Kongsberg Mineralsymposium 1998
Norsk Bergverksmuseum Skrift, 14,40-49

Edle mineraler i mafiske og ultramafiske
bergarter - en oppsummering av platina-gruppe
mineraler (PGM) funnet i Norge i de senere ar.
Lars Petter Nilsson & Rune B. Larsen

Fram til 1984 var det bare kjent noen fa platina-gruppe mineraler (PGM) med fin nested i
Norge. Sperrylitt PtAs 2 og cooperitt PtS 2 var bl. a. blitt funnet i elvesand sammen med gullfra Storfossen i Karasjokka, og fra Sargejokk gUlifelt var det funnet sperrylitt og gedigent
platina Pt (BjlZlrlykke 1966, side 47-50).
Forutsetningen for en effektiv underslZlkelse og sikker bestemmelse av PGM er at man har
tilgjengelig en elektron-mikrosonde med et tilknyttet scanning elektronmikroskop (SEM). En
slik instrumentkombinasjon ble anskaffet ved Institutt for kontinentalsokkelunderslZlkelser,
IKU (na: IKU Petroleumsforskning as) i Trondheim i 1983.
Skredet av nye PGM i Norge startet hlZlsten 1984 med Arne Gmnlies underslZlkelse av
kobber-nikkelmalm fra Lillefjellklumpen i Grongfeltet i Nord-Tmndelag. Gmnlies resultater
rakk akkurat a komme med som "pers. medd." I "Norges Mineraler" (Neumann 1985, side
35 og 38). Resultatene er videre publisert i NGT (Gmnlie 1988). Allerede Foslie og Johnson
HlZlst (1932) hadde dokumentert at malmen fra Lillefjellklumpen var rik pa platina (Pt) og
palladium (Pd), men visste ikke den gang om edelmetallene var gitterbundet i sulfidene(srerlig i kobberkisen), eller satt som egne diskrete mineralfaser. GrlZlnlie fant fine eksempler
pa merenskyitt, PdTe2, sperrylitt, PtAs 2, moncheitt, PtTe2, og temagamitt?, Pd3HgTe3'
GrlZlnlies oppmuntrende resultater ansporet lZlyeblikkelig undertegnede (LPN) til ogsa a
prlZlve seg pa den nye mikrosonden. Pa dette tidspunktet var det enna ikke mulig a fa gjort
kommersielle analyser pa aile de seks platina-gruppe elementene (PGE: Os, Ir, Ru, Rh, Pt
og Pd). Man fikk kun analysert pa Pt og Pd, og deteksjonsgrensene var relativt meget hlZlye
sammenlignet med dagens. Jeg satt derfor kun med en svak analytisk indikasjon pa en
anrikning av Pd og Pt i IlZlsblokker av ferropyroksenitt fra Grasubekken i Jotunheimen.
Torgeir T. Garmo hadde i 1979 fortalt meg om et funn som glasiolog Hans Christian Olsen
ved NVE hadde gjort her omkring 1970. Pa vei ned fra bremalinger pa Grasubreen(lZlstskraningen av Glittertindmassivet) hadde han stoppet opp ved noen malakittbelagte
blokker ved starten pa Grasubekken der denne kommer ut av breen og tatt noen pmver.
Disse ble analysert ved Mineralogisk Geologisk Museum i Oslo hvor sperrylitt samt gedigent
platina(?) ble bestemt/indikert(?).
Undertegnede fikk full klaff i flZlrste forslZlk med materialet fra Grasubekken. Selv om kornene
kun var i stlZlrrelsesomradet opp til ca. 5 mikrometer kom enkelte av analysene ut med
meget gode totalsummer, d. v. s. fra 98 til 101 vekt-%. Nedenfor flZllger en opplisting av
mineralene som ble funnet i blokker fra Grasubekken. Som opplistingen viser dreier det seg
om legeringer med Pd som viktigste PGE. En artikkel om mineralene fra Grasubekken er fortiden under arbeid og nedenstaende er hentet fra manuskriptet til denne.

