School Sisters of Notre Dame
Generalate

Via della Stazione Aurelia 95
00165 Roma, Italia
Tel: +39.06.6652.01 Fax: +39.06.6652.0234

A Megszentelt Élet 26. Világnapján
2022. február 2.

Levél Jubilánsainknak - 2022

“Szeretteim”„Isten szeretete kiáradt a szívünkbe…” (Róm 5,5)
Kedves 2022-ben jubiláló Nővéreink!
Örömteli és szerető szívvel imádkozom értetek, gratulálok nektek 25, 40, 50, 60, 70, 75 és 80évvel ezelőtt letett első fogadalmatok évfordulója alkalmából. Ebben az évben én is veletek
együtt ünneplem jubileumomat. Ez az időszak jó lehetőség arra, hogy ismét megtapasztaljuk
Isten mindig hűséges, bensőséges szeretetét.
Isten szeretete a szívünkbe áradt, és hűséges életünk tanúskodik erről a szeretetről. Valójában a„szeretetté válást” ünnepeljük - azt, hogy mi Isten szeretettjei vagyunk, akiket arra választott ki,
hogy ezt a szeretetet megéljük, és akiket arra küldött, hogy ezt a szeretetet láthatóvá és élővétegyük a világunkban.
Ez a tanúságtétel a remény és a bátorítás mélységes forrása, az az „örömhír”, amelyre a maivilágnak oly nagy szüksége van ezekben a sötét és bizonytalan időkben. Köszönjük nektek ezt atanúságtételt, és köszönjük Istenünknek, hogy szeretett minket, és általunk és valamennyi
iskolanővéren keresztül megmutatja szeretetét.
Arra bátorítalak benneteket, hogy ebben a jubileumi évben, gondolkodjunk el azon, hogyan
tapasztaltuk meg a szeretet misztériumát az életünkben? Hogyan alakította és formálta ez aszeretet küldetéses életünket? Milyen szeretettel szerettek minket? Milyen szeretet megélésére
és megvalósítására kaptunk meghívást a mai világunkban?

A Szeretet sürgetése„A szeretet arra sürget minket, hogy akaratunkat Isten akaratával egyesítsük.” (K/19.)
A mi Teremtő Istenünk, Aki minden létezés forrása, szeretett minket és az egész teremtést. Isten
vágya mindannyiunk és minden egyes ember számára az, hogy tudjuk, szeretve vagyunk, ésérezzük át szeretettségünket. Úgy tűnik, hogy Isten számára ez jelenti a szeretet sürgetését. János
evangéliumából (3,16) tudjuk, hogy Isten úgy szerette a világot, hogy egyszülött Fiát adta érte.
Nemrégen ünnepeltük a karácsonyt, szemléltük a megtestesülés mélységes misztériumát, amely
az egész teremtés és az emberiség történelmének szívében, és a mi szent történelmünkben

bontakozik ki. Isten annyira vágyott arra, hogy velünk legyen, hogy úgy döntött, egy lesz
közülünk, hogy ezáltal még jobban megismerhessük Istent, az Ő szeretetét és azt, hogy szeretett
lények vagyunk.
Kicsit jobban megértjük ennek a szeretetnek az értelmét, amikor Jézus felveszi a keresztséget,és az Atya Jézus iránti szeretetét a mennyei hang megerősíti: „Te vagy az én szeretett Fiam”. (Lk3,22). Miközben Jézus megtapasztalja az Atya szeretetét, a szeretet sürgető érzése keríti Őthatalmába. A pusztában zajló megkülönböztetés időszaka után elindul, hogy tanítson,gyógyítson, hirdesse Isten uralmát, és másokat is képessé tegyen erre a küldetésre.
Az Isten általi szeretettség kegyelme nem csak Jézusé. „A keresztség pillanatától fogva újmódon vagyunk nyitottak Isten működésére életünkben. Felvétettünk Krisztus életébe...” (K/2.),
osztozunk a szeretet ajándékában és az abban rejlő küldetésben. „Mert Isten előbb szeretettminket, szeretetben válaszolunk” (K/10.), küldetést kaptunk, küldve vagyunk a szeretetre.
Mi történik, amikor megtapasztaljuk, hogy Isten szeret bennünket, szeretett gyermekének nevez
minket, belép az életünkbe és birtokba veszi azt? Boldog M. Teréziáról tudjuk, hogy fiatal
nőként milyen erőteljes élményt szerzett a szeretetről; a szeretet sürgetése hogyan ragadta meg
őt, és késztette arra, hogy radikálisan kövesse Krisztust. „Mindezt most Jézusban írom, aki
megmutatta nekem kimondhatatlan irgalmasságát... Nem tudom leírni belső békémet. MostJézusban vagyok! Jézus azt tesz velem, amit akar, én bízom benne. ... Igen, a szeretet nemvárhat" (Terézia anya 1. sz. leveléből).
A szeretet nem várhat. Isten szeretett gyermekeiként arra küldettünk, hogy Isten küldetéses
tanítványai legyünk. Az a hivatásunk, érezzük át, Isten szeretett gyermekei vagyunk; egymás ésmások iránt is mutassuk meg szeretetünket úgy, ahogyan mi is megtapasztaljuk Isten felénkáramló szeretetét. Erre ösztönöz bennünket Isten szeretete.
 Hogyan tapasztalom meg, hogy Isten szeretett gyermeke vagyok, hogyanélem meg a szeretet sürgető erejét?

