Bakalářská práce

2008

Dana Danielková

Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích
Teologická fakulta
Katedra praktické teologie

Bakalářská práce

Odstraňování architektonických bariér – návrh
na zpřístupnění haly Centrálního autobusového
nádraží v Plzni pro osoby nevidoméa slabozraké

Vedoucí práce: Mgr. et Mgr. Radka Prázdná
Autor práce: Dana Danielková
Studijní obor: Sociální a charitativní práce
Ročník: III.

2008

Prohlašuji, že svoji bakalářskou práci jsem vypracovala samostatně, pouzes použitím pramenů a zdrojů uvedených v seznamu citované literatury.
Prohlašuji, že v souladu s § 47b zákona č. 111/1998 Sb. v platném znění,souhlasím se zveřejněním své bakalářské práce, a to v nezkrácené podobě
elektronickou cestou ve veřejně přístupné části databáze STAG provozované
Jihočeskou univerzitou v Českých Budějovicích na jejích internetových stránkách.
1. dubna 2008

Ráda bych poděkovala všem, kteří přispěli svými zkušenostmi a cennými
připomínkami k napsání této bakalářské práce. Zejména PhDr. Josefu Cerhovi,
Mgr. Pavlu Macháčkovi a Ing. Bc. Petru Karáskovi. Děkuji také vedoucí práce
Mgr. et Mgr. Radce Prázdné za poskytování důležitých rad pro zpracovávání této
práce a za ochotu a vstřícnost při konzultacích.

ObsahÚVOD......................................................................................................................6I

TEORETICKÁ ČÁST...............................................................................8

1
1.1
1.2
1.2.1
1.2.2
1.2.3
1.2.4
1.2.5

VYMEZENÍ POJMU ARCHITEKTONICKÉ BARIÉRY.................8
DEFINICE ARCHITEKTONICKÝCH BARIÉR..............................................................8DĚLENÍ ARCHITEKTONICKÝCH BARIÉR................................................................9Dělení AB podle zrakové kapacity osob se ZP.........................................9Dělení AB podle smyslového vnímání......................................................9Dělení AB podle ne/bezpečnosti.............................................................10Dělení AB podle ne/pohyblivosti.............................................................11Dělení AB podle umístění........................................................................112

OSOBY SE ZRAKOVÝM POSTIŽENÍM..........................................12

3
3.1
3.2

SAMOSTATNÝ POHYB OSOB SE ZP..............................................13ZÁKLADY POSP.........................................................................................13
INFORMAČNÍ SYSTÉMY GPS..........................................................................14

4
4.1
4.1.1
4.1.1.1
4.1.1.2
4.2
4.3
4.3.1
4.4
4.4.1

ZÁKLADNÍ POJMY PRO OBLAST ORIENTACE OSOB SE ZP.15
ORIENTAČNÍ BODY........................................................................................15
Akustické prvky.......................................................................................15
Orientační majáčky..................................................................................16
Ovládací vysílačky..................................................................................16
ORIENTAČNÍ ZNAKY......................................................................................16VODÍCÍ LINIE...............................................................................................17
Signální a varovné pásy...........................................................................17
ORIENTAČNÍ POMŮCKY..................................................................................18
Tyflografické plánky a mapy...................................................................18

5
5.1
5.1.1
5.1.2
5.1.3
5.1.4
5.1.4.1
5.1.4.2
5.1.4.3
5.1.4.4
5.1.5
5.2
5.2.1
5.2.2

ODSTRAŇOVÁNÍ ARCHITEKTONICKÝCH BARIÉR................19
SPECIFIKA PŘI ODSTRAŇOVÁNÍ AB PRO OSOBY SLABOZRAKÉ...............................20Osvětlení v interiéru a exteriéru..............................................................20
Barevné kontrasty....................................................................................22
Barevné filtry...........................................................................................23Předávání informací.................................................................................23
Informace ústní........................................................................................24
Navádění pomocí majáčků......................................................................24
Písemná sdělení.......................................................................................25
Mapy, plánky...........................................................................................26
Optické pomůcky.....................................................................................27
SPECIFIKA PŘI ODSTRAŇOVÁNÍ AB PRO OSOBY NEVIDOMÉ...................................28Předávání informací.................................................................................28
Hmatové bariéry......................................................................................284

5.2.3

Sluchové bariéry......................................................................................29

6

LEGISLATIVNÍ PŘEDPISY Z OBLASTI AB..................................30

II

PRAKTICKÁ ČÁST...............................................................................31

7
7.1
7.1.1
7.1.2
7.2
7.3
7.4
7.4.1
7.4.2
7.4.3
7.4.4
7.4.5
7.4.6

ANALÝZA SITUACE A NÁVRH ÚPRAV PRO HALU CAN.........32
VCHOD/VÝCHOD DO HALY AUTOBUSOVÉHO NÁDRAŽÍ..........................................33
Husova ulice............................................................................................33
Nástupiště autobusové dopravy...............................................................35
INFORMAČNÍ ZAŘÍZENÍ O ODJEZDECH AUTOBUSŮ................................................36
INFORMACE.................................................................................................36
WC, UMÝVÁRNA.........................................................................................37Přístup na WC..........................................................................................37
Chodba.....................................................................................................38Umývárna................................................................................................38
Vstupy do místnosti s kabinami a s toaletami.........................................39
Vstup do kabin.........................................................................................40
Kabinka s toaletou (pisoáry)....................................................................41ZÁVĚR..................................................................................................................43
SEZNAM POUŽITÉ LITERATURY....................................................................45
SEZNAM ZKRATEK............................................................................................50
SEZNAM PŘÍLOH................................................................................................51PŘÍLOHY..............................................................................................................52

5

ÚVOD
Již název bakalářské práce „Odstraňování architektonických bariér – návrh
na zpřístupnění haly Centrálního autobusového nádraží v Plzni pro osoby
nevidomé a slabozraké“ v sobě skrývá mnoho informací k pochopení, jakými
konkrétními záležitostmi se budeme v této práci zabývat.
V dnešní době je odstraňování bariér velmi diskutovaným tématem.
Na osoby nevidomé a slabozraké jsem se zaměřila jednak kvůli svému profesnímuzařazení, ale také kvůli zvyšujícímu se počtu osob se zrakovými problémy
vzniklými v důsledku vyšší délky života. Těmto osobám usnadní úpravy
popisovanév rámci

této

práce

orientaciv neznámém

prostředí.

Halu

autobusového nádraží jsem shledala vhodnou pro tyto úpravy, neboť jde o místos velkou frekvencí lidí, mezi nimiž je i mnoho osob se zrakovým handicapem.
Zpracováním daného tématu jsem chtěla přispět k přiblížení problematiky těm,kteří se danému tématu rozhodli věnovat.
Teoretická část práce má za cíl vytvořit souhrnný přehled znalostí týkajících
se architektonických bariér pro osoby se zrakovým postižením, neboť ucelené
informace o této oblasti se v odborné literatuře vyhledávají obtížně. Zároveň bypráce jako celek mohla být vhodným referenčním materiálem i pro projektanty
stavebních firem.
Teoretické

znalostijsemčerpalaze zdrojů

speciální

pedagogiky,elektrotechnické literatury, časopisů určených pro osoby se zrakovým postižením,
zákonných opatření a osobních rozhovorů s odborníky.
V první kapitole se seznámíme s pojmem architektonické bariéry a s jejichčleněním. Následující kapitoly charakterizují osoby se zrakovým postižením
a způsob, jak se tito lidé pohybují, což je nezbytné pro pochopení, proč je takdůležité bariéry odstraňovat a nové nevytvářet. Dále nalezneme základní pojmy
pro oblast orientace osob se zrakovým postižením. Nosnou částí pro zpracování
praktických úkolů je kapitola nazvaná „Odstraňování architektonických bariér“,

6kde se zaobíráme specifiky při úpravách prostředí pro osoby slabozraké a osoby
nevidomé.
Cílem praktické části práce je navrhnout vhodné úpravy pro halu tak, abyvýsledek splňoval požadavky vedení Centrálního autobusového nádraží v Plzni
a současně byl vhodným řešením pro osoby se zrakovým handicapem.
K fotografiím zobrazujícím současný stav situace je přidán popis nutných změna výčet možných řešení. Z těch je pak pro každou situaci vybráno jedno, které
nejlépe odpovídá stanoveným kritériím.

7

I TEORETICKÁ ČÁST1 VYMEZENÍ POJMU ARCHITEKTONICKÉBARIÉRY
1.1 DEFINICE ARCHITEKTONICKÝCH BARIÉR
Pojem bariéra označuje něco, co člověku znemožňuje či znesnadňuje
samostatný a bezpečný pohyb. Architekturou rozumíme stavitelská díla, budovy
a objekty. Architektonické bariéry (AB) jsou tedy takové stavební úpravy, které
pro některé z našich spoluobčanů představují překážky. Ztěžují a komplikují jimkaždodenní život. Pod tímto pojmem se však neskrývají jen stavební bariéry, aletaké přírodní prvky a v neposlední řadě i fungování celé organizace (např. to,jakým způsobem se informace dostávají k uživateli). Odstraněním zábran
pomáháme

k zapojení,

uplatnění

K dosažení

integrovanosti

a k nezávislosti

výše

jen

integrovanost,

nestačí

fyzickázmíněných
ale

osob.
také

integrovanost psychická.1 Pro osoby se zrakovými problémy tedy nestačí bariéry
jen odstranit, ale také hraje důležitou roli to, jak se člověk se svou vadou vyrovná,
jak dokáže efektivně využívat zbylé smysly, jestli dokáže ovládat kompenzačnípomůcky a zda zvládá techniky bílé hole.
Přístupnost je hlavní podmínkou pro zapojení osob se sníženou schopností
pohybu a orientace do aktivního života.2
Není pravdou, že bariérami je postižena jen malá část populace, a tudíž nenípotřeba se jimi zabývat. Bariérovostí totiž nejsou ohroženy jen osoby s trvalým
handicapem. Úpravy prostředí mohou pomoci četné skupině seniorů, lidems přechodným zdravotním postižením nebo i rodičům s kočárky.

1BRÁZDIL, J. Speciální pedagogika, s. 21.

2

Národní rozvojový program mobility pro všechny, základní dokumenty 2006, s. 5.

8

1.2 DĚLENÍ ARCHITEKTONICKÝCH BARIÉR
V následující kapitole se budeme věnovat rozdělení bariér dle různých
kritérií. Tato část byla zpracována po osobní konzultaci s PhDr. Josefem Cerhou,ředitelem Tyfloservisu, o. p. s.

1.2.1 Dělení AB podle zrakové kapacity osob se ZP
Lidé slabozrací: Ačkoliv mají oslabený zrak, je u nich tento smysl stále
dominantní. Problémy jim dělají překážky, které jsou pro tyto lidi těžko
postihnutelné zrakem. A to například kvůli nízkému kontrastu nebo špatnému
rozložení světla. Nesnáze mohou způsobit i informační tabule s nevhodným
písmem.
Lidé nevidomí: Osoby nevidomé nahrazují zrak pomůckami a využitím
ostatních smyslů. Jsou pro ně tedy nebezpečné všechny překážky, které nejsou
zachytitelné bílou holí. Bariérou také bývá nedostatek informací.
Lidé těžce slabozrací a prakticky nevidomí: Při hledání překážek
obyčejně využívají pouze hmat, sluch a někdy při optimálních podmínkáchmohou využít i zrak, často se ovšem jedná o kombinaci všech možností.