40

GRASUBEKKEN, JOTUNHEIMEN:
Edelmetallfaser, assosierte faser/vertsfaser av Cu-sulfider og molybdenglans samt ikkeassosierte base-metall sulfider:
Edelmetall-faser:

Pd-Cu-Pt-Fe (+/- sma mengder eller spormengder av Au, As, Bi, Te, Ir and Rh) legering ikobberkis (cpy) eller silikater .
mulig "cuprian palladium" (ligner mest pa UN 1975-2 i Cabri 1981)
Pd-Cu-(Pt)-(Au)-(?Ag) legering i cpy
Pd-rik "cuprian palladium"
Pd-?Cu-?Fe-Pt-(Au)-(Te) legering i uidentifisert ?Cu-Fe f0rende vertsfase uten S
Pd-(?Fe)-(?Cu)-(Pt)-(Au)-(Te) legering i ?bornitt (bn)/?cpy
Pd-Pt-Te legering i cpy,

Pd-Cu-Au-?Fe-(Pt)-(Ag) legering i silikater

Pd-Au-Te legering i bn +?cpy,

Pd-Te-As legering i bn

Pd-Te-Pb legering i cpy,

Pd-Pb legering i cpy

Pd-Ag legering i silikater,

Au-Pd-(Pt) legering i molybdenglans (MoS2)

Ag-Au legering
Te-Pd legering ibn,
(Ag/Ag+Au forholdet er ca. 0.4/1 hvilket indikerer ?elektrum/"gyldisk s0Iv"(Neumann 1985,
p.4))
Pt-Pd-Fe-Cu legering i silikater"cuprian platinum" eller ferroplatina-- elementene er listet etter avtagende konsentrasjon (i vekt-%)- underordnede elementer er satt i parentes (d.v.s. mindre enn ca. 5 vekt-% hvor totalen er
normalisert til 100 %)Assosierte faser/vertsfaser:
kobberkis (cpy),

bornitt (bn), covellin (cov),

molybdenglans (MoS2),

uidentifisert ?Cu-Fe f0rende fase uten signifikant S,
fase,uidentifisert S-fri, ?Fe-Cu f0rendedsilikater (klinQpyroksen pluss eventuelt flogopitt, etc.)base metall sulfider (BMS) som selv ikke er vertsfase/pikke i kontakt med diskrete
edelmetallfaser, men disse BMS kan selv inneholde sma mengder/spormengder av PGE og
Au:

41pentland itt, Co-pentlanditt (Co>Ni), Co-pentland itt (Ni>Co) med 0.2 % Pt og 0.4 % Au,
svovelkis, magnetkis,

Aksessorier (fra polerslip nr. 906 av tungmineral-konsentrat):
blyglans, barytt, U-V-Cs fase, monazitt,
Ce-La-?Nd-?Pr + eventuelle andre REE (opptrer som en liten kUle)
andre Ce-La gruppe mineraler (LREE-mineraler)

PGM i ofiolitter
Midt pa 1980-tallet ble det ved NGU gjort et pilotstudium pa PGE i Norge. Arbeidet ble ledet
av Ron Boyd, og en viktig deltager i prosjektet var PGE-spesialist Sarah-Jane Barnes somarbeidet ved NGU pa den tiden. Resultatene fra pilotprosjektet fins i en apen NGU-rapport(Barnes et al. 1987). Krommalmene var blant de "geotopene" som ble unders0kt.
Krommalm fra ca. 60 forskjellige forekomster i Midt-Norge og pa Helgelandskysten ble
analysert pa Pt, Pd og Au. Av 66 analyserte prlZlver viste 6 klart anomale Pt og/eller Pdverdier. PGM ble funnet og bestemt som inneslutninger i kromitt i to av forekomstene,
Osthammeren ved R0ros og 0rnstolen ved Sels0yvik i R0d0Y. Resultater av de videre
unders0kelsene av materiale fra Osthammeren er gitt i Nilsson (1987,1988,1989, 1990a og
1990b) samt i Nilsson, Sturt og Ramsay (1997). Nedenfor er listet opp platina-gruppe
mineraler som til na er bestemt fra Osthammeren, videre er tatt med gjennomsnittsgehalter
for analyserte prlZlver samt analyseverdier for den rikeste av de analyserte prlZlvene (datatatt fra manuskript under arbeid). Mikrosondearbeidet ble vesentlig utf0rt i perioden 1986 1988. Senere er en mengde slip fra Osthammeren mikroskopert, og anslagsvis flere hundre
inneslutninger av PGM er observert, men enna ikke bestemt pa mikrosonde av finansielleog andre arsaker. Det er imidlertid na gitt signaler ved NGU om at arbeidet med PGM i
Osthammeren kan bli tatt opp igjen i ncermeste fremtid.
OSTHAMMEREN
Osthammeren er en liten serpentinittkuppe S0 for R0roS. Den er tolket til a representere etlite mantelfragment (0,05 km2) tilh0rende Vagamo ofiolitten (Sturt, B0e, Ramsay &Bjerkgard 1995), (Sturt, Ramsay & Bjerkgard 1997) og (Nilsson, Sturt & Ramsay 1997).
Kromitt er det eneste magmatiske mineralet som er igjen pa Osthammeren. De primcere
silikatene er totalt omvandlet til serpentin, og underordnet opptrer ogsa litt karbonat(magnesitt?) pa arer. Det meget h0ye Cr/AI forholdet i kromitten (0,90) indikerer dannelse
pa et relativt stort dyp i den 0vre mantel (dypere enn de store nabofragmentene Feragen(15 km2), Raudhammeren (5km2) og Klettene.
PGM-fasene er listet i Nilsson (1990a). Denne artikkelen ble kommentert av Jambor og
Vanko (1991) som kom med opplysninger/forslag til ytterligere to mineralbetegnelser *.

