FÜGGELÉKA BUDDHIZMUS RÖVID TÖRTÉNETE- INDIÁBÓL JAPÁNBA VALÓ ELTERJEDÉSE 1. INDIAAz emberiség szellemtörténetének egyik legnagyobb
korszakos eseménye volt, amikor „Ázsia Fénye” felragyogott
India közepén, vagy más szavakkal, amikor feltört a Nagy
Bölcsesség és Együttérzés Forrása, mely több évszázadon át
egészen napjainkig gazdagítja az emberi elmét.
Gautama Buddha, akit későbbi buddhista követői
Sákjamuniként, azaz a „Sákja nemzetség Bölcseként” tiszteltek,
otthonát elhagyva kolduló szerzetes lett és a déli Magadha felé
indult. Időszámításunk előtt az V. században történhetett, hogy
ott egy Bodhi-fa alatt ülve érte el a Megvilágosodást.
Fáradhatatlan erőfeszítéseit negyvenöt hosszú évig folytatta, az
Ő Nagy Elmúlásáig, amellyel a Mahá-pari-Nirvánába jutott,közben kitartóan terjesztve a Bölcsesség és Együttérzés Tanát.
Ennek eredményeképp kiváló buddhisták léptek fel Közép-India
királyságaiban és különböző törzseinél.
Asóka király idején (i.e. 268-232), aki a Maurja Királyság
harmadik uralkodójaként lépett trónra, Gautama Buddha tanítása
egész Indiában elterjedt, és a határokon túlra is eljutott.
Maurja volt India első egységes királysága. Első uralkodója,
Csandragupta (i.e. 317-293 körül) idején az állam már nagy
kiterjedésű volt; az északi Himalája-hegységtől a keleti
Bengáli-öbölig, nyugaton a Hindukus-hegységig, míg délen a
Vindhjá-hegységen túli területekig nyúlt. Asóka király Kalingá
és más területek meghódításával a Dekkán-fennsíkig
terjeszkedett.

– 260 –

Asókáról azt tartják, hogy nagyon lobbanékony természetű
volt. Népe Csandasókának (Dühös Asókának) nevezte. Jellemeazonban teljesen megváltozott, mikor látta a szörnyű pusztítást,
melyet Kalingá meghódításával okozott. A Bölcsesség és
Együttérzés tanának elkötelezett híve lett. Ezt követően
buddhista hívőként sok tettet vitt végbe, amelyek közül kettő
különösen figyelemreméltó.
Az első „Asóka kőbe vésett törvénye”, a buddhista tanításon
alapuló közigazgatási elvek, melyeket kőoszlopokra és simára
csiszolt sziklákra vésetett birodalma számtalan helyén, ígyterjesztve Buddha tanítását. A másik az volt, hogy missziókat
menesztett birodalma határain túl minden országba, melyek
tovább adták a Bölcsesség és Együttérzés tanát. Különösen
figyelemreméltó, hogy néhány missziót olyan helyekre küldött,mint Szíria, Egyiptom, Küréné, Makedónia és Épeirosz, így anyugati világban is terjesztette a buddhizmust. Mi több,
Mahendra (páli nyelven Mahinda), a Sri Lankára küldött térítő
olyan sikeres volt, hogy „Meghonosította a szép tant a szép
Lankádvipán (páli: Lankádipán)”, így megvetette a tanítás
alapját és sikeres elterjedését az egész szigeten.

2. A MAHÁJÁNA BUDDHIZMUS EREDETE
A „Buddhizmus Keleti Mozgalmáról” gyakran szóltak akésőbbi korok buddhistái. De az időszámításunk előtti
századokban a buddhizmus kétségtelenül Nyugat felé tekintett.
Valamikor a kereszténység időszakában kezdett el a buddhizmus
arccal Kelet felé fordulni. Előtte azonban szólnunk kell abuddhizmusban bekövetkezett nagy változásról. Ez a változás az„Új Hullám”, melyet Mahájána Buddhizmusként vagy a Nagy
Szekér Buddhizmusaként ismerünk, mely erős gyökeret eresztett,és amelyre gyanakvó szemmel néztek abban a korban.

– 261 –

Mikor, hogyan és ki indította el az „Új Hullámot”? Ezekre a
kérdésekre még senkinek sem sikerült pontos választ adnia.
Annyit tudunk, hogy először is, az irányzatot a Mahászamghika
iskolához tartozó, úgynevezett gondolat-leszármazást valló, akor haladó szellemiségű szerzetesei hozták magukkal.
Másodszor, tény, hogy már az időszámításunk előtti
első-második évszázadban és a keresztény kor kezdeti
időszakában léteztek a Mahájána iratok bizonyos fontos elemei.
Amikor pedig a Mahájána irataira támaszkodó Nágárdzsuna
nagyívű gondolatrendszere kifejlődött, a Mahájána buddhizmus
megélénkült a vallástörténet színpadán.
A buddhizmus hosszú történetében a Mahájána buddhizmus
óriási szerepet játszott. Ami Kínát és Japánt illeti, ezekben az
országokban a buddhizmus szinte egész történelmét a Mahájána
tanítás befolyásolta. Ebben nincs semmi különös, hiszen már
kidolgozták a megváltásnak egy új ideálját a tömegek számára, aBodhiszattvák élő szentjeinek formájában. Továbbá, a Mahájána
gondolkodók szellemi teljesítményei valóban lenyűgözőek
voltak a metafizikai gondolkodás vagy a pszichológia terén. Ily
módon, bár Gautama Buddha tanításához kötődött, a Bölcsesség
és Együttérzés sok új elemmel gazdagodott. Ezek az elemek újtöltetet és energiát adtak a buddhizmusnak, hogy éltető
áramlatként gazdagítsa a Kelet országait.

– 262 –

3. KÖZÉP-ÁZSIA
Kínába legelőször a közép-ázsiai országokon keresztül jutott
el a buddhizmus, mégpedig a Selyemút révén. A Selyemút
Közép-Ázsia végtelen térségein át kötötte össze a Nyugatot és a
Keletet, ezt a Han-dinasztiabeli Wu király (i.e. 140-87)
uralkodása alatt nyitották meg a kereskedelem előtt. Azokban azidőkben a Han-birodalom messze nyugatra terjeszkedett, aSelyemút így összekötött olyan országokat, mint Ferghánát,Szogdiánát, Tukharát és még Parthiát is. Ezekben az
országokban még elevenen élt a kereskedőszellem, melyet
korábban Nagy Sándor honosított meg. Ezen az ókori útvonalon
a selyemmel folytatott kereskedelem játszotta a főszerepet, ez
magyarázza a Selyemút elnevezést. A keresztény időszámítás
körül India és Kína ennek a kereskedelmi útnak a segítségével
létesített kulturális kapcsolatokat egymással. Ezért mondhatjuk
azt, hogy a Selyemút egyben a buddhizmus útja is volt.

