Svandis
håperKristian
etterlyser

Sten Olofberoligerat det snart kan bli
kreert en kvinnelig æresdoktor igjen ved NTNU.

flere bøssebærere
til høstens store
tv-aksjon.

alle som tror atlegionellabakterien
oppstår i klimaanlegg.
Side 9Side 9Side 3

NTNUs
internavis
nr. 1418.10.2001

Til salt i matenÅrets skattelister
avslører at slett ikkealle NTNU-professorer
lever på sultelønn.
Side 3

Stolleken
Vi har atskillige å velge blant når vi om kort
tid legger vår stemmeut på nettet. Hele 19
NTNUere ønsker seg
en av de fem ansatteog studentplassene i
Kollegiet.
Side 5Ingen jobbgaranti
NTNUs styre (Kollegiet) vil ikke garantere atalle ansatte får beholde jobbene sine etter
omorganiseringen av fakultetene. Et forslag om
å utstede en allmenn jobbgaranti ble nedstemt
mot stre stemmer i styremøtet onsdag.
Flertallet mente at oppsigelsesvernet allerede
er godt ivaretatt i tjenestemannsloven.

Det er også et uttalt mål med omstillingen atalle som berøres fortsatt skal ha jobb ved NTNU.
Den 12. oktober ble det innført stillingsstopp
for alle teknisk-administrative stillinger ved
universitetet.
Side 4

Ukehjelp fra oven

Fluer og fostereNobelprisvinner Christiane Nüsslein-Volhard
brukte egg fra bananflua til å forske påmenneskefosterets
utvikling.
Side 8Lite kvinnfolk
Når Gløshaugen Akademiske Klubb samles,
er det lite av bådekvinnfolk og hemmelige ritualer. Men rikelig med kaffe og vafler.
Side 10
FOTO: TORE HUGUBAKKEN

19
til valget

Elektrostudent Tomas Løvbukten vasker vinduer
hos Ingrid Lasson på Leangen. Han var en av
600 unge Ukehjelpere som mandag og tirsdag
stilte opp for Trondheims eldre.
I tospann dro studentene ut, for å gjøre små
tjenester og prate med byens pensjonister.

Som vanlig setter Uka sterkt preg på byen og
universitetet. Og moroa varer helt til 3. november. I dagen avis kan du lese en anmeldelse av
Ukerevyen.
Side 7Les daglige nyheter på http://innsidaUT.ntnu.no/ Send tips til: medieseksjonen@adm.ntnu.no
Side 1 — Svart Cyan Magenta Gul

2

UNIVERSITETSAVISA NR. 14 – 18. OKTOBER 2001

på dagsordenen«Uten universitetet hadde byen værtmindre enn Drammen.»
Lokalavisredaktør Gunnar Flikke forteller om sittverste mareritt i Zenter nr. 5

ledelsenhar ordet

Prorektor
Kathrine Skretting

Statsbudsjettet
Det er ikke tvil om at NTNU kom bra
ut i det forslaget til statsbudsjett som
ble lagt fram 11.oktober. Vi har søktom ekstra penger til innføring av 5årig siv.ing., og det fikk vi, 54 millioner, riktignok, selv om vi søkte om 80.
Omstillingsmidlene er videreført, og
NTNU får 24,2 millioner. I tillegg kommer vår andel av de midlene som erøremerket til innføring av kvalitetsreformen, 24, 3 millioner. Vi får midler til strategisk forskning, 12,6 millioner. Her har vi kommet heldig ut i
forhold til de andre universitetene,
fordi våre strategiske satsningsområder samsvarer godt med de nasjonale
satsningsområdene, slik de er beskrevet i Forskningsmeldingen fra i fjor. Vi
er også glade for økningen i antall studieplasser på medisin, teknologi/realfag og psykologi, og for at de nye stipendiatstillingene er fullfinansiert.
I likhet med Universitets- og høgskolerådet er vi imidlertid ikke fornøyd med nedskjæringen i studieplasser på de frie studiene. De andre
universitetene mister riktignok flere
enn oss. Departementet begrunner
nedskjæringen med at studentkullene
blir mindre, slik også fødselstallene
blir det, noen få år til, før antall nittenåringer igjen vil begynne å stige. På
NTNU har vi imidlertid mer enn nok
studenter innenfor de frie studiene.
Her er det ikke ledige studieplasser å
snakke om, verken på HF eller på realfag, og på SVT er det en formidabel
overoppfylling. Derfor kan det settes
spørsmålstegn ved denne nedskjæringen, og kanskje ikke bare på
NTNU: Universitets- og høgskolerådets leder, rektor Tove Bull, har bedt
myndighetene om å opprettholde
antall studieplasser på dagens nivå.
Oppsummerende: det er uansett
grunn til å understreke at det er mye
positivt å si om det framlagte budsjettet. Usikkerhetsfaktoren består
selvfølgelig i at det budsjettforslaget vi
kjenner til i skrivende stund, kanskje
ikke gjelder lenger, når du står med
dette nummeret av Universitetsavisa
i hånden. Derfor bør vi høylytt uttrykke vår glede og understreke hvor nødvendig denne opptrappingen er. Vi bør
fortelle om hvor mange viktige ting vi
kan få gjort for disse pengene. Hvis
den påtroppende regjeringen skulle
ha planer om å skjære ned, må vi gjøre det vanskelig for dem. Skulle dederimot ruge på en enda sterkere opptrapping av forskning og høyere
utdanning, blir vi bare enda gladere!

ILLUSTRASJON: ELIN HORN

Budsjettet:

NTNU best ut

NTNU kjem relativt sett best ut i årets budsjett. Medan til dømes Universitetet i Bergen
misser over 800 studieplassar og Universitetet i Oslo meir enn 1 600, er netto reduksjon ved
NTNU mykje lågare. Men heile kuttet kjem ved dei ålmenne faga.
– Dersom ein reknar på prosent, er det
inga tvil om at NTNU kjem best ut av universiteta, seier leiar for Universitets- og
høgskulerådet (UHR), rektor ved Universitetet i Tromsø, Tove Bull. Men ho er ikkje
med på å kåre NTNU som nokon budsjett«vinnar.»– Det vert for enkelt å berre sjå på reine tal. Finansieringa av det femårige sivilingeniørstudiet er ei viktig forklaring på
at Trondheim kjem bra ut. Men for å sjå
korleis universiteta kjem ut totalt sett, er
det fleire faktorar som kjem inn, seier Tove
Bull.
Men det er inga tvil om at NTNU har
god grunn til å vera nøgd med stoda. Ved
sida av femårig siv.ing.-utdanning (prislapp: 54 millionar kroner) er 24 nye, fullfinansierte stipendiatstillingar ei god
grunn til å glede seg. At dei er fullfinansiert, tyder at det også følgjer med pengar til
drifta av stipendiatane.
Vidare kjem det tretti millionar kroner som er øyremerka vitskapeleg utstyr.
Den såkalla Kvalitetsreformen (Stortingsmelding 27 om høgare utdanning)
utløyser 24.2 millionar, medan ei vidareføring av omstillingsmidlar gir 24.3 millionar kroner.

«NTNU-profil». – Profilen på budsjettet er vorten slik at den gir utteljing på
dei områda kor NTNU er god, seier fungerande økonomidirektør Rolf Tørring.
Det går i første rekke på at veksten idei offentlege forskingsløyvingane skal i all
hovudsak komme på dei prioriterte områda i forskingspolitikken. I NTNU-budSide 2 — Svart Cyan Magenta Gulsjettet er det lagt inn ei ny post på 12.6 millionark kroner til strategisk forsking. Midla skal mellom anna verte nytta til arbeid
innafor dei fire tematiske områda i Forskingsmeldinga, og til ei eigen forskarline
i Medisin.
– Retningslinene slår positivt ut for
oss, sidan dei tematiske områda i forskingsmeldinga – marin, medisin, IKT ogenergi og miljø – fell saman med NTNU
sine satsingsområde, seier rektor Emil
Spjøtvoll.
Andre faktorar som talar til fordel for
NTNU, er kutta i talet på studieplassar,
som er mykje lågare i Trondheim. 334 studieplassar vert fjerna.

Men alt er ikkje bare fryd og gaman. I
samanheng med budsjettet vert det ogsålagt fram ei ny modell for finansiering av
høgare utdanning. Modellen legg opp til
at finansieringa skal følgje studentane,
med ulik vekt for dei ulike studietypane.
Ved NTNU er ein sterkt bekymra over den
vekting som er lagt på dei ulike typar studiar.
– Dersom denne modellen vert ståande,
vil den svekke teknologiutdanninga. Årsaka er at det er langt mellom den pris som
er sett på sivilingeniørstudiet, og dei faktiske kostnadene når ein samanliknar med
andre studieretningar, seier Spjøtvoll.

– Lite dramatisk. – Ikkje spesielt draMen KUF forutset at heile kuttet skalråke ålmennfaga, det vil seie ved SVT og
HF, pluss KB og FIM. Det er ikkje avgjort
korleis fakulteta skal fordele nedskjeringa.
Departementet har sagt at dei vil vere
med på den prosessen. Ved sidan av 337
studieplassar i kutt i år, kjem 231 plassar
i kutt frå i fjor, som ikkje vert sett ut i livet
før i år. Dermed vert det totale kuttet på
568 plassar ved ålmennfaga.
NTNU har fått 143 nye studieplassar
innan profesjonsstudia. Plassane er fordelt med åtti i teknologifag, 55 i medisinog åtte i psykologi. Spjøtvoll åtvarer likevel om at dette ikkje er nok til å fullfinansiere den planlagde opptrappinga
innan IKT-studiet.
Også når det gjeld nye stipendiatar,kjem NTNU betre ut enn til dømes Bergen.
Vidare har ein fått finansiert tre kvinneprofessorat.

matisk. Det er Tove Bull si generelle
kommentar til budsjettet. UHR er positiv
til at budsjettet ber bod om auka satsing
på forsking. Ein er også nøgd med at forskingsstipendiatane for første gong vert
fullfinansiert. Dette er noko ei hararbeidd med i fleire år.
Men Bull peikar samstundes på det
store kuttet i finansieringa av studieplassar. Dette svarer til 162 millionark kroner, eller brutto 5408 studieplassar i heile sektoren.
– Dette kuttet vil gjere det vanskeleg
for institusjonane å få sett fart på viktig
omstillingsarbeid som er starta opp. Vi vilsatse mykje på å få ført attende 160 millionar til det samla universitets- og høgskulebudsjettet, seier UHR-leiar Bull.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no

3

UNIVERSITETSAVISA NR. 14 – 18. OKTOBER 2001

nyheter

Alltid oppdaterte nyheter på
http://innsidaUT.ntnu.no/Et rikt akademisk liv…
Myten om den fattige
NTNU-akademikerenrakner. Jobben ved
NTNU gir mange
ansatte feite lønninger,
men også gode muligheter for eksterne
lønnsslipper.
Årets ligningsoppgjør avslører at
det er oppsiktsvekkende mange
vitenskapelige ansatte ved
NTNU som totalt tjener over enhalv million. Og mange har store inntekter ved siden av sitt
daglige arbeide utenfor universitetet.
Jørn Rattsø og Stewart Clark
er blant de mange som er lignet
for atskillig mer enn den lønnade får ved NTNU.
Selvfølgelig kan det handle
om arv eller tomtesalg. Selvfølgelig kan det gjemme seg mye
forskjellig bak store tall – eller
mangelen på store tall. Men vi
må ha lov til å gå ut fra at i defleste tilfellene dreier det seg om
inntekt av utførte faglige oppdrag utenfor NTNUs hverdag.

