kulturális sokszínűségének. Távlati célunk Hoppál Krisztinával e pecsétlők és agyag
pecsétnyomatok teljes körű feldolgozása, beleértve a pecsétlők tipológiájának, tipokronológiájának,lehetséges gyártó műhelyeinek, technológiai kialakításának részleteit, de a pecsétnyomatok formai
sajátosságainak, valamint változatos képi világának alapos vizsgálatát is. Célunk tehát a leletkör
régészeti‒epigráfiai‒művészettörténeti‒kultúrtörténeti feldolgozása. Jelen előadásom ennek elsőlépését jelenti, felvázolva a kutatás jelenlegi állását és a lehetséges jövőbeli irányait.

HAMAR IMRE
(MTA–ELTE–SZTE Selyemút Kutatócsoport vezetője, ELTE BTK Távol-keleti Intézet)Buddhista szútrák terjedése a Selyemúton
A buddhizmus a Selyemút mentén terjedt el Belső-Ázsiában és jutott el Kínába. A térítő szerzetesek
magukkal hozták azokat a buddhista műveket, amelyeket a legfontosabbnak tartottak, és helyi
3

segítőkkel a helyi nyelvekre fordították ezeket. Előadásban röviden bemutatom ennek afolyamatnak fontosabb jellemzőit, majd részletesebben megvizsgálom a kínai fordítások történetétés módszereit.

HOPPÁL KRISZTINA(MTA–ELTE–SZTE Selyemút Kutatócsoport)
Hogyan kommunikált Kína és Róma az ókorban?
Kommunikációs csatornák és interakciós hálózatok a tengeri és szárazföldi Selyemút mentén
A Római Birodalom távol-keleti kereskedelme és annak Selyemúttal való kapcsolata, különösen agyakran keleti végpontként meghatározott Kína tekintetében népszerű, mégis félreinterpretált terület.
A két birodalom relációjának újraértékelése, valamint az ebben részt vevő közvetítő kultúrák
kölcsönhatásának vizsgálata egyes történeti folyamatok megértésén túl a Selyemút tárgy és eszme
mediátor szerepére is rávilágít. Hiszen utóbbi nem annyira a piacorientált áruforgalom színtere,mint különböző tárgyak és eszmék, esetenként anyagi kultúrák közvetítője, formálója. Ennek
megfelelően a nyugati világ és Kína kapcsolatára utaló leletek a tengeri és szárazföldi Selyemút
menti államok alakító-interpretáló szerepének köszönhetően a különböző kultúrák egymásra hatását,majd az 5. századot követően e mechanizmus változásait is kirajzolják.
Előadásomban e komplex rendszer részleteit, az egyes államok közötti kommunikáció
lehetséges csatornáit kívánom vizsgálni az intra és extra regionális kapcsolatok felvázolásán
keresztül.

HORVÁTH CSABA BARNABÁS
(MTA–ELTE–SZTE Selyemút Kutatócsoport)
A Straits Settlements – egy sosemvolt ország
A Straits Settlements egy 120 évig létező brit koronagyarmat volt, azonban a dekolonizáció idején
már nem jelent meg ilyen nevű független állam a világ térképén, mert az utolsó pillanatban
elsodorták a történelem viharai. Az entitás gerincét az egykori és mai Tengeri Selyemút stratégiai
szakasza, a Malakka-szoros mentén fekvő három kulcsfontosságú kikötőváros, Malakka, Penang és
Szingapúr adták. A gyarmat fejlődését a szoroson áthaladó, pezsgő tengeri kereskedelem határoztameg, és ennek következtében egy sajátos, kozmopolita kulturális közeg alakult itt ki, ahol is azőslakos malájokat számban hamarosan felülmúlták a kínaiak, kettejük mellett pedig a tamil indiaiak
képezték a harmadik meghatározó csoportot. Ha csonka formában is, de a Straits Settlementörökségét leginkább Szingapúr viszi tovább, ugyanakkor ez a múlt a mai napig sajátos kulturális
karaktert kölcsönöz Penang és Malakka tagállamoknak is a föderális Malajzián belül.