PGM-faser:
lauritt RUS2

Os-Iauritt (RU,OS)S2

erlichmanitt OSS2

Ir-rich erlichmanitt (Os,lr)S242

osarsitt OsAsS

irarsitt IrAsShollingworthitt RhAsS

platarsitt PtAsS

sperrylitt PtAs 2

iridosmin OS,lrosmiridium Ir,Osnavnl0s fase: Pt2(lr,OS)FeO.65

gedigent Os

stibiopalladinitt (c. Pd 3 Sb)* tolovkitt IrSbS* Rh-rich tolovkitt (Ir,Rh)SbS* mulig beta-iridisite? (Ir,Pt,Pb)S2

Assosierte faser:
niccolitt NiAs andpentland itt (Fe,Ni)9Sa ,heazlewooditt Ni 3S2

Gehalter: ref. Boyd et al. (1990),I
Platina-gruppe mineralene sitter som inneslutninger i rik slire/are type krommalm med etmeget lavt innhold av gangartsmineraler.
Gjennomsnitt i 12 kromittpr0ver
i ppb, aritmetisk middel:
ppb

rikeste enkeltanalyse*
_

Os
Ir
Ru
Rh
Pt
Pd
Au

346
243
396
35
449
17
14

130
160
160
130
9300
79
200

PGEtotal + Au

1500

10159

* den h0yeste oppnadde gehalten pa ca.10 ppm skyltes trolig en sperrylitt nugget-effekt
hvor sperrylitt, samt i mindre grad ogsa Rh- og Pd f0rende PGM og Au, var sammenvokst.
To replikat-analyser av den samme pr0ven ga nemlig ikke de samme meget h0ye
analyseverdiene.

Nar det gjelder 0rnstolen kommer denne helt i skyggen av Osthammeren hva antallet kjente
PGM angar. Fra 0rnstolen er bestemt lauritt, Os-Iauritt og irarsitt samt mulig sobolevskitt(Pdo.9aPto.o2)(Bio.64Auo.2aTeo.oa), hvorav sistnevnte vel ikke er funnet andre steder i Norge(?).
Referanse til 0rnstolen: (Nilsson 1988, 1990c og Boyd et al. 1990, vol. 2 side 93 - 121).

43

Ogsa fra Raudberget i Stl2llsheimen i Sogn har undertegnede LPN bestemt en rekke PGM(se Boyd et al. 1990, vol. 1 + vol. 2, side 133 - 156). Konsentrasjonene av PGE var iutgangsmaterialet her svc:ert lave. PGM ble derfor kun undersl2lkt og funnet itungmineralkonsentrater fra dunitt, serpentinitt og talkrike bergarter:
irarsitt, (Ir,Rh,Pt)AsS, iridosmin, OS,lr,(Pt), ruthenian osmium, OS,Ru,lr, geversitt, PtSb 2 ,isoferroplatina, Pt3 Fe, Pt-Fe legering som mulig er tetraferroplatina, PtFe, en Cu-Au-Osp
Pt legering samt mieheneritt, PdBiTe.
En rekke andre sjeldne mineralfaser med Te, Bi, Sb og Se samt gedigent gull og uraninitt
opptrer her sammen med PGM. De viktigste ledsagermineralene er her ikke kromitt, menheazlewooditt,Ni 3 S2 , og pentland itt, (Ni,Fe)gSa.

