Nye mineraler for Norge i 2010
Av Rune S. Selbekk, Tomas A. Husdal og Hans-Jørgen Berg

Dette året har kanskje ikke vært det mest
spennende når det gjelder store, flottemineral-stuffer, men noen rariteter dukker
opp innimellom. De fleste er kommer med
i den nye reviderte utgaven av ”Norgesmineraler” (Selbekk 2010), mens noen erså rykende ferske at de har blitt identifisert
etter at trykkeprosessen hadde startet.
Bly PbMineralet er funnet som små metalliskekorn i matrix av cancrinitt sammen medlithargitt, cerussitt og hydrocerussitt,i en sone rundt massiv galenitt. Andremineraler i samme prøve er sfaleritt,astrofyllitt og ægirin. Mineralet er funnetav Peter Andresen og identifisert av Alf
Olav Larsen med SEM-EDS. Dette er den
første sikre identifiseringen av naturlig bly
i Norge da det første funnet fra Austvågøy,Lofoten er usikkert og godt kan dreie seg
om forurensninger (Neumann 1985).

bruddet, Kragerø. Mineralet er identifisert
som retgersitt basert på XRD og SEMEDS analyser. I tillegg inneholder prøven
et grålig belegg som består av carrolitt,violaritt og milleritt. Dette er det andre
funnet av carrolitt i Norge.
Mendozitt
NaAl(SO4)2•11H2O
Broch (1931) har sammen med pickeringitt
fra Høstseter ved Fåvang i Gudbrandsdalen
funnet et ikke-fibrøst mineral som han
tentativt har identifisert som mendozitt.
De optiske egenskapene svarer til dettemineralet, men mendozitt forekommer
vanligvis i fibrig utvikling, mens mineralet
fra Fåvang ikke er fibrøst og derfor ikke
bekreftet. Mendozitt er påvist i hvite fibrige
sekundære masser sammen med gips og
melanteritt fra Nord-Aurdal kommune.
Mineralet er identifisert ved XRD-analyserved NHM.
Figur 1: Så langt den mest komplette krystallen av heftetjernitt. Samling og foto: NHM.

Heftetjernitt ScTaO4Mineraleter
førstegangsbeskrevet
fra Heftetjern, Tørdal, Telemark, og
forekommer som mørkebrune krystaller (0,4x 0,1 mm) sammen med bl.a. kristiansenittog milaritt (Kristiansen 2009). Mineraleter meget sjeldent i forekomsten og erorginalbeskrevet av Kolitsch et al. (2010).

Amarantitt(Fe3+)2O(SO4) 2(H2O) 4•3H2O
Mineralet er påvist i sekundært utfelte
gulgrønne masser sammen med slavikitt og
epsomitt fra klebersteinsbruddet Høgsætra,Otta, Oppland. Mineralet er identifisert ved
XRD-analyser ved NHM.

Tetrawickmanitt
Mn2+Sn(OH)6Larsen (2010) rapporterer funn av
tetrawickmanitt fra Saga 1 og Saga Pearlbruddet i Tvedalen. Mineralet forekommer
som oransje krystaller opptil 0,5 mm og er
funnet i det som omtales som spreustein.
Mineralet forekommer sammen med
epididymitt, natrolitt, kalsitt og analcim.

Arsenoflorencitt-(Ce)CeAl3(AsO4)2(OH)6
Arsenoflorencitt-(Ce) er påvist fra Tjeldøya
fra en amazonittførende granittpegmatitt
på. Mineralet forekommer som noen
titalls mikrometer store inneslutninger i et
mikrolittmineral, og er identifisert (TAH)på grunnlag av EDS-analyser som viser
REE, Al og As i et forhold som passer bra
med mineralets formel.

Retgersitt
NiSO4•6H2O
Vegar Evja har funnet en prøve med etgrønnblått sekundærmineral fra ValbergArseniosideritt
Ca2(Fe3+)3O2(AsO4) 3•3H2O
En prøve med et sekundært belegg påarsenopyrittfra
Langesundsfjorden

