Nr. 11993
H. Ne uma nn & B. N.
Tombarthite, a new mineral from Hegerveit, Evje , South Norway. Lithos, I. 113123,1968

feldsp ar s. A mer. 1. Sc i.. 262 , 1230- 1233,
1964
B. N. & S. B. Sm ithso n.
Studie s o f the Precambrian Herefoss gran ite I: K-feldsp ar ob liq uity. No rs k Geol.
T idss kr., 4 6 , 367-396 , 1965

B. N. & G. Raade.
Contributions to the Mineralogy of Norway. No . 54 .
On chro m ian montmorillonite (vo lkons ko ite ) in No rway . Norsk G eol. Tidssk r., 53.
329 -33 1. 1973

B. N. & S . B. Smi thso n.
Forde ling av a lka life lts pa t med varie re ndesy m me triege ns ka pe r inne nfo r Herefo ssgranitt en . For edrag srefe rat.
VI.
Nordi ske ge o log iske vinterme te.
T rondheim 19 64 .
Nors k G eol. Tidsskr., 45, 159 , 1966.

W . L Griffin, B. N . & B. B. Jensen .
Mineral ogi ske undersokel se av tinntallerkner fra Hidra-vraket. Norsk Sj ofartsrnuse um A rs be re t., 1976, I 11-1 14

H. Ne umann. S . Be rg stel & B. N.
Contrib utio ns to the Mine ralogy of Norwa y No . 34: Sti llwe llite in the Lan gesunds fjor d nephline syen ite pe gmatite
dyk e s. No rs k Geo l. Tidssk r., 46. 327-33 4.
1966

W. L G riffin, B. N. & B. B. Jensen
Contributions to the Mineralogy of Norwa y. No . 64 .
Britholite- (Y ), and its alteration : Rei crsdal.
Vest-Ag de r, south Norway. Norsk Geol.
T idsskr.. 59. 265-271,1979
oThalenitt-liknende mineraler fra Askagen, Sverige.
Roy Kristian sen.P ostboks 19,/656 Torp

Allerede tidlig pa 70-tallet kom jeg i besittelse av stuffer med angivelig
thalenitt fra Askagen, Sverige. Senere har jeg fatt flere stuffer ihende.
Men i ettertid har ingen av disse stuffene ved nrerrnere undersokelse
vist seg a vrere ekte thalenitt.
Dette er bekreftet takket vrere kontakt og samarbeid med Dr. A. V.
Voloshin, Kola Scientific Center i Apatity. Denne kontakten har vrert
fruktbar pa flere mater, bl.a. har han analysert de her omtalte mineraler v.h.a. mikrosonde.
nr. av Stein).

Fore lop ig har undersekel sen e v ist at prevene, i m in besi tte lse , bestar av fol gende
mineraler:limor iitt -(Y ), Y2 (Si0 4)(C03)
Keiviitt -(Y ). Y2 Si207og, met amikt, Y2 Si207

De fteste av disse mineralene er allerede
diskutert inngaende av Nilssen (1971). riktignok mange ar fer keiviitt ble foreslatt av
russerne , men bade thalenitt, yttrialitt og
fo rskje llige faser av Y2Si207 er nevnt.

Ekte thalenitt e r i se nere tid god t definert
v.h.a. kr yst all strukturanaly se av ru sserne,ogdenkorrekte
formel ener
Y3Si30 10(OH ) (se Kr istiansen 1993, dette

Forekomsten.
Askagen kvartsbrudd ligger mere innsjeen
Yngen i Varrnland i Midt-Sverige, og

7

STEINVo loshin & Pakhomovskii ( 1986) - det
ferste funn i Russland. Der forekommer
mineralet sa m hvite til svak gulfargede
krystaller opp til 1,5 mm, i f1u sspat fra etzinnwa lditt-albitt kompl eks, sammen med
kainositt, thalenitt , keiviitt og vyuntspakhkitt .

minera logien og pet rografien er ka rt
beskrevet av Sjogren (1906). Han nevnerfe lgende mineraler:gedige n vismut,bismut itt, vismutgl ans, gadolinitt, orthitt,tengeritt og thalen itt.
Kvartsbruddet er en mektig pegmatitisk
kvarts utskillin g i den vanlige lysgra halleflintgnei ssen. Homk ullsgra nitt har ogsa
star utbrede lse i ornradet. savel sa m orebrogranitt og gabbrodioritt.
Neumann & Nilssen ( 1962 ) omtaler lornbaarditt fra Askagen, sa m inneslutninger ithalenitten. Lombaarditt synes a v<e re identisk med orthitt.