LEKA OFIOLITT KOMPLEKSET
Nar det gjelder PGM i Leka-ofiolittkomplekset henvises til arbeidene gjort ved Universitetet iBergen i samarbeid med NGU, sc:erlig Geir Mossige Johannesens hovedfagsoppgave fra
1992. Nedenfor er tatt med et meget kort ekstrakt.
Referanser:
Boyd et al. (1990), Pedersen, Johannesen & Boyd (1993) og Johannesen (1992).
Mineralogi og gehalter:i manteltektonitten (massiv kromititt i orthopyroksenitt arer i harzburgitt):
min. 2832 ppb total PGE + Au
maks. 8500 ppb total PGE + Au
gjennomsnitt (n=5) 4770 ppb PGE +Au i en 10-20 em mektig kromitittare
PGM-faser:
Pt-Iegeringer (mest vanlig opptredende), Pd-Cu antimonid (vanlig), Pt-Cu-(Sb) (vanlig),mens resten opptrer sjeldent: Lauritt, Ru-Ir-Fe-Ni, Rutenium pentland itt, Gedigent Os, Ni-FeIr-Pt, Rh-Sb, Stibiopalladinitt, Geversitt, Tulameenitt and gedigent Pt.

I den lagdelte serien:
De opptrer tre typer av stratiforme PGE-anrikninger:
Pd-dominerte anrikninger assosiert med sulfidrike horisonter (stratigrafisk hl2lyeste niva)
mineralselskap: pentland itt, heazlewooditt, awaruitt, gedigent Cu, magnetitt, Cu-Pd-Au
legeringer og keithkonnitt (sjelden).
Pt-dominerte anrikninger med stratigrafisk posisjon rett under de Pd dominerte horisontene
mineralselskap: pentland itt, awaruitt (euhedral), Pt-Fe-Ni legeringer, Pd-Cu antimonid og
Pd-Fe-Ni-Cu-(Zn) (sjelden)

44

Os-Ir-Ru anrikninger assosiert med kromitthorisonter (disseminert kromitt) (stratigrafisk
laveste niva) mineralselskap: ikke dokumentert?

De PGE-mineraliserte horisontene kan fl2llges lateralt (Iangs strlZlket) over 1.5 km
Kjerneboringer gjennom de Pt- og Pd-anrikede horisontene ga 0.5 and 1mgjennomsnittsgehalter pa ca. 1 ppm PGE + Au, og handstykker fra en av horisontene ga
over 3 ppm PGE.
Totalt IPGE-innhold (d.v.s. Os+lr+Ru) i Os-Ir-Ru anrikninger ligger i stl2lrrelsesomradet etpar hundre ppb.
130 + 83 +Den rikeste analysen (Econ. Geo!. 88, Table 5, side 796) viste Os + Ir + Ru
260 = 473 ppb.

=

FE0Y
Fra arbeidet til Foslie og Johnson Hl2lst (1932) var det kjent en meget PGE-rik maim i tiIIegg
til Lillefjellklumpen, nemlig kobber-nikkelmalmen pa Fel2lY utenfor Haugesund. Nedenfor
fl2llger et kort ekstrakt med data fra Fel2lY:

I
I

Referanser: Boyd, Barnes & GrlZlnlie (1988), Boyd & Nixon (1985), Sturt, Thon & Fumes(1980), Scott (1992) og Foslie & Johnson Hl2lst (1932).
Malmen er en massiv, fin- til middelskornet sulfidmalm beliggende
Karml2lY ofiolitten ("sheeted dykes" i gabbro).

