Yrkesetiska
riktlinjer för

socionomerD

etta dokument markerar etikens betydelse för professionellt socialt arbete. Det innehåller yrkesetiska riktlinjer för socionomer samt en översiktlig introduktion
om etik i socialt arbete.
Introduktionen ger en bakgrund till de yrkesetiska
riktlinjerna och innehåller också kommentarer till flera
riktlinjer. Inledningsvis framhålls att etiska värderingar
och överväganden är en del av den mänskliga tillvaron.
Därefter beskrivs viktiga etiska problemområden i socialt arbete och sedan tecknas en etisk grundsyn för detsociala arbetet. Ett resonemang förs också om hur deetiska riktlinjerna kan användas och hur de kan kompletteras med andra etiska bedömningsmodeller.
En avsikt med detta dokument är att framhålla viktiga etiska värden och att klargöra etiska komplikationer isocialt arbete. Dokumentet avser också att stimulera tillreflektion och samtal om etik inom socialt arbete och att
bidra till en utveckling av socionomernas professionsetik.
De etiska riktlinjerna för socionomer ger inte ett
heltäckande regelsystem. Det handlar snarare om att
ange en generell professionsetisk inriktning som vägledning för ställningstaganden i enskilda valsituationer isocialt arbete.
Det finns olika uttryck för att beteckna de personer
som är föremål för socialt arbete. Uttrycken varierar med
insatsernas sammanhang och karaktär. Det kan exempelvis vara fråga om elever, patienter, klienter, gäster och
brukare. I det här dokumentet används uttrycket klient
som en generell benämning.
Dessa yrkesetiska riktlinjer har utarbetats av Akademikerförbundet SSRs etikråd och antagits av förbundsstyrelsen i januari 1997.

1

ETIK I SOCIALT ARBETE
Värderingars grundoch betydelse

2

Etiska värderingar och reflektioner är en del av den
mänskliga tillvaron. Människan har en etisk inriktning. Vi reagerar, tänker och handlar delvis utifrån
moraliska aspekter.
En genuint etisk hållning förutsätter en grundläggande värde- och kärlekserfarenhet, en förpliktande förståelse av den andra människans betydelseoch av livets värde. I den meningen är kärlek ett
centralt tema inom etiken. Utan värde- och kärlekserfarenhet saknar moralen en djupare personlig
förankring. Etik enbart under teman som rationell
egoism, lydnad, grupptryck eller egen samvetsvård
är inte tillräcklig, eftersom den inte berörts av kärlek
och på allvar har upptäckt den andra människan och
det egna livets giltighet.
Etiken formas i livets sociala samspel och
spänningar, utan att vi alltid är medvetna om det.
Men vid klara konflikter i fråga om värden eller
lojaliteter tvingas vi reflektera över vilken av flera
möjliga handlingar vi bör välja.
Vår etiska sensibilitet och rationalitet kan
utvecklas genom bearbetning av etiska frågor i reflektion och samtal. Sådan reflektion har lett framtill centrala etiska grundpositioner i den mänskliga
kulturen. En viktig grundposition är idén om det
lika människovärdet, med dess inriktning mot att
varje människa skall omfattas av respekt och omsorg
samt vara delaktig i samhällslivet.
Våra värderingar har betydelse för de värden
som uttrycks och skapas i arbetslivet. Värderingar
uttrycks inte bara i uttalade åsikter, de tar sig också
formen av attityder, handlingar och strukturer. Vi
bör inte minst vara uppmärksamma på värderingar
i yrkesverksamheter som har en direkt social karaktär med inslag av makt, som till exempel socialt
arbete, vård, omsorg, undervisning och ledarskap.
Vilka etiska problem och dilemman ställs vi då inför
i socialt arbete?

