Med attlåst pungVår nye statsråd Kristin
Clemet gjev ikkje ved dørene,
iallfall ikkje i første omgang.
Side 2

Malermesteren

Mysteriejakt

Jan Hovind og hans stab setter
farge på veggene våre. Og påskap og pulter som trenger en
ekstra finish.

Hvordan står det
egentlig til der ute i
universet?
Side 7

Side 15

NTNUs
internavis
nr. 1729.11.2001

Ti under sjefen
De fleste NTNUere
ligger omtrent tilønnstrinn under sin
sjef, viser lønnsstatistikken.
Side 3

Sit heime
Mange studentar
synest dei har betre
studietilhøve heimeenn på universitetet.

76 prosent flere byråkraterPå tolv år, fram til 1999, vokste NTNUs administrasjon med 76 prosent, regnet i antall
ansatte. I samme periode økte de vitenskapeligeårsverkene med 52 prosent. Og de vitenskapelig ansatte bruker like mye tid på
administrative oppgaver som før.

Men veksten var størst tidlig på 90-tallet.
Orgut-prosjektet har sørget for en betraktelig
demping de siste tre årene.
Forholdet mellom vitenskap og byråkrati ved
NTNU kan til tider være ganske konfliktfylt.
Side 10 og 11

Tausheten runger på Gløshaugen

Side 3Mer etikk, takk
Et nytt programi «anvendt etikk»skal løfte den etiske
debatten ut fra de
lukkede kontorer påFilosofisk institutt.
Side 4

Hamskifte
Studenter som begynner ved NTNU høsten
om to år, blir ikke som
andre studenter.

De er muslimer.
De er studenter.
Og de vil gjerne
snakke med andreom hva som har
skjedd i verden desiste månedene.
Men deres norske
medstudenter viser
null interesse fortemaene terror,
krig, religion og
ekstremisme.
Side 6

Side 4

Gull verdt
Skolelaboratoriet harfått 350 000 kroner forå lage et opplegg
basert på «det gylneøyeblikk».
Side 5

Ledig
I inkubatoren i Fischebygget er det plass til
flere gründere.
Side 5PrestisjeNår får vi den første
publikumspriseni akademia?

Azhar Mohammad,
Sarra Dahman og
Mariam Naeem oppleveringen problemer med å væremuslimer ved NTNU, men er
forundret over siv.ing.studentenes likegyldighet.
FOTO: LISA OLSTAD

Ein smakebit på framtida
Stressa og lei? Denne
lampa kjenner korleis
du har det, og dempar
straks lyset til behageleg varmgult. På
Fornebu står huset
som kommuniserar
med kjenslene dine.
Side 8 og 9

FOTO: TORE OKSHOLEN

Side 13

Les daglige nyheter på http://innsidaUT.ntnu.no/ Send tips til: medieseksjonen@adm.ntnu.no
Side 1 — Svart Cyan Magenta Gul

2

UNIVERSITETSAVISA NR. 17 – 29. NOVEMBER 2001

på dagsordenen«I bilen opp til Slottet var han på meg med en gang og tegnet og forklarte hvordan jeg skulle omstrukturere norsk forskning og utdanning.»
Statsråd Kristin Clemet forteller Forskerforum (9/2001) om sitt første møte
med regjeringskollega Victor Norman (arbeids- og administrasjonsminister)ledelsenhar ordet

Prorektor
Kathrine Skretting

Nye læringsformer
i gamle auditorier?
NTNU har nylig gjennomført en seminaruke med fokus på evaluering og
undervisning. I etterkant sendte student Christian Fjellstad meg et brev
hvor han reflekterer over hvor tradisjonelle vi er, også vi som er opptatt av
nye måter å lære på: Vi leverer monologer i store auditorier. Lite diskusjon,
ikke summegrupper, gjennomgående
gravalvor, fullstendig fravær av
humor og lek. Christian spør om selve auditorieutformingen nærmest
betinger en slik gravalvorlig enveiskommunikasjon, og framholder at hvis
svaret på dette spørsmålet er JA, harvi en stor utfordring i forhold til
nybygg, utforming av datasaler,
ombygging av eksisterende lokaler, idet hele tatt i forhold til å tenke nytt
om de rommene hvor læring skal finne
sted.
Idélaboratoriet OASEN i Perleporten er vel det stedet på NTNU der
man mest målrettet og systematisk
prøver ut bruk av rom i forhold til kreative læringsprosesser. Her er pcarbeidsplasser som kan flyttes rundt,
her sitter man på gulvet, gjerne iført
de fantasifulle dyretøflene som er tilgjengelige for besøkende. Disse bidrarbåde til å holde gulvet rent og til åsette folk i en god stemning. I Oasener det lyst og pent og store vinduer og
farger og bord til å stå ved – i det hele
tatt er det lagt til rette for at nye tanker skal få boble fram. Jeg sier ikke atdette er noe hele universitetet bør gå
for, men jeg må nok innrømme at påvåre tverrfaglige seminarer har vi
gjort noen erfaringer som gir støtte til
Christians poeng. Vi har konsekvent
brukt undervisningsrom med flatt
gulv, og laget «kaféoppsett» med sekstil åtte plasser rundt et bord. Når vi
arrangerer for ca. 100 deltakere, er
det ikke så forferdelig mange rom av
denne typen å velge blant, men vi har
erfart at denne formen skaper liv isalen. Det er lettere å sirkulere, lettereå knytte kontakter med de andre deltakerne, og lettere å delta i diskusjonen, enten en bare prøvekjører noen
argumenter rundt sitt eget bord, ellervelger å dele dem med hele seminaret.
Det er absolutt på sin plass å tenke læring og romløsninger i sammenheng, men samtidig tror jeg ikke det
er slik at auditoriene bare kan brukes til tradisjonelle undervisningsformer. Nøkkelfaktoren er menneskene! Mange har gjort gode erfaringer med smågrupper også i de store
auditoriene. Noen undervisere evner
å etablere en god og åpen dialog ogsåunder vanskelige forhold, andre er
briljante fortellere og holder en hel sali ånde rett og slett fordi det er så spennende det de snakker om.
Christians poeng står uansett fast:Vi må bygge for nye læringsformer!
Men med fingeren i jorda: Vi kommer
til å ha vanlige auditorier her i mange
år framover. Derfor skulle jeg gjerne
sett et kreativt og nytenkende prosjekt om nye undervisningsformer i
tradisjonelle auditorier gjennomført
på NTNU.

Side 2 — Svart Cyan Magenta Gul– Vil du gjerne ha meir pengar, sa du?

– Skal vi sjå.....

– Kan hende vi skal spørje Hagen først?
FOTOS: TORE OKSHOLEN

Clemet utan pengar– Fascinerande mange
budsjettspørsmål!
Slik karakteriserte vår nye
forskings- og utdanningsminister sitt første møte med
universitetsmediane. Hohadde ingen pengar å dela ut.
– Til alle som kjem med slike spørsmål
kan eg bare seia dette: Spørsmåla vert
registrert og notert, sa Kristin Clemet.

Høfleg. Pressekonferansen blei skipa
til i Oslo særskilt for universitets- og studentaviser.
Clemets partifelle Inge Lønning hevda
i valkampen at det er for lett å sleppe innpå universiteta, og at det bør settast ei
karaktergrense for opptak. Lønning valde
etter kvart å gjera full retrett i saka, men
Universitetsavisa spurde likevel den nye
statsråden om ho støtta Lønnings opprinnelege utsegn?
– Eg trur det var heilt rett av han å
trekke dei utsegna tilbake. Lønning sa
dessutan sjølv at han sa dette for å provosere, svarte Clemet.
Men Lønning ville seie noko om kva
krav ein bør stille til dei som byrjar på
høgare utdanning. Har du nokon meining
om det?
– Det er ein mykje viktigare oppgåve
for meg som statsråd at eg prøver å heve
kvaliteten i grunnskulen og vidaregåande
utdanning. Vi må sørgje for at dei som
kjem ut av det studieførebuande utdanninga har den kompetansen som dei skalha, sa Clemet.
Så kom det ei rad pengespørsmål til
ymse hjartesaker: Tromsøflaket ville veta
om det vart pengar til tannlegeutdanningi Tromsø. Bladet til utanlandsstudentane
ville vite om det vart meir pengar til utanlandsstudentane. Elevavisa ved BI villeveta om det vart meir pengar til private
høgskular.
Statsråden gav høflege svar og ingen
pengar.

om kva ho vil gjera for å få fart på norsk
forsking, svarte høgrestatsråden slik:– Her er det fleire utfordringar. For det
første har du den kvantitative sida. Vi måfå opp innsatsen i forskinga. Det gjeld den
offentlege forskinga, men ikkje minst på
privat side – det som skal skje av forskingi næringslivet, sa statsråden.
– No er det næringslivet som må satsa enda meir på forsking og utvikling enn
det gjer i dag. Det er også hovudårsaka til
at Noreg ligg så langt nede på OECD-statistikken over kor mykje av bruttonasjonalproduktet som blir brukt til forsking, saho.
Clemet forsikra at regjeringa kjem tilå følgja opp Herstadutvalet sitt framleggom å la bedriftene få trekkja pengar brukt
på forsking frå på skatten.
– Men som det går fram av budsjettframlegget, så skal det satsast fire milliardar kroner meir på forsking dei nesteåra, i høve til i år, påpeika Clemet, somogså viste til at den nye budsjettmodellen
for universiteta vil premiera både undervisnings- og forskingskvalitet.
– Så er det også viktig å få opp kvaliteten. På nokre områder er vi svært gode.
På andre er vi mindre gode. Dette har kan
hende noko å gjere med kor attraktivt det
er å vera forskar i Norge samanlikna med
utlandet, sa Clemet, og viste til den pågåande prosessen for å etablera sentra forframragende forsking. Statsråden viste
dessutan til evalueringa av Forskingsrådet. Evalueringa vert lagt fram like oppunder jul.
Tidlegare i år gjekk dei fire universiteta saman om eit initiativ overfor politikarane om å få til ein nasjonal satsing på
det såkalla FUGE-prosjektet – forsking
på det humane genom. Ein bad om 300
millionar for komande budsjettår. Stoltenbergregjeringa satte av 100 millionar.
Kristin Clemet kunne ikkje lova meir, men
poengterte kor viktig ho synest dette initiativet er.
– Eg oppfattar FUGE som å vera svært
viktig for Norge og for norsk forsking. Vi
treng å vera med på den satsinga på bioteknologi som nå skjer i svært mange
andre land. Vi ligg ganske langt etter ein
del andre land, sa statsråden.

Betre forsking? Meir til skule, og littmeir til forsking, har vore mellom Høgresine merkesaker i lang tid. På spørsmål

Kvalitetetsreforma. Når det gjaldt
Kvalitetsreforma, kunne statsråden og

statssekretæren ikkje gi klare svar på
kva konsekvensar gjennomføringa av
den ville få for dei tilsette og studentane
ved universiteta og høgskulane. Denframmøtte pressa ville gjerne vita om
statsråden ville få til betre oppfølging av
kvar student ved å tilsetje fleire universitetslærarar, eller ved å redusera talet
på studentar. Spørsmålet fekk statssekretær Haugstad i oppgåve å svare på.
– Vi held akkurat no på å jobba med ei
melding om rekruttering av forskarar og
universitetslærarar. Det er ikkje gitt at
det blir behov for fleire personar etter at
Kvalitetsreforma er blitt gjennomført. Det
faktum at det skal bli ein raskare gjennomstrøyming av studentar og at studietida
blir redusert med eit år i høve til i dag,både når det gjeld lågare og høgare grad,kan føra til at det blir frigjort meir ressursar, og at det kanskje ikkje blir behovfor fleire personar enn i dag for å fylgja opp
kvar student, sa statssekretær Bjørn
Haugstad.
– Der kjem departementet med framlegg om at det blir færre obligatoriske fag
for kvar lærarstudent. Dessutan vert det
enda meir fokusering på å gi studentane
kunnskap om korleis lese- og skriveopplæringa i grunnskulen kan bli betre, sa
Clemet.
Høyringsfristen for meldinga er setttil januar 2002.

Ønskjer særlovselskap. På spørsmål om kva organisasjonsform universiteta og høgskulane skal ha i framtida,svarte statsråden slik:– Stortingsfleirtalet gjekk i juni inn forat dei skulle bli statlege forvaltingsorgan
med særskilde fullmakter. Eg vil gjernesjå om det vil vera mogleg å gjera nokon
av dei til særlovselskap også. Dermed blir
spørsmålet om kva departementet kjem
til å gå inn for når det gjeld om dekanarog instituttstyrarar skal tilsetjast i åremålsstilling eller veljast, mindre og mindre aktuelt etter kvart som institusjonane
får meir og meir fridom, sa Kristin Clemet.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no

3

UNIVERSITETSAVISA NR. 16 – 15. NOVEMBER 2001

nyheter

Alltid oppdaterte nyheter på
http://innsidaUT.ntnu.no/

Liten forskjell på mannog kvinnelønn

Tabellen viser gjennomsnittlig lønnstrinn for noen utvalgte stillingskategorier innenfor samme stillingskode fordelt
på de to kjønnene.

OU-avdelingens lønnsstatistikker viser at
NTNU er kommet
langt når det gjelder
likelønn for menn og
kvinner. For enkelte
stillingskategorier er
det kvinnene som erbest lønnet.
For et par uker siden ble resultatet av de lokale lønnsforhandlingene lagt ut på de interne
nettsidene. Opplysninger om den
enkelte ansattes avlønning ertydeligvis interessant stoff. Det
ble satt fredagsrekord i antall
oppslag på Innsida da lønnsopplysningene ble lagt ut.

Likelønn. OU-avdelingens
lønnstabeller viser at det er
liten forskjell på lønnen til
menn og kvinner ved NTNU.

For de fleste stillingskategorierer det bare brøkdeler av lønnstrinn som skiller kjønnene. Det
mest markerte unntaket er
vitenskapelige stillinger, derspranget er på nesten tre lønnstrinn. I denne kategorien er detogså en betydelig overvekt av
menn. Innenfor bibliotek og
kontor ligger kvinnene markert
over mennene i gjennomsnittslønn. Tendensen ser ut til åvære at det er kjønnet som er iovervekt innen en bestemt stillingskategori, som også harbest gjennomsnittslønn. Kanskje ikke så overraskende,
siden lederposisjonene som
regel vil være besatt av den
dominerende kjønnskategori.

Ti trinn opp til sjefen.
Hvor stor avstand er det
mellom en sjef og de ansattesom sjefen kommanderer? Som
tommelfingerregel kan en si at
spranget ligger i området ti
lønnstrinn. Ledere på øverstenivå ved NTNU (fakultetsdirektører, direktører i administrasjonen) ligger i overkant av
lønnstrinn 60, mens mellomledere (seksjonssjefer) ligger iområdet 50-55. Mange av saksbehandlerne i administrasjonen er førstekonsulenter, og
denne gruppen har i gjennomsnitt lønnstrinn 41.
Vil du gjøre et lønnshopp ivårt system, er oppskriften grei:
Gå etter en lederjobb!