1.2.2 Dělení AB podle smyslového vnímání
Zrakové bariéry: Netýkají se pouze osob slabozrakých, ale i osob těžce
slabozrakých a prakticky nevidomých. Architektonickou bariérou jsou v tomtopřípadě neoznačené prosklené plochy, špatně umístěná zrcadla a jiné plochyzpůsobující odrazy světla, neoznačený první a poslední schod schodiště, barevně
neoznačená zábradlí a také vše, co se týká nekvalitního osvětlení.
Hmatové bariéry: Překážky, které nelze zachytit hmatem. Hmat se týkácelého našeho těla (každá část je různě citlivá na dotyk), tzn. vnímáme jej nejen
při doteku rukou. Při chůzi lidí se zrakovým handicapem se jedná např. o hmat
chodidel (při chůzi na vodících či varovných pásech), ale také o hmat prodloužený

9

(předávaný k člověku přes bílou hůl). Hmatové překážky vyskytující se na traseosob se zrakovým handicapem mohou být trvalé (např. sloupy veřejnéhoosvětlení, poštovní schránky, sloupky hromadné městské dopravy nebo telefonníbudky) či dočasné (reklamní tabule, poutače před obchody, sezónní restauračnízahrádky, zásobovací vozidla před prodejnami, ale také výkopy).3
Sluchové bariéry: Čím větší potíže se zrakem člověk má, tím více se naučívyužívat sluch. Informace, které se k člověku dostávají, musejí být srozumitelné,v optimálním množství a ve správnou chvíli. Bariérou se stává nejen jejichnedostatek, ale také příliš mnoho sluchových podnětů. Příkladem může být zvuk
vrtaček či pneumatických kladiv při práci dělníků nebo nepřízeň počasí. Přisilném větru či dešti stoupá hlučnost prostředí, což může člověka vést ke stresu,
pod kterým je vyšší možnost chybných úkonů. Naopak napadne-li sníh, pohltí
zvuky, které může člověk potřebovat (pro echolokaci).
Čichové bariéry: Některé zdroje čichových vjemů mohou sloužit jako
orientační znaky. Někdy se ale může stát, že pod vlivem nepříjemného zápachu,který může vyvést z míry, se člověk dopustí chybných úkonů.
Chuťové bariéry: Jsou nejméně časté, ale i pod vlivem chuti může člověk
chybovat.

1.2.3 Dělení AB podle ne/bezpečnostiOhrožující zdraví: Jedná se o překážky, u kterých je špatná a někdy
i nemožná včasná identifikace, a to i tehdy, používá-li člověk správně techniky
bílé hole. Mohou to být např. dopravní značky ve špatné výšce, některé typy
telefonních budek nebo nedostatečné kontrasty.
Informační: Vznikají v případě, že člověk nemá optimální množství
potřebných informací.

3Může se jednat o informace verbální nebo

DUDR, V.; LNĚNIČKA P. Metodické poznámky k vytváření podmínek pro samostatný
a bezpečný pohyb nevidomých a slabozrakých lidí, 2000, s. 18 – 19.

10

také

o nedostatek prvků, které je potřeba mít k bezpečnému samostatnému pohybu –např. vodící linie či orientační body.

1.2.4 Dělení AB podle ne/pohyblivosti
Statické bariéry: Například špatně umístěné sloupy veřejného osvětlenínebo dopravní značky. Při nácviku trasy lze na tyto překážky upozornit, naučit
se jim vyhnout nebo je správně obejít. Mnohem nebezpečnější jsou dynamické
bariéry.
Dynamické bariéry: Neboli pohyblivé překážky, na které nemá člověk
možnost se připravit s dostatečným předstihem – přijíždějící tramvaj, padající
závora, sypající se písek, …

1.2.5 Dělení AB podle umístění
Jednoduché rozdělení bariér na interiérové a exteriérové. Interiérové bariéry
se týkají např. obytných budov, bytů a veřejných budov. Exteriérové bariéry jsou
ty, se kterými se člověk může setkat ve venkovním prostředí.

11

2 OSOBY SE ZRAKOVÝM POSTIŽENÍM
Osoby se zrakovým postižením jsou lidé s různými stupni snížených
zrakových schopností. „Úžeji se tímto termínem označují ti, u nichž poškození
zraku nějak ovlivňuje činnost v běžném životě a u nichž běžná optická korekce
nepostačuje.“4 Do skupiny osob s těžkým zrakovým postižením nezahrnujeme
tedy osoby, které se svou brýlovou korekcí vidí dobře.
„Zrak zprostředkovává lidem podle různých autorů 70 – 90 % informací.“5K poškození může dojít v každé ze tří částí zrakového orgánu. Těmito částmi
rozumíme zevní oko, dráhu spojující oko s centrem (očním nervem) a zrakové
centrum v mozku. Při očním vyšetření lékař zjišťuje zrakovou vadu pacienta a jejírozsah. „Termínem zrakové vady označujeme nedostatky zrakové percepce různé
etiologie a rozsahu.“6 Oftalmolog dále stanovuje zrakovou ostrost, velikost
zorného pole, kontrastní citlivost (světloplachost, šeroslepost), schopnost
rozlišovat barvy, vnímání hloubky, schopnost lokalizovat a fixovat předměty
a sledovat je v pohybu. Podle výsledků oftalmologického vyšetření je možno
člověka se zrakovým postižením zařadit do některé z pěti kategorií zrakového
postižení podle WHO (viz Příloha I).
Při poruše funkcí zrakového analyzátoru dochází také ke změně schopnostía vlastností člověka. „Jde o stav, při kterém se toto poškození nebo porucha
promítá negativně do všech dimenzí charakterizujících kvality života člověka...“74BÁRTOVÁ, J. Překonávání BARIÉR, s. 3.

5

MORAVCOVÁ, D. Zraková terapie slabozrakých a pacientů s nízkým vizem, s. 17.

6KVĚTOŇOVÁ-ŠVECOVÁ, L. Oftalmopedie, s. 18.

7

JESENSKÝ, J. Základy komprehenzivní tyflopedie – I. Díl: Přehled systému komprehenzivní
tyflopedie, s. 26.

12

3 SAMOSTATNÝ POHYB OSOB SE ZP
V této kapitole se stručně seznámíme se základními znalostmi o prostorové
orientaci a samostatném pohybu (dále jen„POSP“)osob

nevidomých

a slabozrakých. Z výzkumu týkajícího se činností, které omezují člověka
se zrakovou vadou, vyplynulo, že 59 % lidí cítí jako druhý největší problém
samostatný pohyb a chůzi.8

3.1 ZÁKLADY POSP
„Prostorová orientace a samostatný pohyb jsou procesy skládající
se z mnoha složek, které v praxi úzce souvisejí...“9 Zvládnutí POSP je jednímz předpokladů samostatného života a začlenění se do pracovního procesu i života
společnosti. „Nevidomý člověk je mobilní, když je schopen se s využitím
naučených technik pohybu a získávání informací bezpečně a jistě přemísťovat
v prostoru.“10 Nácvik konkrétních tras, které si osoba nevidomá či slabozrakážádá, lze provést až po zvládnutí kurzu POSP. „V POSP vykonává ZP celou řaduna sebe navazujících činností...“11 Mezi ty patří pohyb bez hole (bezpečnostnípostoje, chůze s vidícím průvodcem, kluzná prstová technika), nácvik schopností
pro odstraňování nepříznivých důsledků ZP (omezování odchylek od přímého
směru, odhad vzdáleností a úhlů, výchova ke vnímání sklonu a zakřivení dráhy,
rozvoj sluchové orientace, chůze po schodišti) a pohyb s bílou holí.12„Dlouhá bílá hůl je poměrně nejjednodušší pomůckou při prostorové
orientaci a samostatném pohybu nevidomých osob.“13 Jejími hlavními funkcemi
8

JESENSKÝ, J. Základy komprehenzivní tyflopedie - I. Díl: Přehled systému komprehenzivní
tyflopedie, s. 12.

9VACHULOVÁ, J.; VACHULE, R. a kol. Hry pro těžce zrakově postižené děti, s. 15.

10

WIENER, P. Prostorová orientace zrakově postižených, s. 17.

11

JESENSKÝ, J. Organizace a řízení rozvoje prostorové orientace a samostatného pohybu
zrakově postižených, s. 3.

12

WIENER, P. Prostorová orientace zrakově postižených, s. 17 – 18.

13ČÁLEK, O. Výchova dospívající zrakově postižené mládeže k samostatnosti, s. 94.

13

jsou funkce ochranná (bezpečnostní), orientační a informativní (označující).14
Pohyb s bílou holí má svá pravidla. Ta jsou zakotvena ve správném použití
technik bílé hole, mezi které patří kluzná, kyvadlová, diagonální, kluzně
diagonální a trojbodová technika.15
Velice důležitým prvkem, který předchází nácviku technik, je výběr hole.
Dbáme při něm zejména na zvolení vhodného typu (signalizační, orientační,opěrná a francouzská16), správné délky a horního a spodního zakončení.
Bílou holí na trase dohledáváme důležité body, pomocí nichž seorientujeme. Těmito body rozumíme orientační body (viz 4.1, str. 15), orientačníznaky (viz 4.2, str. 16) a také vodící linie (viz 4.3, str. 17).

3.2 INFORMAČNÍ SYSTÉMY GPS
Osobám se ztrátou či vážným oslabením zraku může při samostatném
pohybu pomoci informační systém GPS. Pokud chce být člověk na své trase
kontrolován, je nutné před zahájením trasy zapnout navigační jednotku
a v případě

potřebykontaktovat

navigační

centrum–

TyfloLinku.

„Pro komunikaci s operátorem musí mít nevidomí u sebe mobilní telefon.“17Navigační jednotka musí být umístěna tak, aby měla „výhled na oblohu“. Potíže
mohou nastat v dopravních prostředcích, budovách, tunelech a podchodech,
pokud tam navigace nefunguje. „Činnost jednotky udává zvukový signál, včetně
stavu nabití baterie.“18 Pracovníci centra vyjdou vstříc i v dalších přáních
(viz Příloha II).

14WIENER, P. Prostorová orientace zrakově postižených, s. 19.

15

Tamtéž, s. 106 – 109.

16

Svárovský, s. r. o., Rozdělení bílých holí.

17ČERNÁ, M. ZORA pro zrakově postižené, 2007, č. 2, s. 34.

18ČERNÁ, M. ZORA pro zrakově postižené, 2007, č. 4, s. 32.