Etiska problemområden
Det finns flera olika typer av etiska problem eller
dilemman för socialt arbete och de kan delas in på
olika sätt. Utan anspråk på fullständighet kan följande problemområden antydas:
Grundvärden och mål. Vilka ideologiska utgångspunkter och samhälleliga mål bör det sociala arbetet
ha? De honnörsord som finns i så kallade portalparagrafer uttrycker sådana grundvärden och mål.
Även Regeringsformen anger värden av det slaget:
Den offentliga makten skall utövas med respekt för
alla människors värde och för den enskilda människans frihet och värdighet.
Den enskildes personliga, ekonomiska och kulturella välfärd skall vara grundläggande för den offentliga
verksamheten. Det skall särskilt åligga det allmänna
att trygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt
att verka för social omsorg och trygghet och för en god
levnadsmiljö. (Ur RF 1 kap, 2 §)Hur skall dessa värden relateras till andra honnörsord inom området, som till exempel valfrihet,
kvalitet och effektivitet?
Regler, insatstyper och prioriteringar. När lag-stiftningens grundvärden och mål skall gestaltas i
praxis aktualiseras ett flertal frågor: Inom vilkaområden behövs det insatser? Vilka generella ambitioner bör gälla i fråga om insatser på samhällsnivå,för närsamhället, arbetsplatser, grupper och individer?
Ett annat sätt att ställa frågorna handlar om vilka
konkreta förpliktelser och ambitioner det offentliga
samhället bör ha gentemot medborgaren. Vad böröverlåtas till individens eget ansvar? Vilka nivåer bör
finnas på ekonomiskt bistånd och vilka villkor bör
vara uppfyllda för att få sådant bistånd? Bör det
bland dessa villkor finnas motprestationer och av
vilket slag i så fall? Vilka krav- och kontrollstrukturer bör finnas i socialt arbete? Hur bör ett regelverk

vara utformat för att dels värna om en likartad
behandling, dels ge utrymme för flexibilitet och
individuellt hänsynstagande? Hur skall man väga
kostnader mot förväntade effekter, till exempel ifråga om behandling av missbrukare? Ett flertal
andra frågor kan ställas om det sociala arbetets
organisering och inriktning på olika nivåer.
Lojaliteter och förpliktelser. I synnerhet inom en

offentligt reglerad befattning står en socionom imånga förpliktande relationer. Det kan vara tilllagen, huvudmannen för verksamheten, överordnade (politiker, chefer), jämställda kollegor, underordnade medarbetare, klienter samt övriga medborgare. Vi har också förpliktelser som avser våra närstående och det egna livet. Lojalitetskonflikter kan
uppkomma mellan dessa kategorier men också inom
varje kategori.
Inom ramen för de generella förpliktelserna gentemot klienter och andra medborgare anges i dessa
riktlinjer att en socionom har särskilda förpliktelser
gentemot personer och grupper som befinner sig ien speciellt utsatt och svår situation. Men vilka
uttryck bör dessa särskilda förpliktelser ta sig? Socionomen har ett uppdrag från både klienten och
samhället att företräda klienten i samhället, meninte med nödvändighet mot olika institutioner isamhället.

Hjälpare eller kontrollant. Ett klassiskt problem isocialt arbete uttrycks som konflikten mellan socionomens roll som hjälpare och kontrollant, behandlare och utredare. Ett uttryck för denna dubbelhet är att uppgifter om en klient som framkommer i en omsorgs- eller stödrelation kan av samma
handläggare senare anföras mot klienten i en myndighetsutövande relation.
Hur skall denna problematiska kombination av
omsorg och makt hanteras? I vilken utsträckningkan och bör problemet hanteras genom att detsociala arbetet struktureras så att vissa personer
arbetar enbart som ”hjälpare”, andra enbart som”kontrollanter”? Men skapar inte en sådan struktur
en märklig kluvenhet i det sociala arbetet och enäventyrlig ensidighet hos de yrkesverksamma inomområdet? Dessutom finns det en risk att maktaspekten görs osynlig i det som uppfattas som ”ren”
hjälpverksamhet.
Problemet att förena rollerna som hjälpare ochkontrollant kan också ses som en psykologisk komplikation och ett metodproblem. Det handlar omsvårigheten att integrera olika roller och typer av
insatser i den professionella kompetensen. Frånklientens perspektiv handlar det om vilken tillit ochöppenhet man vågar ha gentemot de yrkesverksamma inom socialt arbete.
Självbestämmande och tvång. Frågan om själv-