Styrer, bøker, foredrag. I
fjor hevet professor Jørn Rattsø492 200 kroner fra NTNU forsitt daglige arbeid på Institutt
for sosialøkonomi. En lønn som
i seg selv skulle gi nok salt igrøten. Men ligningstallene
viser at Rattsø hadde en ligningsinntekt på nesten 1.3 millioner. Hvor mye av disse pengene som kommer i form av styrehonorarer eller bokskriving,ønsker imidlertid ikke Rattsø å
si noe om.
– Jeg vil ikke uttale meg
offentlig om min private økonomi. Men generelt vet du jo at det
er mye utenom arbeidsinntekt
som framkommer som ligningsinntekt, skriver Jørn Rattsø i en
e-post til Universitetsavisa fra
sitt gjesteforskerkontor ved Harvard.
Språkkonsulent
StewartClark i Sentraladministrasjonen
har vist at det går an å tjene brapå å skrive språkbøker. «Getting

fakta
Gode for mer enn NTNU-lønna (et utvalg)
Navn

Sissel Lie (romansk)
Jan Brøgger (sos.ant.)
Jørn Rattsø (sos.øk.)Asbjørn Rolstadås (prod.tekn.)
Per Boelskifte (prod.design)
Stewart Clark (adm.)
Arne Halaas (data)
Olav Smidsrød (biotekn.)
Ingvald Strømmen (kuldetekn.)
Arne Bredesen (kuldetekn.)
Per Morten Schiefloe (sosiol.)Hans Einar Krokan (med.)
Helge Waldum (med.)

NTNU-inntekt

Ligningsinntekt

485 500
445 700
492 200529 300
483 300
316 300
511 200
571 300
511 300
539 700
429 700
551 300
560 800

631 900
919 100
1 281 500
866 400
952 100
846 200
687 900
727 600619 300
629 100
675 100
1 332 000
902 300

your English right» har i hvert
fall bidratt til en penere inntekt
for Clark, men Clark understreker at mesteparten av ekstrainntekten skyldes hussalg.

Gode vilkår for ekstralønn. Ifølge lønnsavtalen hararbeidstakere ved NTNU retttil å ta ekstraarbeid for enannen arbeidsgiver i sin fritid.
En særavtale for NTNU er atarbeidet i bistillinger og biverv
kan gjøres innenfor ordinær
arbeidstid. Flere forutsetninger
for slikt eksternt arbeid ligger
imidlertid til grunn, blant
annet skal ikke arbeidet overstige 20 prosent av arbeidstiden. Dessuten skal arbeidetvære til gagn for universitetet.
Fakultetsdirektør Åge Søsveen ved maskinteknikk ser det
som instituttets ansvar å følge
opp regelverket. Søsveen selv
synes det er positvt at ansatte
har bijobber, og han tror det gagner institusjonen. Det er dessuten ikke noe problem om ansatte jobber mer enn 20 prosent med
andre ting i arbeidstida, for disse jobber totalt sett mer enn 37,5
timer i uka med NTNU-arbeid,
hevder Søsveen.
Fakultetsdirektøren bemerker at det nok finnes noen som
misbruker mulighetene som eksternarbeid gir. Men en stram
overvåkningspolitikk er ikke løsningen.
– Vi frykter at de dyktige vil
forsvinne til institusjoner utenfor NTNU hvis vi har enda
strammere opplegg på dette. Det
vil dessuten ødelegge kreativiteten, sier Søsveen som velger åha tillit til det vitenskapelige
personale som jobber dobbelt.

Gevinsten til instituttet?
Instituttleder Helge I. Andersson ved Institutt for mekanikk,
termo- og fluiddynamikk er

FOTO: SCANPIX

enig med Søsveen i at mye bygger på tillit. Hans forslag til å
gjøre arbeidet mer ryddig er åheve lønna betraktelig, og nekte
ansatte å ta personlig gevinst
for eksternarbeid. Et slikt eksternfinansiertarbeidkan
komme instituttet til gode, og
vil skape et regelverk som er
lett å håndheve, mener han.
Forskerforbundets leder Kolbjørn Hagen tror nok at noen ved
NTNU kan tjene godt, men
minner om at Universitetsavisa
ikke har sjekket de nærmere 950
professorene og amanuensene
som ellers arbeider ved NTNU.
Hvis det gjøres, gir det et mer
riktig lønnsbilde, mener Hagen.

– NTNU gir en attraktiv jobb,
men den er ikke lukrativ. Professorlønna er fortsatt lusen,
kommenterer Hagen.
– Så du stiller deg ikke bak etslagord som: Du blir ikke millionær av å jobbe ved NTNU, men
kanskje det hjelper?
– Nei, den konklusjonen blirfor drøy, mener Forskerforbundets leder.
TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

Vrangforestillinger om legionærsyken
Sterk mediefokus på
legionellabakterierskaper ubegrunnet
redsel for ventilasjonsog klimaanlegg, sierVVS-professor.
– Nei, nei, nei! Inneklimaanlegg
lager ikke legionellabakterier.
Ikke finn på å stenge det av!
Sten Olof Hanssen ved Institutt for klima- og kuldeteknikk
blir nedringt av folk som har blitt
livredd for ventilasjonsanlegg.
Bakgrunnen er oppblomstringen av legionærsyke (legionellose) i Stavanger, som settes i forbindelse med et infisert kjøletårn.
I kjølvannet følger vrangforestillinger og falske ryktersom framstiller både sykdomsbakterien og klimaanlegg som
rene dødsfeller. Hanssen er ogsåbedt om å møte som sakkyndig ien eventuell rettssak om Stavanger-fenomenet.

Dårlig vedlikehold. Til demange som tar direkte kontakt,
har Hanssen sin fulle hyre med
å forklare at klimaanleggene
ikke er årsak til sykdomsproblemer.
– Alle vannkilder kan væresmittekilde for legionellabakterier. Dette innbefatter også fuktige, skitne og dårlig vedlikeholdte klimaanlegg. Men detteer ikke ny kunnskap, understreker VVS-professoren, og viser tilen rapport fra Folkehelsa fra
1993. Rapporten beskriver tiltak
mot legionellabakterier i VVSinstallasjoner ned til minste
detalj.

– Dels skyldes dette manglende kunnskap hos driftspersonellet, dels er problemet begrunnet med økonomi. VVS har en
tendens til å bli salderingspost
allerede i prosjekteringsfasen,
hevder Hanssen.
– Både installasjoner og drift
blir satt under sparekniven.
Resultatet blir dårlig inneklima
og bygningsmessig forfall. Godeklimaanlegg er ikke en utgift,men en investering, sier Hanssen og slenger nye rapporter påbordet. En handler om innemiljø i lys av markedskrefter, enannen proklamerer godt inneklima som en menneskerettighet på linje med rent vann.
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no

Syndes ofte og mye.
– Hvorfor gjør de aldri som visier, sukker Hanssen, og forteller at det syndes ofte og mye
mot både renhold og vedlikehold av klimaanlegg.

– Klimaanlegg lager ikke legionellabakterier! Professor Sten Olaf
Hanssen har stor pågang fra
folk som har blitt livredd forventilasjonsanlegg.
FOTO: ARNE ASPHJELL

Side 3 — Svart Cyan Magenta Gul

4

UNIVERSITETSAVISA NR. 14 – 18. OKTOBER 2001

nyheter

Ingen jobbgaranti
fra Kollegiet
NTNUs styre stemte
onsdag ned vedtaksforslaget om at ingenskal miste jobben
under omorganiseringen av fakultetene.

veg mot et linjeskifte i spørsmål
angående ansettelsestrygghet.
Han viste også til at fagorganisasjonene har bedt om en forsikring mot oppsigelser i forbindelse med den forestående omorganiseringsprosessen.
Forslaget falt mot stemmene
til Trond Andresen, Bente Rasmussen og Kjell Evjen.

Forslaget om at ingen skal sies
opp, kom opp under behandlingav sak om personalpolitikk. Det
ble reist av styrerepresentant
Trond Andresen, som viste til at
et likelydende vedtak ble gjort i
forbindelse med Orgut. Andresen framhevet at uten en slikpresisering ville NTNU være på– Vernet ivaretatt. Flertallet henviste til at oppsigelsesvernet allerede var godt ivaretatt i tjenestemannsloven.
Styrerepresentant
KristinGrimstad la vekt på at universitetsdirektørens forslag om
omstilling inneholder en klarmålsetting om at alle fortsattskal ha jobb ved NTNU. Hun
mente at et forbud mot oppsigelser kunne virke passiviserende og ikke nødvendigvis
være av det gode for den enkelte ansatte. Som eksempel nevnte hun at arbeidstakere kunne
risikere å bli omplassert i utilfredsstillende jobber. Dissekunne være bedre tjent med åfå veiledning i forhold til nye
jobber og karrieremuligheter,mente Grimstad.
Kollegiet vedtok å sette av
fire millioner kroner av ekstra
midler for 2001 til rekrutteringsog omstillingstiltak.

Stillingsstopp innført
Det er innført stillingsstopp i
teknisk-administrative stillinger for hele NTNU. Dette blevedtatt fredag 12. oktober i det
sentrale samarbeidsutvalget,
Sesam. Dette gjøres for å fristille stillinger, slik at den kommende fakultetsomleggingenskal gå så greit som mulig.
Det var arbeidstakerorganisasjonene som ivret sterkest
for å få innført stillingsstoppen.
– I en tid hvor mange tekniskadministrativt ansatte må belage seg på å bli omplassert på
grunn av overtallighet, er det

en svært dårlig idé å få inn nye
ansatte, sier NTL-leder Sturla
Søpstad.
Tilsettingsstoppen ble innført med øyeblikkelig virkning.
Det betyr at alle pågående tilsettingsprosesser stoppes, selv
i de tilfellene hvor tilsettingsbrevet nærmest ligger klart tilutsending. Det er først hvis
kandidaten får tak i tilsettingsbrevet, eller hvis kandidaten har fått en muntlig
bekreftelse på telefon fra nærmeste overordnede, at tilsettingsprosessen er sluttført.

SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no

Fakultet for hei og hav
Det overstående burde i hvert fall tilfredsstille geofag- og marin-miljøene som navn på det nye teknologifakultetet. De fleste forslagene var
imidlertid mindre friske i formen enn dette. Hele 46 forslag til nye fakultetsnavn har kommet inn. Her kan du se en oversikt over de ulike
forslagene, med forslagsstillerne i parentes. Dommen faller i Kollegiet den 14. november.
Det teknologiske fakultet• Fakultet for teknologi (Svein Hugo Andersen, Allan Krill)• Fakultet for teknologisk verdiskapning (Magne Wathne)• Fakultet for teknologisk samfunnsbygging (Magne Wathne)• Fakultet for samfunnsteknologi (Magne Wathne)• Fakultet for teknologi i samfunnet (Magne Wathne)• Fakultet for konstruksjoner og konstruksjonsmaterialer(Andreas Gurk)• Fakultet for ingeniørvitenskap (Reidar Hugsted)• Fakultet for konstruksjons-, produksjons- og geofag (Knut Sandvik)• Fakultet for geofag og mekanisk teknologi (Tore Prestvik)• Fakultet for mekanisk teknologi og geofag (Tore Prestvik)• Fakultet for hei og hav (litt spøkefullt forslag fra geologene)• Fakultet for energi- og miljøteknologi (Øyvind Haave)• Fakultet for maskin og marine fag (Bjørn Holmedal)• Det ingeniørvitenskapelige fakultet (Willy Martinussen)

Fakultet for naturvitenskap• Fakultet for kjemisk teknologi og naturvitenskap(Sigurd Skogestad)• Fakultet for naturvitenskap og kjemisk teknologi(Sigurd Skogestad)• Fakultet for naturvitenskap(Svein Hugo Andersen, Allan Krill)• Fakultet for grunnleggende og anvendt naturvitenskap(Tore Prestvik)• Fakultet for realfag (Bjørn Holmedal)• Det naturvitenskapelige fakultet (Willy Martinussen)

Det historisk-filosofiske
fakultetet• Fakultet for teknisk/teknologisk naturvitenskap(Steinar Mollan)