Lønnstoppen. Lønnsvinnerne i NTNU-sammenheng er– ikke unaturlig – de faglig
ansatte med professorene ispissen. Professorer lønnes fra
lønnstrinn 61 til 75. Lønnstrinn
75 tilsvarer en årlig bruttolønn
på 532 200 kroner. Amanuenser
lønnes i området lønnstrinn 49
til 64.
Professortoppen viser at vi
finner lønnsadelen i den faglige
leiren i miljøene på medisin, dataog elektro. I området fra lønns-Stillingsnavn
Amanuensis
Førsteamanuensis
Professor
Stipendiat
Vitenskapelig assistent
Konsulent
Førstekonsulent
Sekretær
Ingeniør
Overingeniør
Renholder
Seksjonssjef

Kvinne
53,8
56,0
64,0
35,5
35,3
32,7
40,2
26,3
34,7
47,5
24,1
51,7

trinn 72 til 75 finner vi til sammen 29 professorer. Alle dissekommer fra data, elektro og
medisin, med unntak av tre kjemiprofessorer og en maskinprofessor.
Årsaken til at disse tre fagområdene opererer i en egendivisjon, er at de merker sterk
konkurranse fra andre aktører i
arbeidsmarkedet. For å kunne
holde på gode folk, gis det anledning til lønnsjusteringer som

Mann
54,4
55,3
64,8
35,5
34,6
29,5
42,4
25,0
33,8
47,9
21,0
55,7

Gjennomsnitt
54,3
55,5
64,7
35,5
34,7
32,5
41,1
26,1
34,0
47,8
24,1
54,0

innebærer noen trinn over normalen.
Vi må ganske langt ned på
lista før vi finner den første professoren fra de samfunnsvitenskapelige miljøene. Det er bareen håndfull professorer fra Dragvoll-miljøet som bryter barrierenpå lønnstrinn 70.
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no

Lang veg gir mindre studering
Studentar med lang veg til studiestaden sit meir
heime. Kvart ekstra månadskort seld, kan
reknast om til fem ekstra studiedagar.
Og studentar på Gløshaugen syklar mest.
Det viser ei fersk undersøking
av reise- og studievanar ved
NTNU og Høgskulen i Sør-Trøndelag.
Ikkje uventa er ein hovudkonklusjon at det er ein klar
samanheng mellom reise- og studievanar hos studentane. Studentar med månadskort var
oftare på studiestaden enn
andre. Når det gjeld årsaker tilfråvær, vart det påverka av såvel reisetid og biletpris som tildårlege studietilhøve. Undersøkinga viser at studentane som
hadde kjøpt månadskort, sjølv
trur at dei er fem dagar oftarepå studiestaden per månad enn
om dei ikkje hadde kortet.

Betre heime. Rapporten
viser mellom anna at det er ein
klar samanheng mellom fråvær
frå aktivitetar på lærestaden og
avstanden til heimen. Av dei
som kryssa av for at det er «tidkrevjande eller kostbart å kome
seg til undervisningsstaden»,bur meir enn ni av ti lengre enn
20 minutters gange frå undervisningsstaden. Undersøkinga
tyder på at avstand i seg sjølv
er ein årsak til meir fråvær.
Eit anna tal som dei ansvarlege for studietilhøva gjer vel i åmerke seg, er at ei stor gruppe
studentar kryssa av for at «betre
studietilhøve heime eller andre
stader» var viktigaste årsak tilfråveret. Forfattarane av undersøkinga rår til at ein ser nær-mare på dette, og prøver å finne
ut kva det er som gjer at studietilhøva ikkje er så bra.

Buss og sykkel. Tala viser
at Dragvollstudentane nyttar
buss tre gonger så ofte som
Gløshaugenstudentane. Dette
handlar meir om avstand enn
om kva type studentar som erlatast: Når det er meir enn ein
halvtime å gå til lærestaden,
vert buss det vanlegaste reisealternativet.
Dette kan bety at billegare
busstilbod til Dragvollstudentane vil føre til auka studieaktivitet ved lærestaden.
Til saman 2381 studentar
ved NTNU og HIST har svart på
spørsmåla i undersøkinga. Dette
utgjer om lag 10 prosent av alle
studentane. Den er utført ved at

Gløshaugenstudentar sykler mest.

studentane sjølve valde om deiville svare, og utgjer såleis ikkje
eit tilfeldig representativt utval.
Rapporten frå undersøkinga
er skriven av Reidar Angell Han-sen ved Studieavdelinga og student Ivar Tormod Berg Ørstavik.

(ARKIVFOTO)

TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no

Universitetene til sak mot IBM
Lønns- og personalsystemskandalen ved
NTNU blir advokatmat.
De tre største norske universitetene møter etterall sannsynlighet IBM i
retten i løpet av neste år.

Side 3 — Svart Cyan Magenta Gul

De tre universitetene vil kreve
kompensasjon for kjøpesum, ekstraarbeid og konsulentbistandsom følge av alle problemene som
fulgte med lønns- og personalsystemet. IBM-systemet førte til
kaos ved NTNU i fjor, blant
annet med forsinkede utbetalinger av lønn og feriepenger som
resultat.
– Trolig blir stevningen tattut en gang før årsskiftet, bekref-

ter økonomidirektør Rolf Tørring
til Universitetsavisa.
Partene står såpass langt
unna hverandre at et forlik før eneventuell rettssak er lite sannsynlig i dag. Etter det Universitetsavisa har grunn til å tro, er
erstatningskravet i millionklassen. De tre universitetene stårsamlet i kravet mot IBM. Selvom det var NTNU som først og
fremst ble rammet av kaoset, er

alle utgiftene som NTNU harhatt i forbindelse med IBM-systemet, blitt broderlig fordelt påde tre universitetene. Universitetene i Oslo og Bergen hadde
nemlig også planer om å ta systemet i bruk.
TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

4

UNIVERSITETSAVISA NR. 17 – 29. NOVEMBER 2001

nyheter

Mastergrader i sikte
Innen høsten 2003 skalvi være kvalitetsreformerte. Peter Lykke tar
permisjon fra stillingen
som assisterende universitetsdirektør og
skal lede prosjektarbeidet med den nye
reformen.

– Denne reformen hararbeidsprioritet hos oss, sier studiedirektør Jon Walstad. Han forsikrer at det ikke skal herske noe
som helst mastergradskaos når
reformen settes ut i livet. Assisterende universitetsdirektørPeter Lykke går ut av sin nåværende stilling og skal lede en prosjektgrupppe i forbindelse med
reformarbeidet. Hva som skjer
med den midlertidig ledige direktørstillingen, er fortsatt uvisst.

Studenter som begynner ved
NTNU høsten 2003, blir ikke
som andre studenter. De kommer nemlig inn under den nye
gradsstrukturen og vil i framtida måtte titulere seg som enten«bachelor» eller «master». Dennye gradsstrukturen er en av
flere komponenter i Giskes kvalitetsreform som departementet
krever skal være på plass innen
høsten 2003.

Master-forvirring? Kirke-,
utdannings og forskningsdepartementet har i tidligere
rundskriv gitt NTNU rett til
blant å opprette mastertilbud i«science» og «philosphy» og med
rett til å benytte tilsvarende tittel. NTNU tilbyr i dag to internasjonale mastergrader for
utenlandsstudenter.
Med den nye reformen vil nye
norske mastergrader skylle inn

Mastertilbudene
ved NTNU i dag
Master of Science:- Petroleum Engineering/
Petroleum Geoscience- Hydropower Development- Marine Technology- Mathematics- Urban Ecological Planning- Physics
Master of Philosophy:- Linguistics- Social Change

fakta- English Language andLinguistics
Master of Technology
Management:- Master of Telecommunications Strategy(Master of Telecommunications
Strategy er organisert inn
under Master of Technology
Management.)

over NTNU. Studiedirektøren
tror ikke det blir noe forvirring at
det i framtida vil være både norske og internasjonale mastertilbud fra NTNU. Han tror heller
ikke at de norske mastergradene
vil risikere å bli forvekslet med
de engelskspråklige når studiebrosjyrer om NTNU skal skrives
på engelsk.

Ber om fritak. NTNU håper
at ikke alle studiene trenger å
gjennomgå gradshamskiftet. I
et brev til KUF ber universitetet om unntak for profesjonut-

danningene innenfor sivilingeniør og sivilarkitekt, medisin og
psykologi. NTNU er usikker påhvordan Musikkonservatoriet
og Kunstakademiet skal passes
inn i den nye strukturen og har
foreløpig ikke bedt om fritak
her.

Bredere tilbud? Men det
store hamskiftet beskjeftiger
ikke bare administrasjonen.
Studenter ved medievitenskapøyner sjansen til å få utvidet
fagtilbudet og har levert enunderskriftskampanje til eget

institutt, hvor de krever et nytt
mastertilbud.
Det foreligger et forslag fra
Program for medier, kommunikasjon og informasjonsteknologi om å opprette en mastergrad
i medier, kommunikasjon og
informasjonsteknologi, men dette er foreløpig på diskusjonsstadiet.
TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

Telenor + NTNU = Sant
Det er ikke bare for utenlandsstudenter NTNU
tilbyr mastergrader.
NTNU syr også utdanningspakker for Telenor.
I fjor høst startet samarbeidet
mellom NTNU og Telenor om
utdanningspakken «Master ofTelecommunications Strategy»(MTS). De 13 elevene i det andre
kullet med Telenor-ansatte på
skolebenken er godt i gang med
mastergraden. Det er ansatte
med høy utdanning og med
minst fem års jobberfaring som
får tilbud om slik etterutdanning. De voksne studentene kommer fra ulike deler av Telenorkonsernet og har permisjon fra
sine jobber.
Studiet er bygd opp som envirtuell bedrift med forretningsidé hvor studentene skal utvikle forretningsplaner. Det faglige
ansvaret har det nåværende
Fakultetet for elektroteknikk og
telekommunikasjon. Foreløpig er
studiet kjøpt og betalt av Telenor og forbeholdt de ansatte herfra, men etter hvert det kan bli
aktuelt å åpne studiet også forandre.

Sår mastertanker. Åse Berge er koordinator for samarbeidet mellom NTNU og Telenor.
Hun forteller at det også er innledet et samarbeid med universitetet i Delft sin stiftelse foretterutdanning, Top Tech, somleverer én undervisningsmodul
til dette mastertilbudet. Top
Tech kunne imidlertid tenke
seg nærmere samarbeid med
flere miljøer ved NTNU, og

Berge har sådd ideen hos andre
miljøer ved NTNU.

MIT-samarbeid. Et annet
sideordnet mastertilbud ved
NTNU er «Master in Technology Management». Dette er
et videreutdanningsprogram
som tilbys NTNU og Norges
handelshøyskole (NHH) i samarbeid og som går over firesemestre, hvorav ett er et halvt
års fulltidsstudium ved MIT
Sloan School of Management,som er en del av Massachusetts
Institute of Technology. Programmet kombinerer kunnskap om utvikling og ledelse av
teknologi, med det nyeste av
tenkning innenfor strategi og
organisasjonsledelse, og har rypå seg for å være en god lederskole.

Vil at forskerne skal tenke etikk
Er det forskjell på smertelindring og aktiv dødshjelp? Har de vestlige demokratiene fortsatt plass for fundamentalister? Og må ordet «neger» fjernes
helt fra det norske språket? Slike spørsmål og mange andre hverdagsdilemmaer blir temaer for et nytt program i «anvendt etikk» ved NTNU.
Åpningen av programmet skal
markeres med et tredelt etikkseminar på Gløshaugen, Dragvoll og Regionsykehuset 10.-11.
desember. Problemene som skal
diskuteres her, viser tydelig at
de ansvarlige for programmetønsker å løfte den etiske debatten ut fra de lukkede kontorer
på Filosofisk institutt. Her skal
det jobbes med praktiske problemstillinger som analyseres fra
mange ulike synsvinkler.
– Tverrfaglighet skal være en
ledestjerne i programmet. Vi
definerer «anvendt etikk» som etmøte mellom flere fag, der ulike
former for fagkompetanse og
etikkompetanse møtes, sier May
Thorseth, som er fungerende
koordinator i Program foranvendt etikk.

Om dødshjelp og kulturkonflikter. Første sesjon avåpningsseminaret vil foregå på
Gløshaugen og vil blant annet
dreie seg om ulike former for
risiko i forskningen. Sesjon
nummer to foregår i Kreftbygget på Regionsykehuset, og her
handler det om det vanskelige
skillet mellom lindrende behandling og aktiv dødshjelp.
Åsted for tredje sesjon blir
Dragvoll, og her er det etiske
problemer i vårt moderne,
multikulturelle samfunn som

skal belyses. Til alle tre sesjonene er det invitert anerkjenteeksterne foredragsholdere. Under sesjonen på Dragvoll skalfor eksempel professorene
Thomas Hylland Eriksen og
Bassam Tibi holde foredrag.
Sistnevnte jobber til daglig ved
Universitetet i Göttingen og erblant dem som lenge har advart
vestlige stater mot å undervurdere faren fra fundamentalistiske islamister.
Når studentene begynner ved
NTNU, møter de begrepet«anvendt etikk» aller første gangi modul to av Ex. Phil. Senere istudiene blir nok etikkundervisningen for de fleste litt mer tilfeldig, om de ikke har valgt fag
som filosofi, industriell økologi
eller medisin. Men anvendt etikk
er en sentral komponent i mange
forskningsprosjekter, og er selveformålet med minst ti ulike prosjekter som pågår akkurat nå.
Aktiviteten er størst innen medisinske og bioteknologiske forskningsmiljøer.

Nettverk, seminarer og
kurs. En viktig hensikt med
det nye programmet er å skape
en faglig arena for alle disse
forskerne og alle andre interesserte ansatte og studenter fra
hele NTNU. Dette skal blant
annet skje gjennom et organi-Side 4 — Svart Cyan Magenta Gul

sert nettverk av forskere og stipendiater. Programmet skalogså arrangere seminarer, konferanser og gjesteforelesninger
om etiske problemstillinger.
Det skal tilbys kurs for å skape
bevissthet om etiske problemerog for å høyne den etiske vitenskapelige kompetansen hos forskere og studenter. Nasjonale
forskerkurs skal arrangeres isamarbeid med det nasjonale
etikksenteret som skal etableres ved Universi-tetet i Oslo.
Andre kurs skal utvikles spesielt for NTNU-ere. Et annet viktig mål er å utvikle kompetansen i anvendt etikk blant deansatte og studentene gjennom
å etablere studietilbud i etikkfag.
Åpningsseminaret markerer
starten på et program som skalpågå i tre år framover. Samtidig
betyr seminaret slutten på enlang planleggingsfase. I flere år
har det blitt arbeidet for å skape et «Senter for anvendt etikk»
ved NTNU, blant annet for å
videreføre arbeidet i Forskningsrådets etikkprogram som
avsluttes i år. I 1999 ble det holdt
et seminar om anvendt etikk i
Vitenskapsteoretisk forum. Like
etterpå foreslo en gruppe forskere for rektor at det burde opprettes et nettverk for anvendt
etikk ved NTNU. Senere skrev

Førsteamanuensis May Thorseth ved Filosofisk institutt er inntil videre fungerende koordinator i Program for anvendt etikk.
FOTO: TORE HUGUBAKKEN

filosofen Helge Høibraaten et
utførlig notat til rektor med forslag om hvordan etikkforskningen ved universitetet burdeorganiseres. I januar i år ba så
rektor Emil Spjøtvoll Det historisk-filosofiske fakultet om å opprette et senter, eventuelt en arena eller et program, for anvendt

etikk ved NTNU. Det nye programmet som nå ser dagens lys,
skal finansieres av Forskningsrådet og NTNU i fellesskap.
JAN ERIK KAARØ
jan.kaaro@adm.ntnu.no

UNIVERSITETSAVISA NR. 17 – 29. NOVEMBER 2001

5

nyheter

DigiMed Inkubator vil
ha flere gründere

Mediemenn
Tre av de mest sentrale studentmediene ved NTNU harfått nye redaktører som tar
over sjefsjobbene fra nyttår.
Morten Bertelsen blir redaktøri Under Dusken, mens Fredrik
T. Larsen og Eivind Harr blir
redaktørerihenholdsvis
Student-radio’n og StudentTV.

Har du en forretningsidé innen helse og IT, er det
plass for deg i inkubatoren i Fischebygget.
Det er lett for unge gründere å få
kontorlokaler i Trondheim. Det
er nesten slik at byen flommer
over av tilbud i øyeblikket. Noenav gründersentrene har spesialisert seg på bestemte bransjer,
for eksempel Mobile Forza i Stentofonbygget som satser på teleorienterte bedrifter, og DigiMedsom har armene åpne for folk
med ideer i skjæringspunktet
mellom IT, helse og medisin.

NTNU som står bak inkubatoren. SIVA og Fylkeskommunen
gir driftsstøtte.
Kanskje er det for få bedriftsideer innen denne sektoren i øyeblikket til å rettferdiggjøre enegen inkubator for formålet. I
alle fall strever Bjørgum litt med
å få tak i leietakere som kanvære med og bidra til et sydende
miljø. I øyeblikket er det tre firma i DigiMed Inkubator:

Ledige kontorer. Jon OlavTre gründere, en veteran.

