Noen mineralforekomster i Rogaland
Sven Age Svensen
Rogaland har, i forhold til mange andre regioner i landet, veert sam en hvit f1ekk pa
mineralkartet. Nye, fine funn av krystalfer av mineraler fra var del av Norge er sjelden
nevnt i geologiske skrifter. Hvorfor det har veert slik, er nok mest pa grunn av de fa
tunelf- og veiprosjektene vi har i vart fylke, kombinert med generelt drusefattige
bergarter. Endel forekomster med interessante mineraler er imidlertid beskrevet av
Dahl (1980).
Neeromradet mill rundt Stavanger utgjl1Jres kun av fylfitt, og denne bergarten
inneholder lite annet enn enkelte granater pa mm stl1Jrrelse og pyrittkuber sam blir
opptil 3-4 mm store. Ikke det store a skryte av i grunnen. Et enkeltfunn med stl1Jrrelse
ca. 10 em har dog blitt funnet sam star sjeldenhet.
Gneisbergartene sam Iigger sl1Jr for Stavanger, er relativt fatlige, med enkeltfunn
av hematill, bergkrystalf, og zealiller. . Det ble for mange ar siden funnet en
dobbelterminert bergkrystalf pa over 20 kilo under gravearbeider i leirelag ved
Sandnes. Delle ma regnes sam meget spesielt.
Pegmatillganger i grunnfjelfet og i skyvedekket er start sell ogsa veldig enkle
mineralogisk. De inneholder sjelden annet enn feltspat, kvarts og glimmer.
Lenger sm er berggrunnen mer interessant, med intrusiver av anorthosilt, sam har
gilt opphav til en av Europas stl1Jrste gruver med drift pa IImenitt. Derimot er det heifer
ikke her sprekkefylfinger elfer sleppesoner med krystalfiserte druserom meg bekjent.
Fylfillene i skyvedekket i indre deler av Rogaland, er heifer ikke like kjent for
sprekkefyllinger sam nabofylket i nord, der anatas- og bergkrystalfstuffer jo er etskattet samlerobjekt. Dog er enkelte mindre forekomster med bergkrystalfer funnet
spredt i indre deler av Ryfylke, men uten anatas. Skyvedekkebergartene bestar fordet meste av l1Jyegneiser/dioritter og har heifer ikke veert kjent for interessanteforekomster av mineraliserte saner.
Selv am ikke store krystalfgrupper av betydning har blill fun net i like star grad
sam i andre deler av landet, har vi Iikevel noen forekomster sam skilfer seg ut
mineralogisk, hvorav osumilill og wolframilt nok er av de sjeldnere og merinteressante. Jeg skal i det fl1Jlgende kart beskrive 5 lokaliteter fra fylket sam jeg selv
har besl1Jkl:
1. Thors grube, Vats, Vindafjord kommune.
2. Talk/Klebersteinsgruven pa Nordland, Hl1Jle, Sandnes kommune.
3. Osumilitt fra Vikesa, Bjerkreim kommune.
4. 0rsdalen wolframgruver, Bjerkreim kommune.
5. Labradorilt fra Sirevag, Ha kommune.

1. Thors grube, Vats, Vindafjord kommune
Thors gruve i Vats befinner seg i nordfylket. Man kan kjme nesten helt fram til
gruven, med en spasertur pa vel 10 -15 minulter i lelt terreng fra parkeringsplassen.
Lokaliteten er en pegmatilt sam er blilt drevet pa uranbekerts.
Forekomsten ble oppdaget av sandnesmannen Mauritz Kartevold ca. 1898, og
han bade eide, dreiv, og skeidet malmen selv. Han solgte gruven i 1906 til et engelsk