Fakultetet for informasjons- og
kommunikasjonsteknologi• Fakultet for databehandlings- og kommunikasjonsteknologi (John
Kenneth Milli Grytten)• Fakultet for informasjons- og kommunikasjonsteknologi (Svein
Hugo Andersen)• Fakultet for kommunikasjon (Magne Wathne)• Fakultet for samarbeidsteknologi (Magne Wathne)• Fakultet for informatikk, matematikk og elektroteknikk (Helge
Holden, Harald Hanche-Olsen)• Fakultet for informasjonsteknologi (Allan Krill)• Fakultet for IKT og miljø (Jon O. Hellevang)• Fakultet for elektro- og informasjonsteknologi(Bjørn Holmedal, Arne Graabak)• Fakultetet for IT, automatikk og energi (Per Helge Aasland)• Fakultetet for kommunikasjon, IT og samferdsel(Per Helge Aasland)• Det informasjonsvitenskapelige fakultet (Willy Martinussen)• Fakultet for historie og filosofi(Svein Hugo Andersen, Bjørn Holmedal)• Fakultet for humanoria (Allan Krill)• Det historisk-filosofiske fakultet (Willy Martinussen)

Fakultetet for samfunnsvitenskap og
teknologiledelse• Fakultet for samfunnsvitenskap og teknologiledelse(Svein Hugo Andersen)• Fakultet for samfunnsvitenskap og lærerutdanning(Rune Hegge)• Fakultet for samfunnsvitenskap, lærerutdanning og
teknologiledelse (Rune Hegge)• Fakultetet for samfunnsvitenskap (Erling Berge, Allan Krill)• Det samfunnsvitenskapelige fakultet(Waldemar Rognes, Willy Martinussen)• Fakultet for samfunnsvitenskap og pedagogikk(Bjørn Holmedal)

Det medisinske fakultetet

Fakultetet for arkitektur, plan og
billedkunst• Fakultet for arkitektur og billedkunst (Svein Hugo Andersen)• Fakultet for design (Allan Krill)• Fakultet for bygg og arkitektur (Bjørn Holmedal)• Det arkitekturvitenskapelige fakultet (Willy Martinussen)• Fakultet for medisin (Svein Hugo Andersen,
Allan Krill, Bjørn Holmedal)• Det medisinske fakultet (Willy Martinussen)

Selger Lerkendalboliger til nytt borettslag
Beboerne i Lerkendalområdet skal få førsterett på å kjøpe husene
de fram til nå har leid
av universitetet.
Kollegiet har gitt universitetsdirektøren fullmakt til å forhandle fram et forslag om å selge
NTNU-boliger på Lerkendal til
et borettslag for takstpris. Hvis
borettslag ikke kan dannes, skal
eiendommene omsettes etterskjønn. Beboerne har sagt seg villig til å betale takstprisen som
NTNU krever. Et nyopprettet
borettslag skal stå som eier.
Den samlede taksten på de

14 Lerkendalshusene er på rundt
34 millioner kroner.

Kommunen eller TOBB. De
34 millionene vil beboerne skaffe selv, gjennom husbankfinansierte innskudd i borettslaget. I
tillegg er de avhengige av at enekstern partner kjøper rundt 30
prosent av boligmassen og driver utleie. Her er Trondheim
kommune den mest ønskede
kandidaten. Neste år vil kommunen forhåpentligvis få 60-70
ferske millioner fra Staten å
bruke på boliger for unge i etableringsfasen, forteller HildeØsterås Berntsen fra beboergruppa.
Hvis ikke disse forhandlingene lykkes, vil beboerne alterna-

Side 4 — Svart Cyan Magenta Gul

tivt inngå en avtale med TOBB,
som har stilt seg svært positiv.
Grunnen til at beboerne likevel
foretrekker kommunen, er at
TOBB ønsker å leie ut boligene tilmarkedspris. Da mister beboerne"billige boliger for unge i etableringsfasen"-aspektet som blant
annet Husbanken er opptatt av.
Studentsamskipnaden (SiT)
har vært vurdert som partner,
men har så langt vært negativ til
planene. SiT har også vært inne
i bildet som kjøper av hele boligmassen, men har nektet å by merenn 23 millioner.
EVEN GRAN
even.gran@adm.ntnu.no

Universitetet eier 14 to- og firemannsboliger i Lerkendalsområdet. Boligene blir nå solgt for å skaffe penger til NTNUs pågående utbyggingsprosjekter på Gløshaugen. Bildet er fra en beboeraksjon i sommer.
FOTO: TORE HUGUBAKKENUNIVERSITETSAVISA NR. 14 – 18. OKTOBER 2001

5

innblikk

Her er kandidatene til årets kollegievalg
Det er ingen mangel på kandidater ved høstens kollegievalg. Og de fleste av dem har klare oppfatninger om hva de helst vil gyve løs på,
dersom de får seg en av de ettertraktede plassene. Les deres egenpresentasjoner i sin helhet på NTNUs valgsider: http://www.ntnu.no/valg/
Vitenskapelige
kandidater
Håkon
With
Andersen (51),professor, Historisk institutt.
«Å finne en balanse
mellom kollegial fornuft og effektiv ledelse
opptar meg. Siden Kollegiet etter loven skal bestemme styringsstrukturen på fakultets- og instituttnivå, blir maktbalanse et viktig spørsmål.»Bjarne A Foss(44), professor og
instituttleder ved
Institutt for teknisk kybernetikk.
«Forskning og undervisning utføres ute i
instituttene. Dette er en erkjennelse som
vil styre mine prioriteringer i Kollegiet».
Rigmor Austgulen (52), professor, Institutt for
kreftforskning og
molekylærbiologi.
«Det er viktig å se på
gamle rutiner med friske øyne og systematisk hjerne. Kollegiet vilmåtte forholde seg til både «kvalitetsreformen» og konkurransen fra internasjonale læresteder.»Bjørn
Hafskjold (54), professor, Institutt
for kjemi.
«Å styrke NTNUs kontakt med omverdenenog NTNUs internasjonale posisjon, blir stadig viktigere.»
Birthe Loa Knizek (44), førsteamanuensis, Psykologisk institutt.
«NTNU må styrke sininternasjonale stilling.

Hovedoppgaven blir imidlertid å finne passende modeller og rutiner slik at bådeansatte og studenter kan få arbeidsro.»
Gunilla Rosenqvist (43), professor, Zoologisk
institutt.
«Et NTNU som er mer
attraktivt for forskere
og studenter enn tilfellet er i dag, er min
motivasjon til å stille som kandidat.»

Studentkandidater
Hanne Skaare
Pedersen (24),det økonomiskadministrative
studiet.
«Jeg stiller til Kollegiet
fordi jeg gjennom mintid som studentpolitiker har oppdaget ting som jeg ikke liker,og som jeg har lyst til å gjøre noe med.»
Hilde
Naas
Rødseth (23),kommunikasjonsteknologi.
«Med den nye Stortingsmeldingen er det
mye å ta fatt i. Jeg vil
jobbe for å ivareta alle
studenters rettigheter gjennom disse forandringene.»
Sindre Balas(22), marinteknikk.
«Jeg vil jobbe knallhardt for at den nye
undervisningsstrategien skal bli implementert til det beste forstudentene.»

Per
AndersEidem (23), materialteknologi.
«Jeg vil arbeide for atdet skal bli lettere forstudenter å kunne
utfolde seg på områder som ligger litt utenfor deres egne fagfelt.»

Teknisk/administrative
kandidater
Steivor Bjarghov (42), overingeniør, IT-seksjonen.
«NTNU har store utfordringer i å finne enorganisasjonsform som
gir best mulig utnytting
av ressursene, og best mulig handlingskraft, innad og utad.»Ole
MartinHansen(53),
o v e r i n g e n i ø r,
Institutt for mekanikk, termo- og
fluiddynamikk.
«Jeg ser på meg selv
som kreativ og vant tilå ta initiativ, og tror derfor jeg har noe åbidra med i den prosessen NTNU skal
gjennom i årene som kommer.»Helge GunnarGravås (53), instituttdirektør,
Institutt for Industriell økonomi og
teknologiledelse.
«Jeg har lyst til å delta i beslutningsprosessen på øverste nivå. Jeg har administrativ ledererfaring og mener min erfaring
fra undervisning og forskning også vilvære nyttig i Kollegiet.»

Even Gran (33),
informasjonskonsulent, Informasjonsenheten.
«Et universitet er etuniversitet – ikke en
privat produksjonsbedrift. Jeg vil motarbeide konsernifiseringen av NTNU.»
Eirik Lien (55),rådgiver, Studieavdelingen.
«Jeg anser det som
helt sentralt å få den
nye fakultetsstrukturen
til å fungere. Viktig er
det også å få implementert den nye kvalitetsreformen i alle
ledd.»
Tore Oksholen(41), journalist,
Informasjonsenheten.
«Jeg vil forsvare og
styrke klassiske akademiske idealer. Noe som
innebærer at grunnforskningen må styrkes, samt at så velorganisasjonen som studenter og ansatte får økt arbeidsro.»
Judith Rødsten(52), seksjonsleder, Det medisinske fakultet.
«En rask gjennomføring av den nye fakultetsmodellen slik atorganisasjonen faller til
ro, bør være en primæroppgave for Kollegiet.»

Har du spørsmål til rektorkandidatene? Vil du vite mer om valget og valgkampen? Surf innom http://www.ntnu.no/valg/

Universitetsavisa inviterer gjestekommentatorer til å skrive om høstens valgmøter. Vi utfordret språkforsker Jens Haugan tilå fortelle hva han opplevde under møtet på Dragvoll 10.oktober. Haugan er til daglig rådgiver ved NTNU videre og forsker
ved Program for lærerutdanning. Han er også kjent som ansvarlig for nettsiden «Mykje merkeleg mål i media»(http://www.hf.ntnu.no/nor/jenshau/MMMM/mmmaal.htm).

Dessutan var det viktig med
større openheit ved at ein styrka den generelle kommunikasjonen mellom forskinga og
samfunnet.
Eit valmøte dreier seg i seg
sjølv i stor grad om kommunikasjon. Det dreier seg blantanna også om rollefordeling.
Kveseth trong ikkje å forsvare
noko og forklarte myndig kva
forskingsrådet venta av NTNU.
NTNU-representantane på siside kunne no velje å vere «flinkast i klassen» og vise i kva grad
NTNU hadde tenkt å vere medpå «kvalitetsløftet i norsk forsking». På den andre sida var
det stemmane til tilhøyrarane i
auditoriet som var det viktigaste i denne samanhengen.
Universitetet er forsking og
utdanning. For forskarane er
det gjerne forskinga som er vik-

Side 5 — Svart Cyan Magenta Gultigast, og for studentane er det
utdanninga som står i fokus.
Korleis skulle ein posisjonere
seg i forhold til salen når valmøtet blei innleia med NTNU
sitt forhold til forskinga og Forskingsrådet? Det er eit godt
utgangspunkt at det er ei
kvinne og ein mann i begge kandidatpara. Dei respektive parautfyller kvarandre på mangemåtar, men ut frå mitt kommunikasjonsperspektiv, der eg sit i
auditoriet for å prøve å finne ut
kven kandidatane «eigentleg»er, finn eg det spesielt interessant at det er kvinnene som
representerer dei frie faga. Det
er òg lett å merke at begge kvinnene kjem frå kommunikasjonsvitskaplege fag, sjølv om
dei har litt ulik stil. Den«anvendte» Feilberg er imøtekommande og inkluderande
med uttrykk som «spennande»,«interessant» og «morosamt».