24
STEIN 37 (4): 24-26

er identifisert ved SEM-EDS som
arseniosideritt. Knut Eldjarn har funnet
prøven, og vil publisere ytterligere
informasjon om forekomsttype og
lokalitet.
Aluminoceritt-(Ce)(Ce,La,Ca)9(Al,Fe3+)(SiO ) [SiO (OH)] (OH)4 3343Raade et al. (1990) rapporterer det
første norske funn av ceritt-(Ce) fra
granittpegmatitten Lagmannsvik i Hamarøy kommune, Nordland, men poengterer
på grunnlag av mikrosondeanalyser atmineralet har Al som dominerende element i
M-posisjonen. En lignende fase fra Baveno,
Italia blir beskrevet som aluminoceritt-(Ce)av Nestola et al. (2009). Aluminoceritt-(Ce)fra Lagmannsvik danner rosa til rødlige
pseudomorfoser etter bastnäsitt-(Ce) i
hydrotermalt påvirket yttrofluoritt, somoftest langs sprekker i materialet. Av og

til kan man finne korn hvor delen nærmestsprekken er aluminoceritt-(Ce) mens resten
er bastnäsitt-(Ce). Det bør bemerkes atrødlig kainositt-(Y) ikke er uvanlig somsprekkefyllinger i dette materialet, og lettkan forveksles med aluminoceritt-(Ce)hvis man baserer seg på fargen alene.
Fluorcalciobritholitt(Ca3Ce2)[(SiO4)2(PO4)]F
Under arbeidet med karakterisering av
fluorbritholitt-(Y) fra Kråkmo i Hamarøy
kommune, Nordland ble det i en prøvepåvist korn med kjemisk sammensetning
tilsvarende fluorcalciobritholitt. Se Husdal(2011) for kjemiske data og andre detaljer.
Fluorbritholitt-(Y)(Y,Ca,Ln)5[(Si,P)O4]3F
Dette nye endeleddet i britholittgruppen er
godkjent av IMA (IMA 2009-005), men25

Baotitt
Ba4(Ti,Nb,W) 8O16(SiO3) 4Cl
Zozulya et al. (2010) har påvist korn
med baotitt i ultrakaliumførende gangerpå Kvaløya, Troms, sammen med
magnesioarfverdsonitt, Sr-rik apatitt og etukjent Na-Mg-Ba-fosfatmineral.
Referanser
Raade, G. & Kristiansen, R. (2009). Fluorthalénite(Y) from Hundholmen, Tysfjord, north Norway.
Norsk Bergverksmuseum Skrift, 41, 21-24.
Broch, O.-A. (1931): Pickeringite from Fåvang.
Nor. Geol. Tidsskr. 12, 117–121.
Husdal, T. (2008): The minerals of the pegmatites
within the Tysfjord granite, northern Norway. Norsk
Bergverksmuseum Skrift 38, 5-28.
Husdal, T. (2011): Pegmatittmineraler
Tysfjordområdet. Stein, in prep.

fra

Kolitsch, U., Kristiansen, R., Raade, G. & Tillmanns,
E. (2010): Heftetjernite, a new scandium mineralfrom the Heftetjern pegmatite, Tørdal, Norway.
European Journal of Mineralogy 22, 309-316.
Ny revidert utgave av Norges mineraler er snart
ferdig fra trykkeriet.

ennå ikke formelt beskrevet selv om det
nevnes med navn av Pasero et al. (2010).
Typelokaliteter er granittpegmatittene
Lagmannsvik (holotype) og Kråkmo i
Hamarøy kommune, Nordland, samt
Mt. Vyuntspakhk, Western Keivy,
Kolahalvøya, Russland. I Lagmannsvik
opptrer fluorbritholitt-(Y) som rosa korn pånoen mm i yttrofluoritt, mens det i Kråkmodanner tynne soner rundt krystaller av
fluorapatitt. Se Husdal (2011) for detaljer.
Thalénitt-(Y)Y3Si3Si10(OH)
Mineralet er vha XRD og SEM-EDS påvistsom rosa korn på noen mm i yttrofluoritt fra
granittpegmatitten ved Stetind, Tysfjord,Nordland. Se Husdal (2011) for utfyllendeinformasjon om funnet.Merk at det somtidligere har vært omtalt som thalénitt-(Y)fra området, bl.a. fra Hundholmen, i alleeller de fleste tilfeller er fluorthalénitt-(Y)(Raade & Kristiansen 2009).
26

Kristiansen, R. (2009). A unique assemblage of
Scandium-bearing minerals from the Heftetjernpegmatite, Tørdal, south Norway. Norsk Bergverksmuseum Skrift 41, 75–104.
Larsen, A.O. (2010) The Langesundsfjord. Bodeforlag, 239s.
Nestola, F., Guastoni, A., Cámara, F., Secco, L.,
Dal Negro, A., Pedron, D., & Beran, A. (2009):
Aluminocerite-Ce: A new species from Baveno,
Italy: Description and crystal-structure determination. American Mineralogist, 94, 487-493.