Proven jeg fikk av John Bromm eland i sin

tid - fortsa tt med ettiketten "Tha lenitt.
Askagen" - ble forst i 1988 sendt A. V.
Voloshin med tanke pa a fa fastslatt enende lig identitet; mistanken var keiviitt.
Star var over raskelsen da denne proven og
andre senere viste seg a viere det sje ldne
mineralet iimoriit t, - tidligere ikke kjent
fra Skandinavia.
Det er forevrig underli g at et slikt mineral
har vtert upaaktet sa lenge, all den tid
mineralet finnes i kilogram store stykker,og sa ledes desidert aile andre funn overlegne i sterre lse, Brudd et i Aska gen er dessuten gammelt og velkjent.

Bruddet ble bl.a. beso kt av John Bromrneland i 1973 (pers. medd .)I felge ham ble det funnet kilogram store
massive stykk er in situ av hva de ka lte
thalenitt. Dette materia let har vist seg senere a vzere det sje ldne mineralet iimori itt
med noe innesl utninger av gado linitt.
I det fe lgende gis en ruermere omtale av
de mineralene sa m er ident ifisert sa langt.
IIMO RIITT -(Y) Fig. 1limoriitt er origi nalbeskrevet fra pegmatitter i Fusamata og Suishoyama i Fuku shima-distriktet, Japan, og forekommer sa met omvandlingsprodukt ette r thalenitt(ihvertfa ll i et av brudden e ), i masser opp
til 2x3 em av rosabrunlig farge. (Nagas hirna & Nagas hima 1960, Kato & Nagashirna 1970). I mange ar var mineral et, pa
basis av de oppri nnelig ana lysene, anta tt avzere et hydrert yttrium-silikat.

Beskrivelse og identlfisering.
Proven sa m er analyse rt er massiv, ca 5 x 5em, av farge blek brunlig til rosabrunlig(pa enge lsk nrermest tan-buff), uregelrnessige partie r, sammen med eller del vis blandet med gre nnsva rt ikke-m etamikt gado linitt. Sporadisk forekomm er mrn-store
inklu sjoner av et metam ikt hydr ert titanat
av yttrium med et hoyt innhold av wolfram.
Mineral et er ikke ruermere karakt erisert.
limoriitt er identifisert v.h.a. IR-spektrum ,rontgenpul verdi agram , og mikro sonde ;anal ysen frerngar i tabell I.a .
Den kalkulerte empiriske form elen blir da ,basert pa 7 0:

Det var fe rst nar Foard et al. ( 1984) fantiimoriitt i Alaska at den virkelige sarnrnensetning ble fastslatt, Til et yttrium-silicocarbonate; den opprinnelige analyse n var
feil og uren.
limoriitt fra Alaska (Prince of WalesIsland) foreko mmer sa m anhedrale kom
opp til 0,5 mm , og av brunlig farge, i en
thori tt-uraninitt-fe rende kvarts og albittare.

(Y I,51YbO, 14DyO,09ErO,06GdO,05LuO,03
TbO,OI) SI ,89 (Si0 4)(C 0 3) 1,12eller ganske mer Y2(Si04)(C03).

Det tredje funnet i verden ble beskr evet fra
en amazo nittpegmatitt pa Kola-halvey a av

8I tabell 2 har jeg samlet aile kjent e analyse rav iimoriitter i verden, og det frerngar atdet sve nske mat eriale har det hittil he yste
forts. s.58

STEIN

forts . fra s. 9. Thaleni tt...