Bård Kjos (37),kontorsjef, Institutt for datateknikk og informasjonsvitenskap.
«Universitetene må få
gehør sentralt for at dehar en viktig rolle å fylle slik de i store trekk er organisert i dag.
Det vil være en ulykke å skille forskning
fra undervisning på det nivået som universitetene representerer.»
Ragnar Hergum(51) , overingeniør, Institutt for
teleteknikk.
«NTNU må konsentrere seg om å levere
forskning og undervisning av høy kvalitet.
Jeg er dessuten opptatt av at prosessen
med ny fakultetsstruktur gjennomføres på
en skikkelig måte.»Geir Ivar Soleng (47), senioringeniør, Instituttforkonstruksjonsteknikk.
«20 års erfaring sombåde vitenskapelig og
administrativt ansatt
gir meg mange forskjellige innfallsvinkler til hvordan Kollegiet best mulig kan
administrere NTNU.»
TROND OLDERTRØEN
trondol@stud.ntnu.no

gjestekommentar

NTNU – verda eller Trondheim?
Det andre møtet i haustenskamp om å få lov til å leie
NTNU vidare inn i framtida
stilte store krav til kandidatane.
For det første hadde ein valt ei
ambisiøs overskrift for møtet:«NTNU i Trondheim, Noreg og
verda». I tillegg hadde ein fåttNoregs forskingsråd (NFR) sin
strategidirektør Kari Kvesethtil å komme med nokre råd til
NTNU. Kveseth peika på at
NTNU-namnet forplikta, og at
NTNU hadde eit særleg ansvar
for naturvitskap og teknologi,
sjølv om ein også skulle representere den faglege breidda.
Kveseth gjorde det elles svært
klart kva ein venta av universiteta i framtida. Ein skulle
blant anna prioritere originalitet, fagleg fornying og internasjonalt samarbeid, og ein
skulle konsolidere og styrke fagmiljø av høg kvalitet i form av
senter for framifrå forsking.

Geir Lunde (50),
Prosjektleder og
brannvernleder,
Teknisk avdeling.
«Jeg vil bidra til at
NTNU fortsetter å væreen ledende nasjonalutdannings-, forsknings- og formidlingsinstitusjon som er
attraktiv for studenter, lærerkrefter og
annet personale.»Medievitaren Skretting på siside er meir ekspressiv og bruker ofte forsterkande ord som«skrekkeleg» når ho prøver å
selje sin «FRISKe» bodskap.
Men kva kommuniserer
mennene utover dei politiske
programma og visjonane deipresenterer? Hiis Hauge representerer forskarkulturen. Han
har på seg dress med NTNUmerke i gull, men ikkje slips.
Det er mykje snakk om forsking,men også om målretta politisk
leiing. Retorikken er den dei
fleste tilhøyrarane er vante med
frå instituttmøte og faglege diskusjonar. Ein ventar ikkje dei
store overraskingane. Strømmen derimot, er den lokale
patrioten med ein entusiasme
som ein prosjektleiar og kledd
som ein bedriftsleiar i mørk dessog slips. Mens makkeren – ellerkanskje den framtidige sjefen –Jens Haugan

Skretting prøver å ta vare på
breidda i fagtilbodet ved NTNU,
riv Strømme ned noko av dettenår han med stor iver konsentrerer seg om å argumentere forat NTNU skal bidra til å styrke
det lokale næringslivet og innovasjonen i Trondheim, ved at
ein prøver å halde på ein del av
den kompetansen ein produserer ved NTNU.
Det første paret la vekt på
kor einige dei var. Det andre
paret demonstrerte nok fleireskilnader i kommunikasjonen
og argumentasjonen. Veljaranefår vurdere i kva konstellasjon
dei ser det største potensialet
for NTNU si framtid i Trondheim, Noreg og verda.

6nyheter

UNIVERSITETSAVISA NR. 14 – 18. OKTOBER 2001

Natt&Dag kastes
ut av campusene
Studenter får ikke lesegratisavisa Natt&Dag
på universitetsområdene. Den blir
for stor konkurrent
for studentavisene.

c./ca. – note that c., ca. and circa in English are normally onlyused with historical dates ofbuildings, «c. or ca. 1750». These are not used for quantitative
approximation. Thus it is substandard English to write: «theprice is ca. NOK 2 million».
Solutions are «the price isapproximately NOK 2 million»
or «NOK 2 million (approx.)».
About, around, almost, nearly,
just over are other ways of
expressing approximation.
m. – means a lot of things in
general use including: male,masculine, mass, metre, million, minute. According to ISO
1000, the abbreviation m (withno stop) means metre. In the oil
business, m meaning million issometimes added to ISO (4217)
currency codes like NOK. So
those who use MNOK or MUSD

Frykter for økonomien.

Prioriterer egne. Studentutvalgene ved NTNU har værtblant pådriverne for å nekte
gratisaviser plass på campusene. Leder av Studentutvalget
for humaniora og samfunnsvi-

Studentsamskipnaden (SiT) er
avhengig av leieavtaler på
mellom 60 og 70 prosent av totalarealet for å iverksette byggeplanen på den sentralt beliggende tomta mellom Studentersamfundet og Statsarkivet.
Eiendomsdirektør
Terje
Bostad i SiT opplyser at detpågår forhandlinger både med
NTNU og med andre forskningsog undervisningsinstitusjoner.
Foreløpig er ingenting avklart,og byggestart er i det blå.

may be expecting a lot fromtheir readers.
N.N. – means nomen nescio
which is a Latin abbreviationand is infrequent in English. So
if you do not know the name ofa speaker in an English document such as a conference programme, avoid NN. Solutions
are to use «To be decided», or«NA» – Not available. Sports
teams sometimes list players
who are not definite as «A. N.
Other».
no. – means number. The plural form is «nos.» These aresometimes capitalized.
pr. – means pair, present, price,pronoun. Note that it is not an
abbreviation for per as in Norwegian. The English word «per»has no abbreviation unless it isin a phrase like «per annum» –pa.

Tricky words
Distribusjonansvarlig og skribent i Natt&Dag, Gisle Normann Melhus, fikk
bare levert deler av Natt&Dag-opplaget da han sist var på Gløshaugen.
Det ene avisstativet var fjernet.
FOTO: TORE HUGUBAKKEN

tenskap, Stian Simensen,
mener de må være med på å
støtte opp egne aviser. Siden
Under Dusken taper annonsepenger i kampen mot gratisavisene, og studentavisa heller
ikke får legges ut på butikker
og kafeer i sentrum, mener
Stiansen at Under Dusken og
Zenter må ha fordeler på
NTNU-områdene. SU-lederen
har ingen dårlig samvittighet
for at den andre gratisavisene
ikke får være med.
– De har rikelig tilgang på
andre steder der hvor unge mennesker ferdes.

mener redaktør Reidar Mide
Solberg i Under Dusken, sompoengterer at studentorganene
i motsetning til gratisavisene
ikke har som formål å tjene
penger. Samtidig innser han atdet er et argument at et velferdsgode for studenter forsvinner når gratisavisene fjernes.
Mide Solberg liker ikke at det
framstilles som det er Under
Dusken som har presset på for åfå forbud mot eksterne publikasjoner. Redaksjonen la saken
fram for Studentutvalget, sompå fritt grunnlag valgte å tasaken opp, påpeker han.

Ikke press fra UD. – Hvis
noen skal ha inntekt på annonser rettet mot studenter, er det
studentenes egne organer,

TORE HUGUBAKKEN og ARNE ASPHJELL
medieseksjonen@adm.ntnu.no

Fengselstomta på vent
Universitetet har ennåikke bestemt seg for om
det skal gå inn som leietaker på Fengselstomta.

Spørsmål angående engelsk kan stilles
til språkrådgiver Stewart Clark ved
Studieavdelingen, e-post:
stewart.clark@adm.ntnu.no,tlf. 73 59 52 45

Careful with theseabbreviations

Før sommeren ble det bestemt
at «kun publikasjoner utgitt av
og for studenter eller ansatte ved
NTNU kan legges ut på NTNUs
vrimlearealer». Bakgrunnen skal
blant annet være at andre trykksaker konkurrerer med eksisterende studentaviser og at deroter til vrimleområdene. Vedtaket betyr takk og farvel til blant
andre gratisavisene plan B og
Natt&Dag.
Redaktøren i Natt&Dag,
Stian Wallum, raser over vedtaket som kaster avisa hans ut av
NTNU-campusene.
– Avisa er et godt tilbud til nye
studenter om hva som skjer påunderholdnings- og kulturfronten i Trondheim. NTNU forsømmer med dette vedtaket god
velferdspolitikk, hevder Wallum.
Natt&Dag har et opplag på
12 500. Ifølge redaktøren harbortimot 2000 av avisene blitt
distribuert gjennom fem avisstativer på NTNU-campusene.
Han avviser klager som går på atavisa gjør campusene rotete: det
har stativene forhindret. Men nå
er flere av stativene inndratt,bare to står igjen.
Wallum mener at avisen erønsket av store deler av studentmassen, og at det ikke rimer
med tanken om et åpent universitet å nekte den adgang.
– Vi er ikke en reklamebrosjyre, men en underholdningsog kulturavis, forsikrer Wallum.
Nå frykter han at distribusjonen
blir rammet og at det kan gå
utover avisas økonomi, det vil siannonseinntektene.

Stewart’s corner

Ikke prioritert. Ifølge intensjonsavtalen mellom SiT og
Studentersamfundet skal bygget påbegynnes senest sommeren 2003. Teknisk direktør KjellNæsje sier at byggeprosjekt
Fengselstomta ikke er prioritert fra NTNUs side. Han legger til at universitetet for øyeblikket har mer enn nok med åivareta de byggeprosjektene
som allerede er i gang.
Det er også en kjent sak at
NTNU har en strategi for å kvitte seg med flest mulige leieforhold. Næsje viser imidlertid tilat det er Kollegiet som til sjuende og sist skal avgjøre om
NTNU skal bli med i SiT-prosjektet. Men han tviler på atsaken vil bli lagt fram til behandling på denne siden av jul.

Side 6 — Svart Cyan Magenta Gul

Flere alternativer. Bostad
opplyser at det foreligger flere
alternativer for utbygging av
Fengselstomta. Ett av dem
skisserer et bygg på fem etasjer
med et totalareal på ca 11 500
kvadratmeter. Drøyt halvparten av arealene er tenkt til kontorer. Resten blir en blanding
av parkeringsplasser, lager,
prøvescene og diverse andre
spesialrom for Studentersamfundet. Ifølge intensjonsavtalen
skal Studentersamfundet disponere 1000 kvadratmeter inybygget. Samlet byggetid er
beregnet til ett år.
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no

Honours degrees
An oil company advertised
vacancies in 2001 for UK graduates «with a 2.1 honours
degree in science or engineering». What is an honours
degree? asked one of our colleagues, and how does this relate to NTNU?
Degrees like Bachelor ofArts (BA) and Bachelor of Science (BSc) in most British universities are taken as honours
degrees or as ordinary degrees
where the latter means study
to a less advanced level thanhonours. The degree withhonours is often available invarious modes, such as: Single,
Major/Minor, Joint and Combined Honours. So even here
there is variation.
Students who have been
awarded a degree, say BSc(Hons.) are placed in one ofthree classes: first (the best grade), second (which is in two divisions) and ordinary degree. Thismeans that our oil company
that requires a 2.1 honours
degree wants a grade averagethat is roughly equivalent to theupper end of laud at NTNU. The
2.1 honours degree is called a«second upper». «John took at asecond upper at Trinity».

curriculum, syllabus
Curriculum (Norw. fagplan,undervisningssplan) means either the subjects in a course of
study: «The National Curriculum stipulates the core subjects
and foundation subjects to betaught in state schools in England and Wales», or a course of
study usually at university:«The curriculum requirementsof a cand. philol. degree at
NTNU». Curriculum is the
singular and curricula or curriculums are the plural forms.
The adjective form is spelt curricular.
Syllabus (Norw. pensum)
means the subject matter in aseries of lectures, or the set reading usually in a single subject:«This is an extensive syllabus».
If syllabus is kept to one subject and curriculum to the content of a degree or a course of
study, there should be no confusion. Webster's dictionary
neatly defines the syllabus as
the content of the curriculum.
Unfortunately, some people areless precise and use the terms
as synonyms. Syllabuses andsyllabi are the recommended
plural forms.

Enlightening English
If you wish breakfast, lift the
telephone and our waitress will
arrive. This will be enough tobring up your food.
(sign in hotel in Tel Aviv)
If you wish disinfection to beenacted in your presence, cryout for the chambermaid.
(sign in hotel in Madrid)

Visitors are expected to complain at the office between 9 and
11 daily.
(sign in hotel in Athens)
Please hang your order before
retiring on your doorknob.
(sign in a hotel in Ankara)

7

UNIVERSITETSAVISA NR. 14 – 18. OKTOBER 2001

innblikk
Bente Wallervand er blomst og
Karina Krogh er superhelt i barneteater-stykket«Kraftkarameller og Kranglekompott». Her sjekkes
sminken rett før den vanskelige annenforestillingen.