14

4 ZÁKLADNÍ POJMY PRO OBLAST ORIENTACEOSOB SE ZP
Abychom se mohli věnovat odstraňování architektonických bariér, je nutné
mít přehled o základním názvosloví spojeném s touto problematikou. Prostor
z hlediska člověka s těžkým zrakovým postižením je potřeba si představit jako
soubor nejrůznějších bodů, linií a znaků. Na trase mohou pomoci ozvučené
systémy, případně mapy a plánky vytvořené dle specifických potřeb lidí
se zrakovými problémy.

4.1 ORIENTAČNÍ BODY
Orientačním bodem může být jen to, co je dobře a rychle rozpoznatelné
a nemění tvar ani místo. Orientační bod poskytuje člověku důležité informaceo tom, kde se na trase nachází a co bude následovat. Za určitých okolností se alemůže stát, že orientační bod ztratí svou informační hodnotu. Orientační body jepotřeba vhodně popisovat, zdůrazňovat a mnohdy uměle vytvářet. Přitom je všakvhodné dbát na estetické hledisko.

4.1.1 Akustické prvky
Akustické prvky pro navádění, signalizaci a informaci lze rozdělit na prvkypřirozené a umělé.19 Příkladem těch přirozených může být šumění listí či tekoucí
voda ve fontánce. Prvky umělé jsou akustické majáčky. Ty poskytují důležité
orientační informace o prostoru, ve kterém se osoby nevidomé a slabozraké
pohybují. Zvláštním případem signalizace je zvuková signalizace na přechodech
pro chodce a signalizace chodu eskalátorů.

19

DUDR, V.; LNĚNIČKA P. Metodické poznámky k vytváření podmínek pro samostatný
a bezpečný pohyb nevidomých a slabozrakých lidí, 2000, s. 19.

15

4.1.1.1 Orientační majáčky
V souladu s vývojem technických i programových prostředků vyvinulafirma Elvos, s. r. o., nové typy orientačních majáčků, které poskytují novémožnosti a současně plně nahrazují dosud dodávané typy majáčků.20
Orientační zvukový modul OZM funkčně nahrazuje akustický orientačnímajáček (AOM)21 – majáček, který svým zvukem slouží k lokalizaci konkrétního
orientačního bodu (např. vchodu do budovy a vstupu do prostorů metra).
Orientační hlasový majáček (OHM) funkčně nahrazuje digitální hlasový
majáček (DHM) a jeho varianty.22 Nový majáček je oproti staršímu typu menší.
Hlavní výhodou je, že fráze jsou nahrávány na paměťovou kartu a ukládány
ve formátu MP3. „Díky tomu je jejich případná změna možná bez nutnosti celýmajáček (nebo alespoň jeho EP ROM paměť) demontovat a posílat na „přehrání“zpět do dodavatelské firmy.“23 Existují další typy těchto majáčků (viz Příloha III).

4.1.1.2 Ovládací vysílačky
Existují dva typy, díky nimž je možné ovládat majáčky. Jejich funkce jsoutotožné, rozdíl je pouze v jejich provedení. VPN 01 má rozměry 80 x 45 x 15 mm
a k dispozic má 6 tlačítek (viz Příloha IV). Vysílačka VPN 03 je zabudována
v horním dílu bílé hole a má jen tři kanály (funkce v Příloze V).24

4.2 ORIENTAČNÍ ZNAKY
Orientační znaky jsou jevy, které charakterizují situaci a vytvářejí správnou
představu o okolním prostředí. „Orientační znaky na rozdíl od orientačních bodů20

Elvos, s. r. o., Orientační pomůcky.

21

Tamtéž.

22

Tamtéž.

23KONEČNÝ, J. ZORA pro zrakově postižené, 2007, č. 1, s. 38.

24

DUDR, V.; LNĚNIČKA P. Metodické poznámky k vytváření podmínek pro samostatný
a bezpečný pohyb nevidomých a slabozrakých lidí, 1999, s. 15.

16

jsou jevy pomíjivé.“25 Wiener 1998 rozlišuje orientační znaky podle způsobu
vnímání na sluchové, hmatové, čichové, tepelné, vertikální a horizontální.26

4.3 VODÍCÍ LINIE
Vodící linie spojují jednotlivé orientační body a orientační znaky. S těmito
liniemi osoby nevidomé a slabozraké udržují neustálý kontakt, neboť jsou
základním a velice důležitým prvkem pro samostatný pohyb a orientaci. Setkatse můžeme s přirozenými a umělými vodícími liniemi.27
Vodící linie přirozené jsou tvořeny na sebe navazujícími přirozenými
orientačními body. Například se jedná o styk stěny domů a roviny chodníku,předěl chodníku a trávníku nebo okraj koberce a dlažby v interiérech.
Vodící linie umělé vytváříme tam, kde není vodící linie přirozená
a vzdálenost mezi dvěma orientačními body je příliš velká. „Přirozené vodící
linie jsou prvořadé, a proto by se mělo využití vodících linií umělých omezit
na dopravní stavby, pěší zóny a rekonstrukce, při kterých není možné vytvořit
(nebo neexistují) vodící linie přirozené.“28

4.3.1 Signální a varovné pásy
Signální pásy se využívají k označování orientačně důležitých míst – např.
zastávky MHD nebo vchodu do budovy s velkou frekvencí osob se zrakovým
postižením. Řeší také správné nasměrování osob nevidomých a slabozrakých
na přechody pro chodce.

25

HAMERNÍKOVÁ, J. Stručný přehled učiva pro praktickou část výcviku asistentů prostorové
orientace a samostatného pohybu zrakově postižených, s. 17.

26

WIENER, P. Prostorová orientace zrakově postižených, s. 123.

27

DUDR, V.; LNĚNIČKA P. Metodické poznámky k vytváření podmínek pro samostatný
a bezpečný pohyb nevidomých a slabozrakých lidí, 1999, s. 9.

28

Tamtéž.

17

Varovné pásy označují místa vstupu do nebezpečného prostoru, kde jinak
nelze bílou holí vyhodnotit situaci. Např. na konci signálního pásu předpřechodem pro chodce.
Speciálním případem varovného pásu je hmatově rozpoznatelné označenísnížené části obrubníku na bezbariérových přechodech.29 Snížení je nutné zejména
pro osoby s jiným druhem tělesného postižení a pro rodiče s kočárky.

4.4 ORIENTAČNÍ POMŮCKY
Jde o různé typy modelů (topocentrické, kartografické a polarocentrické)
a pomůcky grafické (hmatové, hmatově-vizuální a vizuální) a verbální (zvukové,tištěné v Braillově bodovém písmu a tištěné ve zvětšeném černotisku).30

4.4.1 Tyflografické plánky a mapy
„Tyflografická mapa je mapa upravená tak, aby se mohla vnímat
poškozeným zrakem nebo hmatem.“31 Tyto mapy a plánky slouží k usnadnění
orientace a k tomu, aby si mohly osoby nevidomé a slabozraké udělat lepšípředstavu o místě, kde se pohybují. Červenka 1999 doporučuje při jejich výrobě
dbát na pravidla tvorby map a plánků.32 Při umisťování plánků v terénu je třeba
vyřešit: kam plánek umístit, jak se vyhnout působení vandalů a jak předejít pocitu
některých nevidomých, že jsou při čtení středem pozornosti okolí.
Doplňkem tyflografického plánku může být slovní popis (např. na kazetě)nebo popis ve zvětšeném černotisku či Braillově bodovém písmu.

29

DUDR, V.; LNĚNIČKA P. Metodické poznámky k vytváření podmínek pro samostatný
a bezpečný pohyb nevidomých a slabozrakých lidí, 1999, s. 11.

30

BENTZEN, B. Používání orientačních pomůcek. In ČERVENKA, P. et al. Mapy a orientačníplány pro zrakově postižené: Metody tvorby a způsoby využití, s. 38.

31

Slovník geodetického a kartografického názvosloví. In ČERVENKA, P. Mapy a orientačníplány pro zrakově postižené: Metody tvorby a způsoby využití, s. 6.

32ČERVENKA, P. Mapy a orientační plány pro zrakově postižené: Metody tvorby a způsoby
využití, s. 19.

18

5 ODSTRAŇOVÁNÍ ARCHITEKTONICKÝCHBARIÉR
V dnešní době je trendem vytváření prostředí bez bariér, což je levnější
a estetičtější než úpravy provedené později. Těm se však úplně nelze vyhnout,neboť stavby, které již existují, potřebují pro zajištění bezbariérovosti mnohdyvýrazné úpravy. Při odstraňování AB je nutné dbát také na to, aby odstraňováním
AB pro jednu skupinu nevznikly bariéry pro skupinu druhou.
„Veškeré úpravy pro těžce zrakově postižené provedené neodborně, jakz hlediska umístění a směrového vedení, tak z hlediska hmatového a vizuálního
kontrastu vůči okolní ploše, vytvářejí paradoxně další bariéry.“33 Návrhy
na úpravu prostředí pro osoby nevidomé a slabozraké provádějí odborníci
na prostorovou orientaci, kteří v konkrétní situaci posuzují dostatek a vhodnost
orientačních

bodů,

linií

a

znaků.34

Seznamorganizací

specializujících

se na problematiku odstraňování AB pro osoby se ZP v Příloze IX.
Existuje několik způsobů, jak snížit nepříznivé důsledky setkání s AB:
1) Reedukace zraku, tzn. obnovení a rozvoj poškozeného zraku.
2) Kompenzace zraku, na který působí činitelé vnitřní a vnější:•Vnitřními
sluchových,činitelirozumíme

pohybových,úroveň

čichových

možnostíhmatových,a chuťových

komponentpoznávání.35 Důležité je tyto smysly rozvíjet.
•K vnějším činitelům řadíme kompenzační pomůcky (VPN, filtrovébrýle nebo dalekohledové systémy).

3) Dodržování získaných znalostí a dovedností (např. při nesprávném
provedení kyvadlové techniky (příliš vysokém oblouku) je možné
nezaznamenání překážky).

33KARÁSEK, P. Architektonické bariéry pro nevidomé a slabozraké.

34

DUDR, V.; LNĚNIČKA P. Navrhování staveb pro samostatný a bezpečný pohyb nevidomých
a slabozrakých osob, s. 14.

35

JESENSKÝ, J. Kategorie komprehenzivní tyflopedie. Díl II., s. 26 – 27.

194) Odstranění AB či nevytváření nových AB.
Řešení odstraňování AB mohou být jednoduchá i složitější. Mezi ta
jednodušší patří znalost správného kontaktu s nevidomým a odstranění problémů
organizace – to znamená dodržování smluvených pravidel soužití a tím předejití
vytváření AB. Složitější řešení jsou ta, ke kterým jsou nutná stavební opatření.

5.1 SPECIFIKA PŘI ODSTRAŇOVÁNÍ AB PRO OSOBY SLABOZRAKÉPři orientaci v prostoru mohou lidem slabozrakým činit problémy zejménašpatné osvětlení, nevhodné barevné kontrasty, prosklené plochy, nevyužívání
barevných filtrů, informační bariéry a nesprávné optické pomůcky.