Bjørgum har vært daglig leder
av DigiMed Inkubator siden
mars i år. Senteret har tilhold iandre etasje i Fischebygget,
som ligger et drygt steinkast
fra Regionsykehuset. Det er
KITH (Kompetansessenter for
IT i Helsevesenet AS), Leiv
Eriksson Nyfotek, Sintef og

Magnus Hakvåg arbeider med å
bringe en ny og mer nøyaktig
temperaturmåler på markedet,men er foreløpig meget hemmelighetsfull når det gjelder mer
konkrete opplysninger.
Lars Adde er fysioterapeut
ved Barneklinikken på Regionsykehuset og har planer om å
etablere eget firma. Forretningsideen er å utvikle en metode for å påvise hjerneskader hos
for tidlig fødte barn.
Det tredje firmaet i inkubatoren er Lingit AS. Her står det
ansatte ved Lingvistisk institutt
bak etableringen. Produktet er
et program for stavekontroll som
tar spesielt hensyn til personer
med skrivevansker.
I etasjen under inkubatoren
holder firmaet Mison til, somarbeider med navigering i forbindelse med kikkhullskirurgi.
Dette firmaet er over etableringsfasen, men bidrar til det
faglige miljøet i huset.

Teknisk fritak?
Tilsettingsstoppen som ble
innført ved NTNU den 10.
oktober, slo ikke særlig an i
Teknisk avdeling. Der var degodt i gang med å ansette fire
fagarbeidere – en tømrer, ensnekker, en rørlegger og en
driftstekniker.
Avdelinga
mener at det i dag ikke eksisterer en stor gruppe tilsatte
med denne type fagutdanning,og har derfor bedt om fritak.
Foreløpig er det ikke kjent om
NTNU-ledelsen firer på kravene for de fire.

Inspirasjon. – Fint at det finnes slike arenaer som DigiMed

Det er et lite men lystig lag av gründere vi finner i DigiMed Inkubator i Fischebygget. Fra venstre inkubatorleder
Jon Olav Bjørgum og entreprenørene Lars Adde og Magnus Hakvåg.
FOTO: ARNE ASPHJELL

Inkubator, sier «inkubatorist»
Lars Adde.
– Jeg er kliniker og deltar i et
forskningsprosjekt ved sykehuset. Men for å kunne realisere
min egen forretningsidé, er jeg
avhengig av å komme meg ut av
det daglige miljøet for å hente
ideer og inspirasjon, sier han. Og
da er en inkubator et utmerket

sted, mener Adde.
– Forskningsmagasinet Gemini har vært en skikkelig findøråpner for meg, sier en annen
av leietakerne, Magnus Hakvåg.
Etter at hans idé til et nytt og
mer nøyaktig termometer var
omtalt i siste nummer av bladet,har han henvist til artikkelennår han får forespørsler eller selv

gjør henvendelser til aktuellepartnere. – Gemini oppfattes somsvært seriøst og blir dermed en
fin attest for min virksomhet,sier Hakvåg.
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no

Leverandør av gylne øyeblikk
Kompetansereformen
skal bidra til utvikling av
arbeids- og samfunnsliv
gjennom opplæring og
etterutdanning av
arbeidstakere. Tre prosjekter ved NTNU får til
sammen 1,3 millioner av
potten myndighetene harsatt av til å støtte kompetanseutvikling.
Kompetanseutviklingsprogrammet er en del av kompetansereformen som skal bidra til åutvikle norsk arbeids- og samfunnsliv. Ansvaret for reformen
er lagt til Voksenopplæringsinstituttet (VOX), et nasjonalt
institutt under Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet (KUF), som driver med
forsknings- og utviklingsarbeid.
Kriteriene som ligger til grunn
for tildeling av midler, er nyskaping, spredning og formidling av
ny kunnskap.

Skreddersydd. – Det lønner
seg å følge med på NTNUs nettsider, sier rådgiver Stewart
Clark ved Studieavdelingen

som har fått tilsagn om tilskudd på 200 000 kroner fra
Kompetanseutviklingsprogrammet til prosjektet «Engelsk
som arbeidsspråk i IKTnæringen i Norge». Den totale
kostnadsrammen for prosjekteter på 600 000 kroner, og det vil
vare ut 2002. Prosjektet har
som formål å utarbeide opplæringstiltak som tilfredsstiller
de faktiske behov som finnes
for engelsk som arbeidsspråk i
IKT-næringen.
Opplæringstiltakene vil bestå av kursvirksomhet og planlegging av en engelsk Orakeltjeneste. Samarbeidspartnere til
NTNU i dette prosjektet er Den
Norske Dataforening, Trondheim
kommune, Nasjonalt senter for
telemedisin, Q-free, Clustra,
Akva Smart og Universitetet i
Tromsø (evaluering). Alle disse
benytter engelsk i sitt daglige
virke på forskjellige nivå ogområder, og har det til felles at deføler et behov for å bedre sineengelskkunnskaper.
Første trinn er en analysefase hvor de deltakende bedrifterfår identifisert behovene de harfor engelskspråklig kompetanse
i sitt arbeid. Deretter vil de samme bedriftene bli prøvekaniner
for kurspakken som utarbeides

Side 5 — Svart Cyan Magenta Gul

med basis i analysene. Som endel av prosjektet vil det bli lagt
opp en engelskspråklig Orakeltjeneste.

Lærlinge-instruktører.
Kjell Åge Nilsen ved NTNU
videre er en av dem som harfått mest penger fra kompetansepotten. – Vi har et konkretprosjekt som dekker et behovpå landsbasis, sier prosjektleder Nilsen som forklaring på athans prosjekt er et av dem somscorer best. For 800 000 kroner
har Nilsen og hans kollegerpåtatt seg å lage et nettbasertopplæringstilbud for instruktører og faglige ledere i bedriftersom har lærlinger. Et slikt nettsted er allerede etablert(http://www. yrkesfag.no), og
det vil nå bli utviklet videre.
– Ved å gå inn på dette nettstedet vil instruktørene få ideer
til hvordan de kan forbedre seg
selv og utvikle lærebedriften tilå bli et godt lærested, sier Nilsen.
Han forteller at det til sammen
er ca 40 000 instruktører pålandsbasis. Til og med NTNU har
ca 25 lærlinger og et tilsvarende
antall instruktører. NTNU videre
har Statkraft, Devold Tekstil og
Ambulansetjenesten i Sør-Trøndelag som partnere i prosjektet.

Disse bedriftene vil være piloter
for kursopplegget som skal
utvikles, og det vil være bilder,
video og kursmateriell fra dissesom vil bli brukt i kursopplegget. Prosjektet skal være avsluttet til jul neste år.

Gylne øyeblikk. Skole-laboratoriet har fått 350 000 til prosjektet «Aktiv naturfagundervisning», som er et samarbeidsprosjekt med NTNU videre.
Vitensenteret og flere skoler i
Trondheimsområdet
deltarogså i prosjektet.
Utgangspunktet for søknaden er at den realfaglige kompetansen blant lærere, spesielt igrunnskolen, er foruroligende
lav, og at samfunnets behov forøkt rekruttering til realfag og
teknologiske fag er stort. Formålet med prosjektet er å bidra
til å modernisere naturfagutdanningen ved å utvikle et fleksibelt, nettbasert etterutdanningstilbud for lærere som
underviser i naturfag i ungdomsskolen. På dette nettstedet
kan lærere hente ideer og tips til
gode presentasjoner og eksperiment i naturfaget.
– Vi skal lage et opplegg
basert på «det gylne øyeblikk»,
eller det gylne eksperiment om

du vil, sier lederen for skolelaboratoriet, Sissel Mathiesen.
– De gode eksemplene skal
stå sentralt, for å vekke interesse for lærestoffet, øke forståelsenog synliggjøre fagenes praktiske
anvendelse i samfunnet, sier Aud
Kvam ved NTNU videre, som
understreker at det overordnede målet er økt rekruttering tilrealfaglige og teknologiske studier. Utdanningstilbudet vilbestå av små kurspakker, somlærerne kan bruke under planleggingen av egen undervisning.

Nye sjanser. Neste år skal
det fordeles 100 millioner kroner til kompetanseutvikling.
NTNU har en egen veiledningstjeneste for denne type søknader. Kontaktperson er Aud
Kvam, telefon 97669. Se ogsåinformasjon på nettet http://
www.ntnu.no/videre/intra/Infor
masjon/I_stotte.html.
Søknadsfristen er 1. februar
2002, og søknadsskjema finnes
på nettet: http://www.vox.no/
default.cfm?applikasjon=19
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no6

innblikk

UNIVERSITETSAVISA NR. 17 – 29. NOVEMBER 2001

innblikk

Muslimer møter en mur
av taushet– Neida, det har ikke værtvært spesielt vanskelig åvære muslim ved NTNU
etter den 11. september.
Men hvorfor vil ingensnakke om det som skjer?
De som spør, er Azhar Mohammad, Mariam Naeem og Sarra Dahman. De studerer siv.ing.-fag på Gløshaugen, og de er
muslimer. Azhar og Mariam har pakistanske røtter, mens Sarras familie er
marokkansk. Alle tre har bodd hele eller
mesteparten av livet i Norge.
Universitetsavisa møtte dem i dereseget bønnerom på Gløshaugen. For vi lurte: Blir muslimske studenter i Trondheim
nå behandlet annerledes av sine lærere og
medstudenter, enn de ble før terrorhandlingene i New York den 11. september?
Svaret er ifølge disse tre nei. Men det
er heller ikke mange norske medstudenter som viser den ringeste interesse for å
snakke om saken. Ikke om flyangrepene
i USA. Ikke om krigen i Afghanistan. Og
ikke om islam.

Stenger av. – Og det er nesten verst,
synes kjemistudenten Mariam. – For jeg
vil gjerne diskutere disse tingene. Men
folk stenger fullstendig av for temaet, deer helt uinteressert. Og da snakker jeg
om folk jeg kjenner godt og som jeg vanligvis har veldig åpne samtaler med.
Sarra studerer petroleumsteknologi
og er leder for trondheimsgruppa av
Islamsk kvinnegruppe i Norge. Azhar studerer teknisk kybernetikk og er leder for
Muslim Student Association in Trondheim(MSAT). De bekrefter begge Mariams opplevelse:– Det kan jo skyldes at folk er engste-

Azhar, Sarra og Mariam har blitt eksperter på å tolke blikk.

lige for å si noe galt. Men det virker ikke
som om norske studenter bryr seg om verken terroranslag eller bombing. I hvert
fall ikke de som er på Gløshaugen. For alt
vi vet, kan det være annerledes på Dragvoll. Det er andre muslimer som har vist
størst interesse, og kristne og buddhistiske studenter.

kutert mye i tida etter 11. september. Og
de har hørt historier som er atskillig verre enn det de selv har opplevd. For eksempel er det ikke greit for dem som lider den
vanskjebne å dele fornavn med bin Laden.
En 15-år gammel nordafrikansk gutt med
navnet Osama har blitt direkte mobbet
av sin trønderske lærer, kan de tre fortelle. Og historien er ikke enestående.

Ille å hete Osama. Alle tre har imidlertid opplevd ubehagelige blikk på gata.
Sarra, som går med skaut, har blitt bådespyttet etter og vist finger til.
– Og gamle damer har gått engstelig
unna på fortauet, smiler hun. – Men folk
glemmer fort. Hvis jeg ikke har lyst til åmøte blikket til noen, er det dessuten
bare å se bort. Eller så smiler jeg til dem.
Da smiler de tilbake!
Selv har de muslimske studentene i
Trondheim – de er kanskje 70 i tallet – dis-

Imot terror og bombing. Utenlandske medier har påstått at et flertall
av muslimske studenter bosatt i Vesten,synes terroranslagene mot USA var finegreier. Sant eller ei, dette er i hvert fall
ikke et syn som deles av muslimske studenter i Trondheim. – Alle de av oss som
har det minste vett i hodet, syntes det
var forferdelig, understreker de tre, og
forteller at norske muslimer tok de dødei New York med i bønnene sine.

FOTO: LISA OLSTAD– Vi er 1,5 milliarder muslimer i verden, og de aller fleste er moderate. De fleste av oss støtter kampen mot terror. Menvi støtter ikke bombinga, og vi har appellert mot krigen i Afghanistan. Det er enkortsynt aksjon som ikke går til roten av
problemene, sier de tre.
Både Sarra, Azhar og Mariam beklager dypt at mediene helst viser de ekstreme representantene for islam. Og at
så mange personer framstilles som representanter for trosretningen, heller enn
som individer, eventuelt med tilhørighet
til en bestemt gruppe.
– Det er sårende at alt mulig rart, ofte
helt ufortjent, får stempelet «islamsk»,sier de tre studentene.
LISA OLSTAD
lisa.olstad@adm.ntnu.no

Lengter hjem til Afghanistan
Bombene regner overhjemlandet hans, og Zia R.
Sarshar orker ikke alltid å seTV-nyhetene. Men han reiser
hjem den dagen demokratieter på plass.
– Det var et fint land, et vakkert land.
Jeg lengter ofte tilbake. Og den dagen det
blir et demokrati, når folk kan leve som devil uten å bli forfulgt, reiser jeg hjem!
Det sier Zia R. Sarshar, førsteårsstudent i kommunikasjonsteknologi. Hanmåtte flykte fra hjembyen Kabul i 1992,
sammen med mor og fire søsken. Da var
han ti år gammel.
Faren hadde kommet seg ut alt i 1990;
han var parlamentsmedlem og måtte forlate landet etter et mislykket kuppforsøk
hans parti hadde vært innblandet i.
Familien ble gjenforent i Norge, og Goli Hallingdal ble deres nye hjemsted. – Vi
har hatt det bra der. Jeg regner Gol som
mitt annet hjem. Men aller helst vil jeg tilbake til Afghanistan. Det vil hele familien, sier Zia alvorlig.

Side 6 — Svart Cyan Magenta Gul

Tunge tanker. Det er tungt å væreafghaner i disse dager. Verst, selvfølgelig, for de som bor der under bomberegnet og geværilden, men heller ikke godt
for de som sitter andre steder rundt iverden og ikke kan gjøre noe. – Vi tenker
på det hele tida. Noen ganger orker jeg
ikke å se på TV, det er aldri gode nyheter
likevel. Hvorfor må afghanerne lide,spør Zia. – Det var ingen afghanere innblandet i terrorhandlingene mot USA.
Bin Laden er ikke afghaner. Al-Qaeda er
ikke afghansk. Afghanerne har aldrivært kjent som terrorister, vi har aldri
sprengt ambassader. Taliban har ikke
bred støtte. De fleste av oss er alminnelige, fredelige mennesker som har værtuheldig med lederne våre. Men mediene
framstiller oss som ville krigere. Det
kjennes vondt og urettferdig.

Frykter Nordalliansen. Zia er pashtuner, han tilhører den største etniske
gruppen i Afghanistan, den samme som
Taliban tilhører. Akkurat det synes han
er uvesentlig. For ti år siden var ikke
etnisitet noe stort tema i hjemlandethans. Det var mujahedin som gjorde
stammetilhørighet til en sak. – Da vi
flyktet fra Kabul, hadde mujahedin delt

byen inn i etniske soner som sloss mot
hverandre. Dette var de samme menneskene som nå utgjør Nordalliansen. At
den nå tar over Kabul igjen, er kanskje
det verste som kan skje. Vi ser at deigjen begynner å dele Kabul mellom seg.
Jeg frykter at historien gjentar seg, sier
Zia.
Selv drømmer han om et fritt og forentland, der folk regner seg som afghanere,ikke som tilhørende den ene eller den
andre stammen. Han håper at landets
eks-konge, Zahir Shah (87), kan bli densom samler afghanerne igjen: – Jeg har
hørt at under hans styre var det fredeligog trygt. Alle hadde stor tillit til kongen,det ville være fint å få ham tilbake.