4. KÍNAA kínai buddhizmus története a buddhista szent szövegek
elfogadásával és a belőlük készült fordításokkal kezdődik. Az
ókoriidőkből
alegősibb
ilyen
munkánaka„Szu-sih-ér-csáng-csing”-et,azaz„ABuddhaáltal
kinyilatkoztatott negyvenkét részes szútrá”-t tartják. A fordítást
Kásjapamátanga és mások végezték az Utolsó Keleti Han
birodalom Ming király Jing-ping korában (58-76), de ezt ma már
bizonytalannak tartják. Egybehangzó vélemények An-sih-kaót
tartják az elsőnek, aki Lo-jangban végezte a fordítást 148-171
körül. Ettől fogva egészen az Északi Szung dinasztia (960-1129)
koráig majdnem ezer esztendőn át folytatódott a fordítási munka.

– 263 –

A korai időszakokban többnyire a közép-ázsiai országokból
érkezett szerzetesek játszották az úttörő szerepet a szent iratok
behozatalában és a fordításokban. Az előbb említett An-sih-kao
például Parthiából érkezett; Kang-szeng-kai Szamarkand
vidékéről jött a harmadik század körül Lo-jangba,és lefordítottaa „Szukhávativjúhá”-t (a Végtelen Élet Könyvét). Tukhárából
érkezett Csu-fa-hu vagy más néven Dharmaraksa, akit a„Szaddharmapundarika” fordítójaként ismernek, és aki aharmadik század második felétől a negyedik század elejéig
tartózkodott Lo-jangban. Az ötödik század első felében
Kucsából jött Kumáradzsiva, ekkor volt tetőpontján Kínában afordítói munka.
Körülbelül ugyanebben az időszakban szerzetesek utaztak
Kínából Indiába, hogy elsajátítsák a szanszkrit nyelvet. Ezek
közül az úttörő szerep Fa-hsziené volt (339-420?). 399-ben
indult el Csang-anból Indiába, majd tizenöt év múlva tért haza.
Az Indiát felkereső papok legkiválóbbika Hszuan-chuang volt
(600-664), aki 627-ben indult útnak, és tizenkilenc hosszú
esztendő múlva, 645-ben tért vissza hazájába. Később I-csing(635-713) (nem tévesztendő össze az „I-csing” cimű könyvvel)671-ben tengeri úton jutott el Indiába, és ugyanazon azútvonalon tért vissza huszonöt évvel később.
Ezek a papok és szerzetesek saját maguk vágtak neki a nagyútnak, hogy megtanulják a szanszkritot, majd a kiválasztott
szövegeket hozták magukkal, így vezető szerepet játszottak afordítói munkában. Hszuan-csuang nyelvtehetsége egészen
kiemelkedő volt, és energikus munkájának köszönhetően a szent
iratok fordítása Kínában újabb csúcspontra jutott. Kumáradzsiva
és mások korai munkáit „Régi Fordítások”-nak, míg
Hszuan-csang és a későbbi fordítók munkáit „ÚjFordítások”-nak nevezték később a tudósok.

– 264 –

A hatalmas számú kötet fordítása nyomán, amelyeket
szanszkritból fordítottak le, ezeknek a tanult férfiaknak aszellemisége és vallási tevékenysége fokozatosan dehatározottan a Mahájána felé fordult. Egészen nyilvánvalóvá válta nemzeti jelleg, a sajátos igények és elvárások. Ezt a tendenciát
mutatja az, hogy a papok és szerzetesek metafizikailagelsősorban az „anyagnélküliség” felé fordultak a koraiidőszakokban, mellyel a Szútrákban a Pradzsnában foglalkoznak.
Később elvetették az úgynevezett „Hinajáná”-t vagy Kis
Szekeret, figyelmüket kizárólag a „Mahájána”, azaz a Nagy
Szekér felé fordítva. Továbbá, ez a tendencia észrevehetővé válta Tendai Szektában, és elmondható, hogy a Zen szekta
megjelenésével jutott tetőpontjára.
A Tendai Szekta Kínában a hatodik század második felére
teljesedett ki, harmadik pátriárkája, Tendai Daisi, azaz Csih-i(538-597) munkásságának köszönhetően. Tendai Daisi (Csih-i)
egyike volt a buddhista szellemiség legkiválóbb alakjainak. Ez aszent férfiú dolgozta ki Buddha tanának Öt Periódusra és Nyolc
Doktrínára való kritikai osztályozását, ami sokáig ésszéleskörűen hatott a kínai és japán buddhizmusra is.
A különböző szútrákat nem időbeni sorrendiségben hozták be
Kinába és fordították le. A szútrák óriási számánál fogva
problémát jelentett eredetük és értékelésük megítélése. Szükség
volt a buddhizmust egységes egészként értékelni, amihez aztán
ki-ki saját felfogása szerint viszonyulhat. Ami a szútrák
értékelését illeti, mindenekelőtt a kínai gondolkodás
irányultsága került előtérbe. Megállapítható, hogy Csih-i (Tendai
Daisi) volt a legszisztematikusabb, és ezért egyben messze alegmeggyőzőbb is. Azonban a modern idők buddhista
kutatómunkájának a megjelenése még az ilyen domináns
befolyást is megkérdőjelezte.

– 265 –

A kínai buddhizmus történetében utolsóként a Zen Szektaérkezett. Úgy tartják, hogy alapítója egy idegen országból
származó Srámana vagy Bodhidharma (? –528) volt, de az általa
elültetett mag csak a Hui-neng (638-713) utáni időben mutatta
meg dicső virágait, aki a pátriárkák sorában a hatodik volt. A
nyolcadik századot követően a kínai szekta folyamatosan indított
külhonba számos tehetséges papot és szerzetest, hosszúévszázadokra biztosítva ezzel a Zen felvirágzását.
Látható, hogy a buddhizmusban egészen friss szellemiség
alakult ki, mely mélyen a kínai nép természetében gyökerezett.
Úgy is fogalmazhatunk, hogy ez egy a kínai gondolkodásmóddal
színezett buddhizmus volt. És mégis, Gautama Buddha tanának apatakja ezzel a friss áramlattal gazdagodva még nagyobb
folyammá szélesedett, mely a Kelet országait gazdagította.

5. JAPÁNJapánban a buddhizmus története a hatodik századbankezdődött. 538-ban Paikcse (vagy Kudara, Korea) királya útnak
indította követét, hogy Kinmei császár udvarába vigyen egy
buddhista képet és egy tekercs szútrát. Ez volt a buddhizmusnak
az első megjelenése az országban. Ezért a vallás történeteJapánban most több mint 1400 esztendőre tekint vissza.
A japán buddhizmus hosszú története folyamán három
súlypontot különböztethetünk meg. Az első időszak nagyjából ahetedik és nyolcadik századra tehető. Ekkor épül a Horjudzsi
Templom (607) és a Todaidzsi Templom (752). Visszatekintve
erre az időszakra, megemlítendő az a tény, hogy ebben a korban
a kultúra hulláma egész Ázsiában magasra csapott, miközben anyugati civilizáció mély sötétségbe borult. A Kelet meglepően
aktív volt és lenyűgöző fellendülést mutatott. Kínában,Közép-Ázsiában, Indiában és a csendes-óceáni térségek– 266 –