I

gangkomplekset

I

PGM:
kotulskitt Pd(Te,Bi), temagamitt Pd3HgTe3 and sperrylitt PtAs 2'

Gehalter:
Gehaltomrade ifl2llge Boyd, Barnes & Grl2lnlie:Os
31 - 490 ppb
Ir
6.4-410ppb
Ru
72 - 480 ppb
Rh
23 - 440 ppb
Pt
640 - 5400 ppb
Pd 2600 - 8000 ppb
Au
6 - 310 ppb
Ni0.19 - 2.35 wt-%
Cu
0.87 -16.3 wt-%

I

II

Gjennomsnitt ifl2llge Foslie & Johnson Hl2lst:
Pt
1.12 ppm
Pd2.97 ppm
Meget rike prlZlver ifl2llge Boyd & Nixon:Pt
opp til 11 ppm

45

STORMYRPLUTTEN OG L1LLEFJELLKLUMPEN
Stormyrplutten og Lillefjellumpen er to sma gabbro intrusjoner der finnes innen forGrongfeltet i det nordlige Nord-Tr~mdelag. Grongfeltet er mest kjent for sine kopper og sinkforekomster der produserte maim i mange artier (til eksempel Skorovass gruben). Imidlertid
blev det allerede kjent tilbake i 1930'erne at Lillefjellklumpen inneholdt anomale
konsentrasjoner av platinagruppemetaller, etter at S. Foslie og M. H0St gjennomf0rte
kjemiske analyser av denne forekomst.
Foslie og H0st's arbeider er ganske
bemerkelsesverdig idet platinametal forekomster var svcert sjeldne pa det tidlige trettitallet.
De store forekomstene i S0r-Afrika var bare funnet noen fa ar ftdligere. Likeledes kunne
man ikke se platinagruppe mineralene med det blotte 0ye og analysene matte foretaes med
tidkrevende vatkjemiske metoder der var beheffet med stor usikkerhet. Allikevel kunne
Foslie og H0st konkludere med at Lillefjellklumpen inneholdt 3.8 g/tonn platina + palladium,en verdi der er imponerende ncer ved moderne analyser fra 1995 (Gmnlie, 1988; Larsen og
Grenne, 1995) der giver en konsentrasjon pa 3.43 g/tonn platina + palladium og ca. O. 5
g/tonn gull. St0rsteparten av platinametallerne sidder i merenskyit og sperrylit. Disse og
0vrige mineraler er tabulerte nedenfor.
Platinagruppe mineraliseringene i Stormyrplutten gabbroen blev ikke oppdaget f0r i 1991
hvor NGU foretok systematiske unders0kelser av en magmatisk kopper + nikkel forekomst
der tidligere var kjent fra denne intuisjon.
Kjemiske analyser viste at forekomsten
gjennomsnittlig inneholder 0.64 g/tonn platina + palladium og ca. 0.05 g/tonn gull og at der
saledes er tale om meget lave konsentrasjoner av edle metaller sammenlignet med
Lillefjellklumpen. Platinametallerne sidder overveiende i sperrylit og temagemit men i tiIIegg
til disse blev der funnet 9 andre platinagruppe mineraler av hvilke flere ikke er alminnelig
kjente.
Bade Lillefjellklumpen og Stormyrplutten inneholder scerdeles lave konsentrasjoner av
rhodium, ruthenium, iridium og osmium og der blev heller ikke funnet mineraler hvor disse
platinagruppe elementer var tilstede.

Platinagruppe mineraler (Oppf0rt med fallende hyppighet for hver enkelt forekomst)

Lillefjellklumpen (fra Gr0nlie, 1988)
Merenskyite
Sperrylit
Moncheit
Temagamit (?)

PdTe2
PtAs 2
PtTe2
Pd 3 HgTe 3

Stormyrplutten
Sperrylit
Temagemit
Borovskit
Merenskyit
Sudburyit
Stibioppalladinit?
?
46

PtO.75Feo.25As2
Pd3SbTe3
Pd3SbTe4
PdTe2
PdSb
Pd 3 Sb(Pd, Pt)4Sb2As3
PduTeHg?
?
?

