PIXSELLPRIVATNA ARHIVA

Panorama

smo ljudi. Koristimo li robota na
neki način, opet smo i dalje ljudi. Otkako postojimo na ovomsvijetu, tražimo definiciju što toznači biti čovjek, a neprestano je
mijenjamo stvarajući nove tehnologije. Upravo to je čovjek. Jednom su me pitali dovodi li robot
u pitanje čovjekovo dostojanstvo.
A što je to dostojanstvo? Je li toneki religijski pojam, ideološki?
Nitko ne zna, a dok to ne znamo,
ne možemo raspravljati o robotima i dostojanstvu čovjeka.

Prof. Hiroshi Ishiguro, vodeći svjetski stručnjak za robotikuČovjek s mehaničkom
rukom i dalje je čovjek.
Bit će tako i s avatarom

ZoranVitas

PRIVATNA ARHIVA

Znanstvenik sa Sveučilišta u Osaki razvija Moonshot, najveći projekt
robotike u Japanu, kojem je cilj do 2050. razviti avatarske zajednice

U Zagrebu će nakon desetgodina ponovno gostovati prof.
Hiroshi Ishiguro sa Sveučilišta
u Osaki. Ovaj put neće s nama
biti uživo, nego uz pomoć onlineplatforme na kojoj će ovaj svjetski poznati robotičar u četvrtak
održati 40-minutno predavanje(21. listopada od 11 i 12.30 sati), anakon toga slijedi panel-raspravas profesorima s FER-a kojima su
robotika i umjetna inteligencija
struka. Taj događaj organiziraju
Veleposlanstvo Japana i FER (svisu detalji na njihovim internetskim stranicama), a na njemu će
prof. Ishiguro predstaviti projekt
u kojem ga snažno podupire japanska vlada, a to su avatari idruštvo budućnosti.
Prošlo je već deset godina otkako ste bili u Zagrebu, sjećamo sejoš pune dvorane na Fakultetu
elektronike i računarstva.

Već? Itekako se dobro sjećam,bilo je to odlično.
No puno se toga promijenilo unašem poimanju robota u tih
deset godina. Sada su roboti
posvuda, na televiziji i filmu, ustvarnosti. Jeste li očekivali daće sve ići tako brzo?

Ne! Očekivao sam da će ići
daleko brže, ovo je zapravo dosta
sporo. Očekivao sam da ćemo većživjeti u puno robotiziranijemsvijetu. No u redu je i ovako.

Napravili ste još jednog geminoida, Ericu, koja je dosta drukčija
od svojih prethodnika. Komunikacijski je robot i radi kao recepcionarka. Kako to funkcionira,kako ljudi reagiraju?

Mislim da je bitno inteligentnija od prethodnika. Kod Ericezanimalo me do koje točke ljudi
mogu raspoznati je li riječ o robotu ili o čovjeku. Jasno, to se možeprepoznati po materijalima, nonakon što su komunicirali s Ericom, mnogi su rekli da su sigurni
da njome upravlja čovjek, a ona
je u cijelosti računalno kontrolirana. Napravili smo test komunikacije s 25 ljudi: 20 ih je reklo
kako su sigurni da njome upravljačovjek, a petero ih je reklo da jeto – čovjek.

TREBA LI SE BRINUTI ZBOG ROBOTA? “Čovjek je taj koji čini lošestvari. Mene brinu ljudi. Roboti zapravo mogu biti ‘čitači’ morala, jer sesami uvijek ponašaju na moralan način”, objašnjava prof. Ishiguro

Koliko znamo, Erica raspolaže
nizom pretprogramiranih temao kojima u osnovama može ravnopravno komunicirati.

Pripremili smo 150 tema, štomislim da je dovoljno za kvalite-PET AVATARA Prof. Ishiguro dosad je stvorio pet svojih avatara,a priprema ih još. Kaže: “Jednom kada budem mogao u cijelosti
zamijeniti svoju prisutnost svojim avatarima, umirovit ću se”

tan kontakt i dosta bogat razgovor.
Erica postaje zvijezda hollywoodskog filma?

Točno, došla je ekipa iz
Hollywooda koja nam je predložila film i on se upravo snima.
U Japanu vi pripremate i jedanveliki projekt – društvo avatara.
O čemu se radi?