KALMÁR ÉVA
A Katonalány története a szteppe két végén
Mulan története Walt Disney animációs filmje révén lett világhírű, és bekerült a tömegkultúrába.
Kínában persze már régóta a tömegkultúra része: képregény, népszínmű, népszerű ponyvaregényváltozatban terjedt a huszadik században, korábban pedig, a 14. századtól kezdve mind a mai napig
számos hagyományos színjátéki műfajban dolgozták fel a történetet, melynek forrása a kínai
irodalomban egy – valószínűleg a 6. századból származó – ballada vagy románc, a Mulanci 木蘭辭,4mely Kínában a középiskolai tankönyvekben is szerepel. Azok, akiket a film vagy a színmű
magával ragadott, nem kutatják a téma eredetét, és orientalisták, filológusok sem keresnék
archaikus kultúrák nyomait efféle alkotásokban. Pedig ha az apja helyett katonának álló leány
férfinak is dicsőségére váló hősiességének témája után kutat valaki a kínai kultúrával érintkező
északi népek irodalmában, igen érdekes összefüggésekre bukkanhat.
Van továbbá egy magyar balladatéma, a Katonalány története, melynek kínai párhuzamára
már igen korán felfigyeltek, számos, különféle szempontú kutatás szólt a lehetséges
kölcsönzésekről és összefüggésekről. Ezúttal összefoglalva a korábbi kutatások lényegét, főként atémának a kínai színjáték történetét érintő momentumait tárgyalom, valamint a katonalány
alakjának különféle változásait az egyes színjátékokban és más művekben.

KÁPOLNÁS OLIVÉR(ELTE BTK Távol-keleti Intézet, OTKA)
Kínai művek a mandzsuk szolgálatában
A 17. század első felében a mandzsuk hatalma üstökösként ívelt felfelé. 1616-ban megalapították asaját birodalmukat, kevesebb mint 30 évvel később pedig székhelyük már Peking volt. A nem
mindennapi sikertörténet hátterében a kínai kultúra egyes elemei is megtalálhatóak: a mandzsuk
nagyon korán elkezdték lefordítani a hadtudományi munkákat, példának okáért Sunzi A háború
művészete című művének is elkészült a mandzsu változata. Az előadás bemutat néhányat ezenművek közül, és megpróbál választ adni arra a kérdésre, hogy ezeket valóban forgatták-e.

KÓSA GÁBOR
(MTA–ELTE–SZTE Selyemút Kutatócsoport, ELTE BTK Távol-keleti Intézet)Csillagképek a Selyemúton – a „nyugati” zodiákus a középkori kínai kultúrában
A japán buddhista kultúrában jól ismertek az ún. hoshi-mandarák 星曼荼羅 (csillagmandalák) vagy
Hokuto-mandarák 北斗曼荼羅 (Göncölszekér-mandalák): a festmények centrumában Śākyamuni
ül, akit belülről kifelé haladva koncentrikusan vesz körbe elsőként a kilenc égitest és aGöncölszekér hét csillaga, majd a zodiákus tizenkét jegye, kívül pedig a 28 „holdház”. Azábrázolások első látásra meglepő eleme, hogy az alapvetően a Shingon (ezoterikus buddhista)hagyományhoz kötődő japán mandalákon nem a keleti, hanem az ún. nyugati zodiákus-ábrázolásból
ismert állatövi jegyeket találjuk.
Mivel az ezoterikus buddhista hagyomány Kínából került Japánba, így logikus feltételezni,
hogy a láthatóan az ezzel az irányzattal terjedő asztrális ismeretek Kínán keresztül jutottak Japánba.
Előadásomban áttekintem azokat a vizuális és írott forrásokat, amelyek e hagyományozódás kínai
fázisáról tanúskodnak.

KOVÁCS SZILVIA(MTA–ELTE–SZTE Selyemút Kutatócsoport)
Ferencesek és vallások a mongolkori Selyemút mentén
A keresztény Nyugat csak a 13. században létrejövő Mongol Birodalomnak köszönhetően lépett túl
a bibliai és egyéb antik irodalmakra támaszkodó földrajzi ismeretein. Ennek következtében a 13.
század második felében és a 14. században a mongolok uralta világ területén utazó koldulórendi,
5

domonkos és ferences térítők felfedezték, hogy az iszlám és a különböző keleti keresztény egyházakmellett nemcsak pogány hiedelmek, hanem más vallások is léteznek. Így például az 1253 és 1255
között a Mongol Birodalomban utazó Rubrukból való Willelmus fráternak köszönheti Nyugat abuddhizmusról szóló legkorábbi beszámolót.
Az előadás rövid áttekintést ad a nyugati térítők különböző keleti vallásokra vonatkozó
beszámolóiról, és azt vizsgálja, hogy az ezekből származó információk megjelennek-e a nyugati
térítési módszereket is érintő korabeli irodalomban, illetve hogy a nyugati kereszténység mennyire
tekintette a különböző keleti vallásokat versenytársnak a keleti, ázsiai missziója során.