PdTe1.aHg
Pd 2 Sb 2 Te
Pd 7 Sb 5Te 4

KAREN HAUGEN, PORSVANN OG GALLUJAVRRI
Dette er tre PGE-anrikede lokaliteter innenfor Karasjok tidlig-proterosoiske gmnnsteinsbelte
i Finnmark. Karenhaugen og Porsvann er til dels sterkt Pd og (Pt) anrikede Cu-PGE
mineraliseringer i intrusive ultramafiske amfibolittlinser like Syd0st og syd for Lakselv, mens
Gallujavrri er en PGE-anriket Ni-Cu mineralisering i en noe friskere, 5 km lang ultramafisk
intrusjon lenger syd i gmnnsteinsbeltet. Et kort referat om PGE i Karenhaugen og Gallujavrri
er gitt av Often & Nilsson (1990). Nedenfor f01ger et utdrag av PGM funnet i materiale fra
Karenhaugen-forekomsten. Mikrosondearbeidet ble utf0rt av LPN h0sten 1989, mens den
forutgaende bearbeiding av materia let samt oppdagelsen av de anomalt h0ye PGEverdiene ble gjort av Morten Often ved NGU.
1) Det hyppigst opptredende PGM er mellomledd i blandingsrekken stibiopaliadinitU
mertieitt I,ll - arsenopalladinitUstiliwateritt.
arsenopalladinitt (ideell Pda(As,Sbh)/
Stibiopalladinitt (ideell formel Pd 5Sb 2)/
stillwateritt (ideell Pd aAs 3)
Mertieitt I (ideell Pd 11 Sb 4)/
Mertieitt " (ideell Pd aSb 3)- sammensetninger med omtrent like store deler Sb og As samt Iitt Cu, men helt ubetydelig
Pt i tiIIegg til Pd er det vanligst forekommende i Karenhaugen.
- et Sb-fritt ledd med sammensetning tilsvarende stillwateritt ble bestemt i ett enkelt tilfelle.
2) varianter av mulig Cu-f0rende legeringer(?), bl.a. CU64PtaPd3Ag1As22 , denne kan ogsa
representere et Cu-sulfid og et Pt-Pd arsenid(?).
3) Palladoarsenid (ideell formel Pd 2As)
(Pd 1.77PtO.12CUO.03)sum=1.92(As o.51 TeO.30SbO.09)sum=0. 90(Pd 1.71 CUO.06)sum= 1.77(ASO.57Sbo.39)sum=0. 96
4) Gedigent palladium, PdO.97Teo.03
5) Sperrylitt, PtAs 2, forekommer bade som frikorn og i sammenvoksning med
stibiopaliadinitUmertieitt I og II.
6) (PdO.74PtO.16CUO.04)sum=0.94(Aso.66Sbo.20)sum=0.86
navnI0s(?), tilsvarer ncermest As-ekvivalenten av sudburyitt(ideell PdSb).
7) (Pd079CUO.02)sum=0.81 (SbO.1OAso.03)sum=0.13
navnI0s(?), ikke tidligere rapportert sammensetning.
8)

rent Pd-tellurid (ikk~ kvantitativt bestemt).

Nar det gjelder materialet fra Porsvann-forekomsten er dette for tid en under bearbeidelse i
et sammarbeid mellom NGU ved MO og LPN og Universitet i Oulu, Finland ved Andrei
Barkov.
Det opptrer her en del PGM forskjellige fra de PGM som ble funnet i Karenhaugen.

47

Pr0ver fra Gallujavrri Cu-Ni forekomsten er undersl2lkt pa mikrosonde av LPN. Det ble ikke
lokalisert PGM-inneslutninger i sulfidene, men mulighetene er tilstede bade for silikat- og
oksydtilknyttede PGM. Gallujavrri-forekomsten har ellers patallende likhetstrekk med denstore Keivitsa-malmforekomsten i Finland.