Penser g joniste
n In
Tom lad f
griorDVind iserud at uka d Lasso
hje
n
kom
uen
skik e tren mer p lperenkeli
g ut ger ne å besøkmven
dig lig en .
vask.

FOTO: FOTOGJENGENn
Ola Sørense
er en av
barsjefeneni Rundhalle.
i Samfundet
med
er
n
g
re
Han
gå
at det kan
r
ve
o
t
u
t
lit
studiene.

Torsken kommer. Ett av revynes mer sprelske påfunn
var «torske-sketjsen» hvor fiskene tar hevn påmennesket. Fra venstre: Petter Skjæveland,
Kristin Wold, Torkel Njå og
Silja Mustaparta,

k
o
n
m
o
s
r
o
m
g
i
t
Ikke riksenummere hvor
revyen. Ekstreme tøy
lg,
va
t
iss
bev
av eldrehjemkje
ns
fta
ka
dri
er
r
iserene tar ove
enn andre. Det
off
lig
d
ke
me
ns
es
va
fôr
en
m
tt
ku
ha
bli
gede torskesketÅrets UKA-revy har
men noen gang må pu
met, og den crazy-pre
seg ut.
nne leke,
er
ku
y
kk
sti
rev
e
som
rig
pluss for at skuer
for
Og
ete
ns
å.
gh
oppgave. Me
scenepersonli
sjen fungerer ogs
(og
et
t
fte
for
it
ski
års
gre
en
er
tus
ger
d
rre publikum. Når
spille og herje me
Sangprestasjoner fun tymer er impospillerne lykkes i å na
stor bravur),dkosrdmann i visa
me
og
No
så
en
a
og
Ol
kor
t
De
de
.
om
gjordevanlig ørede synger
g.
t og
nin
jem
em
sk
d
yst
me
rev
», får de med
er
god
tid
ne
en
re
er det dårlige
nk hvis jeg var en ger i salen på
nerende og skaper
«Te
ts
åre
i
e
i.
no
er
t
de
mmet
moro om den tida vi lev r mye av tida
Men likevel mangler
seg en del av publiku m lar seg ledegblikuilig latterbrøl, et run
pu
de
or
et
:
orf
Hv
evy
.
Årets UKA-revy bruke
pp
A-r
kla
UK
all
egen eksistens,
publikum gir seg
lt uforståelig.
til å reflektere over sin mre skal vi haende nummer hvor
til å klappe med, er he for at ingen av
alinntot
vet
he
nu
e
ha
k
ilk
e
tak
nn
Hv
ku
en
le.
t
tt
rol
sin egenMen til slu
ende over. De
seg selv. Og løser
Brother eller
som er at alt er
y,
Big
rev
ts
som
e
åre
en
av
eri
et
tss
kk
med, spør skuespillerne
lite
try
rea
t revy-fortelmo
ts revy, selv
r
åre
prø
i
t
op
ier
re
rod
gjø
å
pa
r
d
det mejevnt.
Farmen va
preene
mr
som
e
nu
av
mm
r.
l
ste
de
de
r
erva
En
-ov
t:
rt
Et ankepunkleren, en voiceom fristelsen sikke
i fjern. Skuespillerner så mange av
ien
ne
nå
rod
ge
pa
fen
sla
ve
pif
inn
sel
av
e
er
ier
litt
ter
r
rod
sen
Å pa
miste
løper
Tom Sterrne
av
r
ille
pinlig
et
me
esp
tt
um
sku
bli
y-n
at
ha
d
rev
e
me
et
aksepterer
dem avsluttes
syns-Norge, kunn
res med ironi og
k er det sikkert
tis
ak
Pr
n.
r.
ne
me
sce
um
av
ri-kaliber, men det gjø
ut
revy-nil. Dette meta-greelegant avslutning
store selvpåklistra sm
som sceneskifte, men
n
me
nt,
ssa
ere
e.
int
FOTO: FOTOGJENGEN
r
ikk
t
me
Tore Hugubakken
pet gjør revyen
på et nummer er der at revygjø
p
re.
gre
bed
ve
vis
ati
dig
kre
en
re
dv
fle
nø
Men
ikke
Ester Buchmann dukker opp
på det jevne.
. U-landsfadderÅrets UKA-revy er
en holder seg på beina ld etter denne
som en ikke helt ukjent
av
en
no
at
n
ute
it
ho
Skuespillet flyter gre
ordning får nytt inn
person fra Helvete.
re seg mer
rke
ma
å
rer
kla
rne
skuespilleSide 7 — Svart Cyan Magenta Gul

8innblikk

Hva er forbindelsen mellom menneskeetere PÅ Ny Guinea og kugalskap i Storbritannia?
Hvordan kan ei simpel bananflue revolusjonere
kunnskapen om mennesket? Og hva skjer når enung student tilfeldigvis involverer seg i fysikk?
Fem nobelprisvinnere med minst fem
spennende historier i bagasjen besøker Trondheimog NTNU 4. og 5. desember. Foranledningen er
100-årsjubileet for nobelprisene.
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no

UNIVERSITETSAVISA NR. 12 – 20. SEPTEMBER 2001

Daniel Carleton Gajdusek (78) fra
USA fikk nobelprisen i medisin i 1976,
for oppdagelsen av mekanismene bak
kugalskapen. Han tok grunnutdannelsen i medisin ved Harvard og spesialiserte seg senere på nevrologiske
lidelser, særlig hos barn. Etter hvert ble
han spesielt opptatt av sykdomsutvikling i primitive samfunn. Dette førte
ham til fjerne himmelstrøk, som fjellene
i Hindu Kush, jungelen i Sør-Amerika og
mer eller mindre uutforskede øyer i Stillehavet.
Under en slik reise kom han over en
merkelig skjelvesykdom hos et isolert
steinalderfolk på Ny Guinea. Sykdomsforløpet var grusomt: skjelving, glem-

Nobelprisvinnere
kommer på besøk
Christiane Nüsslein-Volhard (59) fra
Tyskland fikk nobelprisen i medisin i
1995 for ny kunnskap om utviklingen
av mennesket fra unnfangelsen til fødselen.
All som tolvåring viste hun spesiellinteresse for vitenskap og hadde en forkjærlighet for biologi. Dette ble sterkt
oppmuntret av foreldrene. På tross av
dette gode utgangspunktet ble møtet
med akademia mildt sagt blandet. Hun
beskriver seg selv som en lat student,
som sjelden gjorde hjemmelekser og
holdt på å stryke i engelsk språk. Men
når hun fikk fordype seg i emner som
interesserte, kunne interessen bli altoppslukende. Hun tok diplomgrad i biokjemi ved universitetet i Frankfurt i1969 med middels resultat.
I studietida ble hun spesielt opptatt
av mikrobiologi og genetikk, og det er
innenfor disse fagfeltene hun forsket
seg fram til en nobelpris. Materialet ga
en ny forståelse av hvordan ulike organer og kroppsdeler blir til under utviklingen fra den befruktede eggcellen til

Heinrich Rohrer (68) fra Sveits fikk
nobelprisen i fysikk i 1986 for utviklingen av sveiptunnelmikroskopet (scanning tunneling microscope). Sveiptunnelmikroskopet var et helt nytt instrument og ikke et mikroskop i tradisjonell
forstand. Instrumentet er basert på det
fysiske fenomenet kvantemekanisk tun-Side 8 — Svart Cyan Magenta Gul

ferdig anlagt organisme. Det er særlig detidlige stadier i utviklingen hun har studert. Studiematerialet har vært bananflueegg, men kunnskapen kan overføres
til mennesker fordi de overordnete prinsippene i alle flercellete organismer erlike. Arbeidet til Nüsslein har klarlagt
hovedprinsippene for hvordan de ulike
kroppsdelene blir anlagt og hvilke gener
som styrer denne prosessen. Oppdagelsen har vært avgjørende for å forstå
både normalutvikling og utviklingsforstyrrelser hos mennesket.

nelering. Det består av en ørliten, spissnål som føres over strukturen som skal
studeres. Kvaliteten på oppløsning og
gjengivelse er så god at det gjør oss i
stand til å studere selv de aller minste
atomstrukturer. Mikroskopet gir ogsåmulighet for å manipulere individuelleatomer på overflater. Basert på sveiptunnelmikroskopet har det blitt utviklet
en rekke beslektede mikroskoper. Denne gruppen mikroskoper har hatt stor
betydning for en rekke områder innen
fysikk siden starten i 1981.
Det var tilfeldigheter som førte Rohrer inn i fysikkens verden, – interessene hans var først og fremst innen klassiske språk og naturvitenskap. Først dahan begynte ved Swiss Federal Institute of Technology i Zürich i 1951, bestemte han seg for å studere fysikk. Dyktigelærere og veiledere inspirerte ham til
en forskerkarriere innen fagfeltet.

Gerardus ’t Hooft (54) fra Nederland
fikk nobelprisen i 1999 for sitt bidrag
til ny forståelse av hvordan materien er
bygget opp. Arbeidet startet i 1971, da ’t
Hooft var 24 år og doktorgradsstudent iteoretisk fysikk. ’t Hooft og hans veileder Veltman satte på plass enda en liten
bit i puslespillet som skal kunne forklare hvordan universet henger sammen. Fremdeles mangler mange biter,og forskning pågår for fullt.
’t Hooft er usikker på om det er arv
eller miljø som var utslagsgivende forat han valgte fysikk som fagfelt, men
hevder at interessen var der før han kunne snakke! Som toåring kunne han sitte lange stunder og betrakte et hjul ibevegelse, mens de andre ungene løp
støyende omkring og lekte mer vanlige
barneleker. «En mann som kan alt,»
svarte han på skolestilen der han skulle fortelle hva han skulle bli når han ble
stor. Det han egentlig mente, var en
vitenskapsmann som fravristet naturen
hemmeligheter om de fundamentale
naturlovene.

Morten Rostrup (43) er overlege ved
Ullevål sykehus og ble i fjor internasjonal leder av organisasjonen «Leger uten
grenser». I skrivende stund er han på
feltoppdrag i Afrika og har mange og
lange opphold bak seg i nødlidende landpå dette kontinentet.
«Leger uten grenser» ble tildelt
Nobels fredspris i 1999. Organisasjonen

somhet, mangel på orienteringsevne, og
til slutt lammelse og død. Gajdusek fanten sammenheng mellom sykdommen og
at stammemedlemmer i forbindelse med
begravelse spiste deler av avdødes hjerne. Han fant at det sykdomsframkallende stoffet som angriper sentralnervecellene, ikke er et virus. Stoffet kalles
prion, en sammentrekning av uttrykket
proteinaceous infectiour particle, som
kan ligge latent i årevis før det begynner
sin nedbryting.
Skjelvesykdommen på Ny Guinea er
i nær slekt med den sjeldne CreutzfeldtJakobs syndrom, den «menneskelige»
formen for kugalskap. Gajduseks oppdagelse av prioner og smitteveier harvært avgjørende for å finne sammenhengen mellom bruk av slakteavfall idyrefôr og oppblomstringen av kugalskap i Storbritannia.

Han likte realfagene best, men valgte likevel ei linje som omfattet latin og
gresk. En onkel, som for øvrig var professor i teoretisk fysikk, var avgjørendefor valget. «Verken latin- eller greskkunnskaper er nødvendige for å forstå
fysikk. Men på den andre siden, så gjør
de heller ingen skade,» sa han.
’t Hooft legger til at vel så viktig var
den uutholdelige tanken på at andre
unger skulle lære mer enn ham! På universitetet lot han seg tidlig fange inn av
miljøet innen teoretisk fysikk og fikk
verdifull stimulans av sin onkelprofessor.

ble grunnlagt i Frankrike i 1971, men er
i dag en verdensomspennende organisasjon. Målet er å hjelpe sårbare befolkningsgrupper, uten å ta hensyn til autoriteter og landegrenser. «Leger uten
grenser» har prosjekter i over 85 land i
Afrika, Latin-Amerika, Asia og Europa.
De er mest kjent for sitt arbeid i katastorfeområder. Men organisasjonen driverogså langsiktig arbeid blant befolkningsgrupper som lever i kroniske krisesituasjoner. Blant annet arbeides det
blant hjemløse i Moskva, gatebarn i
Manila og fanger i russiske fengsler.
Rehabilitering av sykehus i krigsherjede land er også prioriterte oppgaver.
Rostrup var med på å stifte den norske avdelingen av «Leger uten grenser»
høsten 1996. Hovedoppgaven er årekruttere norsk personell, innsamling
av midler til helseprosjekter, og informasjonsarbeid.