5.1.1 Osvětlení v interiéru a exteriéru„Vnímání okolního světa je odvislé od zraku, jehož nutnou podmínkou jesvětlo.“36 Bez světla se vidění zhoršuje, ale příliš mnoho světla může vidění snížit.
Správné osvětlení je to, které nám v dané situaci umožňuje co nejlépe používat
zrak. „Přitom bychom měli mít pocit, že vidíme tak dobře, jak jen to je možné,a také, že se cítíme dobře i psychicky.“37Volíme také vhodné clonění a polohu svítidel tak, aby nedocházelo
k oslnění. „Dále je třeba zmínit i tzv. oslnění odrazem, které nastává, kdyžse jasné části svítidla zrcadlí v pololesklé či lesklé ploše.“38Při volbě vhodného osvětlení záleží zejména na následujících faktorech:●

Druh svítidla (žárovka versus zářivka): Největší výhodou obyčejných
žárovek je okamžitý start bez blikání a jednoduchá výměna. U zářivek
je výhodou delší životnost a úspornost ve spotřebě elektřiny.

36

KVAPILÍKOVÁ, K. Práce a vidění, s. 77.

37

MACHÁČEK, P. Osvětlení a slabozrakost: Jak správně svítit a vytvořit vhodné podmínky pro
slabozrakého člověka, s. 5.

38

MONZER, L. Osvětlení a svítidla v bytech, s. 52.

20

●

Intenzita osvětlení: Informuje o tom, kolik světla dopadá na určité místo.
Intenzita osvětlení má vliv na zrakovou ostrost. „Starší lidé a lidé
se zrakovým postižením potřebují obvykle 2 až 10 krát více.“39 Je tedyzřejmé, že každému člověku vyhovuje jiná intenzita osvětlení.

●Rovnoměrnost osvětlení: Nerovnoměrnost osvětlení bývá velmi častým
problémem v bytech a místnostech. Je pro zrak namáhavá a únavná.
Rovnoměrnostiosvětlenípomáhá

vhodná

kombinacecelkovéhoa místního osvětlení.
●Barva světla a předmětů: Barva povrchů je ovlivněna odrazivostía pohlcováním částí viditelného spektra. „Barvy jsou nejlépe vidět mezi
10 – 16 hodinou.“40 Ke zrakové pohodě při práci v jedné místnostipřispívají světelné zdroje, které mají stejný barevný tón.

●

Kontrast a rozložení jasů: „Zraková ostrost závisí na podmínkáchosvětlení a zejména na adaptačním jasu, tj. na jasu pozadí.“41 I v tomto
ohledu platí, že plochy s velkým jasem vedle ploch tmavých přispívají
k námaze a únavě zraku. Není ovšem žádoucí vytvářet ani prostředí příliš
jasově monotónní.
Některým místům je potřeba věnovat z hlediska osvětlení zvýšenou

pozornost. Jsou to jednak vstupy do objektů, ale také místnosti s hygienickým
zařízením.
Příloha 1 k vyhlášce 369/2001 Sb. oddíl 1.6 Vstupy do budov, bod 1.6.6.,
stanoví, že interiéry musejí být osvětleny tak, aby nevznikal náhlý a velký
kontrast mezi osvětlením vně a uvnitř budovy.42 Takový kontrast by mohl osobám
slabozrakým bránit v bezpečném pohybu, neboť by byly oslněny a nebyly byschopny nějakou dobu používat zrak.

39MACHÁČEK, P. Osvětlení a slabozrakost: Jak správně svítit a vytvořit vhodné podmínky pro
slabozrakého člověka, s. 7.

40

Tamtéž, s. 9.

41

HABEL, J. a kol. Světelná technika a osvětlování, s. 23.

42

MujProjekt.cz, Příloha č. 1 k vyhlášce č. 369/2001 Sb., 1.6 Vstupy do budov.

21

Na správné osvětlení musíme dbát také na WC a v koupelnách. Jedním
z kritérií je to, aby svítidla snášela vlhko vznikající v těchto místnostech. V oboupřípadech je dobré (hlavně z hygienických důvodů) dbát na osvětlení podlahy,
které musí být dostatečné, ale neoslňující. Zvlášť je potřeba dávat pozor při
osazování světel u zrcadla, kde nejde o osvětlení zrcadla, ale postavy, která
se v něm má zrcadlit.43

5.1.2 Barevné kontrasty
Vnímání barev ovlivňuje člověka při pohybu jak v exteriérech, takv interiérech.

Kontrasty

barevbývají

osobamislabozrakými

využívány

pro vytváření orientačních prvků. Některé mohou působit příjemně, jiné rušivě.
„Vyšší kontrasty zvýrazní, co potřebujete a podpoří vaši orientaci a bezpečnost;
malé kontrasty barevných ploch a mdlé barvy vám naopak orientaci znemožní.“44Pro podporu zraku slabozrakých jsou nejvhodnější kontrasty sytých barev,
např. žlutá – švestkově modrá, žlutá – černá, bílá – černá, zelená – černá.
Upravení prostoru pomocí kontrastního zvýraznění se netýká pouze
obytných prostor slabozrakého, ale také míst veřejně dostupných, což nejčastěji
znamená označení schodů, prosklených ploch a překážek.
Schody a madla: Označení celého prvního a posledního schodu schodiště
kontrastním pruhem napomůže orientaci osobám slabozrakým. Jako nedostatečné
se jeví označení v podobě žlutých teček na obou stranách schodů. Ze zkušeností
instruktorů prostorové orientace a jejich klientů vyplývá, že není potřeba vyznačit
hranu celou, neboť častým používáním se barva odstraní, ale minimum je ½ metruz každé strany. Dále je nutné dbát na to, aby barva schodů a kontrastní barva
nesplývaly osobám s poruchou barvocitu. Další problémy schodišť jsou:

43

MONZER, L. Osvětlení a svítidla v bytech, s. 68.

44

MORAVCOVÁ, D. Zraková terapie slabozrakých: jak efektivně využít slabý zrak, s. 12.

22

●

Nevhodně konstruovaná schodiště – volný prostor pod schodišťovou
konstrukcí (řešením je buď plochu pod schodištěm celou vykrýt nebořádně hmatově označit).

●Různě vedená ramena schodišť (vhodné je pravoúhlé uspořádání).

●Špatná šíře na vnitřní straně točitých schodů (bez ohledu na to, na které
straně se obvykle chodí, využijí osoby nevidomé a slabozraké bezpečnější
stranu schodiště).

●Začátek či konec zábradlí není vždy totožný se začátkem či koncem
schodišť.
Prosklené plochy: Prosklené dveře nebo stěny musejí být označeny

kontrastní páskou (pruhem ve výši očí). Často používanými barvami jsou žlutá
či oranžová. Pokud to ale vyžaduje prostředí, použijeme barvu jinou. Spodní částtakových dveří musí být opatřena proti mechanickému poškození.45

5.1.3 Barevné filtry„Jsou moderní pomůckou pro zvýraznění kontrastu a prokreslení detailů.“46Kromě zvýraznění kontrastů u předmětů je výhodou také to, že chrání sítnici přednepříznivými vlivy UV záření a modrou částí spektra. V nabídce specializovaných
firem najdeme filtry z plastu i jiných materiálů, odlišné barevné odstínya v různém provedení jako ochranné brýle, předsádky nebo jako brýlové čočky.47

5.1.4 Předávání informacíPříloha 1 k vyhlášce č. 369/2001 Sb., bod 2.6.1., určuje, že informačnízařízení pro orientaci musejí být doplněna akustickými, taktilními a optickými
prvky, které slouží osobám se smyslovým postižením.48 Důležité informace
45

MujProjekt.cz, Příloha č. 1 k vyhlášce č. 369/2001 Sb., 2.2 Okna.

46

MORAVCOVÁ, D. Zraková terapie slabozrakých a pacientů s nízkým vizem, s. 102.

47

MORAVCOVÁ, D. Zraková terapie slabozrakých: jak efektivně využít slabý zrak, s. 13.

48

MujProjekt.cz, Příloha č. 1 k vyhlášce č. 369/2001 Sb., 2.6 Informační zařízení.

23

mohou osoby se zrakovým handicapem získat z ústního podání lidí, díkyhlasovým sdělením majáčků či z písemného podání informačních tabulí a cedulí.

5.1.4.1 Informace ústní
Nevhodně položená otázka či nesprávně volená slova při popisu trasy vedou
k nedorozumění. Není samozřejmě možné, aby každý z nás ovládal specifika
komunikace či práce s lidmi s libovolným postižením. Proto je při nedostatečnémvysvětlení od osoby vidící nutné, aby se člověk se zrakovou vadou doptal a tím
získal potřebné informace. „Komunikace, má-li být úspěšná, vyžaduje vzájemné
partnerské vnímání obou (všech účastníků).“49

5.1.4.2 Navádění pomocí majáčků
Pomocí majáčků získávají osoby se zrakovým postižením základníinformaceo prostředí,kde

se pohybují

a o dopravních

prostředcích.

Architektonickou bariérou může být nevhodně zvolené umístění majáčku
či nevhodně sestavené informační fráze.
Hlasová sdělení majáčků: Hlasové fráze musejí být krátké, ale současně
výstižné, neboť vytváření představ klade zvýšené nároky na soustředěnost
a paměť. Jakékoliv nadbytečné informace nejsou žádoucí.50 „Na rozcestích, kde jeorientace problematická, můžeme uvést hlasovou frázi těmito slovy: 'Půjdete-li
tak, abyste měli stěnu po pravé straně…'“51 Stěnu, na které je majáček, najdečlověk jednoduše holí a pak je orientace jasná. Když je již jasný směr pohybu,
je nutné uvádět další informace v tom sledu, v jakém půjdou za sebou.
Umístění majáčků: Rozmístění majáčků musí být provedeno tak, aby
nedocházelo ke ztrátě orientace osob nevidomých a slabozrakých.

49

PLUHAŘOVÁ, P. Speciální pedagogika, s. 19.

50KARÁSEK, P. Prostorová orientace nevidomých a slabozrakých – úpravy prostředí, s. 27.

51

Tamtéž.

24

V případě

schodiště

majáčkynejčastěji

umísťujeme

na jehoosu.

U jednokřídlových vstupních dveří připevníme majáček nad dveře. U lítacíchdveří ve veřejných budovách navádíme chodce na pravé křídlo dveří. Majáčekslouží jako umělý orientační bod, a proto je nezbytné, aby navazoval na vodící
linie. Nevhodné umístění majáčku je na stropní konstrukci, naopak přiměřené jeosazení u zdi. U majáčků, které jsou vidět, je nutné dodržet výšku umístění, a tozejména kvůli vandalům. „Do chodu je možné uvést majáček vysílačkou
na vzdálenost asi 40 - 50 metrů.“52 Dle firmy Elvos, s. r. o., může být tato
vzdálenost dle terénních podmínek v okolí majáčku až 150 metrů.53
Majáčky na vozidlech MHD oznamují číslo linky, která přijíždí, a její směr.
Hlášení jednotlivých zastávek je samozřejmou službou pro všechny cestující.
Akustická signalizace na přechodech je umístěna na sloupcích se semafory
pro chodce. Pomáhá lidem nevidomým a slabozrakým identifikovat červenou
a zelenou barvu. „Červené světlo je signalizováno frekvencí cca 1,5 tepů za sec.
a zelené cca 6,5 tepů za sec.“54 Zvukovou signalizaci není ovšem možné umístit
na každý semafor. Vhodnost umístění zváží odborníci (viz Příloha IX).