Intresse- och idékonflikter. Problem i fråga om

förpliktelser och lojaliteter kan höra samman med
intresse- eller idékonflikter. Flera sådana motsättningar kan identifieras, till exempel mellan socionomer och klienter, mellan en klient och andra personer, mellan olika klientgrupper, mellan klientgrupper och andra medborgare, mellan institutioner ochklientgrupper, mellan arbetsgivare och socionomer,
mellan olika institutioner samt mellan olika professioner inom en institution.
Dessa konflikter kan ibland vara uttryck för
motsatta intressen av mer eller mindre rationellt och
legitimt slag. Det kan också vara fråga om ideologiska motsättningar, konflikter mellan oförenliga idéer
om det faktiska eller ideala samhället.

bestämmande och tvång kan ses som en del av
problemet om hjälpare och kontrollant. Problemet
ser olika ut beroende på vilket samhällsområde det
gäller. Inom till exempel rättsväsendet, den militära
värnplikten och grundskolan finns det begränsningar i självbestämmandet som inte är särskilt kontroversiella. Komplikationerna ökar då det är fråga om
psykiatrisk tvångsvård och tvångsvård av missbrukare.
Problemet självbestämmande eller frivillighet kontra tvång är också aktuellt i samband med insatser
för barn som befaras ta skada i sin familjemiljö.
Vilka former av tvångsmakt kan vara etiskt legitima inom dessa respektive områden och hur ser den
etiska argumentationen och sakliga konsekvensbedömningen ut för att legitimera sådan makt?

3

Kunskap och tolkning. Inom socialt arbete finns

det etiskt känsliga problem som har att göra med
vilken kunskap man bör inhämta, hur denna kunskap skall hanteras och hur viss information skall
tolkas. Detta berör frågor om sekretess och konfidentialitet samt olika typer av personomdömen.
Vilka sammanfattande omdömen är det etiskt rimligt att göra om en person?
Åtgärd och insats. Ett tidigare problemområde

berörde regler, prioriteringar och insatstyper i socialt arbete. Problemet var då av generell och strukturell karaktär. De vardagliga etikproblemen handlar
oftare om vilka specifika åtgärder och insatser som
bör göras i ett visst ärende, i förhållande till en
bestämd person i en konkret situation.

Utöver att diskutera sådana uttryck kan vi söka
mera sammanfattande kategorier för grundinställning, bemötande och relation i socialt arbete, exempelvis paternalism, medlevarskap, saklig omsorg,
välvillig neutralitet samt konflikt och konfrontation.
Vad är önskvärt i fråga om bemötandets och
relationens karaktär? Vilka nyckelord är relevanta
för olika former av socialt arbete? Bör man uppfattasocialt arbete mera relationsorienterat och framhålla dess karaktär av ”ovisst möte” eller bör man
snarare ha en mera instrumentell grundsyn och
sträva efter effektiv och målinriktad handläggning?

Personvärdering. En del av de egenskaper en

klient har eller de förhållanden klienten lever underriskerar att påverka värderingen av klienten – klientens status – på ett diskutabelt sätt. Om en klient har
låg självuppskattning och saknar förväntningar på
framtiden kan det färga av sig på handläggarens
värdering och attityd. Andra faktorer som kan påverka en (ofta omedveten) värdering av en klient kan
till exempel ha att göra med klientens livsstil, attityder, åsikter och sociala relationer. Det är främst ett
praktiskt etiskt problem hur handläggaren kan undvika att styras av sådana faktorer.
Grundinställning, bemötande och relation. Be-

4

mötandet uttrycker personvärdering i praktiken.
Men alla sidor i bemötandet är inte bestämda av ett
etiskt val. Bemötande i socialt arbete gestaltas i ett
samspel och handlar lika mycket om stödinsatsernas, behandlingsarbetets och omsorgens pedagogik
som dess etik.
Det bemötande man väljer kan dels vara uttryck
för en personlig grundinställning till andra människor, dels handla om en professionell bemötanderepertoar. Handläggarens hållning i ett ”offentligtmöte” kan beskrivas med ett flertal nyckelord, till
exempel: empati, respekt, ansvar, engagemang, tillit,
varsamhet, jämlikhet, ödmjukhet och uppriktighet.