A radikális szeretet„Miközben egyre mélyül hozzá fűződő bensőséges kapcsolatunk, Ő új és nagyobb szeretetre
szabadít fel bennünket.” (K/13.)„Krisztus feltétlen szeretetétől megragadva teljes örömmel adjuk át neki egész
személyiségünket.” (K/13.). Milyen tett lehet radikálisabb, mint önmagunk egészét odaadni
szeretetben? Isten hívott, és arra szentelt minket, hogy feltétel nélkül kövessük Jézus Krisztust(vö. K/48.), kötelezzük el magunkat a szeretetben való növekedésben, egyre inkább váljunk
hasonlóvá Krisztushoz, és fogadjuk el az értékes és radikális szeretetet.
Hirdetjük: „Krisztus kegyelme által megerősítve és az Ő példáját követve készek vagyunk arrais, hogy Isten országáért nélkülözést, megvetést és elnyomást viseljünk el, és a halált isvállaljuk.” (K/17.). Krisztussal együtt megtanulunk Isten szemével és szívével látni, átérezni akörülöttünk lévők szenvedését és fájdalmát, együtt sírni a gyászolókkal, küzdeni azokkal az
igazságtalanságokkal, melyek kialakulásában nekünk is részünk van, gyógyítani a sebeket,
bátran és prófétai módon élni az evangéliumot, és vállalni a kiszolgáltatottságot. A sebezhetőségráébreszt bennünket arra, hogy Isten szeretetett gyermekei vagyunk, és meghívást kapunk arra,
hogy osztozzunk Isten sebezhetőségében - az isteni együttérzésben.

Egyik korai elmélkedésében Boldog M. Terézia is a radikális szeretetről ír: „Ki tette a szenteket
olyan erőssé, ha nem a szeretet? Ki tanította őket igen nagy önmegtagadásra, ha nem a szeretet?
...Ki segített nekik lemondani önmagukról, ha nem a szeretet? ... A szeretet átadta magát a kereszt
keserves halálának...”. (Terézia anya 1. sz. leveléből).
Arra kaptunk meghívást, hogy „Jézus Krisztus küldetését folytassuk”, hogy „életünket áldozzuka közöttünk és minden ember közötti mélyebb egység létrejötte érdekében. Átéljük, hogy Jézusönmagát áldozza fel az Atyának értünk.” (Szabályunk: Előszó, K/34.) Krisztustól megtanuljuk,
hogy isteni hivatásunk a radikális szeretet megélése, a kenózis* - önmagunk kiürítése egy olyan
kölcsönösségben, amely személyes és interkulturális, egyetemes és kozmikus. A radikálisszeretet egyre nyitottabb a végső önátadásra, és az egyetemes közösség felé ösztönöz bennünket.
* A kenózis jelentése: Jézus „kiüresítette magát, szolgai alakot öltött, és hasonló lett azemberekhez.” (Fil 2,7) Önmagunkról történő lemondás.

 Milyen az a radikális szeretet, amelyre meghívást kaptam, és amelyet el kell
fogadnom és élnem kell?