Knyttet til hjemlandet. Zia har
levd halve livet i eksil. Men han er fortsatt afghansk nok til å kunne finne seg
til rette i hjemlandet, tror han – hvis den
dagen kommer at han kan reise hjem.
– Jo verre situasjonen blir, jo mer knyttet føler jeg meg til Afghanistan, forklarer han. – Jeg håper å utdanne meg til
noe som kan være nyttig for landet mitt.
Men hvis det går enda ti år til før vi kan
vende tilbake, så kan det kanskje bli
vanskelig å tilpasse seg.

Zia R. Sharsar har levd halve livet i Kabul, og
halve i Hallingdal.
FOTO: LISA OLSTADUNIVERSITETSAVISA NR. 17 – 29. NOVEMBER 2001

7

innblikk

Nobelprisvinnere kommer til NTNU 4. og 5. desember

Jakten på
universets
mysterierHver ny oppdagelse leder til nye
spørsmål, som igjen gir næring til
fantasien. Hva foregår ute i det store
universet, og hvorfor?
Mennesket har til alle tider undret seg over hvordan alt ble til.

Det er fundamentale spørsmål innen partikkelfysikken som blir tema for tre foredrag av Gerardus ’t Hooft, nobelprisvinneri fysikk fra 1999, i Realfagbygget 3. og 4.
desember. Partikkelfysikken beskriver
hvordan materiens minste bestanddelersamspiller med hverandre, og hvordan
kjernepartikler som nøytroner og protonerdannes.

Det store smellet. Den mest aksepterte vitenskapelige forklaringen på universets opprinnelse er i dag teorien om
The Big Bang, det store smellet: En ørliten, energirik flekk eksploderer, tid og
rom blir til, det dannes materie og antimaterie. Dette skal ha skjedd for mellom
10 og 20 milliarder år siden.
Vitenskapen har brakt oss stadig ny
kunnskap om hvordan det hele henger
sammen. Men fremdeles gjenstår mange

ubesvarte spørsmål. Blant det mest sentrale er forståelsen av de fire naturkreftene – gravitasjon, elektromagnetisme,den sterke kjernekraften og den svake
kjernekraften. Alle har sine bestemte oppgaver i universet: Den sterke kjernekraften holder elementærpartiklene sammen,den svake stabiliserer atomkjernene, elektromagnetismen bestemmer materien sin
struktur, og gravitasjonen holder sammenmaterien i stjerner, planeter og galakser.

grunnleggende objekt. Det kalles superstreng, fordi forskerne tror at det er formet som en streng. Et slik objekt skalbare ha eksistert fritt rett etter Big
Bang. De samme forskerne tror at allenaturkreftene blir båret av en egen partikkel. Dette strider mot Einsteins teoriom rommet, (den generelle relativitetsteorien) fordi han mente at gravitasjon
ikke er en kraft. ’t Hooft vil belyse denne
problemstillingen i foredraget som har
tittelen «How does God Play Dice?»

Nye teorier. ’t Hooft delte nobelprisen med Martinus J.G. Veltman. De fanten forbindelse mellom elektromagnetismen og den svake kjernekraften. Det forskerne på fagfeltet nå ønsker seg, er åfinne en formel som kan forbinde allenaturkreftene, The Grand Unified
Theory. Ifølge denne teorien skal all
materie og energi kunne forenes i et

Mange spørsmål. Hver ny oppdagelse leder til nye spørsmål, som igjen
gir næring til fantasien. Vi forholder oss
til en tredimensjonal verden, men finnes
det kan hende flere dimensjoner, som vi
ikke er i stand til å se? Finnes det parallelle universer som er koblet til vårteget? Er i tilfelle disse universene likoss, eller helt forskjellige? Har de et tidsbegrep, eller kanskje flere, og tider som
kanskje går både framover og tilbake?
Det er i sannhet mye å undre seg over.
Og er du blant dem som undrer, anbefaler vi foredragsserien i Realfagbygget
første uka i desember.
Bo-Sture Skagerstam, professor ved
Institutt for fysikk er NTNUs koordinator
ved ’t Hoofts besøk i Trondheim. Han harlykkes med å utvide hans besøk med én
dag ekstra i forhold til det offisielle nobelarrangementet. Allerede mandag 3.
desember kan vi høre det første foredraget i Realfagbygget. Se mer informasjonogfullstendig
programpå:
http://www.ntnu.no/nobel/SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no

Noe å skryte av?

kommentar

Det er 28 år siden Trondheim sist kunne ta æren for en nobelprisvinner.
To ganger har Nobelprisen gått til sivilingeniører som ble utdannet ved NTH.
Professor Lars Onsager fikk kjemipriseni 1968 for teorien om resiproke relasjoner.
Professor Ivar Giæver fikk fysikkprisen
i 1973 for sitt arbeid med superledere.
Begge satte kursen til utlandet etter studiene, og arbeidet i USA da de ble prisbelønnet.

Tar tid. To nobelprisvinnere er mye å

ner på kontinentet og i USA.
Å gjøre seg fortjent til nobelmedaljer
er ikke gjort over natta! Det tok foreksempel 40 år fra Onsager tenkte ut derevolusjonerende teoriene sine til hanmottok prisen. Like lang tid tok det forén av gjestene våre til nobelarrangementet, Daniel Carleton Gajdusek. Dette er eksempler på at grunnforskning tar
tid og vanskelig kan styres etter umiddelbare nytteprinsipper.

skilte med for en relativt liten forskningsinstitusjon, i en liten by, i et lite
land med drøyt fire millioner mennesker! Til sammenligning har Chalmers
tekniska högskola i Gøteborg fostretbare én! Det var Gustaf Dalén, som fikk
nobelprisen i fysikk i 1912. Dalén konstruerte et apparat som får fyrlykter tilå blinke, og solventilen som holder fyrlykter slokket i dagslys. En oversikt fra
Nobelstiftelsen i Stockholm viser atmajoriteten av prisvinnerne kommer
fra store og tunge forskningsinstitusjo-

Skrale kår. Sammenlignet med
mange andre land har grunnforskninga
skrale kår her i landet. Den anvendtedelen av forskninga har tatt stadig større deler av kaka. De fleste fagmiljøer
opplever at de ikke har handlingsrom
til å holde i gang ei forskningsgruppe
over tid. Det er knapt med midler til stipendiater, og de må arbeide innenforknappe tidsrammer. Fast ansatte forskere får båndlagt mye av tida si tilundervisning og administrative plikter.

Side 7 — Svart Cyan Magenta Gul

For mange er også midler til vitenskapelig utstyr et knapphetsgode.
Stadig mer forskning blir styrt av
overordnede forskningsprogrammer og
styrte forskningsstrategier. Dette harbåde fordeler og ulemper. Fagområder
som faller utenfor satsingsområdene,får det åpenbart vanskeligere. Vinnerne
får tilført nye ressurser som åpner forhelt nye muligheter. Til denne kategorien hører dem som blir plukket ut til senter for fremragende forskning.

Ved neste korsvei? Ni søkere fra
NTNU har passert første hinder påveien mot å bli sentra for fremragende
forskning. Nå skal de konkurrere videre
med 31 andre miljøer fra hele landet.
De slåss om tilgang på de store pengene
i forskningens eliteserie. Men nåløyet
er trangt! De til sammen 40 miljøene
som nå er plukket ut, har frist på seg til
11. januar 2002 med å skrive søknader
til andre utvelgingsrunde. Til slutt skal

NTNH fostret to nobelprisvinnere:
professor Lars Onsager, som fikk nobelprisen i kjemi i 1968, og Ivar Giæver,nobelprisvinner i fysikk i 1973.

det stå igjen mellom fem og ti miljøer
som kan titulere seg som sentra for
fremragende forskning. Kanskje finnervi vår neste nobelprisvinner blant dem?
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no

8

UNIVERSITETSAVISA NR. 17 – 29. NOVEMBER 2001

innblikk

VedundKva med å følgja med på ei videokonferanse medan du lagar middag?
Dersom dobbeltoperasjonen frustrerer deg, sensar huset uroa di, og
lukkar kan hende persiennene for å dempa ned kjenslene dine.
Medan ei lampe borti hjørnet skiftar farge og vert varmt gul.

Vi er på Fornebu. Mellom flyplasshotellet og det som ein gong var ei landingsstripe, har dei bygd ei futuristisk bygning i varme tresortar. Rundt huset har
ein kjørt på ferdige grasmatter. Fikse
detaljar som uplight lagt ned i plattingen signaliserer at dette er ein bustad med
høg materiell standard.
Du ringer på døra. Ingen heime. Då er
det bare å snakka inn i kameraauget overringeklokka, og gje ein beskjed til den duville treffa.
Litt seinare kjem ein av dei som burder, heim. Døra opnar seg automatisk
etter å ha identifisert vedkommande.
Straks ho lukkar inngangsdøra bak seg,får ho spelt av biletbeskjeden via ein
gjennomsiktig plastfirkant som heng itaket og fungerer som eit holografi.
Om beskjeden var til eitt av dei andrefamiliemedlemmene, ville ikkje ho fåttbeskjeden. Huset har eit grensesnitt forkvar einskild brukar av det.
Vidare ut på kjøkkenet slår skjermenover benken seg på. Medan ho får fart på
komfyren, kan ho halde fram med jobbmøtet via videokonferanse. Eller ho kan
be skjermen om å ringa opp mobilen til
sonen (sjølvsagt med innlagd TV-skjerm)og få vite kor han er og når han er heime.
Medan han på si side står på ein busshaldeplass der det lokale nettverket fortel telefonen hans at bussen er 12 minutter forseinka.

Smakebitar av framtida. – Framtidshuset gjev smakebitar på kva som
er mogleg. Slik kan vi få inspirasjon tilå utvikle ny teknologi og nye produkter.
Dette huset skal vera vårt laboratorium, seier Arnfinn Nyseth i Telenor

Forsking og utvikling. Nyseth er prosjektleiar for framtidshuset.
Meininga er at huset skal skifte
mellom ulike tema.
– Vi lagar ulike scenarier ut frå forskjellige emnar. Nå er det «Ungdom og
media» som vi fokuserer på. Dette skal
skifte over tid, seier han.
Det er den digitale og visuelle teknologien som gjennomsyrer huset nå. Skjermane er overalt kor du rettar blikket. Tilog med på do kan ein slappa av med ein
stereo-TV medan ein gjer sitt.
I stova er to svarte stresslessar stilt
opp framfor fjernsynet. Medan du ligg
der og stressar ned, kan du velja å trekka to mansjettar over peike- og langfingar. Gjennom eit målesystem som liknar påden såkalla løgndetektoren, kan du lata
huset overvaka din emosjonelle tilstand.
Dette vil vera mogleg for andre familiemedlemmer å avlesa.
Dermed får kranglane med ektefellen ein ny dimensjon.
Dette skal vera framtidsvisjonar, men
kan for nokre av oss sjå meir ut som
skrekkvisjonar?
– Vi seier ikkje at det er slik framtidshuset ditt vil verte. Vår oppgåve er å
spela ut ulike scenarier. På den måten
kan vi vise kva som er mogleg. Om det er
dette du vil, er framleis ditt val, poengterer Nyseth, og legg til:– Målet med ny teknologi er å gjera
kvardagen enklare for folk. Slik kan ein
auka livskvaliteteten. Då er det ikkje
minst viktig at teknologien er enkel i
bruk.

Fleksible hus. Bustader i framtidaskal vera fleksible. Det tyder til dømes
at ein må kunne «ommøblere» påromma i huset.
– Eit fleksibelt hus har evna til å
endra seg i takt med dei som bur der. Det
må kunne tilpassa tenester og romløysingar til gjeldande behov. Når ungane
dine er blitt vaksne og flyttar ut, treng du

kan hende ikkje barneromma lengre. Då
kan det vera greitt å ha moglegheit til å
flytta veggane, eventuelt ta dei heilt bort,seier Nyseth.
Han viser også ein universell fjernkontroll, som er lagt inn på ein lomme-PC
som kan styra alt frå persienner til videoskjermar over hele huset.
Persiennene kan kommunisera med
kjenslene dine. Er du ute av lage, trist til
sinns, kan dei programmerast til å lukka
seg automatisk og stenge verda ute.
Dersom det er det du vil.
Dette vert kalla «biofeedback-teknologi». Kommunikasjonen går mellom
anna ved hjelp av kroppssensorar. Slikkan huset ikkje bare styra persiennene
etter humøret ditt, men også projisera
ulike bilete på beggane, eller endra fargespekteret i lyset frå lamper i rommet.

Kompisane er der. Demo-videoen i
ungdomsrommet gjev døme på korleis
den tenkte sonen i huset, Hermann (13år), kan halda kontakt med venene sinepå ulike måtar. Frå sin storskjerm pårommet kan Hermann kommunisera såvel med kompisar som brukar mobiltelefon som med dei som brukar breiband
frå sine ungdomsrom.
Framtidshuset er eit utstillingsvindauge for ny teknologi. Det er også ein
stad kor det er mogleg for forskarane åleika seg fram til nye løysingar.
– Vi er veldig fornøgd med at husetnå er opna. Det er nå vi verkeleg kjem igong med planane våre, seier Arnfinn
Nyseth.
Det vil med jamne mellomrom bli lagt
ut informasjon om aktivitetane på
www.fremtidshuset.com.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no

WC MED TV:
Men kjem ein seg av skåla?

VELKOMMEN:
Prosjektleiar Arnfinn
Nyseth har Framtidshuset som arbeidsplass.

Side 8 — Svart Cyan Magenta Gul

STRESSLESS: Nyseth slappar av framfor TVen medan sens

Gjør det st
Ingen grunn til å gi opp
fordi om første forretningsidé viste seg ubrukbar,
mener Øystein Skiri og
hans kompiser.
Gründeren Øystein Skiri og et par
medstudenter var blant de første som
flyttet inn i inkubatoren i Perleporten
med sitt firma Boost.
Firmaet ble etablert våren 2000 da
to av gründerne, Skiri og Kjetil Kristensen, skrev diplomoppgave på
Maskin. Da var forretningsideen å etablere en Internett-portal, men dette
konseptet skar seg ganske fort. I løpet
av sommeren og høsten satte de seg
ned, klekket ut en ny forretningsidé
og la om fokus totalt. På mindre enn ett
år har de fått Boost på beina.
Ideen som ligger i bunnen, er å bruke SMS (tekstmeldinger) til markedsføring og kundekommunikasjon, samt
til internkommunikasjon i bedrifter ogorganisasjoner. Sportsboost, et skred-

UNIVERSITETSAVISA NR. 17 – 29. NOVEMBER 2001

9

innblikk

derlege framtidsval

MEIR ENN MAT: Nå kan du halde fram med jobbmøtet via videokonferanse medan du lagar middag. Om du vil.

SNAKKANDE HUS: Straks du låser deg inn, spelar huset av allevideomeldingar som er til akkurat deg. Dei andre i husstandenfår sine eigne beskjedar.

sorar kopla til fingrane måler stressnivået.

tort i tekstmeldinger
dersydd verktøy for intern kommunikasjon i idrettslag, er allerede tatt i bruk av mer enn femti
idrettslag. Rosenborg fotballklubb
så vel som lokale misjonslag er
aktive brukere av systemene.

Gratis prøveperiode. For åselge inn systemet, benytter
Boost seg av ubetalte agentersom arbeider på provisjonsbasis.
De lar også idrettslagene få en
gratis prøvetid, lang nok til at deblir hekta på systemet og er villige til å bla opp 490 kroner i enengangssum og 40 kroner permåned i leie, i tillegg til en liten
avgift per melding.
Systemet er nyttig for å sende
ut for eksempel møteinnkallinger
eller beskjeder om at treningssamlinger er endret. En PC holder
rede på adresselister og meldinger. Hvert lag får sin egen kode,slik at det er nok for en trener åsende én tekstmelding, med koden
først i meldingen. Dermed er allelynraskt oppdatert.