UNIVERSITETSAVISA NR. 14 – 18. OKTOBER 2001

9

innblikk

Menn får medaljene
58 æresdoktorater er utdelt ved universiteteti Trondheim. Bare to har gått til kvinner.
Og samtlige av de 18 som har mottatt Onsagermedaljen, er menn.
I disse tider foreligger det konkrete forslag
på hvem som skal bli æresdoktorer ved
NTNU. NTNU har bygd opp en årlig tradisjon med doktorpromosjon som finnersted i festmåneden mai. Forslagene er i
god nominasjonsånd foreløpig hemmelig,men summeres tradisjonen opp, er sjansen skyhøy for at det nok en gang blirmenn som stikker av med hederen. I universitetets og NTHs historie er det til
sammen delt ut 58 æresdoktorater. Bareto har gått til kvinner.

– De finnes jo. Den første var Vigdis
Finnbogadottir i 1995. Bildene av den
tidligere presidenten på Island og hennes besøk ved NTNU er fint rammet inn
og henger på kontoret til likestillingsrådgiver Svandis B. Vestmann. Hun er
blant de som håper på flere kvinner som
kan smykke seg med tittelen æresdoktor
ved NTNU.
– Det ville vært en glede å konstatereat en kvinne ble hedret som æresdoktor,
sier likestillingsrådgiveren.
– En slik utmerkelse tildeles jo forskere fra hele verden, og ute i verden finnes det både kvinnelige og mannlige for-skere, sier Vestmann som ikke har lyst åblande seg opp i vitenskapelige kvalifikasjoner.
Det er Kollegiet som bestemmer hvem
som skal bli æresdoktorer ved NTNU.
Siden opprettelsen av NTNU har Kollegiet klart å gi ett av tolv æresdoktorater
til en kvinne. Det var medisinprofessor
Liv Hatle i 1997.

Bare Onsager-menn. Siden 1993
har fysikk-, matematikk- og kjemiinstituttene ved NTNU hedret den tidligere
NTH-eren og nobelprisvinneren Lars
Onsager med utdeling av spesielle
Onsager-medaljer til anerkjente vitenskapsmenn. Også her er det en begredelig statistikk hva kvinner angår. Ingenav de 18 medaljeinnehaverne har værtkvinner.
– Det er ikke fordi vi ikke ønsker
kvinner, men fordi de faglige kravene alltid veier tyngst, sier Helge Holden, lederfor Onsagerkomiteen ved NTNU. Det er
denne komiteen som hvert år velger blant
kandidater som den selv har funnet framtil, eller som er foreslått av fagmiljøene.
– Kjønnskvotering kommer ikke på

Likestillingsrådgiver Svandis B. Vestmann husker med glede besøket av Vigdis Finnbogadottir
da hun ble utnevnt til æresdoktor ved Den allmennvitenskapelige høgskolen (AVH).

tale. Vi tar heller ingen geografiske hensyn. Og det er et like stort tankekors atalle Onsagermedaljene, med to unntak,
har gått til forskere i USA eller Europa.
Men det er det ingen som setter spørs-målstegn ved, sier Helge Holden.
TORE HUGUBAKKEN (tekst og foto)
tore.hugubakken@adm.ntnu.no– Aids en global katastrofe
Verden står overfor en global katastrofe,
en epidemi der mørketallene kan væreatskillig større enn de offisielle tallene.
– Epidemien tar bort selve livsgrunnlaget, siermedisinerstudent ved NTNU, Kristian Onarheim.
Onsdag morgen før Universitetsavisa gikk
i trykken, hadde 45 studenter ved NTNU
meldt seg som bøssebærere. De er organisert gjen-nom NTNUI, som har fått tildelt Berg som sitt innsamlingsområde.
Innsamlingsleder ved NTNU, Tor Einar
Harstad Haugen, og Heidi Bykvist i
Trondheim kommune, oppfordrer flere
studenter og ansatte til å melde seg. – Vimangler fortsatt bøssebærere i områdene
Ranheim, Reppe og Vikåsen, sier Bykvist.
Interesserte kan ringe telefon 72 54 19 57.
Årets TV-aksjon er tildelt Kirkens
Nødhjelp (KN), og de innsamlede midlene
vil i sin helhet gå til arbeidet mot hiv/aids.
Innsatsområdene er det sørlige Afrika,
Mellom- og Sør-Amerika, Sørøst-Asia og
Øst-Europa, særlig Russland.
Kirkens nødhjelp har arbeidet med
hiv/aids i mer enn ti år og har gitt årets
tv-aksjon mottoet «Livskraft». Kirkens
Nødhjelps hovedmål er i første rekke å
forebygge spredning. Det er ikke minst
viktig å hjelpe de millioner som allerede
er blitt syke til å leve med sykdommen.
KN legger også vekt på å gi omsorg til
foreldreløse barn og etterlatte, samt å støtte de frivillige og lokalsamfunnene som
daglig bekjemper epidemien.

Tallenes tale. I dag er den globale
situasjon slik:• 22 millioner mennesker er døde av aids.
• 36 millioner mennesker er hivsmittet.

Side 9 — Svart Cyan Magenta Gul• 13 millioner barn er foreldreløse etter åha mistet mor og far i aids.
• 16 000 nye hiv-tilfeller hver dag.

Ikke la seg stoppe. – Det er viktig atalle er bevisst på denne typen aksjoner,sier Onarheim, som er tredjeårsstudent
ved Det medisinske fakultet. Han har
tidligere også vært leder for medisinstudentenes humanitæraksjon.
Hvorfor engasjerer du deg?
– Det er viktig å ikke la seg stoppe, selv
om det kan være krevende å få folk til åengasjere seg. Hiv er kanskje verdens største helseproblem, svarer Onarheim.
Han var på besøk i Niger i Afrika ifebruar, og kunne ved selvsyn konstatereat problemet er økende.
– Denne epidemien tar bort selve livsgrunnlaget til folk. Hiv og aids rammer
enkeltmennesker og familier. Hele samfunn påvirkes. Flere land står i fare for å
miste halvparten av den generasjonen
som er i arbeid eller under utdanning.
Dette er vår tids største utviklingskatastrofe, seir Onarheim.
Han mener at dette har mye med kvinners stilling å gjøre. Derfor jobber Kirkens Nødhjelp bevisst med å henvende
seg til dem, med fokus på hvordan de kan
beskytte seg.
– Det er viktig å støtte dette arbeidet,
og det kan du gjøre ved å gi penger, og
ved å selv bli bøssebærer, sier Kristian
Onarheim.

– Hiv er antakelig verdens største helseproblem, sier medisinstudent Kristian Onarheim, og
oppfordrer folk til å gi så det monner ved årets TV-aksjon.
FOTO: TORE OKSHOLEN

Dette er vi sammen om. – Vi må
skape håp og vise at det nytter å hjelpe,sier programlederne for TV-aksjonen.
Byko-ordinator i Trondheim, Sverre M.
Nyrønning, er enig med Helene Sandvig
og Anders Magnus fra NRK i at hiv/aids
er et dystert tema, men de gleder seg
alle likevel til TV-aksjonen 21. oktobertil inntekt for
Kirkens Nødhjelps
hiv/aids arbeid.
Programlederne mener aidsepidemien godt kan sammenlignes med Svartedauden som på 1300-tallet la store delerav Europa øde.
– Hiv og aids går Svartedauden en
høy gang. Alder, kjønn, rase og klasse er
underordnet, sier de.
– Viruset bryter ned hele samfunnsstrukturen. Det er ufattelig mange som er
rammet, så mye lidelse og sorg. Deres
smerte er ikke mindre enn vår, den er

bare litt lengre unna. Jeg håper vi klarer
å formidle hvorfor vi må hjelpe, sierHelene Sandvig.
– Jeg har sett mye av Kirkens Nødhjelp arbeid rundt om i verden og vet degjør en fantastisk jobb. Organisasjonen
satser på lokale krefter, de som kjenner
problematikken og føler problemene på
kroppen. Det lokale engasjementet er
utrolig viktig, sier Anders Magnus. Begge programlederne tror på å forebygge:utdanne lokalt, skape nærhet og tillit i delokalsamfunnene hvor man jobber.
– Livskraft er temaet når vi skal samle inn penger til kampen mot hiv/aidsepidemien som kanskje er den største
katastrofen som noen gang har rammet
verden, forklarer Sverre M. Nyrønning.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no10

innblikk

UNIVERSITETSAVISA NR. 14 – 18. OKTOBER 2001

Fra Mammon til Minerva: En gang sommerbolig for en av byens kjøpmenn;nå yndet lunsjplass for Gløshaugen-akademikere.

Ikke akkurat Club 4
Når Gløshaugen Akademiske Klubb samles, er det heller lite med kvinnfolk,
hemmelige ritualer og ulovlig kroppsmassasje.

De pensjonerte professorene Kjell Bløtekjær (t.v.) og Reidar Hugstad tar det ikke så nøye
med høy føring av protokoller og sigarer.

Hver tirsdag og torsdag ved lunsjtider er
det lys i vinduene i den fredede sommerboligen som ligger like øst for Hovedbygningen på Gløshaugen. Den staselige villaen som en gang i tiden ble disponert av kjøpmann Jensen, benyttes i dag
blant annet av en knippe av lærerpersonellet ved Gløshaugen. De kaller seg
Gløshaugen Akademiske Klubb. Det er
med store forventninger jeg nærmer meg
lokalene en tirsdag tidligere i høst.
Mentalt har jeg forberedt meg påmøtet med den akademiske frimurermyten: En diskret tåke av røkelse, enlett summing av latinske regler mens
man gjennomfører opptak av nye
medlemmer. Her er det sikkert en stram
protokollføring og høy slipsføring. Og
for en akademisk klubb – skjeggplikt.
Garantert! På veggene henger de sikkert
i ramme og glass, gammel-rektorene fra
NTHs storhetstid. De skuler ned og passer på den akademiske tradisjonen.

Tonesatte Hamsun. Men splitte
mine bramseil, hva gir du meg? Denne
tirsdagen sitter medlemmene i klubben
og konverserer om farger! Og enkelte
sitter også lettere henslengt med armene i de svarte skinnstolene. Professor emeritus Kjell Bløtekjær fra Institutt for fysikalsk elektronikk smiler av
mytene om klubben hvor han er lederpå andre året. Her hersker intet frimureri, og det har det heller ikke gjort
siden oppstarten i 1985. Her er det bareå stikke innom med matpakka og slå av
en prat med andre likesinnede professorer, amanuenser og universitetslektorer. De er en liten lunsjklubb, en lilleputtutgave av fakultetsklubber som
finnes ved andre universitet.
– Ved Stanford har de et eget hus
hvor det serveres frokost og middag hverdag. Det samme har mange andre universiteter. Dette er et miniforsøk på ålage noe tilsvarende, forklarer Bløtekjær.

Side 10 — Svart Cyan Magenta Gul

Teknologiprofessorene (f.v.) Iver Brevik, Andreas Tonning (emeritus), Reidar Hugsted (emeritus) og Rolf Henriksen diskuterer brennevinspriser og fargeblindhet.

