14КУЛТУРА10 март 2009 г.

Японец от Лондон написамузика за Котоошу
За "Наздравица" Дай Фуджикура се вдъхнови от българина сумист, двата химна и родния фолклорМилена БойковаИзвестният композитор Дай Фуджикура, който живее в Лондон, създадемузика, вдъхновена от Калоян Махлянов-Котоошу - първият европеец, спечелил Купата на императора и достигнал престижния предпоследен рангозеки в професионалното сумо.

Името Котоошу на26-годишния българин, станал звезда вСтраната на изгряващото
слънце, от японски означава „Европейско кото“, а„кото” е традиционен японски инструмент като арфа.
По повод 50 г. от възстановяване на дипломатическите отношения между
Япония и България на 29март ще е концерта наМладежкия симфониченоркестър на японската префектура Чиба в зала„България”. Ще участва ифилхармония “Пионер” сдиригент Борис Спасов.
Наред с премиерата на„Наздравица” на Фуджикура ще звучат прочути творби на Петко Стайнов,Мануел де Файа, ЯсушиАкутагава, Шостакович.
Дай Фуджикура пишемузика за именити оркестри като Лондон симфониета, Чикагската филхармо-ния, оркестъра на Би Би
Си... Една от последните мутворби е за виола и електронни инструменти. Презаприл ще е световната премиера на творбата му„Атом”. Дай Фуджикура еженен за виолончелисткатаМилена Михайлова. Още15-годишен отива да учи вЛондон (Тринити колидж).
Работил е с Пиер Булез ие смятан за негов музикален наследник. Дай е единот двамата музиканти, помолени да напишат композиция за 80-годишнината наБулез. „Замръзнала жега","Посивяла дъга", "Дълбочината на арката", „Да викаш Тимбукту”, „Отровнагъба” са някои от композициите на Фуджикура.
Сайтът му се отваря собраза на играчка мече,свирещо на пиано. "Това еиграчка пиано, ползвананаред с голям истински инструмент за моя пиано кон-Дай Фуджикура, сниман от съпругата си МиленаМихайлова.

церт "Ампер", чиято премиера бе миналия месец отЛондонската филхармония”, обясни ми по и-мейла
Дай, който отговори и надругите ми въпроси със завидна бързина.
- Дай, защо решихте дакомпозирате музика заКотоошу?
- Това бе идея на Chiba
Youth Orchestra, диригентаг-н Иноуе и агента ми г-нСато. Имам уникални отношения с българскатакултура, а в същото времевинаги съм искал да науча
нещо повече за сумо. Напуснах Япония на 15 г. ине зная достатъчно за собствената си култура. За менбе удоволствие да се обогатя по темата за Сумо иКотоошу, който е обичан
много в Япония. Сумо нее просто спорт, в него иматайнственост, особено напрежение и наситеност.
Наблюдавахме три часатренировките в пълна тишина, чувайки само удрящите се тела на сумистите.
- Каква музика написахте?
- Това ще се чуе на концерта и трябва да дойдете.
Бях помолен да включабългарския националенхимн (който вече знам наизуст) и японския национален химн, които се свирят
заедно в една част на ком-позицията. Ритмичната часте базирана на български
фолклорни танцови ритми,които винаги са ме впечатлявали. Ползвал съм 4-5
ритъма в "Наздравица".
- Как измисляте оригиналните имена за творбите си?
- Това е много трудна
задача за един композитор.
Искам помощ от близкитеси приятели и съпругатами и после избирам найподходящото име.
- Откъде черпите
вдъхновение за музиката си?
- Вдъхновението е навсякъде в ежедневния живот. Няма нужда от красива
природа и прочие. Понякога нещо неприятно също еимпулс за творчество.
- Кои са любимите вибългарски символи?
- Ракията! Всеки, който
прави ракия, е добре дошълза мой спонсор.
- Как се срещнахте съссъпругата ви Милена?
- В Музикалния колеж вЛондон. Тя е виолончелистка и свиреше доста моямузика. После спря с виолончелото. Ето, виждатемоята музика какъв ефект
има!

„Музикаутор” сповече приходии нов шефСдружението за защита на авторски права „Музикаутор” отчете 25% увеличение на постъпленията от авторски права през2008 г. спрямо предходната година. Това гласят
данните от доклада на организацията, огласени наредовното й общо събрание. Най-голям дял отприходите идвали от частни радиа и телевизии,но за съжаление 79% отсумата е насочена къмчуждестранни композитори и автори. Това седължало на все по-малкото присъствие на родна
музика в ефира – само18%. Една от насоките набъдещата работа на „Музикаутор” ще е именно
нарастването на българския репертоар. На поредната им сбирка бяхаизбрани и двама новичленове на управителния
съвет на сдружението Калин Вельов и Георги
Арнаудов. Популярният
композитор Ценко Минкин пък единодушно бегласуван за нов председател на „Музикаутор”.