Pristupamo toj temi korak pokorak. Polazište je da je bolje imati avatara prije nego što se uvede
potpuno automatizirani robot,robot kojim bi se daljinski upravljalo. To se pokazalo jako dobrim
u pandemiji, da se u zatvorenim
zajednicama poput bolnica koristi daljinski upravljani robot. Utakvim je situacijama robot punobolji, a ljudi su ti koji kroz njegapružaju usluge komunikacije.
Dakle, moj je pristup najprije napraviti avatare, a onda postupno
zamjenjivati njihove funkcije autonomnim funkcijama da bismo
postigli to da ljudi počnu prihvaćati autonomne robote. Već
sada imamo tehnologiju kojommožemo napraviti autonomnog
robota, no teško ga je napraviti na
nivou na kojem je sada Erica, jer
dosta je situacija u kojima on nebi funkcionirao. Problem je i štosmo mi sveučilište i ne možemo
imati tvrtku pa se bavimo osnovnom znanošću, a onda moramosurađivati s različitim kompanijama kako bismo napredovali u
razvoju takvih robota. Kompanije
nastojimo uvjeriti da mogu zaraditi na ovakvom projektu, ako sestvori tržište za avatare. Taj je pristup daleko lakši. I dosta kompanija sada razmatra kako iskoristiti
interaktivne robote u stvarnim
situacijama u stvarnom svijetu,a time ćemo razviti bolju tehnologiju za autonomne robote. To je
taj postupni pristup, Moonshot, inajveći projekt u robotici u Japanu. Snažno ga podupire japanska
vlada, a cilj je razviti simbiotske
avatarske zajednice, odnosno
društva do 2050. godine.
Što bi to točno značilo, do koje bi
razine ti roboti bili samostalni,
hoće li hodati ulicom, voziti?

Očito ćemo uskoro imati autonomna vozila koja će sama posebi biti autonomni roboti. No naulici će robot usmjeravati ljude,
primjerice, posjetitelje iz stranih
zemalja. Moći će hodati, kretati se, raditi puno toga, no naš“

Sada ne mogu doći uvašu zemlju pa ćukoristiti avatar. U
nekoj drugoj prilici
doći ću osobno. Stvar
je u tome da imamo
izbor. To je moć
tehnologije“Kada su se pojavila
računala, briga je bila
ista – tko to možekupiti? Tako će biti i s
robotima, masovna
proizvodnja učinit će
ih dostupnima“Ne bi nam trebalo bitivažno ima li čovjek
umjetnu ruku. Važan
je odnos s timčovjekom, a to vrijedi
i za odnos s robotom

osnovni cilj su komunikacijskeusluge. Dijagnostika je jedna odusluga koja je posebno uspjela.
Živimo u doba pandemije kadačesto sumnjamo na bolest COVID-19. Svakako je puno lakše danam umjesto liječnika kući dođenjegov avatar. Manje je rizika,
posebice u bolnicama u kojima
je jako puno pacijenata. Puno je
bolje kad liječnik može obići pacijenta koristeći svoj avatar. Možemo zamisliti jako puno primjena
takvog pristupa.
Već imamo to da ljudi nadograđuju svoja tijela. U Europi je toERICA Robot s kojim su se susreli i japanski ministri odlično je
prošao na prvom testiranju: 20 ljudi tvrdilo je da je riječ o robotu
kojim u realnom vremenu upravlja čovjek, a njih pet da je to – čovjek

kod mnogih izazvalo jezu. Jesmo li spremni za slične nadogradnje, pa i u obliku avatara?

Nove tehnologije uvijek se nakraju prihvate. Europa je prilično konzervativnija, ali ne sumnjam da bi se i ovdje prihvatilatehnologija kojom bi se postiglalaka nadogradnja čovjekovih sposobnosti. Pogledajte, primjerice,smartphone. U Europi se ljudi
jako brinu zbog pitanja privatnosti. Ali brinemo li se doista o tome
kada je smartphone u pitanju?
Ne! Jednostavno ga koristimo.
Na kraju je to uvijek ravnotežaizmeđu uloženog i dobivenog,koristi i zabrinutosti. Vidimo li
da nam nova tehnologija donosi
puno dobroga, prihvatit ćemo je.
U Japanu ćemo robote prihvatiti lakše, ali kada se uvidi da oni
mogu riješiti niz naših svakodnevnih problema, onda će ih također prihvatiti i drugdje. U to nesumnjam.
Što je s umjetnom inteligencijom? Neki vrlo utjecajni ljudi
poput Elona Muska kažu da,počne li umjetna inteligencija
učiti sama, ona može postati
vrlo opasna.

Mislim da je tu riječ o laganom
nerazumijevanju. Tko stvara tog
robota? Mi ga stvaramo. A mi nismo baš tako jako glupi. Dat ćemomu pravilno odabrane funkcijekoje podržavaju potrebe ljudi.
Osnovno je shvatiti da je čovjektaj koji radi loše stvari. Ili dobre
stvari. Programe uvijek stvaraju
ljudi. Sada već koristimo toliko
puno robota, različitih automata
koji rade točno određenu stvar.
Jeste li vidjeli da je neki od tih robota učinio nešto loše? Ne! Mene
brinu ljudi. Roboti zapravo mogu
biti “čitači” morala, jer se sami
uvijek ponašaju na moralan način. Volio bih postići da ljudi touoče i shvate da je ponašanje robota logično, ali da se tako mogu
ponašati i sami.
Uvijek kada se pojave nove tehnologije, pojavi se i jaz, jer one
su najprije dostupne onima koji
imaju najviše. Neće li tako biti is robotima?

Kada su se pojavila računala, brinuli smo se o istome – tko
to može kupiti? Slično je i s početkom robotskog društva. Nodanas svi koristimo računala,smartphone i slično. I stvar jeponovno ista; postignemo li masovnu proizvodnju robota, oni ćepostati dostupni svima. Ponovno je riječ o nečemu postupnom,najprije će roboti ići bogatima, nonakon toga uslijedit će masovna
proizvodnja, slično kao i s računalima.
Vidite li primjenu umjetne inteligencije u nekom drugom području svakodnevnog života,
slično samovozećim automobilima?