Lav-teknologisk fakultet. Praten

Men bare uformell lunsjprat er det
ikke. I høst er det lagt opp til faglige
innlegg. I neste uke skal fysikkprofessor Svein Sigmond dosere om «forurensingsutfelling fra kraftledninger». Ogi våres hadde petroleumsprofessor
Harald Asheim med seg gitaren og
spilte selvskrevne melodier til Hamsuntekster.
Men kulturinnslag som koster penger, er det heller dårlig med. Klubbkassa er slunken. Da er det gratis med egne
krefter og aktiviteter. Som lysbilder fra
forrige utenlandsreise?
– Lysbilder? Nei, de fleste er så verdensvante at det nok ikke er interesse fordet, sier Bløtekjær.

Vil konversere med ledelsen.
Aller helst går praten om universitetspolitikk. Og i høst har husets vegger virkelig fått høre om fakultetsstrukturen.
Er det herfra, i disse indre ærverdige
gemakker, at NTNU egentlig styres?
– Det kan vel neppe sies. Det er ingen som tilegger oss særlig makt, hevder
professor Bløtekjær.
De er cirka 100 medlemmer i klub-

ben. Flesteparten av det passive slaget.
De som hyppigst frekventerer klubben,
kommer fra elektrofakultetet. Det er nok
fordi dette fakultetet bare ligger noen
små steinkast unna. De aller, aller fleste som kommer hit, er menn i godt voksen alder. Noen få kvinner er blant depassive medlemmer. Men innimellom
har en av de mannlige medlemmene med
seg følge. Bløtekjær ønsker flere menn og
kvinner fra hele NTNU inn i klubben.
Forskere ved Sintef kan også signaliserehvis de er interessert. Dessuten har over
50 seksjonssjefer i ledelsen ved NTNU
fått brev i posten med tilbud om å bli
med i klubben. For det oppstår ofte diskusjoner om forholdet mellom faglig virksomhet og administrasjon. Og da hadde
det vært hyggelig om mellomlederne
kunne deltatt i praten.
– Det hadde vært kjekt om de var på
plass, synes Bløtekjær. Foreløpig harinteressen vært lunken.
Men OU-direktør Trond Singsaas harvært på besøk og fortalt om omorganiseringa, om ikke annet. For under lunsjen er dørene åpne for gjester.

går løst rundt bordet denne dagen. Om
brennevinpriser, om det å være fargeblind (eller skal det heller kalles fargesvak), og navnet på den nye utdanningsministeren. Og selvfølgelig diskuteres fakultetsstrukturen. Nå er den
kampen tapt for mange rundt bordene.
Flere synes at School of Engineering er
det beste navnet, men akkurat denne
dagen trekkes flere navn opp av hatten.
– Hva med Fakultet for høyteknologi og et for lavteknologi, foreslår en av
professorene. En annen foreslår Fakultet A, Fakultet B og så videre, etter størrelse.
Et annet tema som er gjenstand for
diskusjon, er rektorvalget. Ett av medlemmene tror det vil bli blokkstemming,at de som jobber på Gløshaugen vil stemme på Hiis Hauge, og de på Dragvoll
stemme på Skretting. Men de advarer
mot tvangskampanjer på fakultetene.
Så det er ikke sånn at hele klubben
går for én rektorkandidat?
– Nei, det er jo frie valg, er det ikke?
svares det fra flere av skinnstolene

Epilog. For noen varte lunsjen éntime, men det er greit. Flere i klubben
er pensjonister og har ingen forelesningå løpe til. Personlig bestemmer undertegnede seg der og da for å begrave allesine fordommer om klubben. Men kanskje skjer det mer på kveldstid? Er det
da stormesteren blåser i hornet, og
losjemedlemmene henter kappene framfra skapet? Nei, sier en indre stemme.
Det kan ikke være slik, for da ville neppe Gløshaugen stått igjen med fattige
fire fakulteter fra kommende årsskifte.
TORE HUGUBAKKEN (tekst og foto)
tore.hugubakken@adm.ntnu.no11

UNIVERSITETSAVISA NR. 14 – 18. OKTOBER 2001

debattSi din mening, men skriv kort! Innlegg kan sendes via e-post:
medieseksjonen@adm.ntnu.no. Innsendte manus kan bli forkortet.
Fortsett gjerne diskusjonene på nettet: ntnu.fritt-forum (tilgjengelig fra «Innsida»,
der alle innlegg blir lagt ut etter at avisa er trykket).

Hvorfor viserektorer?
Eivind Hiis Hauge og
Julie Feilberg forklarer hvorfor de vil
utnevne tre viserektorer ved NTNU.

Vi har foreslått at rektoratet skal
styrkes ved tre viserektorer.
Tydeligvis er ikke begrunnelsen
for forslaget allment forstått, heller ikke hvordan viserektorene
skal spille sammen med resten
av den sentrale ledelsen. Vi
erkjenner at vi har et pedagogisk problem, og forsøker igjen:
1. Vi konstaterer at med
dagens ledelsesstruktur har flereproblemfelt på tvers av fakultetene ikke har fått den fokus og
det pådrivertrykk som er nødvendig. I prinsipp kunne dekanene stikke hodene sammen og
følge opp et hvilket som helst
saksfelt på tvers. I daglig praksis viser erfaringene at dette blir
for komplisert. Administrativt
jobbes det selvsagt med tunge
tverrfakultære saksfelt, men imange sammenhenger er faglighet nødvendig for å drive prosessene fremover. Ansvaret for
dette faller da på rektoratet. Men
rektoratets daglige agenda er formangesidig til at saksfelt som
trenger kontinuerlig faglig oppfølging får den oppmerksomhet
de trenger. Kapasiteten må styrkes, og vi mener at viserektorene
er svaret.
2. Hvilke områder som vilvære særlig tjent med en slik
styrking, er et pragmatisk og
tidsavhengig spørsmål. Slik vi
ser det nå, er det naturlig å foku-

sere på tre: (a) Eksterne forskningsrelasjoner, ut over de som
best ivaretas av det enkelte
fakultet. Mye gjøres i dag, men
langt fra nok. Ett tungt saksfelt:
Forholdet til Sintef må avklares,
sektor for sektor. (b) IKT oglæring. Igjen: Mye gjøres i dag
med forskjellige aspekter av dette kompliserte problemfelt. Menskal vi som universitet komme
et avgjørende steg fremover, må
det skikkelig dreis og et helhetsperspektiv på dette. Barespør studentene! (c) Siv.ing.-studiet. Vi vil være åpne, innad og
utad, på det ansvar lederen for
GUS langt på vei har i dag,nasjonalt og internasjonalt, og
bruke kompetansen aktivt. (d?)
Et fjerde felt kunne være etterog videreutdanning. EVU støt-

tes likevel av alle de foreslåtte, såvi begrenser oss til tre.
3. Men vil ikke viserektorene
gi rektoratet ennå større makt,
og svekke dekanene? Uten andretiltak ville svaret være ja. Men i
vår modell er dette effektivt motvirket ved at dekanmøtet, i tillegg til dagens funksjoner, fårdelegert fra kollegiet beslutningsmyndighet på viktige tverrfakultære saksfelt, blant annet
nettopp de som viserektorene
skal arbeide på. Viserektorene
tillegges ikke beslutningsmyndighet, men er en del av rektors
stab. Den faglige beslutningslinjen og dekanene er styrket, ikke
svekket, i vår modell.
4. Men vil ikke viserektorene
skape ansvarsuklarhet og merbyråkrati? Ikke dersom dette gjøres riktig. I dagens sentraladministrasjon jobber en rekke personer på de saksfeltene vi har
nevnt ovenfor. Sammen med universitetsdirektøren må vi derfor
finne en fornuftig organisering
av dette daglige arbeidet, med
klare ansvarslinjer. Sentraladministrasjonens samspill med
rektoratet trenger avklaring
uansett. Hvordan styrkingen av
fagligheten som viserektorene
representerer, skal utnyttes best
mulig, er et teknisk spørsmål
som vi nok skal løse.
Kort sagt: Viserektorene er
et konkret svar på problemer
som i dag ikke håndteres godt
nok. I vår modell blir linjen styrket, ikke forkludret. Dekanene

får et klarere beslutningsansvar
enn i dag. Og et større innslag
av faglighet i det daglige arbeidet vil sikre at en dyktig sentraladministrasjon fokuserer på deriktige tingene. Til slutt: En langrekke av de internasjonalt anerkjente universitetene vi ønsker åvære på høyde med, har forlengst sett nødvendigheten av å
styrke den faglige ledelsen med
viserektorer.
Vi konstaterer at våre ærede
motkandidater ikke har erkjent
eksistensen av de problemene vi
har pekt på, langt mindre fremmet forslag til hvordan de skal
løses!
Eivind Hiis Hauge/
Julie FeilbergSpråk, nasjonsbyggjing og demokrati
Det er lite i samfunnet som tyder på atnasjonsbyggjinga er
ferdig, skriv Studentmållaget.

I Universitetsavisa nr. 13 skriv
Ole Bernt Lile om korleis hantykkjer målstriden i Noreg burde løysast, og dinest om det han
tykkjer vil vera eit meir realistisk krav (sidan han ser ut til åskjøna at det han nyttar storparten av brevet til å argumentera for er so bort i natta at han
ikkje vil få folk med på det). Båeframlegga er like gamaldagse
som dei er udemokratiske.

For å taka det fyrste punktet
fyrst, so argumenterer han for at«hele språkstriden i Norge kunne vært løst i løpet av én generasjon hvis Stortinget hadde
vedtatt å bare ha ett skriftspråk
fra første dag i grunnskolen.»
Som døme på land som driv
språkpolitikk på den måten han
liker, nemner han Tyrkia, eitt
av dei mest språkundertrykkjande landa i verda. Det kan
henda at Lile sov i sogetimane
på skulen og difor ikkje hugsar
det, men fram til slutten av
1800-talet var det faktisk berre«ett skriftspråk fra første dag igrunnskolen», nemleg dansk.
Men det var mange som ynskte
å taka i bruk nynorsken, og til
slutt (i 1885) jamstelte Stortinget nynorsk og dansk og gjorde det difor mogleg for skule-krinsane/foreldra å velja sjølv
kva mål elevane skulle ha opplæring i. Som eit resultat av denne demokratiske språkpolitikken har nynorsken, som i 1885
berre vart skrive av nokre få eldsjeler, i dag om lag ein halv million brukarar.
Vidare hevdar Lile at det er
eit dyrt og urimeleg krav at brev
frå det offentlege skal skrivast
på den målforma som mottakeren ynskjer. Me lyt her minnaom at staten og offentleg tilsette er til for brukarane, ikkje
omvendt. Dessutan kan det
ikkje vera serleg mykje dyrare å
skriva eit brev på nynorsk enn
på bokmål, sjølv ikkje for ein
professor eller ein statsbyråkrat
(me gjeng her ut frå at dei statstilsette har greidd å fullføra

vidaregåande utdaning og diforkan både hovudmålet og sidemålet sitt).
Lile avsluttar med å seia at
han tykkjer «vi nå bør være ferdig med nasjonsbyggingen». Me
ser lite, korkje i lesarbrevet til
Lile eller i samfunnet elles, som
kan tyda på at nasjonsbyggjinga
er ferdig. Spørsmålet vert då
heller kva ideal som skal liggja
i nasjonsbyggjinga, om me skal
byggja Noreg ut frå tanken om
demokrati, likeverd og kulturelt mangfald eller på ein udemokratisk einsretting og «det er
typisk norsk å være god»-sjåvinisme.
Styret,Studentmållaget
i Nidaros

Erling Paulsen studerer
industriell økonomi og teknologiledelse

ISFiT-2003: Det er nå det begynner!

i det akademiske
glasshuset– La tankene dine
bli noe mer enn
vage ideer,
oppfordrer
ERLING PAULSEN

Studentersamfundet, 8. mars 2001:
Kommende statsminister Kjell Magne
Bondevik har nettopp overrakt Studentenes fredspris
2001 til Thar Nyout
Oo and Bo Kyi, sommottar prisen på
vegne av den fengslede burmesiske
studentlederen Min
Ko Naing og Burmas studentbevegelse. En fullsatt
Storsal med studenter fra mer enn 100
land hyller studenter som er villig til å
ofre livet for demokrati og retten til
utdanning. Dagenfør ble NTNU overraskende stengt av
en gruppe studenter