Праправнучката на граф ИгнатиевМексиканка показвачете всеки ден Библията"семеен албум" в Софияднес няма. Носел истинската добродетел в себеПраправнучката на граф Игнатиев - Олгаси и никога не се отказ- Олга ЧевскаяЧевская, пристигна в неделя специално завал от идеите си. Довежчестванията на 110-ата годишнина от оснодал всичко, с което се захванел, до край. Чевваването на 6-о училище в столицата. Вчераская си спомня, че някога аристократите сав Големия салон на Народния театър себили много по-възпитани и фини хора, но засъстоя концерт по повод юбилея на известсъжаление това положително поведение заното школо. Дойдоха много от неговите възпитаници през годините, сред които са Камен почнало бавно да изчезва. Сега тя като наВоденичаров, Катето Евро, Иван и Андрей и следник на графски род работи като научен
работник повече от 30 години и не пропускамного други.
Олга споделя, че идва в България за трети да чете Библията всеки ден. Гордее се съспът. Последно е била тук преди 25 години и семейството си и го нарича „Моят късмет всега всичко й се вижда страшно променено. живота”. Ще остане в България съвсем заПознала само паметника на Цар Освободи- малко, но веднага добавя, че няма да протел и площада пред Народното събрание. С пусне да се разходи из Пловдив, защото товагордост разказва за своя прародител и го ха- е любимият й български град. Също ще порактеризира като изключително принципен хапне печени чушки и шопска салата, коиточовек и отличен дипломат, който често, без са й най-вкусни от родната кухня. От Бългада пролива и капка човешка кръв, постигал рия задължително ще си купи тенекия със симеждународни успехи. Разказва още, че бил рене, защото в Русия не се намирало по маизключителен християнин, такива, каквито газините, а тя страшно го обича.

Цвета ГерчеваМилена Терзийска"Семеен албум" показва вграфика и инсталации мексиканката Мариса Булоса, сравнявана от някои с Марсел
Пруст в литературата. "Работата ми като художник се основава върху спомените и нещата, отдавна отминали. Потози начин преоткривам и преоценявам смисълa на понятието "време", казва авторката,която показва творбите си вгалерия "Леседра". Фотографията е важен източник занейното изкуство. Някои отснимките са на семейството й,други са за живота на хора,"опознати" от стари книги и документи, намерени по пазари,на тавани, в овехтели куфари,готварски рецепти, писма.
"Както някои от моите
захвърлени документи тезиобекти съставят картината наедно особено лично време,връщат към детството. Използваните ежедневно предметиса важна част от произведения ми - ножове, вилици иобувки. Обувката е най-голямата ми творческа мания, защото тя носи нашата тежести е свидетел на лъкатушенията ни през този живот. За менобувката е символ на мигранта. Твърде много самата аз съмсе премествала през живота.
Износила съм много обувки.
Така че по някакъв начин и азсъм мигрантка", обяснява художничката.

10 години от смъртта на Кръстан Дянков"Семеен албум" наМариса Булоса.

На 5 март се навършиха 10 г. от смърттана Кръстан Дянков, посветил живота си напревода на американска литература от автори като Джон Стайнбек, Джон Ъпдайк,Ърскин Колдуел, Джон Чийвър, УилиямФокнър и др. За да почетат паметта му, културният отдел на посолството на САЩ, фондация "Елизабет Костова" и роднините наКръстан Дянков организираха паметна вечер в Американския център в столицата.
Освен преводач Кръстан Дянков бе и журналист, литератор и фотограф. Професионалния си път започва в БТА, а първите си преводи прави още като студент по английска
филология. С неуморима страст търси думи-те, за да пресъздаде по най-добрия начинна български големите произведения на авторите от страната, която така и не посещава. "За един преводач най-важното е давладее перфектно езика, на който превежда", обичаше да казва и често измисляшенови думи, когато българският му се струваше недостатъчно богат.
От две години фондация "Елизабет Костова" връчва награда за превод на англоезична проза, носеща името на Кръстан Дянков. Предстои публикуването и на сборникс неговите предговори, послеслови, литературни изследвания и спомени за него,съставен от Емил Басат.