Rare elements minera ls from Jap an. Mineral Club Press, Kyoto, 172-172 (pajapansk)
Neu ma n n, H . & Nilss en, B. 1962. Lom baardite, a rare eart h silicate, identicalwith, or very closely related to allanite.
Nors k Geo l. Tidsskr. , 277 -286
Nilss en, B. 197 1. Yttr ialite from Ived al,
Iveland , south No rway . Norsk Geo l.
Tid sskr. , 5 I , 1-8Piret, P., Deli en s, M. & Pi net , M. 1990.
La trimoun site -(Y) , nou veau silico-titanite
de terres rares de Trimoun s, Ariege, France, (TR)2Ti2Si09. Eur. J. Mineral., 2, 725 729
Sjogren, Hj. 1906. Th alenit fran Askage nskvartsbrott i Va rm land, Geo l. F0r. Stkh.
Forha nd l., 28, 93-10 I
Voloshin, A. V., Pakhomovskii, Va. A. &Tuysheva, F. N. 1985./Keiviite-(Y ), a new

yttrium diorth osilicate in amazonitic pegmatite from the Kola Penin sula, Diorthoand triorth osilicates of yttri um. /Min.
Zhum. , 7, 79- 94. (pa russisk).
Voloshin, A. V. & Pakhomovskii, Va. A.
!987. [Iimoriite from amazo nitic pegmatites of the Kola Penin sula (First finding inthe USS R).]I " Mineralnye assotsiatsii i mine raly magmatich eskikh kompleksov Kolskogo Poluostrova" , 34-42 (pa russisk).
Wilson, W. E. 1987 . What's new in min erals? M iner. Rec., 18, 36

Tabell I.Analyser av s jeldne jordarts mine raler fra Aska gen, Sveri gea Iirnoriitt-rY)
b Ke iviitt-(Y )c Meta mikt Y2 Si2 07vekt, %vekt, %vekt, %48 .7348 .2941. 07
Y20 3
7.74
6.78
4.93
Yb203
3. 16
3.58
2.86
Er203
1.88
2. 14
0.76
LU20 30.88
0.98
Tm 20 3
4.79
4.08
4.53
DY20 3
H0 20 3
0.70
0.69
0.38
0.42
Tb20 3
2.64
0.9 6
3.22
Gd203
0.16
2.31
Sm 20 3
2.68
Nd203
0.34
Pr20 3
0.74
Ce203
0. 10
La203
( 14.1 2)*C 0 2
Si0 2
16.56
32.32
30.2 6
CaO
0.32
FeO
0.40
< 0. 1
Th 0 20.42

I :( 100.00 )100 .31

96.6

69 .32

67.99

65.2 1* Beregnet58

Nr.11993

Fig . I . limoriitt As kage n (til havre ). Fusamata . Japan (til venstre, 1.5 ('/I;)

innhold av ytterbium og lutetium. m.a.o.
har det viert en betyde lig anrikning av detyngste jordartene, dvs. elementene med
minst ioneradius og tyngst atomvek t.
Ytterligere en lokalitet er registrert for
iimoriitt . i en talk forekornst i Trimouns
mer Ariege i Frankrike, hvor den forekommer som rum-store transparente rosa ftate
krystaller. sammen med mik rokrystaller av
hingganitt-t Y). hellanditt-t Y) og det nyemineraleltrimounsitt,(Y)(Y,REE)2 T i2Si09 (p iret et al. 1990, Gatel
1990 ).

Krystallstruktur analyse av iimoriitt er angivelig gjo rt av amerikanerne, men er forelepig ikke publisert..
KEIVIlTT-(Y) og metamikt Y2 Si207
Ved ftere anledninger (bl.a. Nilssen 1971)
har det vrert antydet forek omsten av etikke-me tamikt mineral fra Askage n. Sverige og Hogetveit . Evje, som gir et rontgenpulverdiagram med thortveititt-struktur og
sammensetningen Y2Si207. De sa ka lte" tha lenitter" fra sydnorske granittpegmatitler er rnetamikt -amorfe, men gir ved oppvarmin g samme pulverdiagram. Dette korresponderer med p- Y2Si207. Det ikkemetamikte mineralet, som er isostrukturell
med thortveititt har russerne beskrevet fra
en amazonittpegmatitt pa Kola-halve ya
under navnet keiviitt-(Y) av Voloshin el al(1985); ogsa keiviitt-IYb) er beskrevet derfra. .