NTNU er kunde. Et annet er
produkt i serien er Boost Virus,
som kan brukes til intern varsling om virusangrep innen en
bedrift. – Det er ikke så smart åsende advarsel om virus per epost, sier Øystein Skiri, og det
har han selvfølgelig rett i. ITavdelingen ved NTNU har i alle
fall funnet det fornuftig å satsepå Boost sitt produkt for å kunne
foreta intern varsling når virus
truer virksomheten.
Tindra Energi er et tredje
eksempel fra kundeporteføljen.
Firmaet bruker Boost Intercom
til å kommunisere internt og mot
kunder via SMS.
Hovedproduktet er imidlertid
BoostCom Connect, som er et konsept for markedsføring direkte
mot kunde via SMS. Kunden kan
skrive seg på en liste i en butikk
om at hun ønsker å motta meldinger om tilbud, rabatter og lignende. Boost tilbyr verktøyet som
sender meldinger og håndterer
kundedatabasen. Pilotprosjektet

Side 9 — Svart Cyan Magenta Gul

med forretningen Hot Rod i
Trondheim har bevist effekten: 22
prosent av mottakerne kom ibutikken og handlet dagen etterat en melding ble sendt ut.

Rask vekst. Firmaet har hatten rask vekst. I dag har Boosttre fulltids medarbeidere i
Trondheim og fire selgere på deltid. Et Oslo-kontor med to heltids ansatte er allerede etablert,pluss at de også i denne regionen
har selgere på provisjonsbasis.
– Vi er fornøyd med utviklingen av firmaet, sier Skiri, men
medgir at det har vært en tøff prosess på grunn av fallet i IT-bransjen. Stipend fra SND og kapitalfra Såkorn Invest er bidragene
som har gitt det økonomiske
grunnlaget for satsingen.
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.noVår filosofi er at vi ikke skal tilby alt til alle, men gå inn ibestemte markedssegmenter, sier Øystein Skiri i firmaet
Boost.

10

UNIVERSITETSAVISA NR. 17 – 29. NOVEMBER 2001
tema: byråkrati

ILLUSTRASJON: ELIN HORNByråkratiets tiårAdministrasjonen
ved universtietet har økt
med 76 prosent på
tolv år.
I sommer la Norsk institutt for studier
av forskning og høyere utdanning (NIFU)
fram en rapport som viste at antall administrative årsverk ved de norske universitetene til sammen økte med 66 prosent
i perioden 1987-1999. Ved NTNU var veksten i samme periode på hele 76 prosent.
Til sammenligning økte antall årsverk
utført av personer i vitenskapelige stillinger, i disse tolv årene med 56 prosent
på landsbasis. Ved NTNU var økningen på
52 prosent.
Denne utviklingen har imidlertid ikke
ført til at det vitenskapelige personalet idag bruker mindre tid på administrative
oppgaver. 17-18 prosent av disse ansattes arbeidstid gikk med til administrasjon i 1991. Andelen var omtrent den samme i år 2000.
NIFU-rapporten, som ble laget på oppdrag fra Forskerforbundet, druknet i sommerstillheten og ble bare omtalt i noen få
medier. Ellers settes ofte følelsene i sving
innen akademia når balansen mellom
vitenskapelig og administrativt ansattesettes på dagsorden. En tilsvarende
undersøkelse i 1996 førte i hvert fall til enlivlig debatt ved Universitetet i Oslo, og
avdekket sterke spenninger mellom administratorer og vitenskapelig personale.

Profesjonalisering. En av de ansvarlige for rapporten, NIFU-forsker Åse
Gornitzka, understreker at administrasjonenes store vekstperiode var i begynnelsen av 1990-tallet. De siste årene har
det skjedd en utflating. Fra 1995 til 1999økte antall årsverk utført i administrative stillinger ved de fire universitetene
med seks prosent. I samme periode var
veksten i vitenskapelige årsverk på 12
prosent.
– Selv om bildet endret seg omkring
Side 10 — Svart Cyan Magenta Gul

1995, kan hele 1990-tallet karakteriseressom «profesjonaliseringens tiår». Det
administrative støtteapparatet ved universitetene i dag har mye sterkere formell kompetanse enn for bare 10-15 år
siden. Det har blitt markant færre ansatte i vanlige kontorstillinger, mens flereårsverk utføres av høyere administrativt
personale. Dette er for eksempel konsulenter, rådgivere og ledere på ulike nivåer, sier Gornitzka.
NIFU-undersøkelsen viser at administrasjonene ved universitetene domineres av humanister og at et flertall av dehøyere stillingene er besatt av kvinner.
Det har imidlertid vært en svak nedgang
i kvinneandelen fra 1993 til 1999.

ved NTNU til sammen ble utført 76 prosent flere administrative årsverk i 1999,
enn i 1987. Med andre ord ligger NTNU
over gjennomsnittet for de norske universitetene. I perioden 1995-1999 var veksten på ti prosent, men dette var også overlandsgjennomsnittet. NTNU-tallene bekrefter ellers på alle måter de nasjonale
tendensene. Også ved universitetet i
Trondheim har vi fått flere ansatte i høyere, administrative stillinger – men færre kontoransatte. I perioden 1987 – 1999økte antall ansatte i høyere administrative stillinger med hele 204 prosent. Det
understrekes at årsverk i driftstekniske
stillinger og bibliotekarstillinger ikke erregnet med i disse tallene.

NTNU prøver å snu trenden. VedÅrsakene. NIFU-rapporten peker på
flere årsaker til administrasjonens
vekst. I de tolv årene som undersøkelsen
omfatter, ble antall studenter nesten fordoblet. Dette krevde selvfølgelig et større apparat til å håndtere studentene.
Dessuten peker rapporten på at univer-

NTNU ble effektiviseringsprosjektet
Orgut lansert i 1998. Målet var å spare
universitetet for 50-100 millioner kroner
gjennom nedbemanning og en rekke
effektiviseringsprosjekter. Blant annet
skulle man koordinere og foreta smartere innkjøp av varer og tjenester. De
innsparte millionene skulle komme denfaglige virksomheten til gode.
Et uttalt mål med Orgut var å redusere bemanningen i sentraladministrasjonen med ti prosent. Dette målet er
hittil ikke nådd. I en evalueringsrapport
om Orgut-prosjektet, som legges framfor NTNUs styre (Kollegiet) i desember,
framgår det at bemanningen i sentraladministrasjonen har blitt redusert med
4,2 prosent i perioden 1998-2001. Men
hvis Økonomiavdelingen hadde sluppet
å engasjere ekstra personell for å takle
problemene med lønns- og personalsystemet, ville nedbemanningen blitt på
6,4 prosent. På fakultetsnivået er administrasjonene omtrent uforandret.
Rapportens vurdering av Orgut er at
prosjektet samlet sett har vært ganske
vellykket. Innsparingstiltakene har ført
til at NTNU i dag bruker mindre ressurser på administrasjon enn for tre år
siden. Og de frigjorte midlene er blitt
overført til primærvirksomheten.
NIFU-undersøkelsen viser altså at det«Det er en del avbyråkratiets vesen at det
forsøker å bevare seg selv,
eller vokse i makt og
omfang, uavhengig
av reelt behov».
Sosiologen
Max Weberi Makt og Byråkrati, 1922

sitetene i perioden har fått flere nye
funksjoner og har gått i retning av å bli«multiversiteter». Lærestedene må ta
hensyn til en rekke nye eksterne organer og andre eksterne forhold. Dette har
ført til at omfanget av de administrative
oppgavene har vokst, både for administrasjonen og for de vitenskapelige ansatte.
TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no(førstekonsulent)

Konflikter:
Her er noen eksempler på konflikter ved NTNU, der administrasjonog vitenskapelig tilsatte de siste årene har vært på kollisjonskurs:
Fakultetsomlegginga: Den siste store
konflikten som hjemsøkte NTNU. Flere
fagmiljøer og tillitsmannsorganisasjoner følte at prosessen gikk for raskt, og
at de ikke ble hørt.
Realfagbygget: Matematikerne får
ikke plass i det nye herberget for naturviterne og skylder delvis på Teknisk
avdeling.
Lønna: Økonomiavdelinga var et yndet
hatobjekt sommeren 2000. Tusenvis av

NTNU-ere fikk verken junilønn eller
feriepenger i tide.
Studiebrosjyrer: I 1996 ble den første
rekrutteringsbrosjyren for NTNU lansert. Det ble et ramaskrik fra mange av
de faglige, som mente at innholdet bådevar pornografisk og nazistisk (!) iuttrykksformen. I forrige nummer av
Universitetsavisa refererte vi nok engang sterk uenighet om hvordan NTNU
og fagmiljøer skal markedsføre seg i enplanlagt, ny brosjyre.

11

UNIVERSITETSAVISA NR. 17 – 29. NOVEMBER 2001
tema: byråkrati– Takk, alltid
nok å gjøre– Jeg ser ikke på meg
selv som byråkrat, sierRagna Ann Berge.
Hun er en av de mange
administrativt ansatteved NTNU.
Førstekonsulent Berge har siden 1998 jobbet i Studieavdelinga, hovedsakelig i Seksjon for i fjernundervisning, etter- og
videreutdanning, som utad markedsføres
under merkelappen «NTNU videre».
– Her er det ikke dødtid, det er nok å
gjøre, forsikrer Berge. Hun ramser på oppfordring opp alle de forskjellige oppgavene hun ukentlig sysler med:
– Oppfølging av saker som sekretær
for etter- og videreutdanningsutvalget
EVID, tiltaksplan for konferansevirksomheten ved NTNU, ansvar for saksbehandling av notater til Kollegiet, kontaktperson for Kursdagene, utarbeidelseav årsrapport, innrapportering til KUF,
oppfølging av strategimidler. For bare å
nevne noen.

I vekst. Seksjonen som Berge tilhører,har vokst kraftig de siste årene. Detteskyldes blant annet omorganiseringer,
ettersom store deler av etterutdanningsvirksomheten nå har blitt samlet undersamme hatt. Seksjonen kaller seg enserviceinstans for tilrettelegging, markedsføring og administrasjon av kurs og
konferanser. De ansatte her skal gi

bedrifter og offentlig forvaltning muligheten til å lage kunnskapspakker sammen med fagpersoner innenfor de ulike
studiene ved NTNU. Seksjonen har ogsåansatt egne markedsførere. Det nytter
ikke å tro at NTNU videre selger seg
selv, sånn uten videre.
– Men jeg føler ikke at vi gjør en jobb
som vi har konstruert selv. Det er et behov
der ute, sier Berge og legger til at samfunnets fokus på livslang læring og skreddersydde utdanningspakker krever at
NTNU ikke sitter med hendene i fanget,
men utvikler gode tilbud også for voksne
studenter.

Mye skriving. Ragna Ann Berge er
selv en bekreftelse på konklusjonen i
NIFU-rapporten om økt profesjonalisering av administrasjonen. Hun har
hovedfag i samfunnsgeografi, avlagt påbasis av en undersøkelse om arbeidsfordeling i tokarrierefamilier med vaskehjelp. Sammenhengen med hennesnåværende jobb er ikke lett å se, og
Berge innrømmer at hun kanskje kunne
ha klart seg i det daglige uten hovedfaget. Men for å bli ansatt i administrasjonen, kreves det i våre dager gjerne
hovedfag eller en profesjonsgrad. Og
siden en stor del av Berges arbeidsoppgaver dreier seg om å skrive utredninger og rapporter, synes hun hovedfaget
er god ballast. Men byråkrat, det vil hun
ikke kalle seg.
– Det er et negativt ladet ord, fastslår
førstekonsulent Berge.
Intranett og svart kaffe er godt å ha i Ragna Ann Berges hverdagsliv som administrator ved
NTNU.
FOTO: TORE HUGUBAKKENFortsatt herskap og tjenere?
– Administrasjonen vil
alltid være en hoggestabbe, tror tidligere
studiedirektør Odd
Lauritzen.
I ti år var Odd Lauritzen studiedirektør
ved NTH og NTNU. I dag er han prosjektleder for det nasjonale Renatesenteret, som jobber med å rekruttere flere
ungdommer til realfag. Det gir Lauritzen
anledning til å betrakte universitetet fra
sidelinja, og muligheten til å snakke ut om
den tøffe tida som sentral administrator
som skulle forene krav og motstå krysspress fra departement, fra NTNUs valgte ledelse, fra det vitenskapelig personalet og ikke minst fra studentene. Men Lauritzen er forbausende mild i formen når
han ser tilbake. Kanskje er ikke konflikten mellom administrasjonen og de faglig
tilsatte så avgrunnsdyp likevel?
– Det aller, aller meste gikk greit. En
del overtramp var det, men ikke mer enn
en kan vente i en slik jobb. Det var ikke
noen mistrivselsfaktor.
Så du følte aldri det var et hat fra fagmiljøene mot Hovedbygningen på Gløshaugen og de som satt der?
– «Hat» er vel å ta i for hardt. Administrasjonen vil alltid være en hoggestabbe, sier Lauritzen, som ikke tar utsagn

Side 11 — Svart Cyan Magenta Gulom at administrasjon er totalt unyttig,
helt på alvor.
– Det er vel ment humoristisk. De
samme folkene vil i stor grad også ha nytte av service fra administrasjonen.
Men debatten har anstrøk av en krangel mellom «herskap og tjenere»?
– Jeg har ikke noen god følelse for å
bruke slike begrep i vår sammenheng.
Det viktigste er å få institusjonen til å gå
framover og trekke i lag uansett hvilken
del av systemet man tilhører. Det oppnår
man ikke ved å benytte slike betegnelser
på dem som jobber i virksomheten.

Tradisjoner. Da NTNU ble opprettet,
var det nesten umulig å finne fellesløsninger fordi nesten ingenting var likt
organisert innenfor de enhetene som bleslått sammen, minnes Lauritzen. Å få til
samordning var en voldsom utfordring istartfasen, og er det fortsatt på enkelteområder. Lauritzen høstet mange erfaringer fra ulike deler av universitetet.
Innen siv.ing. kreves det faglige tilpasninger på tvers av fakultetsstrukturen.
Mange av de ansatte er enig i faglig
samhold, men av og til har de ikke lyst
at reglene skal gjelde egen virksomhet.
Lauritzen opplevde HF og SVT somsvært selvstendige fakulteter, som vernet om egen virksomhet. Under innføringen av felles karaktersystem følte
Lauritzen at han for alvor pirket borti
tradisjonene.
– Fra mitt ståsted var det vanskelig å
fatte at man ikke ville ha et felles sys-tem, sier Lauritzen i dag.

Sunt med spenning. Professor PerØystein Saksvik mener det hadde værtet større problem for NTNU hvis det
ikke var synlige konflikter ved institusjonen.
– I en stor organisasjon skal det alltidvære spenninger. Men man må få
meningsbrytningene fram og på bordet.
Hvis de kostes unna og blir undertrykt,
blir det negativitet i organisasjonen, og
da vil folk melde seg ut.
Saksvik driver forskning innenfor
arbeids- og organisasjonspsykologi. Han
mener mye kan bli bedre ved NTNU.
«Management by walking around» er enlitt morsom vri på en kjent ledelsesfilosofi.
Det synes Saksvik fortsatt har mye forseg.
– Det kommer mange planer, ideer og
evalueringer fra hovedledelsen, men vi
ser jo ledelsen så sjelden. Den bør ta seg
en runde en gang i blant og besøke deansatte, for eksempel være til stede i etallmøte. Mange blant de faglige hadde
nok synes det hadde vært hyggelig å få
besøk for å diskutere viktige saker direkte.
Mister oversikten. Saksvik tror
mange blant det vitenskapelige personalet synes det blir for mange ledd i organisasjonen. Det er oftest greit å forholde
seg til sin egen instituttadministrasjon,
men når det blir flere administrative
ledd oppover i organisasjonen å forholde

seg til, mister man oversikten.
– Mange opplever det nok som en trussel mot demokratiet med en så fjern administrasjon som tar mange avgjørelser,
avgjørelser hvor de faglige føler at de ikke
har deltatt noe særlig. Det kan for så vidt
godt tenkes at det er mange innspill fra
grunnplanet som det blir tatt hensyn i
administrasjonen, men det blir nokså
usynlig, sier Saksvik.