5.1.4.3 Písemná sdělení
Osoby slabozraké mohou číst písemná sdělení ve zvětšeném černotisku. Ten
ale nebývá vždy správně volen. V ČR totiž není norma, která by stanovilapotřebnou velikost, kontrast a typ písma. Moravcová 2004 uvádí následujícípožadavky pro zlepšení podmínek čitelnosti textů:55●

Vhodný kontrast barev textu a podkladu.

●

Vhodný kontrast barev písma a pozadí.

52

DUDR, V.; LNĚNIČKA P. Metodické poznámky k vytváření podmínek pro samostatný
a bezpečný pohyb nevidomých a slabozrakých lidí, 2000, s. 20.

53

Elvos, s. r. o., Orientační pomůcky.

54

Teco, a. s., SZN-1 Signalizační zařízení pro nevidomé.

55

MORAVCOVÁ, D. Zraková terapie slabozrakých a pacientů s nízkým vizem, s. 18.

25

●

Velikost písma (16 – 18 bodů).

●Rozteč řádek by neměla být menší než 25 – 30 % velikosti typu písma.
Mezery mezi řádky (tzv. širší řádkování) usnadňují pohyb očí po řádce.

●Běžné patkové písmo je podle Moravcové hůře čitelné. Jako zcela
nevhodné se jeví dekorativní typy písma. Navzdory tomu považujeMoravcová za vhodné písmo Roman, které je patkové. Osobně preferujiběžné bezpatkové písmo, například Arial.

●

Nevhodná je kurzíva, lepší je typ vyšší nebo nižší zaoblenější.

●Vhodnější typ písma je s většími mezerami mezi písmeny. Důležitá jehustota písma na řádce.

●Rozmístění textu na stránce. Vhodné okraje z obou stran jsou nikoliv 0,5“,nýbrž 1“ (obtížně by se četl text v místě sešití listů).

●Kvalita papíru – neprůsvitný, matný je vhodnější než lesklý.

●Barva obalu knih, barva desek pro texty. Barevnost a kontrast názvu
na obálce jsou vhodným orientačním prvkem v knihovně osoby se ZP.
Osobně bych se ještě přiklonila k písmu tučnému, které má silnější kontury

a tím zvyšuje komfort čtení.

5.1.4.4 Mapy, plánkyČervenka 1999 při tvorbě map a plánků pro osoby slabozraké doporučuje
následující:56●

Pro dobré rozlišení použití čar minimálně dvojnásobné šíře.

●Pro snadnější sledování použití zjednodušených tvarů.

●Pro snadné odlišení jednotlivých ploch, symbolů a popisu je vhodné
odsadit okolní kresbu o 3 – 4 mm.

56●

Popis by měl být vodorovně.

●Bezpatkové písmo Arial velikosti min. 14 bodů, optimální je však 24 bodů.

ČERVENKA, P. Mapy a orientační plány pro zrakově postižené: Metody tvorby a způsoby
využití, s. 34.

26

●

Pro uživatele s poruchou barvocitu je nutné upravit barevné řešení
s ohledem na kontrast světelného jasu.
Pro informační cedule či plánky umístěné ve veřejných budovách bych takédoporučila odpovídající osvětlení. Jako nevhodné se jeví umístění textu
za skleněnou plochou (odrazy světel, nemožnost použití optické pomůcky).
„Důležitá je výška umístění informací. Musí být zajištěno, aby každý měl tyto
informace ve svém zorném poli.“57 Jako dobré se ukázaly prosvětlené tabule(např. v tmavých podchodech na autobusových nádražích).

5.1.5 Optické pomůcky
Výběrem správné optické pomůcky je možné snížit nepříznivé důsledky
setkání s AB. Mezi speciální pomůcky výrazně usnadňující zrakovou prácina blízko patří:●Hyperkorekce.

●

Lupy – hyperokuláry, předsádkové lupy, ruční lupy s rukojetí, ruční lupys rukojetí a osvětlením, stojánkové lupy, stojánkové lupy s osvětlením.

●

Elektronické pomůcky – kamerové zvětšovací televizní lupy a digitálnízvětšovací televizní lupy.

●

Filtrové brýle (viz 5.1.3 Barevné filtry, str. 23).
Práci na dálku usnadňují dalekohledové systémy, pomocí nichž mohou

osoby s nízkým vizem vyhledávat například názvy ulic, čísla domů a odjezdy
autobusů na informačních cedulích zavěšených ve výšce. S předsádkou lze tytosystémy využít i na blízko. Konstrukčně se jedná o dva typy:57●

Na základě Galileova systému (spojka + rozptylka).

●

Na základě Keplerova systému (spojka + spojka).

ARAGALL, F. Příručka technické asistence, s. 44.

27

5.2 SPECIFIKA PŘI ODSTRAŇOVÁNÍ AB PRO OSOBY NEVIDOMÉ
Osobám nevidomým způsobují největší potíže bariéry informační, hmatové(tzn. nedostatek či přemíra hmatových vjemů) a sluchové.

5.2.1 Předávání informací
Stejně jako lidé slabozrací, získávají i osoby nevidomé informace
následujícími způsoby:Ústně a z hlasových sdělení majáčků (viz 5.1.4.1 Informace ústní, str. 24
a 5.1.4.2 Navádění pomocí majáčků, str. 24).
Z písemných materiálů: písemné informace jsou podávané v Braillově
bodovém písmu (BP). S bariérami se setkáváme hlavně v podobě nedostatku
informací v tomto typu písma. V některých případech jsou bariéry obnovovány
ničením popisů a informací v BP.
Z map, plánků: mapová produkce je výrazně užší než produkce mapběžných. Červenka 1999 říká, že jedním z důvodů je fakt, že některé informace
jsou lépe přístupné v psané podobě. Dalším důvodem je technická náročnost
vyhotovení takové mapy a vzhledem k poměrně malé skupině uživatelů vysoké
finanční nároky na výrobu těchto map.58

5.2.2 Hmatové bariéryPřekážky je nutné bezpečně označit tak, aby byly v celém svém rozsahu
a při správném použití techniky bílé hole snadno a včas rozpoznatelné. Vhodné jedoplnitmísto

barevně

kontrastním

označením.

Nezbytnépřekážky

na komunikacích pro pěší (stožáry veřejného osvětlení, dopravní značky,
stromy, …) musejí být osazeny tak, aby byl zachován průchozí profil min. šířky
900 mm.59
58

ČERVENKA, P. Mapy a orientační plány pro zrakově postižené: Metody tvorby a způsoby
využití, s. 19.

59

MujProjekt.cz, Příloha č. 1 k vyhlášce č. 369/2001 Sb., 1.1. Úprava povrchů, 1.1.4.

28

Zabránit některým bariérám můžeme například následujícími způsoby:
1. Dbát na správné umístění signálních a varovných pásů u přechodů pro
chodce. Situování musí být logické. Změny směru jsou možné jen lomem
v pravém úhlu.
2. U zastávek MHD vytvořit signální pásy.
3. Dovést signální pásy až k vodící linii.
4. Označit výkopy a jiné překážky v souladu se zákonem (speciálními
zábranami ve výši 100 a 1100 mm.60).
5. Na křížení několika umělých vodících linií upozornit hladkou dlaždicí
velikosti minimálně 400 × 400 mm, maximálně však 1000 × 1000 mm.61

5.2.3 Sluchové bariéry
Nevidomí jsou mnohem více odkázáni na svůj sluch. „Zvuky z prostředí
jsou důležitým zdrojem informací o charakteristikách a vzájemných vztazích
jednotlivých objektů a jejich pohybu.“62 V hlučných prostředích není možné získat
informace, které člověk k bezpečnému samostatnému pohybu potřebuje. Tím
se dostává do stresu a je možné, že bude při svém počínání častěji chybovat.
Je proto potřeba se snažit takovým situacím předcházet.

60

MujProjekt.cz, Příloha č. 1 k vyhlášce č. 369/2001 Sb., 1.1. Úprava povrchů, 1.1.5.

61

DUDR, V.; LNĚNIČKA P. Metodické poznámky k vytváření podmínek pro samostatný
a bezpečný pohyb nevidomých a slabozrakých lidí, 2000, s. 10.

62

GRINSVEN, R.; WILLEMSE, C.; PIERIK, W. Zvuk jako významný zdroj informací, s. 2.

29

6 LEGISLATIVNÍ PŘEDPISY Z OBLASTI AB
V této kapitole nenajdete celé znění zákonů a vyhlášek, které se zaobírají
popisovanou problematikou. Jedná se pouze o čísla zákonů a vyhlášek a o stručné
nastínění toho, co v nich můžeme najít.
Základním předpisem upravujícím otázky odstraňování architektonických
bariér je zákon č. 183/2006 Sb. o územním plánování a stavebním řádu (stavebnízákon). Jeho ustanovení provádí nejpodrobněji vyhláška 369/2001 Sb., která
pojednává o obecných technických požadavcích zabezpečujících užívání staveb
osobami s omezenou schopností pohybu a orientace. Zabývá se řešením přístupů
do staveb a přístupností komunikací a veřejných ploch.
1. příloha této vyhlášky se věnuje úpravám komunikací (kam spadá úprava
povrchů, výškové rozdíly, schodiště, rampy, chodníky, přechody pro chodce,
vstupy do budov a výtahy), vnitřních prostor (požadavky na okna, dveře,hygienická zařízení, manipulační prostory a plochy a informační zařízení)a veřejných ploch (parkoviště a telefonní automaty).
2. příloha

představujepoužívanésymboly(mezinárodnísymbolpřístupnosti, mezinárodní symbol hluchoty a symbol zařízení nebo prostoru pro
osoby se zrakovým postižením).
3. příloha popisuje požadavky na byty zvláštního určení pro těžce pohybově
postižené občany.
V poslední příloze jsou uvedeny požadavky na byty zvláštního určení pro
zrakově postižené osoby.
Vyhlášku, která upravuje obecné technické požadavky na výstavbu,
najdeme pod číslem 137/1998. Mimo jiné je v tomto předpisu stanoveno,
že umístěním informačních a reklamních zařízení na veřejně přístupných plocháchnesmí vznikat překážky pro osoby s omezenou schopností pohybu a orientace.