KOZJEK-GULYÁS ANETT(PPKE BTK, Kínai Tanszék)
Értékek a Selyemút mentén Migráció vs. Selyemút
Két minta kutatása alapján igyekszem választ kapni arra, hogy marad-e az a régi elgondolás, hogy a
Kelet kollektivista, a Nyugat pedig individualista. Van-e eltolódás? Sokan sokféleképpen próbáltak
magyarázatot adni arra, hogy a társadalom individualista vagy kollektivista jellege miként
befolyásolja a gazdaság növekedését, illetve hogy megfigyelhető-e átmenet a hagyományosankollektivista közösségek individualista társadalommá alakulásában. Az előadás kínai vizsgálati
adatok alapján azt mutatja be, hogy a közösségi érdekeket szolgáló értékek, illetve az egyéniérdekeket szolgáló értékek átmenetében milyen kínai sajátosságok figyelhetők meg a magyarországi
kínai közösségek körében, másrészt ezt az átmenetet hasonlítom össze kínai közösségek, európai ésmagyar társadalmak adataival.

POLGÁR SZABOLCS(SZTE BTK Történeti Intézet)Nomádok és szomszédaik az eurázsiai steppe mentén a kínai határvidéktől
a Kárpát-medencéig: hasonlóságok és különbségek
Az előadás az eurázsiai nomád és a velük szomszédos letelepült civilizációk kapcsolatát állítja afigyelem középpontjába. Kiindulópontnak azt az általánosan elfogadott álláspontot tekinthetjük,
amely szerint a nomád gazdaság kiegyensúlyozatlansága hozta létre azt az aszimmetrikus viszonyt,
amelyben a nomádok a letelepedettektől megszerzett javakkal igyekeztek kiegyenlíteni a
nomadizmus egyoldalúságát. Az előadásban az eurázsiai steppe négy régióját vizsgálom meg anomád–letelepült kapcsolat szempontjából: Kína, Közép-Ázsia és a Kaukázus, Kelet-Európa,
Kárpát-medence. A kapcsolatok értékeléséhez pedig a következő szempontokra érdemes figyelni:
földrajzi viszonyok, a nomádok stratégiái, a letelepedett társadalmak együttműködési hajlandósága.

RÓNA-TAS ANDRÁS(SZTE Altajisztikai Tanszék)
A kitan nyelv helye az altaji nyelvek rendszerében
Az előadás első része az altaji nyelvek összefüggésrendszerét tárgyalja. Abból indul ki, hogy két
vagy több nyelv között megállapítható egyezések (hasonlóságok, illetve szabályos megfelelések)több különböző okból jöhetnek létre, s ezek közül csak az egyik a genetikai kapcsolat, vagyis aközös ős. Az altaji nyelveket összekötik még az areális összefüggések, a kölcsönzési rétegek, a6

tipológiai hasonlóságok, a közös adsztrátumok, a konvergens fejlődések és a véletlen. Ezek
együttesének hálózata egy új szemlélet kialakításának alapja lehet.
Az előadás második része előbb a mongol nyelvek legújabb osztályozásait és családfáit
tekinti át, majd áttér a kitan nyelv néhány sajátságára. Elhelyezi a kitan nyelvet a mongol nyelvek
rendszerében, majd rámutat a kitan nyelv tágabb összefüggéseire.

RUSSELL-SMITH (BIKFALVY) LILLA(Staatliche Museen zu Berlin, Stiftung Preußischer Kulturbesitz, Berlin)
Vizuális meditáció és csodák ábrázolása a kucsai, a dunhuangi és az ujgur buddhistaművészetben: gondolatok töredékes festményekről
Az előadás első részében elsősorban a kizili barlangtemplomokban megjelenő "emberfeletti
jelenségekről” lesz szó (Die Übermenschliche Phänomene – Dieter Schlingloff legújabb
publikációja és múzeumi munkám miatt). Az előadás második felében néhány dunhuangi festménytés festménytöredéket, amelyekről már írtam 2005-ben megjelent könyvemben, újra megvizsgálokebből a szempontból. Vajon milyen újabb következtetéseket vonhatunk le az ujgur buddhistaművészet kialakulásáról?