Spenning. Professoren ved Psykologisk institutt mener det som har
skjedd det siste året i forbindelse med
fakultetsomleggingen, er et klassisk
eksempel på et problem som organisasjoner kan komme opp i: En ledelse som
selv mener at den har hatt en utadvendt
virksomhet og at den har bedrevet god
informasjon, og en berørt part som i større grad har ønsket direkte kommunikasjon, enn informasjon.
Saksvik gir ingen trøst til de som
mener at NTNU bør bli et harmonisk, lite
lykkeland. NTNU vil alltid leve i en spenning.
Men hva kan gjøres bedre?
– I Norge har vi en utmerket arbeidsmiljølov som forteller oss hvilke kvaliteter vi må etterstrebe i arbeidslivet, inklusive etablering av gode relasjoner og godt
samarbeid. Her kan ledelsen, i samarbeid
med HMS-seksjonen, fortsatt gjøre mye,påpeker Saksvik.

12

UNIVERSITETSAVISA NR. 17 – 29. NOVEMBER 2001

HERMUKS-tiden
må nedtema: byråkrati(Jan From er sivilingeniør
utdannet ved NTH, som nåarbeider som høgskolelektor
ved ingeniørutdanningen,
Høgskolen i Oslo. Teksten
er noe bearbeidet for
NTNU-forhold.)Alle vitenskapelig ansattemå heretter konsentrere
seg om å begrense HERMUKS-arbeidet. Det er
nødvendig å sette ned
foten, så kraftig at det
får varig virkning.
Gjennom de siste fåår har nemlig HERMUKStiden ved universitetet økt
til et helt urimelig omfang,
noe som igjen har ført til
sterkt økende
Frustrasjonsfaktor (FF).

N
TE
IRS
K
.
ILL

L
AH
SD
A
A
TR
F.

HERMUKS omfatter tid som den
enkelte faglig tilsatte bruker til:
• Høringer (H)• Evalueringer (E)• Rapporter (R)• Møter (M)• Utvalgsarbeid (U)• Konferanser (K)• Søknader (S)Jeg skriver ikke her for alle ledere(høvdingene), som har avsatt en tilstrekkelig kvote for slikt arbeid. Jeg tenker påde faglig tilsatte (indianerne) som forutsetningsvis skal gi studentene det fagligepåfyll som de faktisk går her for. På defaglig tilsattes arbeidsplaner er det satt av
en et visst antall timer per år til«Adm/møter/utvalg», hvorav selvsagt denødvendige møter i forbindelse med forskning og egen undervisning er inkludert.
Etter at slik nødvendig virksomhet er
unnagjort, sitter hver enkelt igjen med
en kvote arbeidstid av mikroskopisk størrelse som kan benyttes til alt internt
HERMUKS-arbeid. Den faktiske arbeidsmengden som HERMUKS krever, går
imidlertid langt ut over kvoten.
Høringer (H) kan være om interne forhold på universitetet, som for eksempel:- Handlingsplaner- Strategiplaner- Studiekvalitetsplaner- FoU-politikk på kort sikt og lang sikt
- Forslag til nye studieretninger- Omstilling og omorganisasjonsplaner- Nye tverrfaglige intiativ- Internasjonalisering (eller mangel påsådan)
Evalueringer (E) er gjerne koblet til ulike spørreskjemaundersøkelser, og kan itillegg til temaer for Høringer gjelde:- Nye fagtilbud- Fagevaluering (som regel i regi av Forskningsrådet)- Institusjonsevaluering (som regel i regi
av Forskningsrådet)- Sammenslåing av linjer (mange morsomme muligheter)- Helse, miljø og sikkerhet- Arbeidsmiljø- Eget arbeide (via Studentenes utfylte
spørreskjemaer i alle fag)
Rapporter (R) kan bl.a. være:- FoU-rapporter- Reise- og ekskursjonsrapporter- Møterapporter (for de som sitter igjen
med Svarteper)- HMS-rapportering

Side 12 — Svart Cyan Magenta Gul

Møter (M) kan være:- Instituttmøter (gjerne et par timer peruke)- Fellesmøter (med Per og Birger) en gangi måneden- Fagmøter (av ulike slag)- Avslutningsmøter (etter hvert semester)- Tverrfaglige møter- Valgmøter- Fagforeningsmøter- Omorganiseringsmøter- Samarbeidsmøter med Sintef (eller Allforsk)- Medarbeidersamtaler- Komitémøter – bl.a. for å forberede innlegg til Konferanser,- Fagdager (gjerne en halv dag, tematisk– med gruppearbeid)- Forberedelse til Forskningsdag/Åpen
Uke-søndag (heldigvis ikke så ofte)
Utvalg (U) kan i tillegg til møter for H og
E være:- Utvalg for nye fagtilbud (i dag som regel
av den tverrfaglige sorten)- Studiekvalitetsutvalg- Internasjonaliseringsutvalg- HMS-utvalg- Matematikkutvalg/Filosofiutvalg el.l.
- AKAN-utvalg
Konferanser (K) – som ofte varer en hel
dag, kan gjelde temaene for Høring og
Evaluering og kommer ofte helt uunngåelig i kjølvannet av disse – særlig:- Omorganisering- Organisasjonsplan- Studiekvalitet- Arbeidsmiljø(Alle konferanser krever på forhånd
produksjon av minimum 150 lysark, og
avsluttes alltid med gruppearbeid, Flip
Over-tegning og paneldebatt)
Søknader (S) kan være:- Søknader om midler etter ulike budsjettposter- Søknad om omstillingsmidler og strategimidler- FoU-søknader- Søknad om å bli Senter for fremragende
forskning- Søknad om lønnsøkning ved lokale forhandlinger- Søknad om opprykk til førsteamanuensis, eller professor (til Mesterligaen)- Søknad om vikarstipend
Fordi total arbeidstid (TAT) er konstant, vil økingen av HERMUKS-tid selvsagt stjele av disponibel tid for undervisning og veiledning (UV-tiden) – det vil si
Mentor-tiden og tiden for Faglig fornyelse(FF, som for eksempel kan innebære lesing
av faglitteratur, delta på eksterne kurs,m.m.). Enkelte ansatte kan la seg pressetil å la HERMUKS-tiden spise av fritiden– men det er neppe særlig heldig for familielivet, og øker i så fall frustrasjonsnivået ytterligere.
Det kan synes om økningen i antall
ansatte i administrasjonen – og særlig iledersjiktet – gjennom de senere årene
har ført til en dramatisk stigning i antall
saker som sendes ut til Høring, Evaluering, etc. med tilhørende utvalg, konferanser, fagmøter, osv. Bare å lese (og slette/kaste) den ukentlige mengde av e-post
og rundskriv er blitt en belastning i seg
selv. En matematisk likning for forholdet
mellom antall Administrative ledere (AL)og HERMUKS-tiden vil uten tvil vise segå være eksponentiell.
Som en gulrot for å gjøre de faglige
tiltatte positive til å bruke mye HERMUKS-tid, er dette koblet opp mot mulig
suksess i lokale lønnsforhandlinger (dvs.
i konkurransen om en tiendels promille
av universitetets lønnsbudsjett). Dermedkommer man opp i en psykologisk vanskelig situasjon: Når vi i et helt år har
ligget hele tre lønnstrinn lavere enn lektorer i videregående skole, skal vi da gi
pokker i både HERMUKS og den lokale
lønnspotten?
Belastningsfaktoren er særlig høy for
Høringer (H) og Evalueringer (E) av PMtypen (PM = Perpetum Mobile) – det vil si
at sakene stadig kommer tilbake og tilbake. Sakene går og går og kommer aldri
av flekken, i hvert fall ikke til Kollegiet.
Ganske ille er også Høringer (H) og
Evalueringer (E) av SH-typen (SH = Sorte Hull). Det vil si at etter at mye arbeid
er lagt ned i høring og evaluering, «for-svinner» sakene
og blir aldri mer verken
sett eller hørt.
Det går an å bestemme en slags Spesifikk belastningsfaktor (SBF) for de ulike HERMUKS-sakene – for eksempel atinstituttmøter ikke er så belastende ogfår B-faktor på 1, Fellesmøter med Per og
Birger i 7.etasje = SB-faktor på 2 (kanskje
2,5 på grunn av de elendige akustiske forholdene i rommet). Evalueringer og
Høringer = stort sett belastningsfaktor
på 2,5 - 3, men aller verst er Konferanser
med Omorganisering og Organisasjonsmodeller som tema (med gruppearbeid og
det hele): Da blir den spesifikke belastningsfaktoren (SBF) hele 4.
Vi kan også innføre en TWOT-faktor(TWOT = Terrible Waste Of Time). For
mange av de nevnte enkeltdelene i denmedgåtte HERMUKS-tid kan TWOT-faktoren komme helt opp mot 1,0 – for eksempel når man virkelig har lagt ned bådearbeidstid, tankekraft, engasjement osv. ien Høring eller Evaluering, og det ikke
kommer noe ut av det i overskuelig tid.
For instituttmøter vil TWOT-faktoren som
regel ligge i området 0,1-0,2. Søknader(som normalt aldri blir innvilget) har
TWOT-faktor på 0,6-0,8.
Med disse to parametrene: SB-faktoren og TWOT-faktoren, kan vi nå sette
opp et diskret matematisk uttrykk for
Frustrasjonsfaktoren (FF):FF

SB-faktoren= ----------------------------------(1 -- TWOT-faktoren)

Det må være klart at hvis FF økersærlig mye over 3,0 og kryper oppovermot 4 – da er det på tide å sette ned foten.
Selv på Tunga ville det bli fangeopprør
dersom FF passerte 4,0.
Mitt krav er at universitetet øyeblikkelig må utpeke et nytt satsingsområde
med to klare mål:a) Total HERMUKS-tid må settes
kraftig ned (med varig virkning).
b) Frustrasjonsfaktoren (FF) for de
gjenværende deler av HERMUKS-arbeidet må reduseres betydelig.
Av Jan From

UNIVERSITETSAVISA NR. 17 – 29. NOVEMBER 200113

debattSi din mening, men skriv kort! Innlegg kan sendes via e-post:
medieseksjonen@adm.ntnu.no. Innsendte manus kan bli forkortet.
Fortsett gjerne diskusjonene på nettet: ntnu.fritt-forum (tilgjengelig fra «Innsida»,
der alle innlegg blir lagt ut etter at avisa er trykket).

debattFakta om regjeringens forslag
til studiefinansiering
Samarbeidsregjeringen har ikke brutt sine
løfter til studentene,
skriver statssekretær
Bjørn Haugstad.
Studentorganisasjonene harreagert kraftig på regjeringens
forslag til studiefinansiering forneste år. Uttrykk som «historisk
løftebrudd» er benyttet, og regjeringen er beskyldt for å «begrave heltidsstudenten en gang foralle». I tillegg har diverse aviser
fulgt opp påstandene på lederplass. Det kan være fristende åholde seg på samme polemiske
nivå, og spørre om hvordan 3 000
kroner i økt stipend for alle studenter og en økning i kostnadsnormen med 10 000 kroner kan
oppfattes som et anslag mot heltidsstudenten, men jeg skal heller forsøke meg på en oppklaring.

Om stipendmodellen. La
meg begynne med noen dokumenterbare fakta: Da tidligere
statsråd Giske la frem sitt forslag i statsbudsjettet, var reaksjonen fra Norsk Studentunionat «Studiefinansieringen som
foreslås i statsbudsjettet for

2002, er helt uakseptabel og
legger ansvaret for dårlig studiekvalitet over på studenten»,mens Studentenes Landsforbund påpekte at de «har hele
tiden vært mot forslaget fra(Ap-)regjeringen om ny stipendmodell», og konstaterte «løftebrudd fra Giske». Kanskje ikke
så rart når det i informasjonsbrosjyren fra Giske står å lese:«Fra høsten 2002 skal studiefinansieringen være 80 000 kroner i året. Ny stipendmodell
blir ikke innført før bedre studiekvalitet og evalueringsformer er på plass.» Stipendmodellen fra Giske det henvises
til, innebærer at all støtte iutgangspunktet gis som lån, og
at 39 prosent omgjøres til stipend ved bestått eksamen. Nårvi samtidig vet at mange som idag mottar fullt lån og stipend
fra lånekassen ikke klarer å
følge normert studieprogresjon,
innebærer det at et betydelig
antall faktisk ville fått en nedgang i stipendandelen med
Giskes forslag. Løftebruddet fra
Giske er imidlertid knyttet til
innføringstidspunktet for en ny
stipendmodell, ikke selve modellen, for der har han holdt
hva han har «lovet».
Samarbeidspartiene (og Senterpartiet) har, i likhet med stu-

dentene, vært skeptisk til en stipendmodell som innebærer at desom stryker får 0 i stipend, fordi dette innebærer en urimelig
risiko for den enkelte student. I
likhet med Giske ser vi behovet
for å gi økonomiske incentiver
til studentene for å gjennomføre
studiene. Samarbeidspartienes
modell er derfor en økning i kostnadsnormen til 80 000 og en
gradvis økning i stipendandelen
til 40 prosent, der de siste 10 prosent gjøres avhengig av studieprogresjon. Det er derfor ingentvil om at samarbeidspartienes
modell er mer generøs for studentene enn Giskes modell; litthøyere stipendandel for de sombestår eksamen og langt mindrerisiko for alle.

«På vei til å oppfylle løftene». Så langt er det ingentvil om fakta i saken. Så kommer spørsmålet om samarbeidspartiene likevel begår løftebrudd når ikke ordningen
med 40 prosent stipend gjennomføres allerede fra neste år.
Til det er det å si at samarbeidspartienes modell er cirka
210 millioner kroner dyrereenn Giskes modell, og vi fantikke rom for å gjennomføre hele
Sem-erklæringen om studiefinansiering ved første korsvei.

Når vi så måtte prioritere, valgte vi, i tråd med de krystallklare uttalelsene fra studentorganisasjonene, å reversere Giskes forslag om at all støtte skal
tildeles som lån, hvor deler blir
omgjort til stipend ved bestått
eksamen, og å videreføre økningen i kostnadsnorm til 80 000
kroner i året.
Dette innebærer at de somvelger å utnytte låneadgangenfullt ut, kan få større gjeld i dag,men samtidig er det frivillig om
man vil ta opp et økt lån på
7 000 kroner i tillegg til å ta imot økt stipend på 3 000 kroner.
Vi vil videre gjennomføre en opptrappingsplan som sikrer at
Sem-erklæringen er oppfylt 100
prosent i løpet av fireårsperioden, og vi har godt håp om at vi
skal klare det før. Det er selvsagt
legitimt for studentorganisasjonene å ønske seg mer, men det er
vanskelig å se at samarbeidsregjeringen har gjort noe annetenn å gå et godt stykke på vei i
å oppfylle sine egne løfter.
Bjørn Haugstad,statssekretær i Utdannings- og
forskningsdepartementet

Skriv,
og skriv
kort!
Debatt er viktig ved NTNU,
og debattsidene i Universitetsavisa bør bli bedre. Mange
NTNUere sitter inne med viktige meninger og ideer, men
gjør dem ikke kjent. På den
andre siden er det som skrives
ofte så ordrikt at saken ikke
kommer på trykk eller blir fortung å lese.
Et kjent ordtak er: «Har dunoe viktig å si, skriv det!»
Dette er et meget godt råd.
Men jeg vil gjerne bygge
videre på det:
«Har du noe viktig å si, skriv
det!
Har du skrevet noe viktig, forkort det.
Er det kortfattet, blir det lest.
Blir det lest, har du fått sagt
det.»Allan Krill,
Professor i geologi

Hvem representerer Dragvoll i det nye Kollegiet?
Sammensetningen av det nyekollegiet ved NTNU tegner seg.
Det gir grunn til stor uro. Blant
de vitenskapelig ansatte er bareen av fire fra Dragvollmiljøene,resten fra naturvitenskap og teknologi. Kollegierådets forslag til
eksterne representanter gjør det
enda verre. Forslaget lyder på
tre sivilingeniører og en medisiner. Hvordan er det mulig? Hvordan kan Kollegierådet og det
arbeidsutvalget som fikk i opp-

gave å finne fram til eksterne
representanter, la være å ta hensyn til at de eksterne representanter bør reflektere bredde? De
bør samlet ha kjennskap til samfunnsområder som dekker hele
universitetets virksomhet, selvsagt ikke bare til teknologi og
naturvitenskap. Her har ikke
Kollegierådet gjort jobben sin.
Man må bare håpe at departementet kommer NTNU til unnsetning og oppnevner andre eks-terne representanter. For det er
nemlig et problem for NTNU
samlet at det skaffer seg et styre som ikke kan ha legitimitet iorganisasjonen.
Hvordan kan det skje at vi
får et så smalt styre? Et styre
som om vi bare skulle være etteknisk-naturvitenskapelig universitet? Et styre som må haliten legitimitet, som må oppfattes som perifert av mange av oss?
En grunn er at Kollegierådet

ikke tar sitt ansvar. En annen er
den rigide praktiseringen av
kjønnskvoteringsreglene. Da det
første kollegiet ved NTNU ble
etablert, førte det til at valgte
kvinnelige vitenskapelige representanter måtte vike til fordel
for innkvoterte menn. Resultatet var en av seks vitenskapelige fra «frie fag», resten fra profesjonsstudiene, dvs. siv.-ing. og
medisin. Det var svært uheldig.
Denne gangen må en valgt mannvike for en kvinne som kvoteresinn. Det gjør ikke saken bedre.
Når det kjønnskvoteres innenfor hver gruppe, kan det hindreen bredere vurdering av kollegiets sammensetning. Resultatet
er et styre med kjønnsbalansen
i orden, men som ikke oppfattes
å kunne ivareta hele universitetets tarv.
Kari Melby, Institutt for
tverrfaglige kulturstudier

Erling Paulsen, student på
Industriell økonomi og teknologiledelse

And the winner is…

i det akademiske
glasshuset

ERLING PAULSEN
foreslår å gjenskape prestisjen iakademia.