Vidim je svuda. Očekujemoda ćemo imati sve više i više
autonomnih sustava. Što se tiče
kućanskih aparata i uređaja, dobro bi bilo dati im komunikacijsku sposobnost iz jednostavnog
razloga što nam se ne da čitati
priručnike za uporabu, pritiskati toliko dugmadi. Bolje je imati
komunikacijsko, “čovjekoliko”sučelje. Naš je cilj unaprijediti sučelja kod potrošačke elektronike,
automobila... Posvuda ćete imati
takva sučelja i na taj će način teuređaje moći koristiti i najmlađi
i najstariji, bit će to znatno olakšano.

Što će biti odlučujući čimbenikkada čovjek bude birao između
avatara ili nadogradnje vlastitog tijela?

Važno je da jedno i drugo nudeizbor. Primjerice, sada ne mogu
posjetiti vašu zemlju pa ću koristiti avatar. U nekoj drugoj prilici
doći ću osobno. Stvar je u tome
da imamo izbor koji će nam jako
obogatiti život. To je moć tehnologije. Ne moramo ovisiti samo ojednom rješenju.
Testirate li već u stvarnosti avatare?

Da, u jako puno situacija; uosnovnim školama, domovima
za umirovljenike, trgovačkim
centrima. Primjerice, oni koji nemogu zbog zdravlja otići u kupnju koriste avatare. Zbog pandemije avatare koriste u vrtićima iosnovnim školama. Zbog situacije s koronavirusom ne možemo,primjerice, djeci čitati knjige pa
je rješenje avatar. I stariji imaju
koristi od avatara jer imaju puno
slobodnog vremena i trebaju nekoga za razgovor. Često je to upravo s djecom. Tako avatari spajaju
sasvim različite skupine ljudi.
Kakve su bile reakcije, pozitivne
i negativne?

Mislim da bi nam robot trebao biti vrsta prijatelja. Ljudi ćelakše prihvatiti robota bude li
on inteligentniji i interaktivniji.
Ne moramo nužno u tom odnosu gledati odvojeno čovjeka irobota, trebali bismo gledati je
li postignuta dovoljna kvaliteta
tog odnosa. Raznolikost i uključivost lajtmotivi su koji se u posljednje vrijeme rado koriste kao
ideali, a upravo se o tome ovdje
radi. Možemo li prihvatiti ljude srazličitim protetskim dodacima?
Možemo li prihvatiti ljude koji zapravo koriste mehanička tijela?
Ne bi nam trebalo biti važno ima
li netko umjetnu nogu ili ruku.
Od fizičkog tijela važniji je naš
odnos s tom osobom, a to vrijedi
i za odnos robota i čovjeka.

U vrtićima su reakcije bile
iznimno pozitivne, a negativne
su se reakcije zapravo odnosile
na situaciju s pandemijom, u kojoj su ljudi postali željni izravne
interakcije s drugim ljudima. A
to sada ne mogu. Mogli smo im toomogućiti koristeći avatare. Negativno će biti ako ljudi i nakon
pandemije, kada postane moguće
izravno komunicirati, to ne budučinili. Koristimo li avatar previše,može doći do odvikavanja ljudi
od korištenja vlastitog tijela i interakcije s drugim ljudima. Uz to,ne bi nam trebalo biti dopušteno ni manipuliranje, primjerice,kada putem avatara sebe želimopredstaviti mlađima nego što jesmo, jer na taj se način odmičemo
od normalne komunikacije. Tobi bili negativni učinci. S druge
strane, mogu koristiti avatar kakav hoću, mogu biti pas ili mačka,bilo što drugo. Korištenjem višeavatara mogu obogatiti svoje
iskustvo u stvarnom svijetu.

Ne bojite li se dehumanizacije ili
desocijalizacije?

Pretpostavljam da imate višeavatara?

Koliko robot treba ili smije nalikovati čovjeku?

Kako to mislite? Ako koristite
takav pojam, onda to podrazumijeva da znate definiciju čovjeka.
Molim vas da mi onda jasno definirate čovjeka i tada ću vam ja
moći odgovoriti na to pitanje. Mi
tu definiciju ne znamo. Ljudi koji
danas koriste umjetnu ruku ili
nogu nikada nisu izgubili vlastitu humanost. Cjelovito tijelo nije
preduvjet da bismo bili ljudi. I uz
takvu mehaničku pomoć i dalje

Dosad sam stvorio pet svojih
avatara, pripremam ih još. Koristio sam ih za predavanja, a svake
ih godine nadograđujem, u svrhu znanosti ugrađujem im nove
funkcije. Moj novi avatar stižeuskoro, a sa svima njima želimpostaviti novo znanstveno polje.
Jednom kada budem mogao u cijelosti zamijeniti svoju prisutnost
svojim avatarima, umirovit ćuse.•