23

selskap, men gruvevirksomheten ble nedlagt eller et ars pr0vedrift, og kun drevet
noen maneder pa glimmer i 1942.
Thors gruve i Vats er sannsynligvis oppkalt eller grunnstoffet thorium iuranbekertsen. Kartevold hadde korrespondanse med Madame Curie, og elter
sigende er det delle materialet hun brukte for a pavise grunnstoffet thorium. En
kasse uranbekerts ble i 1899 skipet til England til Sir Ramsay og Raleigh, og dellemateriale f0rte til oppdagelsen av helium i jordisk materiaIe. De fikk nobelprisen fordelle arbeidel. Helium var ellers kun kjent ved spektralanalyse av sola.
F01gende aksessoriske mineraler har blill funnet i gruva: Uranbekerts, glimmer,
spinell, granat og alvill. En kort beskrivelse av disse mineralene er gill nedenfor.
Uranbekerts
Uranmineralet er det eneste som er fun net i Rogaland savidt meg bekjent, og ersaledes ganske spesiell. Det ble nok ikke funnet mange kilo av materialet, utifra den
korte perioden det ble drevet (1899-1907), og idag er det nrermest umulig a finne
mineralet i forekomsten. Personlig har jeg heller ikke fun net det pa mine turer her.
Glimmer.
Muskovill er lell a finne, men den er forurenset av magnetillinneslutninger, og var
sikkert ikke srerlig egnet rastoff. Det ble tall ut noe i 1942. Den virker 'rallen' og
spaIter lell.
Spinell
I pegmatillstykker pa tippen kan en vrere heldig a finne gmnn spinell (gahnilt) i sma
eller st0rre uregelmessige korn. Sjelden kan det finnes i velutviklede krystaller, daofte i kontakt med muskovillglimmeren. De st0rste kornene jeg har funnet maier ca.
15mm.
GranatGranat (almandin) er vanlig i pegmatillene, isrer nrer glimmerrike soner, og kan bli
50-70 mm store. Om en er heldig, kan en finne relativ1 pene granatkrystaller, men
ofte er de vanskelig a preparere, da de lell sprekker under bearbeidingen.

A/viti
Mineralet har jeg ikke selv funnet i forekomsten, men antas a opptre tell sammen
med uranbekerts/glimmer.

2. Talk/klebersteinsbrudd pi! Nordland i H,,'e, Sandnes kommune
Talkgruven pa Nordland befinner seg ca. 40 km S0mst for Stavanger, i Sandnes
kommune, og er iell tilgjengelig. En 45 minullers gange pa grei grusveg f0rer rell til
forekomsten som er et apent, lite dagbrudd.
Talkum kom vi pa var alder tidlig i kontakt med, da det i aile fall f0r i tid en ble
mye brukt i pulverform til yare sare romper, vi hadde jo ikke Libero eller Pamper's
den gangen! Det er sapeaktig a ta pa og er vart mykeste mineral.
Bruddet ble drevet pa 1900-tallet i dansketiden, ved hjelp av tyske bergfolk, og
rundt 1930. Det ble tall ur kleberstein, talk, og mindre mengder serpentin.
Klebersteinen er uregelmessig opptredende, og forefinnes idag mest i tynnere linser
med talk og glimmerrik klorillskifer. I alt ble det tall ut ca. 500 kubikkmeter, mest talk.
Omgivende bergart er granill. Ingen mineraler fra denne forekomsten er funnet ivelutviklede krystaller.

24

De f",lgende, vanligst opptredende mineraler omtales kort nedenfor: Talk,
serpentin, kalkspat, antlgoritt og krysotilasbest
Talk
Talken forekommer som tynnere Iinser mel/om granill og kvartslag (blakvarts), el/erklebersteinslag. Talklagene er Iys gmnne til nesten hvite og kan ga over i glimmerrike
klorillskifre. Det er lell a finne talk i tipphaugene, men de er ofte som smastykker.
St",rre steiner er som regel forurenset av kleberstein, glimmer el/er serpenlin.
Serpentin
Serpentin er funnet i forekomsten, den er ofte i lyse gr",nne til gule farger, og ofte
spettet sammen med kalkspal. Et eget serpentin- og marmorbrudd flnnes like inaarheten.
KalkspatKalkspat er i forekomsten begrenset til tynnere linser (satengspat) og som matriks
sammen med serpentin, el/er som nodulaare ansamlinger i talklserpentin-Iag.
Ant/gorilt
Antigorill, et minerai i serpentingruppen, er funnet i kvartslinsene som f",lger talken.
De er ofte opptredende som sma gmnne korn spellet i blakvarts.
Krysotilasbest
Krysotilasbest er funnet i tipphaugene, der den oftest er opptredende i tynne 10-30
mm Iinser. Innimel/om kan krysotilasbesten bli over 60 mm, men delle er vanskelig afinne idag. En egen Iiten tipphaug med fraskilt asbestholdig materiaIe finnes ved
forekomsten.