Fotografene stimler
sammenutenforOlavshallen.
Deankommer en etteren – både gamle
stjerner og årets
kometer. Mens blitzlampene går varme
på utsiden, varmes
publikum opp avBård Tufte Johansen og Fredrik Skavlan. NRKs mannskaper sjekker at
det tekniske fungerer. Det er bareminutter igjen til
Skavlan skal ønske
en fullstappet Olavshall og NRKs seerevelkommen til årets

Side 13 — Svart Cyan Magenta Gul

utdeling av «Det gylne elfenbenstårn».
Denne storsatsingen fra akademia har påfå år blitt overraskende populær. Alle husker fjorårets show: Den uforglemmelige
takketalen til Thomas Hylland Eriksen
etter at han mottok prisen for årets beste populærvitenskapelige formidler, den
overraskende tildelingen av prisen forårets forsker til Arne Halaas, og Eivind
Hiis Hauge som for andre år på rad stakk
av med prisen for årets rektor. Hvordan
blir det i år? Hvem stikker av med prisen
for beste tverrfaglige prosjekt? Hvem blirårets underviser? For ikke å snakke omårets nyvinning – publikumsprisen. Hvem
får flest sms-stemmer fra seerne i løpet av
kveldens direktesending?
«Glem det!», tenker du. Hvorfor det?
«Dette er helt urealistisk og ren fantasi»,sier du. Jeg er ikke overrasket over at dusier det. Som akademiker i det 21. århun-

dre ser du ikke på deg selv og dine kollegaer som stjerner eller publikumsfavoritter. Du har kanskje selv begynt å slå
deg til ro med det bildet som de flest andre
i samfunnet har: En professor er bare en
taper som etter endt utdannelse ble avvist
av nærings- og samfunnslivet! Eller er dukanskje førsteamanuensis? Herregud, entaper blant taperne…
Dette er feil. Det vet både du og jeg,men det hjelper lite så lenge de fleste tror
at det er riktig. Lønnen og arbeidsforholdene i akademia er så som så. Det blirikke bedre av at det ikke lenger er noesærlig status eller prestisje knyttet til enprofessortittel. Hvordan rekrutterer man
dyktige mennesker til stillinger med dårlig lønn og liten eller ingen prestisje?
Lønnen har man mast om år etter åruten å få uttelling. Derfor foreslår jeg at
vi starter med å gjenskape prestisjen og

statusen til professor- og førsteamanuensistittelen. Prestisje har ikke alt å si, men
NRK er et godt eksempel på at det har
mye å si. De fleste i NRK tjener betydelig dårligere enn NTNUs professorer, men
det er ingen tvil om hvilken arbeidsplass
som er mest ettertraktet. NRK er prestisje – NTNU er det ikke. Det er ingenting
som tilsier at det må være slik. Da Albert
Einstein kom fram til sin relativitetsteori, en teori som de færreste selv har forstått, var det førstesidestoff over hele verden. Einstein må ha vært en enorm inspirasjons- og motivasjonskilde for unge somvurderte å satse på en akademisk karriere. Hvem har den rollen i dag? «Det er
duket for «Det gylne elfenbenstårn»!», tenker du.

14debatt

UNIVERSITETSAVISA NR. 17 – 29. NOVEMBER 2001

Wake up NTNU, are your treatment

Stewart’s cornerof international students and graduatesstill the worst in the world?
I have just read in Universitetsavisa nr 15 a note from Gelein deKoeijer from DION. As a Norwegian with degrees from Englandand Canada I came to NTNU in
the early 1980s as I was employee number 9 of the Norwegians
who built Statoil in Trondheim.
Through my work at NTNU bothas a graduate student, in research and as lecturer building up
safety, I met an engineering study on Msc level, far below any
International standard and a
graduate study without any common unit, no official administration. The investigation I, a
graduate from Iceland and one
from India made, soon disclosed,using extreme statistical methods to open up the problems,
the desperate need for change.
Near 200 of the top people in
Norway came to our seminar andeverything changed; the engineering Msc came close to the inter-national standard, number ofgraduate scolarships doubled
with a year longer time pay andwe started the organization
ODIS (Organisasjon for Dr.ing.studenter), got administrative
positions to organize the studies
etc. We got a small room withnews and information, and waspromised both better housing
and our own graduate house. The
headmaster wrote a very nicethank-you-note. The old professors from Trondheim in deep
leather chairs, made our life
extremely difficult. They did not
like us to disclose the problems
and reduce the power over tothat date, their «own» personal
slaves, the local departments
graduate students.
It was at that time a shock
for Norway to see that we, at
NTH/NTNU, was worst in theworld in graduate studies. And
the promises were without ends.

Spørsmål angående engelsk
kan stilles til språkrådgiver
Stewart Clark ved Studieavdelingen,e-post: stewart.clark@adm.ntnu.no,tlf. 73 59 52 45, faks: 73 59 52 37

When I now read Mr Koijers
note, I wonder if the NTNU everwill wake up, as it has been digging itself down in Trondheim,
well below and extremely well
protected, by the Dovre Mountains, away from the rest of theworld.
But please Mr. Koijer andothers, continue the revolution
at NTNU!
I now work with Forskningsstiftelsen Bics (the only institution i Norway who have published books and articles to avoid
problems with september 11
accidents. All official reasearchfunding go to e.g. NTNU and disappear as all other state fundingthat find its way to Trondheim.
This must also change).
Egil Borse,
www.bics.no

Sier Yess til engelsk?
Morsmål eller fremmedspråk? Studenterog ansatte bør engasjere seg i debatten
om hva som er best
undervisningsspråk,skriver Richard Sliwka.
Why not? Bruk av nasjonalspråk
er et relativt nytt fenomen i universitetshistorien. Tidligere var
gresk eller latin påbudt ved universitet. Mellom 1900 og 1920
ble overgang til et internasjonaltspråk heftig diskutert av akademikere. Progressive universitet
brukte esperanto i internasjonalt samarbeid, resymé av doktoravhandlinger ble skrevet på
esperanto. Ingeniør Diesel var
ikke bare engasjert i motorer,
han var også esperantotilhenger.
Nobelprisvinner Ostwald var
mer opptatt av ido enn av fysikalsk kjemi. Biblioteket i Realfagbygget har tidskriftet Spectroscopia Molecular, utgitt påinterlingua inntil 1978.
Gresk, latin, esperanto, ido
og interlingua er nøytrale språk,uten «native speakers», uten tilknytting til en stormakt. Derimot er engelsk bundet til et militært og økonomisk herredømme.
Kan man velge hvilket språk
som skal brukes som undervisningsspråk? Undervisning i folkets språk er et menneskerett(FN-, Europarådskonvensjon).
En av grunnene til konflikten i
Makedonia er det «illegale»albanskspråklige universitet i
Tetovo, forbudt av den makedonske majoriteten. Det albanske universitet i Pristina ble
stengt av den serbiske majoriteten, en årsak til krigen i Kosovo.
En vanlig nordmann er opprørtnår han hører at kurderne må
studere på tyrkisk og ikke få lovtil å bruke kurdisk. På Hawaii
kontrollerer den engelsktalende
majoriteten restriktivt det polynesiske språket. Universitety of
Hawaii underviser på engelsk,
hawaiisk har folklorestatus. I

Louisana begynner noen å tenkeat fransk var kanskje en kulturell berikelse. I Texas er det likevel utelukket at den engelsktalende majoriteten vil tolerere et
Universidad Autónoma for demange hispanics. Fransk i
Quebec, afrikaans i Sør-Afrika,
spansk på Puerto Rico forsvares
med til dels drastiske tiltak motengelsk. Mens andre strides foruniversitet med nasjonalspråk,vil altså NTNU frivillig si opp
norsk i undervisningen.
Har en vanlig norsk student
gode nok engelskkunnskaper?
NTNUs opptaksregler setter norske språkkunnskaper lik nivået
av «native speakers». Denne vurderingen deles ikke av universiteter i engelsktalende land. Før
norske studenter tas opp, må debevise sine kunnskaper med entest. Disse testene viser at nordmenn er betydelig bedre i engelsk enn tyrkiske og japanske
studenter. Men disse studenter
tilhører en helt annen språkfamilie. I gruppen av germanskespråk er nordmenn litt bedre ensvenske studenter, men dårligere
enn danske, tyske og særlig
nederlandske studenter. Ironisk
nok krever NTNUs opptaksregler dokumentasjon av engelskkunnskaper for tyske og nederlandske studenter.
Er engelsk et optimalt språk
til vitenskapelig undervisning?
Engelsk er for tiden det internasjonale kommunikasjonsspråket.
Men ved et universitet burde
man tenke litt videre. Det måundersøkes om det eksisterer
lingvistiske grunnlag som gjør
engelsk til et egnet språk i vitenskapelig undervisning. Her foreligger noen negative indikasjoner. Den engelske skrivemåten
er fonetisk korrumpert og svært
dyslektisk. Skriveferdigheter hosengelskspråklige barn ligger 2-3
år etter barn fra Italia eller Tyrkia.
Vil bruk av engelsk øke eller
avta? Det finnes tegn til at engelsk har nådd kulminasjonspunktet. Elektroniske medierSide 14 — Svart Cyan Magenta Gul

Goodbye to Good day
A mass circulation Norwegian
newspaper recently termed KåreWilloch’s famous «good day» opening «probably the best-known
English error by a Norwegianpolitician ever». Poor man. He
has been haunted by this nonerror for 15 years. If you open
any large English dictionary, youwill see that Kåre was meticulously correct: «Good day» is usedboth as a means of saying hello
and goodbye. Naturally as aworld language the usage is different and as I explained to thisjournalist «good day» is mostcommon as a fairly formal ex-pression when leaving someone
in the UK, but is not unknown as
a formal way of saying «hello». In
other parts of the world, «goodday» is used in a more folksy
manner to say Hi and there are
TV stations in the USA such as
KMSP that calls its wake-up programme «Good Day Minnesota».
Yes, Kåre Willoch checked his
sources. In fact, he was so irritated about his non-error being
perpetuated that he turned up
at the newspaper offices last
week to square up matters. So
in fairness, we should say goodbye to good day.

Tricky words

ansees vanligvis å støtte engelsk.
Samtidig har internett ført tilrevitalisasjon av mindre bruktespråk. Kommersielle websider iEuropa er preget av nasjonalspråk. Økt effektivitet av oversettelseprogrammer styrker
praktisering av nasjonalspråk.
Filippinene har valgt bort engelsk, afrikanske forfattere diskuterer avskjed fra kolonialspråket. Bevegelser som English
only, U.S. English, English first
kan tolkes dit hen at engelsk har
mistet egendynamikken og nåmå forsvares.
Nei til morsmål? Ja til morsmål? Noen sveitsisk-tyske dialekter er like forskjellige fra tysk
som nederlandsk og norsk. Den
lingvistiske avstand mellom
gruyérien og fransk er betydelig. Likevel ble ingen av demange idiomer i Sveits valgt som
nasjonalspråk. De franske variantene er praktisk talt forsvunnet, ticinodialekten og sveitsisktysk er vital, men snakkes barehjemme. I politikk, vitenskap,
undervisning og kultur brukes
ikke morsmål, men tysk, fransk,
italiensk. Kopling til store nabospråk med degradering av morsmål til et annenklasse-språk haråpenbart fordeler. Sveits har etsvært høyt kulturelt og økonomisk nivå, vitenskapelig settoppnår Sveits topplassen. Andreland har nylig gått motsatt vei.
Nabolandets vel implementerteverdensspråk ble forkastet til
fordel for lite utbredte nasjonalspråk, som f. eks. i de baltiske
stater.
Overgang til et dominerendespråk kan bety en gevinst, men
kan også føre til intellektuell
ensidighet. Det finnes fortsatt enstor konsensus for at den europeiske kulturen er preget avspråklig mangfold. Det er ønskelig at studenter og universitetsansatte engasjerer seg i spørsmålet «norsk eller engelsk?» påsamme måte som deres forfedrei målstriden om «bokmål eller
nynorsk?».
Richard Sliwka
hrs@nvg.ntnu.no

daybook, diary, dairy
Daybook means an accountbook where the list of business
transactions for that day arerecorded. In American English,
daybook is also used to mean
diary. Thus the daybook story
caused by Bondevik telling President Clinton that his visit to
Washington was really something for the prime minister’s
daybook, is another case of different usage between American
and British English.
Diary means a personal recordthat is often kept on a daily
basis: «The diary of Anne Frank».
Diary and dairy are sometimes
confused and spell-checkers will
not help you here. An example
is in a brochure offering tours
for pilgrims across the Dovre
mountains «Dinner will be served at the summer diary».
Dairy means a place to process
cheese, butter or milk.
disc, disk
Disc means a thin, flat roundplate: «The dog's name was on adisc hanging from its collar».
This is the spelling that is generally preferred in BE apart fromreferences to computing terms:«Compact disc», «disc brake» and«disc jockey».
Disk is the usual spelling of theword in most contexts in AE:«Compact disk», «disk brake»and «disk jockey». The disk spelling is also used in BE in connection with computer equipment such as «floppy disk», «harddisk» and «disk drive». Bothwords are pronounced the same.
different, various
Different means unlike in nature, shape, form and quality: «This
country is different from anywhere else in Europe». Different should be used where there
is a clear distinction: «That is adifferent language».
Various means differing fromother things. Various is used
when the distinction is not asclear cut as different. If you are
discussing a range, various is
the best choice: «There are various languages that have evolved
from Latin». Various should be
used with plural nouns.
discreet, discrete
Discreet means tactful and prudent: «A discreet waiter tries tobe as unobtrusive as possible». A
related noun is discretion: «All
benefits are at the discretion of
the company».
Discrete means separate andindividually distinct: «The enhanced processing of the taperevealed the discrete units ofsound».
Both words are pronounced thesame.

Enlightening translations
A shocked colleague found this at the bottom of an e-mail:Agradecemos sua notificação deincidência abusiva e informamos que nosso grupo de segurança abriu um processo de averiguação e estará em breve lhereportando sobre as ações tomadas

Thank you for your abusive incident notification and we arereporting you our Security teamhave opened a case and willgoing to feed back you as soon as
possible

During a state visit to the Netherlands, the British prime minister
was greeted by his counterpart with the words, «Goodbye, Mr Churchill». Churchill carried on as if something got lost in the translation but told his colleagues later that he was afraid this was going tobe the shortest state visit in history.