30

II PRAKTICKÁ ČÁSTCílem praktické části je navržení úprav v hale Centrálního autobusového
nádraží v Plzni pro osoby nevidomé a slabozraké podle teoretických znalostízískaných po zpracování teoretické části. Zároveň je nutné zohlednit požadavky
vedení CAN.
Po jednání s vedoucím provozu Centrálního autobusového nádraží v Plzni
se sídlem Husova 60, 301 00 Plzeň panem Ing. Václavem Horou a s technikem
stavebních investic ČSAD autobusy Plzeň, a. s., paní Věrou Drozdovou vyplynuly
následující požadavky pro možné odstranění architektonických bariér v hale
objektu:
1. úpravami nesmí vzniknout bariéry pro osoby s jiným postižením;
2. je třeba se vyhnout se úpravám stavebním (zejména v nově rekonstruovanéhale);
3. úpravy by měly být řešeny s ohledem na finanční situaci (v současné doběnedisponují ČSAD autobusy Plzeň, a. s., velkými finančními prostředky);
4. úpravy by neměly omezit provoz CAN;
5. úpravy nesmějí být v rozporu se zákony ČR.

31

7 ANALÝZA SITUACE A NÁVRH ÚPRAV PRO HALU
CANHala autobusového nádraží prošla v předcházejících měsících rekonstrukcí.
Výsledkem je nová dlažba, úprava míst k sezení, instalace nového informačního
zařízení o odjezdech autobusů a nové vchodové dveře na fotobuňku. V halemůžeme najít kromě přepážky s informacemi i několik malých prodejen(viz Příloha VI), jednu poštovní přepážku a veřejné WC. Hala, která tak bylapostupně zmodernizována, je však stále bariérovým místem pro osoby se sníženou
schopností pohybu a orientace. Tito lidé jsou tam odkázáni na pomoc druhých.
To by se mohlo zlepšit úpravou interiéru, tzn. umístěním prvků potřebných
k samostatnému a bezpečnému pohybu osob, které mají menší či větší potíže
se zrakem. Těmito prvky by měly být zejména majáčky umístěné nad vchody,které ponesou informace o hale, úpravy provedené pomocí kontrastních bareva umělé vodící linie v podobě vodících pásů. Díky těmto pásům z kovových
profilů nebude potřeba novou dlažbu vyndávat a nahrazovat reliéfními prvky.
Pásy se pouze umístí na dlažbu dle tyflografických plánků (viz Přílohy VII
a VIII).
Obrázek č. 1 – Kovový profil63
Barva: stříbrná
Délka: 2,70 m
Obj. č. 99472

Osvětlení je v hale nekvalitní, což je zřejmé zejména v ranních hodinách,v podvečer (v zimních měsících skoro po celý den). Přes den je hala prosvětlenadenním světlem. Zářivky, které mají plochu osvětlit, jsou zavěšeny příliš vysoko
u stropu (v druhém patře). Ke zlepšení světelných podmínek by jistě prospělo
snížení těchto zářivek.
63

Bolta – profily CZ, s. r. o., Kovové profily.

32

Fotografie č. 1 – Ukázka využití vodícího pásu

7.1 VCHOD/VÝCHOD DO HALY AUTOBUSOVÉHO NÁDRAŽÍ
Do haly autobusového nádraží se můžeme dostat vchodem z Husovy ulicenebo vchodem z nástupišť autobusové dopravy.

7.1.1 Husova ulice
Fotografie č. 2 – Vchod z Husovy ulice33

Správné je umístění signálního pásu upozorňujícího na vstup do halynádraží, použití materiálu (vhodnější by bylo zvolit pro signální pás barevně
kontrastní dlažbu), i šíře pásu.
Návrh dalších úprav:
1. Označení hrany prvního a posledního schodu („...stupnice musí být
označena

pruhem

žluté

barvy

šířky

100 mmna délku

schodu,ve vzdálenosti nejvýše 50 mm od hrany schodu“64).
2. Dveře otevírané na fotobuňku (i jejich pevné části) označit kontrastním
pruhem („Okna s parapetem a prosklené stěny s parapetem nižším než
500 mm, musí mít spodní část do výšky 400 mm opatřeny proti
mechanickému poškození a ve výšce 1100 mm až 1600 mm opatřeny
výraznou páskou šířky nejméně 50 mm, nebo pruhem ze značek o rozměru
50 mm × 50 mm,

vzdálenými

od sebemaximálně

150 mm,jasně

viditelnými proti pozadí.“65).
3. Umístění majáčku OHM nad vchod (do středu).
Fráze OHM:
1. Centrální autobusové nádraží Plzeň, Husova 60.
2. Vyjděte schody, pokračujte v přímém směru, projděte dveřmi
na fotobuňku a za nimi vyhledejte vodící pás. Jděte podél nějv přímém směru 12 metrů, po té se vodící pás lomí vpravo. Jděte
k jeho konci, kde je okénko s informacemi.

64

MujProjekt.cz, Příloha č. 1 k vyhlášce č. 369/2001 Sb., 1.3. Komunikace.

65

MujProjekt.cz, Příloha č. 1 k vyhlášce č. 369/2001 Sb., 2.2. Okna.

34

7.1.2 Nástupiště autobusové dopravy
Fotografie č. 3 – Nástupiště autobusové dopravy

Návrh úprav:
1. Označení hrany prvního a posledního schodu (viz bod 1 v kapitole
7.1.1 Husova ulice, str. 33).
2. Dveře opět nutné označit kontrastním pruhem (viz bod 2 v kapitole
7.1.1 Husova ulice, str. 33).
3. Umístění majáčku OHM nad vchodové dveře (do středu).
Fráze OHM:
1. Centrální autobusové nádraží Plzeň, Husova 60.
2. Vyjděte schody, projděte dveřmi opatřenými fotobuňkou a vyhledejte
vodící pás. Jděte 3 metry v přímém směru. Vodící pás je přerušen, otočte
se o 90° doleva a vyhledejte jeho pokračování. Jděte k jeho konci, kde je
okénko s informacemi.

35

7.2 INFORMAČNÍ ZAŘÍZENÍ O ODJEZDECH AUTOBUSŮ
Fotografie č. 4 – Informační tabule

Pro nový informační systém jsou použity dvě LCD obrazovkys úhlopříčkou 104 cm. Ty jsou umístěny vpravo nad dveřmi vedoucími
na nástupiště. Velikost písma a barevné pozadí se mi nejeví jako zcela vhodné
pro osoby slabozraké. Možnost využití dalekohledových systémů není vyloučena.
Pro osoby nevidomé není jiná možnost získání informací o odjezdu nežz informací, na něž budou upozorňovat majáčky a povede k nim vodící pás.
Kladně

hodnotímceduliumístěnou

podzmíněnými

obrazovkamis ukazatelem směru na informace a dispečink.

7.3 INFORMACE
U okénka Informace můžeme získat informace o odjezdu požadovaného
autobusového spoje a číslu nástupiště, ze kterého spoj odjíždí. Mimo jiné můžepracovník osobu s vážným poškozením zraku dovést na příslušné stanoviště.
Pracovnídoba

informačního

okénkaa Neděle 13.00 – 18.00.
36jePondělí – Pátek 8.00 – 18.00

7.4 WC, UMÝVÁRNA
Dlažba, obklady, klozety, plastová ovládací tlačítka splachování, pisoáry
i umyvadla jsou bílé barvy, což je z hlediska osob slabozrakých zcela nevhodné.
Orientace v těchto místnostech je pro osoby se zrakovým postižením velice
problematická, mnohdy zcela nemožná kvůli splývajícím barvám prostředí.
Osvětlení je dostačující zejména přes den, kdy je díky dennímu světlu kvalitnísvětelné prostředí.

7.4.1 Přístup na WC
Z haly autobusového nádraží vedou dveře do chodby směřující dálek toaletám. Tyto dveře jsou dostatečně kontrastní vůči okolí. Jediným
nedostatkem je „klika“, která je pro osoby slabozraké téměř nepostihnutelnázrakem.
Fotografie č. 5 – Vchod na WC

Návrh úpravy:
1. Kontrastní označení „kliky“.

377.4.2 Chodba
V bíle obložené chodbě jsou po levé straně dva další vchody. První vchod
je pro ženy, druhý pro muže. Tyto vstupy barevně splývají s okolním prostředím.
Fotografie č. 6 – Vstup na „ŽENY“

Návrh úpravy:
1. Železné zárubně natřít kontrastní barvou, čímž zvýrazníme místo pro vstup
do další místnosti.

7.4.3 Umývárna
Projdeme-li tímto vchodem, vstoupíme do umývárny. Ani tam není náznak
po úpravách vhodných pro osoby se zrakovými potížemi. K vytvoření prostředí
pro snazší orientaci osob slabozrakých bychom mohli využít barevně odlišných
lepících pásek za umyvadla či výměnu kachlíků (za umyvadly nebo v celém
rozsahu). Lepící pásky ale nejsou vhodným řešením, neboť v těchto místnostechbývají zvýšené nároky na hygienu a častým mytím by se pásky brzy poškodily.
Výměnadlaždicjevhodná,alečasově

i finančně

náročná,cožbynekorespondovalo s výše zmíněnými požadavky. Dalším řešením by byla náhrada

38bílých umyvadel za jiná barevně odlišná. Lze si vybrat z nabídky firemnabízejících tento sortiment.
Fotografie č. 7 – Umývárna na CAN

Návrh úprav:
1. Výměna umyvadel za jinak barevná.
2. Výměna odpadkového koše za koš tmavší barvy.
3. Dávkovač mýdla může zůstat, pokud budou mýdla barevná (jakona fotografii).

7.4.4 Vstupy do místnosti s kabinami a s toaletami
Vypadají totožně jako vstup do umývárny. Tzn., že opatření se budou
shodovat s opatřeními uvedenými výše.

39

Fotografie č. 8 – Vstup na toalety

Návrh úprav:
1. Vytvoření kontrastních železných zárubní natřením barvy.
2. Sušák na ruce odlišné barvy.

7.4.5 Vstup do kabin
Fotografie č. 9 – Vstup do kabin

40

Bílé dveře jsou opět nerozeznatelné od okolního prostředí. Pro zlepšení
stavu je možné zakoupit nové barevně odlišné dveře, dveře celé natřít kontrastníbarvou nebo natřít pouze zárubně.
Návrh úprav:
1. Barevné odlišení zárubní dveří.
2. Dbát na to, aby i klika byla kontrastní k okolí.

7.4.6 Kabinka s toaletou (pisoáry)
I na fotografii č. 10 je patrné splývání bílých komponent v jeden celek.
Odpadkový koš vyhovuje (tmavé lemování). Vhodným řešením je opět vytvoření
kontrastního prostředí.
Fotografie č. 10 – Kabinka s klozetem

Návrh úprav:
1. Bílý klozet/pisoár, ale pozadí tmavé kontrastní barvy (po celé místnosti čipouze za klozetem/pisoárem). Výměna dlaždic by byla možným řešením.
V prodejnách s koupelnovým zbožím lze zakoupit klozet/pisoár barevný
(dlaždice ponecháme bílé).
41

2. Výměna bílého prkénka a ovládacího prvku splachování u klozetu za části
kontrastních barev (finančně nejméně náročná úprava).
3. Držák na toaletní papír nastříkat kontrastní barvou (v nabídce firemzabývajících se koupelnovými doplňky barevný držák není).
Fotografie č. 11 a 12 – Ukázka kontrastně vytvořené toalety a umývárny

Fotografie č. 13 – Jedna z možností ovládacího prvku splachování66

66

Koupelny SaPeKa, Ovládací tlačítka.