Etisk grundsyn
Sociala villkor och samhällets strukturer på-verkar i hög grad människans liv och utvecklar eller
hämmar hennes frihet och kapacitet. Uppmärksamhet på samspelet mellan samhälle och individ är
viktigt både för att förstå vissa former av utsatthetoch för att välja relevanta åtgärder och stödinsatser.
Alla människor har lika värde oavsett kön, etnisk
bakgrund, religiös tro, politisk uppfattning, prestationer och livsupplevelser. På ett personligt plan
innebär det att varje individ är en medmänniska,värd respekt, omsorg och inflytande. Det betyder,på en politisk nivå, att det offentliga samhället bör
värna om medborgarnas välfärd samt deras rätt till
självbestämmande och lika inflytande över samhällets angelägenheter. Förpliktelser för det offentliga
samhället kan ses som ett uttryck för medborgarnas
ansvar mot varandra.
För socialt arbete betyder människors lika värde
att var och en så långt det är möjligt bör bemötassom en jämlik person. Dessutom bör insatser göras
på likvärdig grund för varje klient och med respekt
för klientens självbestämmande.
Socialt arbete grundar sig på och uttrycker ett flertal
värden och normer. Det uttrycker livsideal och mål
för samhällslivet och anger en social etik. Socialt
arbete utgår från mänskliga rättigheter, medkänsla
och solidaritet med människor i en utsatt situation.
Viktiga mål för arbetet är jämlikhet, rättvisa, trygghet, utveckling, självförverkligande, ansvarstagandeoch konfliktlösning på olika nivåer i samhället.
Det sociala arbetet bör utformas så att det stärker
det civila samhället och utvecklingen av en aktiv och
solidarisk medborgarroll. Vissa offentliga sociala
insatser sker i samspel med medborgarsammanslutningar som till exempel klientorganisationer och
andra sociala frivilligverksamheter.
Socialt arbete bör respektera människans auto-

nomi och utgå från hennes eget ansvar. Utgångspunkten bör vara att människan kan påverka sinsituation genom sina egna resurser. Hon har ansvar
för sitt eget och andras liv och för det livsinnehåll
hon skapar genom sina handlingar.
Det finns dock omständigheter som har den
karaktären att en person inte är beslutskapabel och
därigenom hamnar i djupgående självdestruktivitet. Då har det offentliga samhället ett ansvar att
värna personens liv och hälsa även om åtgärderna
strider mot personens autonomi. Inslag av tvång
måste dock begränsas och endast användas då klientens grundläggande välfärdsbetingelser hotas eller då minderårigas rättigheter och behov inte kan
tillgodoses på annat sätt. Användning av tvång
förutsätter också att alla andra möjligheter har övervägts och befunnits otillräckliga. Tvång bör dessutom endast tillämpas när det utifrån vetenskap och
beprövad erfarenhet är sannolikt att det ger avsedda
goda effekter.
Det offentligt finansierade sociala arbetet för-

utsätter samhällsekonomiska resurser och en välfärdspolitisk opinion som ser det sociala arbetets
värde. En omsorgsfull resursanvändning och hög

kvalitet bör eftersträvas i arbetet, främst för klientens skull, men också för att socialt arbete skall hasamhällelig legitimitet och därmed långsiktigt fåtillgång till resurser.
Strävan efter kvalitet medför också en inriktning mot kunskaps- och kompetensutveckling samten öppenhet för kritisk granskning och utvärdering
av den egna verksamheten.
Valet att bli socionom kan ha etiska inslag, med enambition att stödja utsatta personer och grupper,
bidra till människors utveckling och verka för samhällsförändringar.
Vissa klienter eller klientgrupper som socionomer arbetar med har låg social status. De kan
utsättas för nonchalanta eller föraktfulla attityderfrån andra medborgare och hotas inte sällan av våldoch övergrepp av sina närstående.
Socionomens profession bör helt avvika frånalla nedvärderande mönster. Istället bör värdering,bemötande och insatser bestämmas av erkännandet
av alla människors höga och lika värde.
Etik är en kompetensfaktor för att kunna göra ett