országaiban erőteljes fejlődésnek indult a tudomány, a vallás ésművészet. Ezekhez a folyamatokhoz csatlakozva a buddhizmus ahumanizmus hatalmas hullámával árasztotta el a Kelet világát. A
japán kultúrának ez az új áramlata, amely kifejeződik a ragyogó
Horjudzsi és a fenséges Todaidzsi templomépítészetben,
valamint a hozzájuk kapcsolódó sokszínű vallási és művészeti
tevékenységben, azt mutatja, hogy ez a messzi keleten fekvő
ország képes volt magába szívni az Ázsia hatalmas területeitátfogó kulturális hullámot.
Az ország lakói, - a hosszú civilizációs elmaradottság után, most egy nagyszerű kultúra áramában fürödtek, a civilizáció
virága pedig egyik napról a másikra szirmokat bontott. A jó
szerencse rámosolygott Japánra ezekben a századokban. A
kulturális felemelkedés fő bajnoka a buddhizmus volt; a kor
buddhista templomai nagyon fontos társadalmi központokká
váltak, a papok és szerzetesek pedig az új tan vezetői lettek. Egy
gazdag és nagy kultúra fejlődött ki, nem csupán egy vallás. Igy
honosodott meg a buddhizmus az országban.
A kilencedik században két nagyszerű papi személy, Szaicso(Dengjo Daisi, 767-822) és Kukai (Kobo Daisi, 774-835) jelent
meg a színen, akik két olyan buddhista irányzatot vezettek be,
melyeket együttesen Heian-buddhizmusnak neveznek általában.
Ezzel jött létre a tisztán japán buddhizmus. Ők a buddhizmus
eredeti álláspontját és gyakorlatát hangsúlyozták, és
megalapították központi kolostoraikat a Hiei-hegyen, illetve a
Koja-hegyen. Az alapításuktól egészen a Kamakura időszakig
eltelt háromszáz éven keresztül ez a két ezoterikus irányzat, aTendai és Singon virágzott, főként az arisztokrácia köreiben és acsászári udvarban.

– 267 –

A második súlypontot a tizenkettedik és tizenharmadik
századbeli buddhizmus jelenti. Olyan kiváló főpapok léptek
színre, mint Hónen (1133-1212), Sinran (1173-1262), Dógen(1200-1253) és Nicsiren (1222-1282). A japán buddhizmusról
szólva e négy nagyszerű pap neve nem hagyható ki. Vajon miért
csak ezekben a századokban születtek ilyen kiválóságok? Azért,
mert mindannyiuknak közös problémával kellett szembesülniük.
Mi lehetett ez a közös probléma? Talán az, hogy a buddhizmust
az ország népe ugyan elfogadta, azonban egyedi, japán módon.
Ez elvezet a kérdéshez: „Miért? Nem volt igaz, hogy abuddhizmus már jóval azelőtt megjelent az országban?”
Történetileg így van. De az is igaz, hogy több évszázadra voltszükség ahhoz, hogy az ország népe megértse és saját arculatára
formálja a behozott vallást. Röviden, a hetedik és nyolcadik
században vette kezdetét az országban a buddhizmus elfogadása,
majd a tizenkettedik és tizenharmadik század kiváló buddhistáiműködése nyomán virágzott fel.
Ezután Japánban a buddhizmus mind a mai napig élő vallás
lett, főleg a második korszakában élt négy prominens papiszemély munkásságának köszönhetően. E kiváló férfiak óta
Japán történetében soha többé nem volt a buddhizmusnak olyan
ragyogó korszaka, mint azokban a századokban. Jelen sorokírójának mindazonáltal úgy tűnik, hogy a mostani, harmadik
korszakban érik be a modern idők kutatómunkájának agyümölcse, mely az eredeti buddhizmust vizsgálja.

– 268 –

Első felbukkanása óta a japán buddhizmust gyakorlatilag
teljes mértékben a Mahájána, a kínai buddhizmus befolyása
jellemezte. Különösen a tizenkettedik és tizenharmadik
században tevékenykedő nagy tanítók utáni korban a Mahájána
tanítás képezte azt a főáramlatot, melyet a különböző szekták
alapítói a középpontba állítottak; ez a nézet napjainkig
fennmaradt. A japán buddhizmus történetében az eredeti
buddhizmus tanulmányozása a XIX. század második felében, aMeidzsi-kor derekán kezdődött. Gautama Buddha alakja újból
életszerűen jelent meg mindazok előtt, akik már-már
megfeledkeztek arról, hogy a szekták alapítói előtt volt az
eredeti alapító, maga Buddha, akitől a buddhizmus származik.
Ezáltal világossá vált mindazok számára, akik a Mahájána
tanításon kívül semmit nem tudtak, hogy a buddhizmusban
létezik egy átfogó, szisztematikus hit is. Ezek az új elemek
egyelőre a skolasztikus szférában maradnak, még nem elégerősek ahhoz, hogy vallásos lelkesedést váltsanak ki atömegekben. Azonban úgy tűnik, hogy az ország népének
buddhizmusról alkotott felfogása fordulóponthoz közeledik. E
sorok írója szerint ez jellemzi a jelenlegi harmadik időszakot.

– 269 –

HOGYAN TERJEDT EL BUDDHA TANÍTÁSA?
A buddhizmus a Sákjamuni által negyvenöt éven keresztül
prédikált tanításon alapuló vallás. Ezért a tanításában használt
szavai ebben a vallásban megfellebbezhetetlenek, és annakellenére, hogy 84000 tankapu és nagyszámú iskola létezik, mind
Sákjamuni szent szövegeihez kapcsolódnak. Buddha tanítását
rögzítő könyvek neve Isszaikjo vagy Daizokjo, melyek jelentése:„A szent szövegek teljes gyűjteménye”.
Sákjamuni határozottan fellépett az emberek egyenlőségéért,tanításaiban a hétköznapi nyelv világos és egyszerű szavait
használta, hogy mindenki tökéletesen megértse. Nyolcvan éveskorában bekövetkezett halála pillanatáig szüntelenül és
fáradhatatlanul prédikált, sok-sok ember hasznára.
Sákjamuni távozását követően tanítványai a tőle hallottak
szerint adták tovább a tanítást. Minthogy azonban a tan
szájhagyomány alapján terjedt, különböző változásokon
mehetett át akaratlan torzítások következtében, attól függően,hogy a tanítványok mit hallottak, hogyan értették meg és hogyan
adták tovább. Ennek ellenére Sákjamuni szavait mindig pontosan
és helyesen kell továbbadni, és mindenki számára lehetővé kelltenni, hogy az igazi tanításokat hallgathassák, mindenféle
megkülönböztetés nélkül. Ezért több idős főpap gyűlt össze
azzal a céllal, hogy egyeztessék és rögzítsék a szavakat,
kölcsönösen elmondták egymásnak a hallottakat és azokértelmezését, majd több hónapot töltöttek a megvitatásával. A
munkát, mely így született, Ketszudzsi vagy szabályozás néven
ismerik. Mindez azt bizonyítja, milyen alázattal és eltökélten
törekedtek a nagy tanítótól hallott szavak pontos rögzítésére.