SÁRKÖZY MIKLÓS
(Károli Gáspár Református Egyetem BTK)
Dāš Kasan és SulNāniyya – megjegyzések a buddhizmus ilkhánida kori történetéhez
és az iráni mongolok nyelvi-etnikai emlékeihez Perzsiában
A 13–14. századi mongolkori, ilkhánida és posztilkhánida Perzsia (1220–1380) műveltségét és
kultúráját jelentős távol-keleti hatások érték a Selyemútnak köszönhetően. Amint azt például
Ecsedy Ildikó munkássága is jól példázza, Perzsia az ókortól fogva jó kapcsolatokat ápolt Kínával
és Japánnal a Selyemút mentén és a buddhizmus befolyása is ismert volt a Szászánida Birodalom
keleti peremén. Mégis az iráni civilizációt ért legmarkánsabb távol-keleti kulturális hatást a 13–14.
századi mongolkori Perzsiában érzékelhetjük. A nemzetközi szakirodalomban az 1990-es évekig amongolkori Irán mint az iráni birodalmak közé jól illeszthető narratívaként jelent meg, az elmúlt
húsz évben azonban egyre inkább teret kapott az Ilkhánida Perzsia mint elsősorban és
hangsúlyosan a mongol és kínai politikai és kulturális berendezkedés közel-keleti változataként
történő értelmezése.
Előadásomban a mongol kori iráni buddhizmus eddig kevés hangsúlyt kapott, de jelentősnek
tűnő helyszínét, az észak-iráni Dāš Kasant mutatom be, ahol mind az építészeti örökség, mind a
toponímia erős távol-keleti (elsősorban mongol, kisebb részt kínai) hatásokat tükröz. Fontos
hangsúlyozni, hogy korabeli klasszikus perzsa forrásokban (Kāšānī, Rašīd al-Dīn) Dāš Kasanra(eredeti mongol nevén Qonqor Olongra) több írott forrás is utal. A mongolok iszlamizációjának
felgyorsulásával Qonqor Olong idővel kettévált egy hangsúlyosan buddhista részre, melyet
továbbra is Qonqor Olongnak hívtak és egy 1305 után felépült muszlim városra, mely az araberedetű Sulṭāniyya nevet kapta. Az itteni lehetséges buddhista szentélyekre, butkhāna-kra és az itt
említett bakhšī-k szerepére is röviden reflektálok, mely tények segítenek jobban megérteni az
ilkhánida buddhizmus és az iráni mongolok nyelvi-történelmi hatását Észak-Iránban.

7

VÉR MÁRTON
(Berlin-Brandenburgische Akademie der Wissenschaften, Turfanforschung)
A mongol kori ortok-kereskedők a régi ujgur dokumentumokban
Az ortok-kereskedők meghatározó szerepet játszottak az egységes Mongol Birodalom, illetve
utódállamainak a gazdasági életében is. Az uralkodó réteg partnereiként működő privilegizált ortokkereskedők az arisztokrácia (és alkalmanként az állam) által rájuk bízott tőkét fektették be akár
kereskedelmi tevékenységbe, akár kölcsönügyletekbe, de arra is láthatunk példát, hogy adóbérléssel
foglalkoztak. Ez a fajta partnerkapcsolat a közép-ázsiai kereskedők és birodalomalkotó nomád
népek arisztokráciája között már több évszázados hagyománnyal rendelkezett a mongol
terjeszkedés korai szakaszára, azonban több szempontból a 13–14. században élte igazi virágkorát.
Míg az ortok-kereskedőkkel kapcsolatban a legtöbb információnk a korabeli narratív
forrásokból származik, a régi ujgur dokumentumok adatai egyedi betekintést engednek ennek asajátos partnerkapcsolatnak a mindennapi működésébe. Az előadás bemutatja a régi ujgur
dokumentumok azon csoportját, amely kapcsolatba hozható az ortok-kereskedőkkel, különös
tekintettel az eddig publikálatlan forrásokra.

ZIMONYI ISTVÁN
(MTA–ELTE–SZTE Selyemút Kutatócsoport)
A vaskengyel elterjedése a Selyemút mentén
A vaskengyel elterjedésének döntő hatása volt a nehéz páncélos lovasság alkalmazására. Feltehető,hogy a vaskengyel kialakulása egy nomád–kínai együttműködéshez köthető a 4–5. században, és
onnan terjedt Kelet (Korea, Japán), illetve Nyugat felé az avar és türk birodalom közvetítésével a
Selyemút mentén Szogdiába, Perzsiába, aztán a Kalifátusba, Bizáncba és Európába. Az előadás
sorra veszi az első említéseket az írott forrásokban, a korai képi ábrázolásokat, a régészeti leleteket
és a nyelvtörténeti adatokat, hogy átfogó képet adjon az eszköz terjedéséről.

8