‫‪Center for the Study of Traumatic Stress‬‬‫המרכז לחקר דחק טראומטי‬‫המחלקה לפסיכיאטריה | האוניברסיטה לרפואה צבאית | ‪CSTS | 4301 Jones Bridge Road, Bethesda, MD 20814-4799 | www.CSTSonline.org‬‬‫הודעה למשפחה לאחר מוות בלתי צפוי‪:‬‬‫הנחיות לאנשי רפואה‬‫הנפטר היה ילד‪ ,‬אם המוות היה אלים או גרם‬‫אף שמוות איננו אירוע נדיר במסגרות‬‫אף שמוות איננו אירוע נדיר במסגרות‬‫להשחתת גופת המת‪ ,‬או שהנפטר סבל לפני‬‫רפואיות‪ ,‬הצוות הרפואי לא תמיד מקבל‬‫רפואיות‪ ,‬הצוות הרפואי לא תמיד מקבל‬‫מותו‪ .‬אנשי רפואה לא יכולים להקל על צער‬‫הכשרה מספקת על האופן שבו עליו להודיע‬‫הכשרה מספקת על האופן שבו עליו‬‫המשפחה על אובדן יקירם‪ ,‬אך הם כן יכולים‬‫למשפחה על פטירת יקירם‪ .‬משימה זו יכולה‬‫להודיע למשפחה על פטירת יקירם‪.‬‬‫למסור מידע ברור‪ ,‬תמציתי ומדויק על המוות‪,‬‬‫להיות מלחיצה עבור המשפחה כמו גם‬‫להפנות לגורמים שיכולים לעזור‪ ,‬ולעשות‬‫עבור הצוות הרפואי‪ ,‬ואיכות מסירת המידע‬‫זאת באחריות מקצועית‪ ,‬אמפתיה ורגישות‬‫יכולה להשפיע על הבריאות והשלומות של‬‫תרבותית‪ .‬היקף המשימות שבאחריות גורמי הרפואה בנוגע להודעה‬‫המשפחה האבלה‪ .‬גם אם נסיבות המוות משתנות מאוד ממקרה למקרה‪,‬‬‫למשפחה ישתנה לפי הסיטואציה‪ ,‬המוסד שבו הם עובדים‪ ,‬וזמינות משאבי‬‫כאשר מדובר במוות בלתי צפוי (כמו תאונה‪ ,‬התאבדות‪ ,‬רצח‪ ,‬תקלה‬‫עזר בתהליך ההודעה על המוות‪ .‬לפניכם קווים מנחים חשובים לגבי מגוון‬‫רפואית‪ ,‬אסון או טרור) קיים אתגר מיוחד בהודעה למשפחה‪ .‬במקרים‬‫כאלה מותו של האדם יהיה הלם עבור משפחתו‪ ,‬ואף קשה יותר אם‬‫המשימות שבאחריות גורמי הרפואה‪.‬‬‫הכנה‬‫איסוף מידע והכנה עצמית‬‫■בדקו שאתם יודעים את נסיבות המוות (מה ידוע ומה לא ידוע)‬‫■אתרו את בן המשפחה הקרוב ביותר ואת פרטי הקשר שלו‬‫■בדקו גיל‪ ,‬מגדר‪ ,‬שמות וצרכים מיוחדים של בני המשפחה‬‫■היו מודעים ליחסים במשפחה (בריאים או בעייתיים) העלולים להשפיע‬‫על התקשורת‬‫■צפו שאלות מראש‪ ,‬התכוננו‪ ,‬ותרגלו עם עצמכם את התשובות‬‫» מה הייתה סיבת המוות?‬‫» האם הוא סבל?‬‫» אתם בטוחים? האם יש כאן טעות?‬‫» מתי אוכל לראות אותו?‬‫■הקפידו על לבוש מקצועי‪ .