En relativ stor massiv prove. samlet av
Ingemar Joh ansson (Sverige) , ca 2x6 em. viser seg a bes ta ove rveiende av et kjettfar get halvblankt fettaktig brunrodlig metamikt mineral. som forelopig ikke er mermere besternt, men som ved analyse pa
mikro sonden gir en nair ideell formeI
Y2Si207. eller (Y 1,44REE0,52CaO,02
FeO.02ThO.0 I)I2 ,O 1Si2,000. (tabell 1 c).
Deler av denne stuffen har pa den ene
siden et ornrad e, 2x3 em , som bestar av ethalvgjennom skinneli g hyalint glassaktig
mineral. uten krystallflater. og ikke-rneta rnikt. Dette mineralet gir et rontgenpul verdiagram identi sk med keiviitt-t Y).
Analysen gir en empiri skformel(Y L60REEO.38)I I.98 Si2,OI07. basert pa
70 (tabell 1 b).
Forovrig gjore s det oppmerksom pil at Sid
William s har identifisert keiviitt-IY) og
yftisitt-(Y) fra det beremte pegmatittbruddet i Ytterby, Sverige (Wi lson 1987).
Inneslutnin gene av gadolinitt i iimoriitt fra
Askage n er delvis anal ysert , og for sammenl ikn ing taes med en ufullstendi g anal yse av en gadolinitt fra Innha vet, Tysfjord.
som forekommer som gronnsvarte inklusjoner i yttrot1uoritt (tabeIl3).
TAKK.
Dr. A. V. Voloshin takkes allervennligst
for aile anal ytiske data som har gjort denne
artikkel mulig. En hjertelig takk ogsa til
John Bromm eJand og Ingemar Johansson
for rnineralprover fra Askagen.
REFERANSER
Foord, E. E. 1984. New data for iimoriit e.
Amer. Miner .. 58. 196-199
Gater, P. 1990. Donnees complementaires
sur les espece s minerales du gisement detalc de Trimouns en Ariege (France). Le
Cahier des Micrornounteurs, No.4. 3-3 1
Kato, A. & Nagashima, K. (editors) 1970.
" Introduction to Japanese Minerals. 39. 8586.
Nagashima, O. & Nagashima, K. 1960.

59

STEIN
Tabell 2. K jemisk sammensetning av iimoriitter
0Komponent

Kola, Russlandvekt atom.
%
koff.

Y 203
Yb 20 3
Er203
Dn03
LU20 3
Gd203
Tm 20 3
H020 3
Sm203
Tb20 3
d203
CaO
Si02
CO260 .02
2.87
2.12
1.46
0.20
0.29
0.24
0.35
0.00
0.00
0.00
0.00
19.09
13.36 *Sum

100.00

1.77
0.05
0.04
0.03

1.05
1.0 I

Alaska
vekt
atom.
%
koff.
44.25
6.2 1
6.25
7.19
0.25
1.85
1.2 1
0.98
0.41
1.33
0.29
0.00
16.56
13.22 *

1.41
0.12
0.12
0. 14
0.07
0.03
0.02
0.01
0.03

0.99
1.08

Japan
atom.
vekt
%
koff.

As ka genvekt atom.
%koff.

49 .37
5.77
4 .52
4.91
0.67
1.42
0.5 1
1.15
0.32
0.3 1
0.00
0.02
16.95
14 .08*

48.73
7.74
3. 16
4.79
1.88
2.64

1.51
0. 14
0.06
0.09
0.03
0.05

0.3 8

0.01

100.00100.00* beregnet so m differanse
Tabell 3.

Y 203
Yb20 3
Er203
Dn 0 3
Gd203
LU203
H020 3
Sm203
Nd203
Ce203
La20 3
Ca O
FeO
MnO
Si02

I :a,Ga do linitt
Innh avet
Tysfjordb..,
Gadolinitt
AskagenSverigevekt %
22.48
3.93
3. 16
4.96
3.88

vekt %
30.79
1.35
1.61
4.04
4 .75
0.44

1.10
2.99
5. 14
3.22
0.37
0.29
12.05
0.26
22.28

2.33
1.87
0.44

MgO

86. 11

0.36
13.45
0. 18
20 .6982 .30

60

1.52
0.10
0.08
0.09
0.01
0.03
0.0 1
0.02

0.98
1.1 1

16.56 0.96
14.12* 1.12
100.00