– 270 –

Majdnem mindegyik iskola megőrizte saját kánonját(szanszkrit: Tripitaka, páli: Tipitaka), azonban az egyetlen
teljeskörű kánon, amely páli nyelven maradt fenn, a théravada
irányzaté. Ez a Páli Kánon közös írott forrása lett Dél- és
Délkelet Ázsia országai buddhizmusának.
Az így összeállított tanítást írásba foglalták. Az írásban
rögzített tanhoz hozzácsatolták a későbbi korok tudós papjainak
a kommentárjait és interpretációit, melyeket a Ron vagy
magyarázatok névvel illettek. Magát Buddha tanát, a későbbi
korok magyarázatait és a buddhista előírásokat (szabályokat)összességükben Szanzónak (A buddhista szent iratok három
fejezetének), vagy szanszkritul Tripitakának nevezték.
A Szanzó vagy Tripitaka a Kjozót, Ritszuzót és Ronzót foglalja
magában; a „Zó” japánul kosarat, edényt jelent. A „Kjo” abuddhista szútrákra utal, míg a „Ritszu” a Buddhista Közösség
számára kötelező előírásokra (szabályokra), a „Ron” pedig afőpapok által írt magyarázatokra.
A hagyomány szerint Kínába a buddhizmus időszámításunk
után 67-ben jutott el az Utolsó Keleti Han Dinasztia (Kr. u.
25-220) Ming királyának uralkodása alatt. Valójában azonban
ugyanannak a dinasztiának Huan nevű uralkodója tette lehetővé
nyolcvannégy évvel később (151-ben) a buddhista szent
szövegek behozatalát és fordítását. Mivel azokban az időkben a
Mahájána buddhizmus már gyökeret eresztett Indiában, úgy akorai, mint a Mahájána buddhizmus szent iratai válogatás nélkül
terjedtek Kínában. Ezután több mint 1700 esztendőn keresztül
folytatódott Kínában a szent szövegek fordítása. Az így
lefordított könyvek és kötetek száma elérte az 1440 szent
szöveget, melyeket 5586 kötetbe foglaltak. Már korán, a Wei
Dinasztia alatt elkezdődött ezeknek a szent iratoknak a rögzítése,azonban sajtó alá rendezésük csak az Északi Szung Dinasztia– 271 –

idejében vette kezdetét. Nyomtatásuk során a szent iratokhoz
különböző, a kínai főpapság által írt munkákat csatoltak, ezért az
így készült műveket már nem lehetett Hármas Kosárnak,
Tripitakának nevezni. A Szuei-korban adták az Isszaikjo címet ateljes gyűjteménynek, melynek jelentése: „Az összes szent irat”.
A Tang-korban azután a Daizokjó új címmel látták el, jelentése:„Az összes buddhista szent irat, törvény és értekezésgyűjteménye”.
Tibetbe a buddhizmus időszámításunk után a hetedikszázadban jutott el, majd a kilencedik és tizenegyedik században
mintegy 150 év alatt lefordították a buddhista szent iratokat,
gyakorlatilag valamennyit sikerült lefordítani.
A szent iratokat nemcsak koreai, japán, szingaléz, kambodzsai,török és majdnem minden keleti nyelvre lefordították, hanem
latinra, franciára, angolra, németre, olaszra és más nyugati
nyelvekre is, így nyugodtan állíthatjuk, hogy Buddha áldásos
tanítása mostanra már a világ minden részébe eljutott.
Mindazonáltal, ha figyelembe vesszük a fordítások minőségét,valamint a vallás két és fél évezredes fejlődése során keletkezetttöbb mint tízezer fordítást, még a „Daizokjó” segítségével isnehéz visszaadni Sákjamuni szavainak valódi jelentését. Ezért
elengedhetetlenül szükséges kiemelni a „Daizokjó”-ból alegfontosabb gondolatokat, hogy aztán ezekre mint
kritériumokra és alapokra felépíthető legyen a vallási hit.
A buddhizmusban a Sákjamuni által mondott szavaknak van
megfellebbezhetetlen hitele. Ezért a buddhizmus tanításában arrakell törekedni, hogy az szorosan kötődjék a mindennapokéletéhez, máskülönben nem sikerül a hitet felébreszteni. Ahhoz,
hogy a tanítást emberközelivé és elsajátíthatóvá tegyük,
kívánatos, hogy egyfelől világosan és egyszerűen fejezzük ki– 272 –

magunkat, részrehajlás nélkül, és hogy az egészet pontosan, amai nyelv szavaival közérthetően átadhassuk.
Ez a könyv a fenti megfontolások alapján született, a Daizokjó„áramlatának” több mint két és félezeréves történetének azörökségeként. Természetesen ez a kiadvány nem tekinthető
tartalmilag tökéletesnek. Buddha szavainak végtelenül mély
jelentésük van, az Ő Erényei pedig oly határtalanok, hogy
méltatásuk egyáltalán nem könnyű.
Őszintén törekszünk arra, hogy ez a könyv is egyre pontosabb
és jobb legyen, ezt a célt szolgálják majd a jövőben megjelenő
átdolgozott kiadások is.

– 273 –

A „BUDDHA TANÍTÁSA”
C. KÖNYV TÖRTÉNETE
A jelen szöveg az 1925. júliusában megjelent „AzÚjrafordított Buddhista Szöveg” japán kiadása alapján készült,
amelyet „Az Újrafordított Buddhista Szöveg” Terjesztési
Társasága adott ki, elnöke Muan Kizu tiszteletes volt. Ezt az elsőjapán kiadást majd öt éven át készítette sajtó alá Prof. Súgaku
Jamabe és Prof. Csizen Akunuma számos japán buddhista
tudóssal karöltve.
A Sóva-korban (1926-1989) a Társaság népszerű kiadásban ismegjelentette japán nyelven „Az Újrafordított Buddhista
Szöveg”-et és Japán-szerte széles körben terjesztette.
1934.
júliusában,amikorJapánbantartottákazÖssz-csendes-óceáni buddhista ifjúsági találkozót, D. Goddard
közreműködésével a Japán Buddhista Ifjak Szövetsége
megjelentette ennek a népszerű kiadásnak az angol fordítását„Buddha tanítása” címmel. 1962-ben, a buddhizmus
Amerikában való megjelenésének 70. évfordulóján Ehan Numata,a Micutojo Cég alapítója kiadta angol nyelven„Buddhatanításá”-t.
1965-ben Numata Tokióban megalapította a Buddhizmus
Terjesztésének Alapítványát, amely elhatározta, hogy ezt az
angol szöveget világszerte terjeszteni fogja.