‬למשל‪ ,‬הסירו או כסו ביגוד לא נקי‪ ,‬כמו חלוק‬‫ניתוח‬‫■עשו את המעבר מאובייקטיביות קלינית לרגישות אמפתית‬‫גיוס תמיכה מגורמים נוספים‬‫■אנשי דת יכולים להציע תמיכה רוחנית‬‫■עובדים סוציאליים יכולים להפנות למשאבים טיפוליים ולסייע בתכנון‬‫(לדוגמה‪ ,‬סידורי לוויה)‬‫■מתורגמנים יכולים לעזור להתגבר על חסמי שפה‬‫■ארגוני תמיכה (לדוגמה‪,Doughy Center ,Compassion Friends ,‬‬‫ו‪ )Tragedy Assistance Program for Survivors -‬עומדים לרשות‬‫משפחות שחוות אובדן‬‫שיתוף פעולה עם בעלי עניין אחרים‬‫■יש לצפות שהנהגת בית החולים תהיה מעורבת במקרים של טעות‬‫רפואית‪ ,‬התאבדות או מוות בחדר מיון‬‫■אנשים ממחלקת יחסי הציבור של בית החולים יהיו מעורבים אם כלי‬‫התקשורת מדווחים על מקרה המוות‬‫■גורמי אכיפת החוק או כבאות והצלה עשויים להימצא במקום אם‬‫המוות קרה בנסיבות של פשע‪ ,‬שריפה‪ ,‬תאונה או אירוע מוות המוני‬‫ניהול סביבת ההודעה‬‫■כבדו את פרטיות המשפחה‬‫■עדיף להודיע על מוות פנים אל פנים‪ .‬בקשו מבני המשפחה להגיע‬‫לבית החולים‪ :‬חשוב שתגיע לבית החולים לגבי אחיך‪ .‬יש חבר או בן‬‫משפחה שיכול להסיע אותך?‬‫■שבו בחדר פרטי‪ ,‬לא במסדרון או באולם המתנה‬‫■הקפידו שכולם ישבו על כיסאות‪ ,‬כולל המודיע‬‫■לעתים נדרש למסור את ההודעה בטלפון מסיבות שונות‪ ,‬כמו מרחק‬‫מבית החולים‪ ,‬השעה ביום‪ ,‬מזג האוויר או הגיל‪/‬המצב התפקודי של בן‬‫המשפחה הקרוב‪ .‬במקרה כזה‪:‬‬‫» המליצו למקבל ההודעה למצוא מקום שקט‪ ,‬ללא נוכחות ילדים או‬‫הסחות דעת כדי לקבל את השיחה‬‫» שאלו אם יש אדם תומך שיכול להיות לידו‬‫» ודאו שהאדם יושב‬‫» הזהירו שהוא עומד לקבל בשורה רעה‬‫מסירת הבשורה‬‫הודעה למשפחה‬‫■הזדהו והציגו את עצמכם‪ ,‬במיוחד אם לא היה לכם קשר קודם עם‬‫המשפחה‪.‬‬‫■בקשו לוודא את זהותו של בן המשפחה הקרוב והקשר שלו למטופל‪.‬‬‫■קבעו את טון השיחה מההתחלה‪ :‬אני מצטערת‪ ,‬אבל יש לי בשורה‬‫רעה‪.‬‬‫■השתמשו בשפה שאינה טכנית‪ ,‬קלה להבנה‪ ,‬מכיוון שהקוגניציה יורדת‬‫במצבי לחץ‪ ,‬לדוגמה‪:‬‬‫» לבו של מר ש' הפסיק לפעום הבוקר‪ .‬ניסינו להחיות אותו אך ללא‬‫הצלחה‪ .‬אני מצטערת‪ ,‬הוא נפטר‪.‬‬‫» אחיך הובא לחדר המיון לאחר תאונה קשה‪ .‬למרות ניסיונות להצילו‪,‬‬‫הוא מת‪.‬‬‫■ייתכן שמקבל ההודעה לא יזכור את כל מה שאמרתם‪ .‬השתדלו למסור‬‫לא יותר מ‪ 3-‬נקודות קצרות‪ ,‬והיו ערוכים לחזור על המידע‪ .‬העלו את‬‫המידע על הכתב עבור המשפחה במקרה הצורך‪.‬‬‫■ציינו בבהירות מה ידוע‪ ,‬וגם מה לא ידוע‪.‬‬‫המשך‬