42ZÁVĚR
Cílem praktické části této práce bylo navržení úprav pro halu nádraží tak,aby splňovala požadavky lidí se zrakovým postižením a zároveň byla možná
realizace těchto plánů, tzn. splnění požadavků vedení CAN.
Právě s ohledem na stanovené požadavky jsem pro úpravu zvolila
vyznačení cesty k informacím a úpravu WC s umývárnami. Navrhovaná řešení
jsou ekonomická a jejich provedení je většinou nenáročné. Tato opatření byla také
konzultována s osobami nevidomými i slabozrakými.
Zejména lidé nevidomí při konzultacích uvítali návrh na umístění
akustických majáčků nad vchody, díky nimž bude orientace v prostorách halysnazší. S pomocí tyflografických plánků (pro osoby slabozraké ve zvětšeném
černotisku a pro osoby nevidomé v Braillově bodovém písmu) umístěných
na informacích si návštěvníci budou moci dokreslit představu o celém prostoru.
Umělé vodící linie v podobě kovových lišt pozitivně hodnotili všichni
budoucí uživatelé. Vodící pásy poskytují pocit jistoty při chůzi v neznámém
prostoru.
Kontrastní značení je jedním z prvků usnadňujících orientaci osob
slabozrakých. Na barevné označení na WC a v umývárně tedy reagovali zástupci
osob se ZP nadšeně. Návštěva toalet je pro mnohé z dotazovaných spojena
s nepříjemným zážitkem. V barevně monotónním prostředí ztrácejí orientaci,většina z nich se těmto místnostem záměrně vyhýbá. Požádat o doprovod cizíhočlověka se často ostýchají.
Jak lidé nevidomí, tak slabozrací by do budoucna přivítali i další změny.
Těmi by mělo být doplnění vodících linií vedoucích k toaletám a k poštovnípřepážce. Akustický majáček nad vchodem k toaletám by také pomohls nasměrováním k danému místu a snadnějšímu a samostatnějšímu pohybu
v těchto prostorách zejména lidem nevidomým.
Bohužel nešlo tyto změny zahrnout do současného návrhu kvůli finančnímmožnostem ČSAD autobusy Plzeň, a. s.
43

Na závěr bych chtěla říci, že i když odstraníme všechny architektonické
bariéry, nelze ani pak považovat prostředí nádraží za zcela bezbariérové. Problémtotiž nemusí být vždy v přístupnosti. Může se jednat o problémy ryze individuální– například potíže při komunikaci s jinými lidmi. Nicméně, architektonickým
bariérám, které je možné odstraňovat, bychom měli věnovat pozornost a aktivně
se o jejich eliminaci zasadit.

44

SEZNAM POUŽITÉ LITERATURY
1)

ARAGALL, F. Příručka technické asistence. Praha: Národní rada zdravotně
postižených ČR, 2005. ISBN 2-919931-24-5.

2)BÁRTOVÁ, J. Překonávání BARIÉR. Praha: SONS, 2005. 29 s.
ISBN neuvedeno.

3)BRÁZDIL, J. Problémy sociální integrace osob se zdravotním postižením.
Speciální pedagogika, 1994/1995, č. 3, s. 21 – 23.

4)ČÁLEK, O. Výchova dospívající zrakově postižené mládeže k samostatnosti.
Praha: ÚV SI v ČSR, 1985. ISBN neuvedeno.

5)ČERNÁ, M. Satelitní navigace pro nevidomé. ZORA pro zrakově postižené,2007, č. 2, s. 33 – 37.

6)ČERNÁ, M. Novinky z navigačního centra. ZORA pro zrakově postižené,2007, č. 4, s. 32.

7)ČERNÁ, M. Rok navigace. ZORA pro zrakově postižené, 2008, č. 4, s. 3 - 9.

8)ČERVENKA, P. Mapy a orientační plány pro zrakově postižené: Metody
tvorby a způsoby využití. Praha: Aula, 1999. ISBN 80-902667-4-6.

9)

DUDR, V.; LNĚNIČKA P. Metodické poznámky k vytváření podmínek pro
samostatný a bezpečný pohyb nevidomých a slabozrakých lidí. 2. přeprac.
vyd. Praha: SONS, 1999. ISBN neuvedeno.

10)

DUDR, V.; LNĚNIČKA P. Metodické poznámky k vytváření podmínek pro
samostatný a bezpečný pohyb nevidomých a slabozrakých lidí – 1. díl.
Praha: SONS, 2000. ISBN 80-902025-4-3.

11)

DUDR, V.; LNĚNIČKA P. Navrhování staveb pro samostatný a bezpečný
pohyb nevidomých a slabozrakých osob. Praha: Informační centrum ČKAIT,
2002. ISBN 80-86364-63-1.

45

12)

HABEL, J. a kol. Světelná technika a osvětlování. Praha: FCC Public, 1995.
ISBN 80-901985-0-3.

13)

HAMERNÍKOVÁ, J. Stručný přehled učiva pro praktickou část výcviku
asistentů prostorové orientace a samostatného pohybu zrakově postižených.
Praha: Společnost nevidomých a slabozrakých v České republice, 1995.
ISBN neuvedeno.

14)

MORAVCOVÁ, D. Zraková terapie slabozrakých a pacientů s nízkým
vizem. Praha: Triton, 2004. ISBN 80-7254-476-4.

15)

MORAVCOVÁ, D. Zraková terapie slabozrakých: jak efektivně využít
slabý zrak. Praha: Triton, 2007. ISBN 978-80-7254-949-8.

16)

Národní rozvojový program mobility pro všechny, základní dokumenty 2006.
2. aktual. vyd. Praha: Úřad vlády České Republiky, Sekretariát Vládníhovýborupro

zdravotně

postižené

občany,2006.

ISBN 80-87041-09-7.
17)

JESENSKÝ, J. Kategorie komprehenzivní tyflopedie. Díl II. 1. vyd. Hradec
Králové: Gaudeamus, 2003. ISBN 80-7041-555-X.

18)

JESENSKÝ, J. Organizace a řízení rozvoje prostorové orientace
a samostatného pohybu zrakově postižených. Praha: ÚV SI v ČSR, 1982.
ISBN neuvedeno.

19)

JESENSKÝ, J. Základy komprehenzivní tyflopedie - I. Díl: Přehled systému
komprehenzivní

tyflopedie.

HradecKrálové:Gaudeamus,

2002.

ISBN 80-7041-329-8.
20)KARÁSEK, P. Architektonické bariéry pro nevidomé a slabozraké. Leták© Tyfloservis, o. p. s., 2007.

21)

KARÁSEK, P. Prostorová orientace nevidomých a slabozrakých – úpravy
prostředí. Brno, 1996. Bakalářská práce. Masarykova univerzita v Brně.
Pedagogická fakulta. Vedoucí práce Mgr. Lea Květoňová.
46

22)

KONEČNÝ, J. Nový typ majáčku. ZORA pro zrakově postižené, 2007, č. 1,
s. 38 – 40.

23)

KVAPILÍKOVÁ, K. Práce a vidění. Brno: Institut pro další vzdělávání
pracovníků ve zdravotnictví v Brně, 1999. ISBN 80-7013-275-2.

24)KVĚTOŇOVÁ-ŠVECOVÁ, L. Oftalmopedie. 2. dopl. vyd. Brno: PAIDO,
2000. ISBN 80-85931-84-2.

25)MACHÁČEK, P. Osvětlení a slabozrakost: Jak správně svítit a vytvořit
vhodné podmínky pro slabozrakého člověka. Praha: Tyfloservis, 2002.
ISBN 80-238-9231-2.

26)

MONZER, L. Osvětlení a svítidla v bytech. Praha: Grada Publishing, 1998.
ISBN 80-7169-620-X.

27)

PLUHAŘOVÁ, P. O komunikačních možnostech mezi nevidomými
a vidomými. Speciální pedagogika, 1996, č. 5, s. 18 – 20.

28)

VACHULOVÁ, J.; VACHULE, R. a kol. Hry pro těžce zrakově postižené
děti. Praha: NOVINÁŘ, 1987. ISBN neuvedeno.

29)

WIENER, P. Prostorová orientace zrakově postižených. 2. rozšíř. vyd.
Praha:

Ministerstvo

školství,mládeže

atělovýchovy,

1998.

ISBN neuvedeno.
Internetové zdroje:
30)

APEX, s. r. o., Elektronické orientační a naváděcí systémy pro nevidoméa slabozraké – Tyfloset: VPN 01. [online]. [cit. 2008-04-06]. Dostupnéz WWW: <http://www.apex-jesenice.cz/vyrobky/nevidomi/VPN01.pdf>.

31)

APEX, s. r. o., Elektronické orientační a naváděcí systémy pro nevidoméa slabozraké – Tyfloset: VPN 03. [online]. [cit. 2008-04-06]. Dostupnéz WWW: <http://www.apex-jesenice.cz/vyrobky/nevidomi/VPN03.pdf>.

47

32)

Elvos, s. r. o.,

Orientační

27. 11. 2007[cit.

pomůcky.

[online].

2008-02-22].

Poslední

Dostupné

aktualizace
z WWW:<http://www.ok.cz/elvos/Majacky.html>.
33)

Helpnet -.. / Služby pro zrakově postižené / Jiné služby. Adresář
poskytovatelů služeb pro děti a dospělé se zrakovým postižením a jejichrodiny.

[online].

© 2007,[cit.

2008-02-24].

Dostupnéz WWW:<http://www.helpnet.cz/zrakove-postizeni/sluzby-pro-zrakovepostizene/jine-sluzby>. ISSN 1802-5145.
34)

Koupelny SaPeKa, Ovládací tlačítka. [online]. ©2005, [cit. 2008-03-08].
Dostupné na WWW: <www.sapeka.cz/Default.asp?PqID=3&CatID=501>.

35)

MujProjekt.cz – Vyhláška 369/2001 – Vyhláška o obecných požadavcích
zabezpečujících užívání staveb osobami s omezenou schopností pohybu
a orientace. [online]. © MujProjekt.cz, [cit. 2008-03-08].

Dostupnéna WWW: <http://www.mujprojekt.cz/cz/zakony/v_369-2001.asp>.
36)

Pobytové

rehabilitačníarekvalifikačnístřediskopro

nevidoméDědina, o. p. s. [online]. Praha: SONS, © 2001 [cit. 2006-03-01]. Dostupnéna WWW: <http://www.dedina.cz/>.
37)Sdružení pro životní prostředí zdravotně postižených v ČR [online].
Estranky, © 2005 – 2008, [cit. 2008-02-24]. Dostupné na WWW: <http://
www.szpzp.estranky.cz>.

38)

Sjednocená organizace nevidomých a slabozrakých ČR [online]. Praha:
SONS ČR © 2002 - 2007 [cit. 2008-02-24]. Dostupné na WWW:
<http://www.sons.cz/digitech/satelitni-navigace.txt>.