– 274 –

A terjesztendő szöveg átdolgozására 1966-ban bizottságot
hoztak létre, tagjai Kazujosi Kino, Sújú Kanaoka, Zennó Isigami,
Sinkó Szajeki, Kódó Macunami, Sódzsun Bandó és Takemi
Takasze professzorok voltak. Az átdolgozás munkájában Prof.
Fumio Maszutani, N. A. Wadell és Tosiszuke Simizu is részt vett.
Így született meg „Buddha tanítása”-nak korszerű kiadása
angol-japán változatban.
Ennek az angol-japán változatnak alapján 1972-ben Sújú
Kanaoka, Zennó Isigami, Sójú Hanajama, Kvanszei Tamura és
Takemi Takasze professzorok elkészítettek egy angolnyelvű
kiadást, amely abban az évben meg is jelent.
Ezután újabb átdolgozás következett, ezúttal a japán nyelvű
változatot javították. A bizottság tagjai Rjotacu Siori, Takemi
Takase, Hirosi Tacsikava, Kvansei Tamura, Sódzsun Bandó és
Sójú Hanajama (főszerkesztő) professzorok voltak, a kiadás
1973-ban jelent meg.
1974-ben az angol változatot dolgozták át, a bizottság tagjai
Sódzsun Bandó, Kódó Macunami, Sinkó Szajeki, Dójú Tokunaga,
Kvanszei Tamura, és Sójú Hanajama (főszerkesztő) professzorok
voltak, közreműködött Richard R. Steiner is. Ehhez hozzávették
az 1973-as japán kiadást, és így megszületett az angol-japánkétnyelvű változat újabb kiadása.
1978-ban Sigeo Kamata és Jaszuaki Nara csatlakozott abizottsághoz. 2001-ben a szerkesztő bizottság a következő
összetételű volt: Zennó Isigami, Jaszuaki Nara, Kódó Macunami,
Sódzsun Bandó, Kenneth Tanaka, Sógo Watanabe, Josijaszu
Jonezava, Szengaku Maeda (főszerkesztő) professzor.
2004 decembere– 275 –

A magyar fordítás története
Jelen munkát többéves szellemi vajúdás előzte meg. A fordító,
Kósa-Kiss Sándor, 1976-ban szerzett bölcsészdiplomát aKolozsvári Tudományegyetemen. 1997-ben került kapcsolatba asalzburgi Myoshin Friedrich Fenzl baráti tanácsai által a
Mahájána Buddhizmus legjelentősebb japán iskolájának, az
Amida Buddha Tiszta Országa Nemes Tanításaival. 2000
augusztusában vett menedéket a düsseldorfi japán Eko-Hausban,ahol alkalma volt megismerni – egy emlékezetes nemzetközi
konferencián – ennek a Tannak jeles európai követőit. Ekkor
merült fel a gondolat, hogy a magyar buddhisták és érdeklődők
számára is lehetővé kellene tenni, hogy anyanyelvünkön ishozzádférhessünk a nyugati világban is egyre inkább terjedő Tan
alapművéhes.
Külön köszönet illeti Esho Sasaki professzort, a Nemzetközi
Buddhista Kultúra Társaságának a főtitkárát, Bakos Gábor
professzort, aki jelen fordítást volt szíves a japán/angoleredetivel összevetni és végül, de nem utolsó sorban a Bukkyō
Dendō Kyōkai Kiadót.
2007 nyara– 276 –

TÁRGYMUTATÓ
Az emberi életOldal
Az élet értelme ･･････････････････････････ 5
Ennek a világnak a valódi állapota ･････････ 97
Ideális életmódok ･･････････････････････ 234
Helytelen nézetek az életről･･･････････････ 44
Az élet helyes szemlélete･････････････････ 41Előítéletek az életről ････････････････････ 57
A csalódottakhoz (Példázat) ･････････････ 127
Férfihoz méltó élet (Példázat) ･････････････ 90
Ha valaki a kéjvágy és a szenvedélyek
rabja (Példázat) ････････････････････････ 90
Amire az öregek, a betegek és a holtak
tanítanak (Történet) ･････････････････････ 93
A halál elkerülhetetlen (Történet) ･･････････ 95
Az öt dolog, amit a világon senki nem tud
megvalósítani ･･････････････････････････ 48
A világ négy igazsága ･･･････････････････ 48
A tévképek és a Megvilágosodás is a tudatból
fakad ･････････････････････････････････ 49
Az egyszerű emberek által nehezen
teljesíthető húsz fontos dolog ････････････ 133
A hit
A hit a tűz ････････････････････････････ 179
A hit három fontos vonása ･･･････････････ 180– 277 –

Sor
12
1
15
21
9
1
12
19
6
20
1
1
12
1
19

7
16

IndexOldal
A hit megnyilvánul･････････････････････ 182
A hit az őszinte tudatban gyökerezik･･･････ 181
Az igazságot olyan nehéz megtalálni,mint ahogy a vakok nem tudják elmondani,
milyen egy elefánt (Példázat) ･････････････ 75
A buddhizmus mutatja meg, hol lakozik a
Buddha-természet (Példázat) ･･････････････ 77
A szenvedély elfedi a Buddha-természetet(Példázat) ･････････････････････････････ 73
A kétségek mint a hit akadályai･･･････････ 182
Buddha a világ atyja, az emberek pedig az
Ő gyermekei ･･･････････････････････････ 35
Buddha Bölcsessége olyan széles és mély,
akár egy hatalmas óceán ･････････････････ 34
Buddha Lelke Nagy Együttérzéssel teli ･････ 15
Buddha együttérzése örök ････････････････ 16
Buddha nem rendelkezik fizikai testtel ･･････ 14
Buddha egész életében hirdette a Tant ･･････ 23
Buddha az élet és a halál fikciójához folyamodott,hogy meggyőzze az embereket ････････････ 23
A példázatok segítségével Buddha megmentetteaz embereket a szenvedéseiktől ････････････ 19
A példázatok segítségével Buddha megmentetteaz embereket a szenvedéseiktől ････････････ 20
A Megvilágosodás világa････････････････ 236– 278 –

Sor
1
5

7
21
18
10
17
9
1
7
5
16
16
5
1
5

IndexOldal
Buddha, a Dharma és a Szangha
elkötelezettjévé válni ･･･････････････････ 178
Az előírások betartása, a tudat összpontosítása
és a bölcs cselekvés gyakorlata ･･･････････ 163
A Nemes Nyolcágú Ösvény ･･････････････ 166
A Megvilágosodás partjára átvezető hatösvény ･･･････････････････････････････ 168
A négy helyes eljárás ･･･････････････････ 168
A négy figyelembe veendő szempont ･･････ 167
A Megvilágosodás elnyerésének öterőforrása ････････････････････････････ 168
A négy határtalan tudatállapot ････････････ 171
Akik megértik a Nemes Négyes Igazságot ･･･ 39
Az ember halála és az élet mulandósága ･････ 13
Akik Amida Buddha nevét hívják, az Ő Tiszta
Országában születnek újra ･･･････････････ 112
Legyél fény, bízz magadban ･･････････････ 11
A tudat edzése
Rangsorolnunk kell: mi számunkra alegfontosabb (példázat) ･････････････････ 150
Gondosan ügyelj az első lépéseidre････････ 133
Ne feledd, amit keresel (példázat) ･････････ 152
Ahhoz, hogy bármilyen sikert érj el, sok
nehézséget kell legyőznöd (történet) ･･･････ 158– 279 –