Referanser
Bjl2lrlykke, H. 1966: De alluviale gullforekomster i indre Finnmark. Norges geologiske
undersl2lkelse nr. 236, 66 sider.
•Cabri, L.J. (red.) 1981: Platinum-group elements: mineralogy, geology. Can. Inst. Min.
Metall., Special volume 23, 267 sider.
Boyd, R et al. 1990a: Geochemistry of platinum metals in ophiolites in Norway.
Final report. NTNF project no. MB10.20346. NGU-Rapport 90.065, volum 1 og 2,
44 + 220 sider.
Boyd, R, Barnes, S.-J. & Gr0nlie, A. 1988: Noble metal geochemistry of some Ni-Cu
deposits in the Sweconorwegian and Caledonian orogens in Norway.
In: GEO-PLATINUM 87, eds. H. M. Prichard et al. Elsevier, 145-158.
Boyd, R & Nixon, F. 1985: Norwegian nickel deposits: a review. Geological Survey Finland
Bulletin 333, 363-394.
Foslie, S. & Johnson Hl2lst, M. (1932): Platina i sulfidisk nikkelmalm. NGU-Bulletin 137,
71 sider.
Gr0nlie, A. 1988: Platinum-group minerals in the Lillefjellklumpen nickel-copper deposit,
Nord-Tr0ndelag. Norsk Geologisk Tidsskrift 68, side 65-72.
Jambor, L.J. & Vanko, D.A. 1991: New mineral names. American Mineralogist 76, side
1439.
Johannesen, G.M. (1992): Mineralogy of Platinum -Group Elements in the Caledonian Leka
Ophiolite Complex. Upublisert Cando Scient thesis, Univ. of Bergen, 57sider.
Larsen, R & Grenne, T. 1995: Cu-Ni-PGE mineralization hosted by boninitic gabbro, central
Norwegian Caledonides: character and tectonic setting. Trans. Instn Min. Metall.
104, side B87-B98.
Neumann, H. 1985: Norges Mineraler. Norges Geologiske Undersl2lkelse Skrifter 68,
278 sider.
Nilsson, L. P. 1987: Platinum-group mineral inclusions in chromitite from ophiolitic
tectonites in the Caledonides of Norway. Symposium TROODOS 87 Ophiolites
and Oceanic Lithosphere, Nicosia, Cyprus 4-10 October 1987. Abstract, side 152.
Nilsson, L. P. 1988: Inneslutninger av platina-gruppe mineraler (PGM) i kromitt fra
Osthammeren og 0rnstolen, - to ofiolittiske tektonitter ide norske kaledonider.
18. Nordiske Geologiske Vinterml2lde. 12.-14. januar 1988, Kl2lbenhavn. Abstract,side 310-311.
Nilsson, L. P. 1989: Platinum group mineral inclusions in ophiolitic chromitite from theOsthammeren tectonite body, Norway. 5th International Platinum Symposium,
Otaniemi, Finland, 1-3 August 1989. Abstract Geological Survey Finland Bulletin 61,
Part 1, side 42-43.
Nilsson, L. P. 1990a: Platinum-group mineral inclusions in chromitite from the Osthammeren
ultramafic tectonite body, south central Norway. Mineralogy and Petrology 42,
side 249-263.
Nilsson, L. P. 1990b: Platinum-group mineral inclusions in chromitite from the Osthammeren
ultramafic tectonite body; south central Norway. I: R Boyd et al. 1990, side 32-92.
Nilsson, L. P. 1990c: Platina-gruppe mineraler i 0rnstolen ultramafiske tektonittlinse,
nordlige sentrale Norge. 19. Nordiske Geologiske Vinterml2lte, 8.-12. januar 1980,
Stavanger. Abstract Geonytt 1/1990 side 83-84.
48

Nilsson, L. P., Sturt, B. A. & Ramsay, D. M. 1997: Ophiolitic ultramafites in the FolldalR0ros tract, and their Cr-(PGE) mineralisation. Norges geologiske unders0kelse
Bulletin 433, side 10-11.
Often, M. & Nilsson, L. P. 1990: Ny type palladium og platina-mineralisering i Karasjok
gmnnsteinsbelte, Finnmark. 19. Nordiske Geologiske Vinterm0te, 8.-12. januar
1980, Stavanger. Abstract Geonytt 1/1990 side 85-86.
Pedersen, R-B., Johannesen, G.M. & Boyd, R 1993: Stratiform platinum-group element
mineralizations in the ultramafic cumulates of the Leka Ophiolite Complex, central
Norway. Economic Geology 88,782-803.
Scott, J. 1992: Mineralization in the Karm0Y ophiolite, southwest Norway. M.Sc. thesis,
Memorial University, St. Johns, Newfoundland, 221 sider.
Sturt, B.A., Ramsay, D.M. & Bjerkgard, 1. 1997: Revisions of the tectonostratigraphy of the
Otta-R0ros tract. NGU-Bulletin 433, 8-9.
Sturt, B.A., B0e, R, Ramsay, D.M. & Bjerkgard, T. 1995: Stratigraphy of the Otta-Vaga tract
and regional stratigraphic implications. NGU-Bulletin 427, 25-28.
Sturt, B.A., Thon, A. & Furnes, H. 1980: The geology and preliminary geochemistry of the
Karm0Y ophiolite, S.W. Norway. Proceedings International Ophiolite Symposium
Cyprus 1979, (red. A. Panayitou), 538-554.

49