‫שיחות חשובות נוספות‬‫■אם רלוונטי‪ ,‬הציעו למשפחה לראות את הנפטר‬‫» חשוב לנקות ולהכין את הגופה לפני כן (להסיר דם‪ ,‬קיא‪ ,‬ציוד רפואי‬‫וכד')‬‫» הכינו את המשפחה למה שהם עומדים לראות‪ ,‬במיוחד אם הגופה‬‫הושחתה‪ .‬הסירו מכשירים רפואיים (כמו צינור תוך קני)‬‫■דברו על רצון הנפטר לגבי תרומת איברים אם רלוונטי‬‫■דונו בנתיחה לאחר המוות (אם המשפחה מבקשת או אם נדרש על ידי‬‫גורמי אכיפת החוק)‬‫■סייעו למשפחה לעבוד עם צוות בית החולים כדי לסייע בענייני הנפטר‬‫■ייעצו למשפחה כיצד ומתי לדבר על המוות עם בני משפחה פגיעים‬‫(לדוגמה‪ ,‬ילדים ואנשים עם צרכים מיוחדים)‬‫הכינו את עצמכם לתגובות המשפחה‬‫■התגובות הראשוניות של מקבל ההודעה יכולות לכלול קהות חושים‪,‬‬‫הלם או חוסר אמון‪ ,‬שיכולים אז להוביל לתופעות של‪:‬‬‫» הכחשה‬‫» כעס או מרירות‬‫» האשמה‬‫» עצב‬‫» אשמה‬‫■הימנעו ממתן פרשנות או העברת ביקורת על התגובות הרגשיות של‬‫בני המשפחה‪ ,‬והימנעו מהתגוננות בעקבות דברים שהם אומרים‬‫■ייתכן שיש מקום למגע או חיבוק של בן המשפחה שמקבל את‬‫ההודעה‪ ,‬אך היו ערים לתחושת נוחות או אי‪-‬נוחות‪ ,‬וכבדו מוסכמות‬‫תרבותיות‪ ,‬גיל ומגדר‬‫■תנו לבני המשפחה זמן לעכל את המידע הזה בסביבה הבטוחה של‬‫החדר הפרטי‬‫כבדו תרבות‪ ,‬גזע ואתניות‬‫■תנו דעתכם לכך שמשפחות יכולות לבוא מרקע שונה משלכם‬‫■מסרו מידע בדרך שכל המשפחות יכולות להבין‬‫■היו ערוכים לשאלות שמעידות על פרספקטיבה תרבותית מסוימת‪,‬‬‫לדוגמה‪:‬‬‫» האם הדרך שבה הוא מת אומרת שהוא יגיע לגן עדן?‬‫■כבדו הפגנת רגשות שעשויה להיות ייחודית לתרבות מסוימת‬‫■הדריכו את הצוותים הרפואיים למודעות תרבותית כחלק מההדרכה על‬‫מסירת הודעות נפגעים‬‫מעקב‬‫■השיבו על שאלות‪ .‬אם אינכם יודעים את התשובות‪ ,‬תנו לוח זמנים‬‫שבמסגרתו תחזרו אליהם‪ .