Sor
1
3
9
20
2
17
8
6
15
4
19
1

9
13
9
9

Index

Oldal
Szedd össze magad, még ha újabb és újabb
Sikertelenségekis érnek (történet) ･････････ 172
Még kedvezőtlen körülmények között se engedd
megzavarni a tudatodat (történet) ･････････ 124
Akik megértik és követik a Nemes Ösvényt, olyanok
mint akik lámpással indulnak a sötétbe･･････ 40
Bármerre jársz, az emberi életre vonatkozó
tanításokra bukkansz (történet) ･･･････････ 161
Az emberek lépteit tudatuk irányítja ･･･････ 122
A tan lényege a tudatunk fölötti ellenőrzés
megszerzése ･･･････････････････････････ 11Elsősorban ellenőrizd a tudatod･･･････････ 212
Ha a tudatodat ellenőrzöd ･･･････････････ 122
A különböző tudatállapotok (példázat) ･････ 118
A tudat nem én-személyiség ･･････････････ 46
Ne engedd, hogy a tudatod rángasson ･･･････ 11
Hódítsd meg a tudatodat ････････････････ 154
Légy tudatod ura ･･･････････････････････ 11
Minden rossz forrása a test, a száj és atudat ･････････････････････････････････ 87
A tudat és a szavak közötti kapcsolat ･･････ 125
Testünk csak egy kölcsönvett holmi(történet)･････････････････････････････ 144
Testünk mindenféle szennyeződéssel teli ･･･ 131
Ne sóvárogj semmi iránt ･････････････････ 11
Tartsd tisztán a tested, a szád és a tudatod ･･ 123– 280 –

Sor
23
9
8
11
1
18
1
5
16
11
1
7
18
7
20
1
12
1
17

IndexOldal

Sor

Ne légy részrehajló, és törekedj
fáradhatatlanul (történet) ････････････････ 172

7

Az emberi szenvedésAz ember szenvedései a kötődésekből
támadnak ･････････････････････････････ 43
Hogyan kell megelőzni a szenvedéseket ･････ 13
A káprázat és a nemtudás képezik a
Megvilágosodás Kapuját ･････････････････ 59
Hogyan szabadulhatunk meg aszenvedésektől ････････････････････････ 116
Amikor kialszik a szenvedély tüze,elnyerhető az üdítő Megvilágosodás ･･･････ 142
A kéjvágy a káprázat legfőbb forrása ･･･････ 86
Úgy gondolj a kéjvágyra, mint virágok között
megbúvó viperára･･･････････････････････ 87
Ne ragaszkodj az égő házhoz (példázat) ･････ 19
A szenvedély mint a gonoszság forrása･････ 118
Világunkat elborítja az égő tűz ････････････ 82
Ha az emberek a hírnevet és a dicsőséget hajszolják,
az olyan, mintha elégetnék magukat ･･･････ 119
Ha valaki a gazdagságot és a kéjt hajszolja,
tönkreteszi magát ･･････････････････････ 119
A bölcs és a meggondolatlan emberek
alaptermészetükben különböznek ･････････ 134– 281 –

1
16
10
1
16
22
3
16
8
20
15
21
18

IndexOldal
A meggondolatlan emberek nincsenek hibáik
tudatában (példázat)････････････････････ 141
Mivel csupán az elért eredményeket nézik,a meggondolatlan emberek irígylik mások jó
sorsát (példázat) ･･･････････････････････ 142
Ahogyan a meggondolatlan emberek képesekcselekedni (példázat) ･･･････････････････ 147
A mindennapok élete
Felajánlások és a róluk való
megfeledkezés ････････････････････････ 169
Hét olyan felajánlás, melyhez nem kellgazdagnak lenni ･･･････････････････････ 170
A meggazdagodás útja (történet) ･･････････ 146
Hogyan adható tovább a boldogság････････ 133
Soha ne feledkezz meg a kedvességről,melyben részesültél (történet) ････････････ 139
Az emberek jellembeli különbségei ････････ 89
Mindig baj üldözi azt, aki bosszúvágyának
szabad utat ad･････････････････････････ 132
Hogyan győzhető le a gyűlölködés érzése(történet)･････････････････････････････ 131
Ne zavartasd magad mások kritikája miatt(történet)･････････････････････････････ 122
Nem a ruháért, élelemért vagy hajlékért
élsz ･････････････････････････････････ 205– 282 –

Sor
18

1
15

18
1
3
4
14
11
14
5
19
3

IndexOldal
Az élelem és a ruházat nem arra valók, hogy
kényelmedet és örömödet leld bennük ･････ 117
Mire gondolj, mikor étkezel ･････････････ 208
Mire gondolj, mikor ruhát öltesz ･･････････ 207
Mire gondolj, mikor nyugovóra térsz ･･････ 208
Mire gondolj, mikor hőség vagy hideg
van ･････････････････････････････････ 208
Mire gondolj napközben ････････････････ 206
Gazdaság
A dolgokat rendeltetésszerűen kell használni(történet)･････････････････････････････ 220
Semmit nem birtokolhatsz örökké ･････････ 219
Ne harácsolj magadnak ･････････････････ 223
Hogyan tegyünk szert gazdagságra(történet)･････････････････････････････ 146
Családi életA család az a hely, ahol tagjainak tudata
egymással kapcsolatba kerül ･････････････ 217
A családnak ártó dolgokról ･･････････････ 213
Hogyan kell leróni szüleinknek a nagy
tartozásunkat ･････････････････････････ 217
A fiú helyes magatartása szüleivel
szemben ･････････････････････････････ 213
A férj és feleség közötti helyes viszony ････ 214– 283 –

Sor
1
4
6
16
7
10

9
21
16
3

14
6
9
18
16

IndexOldal
Férj és feleségnek azonos hitet kell vallaniuk(történet)･････････････････････････････ 221
Ahogyan a férfiaknak kellene viszonyulniuka nőkhöz ･････････････････････････････ 131
A férj és a feleség által követendő･････････ 221
Az eszményi asszony fogadalmai és
kívánságai ･･･････････････････････････ 222
A hajléktalan testvérek
Attól még nem szerzetes valaki, hogy annaköltözködik és szútrákat mormol･･･････････ 197
A szerzetesek nem örökösei a templomnak és
annak tulajdonának ････････････････････ 194
Követelőző emberekből nem válhatnak igazi
szerzetesek ･･･････････････････････････ 194
A szerzetes által követendő valódi életútja ･････････････････････････････････ 196
Közösségi életA közösségi élet jelentése ･･･････････････ 226
A közösségek aktuális helyzetevilágunkban ･･･････････････････････････ 97
A szervezetek három fajtája･･････････････ 226
Az igazi közösségi élet ･････････････････ 227
A sötétséget eloszlató nagy fény ･･････････ 225
Harmónia az emberi kapcsolatokban･･･････ 227– 284 –

Sor
18
1
12
13

9
1
8
3

12
1
15
6
7
14

IndexOldal
Dolgok, melyek a közösség harmóniáját adják ･････････････････････････････････ 229
Az eszményi Testvériség ････････････････ 228
A buddhista követők közösségi eszménye ･･ 235
Akik megzavarják a törvényes rendet,összeroppannak (példázat)･･･････････････ 140Összeroppannak, akik féltékenyek ésveszekednek (példázat) ･････････････････ 140
Tartsd tiszteletben az időseket (történet)････ 135
Miképp viszonyuljon a diák a tanítójához,és fordítva ･･･････････････････････････ 214
A barátság szabályai ･･･････････････････ 214
Hogyan válaszd meg a jóbarátokat ････････ 216
Miképpen viselkedjék egymással szembenúr és szolga･･･････････････････････････ 215
A bűnözőkkel szembeni magatartás ･･･････ 223
Mire figyeljenek azok, akik a Dharmát
akarják tanítani････････････････････････ 198– 285 –