15

UNIVERSITETSAVISA NR. 17 – 29. NOVEMBER 2001

I denne spalten vil vi i tidaframover gi deg tips og rådom hvordan du får mest glede og
nytte av ditt universitetsbibliotek.

fra biblioteket

Siste finish

Driftsrapport
Universitetsavisas
serie med små glimt
fra driftens avdelinger –vi presenterer menneskene
som får universitetet tilå «gå rundt».

Flere av snekkerverkstedets produkter er innom
malerverkstedet før de utplasseres. Dette verkstedet ligger like ved snekkerverkstedet i Lerkendalbyggets sokkeletasje. Malermester Jan Erik
Hovind og hans folk gir skap, skrivepulterog desslike en siste finish som får dem til å se helt nye ut.

Ny versjon av ISI-basene:

Science Citation
Index
Fra nyttår kommer ISIs databaser Science Citation Index,
Arts and Humanities Sitation
Index og Social ScienceIndex fra en ny informasjonstjeneste: ISIs egen Web
of Science. (WOS). Da blir det
denne NTNU skal bruke,
ikke BIBSYS som vi hittil har
benyttet. Her kommer enomtale av hva som er nytt idenne versjonen.

Malermester Jan Hovinds neste prosjekt er å gi et av de gamle skapene fra Teoretisk fysikk en foryngelseskur.
FOTO: ARNE ASPHJELL

Mens universitetsdirektør Vigdis Moe Skarstein var sjef for
Universitetsbiblioteket, fikk hun
med Hovinds hjelp pusset opp etsett gamle kontormøbler hun
fant på loftet i Hovedbygningen.
De ble så fine at de faktisk ble en
severdighet. Og Hovind & Co
fikk en solid blomsterbukett fra
biblioteksdirektøren.
Hovedoppgaven er likevel
innvendig vedlikehold av rom.
Bak alle de 20 000 dørene vi
omtalte i forrige «driftsrapport»,

finnes det et rom, og innvendig
maling er hovedoppgaven formalerne. Omfanget av denne
oppgaven er langt større enn defem ansatte klarer å håndtere.
Maleravdelingen er derfor en av
enhetene innenfor Teknisk avdeling som har størst omfang av
innleid hjelp.
– Vi har altfor lite folk i forhold til bygningsmassen, sierHovind, som tror det ville værtlønnsomt for NTNU å ansette
flere malere i egen stab.

Hovind savner et større engasjement fra driftsledelsens side iå koordinere og legge til rette foren mer effektiv drift. – Vi haddeinterne arbeidsgrupper som
arbeidet med forbedringer i vår
organisasjon, sier han. Men deframlagte rapportene ble ikke
fulgt opp. – Frustrerende at våreforslag blir tatt lite hensyn til,sier Hovind.
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no

Nobelprisen
100 årFem nobelprisvinnere i debattmøtepå NTNU

Hva er nytt i Web of
Science? Først og fremst for-Onsdag 5. desember, Aud. R1,
Realfagbygget kl. 10 - 13

Daniel Carleton
Gajdusek
Medisin, 1976

Christiane NüssleinVolhard
Medisin, 1995

Side 15 — Svart Cyan Magenta Gul

Gerardus ’t Hooft
Fysikk, 1999

Morten Rostrup
Fredsprisen, 1999

Men først litt om hva en siteringsdatabase er:
Selskapet Institute for Scientific Information (ISI )blegrunnlagt av Eugene Garfield i1958 og har i dag mer enn 850
ansatte. Selskapet baserte seg
fra starten på to unike produkter. Det ene var Current Contents som gikk ut på å få innholdsfortegnelsen til alle tidsskrifter i et fagfelt ut til forskerne så fort som mulig. Det
andre var Science Citation Index(SCI), en stor database (enda vi
ikke kalte det for det i 1958) med
henvisninger til artikler fra kjernetidsskrifter i naturvitenskap,og hvor litteraturlisten til enartikkel var gjort søkbar i enegen database. Det vil si at hadde man en artikkel og ville vite
om noen hadde nevnt artikkelen
i et senere arbeid, kunne man
slå opp i SCI.
SCI er senere utvidet med
samfunnsvitenskapelig informasjon (Social Science Citation
Index og Arts and Humanities
Citation Index). Resultatet er en
kjempedatabase som oppdateres
med godt over en million nye
artikkelhenvisninger i året.
Dagens BIBSYS-versjon og Web
of Science har begge omtrent
15,3 millioner artikkelhenvisninger fra 1987 og fremover. I
disse arbeidene er det til sammen 270 millioner siteringer (detvil si antallet referanser i litteraturlistene til de 15,3 millioner
artiklene). Dette er en formidabel informasjonsmengde, selv
om den på langt nær dekker alt
som skrives. Kjemikerne må
fremdeles holde seg til Chemical Abstracts og medisinerne til
Medline og Embase for å få tilfredsstillende dekning av sine
fag.

Heinrich Rohrer
Fysikk, 1986

bedrede søkemuligheter. Ved
søking i artikkeldatabasen er
det nå mulig å søke på forfatternes adresser. Dermed er det
mulig å finne ut hvor mange
arbeider fra en nasjon, by ellerorganisasjon som er i basen.
Mange ønsker å kartlegge

forskningsinnsatsen til enkelte
miljøer. Dette blir nå lettere.
I siteringsdelen kan man nå
søke på medforfattere. Hittil har
det bare vært mulig å søke på
førsteforfatter når man søker
etter siterte arbeider. Hvis manvil vite hvor mye en forfatter ersitert, eller man vet at den og
den forfatteren publiserte noe på
1960-tallet, kan man nå lettere
finne svaret, fordi det er blitt
mulig å søke på siteringer av
medforfatterne. Men dette er
ikke fullgodt, fordi det er baremulig hvis den siterte artikkelen selv er i basen som en kildeartikkel. Det vil si at arbeidetmå være publisert etter 1987 og
i et av de kjernetidsskriftene ISI
henter artikkelhenvisningene
fra. Det vil si at det fortsatt er
store begrensninger, men allikevel mye bedre enn mulighetene vi tidligere har hatt. For forfatteren fra 1960 trenger vi fortsatt hele referansen.

Hva mister vi? For det første
mister vi funksjonen «Bla i innhold», som best tilsvarte gamle«Current Contents». Denne
muligheten har vi ikke i Web of
Science. For det andre mister vi«nabo»-kommandoen i BIBSYS
som gjorde det enklere for oss
ikke engelsktalende å sjekke
om ordene vi brukte var skrevet korrekt, og å finne riktigstavemåte. Web of Science stiller større krav til engelskkunnskaper.
Web of Science er allerede tilgjengelig for brukerne ved
NTNU. Enkleste måte å komme
dit er fra UBiTs hjemmeside
http://www.ub.ntnu.no/, velge«databaser», så velge et fagområde og så velge ISI (Web of Science). Eller man kan gå direkte
til Web of Science med adressen:
http://wos.isiglobalnet.com/.
Stabiliteten på Web of Science skal være like god som for
BIBSYS. Det er en ren tilfeldighet, og ingen må antyde noe
annet, at i skrivende stund er
Web of Science nede og BIBSYS
oppe.
Even Floodbaksida«Kjøkkenet er – grovt sagt – fullt av den politiske filosofis historie, oppspedd med
opplysningen, Kant og tysk idealisme, samt mengder av funderinger over tysk historie.
Dessuten bøker om intellektuelle og anti-intellektuelle fra hele Europa og USA.»
Helge Høibraaten fører en noe spesiell kjøkkenutrustning, ifølge tidsskriftet «Samtiden» nr. 4-2001,
som har besøkt NTNU-filosofen hjemme i Ila.

på siden

Amerikansk sittekomfort
Mistet ringen
fra Bente?

Instituttingeniør Tore Menneog hans kontorkollega ved
Institutt for veg- og jernbanebygging sitter godt. De har rettog slett tatt de dype, høyryggede stolene fra en amerikansk van og montert på
understellet fra en vanlig kontorstol. Karene sitter også godtnår de er ute og kjører. Instituttets firmabil er Ford Excursion, den største «amerikaneren» som er få kjøpt på det norske markedet. Hele institutteter nå forsøkt vervet av fotografen som medlemmer av
American Car Club.

En liten, gyllen ring av typen gifteble funnet utenfor Sintef teknologiledelse for noen uker siden. Den har
innskripsjonen «Din Bente». Du somogså kan si hvilken dato som stårinni, har gode muligheter for å få
ringen tilbake. Kontakt toril.
nyheim@adm.ntnu.no

Nei til Inga

FOTO: AMCAR-ARNE ASPHJELL

Lesende snømann
Kjemistudentene Olav Fjeld Kraugerud(t.v.) og Martin Solberg tok utvidet lunsjpause med snøleking en dag kramsnøen
var av beste merke. Resultatet ble denne gigantsnømannen som ligger og leseri biologiboka si. (Du ser vel lønnebladetpå side 42?) – Vi har fortsatt et forbedringspotensial når det gjelder snømannbygging, mener de to som er klar
for nye snøkonstruksjoner en dag snøen
har den rette beskaffenhet.

Universitetsavisa har tidligere
skrevet om den 90 år gamle Inga
Hakstad som i over 60 år har
bodd i det som nå er en av
NTNUs boliger på Lerkendal. I
et brev til NTNU påstår Hakstad at hennes eiendom i sin tid
ble ervervet av NTH «undertrussel om ekspropriasjon» og
krever derfor eiendommen tilbake. Teknisk direktør ved
NTNU mener at det ikke finnes
noe reelt grunnlag for å påstå
dette. Hakstads krav om tilbakeføring av eiendommen hun nåleier, er derfor avvist.

FOTO: ARNE ASPHJELL

Gresk på Kalvskinnet
Alle som ønsker seg eller vil gi
bort et ikon til jul, har nå sjansen: Den 8. desember åpner
Vitenskapsmuseet en salgsutstilling av greske ikoner. Pååpningsdagen og påfølgende
torsdag blir det musikalske innslag ved Oluf Dimitri Røe og foredrag ved henholdsvis Gustav
Erik Karlsaune, Mercourios
Dimopoulos og Alexandra Angelekaki. De vil belyse ulike sider
av ikonenes funksjon og produksjon i dagens Hellas. Det blirogså anledning til å treffe kunstnere fra øya Mykonos, som utøver den eldgamle ikonmalingtradisjonen. Tro mot grunnprinsippene følger de alle ikonets stadier fra det ubehandlede trestykket: sju lag med grunning,omriss, 22 karat bladgull, selve
malingen med eggbasert tempera og tilslutt lakkeringen.
Café Magasinet benytter
anledningen til å servere greskmat.
En stor og fin firefelts vei tvers
over idrettsplassen i Dødens
dal – det var hva byplanleggerne i Trondheim gikk inn forhøsten 1991. Veien skulle
avlaste både Jonsvannsveienog Elgeseter gate, og Seksjon
for byutvikling regnet med 20
000 biler i døgnet. Det skulle
ikke bygges gang- eller sykkeltraseer, men det kunne bli
snakk om å knytte veien til enplanlagt tunnel under Fest-ningen, som skulle munne ut i
Innherredsveien.
– Dette vil bety en alvorlig
knekk for studentidretten, sa
en opprørt idrettskonsulent
Arne Brevik til Universitetsavisa.
Så gikk det, som vi vet, ganske bra allikevel. Man sparker
fortsatt fotball i Dødens dal. Til
gjengjeld er det flere som kunne tenke seg et parkeringshusder.

Psykologikonkurranse
NTNU blir ikke lenger landets
eneste leverandør av hovedfagskandidater i psykologi.
Universitetet i Tromsø har
bestemt at det også vil tilby
hovedfag til sine studenter.
Men på grunn av planer for
nytt psykologibygg i ishavsbyen, blir det neppe aktuelt
før høsten 2004.

Akkurat dette ikonet er nok ikke tilsalgs, dessverre. Det er tusen år
gammelt og befinner seg understrengt oppsyn i Moskva.

Utstillinga arrangeres i samarbeid med verkstedet Apocalypse.

Rusten fasade
For snaue fire år siden ble
Oppredningen pusset opp og
fikk blant annet fine nyefasadeplater. Målet med rehabiliteringen var å unngå
vedlikehold i mange år framover. Men platene angripes
allerede av rust og må skiftes
ut i stort omfang. Det er
sendt reklamasjonskrav til
firmaet som monterte platene.

Utgis av Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Distribueres i 13 000 eks. annenhver fredag i vår- og høstsemesteret.
REDAKTØR: Jan Erik Kaarø
REDAKSJONSSEKRETÆR: Lisa Olstad
ANSVARLIG REDAKTØR:Info.direktør Anne Katharine Dahl

REDAKSJON: Medieseksjonen,
Informasjonsenheten
LAYOUT: Hege Pedersen, NTNU-trykk
TRYKK: ST-Trykk AS, Orkanger

Side 16 — Svart Cyan Magenta Gul

POSTADRESSE: Universitetsavisa,
Info.enheten NTNU, 7491 TrondheimBESØKSADRESSE: Info.huset på
Gløshaugen (O.S. Bragstads plass 1)

TELEFON: 73 59 55 40
TELEFAKS: 73 59 54 37
E-POST: medieseksjonen@adm.ntnu.no

Suksessindeksen
Da høstens lønnsjusteringer ble
lagt åpent ut på nettet for et par
uker siden, føk trafikken rett iværet. Det ble satt fredagsrekord i antall besøk på intranettet.
Hvorfor er lønn et både så
fascinerende og samtidig ømtålig tema? Det er nok flere årsaker. Lønn appellerer til misunnelse, og den liker vi å dyrke. Vi
finner alltid noen å sammenligne oss med, som tjener ufortjent
bedre enn vi gjør selv.
Lønn setter også en prislapp
på et menneske – hva er det
markedet verdsetter en arbeidstaker til? Rangering av mennesker er det alltid interessantå lese om, spesielt hvis det gjelder en kollega eller en nabo.
Publisering av lønnsdata på
nettet kan gi grunnlag formange interessante øvelser, spesielt når dataene er lagt ut i
Excel. Da kan du lett sortere ut
egen stillingskategori og be om
en rangering som viser hvordan
du selv ligger an.
Øvelsen jeg fant på, var å sehvordan jeg lå an i forhold til
kolleger når jeg tok lønnstrinn
og dividerte med alder. Denne
kvotienten definerte jeg som
suksessindeks, og dessverre kom
jeg sørgelig dårlig ut i denne
rangeringen. Som 55-åring
(snart 56) i lønnstrinn 47, blir
min suksessindeks godt under1 blank, nærmere bestemt 0,85.
Jeg kikket på sjefen min, seksjonsleder Kaarø: lønnstrinn 54,
alder 42, suksessindeks 1,28. For
riktig å få selvfølelsen ruinert
plukket jeg fram et ungt talent:
NTNUs nyvalgte representant
på Tinget, Linda Hofstad. Suksessindeksen
hennesblir
74/24=3,08!
Da husket jeg på noe jeg harlært på kurs: Tenk positivt! Vel,jeg sovner som en stein hver
kveld, og det er det ikke sikkert
sjefen min gjør. Kanskje ligger
han og kaster seg i senga og
sjonglerer med budsjettall? Det
slipper jeg, som heller kan surmule om at jeg trenger ny pc.
Jeg har fri når jeg er ferdig med
jobben klokka kvart på fire, og
har rikelig tid for å dyrke kjære
hobbyer. Jeg har aldri hattmagesår, og helsa er det ingenting å utsette på. Er ikke det viktigere enn høy lønn?
Dessuten, jeg har så jeg klarer meg i rikelig monn. Gjeldfri
er jeg også. Faktisk har jeg
egentlig for god råd. Når en som
allerede har elleve jukebokser,
velger å kjøpe jukeboks nummer
tolv i julepresang til seg selv, daer det ikke så mye å utsette pålevestandarden. (Det var baredet at jeg har jukebokser for å
spille 45- og 78-plater, men
manglet en for cd-er….)
Jeg tror jeg skal spørre sjefen
om han vil gi meg lønnsnedsettelse neste år.