kvalificerat socialt arbete. Etisk kompetens tycks ha
två sidor. Den ena sidan kan betecknas som etisk
medvetenhet. Det handlar om kunskap, kritiskt tänkande, analysförmåga och relevanta bedömningar.
De personer som har ansvar för det sociala arbetet,
inte minst de professionella inom området, bör med
andra ord vara medvetna om etiska grundvärderingar för arbetet och ha förmåga att göra omdömesgillaöverväganden i olika typer av etiska valsituationer.
De bör också kunna ge skäl för sina bedömningar.
Den andra sidan i en etisk kompetens kan
betecknas som moralisk mognad och avser personliga erfarenheter och attityder samt handlingskraft
och uthållighet. En grundläggande etisk kompetens
i denna mening består i förmågan till en personlig
förståelse av en människas värde och insikt om
betydelsen av hennes välfärd. Innebörden i en moralisk mognad kan vidare anges med uttryck som
medkänsla, respekt, sanningskärlek, noggrannhet,ödmjukhet, mod och generositet.

5Etiska riktlinjer och bedömningsmodeller

6

Den etiska kompetensen inom en profession kan
stärkas genom olika stödstrukturer. Utbildning och
handledning kan ha sådana stödfunktioner. Ettviktigt stöd för professionsetiken kan utgöras av
yrkesetiska riktlinjer.
Följande riktlinjer kan relateras både till en
pliktetisk och en konsekvensetisk modell. Riktlinjerna kan uppfattas så att de har en direkt etisk
giltighet och alltså utgör en omedelbar förpliktelse.
Men de kan också tolkas så att de får sin etiska
giltighet genom att det sannolikt ger goda konsekvenser om man följer dem. Man kan också kombinera dessa två synsätt, vissa riktlinjer kan tolkas
pliktetiskt och andra konsekvensetiskt.
Riktlinjerna anger främst grundläggande professionsetiska förhållningssätt. Men det finns naturligtvis många komplexa etiska problemsituationer isocialt arbete där riktlinjerna inte ger klart besked
om hur man bör handla. De kan då kompletteras
med andra etiska bedömningsmodeller.
En intressant komplettering kan utgöras av försöket att se ett problem ur de olika berörda personernas perspektiv. I tanken gör man ett slags rollbytebåde med klienten, klientens närstående och med
andra berörda personer. Efter en serie sådana perspektivskiften kanske det ursprungliga problemet
ser annorlunda ut. De bästa förutsättningarna för
rollbyten av det slaget skapas naturligtvis genom att
lyssna till hur olika berörda personer bedömer situationen.
Yrkesetiska riktlinjer kan tolkas som konsekvensetiskt giltiga och de kan även kompletteras med
konsekvensetiska bedömningar. Frågan blir då vilka
de samlade kort- och långsiktiga konsekvenserna
blir om man handlar på ett visst sätt. Bland annat
följande frågor kan ställas:
Vad kan konsekvenserna bli av en viss åtgärd i enviss situation för klienter, klienters närstående respektive andra medborgare? Vilka konsekvenser ärsannolika – på kort respektive lång sikt – om det
sociala arbetet generellt präglas av vissa arbetsrutiner, kravstrukturer, åtgärder och former av bemö-