Sor
1
6
18
17
17
5
4
23
7
6
1
21

SZANSZKRIT KIFEJEZÉSEK MAGYARÁZATA

ANÁTMAN (Én-nélküliség):
Egyike a buddhizmus legalapvetőbb tételeinek. Világunkban alétezéseknek és jelenségeknek végsősoron nincs anyagi
valóságuk. A buddhizmus azt hangsúlyozza, hogy minden
létforma mulandó, ennélfogva az állandóan változónak nem
lehet maradandó (anyagi) valósága. Az anátman fordítható még alélek-nélküliséggel is.
ANITJA (Átmenetiség vagy Változékonyság):
A buddhizmus másik sarkalatos tétele. Világunkban minden
létforma és jelenség szüntelen változásban van, egy pillanatig
sem marad ugyanolyan. Mindennek meg kell halnia vagy végetkell érnie a jövőben; ez a kilátás a szenvedés valódi oka. Ennekellenére, a fogalmat nem csak pesszimista vagy nihilistanézőpontból szabad értelmezni, mert az előbbrejutás és azújjászületés is az állandó változásnak a megnyilvánulása.
BÓDHISZATTVA (Aki a Megvilágosodásért küzd):Eredetileg Gautama Sziddhártha elnevezése arra az időre
vonatkozóan, amikor még a Megvilágosodás előtt volt. A
Mahájána buddhizmus kialakulását követően mindenkit ezzel a
névvel illettek, aki a Megvilágosodást igyekezett elérni. Végül,azokat is Bódhiszattvaként személyesítik meg jelképesen, akik
miközben maguk is ugyanazért a célért küzdenek, nagy
együttérzésükkel másokat segítenek a Megvilágosodás felé.
Avalokitésvara (Kannon), Kszitigarbha (Dzsizó), Mandzsuri(Mondzsú) csak néhány a legismertebbek közül.

– 288 –

BUDDHA (A Megvilágosodott):Eredetileg Gautama Sziddhárthát (Sákjamunit), a buddhizmus
alapítóját hívták így, mert 35 évesen, körülbelül 2500 évvel
ezelőtt, Indiában elérte a Megvilágosodás állapotát. Iskolájuk
vagy áramlatuk irányultságától függetlenül, minden buddhistavégső célja, hogy Buddhává váljék. A módszerbeli különbségek
szerint a buddhizmus különböző szektákra és iskolákra oszlott. A
Mahájána buddhizmusban a történeti Sákjamuni Buddhán kívül
sokan másokat is széles körben a buddhista tanítás jelképeiként
ismernek el, ilyen Buddhák Amithábha (Amida), Mahávairokana(Dainicsi), Vaiszadzsjaguru (Jakusi). A Tiszta Ország
eszmeiségének megfelelően (a Tiszta Országban valóújraszületéssel nyerjük el a Megvilágosodást) Japánban az
eltávozottakat általában „Buddhának” vagy japánul Hotokének
nevezik.
DHARMA (Igaz Tan):
A Tan, melyet a Megvilágosodott, azaz Buddha tanított. A
tanításokban háromféle kánon érvényesül: a Szútrák (Buddha
személyes tanításai), a Vinaják (a Buddha által adott előírások)és az Abhidharmák (a későbbi korok tudósainak a Szútrákra és a
Vinajákra vonatkozó magyarázatai és vitái). Ezek alkotják aTripitakát. A Dharma a buddhizmus Három Drágakövének
egyike.

– 289 –

KARMAN (Cselekedetek):Bár a kifejezés eredetileg egyszerűen „cselekedeteket”
jelentett, az okozatiság elméletéhez kapcsolódva most úgy
tekintik, mint egyfajta potenciális erőt, amely az egyén minden
egyes múltbeli tettéből származik. Azaz, minden múltbeli
cselekedetünk, aszerint hogy az jó vagy rossz volt-e, szenvedés
vagy élvezet volt-e, hatással van a jövőnkre: ez az egyén
karmája. Úgy tartják, hogy a jó cselekedetek megismétlésével ajó felhalmozódik, és ennek potenciális ereje jótékonyan hat ajövőre. Háromféle cselekedet létezik: fizikai, szóbeli ésszellemi.
MAHÁJÁNA (Nagy Szekér):
A buddhizmus története folyamán két nagy eszmeáramlat
bontakozott ki: a Mahájána és a Theraváda (vagy Hinajána). A
buddhizmus Mahájána irányzata Tibetben, Kínában, Koreában,Japánban, stb. honosodott meg, a Theraváda Myanmarban, Sri
Lankán (Ceylonban), Thaiföldön stb. A kifejezés jelentése„Nagy Szekér”, mely képes befogadni minden lényt, aki ezen ahalandó világon szenved, és egyformán mindenkit elvezet a
Megvilágosodáshoz.
NIRVÁNA (Tökéletes Nyugalom):Szó szerinti jelentése „kialudni”. Ez az az állapot, melyben azösszes emberi tisztátalanság és szenvedély teljesen kialszik aHelyes Bölcsesség alapján végzett gyakorlatok és meditálás
révén. Azokat, akik elérték ezt az állapotot, Buddháknak
nevezzük. Gautama Sziddhárta 35 évesen érte el ezt az állapotot,és vált Buddhává. A mai felfogás szerint azonban csak elhunytát
követően került a tökéletes nyugalom állapotába, ugyanis míg
fizikai teste létezett, vele együtt bizonyos mértékű tisztátalanság
is megmaradt.

– 290 –

PÁLI (-nyelv):
A Theraváda buddhizmus nyelve. Úgy tartják, hogy a
legrégebbi buddhista kánonok ezen a nyelven íródtak. Minthogy
ez egyfajta prakrit, mely a szanszkrit egy dialektusa, nincs nagy
különbség a páli és a szanszkrit között: a szanszkrit dharma
páliul dhamma; a szankszkrit nirvána páli nyelven nibbána (lásdmég: szanszkrit).
PÁRAMITÁ (Átkelni a Túlsó Partra):„Átkelni a Túlsó Partra” annyit jelent, mint a különböző
buddhista gyakorlatokat követve eljutni Buddha Országába.
Általában a következő hat gyakorlatot tarják ehhez
szükségesnek: az Adományok, az Erkölcs, a Türelem, azErőfeszítés, az Összpontosítás és a Helyes Ítéletalkotás (vagy
Bölcsesség). A hagyományos japán HIGAN hetek tavasszal ésősszel ebből a buddhista fogalomból erednek.
PRADZSNÁ (Bölcsesség)
Egyike a Hat Páramitának. Az a tudati funkció, mely lehetővé
teszi az egyén számára, hogy az életet tévedésektől mentesenészlelje, és különbséget tegyen az igaz és a hamis között. Azt,
aki ezt tökéletesen elsajátította, Buddhának nevezzük. Ezért ez alegkifinomultabb és leginkább megvilágosodott bölcsesség,
amely különbözik a köznapi emberi intelligenciától.
SZANGHA (Buddhista Testvériség):
Szerzetesekből, apácákból, világi férfiakból és nőkből állógyülekezet. A régmúlt időkben csak szerzetesek és apácák
alkották. Később, amikor megjelent a Mahájána irányzata,
mindazok csatlakoztak a Testvériséghez, akik a Bódhiszattva
állapotába akartak eljutni, függetlenül attól, hogy világiak vagyszerzetesek voltak. Egyike a buddhizmus Három Drágakövének.