3. Osumilitt, Vikedal, Bjerkreim kommune
Osumilill er et sjeldent minerai, og det er funnet pa fa lokaliteter i verden. Lokalitetener svaart lell tilgjengelig i en vegskjeering i Vikedal naar Vikesa. Osumilitt fra Vikesa er
beskrevet av Maijer et al. (1977). Mineralet er et diagnostisk mineral formagnesiumrike peliller metamorfosert ved sveert h",ye temperaturer (850 - 1000 ac),men ved relativ! lav! trykk (Das et al. 2001). Ved Vikedal opptrer osumilill sammen
Ellers forekommer granat (almandin?),hematitt/magnetill,medspinel I.
biotittlflogopitt, og pyroksen, aile som regel spredt som mikroskopiske til 10 mm store
korn. Utseendemessig Iikner bergarten en bandgneis, der osumilill, blotill, pyroksen,og oksyder sees som langstrakte m",rke band, og de lyse bandene utgj",res av
kvarts, feltspat og grana!. Pmver av osumilill har et lilla skjeer.
Store blokker av materialet er mulig a ta I",s, men veer observant pa trafikken, og
I",sblokker!. Det er ikke fors",kt a slipe, men det er mulig det kan brukes til
chabochonmateriale.

4. 0rsdalen wolframgruver, Bjerkreim kommune
I Bjerkreim kommune, ca. 10 mil s",r for Stavanger, I 0rsdalen, finnes en av de fa
lokalitetene for wolframill her i landel. Den er lell tilgjengelig, fra parkeringsplassen
gar det en hengebro over elva til gruvene i fjellsiden. Det er I alt 4-5 innslag ifjellveggen, og ett st",rre pa toppen av fjellet (Schaanings grube). I sommerhalvaret
er hver s",ndag en av gruvegangene apen for publikum, med omvisning av guide. Ta

25

kontakt med turistinformasjonen i kommunen for avtale. Forekomsten er beskrevet
av Heier (1955,1956).
Forekomsten ble oppdaget i 1901, og den ble i utgangspunktet drevet pa
mineralet som f0rst ble oppdaget, molybdenglans. Flere smagruver ble etablert
utover mellom 1904-1910, og utvidet da ogsa wolframilt ble funnel. Gruvene ble
drevet av et engelsk selskap; "The Molybdenite Company". All maim malte breres
ofte i bralt terreng fra toppen av fjellet der gruven befant seg, og delte gjorde driftensvrert dyr.
I 1911 overtok et norsk selskap driften: "Christiania Minecompani", og mer og mer
gikk til a produsere og utvinne wolfram istedenfor molybden. Stigende produksjon og
bra inntjening pa grunn av h0ye ravarepriser beskjeftiget 38 mann i 1914.
Eltersperselen hadde sammenheng med ferste verdenskrig, for wolfram ble benyttet
i spesial legeringer i pansergranater og tanks. Driften sank siden betraktelig, medbare noen fa hundre kilo produsert molybden og wolfram i 1916. To nye selskaper
tok over og arbeidet parallellt med hvert silt utmal, og til sammen 3700 tonn
malmholdig berg ble tatt ul. Eltersperselen sank, prisene fait igjen og all produksjon
stoppet opp, og utstyret ble solgt i 1922. Mineralet seheelilt, som alltid opptrer tettmed wolframilten, ble oppdaget f0rst i 1918. Elter nedleggelsen ble det ikke drift
igjen fer i 1937-39. Tilsammen 50 tonn malmkonsentrat ble talt ut mellom 1937 og
1940. Sehaaning som var gruveeier, solgte retlighetene til tyskerene under krigen.
Under okkupasjonstiden ble det likevel bare produsert 28 tonn ramalm, og delte maskyldes utstrakt sabotasje fra arbeiderne tross h0ye 10nninger. Det kan godt hende
det Jigger malmrester fra slike saboterte transporter i eller i nrerheten av gruvene
enda. Eller krigen sank produksjonen gradvis, og opph0rte helt i 1950. Flere fors0k
pa produksjon har vrert fors0kt men mislyktes.
Malmforekomsten opptrer i to parallelle soner, atskilt ca. 240 m fra hverandre, og
er totalt ca. 2,5 km lang. Omgivende hovedbergart utgjeres av prekambriske gneiser
av granodiorillisk sammensetning, med innslag av amfiboliltiske arer som omgir
malmen. Det verserer rykter om at en skjult kjempeare skal befrnne seg i en av
gruvegangene.
De viktigste mineralene skal kort beskrives her: Wolframill, seheelilt og
molybdenglans
Wolframitf
Wolframilten er en jernrik variant, og kalles da ferberilt. Den opptrer som
uregelmessige korn og klumper i bergarten. Det finnes ikke beskrevne funn, rneg
bekjent, av krystallaggregater fra gruven, men det er mulig at det har blilt funnet i derike malmarene. Det som er funnet pa tippene er klumper pa opptil 1 kilo. For mangear siden h0rte jeg en historie om en som fant en kjempeklump pa 15 kilo. Oftest
finner en korn fra millimeterst0rrelse til opptil 5-6 em. Vekten og metallglansen pa
den perfekte kl0ven skiller denne lelt fra amfibol og pyroksen. Wolframilten opptrer
alltid tell med kvartslinser/ganger.
I de store tipphaugene er det lettest a lete elter wolframill i bekkeleiet, som hvert
ar graver nytt materiale fram midt i en av de st0rste tippene. Vrer oppmerksom pa atstore steiner ogsa Iigger i denne massen, og lell kan rase ned fra de utvaskede,
bralle skrentene!
Seheelitf
Rundt mineralkornene av wolframilt finnes alltid en sone av seheelill (CaW0 3 ). Den
opptrer som koronaer, og har en skillengra farge, rundt de ellers blanke, svarte