39)

Svárovský, s. r. o. Rozdělení bílých holí. [online]. [cit. 2008-02-22].
Dostupné z WWW: <http://www.svarovsky.cz/rozdeleni.php>.

40)

Teco

a.s.,

SZN-1

Signalizačnízařízenípro

nevidomé.

[online].

© 2005 – 2008, poslední aktualizace 30. 1. 2008 [cit. 2008-03-1]. Dostupnéz WWW:<http://www.tecomat.cz/index.php?

lang=cs&m1id=1&m2id=0&m3id=0&mid=101>.
48

41)

Tyfloservis, o. p. s. [online]. © Tyfloservis o.p.s. 2005 – 7, [cit. 2008-03-1].
Dostupné z WWW: <http://www.tyfloservis.cz>.

49

SEZNAM ZKRATEKAB

architektonické bariéry

AOM

akustický orientační majáček

BP

Braillovo bodové písmo

CAN

Centrální autobusové nádraží

ČSADČeskoslovenská autobusová doprava

DHM

digitální hlasový majáček

MHDměstská hromadná doprava

MP3

MPEG-1 Audio Layer 3, digitální audio formát

VPN 01/03

povelový vysílač pro nevidomé a slabozraké

WHOWorld Health Organization (Světová zdravotnická organizace)

ZP

zrakové postižení

50

SEZNAM PŘÍLOH
Příloha I

Druhy zdravotních postižení podle WHOPříloha IISlužby poskytované pracovníky GPS centraPříloha III

Typy akustických majáčků, fy. Elvos, s. r. o.

Příloha IV

Funkce VPN 01

Příloha V

Funkce VPN 03

Příloha VI

Plánek haly CAN s obchodyPříloha VII

Tyflografický plánek CAN v Braillově bodovém písmuPříloha VIII

Tyflografický plánek CAN v černotiskuPříloha IX

Organizace zabývající se problematikou AB pro osoby se ZP

51

PŘÍLOHA I
Druhy zdravotních postižení podle WHOPOLOŽKA

DRUH ZDRAVOTNÍHO POSTIŽENÍ671.

Střední slabozrakost
Zraková ostrost s nejlepší možnou korekcí: maximum menšínež 6/18 (0,30) – minimum rovné nebo lepší než 6/60 (0,10).

2.

Silná slabozrakost
Zraková ostrost s nejlepší možnou korekcí: maximum menšínež 6/60 (0,10) – minimum rovné nebo lepší než 3/60 (0,05).

3.

Těžce slabý zrak
1)

Zraková ostrost s nejlepší možnou korekcí: maximum
menší než 3/60 (0,05) – minimum rovné nebo lepší než
1/60 (0,02).

2)

Koncentrické zúžení zorného pole obou očí pod 20stupňů, nebo jediného funkčně zdatného oka pod 45stupňů.

4.

Praktická nevidomost
Zraková ostrost s nejlepší možnou korekcí 1/60 (0,02), 1/50
až světlocit nebo omezení zorného pole do 5 stupňů kolem
centrální fixace, i když centrální ostrost není postižena.

5.

Úplná nevidomost
Ztráta zraku zahrnující stavy od naprosté ztráty světlocitu
až po zachování světlocitu s chybnou světelnou projekcí.

67BÁRTOVÁ, J. Překonávání BARIÉR.

PŘÍLOHA IISlužby poskytované pracovníky GPS centra
1. Pokud si uživatel neví rady na trase, zavolá do navigačního centra, odkud
ho operátor naviguje. Je vhodné mít jednotku zapnutou po celou dobu,
operátor pak může sdělit i místo, kde udělal uživatel chybu.
2. Operátoři mohou sledovat autobus nebo vlak, kterým uživatel jede, apřípadně ho včas upozornit na zastávku.
3. Pomoc v nouzi – operátoři mohou zavolat záchranku nebo příbuzné a udat
jim polohu uživatele.
4. Vyhledávání dopravního spojení (předem i aktuálně).
5. Vyhledání telefonního čísla.
6. Tvoření itinerářů cest (nejlépe e-mailem, do druhého pracovního dne).
7. Informace o umístění mluvících bankomatů.
8. Kontakty na průvodcovské služby po nádražích ČD.

Navigační centrum SONS ČR68
Sídlo:

Krakovská 21, 110 00 Praha 1tel.:e-mail:skype:

Provozní doba: všední
dny:víkendy:68

221 462 562
navigace@sons.cz
sons-navigace1, sons-navigace2
6.00 – 22.00
8.30 – 17.00

ČERNÁ, M. Rok navigace. ZORA pro zrakově postižené, s. 3 – 9.

PŘÍLOHA III
Typy akustických majáčků, fy. Elvos, s. r. o.
Dostupné na WWW:
<http://www.ok.cz/elvos/Majacky.html>

PŘÍLOHA IV
Funkce VPN 01
Dostupné na WWW:
<http://www.apex-jesenice.cz/vyrobky/nevidomi/VPN01.pdf>

PŘÍLOHA V
Funkce VPN 03
Dostupné na WWW:
<http://www.apex-jesenice.cz/vyrobky/nevidomi/VPN03.pdf>

PŘÍLOHA VI
Plánek haly CAN s obchody

Hala CAN Plzeň
12

13

14

1

VSTUP

1
2

11

3

4
10

8

9
1 - Dispečink
2 - Informace
3 - Fortuna

4 - ODC
7 - Pošta
5 - Kadeřnictví 8 - Obuv
6 - Mobil
9 - Dárky

10 - WC11 - Bufet
12 - Tabák

13 - Potraviny
14 - Lékárna

7

VSTUP

6

5

PŘÍLOHA VII
Tyflografický plánek CAN v braillově bodovém písmu(volná příloha)PŘÍLOHA VIII
Tyflografický plánek CAN v černotisku(volná příloha)PŘÍLOHA IX
Organizace zabývající se problematikou AB pro osoby se ZPNIPI ČR, o. s.
Národní institut pro integraci osob s omezenou schopností pohybu a orientace
Prezident:

Ing. Arch. František Laub

Sídlo:

Havlíčkova 44, 586 01 Jihlavatel.:e-mail:Působnost
v krajích:

603 581 088
františek.laub@nipi.cz

Jihočeský, Jihomoravský, Karlovarský, Královéhradecký,Liberecký, Moravskoslezský, Olomoucký, Pardubický,Plzeňský, kraj Praha, Středočeský, Ústecký, Vysočina, ZlínskýSONS (Sjednocená organizace nevidomých a slabozrakých)Středisko pro odstraňování architektonických bariér pro nevidomé a slabozraké
Prezident:

Mgr. Viktor Dudr

Sídlo:

Krakovská 21, 110 00 Praha 1
tel.:
fax:
e-mail:Působnost
v krajích:

221 462 166
221 462 145
dudr@braillnet.cz

Jihočeský, Jihomoravský, Karlovarský, Královéhradecký,Liberecký, Moravskoslezský, Olomoucký, Pardubický,Plzeňský, kraj Praha, Středočeský, Ústecký, Vysočina, Zlínský

Tyfloservis, o. p. s.
Ředitel:PhDr. Josef Cerha

Sídlo:

Organizační a metodické centrum
Krakovská 21, 110 00 Praha 1
tel.:
fax:
e-mail:221 462 365
221 462 361
centrum@tyfloservis.czPůsobnost
v krajích:všechny

Krajskáambulantnístřediska:

Brno, České Budějovice, Hradec Králové, Jihlava, Liberec,
Olomouc, Ostrava, Pardubice, Plzeň, Praha, Ústí nad Labem,
Zlín

Tyflo Vysočina Jihlava, o. p. s.
Sídlo:

Havlíčkova 38, 586 01 Jihlavatel.:e-mail:567 218 831, 608 805 838
tyflo@jihlavsko.com

TyfloCentrum, o. p. s.
Web:

http://www.tyflocentrum.cz

Regionální
pracoviště:Brno, Hradec Králové, Jihlava, Karlovy Vary, Liberec,
Olomouc, Ostrava, Pardubice, Plzeň, Praha, Ústí nad Labem,
Zlín a Tyflokabinet České Budějovice

Pobytové rehabilitační a rekvalifikační středisko pro nevidoméDĚDINA, o. p. s.
Ředitelka:

Mgr. Marie Schifferová

Sídlo:

Šmolíkova 866, 160 00 Praha 6
tel.:
fax:
e-mail:233 310 040, 235 301 194
235 325 876
dedina@dedina.cz

ABSTRAKTDANIELKOVÁ, D. Odstraňování architektonických bariér – návrh
na zpřístupnění haly centrálního autobusového nádraží v Plzni pro osoby
nevidomé a slabozraké. České Budějovice 2008. Bakalářská práce. Jihočeská
univerzita v Českých Budějovicích. Teologická fakulta. Katedra praktické
teologie. Vedoucí práce Mgr. et Mgr. Radka Prázdná.
Klíčová slova: architektonické bariéry / prostorová orientace, osoby
nevidomé, osoby slabozraké, odstraňování bariér.
Práce je souhrnem teoretických znalostí týkajících se odstraňování bariér
pro osoby se zrakovým handicapem, na jejichž základě mohou být zpracoványrůzné návrhy na úpravy prostředí. V tomto případě jde konkrétně o návrh
na zpřístupnění haly Centrálního autobusového nádraží v Plzni.
V teoretické

části

je

možné

ovládnout

terminologii

používanou

v legislativních opatřeních, seznámit se s tím, co nejčastěji činí problémy lidem
slabozrakým a lidem nevidomým, a jak je možné situaci vylepšit k jejich
prospěchu.
Praktická část obsahuje obrazovou dokumentaci stávajícího stavu v halenádraží. Ke každé fotografii jsou uvedena možná opatření, která by mohla vést
k odstranění architektonických bariér. Z nich je pak vybráno jedno, které
je v souladu s požadavky vedení centrálního autobusového nádraží.
Podkladybudouodevzdány

k projednání

oprávněným

Po odsouhlasení těchto úprav bude následovat jejich realizace.

osobám.

ABSTRACT
Elimination of architectural barriers – project for improving accessibilityof the main hall of the Central bus station in Pilsen for sightless and weak-eyedpersons.
Keywords: architectural barriers / three-dimensional orientation, sightless
persons, weak-eyed persons, elimination of barriers.
The work is a summary of findings related to the eliminationof architectural barriers for visually handicapped persons that can be used
to design various modifications of the environment. In this case the findings areused in a project to improve accessibility of the main hall of the Central bus
station in Pilsen.
The theoretical part explains terminology used in legislative measures,
introduces most common problems the sightless and weak-eyed persons haveto face, and outlines steps that can be undertaken to improve the situation to theirbenefit.
The practical part contains image documentation of the current stateof the station's main hall. Each photograph is accompanied by possible measuresthat could lead to the elimination of the architectural barriers. One measure that
conforms to the requirements of the bus station management is then chosen.
The data will be submitted for discussion by competent persons.
Upon approval, the measures will be implemented.