– 291 –SZANSZKRIT (-nyelv):Az ókori India klasszikus irodalmi nyelve. Az indo-európainyelvcsalád egyike. Védikus és klasszikus szanszkritra osztják.
A Mahájána szent iratait ezen a nyelven írták, az úgynevezettbuddhista hibrid szanszkrit stílusában.
SZAMSZÁRA (Reinkarnáció):
A születés és a halál szakadatlan ismétlődése a múltból ajelenen át a jövőbe, amelynek területei: a pokol, az éhesszellemek, az állatok, az asura vagy háborgó szellemek, az
emberek és a menny. Amíg meg nem világosodik az ember,
képtelen kiszabadulni ebből az örökös körfogásból. Akiknek
sikerült, azokat Buddháknak nevezhetjük.
SÚNJATÁ (Anyag-nélküliség):
A buddhizmus egyik alaptétele, mely szerint semmi sem
rendelkezik sem anyagisággal, sem állandósággal. Mivel minden
az okozatiság függvénye, az állandó „én” sem létezhet. Azonban
egyikhez sem szabad ragaszkodni, sem ahhoz, hogy minden
anyagszerű, de ahhoz sem, hogy nem anyagszerű. Minden lény,emberi vagy nem-emberi lény, viszonylagos. Ezért oktalanság
bizonyoseszméhezvagy
koncepcióhoz,ideológiához
ragaszkodni, mint valami kizárólagoshoz. Ez az alapgondolata a
Mahájána buddhizmus Bölcsesség (Pradzsná) Szent Iratainak.
SZÚTRA (Szent Iratok):
Buddha írásban rögzített tanításai. A kifejezés eredetileg„húrt” jelent, mely fonalként vezet végig a vallásos illetve
tudományos tanulmányok rengetegében. A Tripitaka, azaz a
Három Kosár egyike.

– 292 –

THERAVÁDA (Az Idősebbek Szószólói):
Ezzel az elnevezéssel általában a buddhizmus délihagyományát (tradícióját) illetik. A „thera” öregeket,idősebbeket jelent. Ez az idősebbek iskolája. Az „idősebbek”
eredetileg a konzervatív rangidős szerzetesek voltak, akik
szigorúan ragaszkodtak az előírásokhoz. Velük szemben állt az
inkább szabadelvű, haladó szellemiségű szerzetesek csoportja,ebből lett később a Mahájána, az északi hagyomány. A
buddhizmusban a szembenálló irányzatok már egészen korán
kialakultak, néhány évszázaddal Buddha halálát követően,amikor Mahádava, egy haladó szerzetes kiállt a buddhistaelőírások öt kategóriájának a szabadabb értelmezése mellett. Ez
okozta a Theraváda és Mahászamghika közötti szakadást, mely
utóbbi irányzat lett a későbbi Mahájána kútfője.
TRIPITAKA (Három Kosár):
A buddhista szent szövegeknek, a Dharmának három ágátjelentik. Ezek a Szútrák, melyek Buddha tanításai; a Vinaják,
melyek az előírásait tartalmazzák; valamint az Abhidármák,
melyek a buddhista doktrínákról és előírásokról magyarázatokat,értekezéseket foglalják magukban. Később a kínai és japánfőpapok buddhista írásait is belevették a buddhista kánonokba(lásd a Dharmát).

– 293 –

BUDDHIZMUS TERJESZTÉSÉNEKTÁRSASÁGA ÉS„BUDDHA TANITÁSÁ”-NAK TERJESZTÉSEA Buddhizmus Terjesztésének Társaságáról szólva
okvetlenül megemlítendő egy üzletember, Ehan Numata, aMicutojo cég alapítója.
Numata 1934-ben hozta létre cégét, amely precíziós
mérőműszereket gyártott. Szilárd meggyőződése, hogy egy
vállalat sikere az Ég, a Föld és az Ember harmonikusösszhangjától függ, és hogy az emberi tudat csakis abölcsesség, az együttérzés és a bátorság kiegyensúlyozottösszehangolásával tökéletesíthető. Ő maga minden tőletelhetőt megtett, egyfelől a precíziós mérőműszerek
technikai tökéletesítése, másfelől az emberi elme fejlesztése
terén.
Hite szerint a világbéke kizárólag az emberi tudat
tökéletesítése alapján valósulhat meg, erre szolgál Buddha
tanítása. Ezért, miközben vállalatát irányította, cégemegalapítása óta azon fáradozott, hogy terjessze ésmodernizálja a buddhista zenét, valamint hogy terjessze
Buddha képeit és tanítását.
1965 decemberében saját forrásból életre hívott egy
alapítványt egyfelől a buddhizmus terjesztésére, másfelől avilágbéke megvalósítására. Igy alakult meg a Buddhizmus
Terjesztésének Társasága.
A Buddhizmus Terjesztése Társaságának az a feladata,hogy alapítója szándékának megfelelően széles körben
terjessze a buddhizmust, hogy mindenki hasznát vegye ésélvezze az Ő Nagy Bölcsességének és Együttérzésének a
Fényét.

– 294 –A Buddhizmus Terjesztésének Társasága minden erejével
azon van, hogy terjessze Buddha tanítását.
A „Buddha tanítása” könyvben tükröződik Japán
vallástörténete is. Nem írtunk le benne semmi olyant, ami
kizárólagosan japán nézeteket tartalmazna, bár nagy
büszkeséggel tekintünk buddhista kultúránkra.
A könyv szellemi táplálékul szolgálhat mindenkinek, akielolvassa. Ez a könyv olyan, hogy bárki az íróasztalántarthassa vagy magával vihesse, és kapcsolatot találjon amindenhol jelenlevő Fénnyel.
Bár nem sikerült olyan tökéletesre, ahogy szerettük volna,a „Buddha tanítása” jelen kiadásához hosszú út vezetett,sokak közös munkájával, hogy a mai ember számára iskönnyen olvasható, de mégis pontos és hiteles bevezetést
nyújtson a buddhizmusba, és egyben gyakorlati útmutató ésszellemi forrás legyen a mindennapokra.
A Buddhizmus Terjesztésének Társasága reméli, hogy
hamarosan elérkezik az idő, amikor a legtöbb otthonban ottlesz ez a könyv, hogy minél többen érezhessék a Nagy
Tanító Fényét.
Mindig szívesen fogadjuk az olvasók megjegyzéseit.
Kérjük, írjon bármikor a Buddhizmus Terjesztése
Társaságának.

– 295 –