26wolframittkornene. Sehelitten opptrer ogsa alene, som impregnasjon, og stl2lrre eller
mindre korn og linser. Den likner pa kvarts, men kortbl2llget UV-Iys kan avsll2lre den
Iysgule eller bla fJuoreseensen. Seheelitten er som korona antatt dannet ved seinmetasomatisk omvandling av wolfram itt. Ellers er den primrert dannet og nrert
relatert til kvartsarer. Sheelitt ble seint oppdaget, men i realiteten er dette mineralet
det dominerende wolframmineralet, dobbelt sa vanlig som wolframitt.
Molybdenglans
Molybdenglans er lett gjenkjennelig pa sin lave hardhet, og skinnende blametalliske
farge. Den opptrer ikke i store ansamlinger pa tippene, men mest som sma opptil emstore korn i bergarten. De stl2lrste forekomstene ble funnet pa toppen av plataet, og
er alltid knyttet til kvartsarer, enten som impregnasjon eller som stl2lrre klumper ikvartsen.
I tillegg til nevnte mineraler finnes pyrrhotitt, pyritt, flogopitt, biotitt og amfibolsom stl2lrre og mindre korn eller band i bergarten.

5. Labradoritt, Sirevag, Ha kommune
Labradoritt er en plagioklas-feltspat har. omtrent like mye kalsium som natrium imineralstrukturen. Fargespillet som oppstar i labradoritt, kalles labradorisering. Detteer forarsaket av en mikroskala avblanding av lameller med kalsium- og natriumrik
feltspat som bryter Iyset.
I de siste arene har flere sma og stl2lrre dagbrudd dukket opp i Sirevagomradet,ca. 20 km nord for Egersund. Anorthositten i dette omradet kan ha vakre spill i gull,
gmnt, purpur, orange, gult, lilla, og blatt. Vanligst er bliifargene.
Store blokker blir her saget ut fra fjellet og bearbeidet videre ved
larvikittbruddene i Larviksomradet til veggfliser, bordplater og annen dekorstein.
Denne dekorsteinen er valgt nl2lye ut fra kriterier som jamn kornstmrelse, farger, og
sprekkefrihet. Fjellet der sagingen skjer er dertor ikke interessant for mineralleiting.
Det er ikke fun net druserom i noen av forekomstene. Derimot kan man vrere heldig
hvis man ser pa masser som er sprengt ut tidlig i prosessen, der ofte grovkornete
stykker Iigger igjen. Den grovkornete labradoritten kan vrere et meget velegnet
materiale for ehaboehon-sliping, men det er en kunst a finne rett vinkel for a fa
skinnet pa toppen. AVblandingslamelier i enkelte krystaller kan gi fine stripeeffekter.
Enkelte stykker er tydelig sonerte og har ulike farger innen samme krystall, og ma da
karakteriseres som spektrolitt.
Fa andre mineraler er funnet, utenom enkelte aggregater/nodulrere ansamlinger
av ilmenitt, og stl2lrre og mindre krystallkorn av bronzitt. Ingen av disse har hellervelutviklet krystallform, men bronzitten kan vise seg velegnet til sliping da den gir eneiendommelig bronsefarget glans nar ehaboehon-slipt. Den har en god kll2lv og erikke lett a slipe, men ved forsiktig bearbeiding kan det bli et bra smykkemateriale. De
stl2lrste enkeltkrystaller av labradoritt har oftest blalig svakt skinn, og er malt til over
40 em i tverrmal. De stl2lrste enkeltkrystaller av bronsitt som jeg har funnnet, har malt
over 20 em.