Alflarsenitt - et nytt mineral
Av Knut Edvard Larsen
Listen over mineraler som er førstegangsbeskrevne fra Norge blir stadig
lengere.
Alflarsenitt, et nytt berylliumsilikat izeolittgruppen er blitt karakterisert og
beskrevet av Raade et al (2009) fra enav syenitt-pegmatittgangene i Tuften
larvikittbrudd i Tvedalen, Larvik, Vestfold.
Mineralet har kjemisk sammensetning nærNaCa2Be3Si4O13(OH)•2H2O, og ble funnet
allerede i 1969 av seniorkurator emeritus
Gunnar Raade.
Mineralet er oppkalt etter Alf Olav
Larsen fra Stathelle i Bamble, for hansmange verdifulle og mangeårige bidrag til
mineralogien i syenittpegmatittene i Larvik
plutonkompleks. Han har bl.a vært medpå å beskrive 6 nye mineraler (gadolinitt(Ce), chiavennitt, tvedalitt, grenmaritt,
heulanditt-Ba og eirikitt). Alf Olav er etvelkjent navn for mange av STEINs lesere;
foruten å være mangeårig leder i Telemark
Geologiforening, har han gjennom årenebidratt her i STEIN med nærmere 60 artiklerog småstykker. Han er også redaktør av dennye boka om Langesundsfjordmineralene(Se STEIN nr 3, 2010).

Neumann, H. 1985. Norges mineraler. Skrifter nr
68, Universitetsforlaget.
Pasero, M., Kampf, A.R., Ferraris, C., Pekov, I.V.,
Rakovan, J., & White, T.J. (2010): Nomenclature of
the apatite supergroup minerals. European Journalof Mineralogy, 22, 163-179.
Raade, G., Austerheim, H. & Sæbø, P.C. (1990).
Cerite-(Ce) from Lagmansvik, Hamarøy. Interne
notater
1961-1990.
Mineralogisk-geologisk
museum, UiO, 153-154.

Alflarsenitt må regnes som meget sjeldent.
Det er kun funnet i en stuff, som opprinneligmålte 7x12 cm, før den ble delt. Det
nye mineralet opptrer som fargeløse,bladaktige krystaller. Disse danner eninntil 1 mm bred, blek beige yttersone
på sfærer (opptil 4 mm store) av kalsitt imassiv kalsitt. Det krystalliserer monoklint
i krystallklassen P21, er gjennomsiktig til
gjennomskinnelig med glassaktig glans.
Det er sprøtt og har ujevnt brudd. Hardheten
er anslått til ~4. Følgende assosierte
mineraler er anført av Raade et al (2009):
K-feltspat, analcim, zirkon, annitt, brunægirin, ”spreustein”, magnetitt, fluoritt,pyroklor, pyritt og molybdenitt.
Referanser

Selbekk R.S. (2010): Norges mineraler. En revidert
utgave av Norges mineraler (Neumann 1985).
Tapir-NGU-NHM.
Zozulya, D.R., Savchenko, Ye.E., Kullerud, K.,
Ravna, E.K., & Lyalina, L.M. (2010). The unique TiBa-P accessory mineralization of the ultrapotassic
Kvaløya dyke, northern Norway. Proceedings ofthe Russian mineralogical society, 139, 101-112,(på russisk).

Fargeløse, parallelt orienterte bladformede krystaller
av alflarsenitt rundt en sfære av kalsitt i massiv kalsitt.
Bildet er tatt før stuffen ble splittet opp for analyse.
Bildebredde 5 mm. Foto: Roy Kristiansen.

Larsen, A. O. (ed.) (2010): The Langesundsfjord.
History, geology, pegmatites, minerals. Bode Verlag
Gmbh, Tyskland. 240 s.

Alf Olav Larsen i sitt rette element på Låven,Langesundsfjorden. Foto: Knut Edvard Larsen.

Raade, G., Grice, J.D., Cooper, M.A. (2009):
Alflarsenite, a new beryllium-silicate zeolitefrom a syenitic pegmatite in the Larvik plutonic
complex, Oslo Region, Norway. European Journalof Mineralogy, 21, 893-900.

27