A szeretet teljessége„Bízunk abban, hogy Isten mindig a lét teljességére hív bennünket…” (ÁD/124.)
Ha tanulunk Krisztustól és egyre inkább hasonlóvá válunk hozzá, ha növekszünk és érlelődünk
a szeretetben, akkor találkozni fogunk a szeretet paradoxonával. Krisztus azt tanítja, hogy nincs
nagyobb szeretet, mint életünket adni barátainkért (vö. Jn 15,13). Mindent odaadni, lemondaniéletünkről, a végsőkig szeretni, azt mutatja, hogy a szeretet erősebb a halálnál.
Ha átöleljük és megéljük a szeretet radikalitását, akkor megújulással találkozunk, felfedezzük aszeretet és a létezés teljességét. A minket sürgető, radikális szeretet a halált is legyőző szeretet,amely az örök élet felé vezet bennünket. A szenvedésben is kitartó és a halálig hű szeretet
energiát szabadít fel egy nagyszerűbb élet és a közösség - a szeretet teljessége, Isten teljessége számára.
Szent Pál mindezt gyönyörűen fogalmazza meg imájában:„a hittel Krisztus lakjék szívetekben, s gyökeret verjetek és alapot vessetek a szeretetben.
Akkor majd fel tudjátok fogni az összes szenttel együtt, mi a szélesség és a hosszúság, amagasság és a mélység, megismeritek Krisztusnak minden értelmet meghaladó szeretetét,és beteltek az Isten egész teljességével.” (Ef, 3,17-19)

A szeretet teljességébe növekedve kezdjük megtapasztalni Isten teljességét, érzékelni Istentmint Szentháromságot, Akit Szent Bonaventura a szeretet „kútfejének” nevezett, és kezdünk
osztozni a Szentháromság bensőséges kapcsolatában, a szeretet közösségében. Heidi Russell
úgy beszél a Szentháromságról, mint a Szeretet Forrásáról, a Szeretet Szaváról és a Szeretet
Lelkéről. A Szentháromságos Isten a Szeretet Forrása, Aki a Szeretet Igéjében nyilatkozikmeg, a Szeretet Lelkében valósul meg, jelen van, közösséget alkot és közösséget formál.(vö.
Heidi Russell: A Szentháromság mint a Szeretet Forrása, Igéje és Lelke: A valóság magvát alkotó Kapcsolat,LCWR Országos Közgyűlés, 2018. augusztus 9.).

Napjainkban a meghívásunk lényege, hogy bízzunk az élet szívében működő szeretet
energiájában, higgyünk szeretettségünkben, hagyjuk, hogy a szeretet megragadjon minket, ésteremtsük meg a szeretetnek azon útjait, amelyek a szeretet teljességébe, a szeretet egyetemes
közösségének kialakulásához vezetnek. Amilyen mértékben szeretünk, és amilyen mértékben
lépünk ki önmagunkból, hogy közösséget alkossunk, olyan mértékben tesszük magunkévá azt„a szentháromságos dinamizmust, amelyet Isten teremtésétől fogva belénk írt.” (vö. LaudatoSi', 240). Fogadjuk be a szeretet kegyelmét; „mélyítsük el tudásunkat arról, hogy kik vagyunka Háromságos Istennel, egymással és Isten csodálatos világegyetemével való
kapcsolatunkban”; és nőjünk bele a szeretet teljességébe, amelyet Isten kíván számunkra.
 Hogyan kaptam meghívást arra, hogy a szeretet teljességét éljem?

Kedves Jubiláns Nővérek!
Ünnepeljük és éljük a szeretet kegyelmét! Ebben a jubileumi évben dicsérjük és köszönjük
meg Istennek hivatásunk ajándékát, és örüljünk annak, hogy szeretve vagyunk. Isten szeretminket, és azért küld minket, hogy tanúságot tegyünk a Szeretetről, hogy mi magunk legyünk
a szeretet.
Mint Isten szeretett gyermekei, a Végtelenül Szerető Isten mindent megad nekünk, ezért
döntsünk úgy, hogy bátran elfogadjuk a szeretet fejlődését - sürgetését, radikálissá válását ésteljességét az életünkben.
Isten szeretetében egyesülve:Sister Roxanne Schares
Sister Roxanne Schares, SSND
Általános FőnöknőJubilee Letter 2022, Page 3 of 4