tande? Finns det risk för att en viss klient eller vissa
klientgrupper orsakas lidande? Vad blir konsekvenserna i fråga om allmänhetens förtroende för socialt
arbete?
Det gäller sedan att väga olika konsekvenser mot
varandra och att välja ett handlande som sammantaget ger de bästa konsekvenserna. Det är dock flera
andra överväganden som måste göras för att använda en konsekvensetisk beslutsmodell, till exempel
att besvara frågan om vad som avses med goda
konsekvenser. I föregående beskrivning av en etisk
grundsyn för socialt arbete gavs flera exempel på vad
som kan avses med goda konsekvenser och mänsklig
välfärd.
Det är angeläget att det sociala arbetet utvecklar
en inre kultur där det etiska samtalet är levande.
Klienter, kollegor, samarbetsparter, omgivning och
samhället i övrigt har rätt att kräva att en socionomoch andra som bedriver professionellt socialt arbete
handlar utifrån etiska överväganden och ställningstaganden. Följande riktlinjer avser att vara ett stöd
för sådana överväganden.
Riktlinjerna följer inte ovanstående kategorisering av etiska problemområden för socialt arbete
utan är i stället sammanförda i fyra mera omfattande
kategorier. De handlar om profession och personlighet, klienten, kollegor och arbetsplats samt samhälle.

YRKESETISKA RIKTLINJERFÖR SOCIONOMER
Profession och personlighet

9 Konfidentiell information och för klienten käns-

1 Professionellt socialt arbete bygger på veten-liga uppgifter måste handhas med den sekretesslagen stadgar och i övrigt med stor varsamhet.

skap och beprövad erfarenhet, demokratiska ochhumanistiska värden samt bidrar till att förverkliga
mänskliga rättigheter och att utveckla samhällets
välfärd.

2 Socionomen ska i sitt arbete och i sin livsföring i övrigt respektera varje människas lika värde.

3 Socionomen har ett särskilt ansvar gentemot
personer och grupper som är i en utsatt situation.

10 Socionomen får inte utnyttja klientens beroendeställning.

Kollegor och arbetsplats

11 Socionomen måste hålla sig underrättad om
och vara solidarisk med organisationens grundläggande målsättning.

4 Socionomen måste använda sin professionella 12 Socionomen söker upprätthålla lojalitet och
ställning på ett ansvarsfullt sätt och vara medvetenom gränserna för den egna kompetensen.

5 Socionomen bör utveckla sin professionella
kompetens och eftersträva etisk medvetenhet och
moralisk mognad.

Klienten

respekt för kollegor och andra anställda i olika
befattningar samt tar ansvar för arbetsplatsens sociala miljö.

13 Socionomen är skyldig att vidtaga åtgärder för
att komma till rätta med kränkningar orsakade av
organisationens arbetssätt eller medarbetares eller
klienters agerande. Denna skyldighet bryter andra
krav på lojalitet.

6 Socionomen ska respektera klientens personliSamhälle

ga integritet och främja dennes självbestämmandeså länge detta inte inkräktar på samma rätt för
andra.

14 Socionomen ska arbeta i enlighet med gällande

7 Bemötandet av klienter ska grundas på respekt

lagstiftning så länge detta inte kränker grundläggande mänskliga rättigheter.

och en strävan efter att etablera goda relationer.
Insatserna ska så långt som möjligt bygga på samarbete och samförstånd.

15 Socionomen bör sträva efter att skapa förtroen-

8 Socionomen ska upplysa klienten om rättigheter, ansvar och skyldigheter och i sitt arbete eftersträva bästa möjliga insats för varje klient.

de hos medborgarna för socialt arbete och för socionomers professionella kompetens samt vara öppen
för kritisk granskning av sin yrkesutövning.

7

8

BOX 12800 • 112 96 STOCKHOLM • BESÖKSADRESS MARIEDALSVÄGEN 4 • TEL 08-617 44 00 • FAX 08-617 44 01
E-POST kansli@akademssr.se • INTERNET www.akademssr.se

AKDEMIKERFÖRBUNDET SSR januari 1998

Akademikerförbundet SSRs etikråd
har bestått av Margaretha Andersson,
Lena Fröberg (ordf ), Inga-Lill Näsman, Karin Oldegård-Ljunggren samt
Mats Wretås. Dessutom har Erik
Blennberger deltagit som adjungerad.