‬אל תחששו לומר‪" ,‬אני לא יודע"‬‫■מסרו פרטי קשר ומידע חשוב אחר בכתב‪ ,‬מכיוון שפרטים שניתנים‬‫במצבי לחץ יישכחו קרוב לוודאי‬‫התחשבו בנסיבות מיוחדות‬‫■מסירת הודעות על מוות יכולה להיות מאתגרת באירועים מרובי נפגעים‬‫בשל משאבים מוגבלים‪ ,‬ובדרך כלל תידרש לכך היערכות מיוחדת‬‫■התאבדות תיקבע על פי רוב בעקבות נתיחה לאחר המוות או חקירה‪,‬‬‫ולכן מוטב לתאר את האירוע על פי סיבת המוות (לדוגמה‪ ,‬פציעת ירי)‬‫ולא הכוונה (לדוגמה‪ ,‬התאבדות לעומת תאונה)‬‫■פיתוח מיומנות של מודיעי נפגעים דורשת מאיתנו ללמד מיומנות זו‬‫במסגרת מקצועות הרפואה‪ .‬שתפו סטודנטים לרפואה כמשקיפים‬‫בהודעות על מוות‪ ,‬אך בשום מקרה אל תצפו מאנשים שלא הוכשרו‬‫לכך לבצע הודעות אלה באופן עצמאי‬‫הימנעו מטעויות – מה לא לעשות‪...‬‬‫■אל תמעיטו בגודל האובדן אם המטופל קשיש‪ ,‬חולה במחלה סופנית‬‫או שהמוות היה צפוי מבחינה רפואית‬‫■אל תניחו שמקרה מוות כלשהו הוא "צפוי" מבחינת בני המשפחה‬‫■אל תשתמשו במילים מכובסות למוות (כמו "הלך לעולמו" או "כבר לא‬‫איתנו") העלולות לגרום לבלבול‬‫■אל תדחו את ההודעה‬‫■אל תעשו ספקולציות לגבי מידע כלשהו אם אינכם בטוחים‬‫■אל תאשימו את הנפטר או אנשים אחרים או ארגונים ואל תתגוננו‬‫■אל תתייחסו לנפטר כאל "הגופה" או "זה" (השתמשו בשם הנפטר)‬‫■אל תציעו הרגעה כוזבת‬‫■אל תאיצו בבני המשפחה לעזוב את יקירם – רובם יישארו ליד הנפטר‬‫במשך כ‪ 15-‬דקות‬‫■אל תביאו חפצים אישיים של המטופל איתכם למעמד ההודעה על‬‫המוות‬‫■אל תדברו על עניינים מנהליים הקשורים לפטירה במעמד ההודעה‬‫הראשונית‬‫מקורות נוספים‬‫‪GRIEV_ING‬‬‫‪https://www.mededportal.org/publication/8210/‬‬‫ההתערבות החינוכית ‪ GRIEV_ING‬מיועדת לרופאים המתמחים ברפואת‬‫חירום‪ ,‬אך ניתן להתאימה לקהלים אחרים כדי לשפר מסירת הודעות‬‫נפגעים‬‫…‪We Regret to Inform You‬‬‫‪https://deathnotification.psu.edu/‬‬‫תכנית הדרכה למסירת הודעות נפגעים שפותחה על ידי ה‪FBI-‬‬‫ואוניברסיטת מדינת פנסילבניה לגופי אכיפת החוק‬‫"‪"In Person, In Time‬‬‫‪https://irp-cdn.multiscreensite.com/ac5c0731/files/uploaded/‬‬‫‪in_person.pdf‬‬‫נהלים מומלצים למסירת הודעות נפגעים‬‫■הפנו את המשפחה לגורם מקצועי חלופי למקרה שתסיימו את‬‫המשמרת לפני שהמשפחה עוזבת את בית החולים‬‫■בדקו את תהליך ההודעה‪ ,‬תקנו טעויות‪ ,‬ושתפו את הלקחים שלכם על‬‫התהליך עם אחרים‬‫(‪Notifying Family Members After Unexpected Deaths )Hebrew( )11-23‬‬