Litteratur
DAHL, J. M. (1980): Gruver og skjerp i Rogaland. Stavanger Turistforenings Arbok
1980.
HEIER, K. S. (1955): The 0rsdalen tungsten deposit. Norsk Geologisk Tidsskrift 35,
69-85.

27

HEIER, K. S. (1956): The geology of the 0rsdalen district, Rogaland, S. Norway.
Norsk Geologisk Tidsskrift 36, 167-211.
MAIJER, C., JANSEN, B. H., WEVERS, J. & POORTER, R. P. E. (1977): Osumilite,
a new mineral to Norway. Contribution to the mineralogy of Norway, No. 63. Norsk
Geologisk Tidsskrift 57, 187-188.
DAS, K., DASGUPTA S., MIURA H. (2001): Stability of osumilite coexisting withspinel solid solution in metapelitic granulites at high oxygen fugacity. American
Mineralogist 86, 1423-1434.

English summary
The geology of Rogaland has not yielded as many nice collector's specimens as
many other parts of our country. Nevetheless, interesting minerals can be found in
Rogaland. This is a short summary of 5 localities I personally have visited andcollected from.

1. Thor's mine, Vats, Vindafjord community
This is a rather small, open-pit, and was found in 1899. The main minerals areuraninite, garnet, muscovite, gahnite(spinel), and alvite. It is located in Vindafjord
community, which is in the mid-northern part of Rogaland.
Ramsay and Raleigh obtained some of the uraninite, and found for the first time
helium in terrestial material. This element was previously only known fromspectrography of the sun. They were honoured with the Noble Price in chemistry for
their work. It is almost impossible to find uraninite in the mine today. Some nicegarnet crystals up to 50 mm have been found, and also gahnite, which can be up to
20 mm size. The minerals has a dark green colour, but rarely display crystal faces.

2. Talc quarry, Nordland at Hsle, Sandnes community
Approximately 40 km southeast of Stavanger is one of the few occurences of talc in
Rogaland. It occurs as small lenses and thin veins often surrounded by blue quartz.
The mother rock is granite. Talc has a bluish white to grey colour and is soft andsoapy. Other minerals found in this small, open quarry, are antigorite (as small grainsin blue quartz) and chrysotite (as thin veins, with silky appearance). Yellowish green
serpentine and thin veins of calcite (satengspat) have also been found.

3. Osumilite, Vikedal, Bjerkreim community.
Osumilite is a rather rare mineral in worldwide, and is found very easily accessible ata roadside in Vikedal nears Vikesa. It never exibits crystal faces, but is mixed withother dark minerals (amphibole, magnetite, biotite) in long bands, and theappearance is gneissic. The lighter bands consist of feldspar, spinel, garnet andquartz. Osumilite is a high temperature mineral, formed at 850 - 1000 °C, and under
low pressure. The mineral has a violet-like colour and could possibly be used as a
gemstone when polished.

28

4. 0rsdalen tungsten deposit, Bjerkreim community.
Originally the 0rsdalen deposit was mined for molybdenite, but after the first
discoveries around 1900, the tungsten mineral wolframite was found and became themost important mineral. It was not until 1918 that the most widely occurring mineralin the mine, scheelite, was found. During the 1. World War, the mine was extensively
worked, due to high tungsten prices on the markeds. The last mine was closed downin 1950. You can still find wolframite and scheelite on the dumps. Scheelite.often
occurs as a corona around the wolframite, and is formed by calcium metasomatism,
but primary sceelite is also widespread as grains in quartz.

5. Labradorite, Sirevag, Ha community.
In recent years quite a few smaller and bigger quarries has been developed in, andaround Sirevag, Ha community. The quarries are operated for high quality labradorite
for decorative purposes. Huge blocks are sawn out and sent to Larvik for cutting andpolishing for tables, wall tiles etc. This is a rather nice rock with a brownish colour,and each crystal grain has a wonderful labradorization yielding a series of different
colours; yellow, violet, red, blue, green, gold. The mineral collectors will be moreinterested in the coarser crystal grains, which can reach 40 em and above! A polishedslab of this size is really nice to look at, and the material has definitively gemstonequalities as chabochon material. In addition, the mineral bronzite (hypersthene) has
been found as masses up to 20cm. It shows a nice bronze schillerizing effect, andcan by careful polishing be utilised as chabochon material.

29