Side 11 — Svart Cyan Magenta Gul

fra ISFiT. Noen forelesere og studenterble forbannet. Andre ga faen, men for noen
ble det en vekker i vår trygge studiehverdag: I kantinene fortalte modige
burmesiske studenter om tortur og overgrep mot unge mennesker som kjemper
mot et av verdens mest brutale regimer.
Kveldsnytt på NRK dekket aksjonen og
satte fokus på situasjonen i Burma. Statsminister Jens Stoltenberg sa at norske
myndigheter vil øke presset mot regimet
i Burma. Den forbudte burmesiske radiokanalen sørget for at studenter og opposisjonelle som leder an i kampen mot militærregimet fikk vite at de har stor og bredstøtte fra verdens studenter. I det siste
har deres tålmodige kamp og press fra
verdenssamfunnet ført til en noe forbedret situasjon i Burma.
Studenttinget kritiserte i forrige nummer av Universitetsavisa NTNUs ledelse
for manglende politisk og internasjonalt
engasjement. NTNUs fravær i samfunnsdebatten er ikke noe nytt fenomen,men Studenttinget og andre studenterkan trøste seg med at det på NTNU likevel finnes muligheter for den som ønsker
å påvirke verden. Muligheten heter ISFiT– den internasjonale studentfestivalen i
Trondheim. 8. mars 2001 er bare ett av
mange eksempler på at ISFiT har betydning ut over Trondheim og Norges grenser.
I november 1999 ble Marte Lerberg
Kopstad valgt til leder av ISFiT-01. Et
par måneder senere var jeg så heldig at
jeg ble tatt med i hennes styre sammen
med seks andre studenter. Hun stilte tilvalg på festivalnavnet «Globalt Ansvar»,
et tema som jeg fikk være med på å konkretisere. Vi valgte å sette hovedfokus på
miljø og u-landsgjelden. Halvannet år
senere så vi resultatene: En stor demonstrasjon mot u-landsgjelden med studenter fra hele verden ble dekket av TV2nyhetene. Etter festivalen er en egengruppe som jobber for sletting av u-landsgjelden etablert her i Trondheim. Og på en
FN-konferanse i april møtte studenter fra
ISFiT miljøvernministre fra hele verdenog krevde at utdanning blir brukt mer
aktivt for å fremme en bærekraftig utvikling.
Nå er det du som har muligheten. 14.
november skal lederen av ISFiT-2003 velges. Et nytt styre skal settes sammen, enstor organisasjonen skal bygges opp, og
samarbeid med fagmiljøer i Trondheim
skal etableres. Etter terroraksjonen 11.
september har ikke verden akkurat blitt
mindre spennende eller skremmende.
Aktuelle temaer trenger seg på: Fundamentalisme – hva og hvorfor? Er internasjonalt samarbeid løsningen? Religion– menneskeskapt faenskap? Hva styres av
mediene og hvem styrer mediene? Detteer mine tanker. Du har dine tanker. Ved
at du engasjerer deg i ISFiT, kan tankene
bli noe mer enn vage ideer og luftige tankeeksperiment. Utfordringen går til bådestudenter og vitenskapelig ansatte: ISFiT
er din mulighet og dine ideer!

12

UNIVERSITETSAVISA NR. 14 – 18. OKTOBER 2001

Viserektorer: konger uten land?
Hvis NTNU får en rekke viserektorer, kan
det svekke dekanenes
makt og universitetets strategiske evne,
hevder Kathrine
Skretting og Ingvald
Strømmen.
Vår ærede motpart ved høstensrektorvalg har lansert ideen om
å etablere et knippe stillinger
som «viserektor med sektoransvar». Eksempelvis ønskes enegen viserektor for sivilingeniørstudiet. Tilsvarende ønskes
en egen viserektor til å ta seg
av «utenrikssaker», som SINTEF-samarbeidet , og en med
ansvar for «IKT og læring».
Disse stillingene skal opprettesfor å styrke den faglige
ledelsen, og feltene er valgt ut

på grunn av deres strategiske
betydning.
Vi er enige i at dette er viktige saker, men vi mener at å
opprette «ansvarlige» viserektorer er å frata dekaner, instituttledere og administrative ledere
ansvar og myndighet. For at
rektoratet skal kunne gjøre jobben sin på en god måte, er kontakten med fakultetene og
dekanene av uvurderlig betydning. Rektoratet må være orientert om hva som rører seg pånivåene under, på fakulteteneog instituttene, for å kunne
foreslå en best mulig politikk
for Kollegiet. Likeledes, nårKollegiets vedtak skal iverksettes, er også dekanenes medvirkning helt sentral. Det er derfor
dekanene som er rektors naturlige og helt sentrale ledergruppe. Innebærer Eivind Hiis
Hauges forslag om viserektorer
at disse vil tre inn som rektors
ledergruppe, i stedet for dekanene? Skal det være hos viserektorene at rektoratet henter

Spørsmål til
rektorkandidatane
Eg har eitt lite spørsmål til rektorkandidatane.
Som kjent har universitetet vårt eit svært misvisande
namn. Namnet usynleggjer
mange fagmiljø, og fører stendig til mistydingar om kompetansen ved universitetet, særleg når ein har kontakt med
ikkje-akademiske miljø i Noreg
eller akademiske miljø i utlandet. Enklare vert det heller
ikkje av at den nye kompetansekatalogen for universitetet
ekskluderer humanistiske og

samfunnsvitskaplege fag, trassi at det finst fagmiljø på Dragvoll som er i verdstoppen påsine felt.
Spørsmålet er: Kva konkret
vil kandidatane gjera for å profilera universitetet i Trondheim
som eit humanistisk og samfunnsvitskapleg universitet,
med gode fagmiljø som ikkje pånoko vis er underordna dei tekniske og naturvitskaplege faga?
Jardar Eggesbø Abrahamsen
Lingvistisk instituttråd, utvikler standpunkter og
legger grunnlaget for det som
senere skal bli forslag til vedtak
i Kollegiet? Hvis svaret er JA,
er dette en modell for å svekke
dekanenes makt, noe som igjen
kan bidra til å svekke universitetets strategiske evne, fordi
kontakten mellom nivåene
svekkes.
Hvis svaret derimot er NEI:
viserektorene skal ikke inn idekanmøte/rektors ledergruppe, men, som Eivind Hiis Hauge
antydet på ledermøtet på SVTfakultetet, at viserektorene
skal kalles inn når deres sakerer på agendaen, «slik tilfellet er
for stabsdirektørene i dag», da
kan denne modellen i realiteten
forstås som en styrking av
administrasjonen.
Viserektorene kan knapt forstås som

faglige ledere i tråd med en slik
tenking, de er utpekt for å ta
seg av avgrensete felt og rapporterer omtrent som administrasjonen gjør i dag. Hvis detteer Eivind Hiis Hauges modell,må forholdet mellom universitetsdirektøren og hennes stabsdirektører, på den ene siden, og
viserektorene på den andre,
avklares. Skal viserektorenevære underlagt universitetsdirektøren eller hennes stabsdirektører, eller er det omvendt?
Vi har jo allerede en administrasjon, som leverer utredninger og beslutningsstøtte til faglig
ledelse. Også i dagens administrasjoner er det personer med
høy faglig kompetanse i form av
doktorgrader og høyere grads
utdanning. Administrasjonen
er konsolidert på at deres opp-

gave er å legge til rette for atuniversitetet kan løse sine
hovedoppgaver på best muligmåte.
Mange av verdens ledende
universiteter har en viserektorordning, framhever Eivind Hiis
Hauge. Dette faktum sier imidlertid ingen ting om årsaker og
virkninger. Er universitetenegode på grunn av eller på tross
av viserektorene sine? Vi tror
det er mer framtid i å videreutvikle det arbeidet som pågår
rundt faglig ledelse. Det er
samvirket mellom disse personene som legger premisser for
god styring og ledelse av NTNU
som institusjon.
Kathrine Skretting og
Ingvald Strømmen

Dårlig prioritering av
språkundervisningstid?
Språkpolitikk og prioriteringer er vanskelige saker, skriver Alan
Krill
Skandale! Et brev fra NTNU på
nynorsk hadde hele 29 rettskrivningsfeil. Nå vurderes det tiltak
for å forbedre nynorskkunnskaper. Mer undervisningstid kunne
avsettes til nynorsk, både for skolebarn og for universitetsansatte.
Men tid er det lite av. Kanskje
ved å bruke enda mindre tid på
undervisning av norsk litteratur,
kunne elevene øve seg mer med
nynorskrettskrivning.
Andre tiltak kan vurderes.

Utenlandske filmer og fjernsynsprogram kunne tekstes med fete
bokstaver på begge språk samtidig, for eksempel med bokmålstekst nederst på skjermen og
nynorsktekst øverst.
Dette vil fungere som en litenpåminnelse om at Norge ikke harbare ett verdensspråk å ta varepå. Universitetsansatte blir minnet om dette når de skriver eksamensoppgaver og brev både påbokmål og på nynorsk.
Når det gjelder fremmedspråkundervisning (altså utenom
norsk sidemål), lurer jeg på når
skolene vil begynne å undervise
rettskrivning i svensk og dansk,
våre nærmeste nabospråk. Og hva
med engelsk, språket som nå truer norsk og er stadig mer popu-

lært? For å gi engelskundervisning litt av den ulempen norskundervisningen har, kunne skoleneundervise rettskrivning bådepå britisk og på amerikansk. En
setning som «We criticise colourless travellers» er jo britisk, og «We
criticize colorless travelers» eramerikansk. Dette vil også ta mer
tid å undervise, men skolene kunne droppe tysk- og franskundervisning totalt for å dekke disse toengelske språk.
Språkpolitikk er ikke lett.
Undervisningstiden er begrenset,
og da gjelder det å prioritere riktig.
Allan Krill
Professor ved Institutt forgeologi og bergteknikk

GUS sine arbeidsoppgaverØyvind Strand menerat det er mange gode
grunner for å beholde Gradsutvalget forsivilingeniørutdanningen (GUS).

Jeg har lagt merke til at det i
flere sammenhenger er blitt sattspørsmålstegn ved viktigheten
av en sterk gradsforvaltning forsivilingeniørutdanningen. Det
har til og med blitt etterfulgt av
humring og latter. Da føler jeg
at det er stor grunn til bekymring. Hvem skal kvalitetssikre
dette studiet inn i ny fakultetsog instituttstruktur? Derfor ønsker jeg som studentrepresentant
i GUS å påpeke noen elementer
i forhold til hva GUS har av
utfordringer og oppgaver i dag.

Utfordringer. Siv.ing.-studiet er i utgangspunktet et tverrfaglig studium. Når man«lager» en siv.ing., legger man«stein på stein». Forstått som atman bygger opp en studieplan
med 2,5 vekttallsfag fra forskjellige miljøer og fakulteterog setter det sammen til en helhet.

Teknologien er i stadig forandring, og det innebærer etkrav om å være oppdatert. Som
ferdig utdannet siv.ing. er det
mange av oss som ikke får jobb
innenfor akkurat den linjen vi
valgte i studiet. Dermed er det
viktig at man har et godt grunnlag av allmenngyldige fag. Det
er på mange måter disse allmenngyldige fagene (eks: matteog fysikk) som definerer ensiv.ing., da de gjør oss i stand tilå kunne gå fra et spesialisert fagfelt til et annet uten større problemer. Et av spørsmålene erhvor mye man skal vektlegge
akkurat disse fagene kontra
ingeniør- og ikke teknologiskefag. Her er det store interessemotsetninger mellom forskjellige fagmiljøer, næringsliv og
samfunn. Likevel må disse interessene kunne settes sammenog ivaretas innenfor én utdanning.
Å følge opp at det ikke blir
en senkning av kompetansenivået til de ferdige kandidatene
over tid, er en stor utfordring.
Flere linjer har opplevd at det
har blitt vanskeligere å få fylt
opp studieplassene, og dermed
har også det intellektuelle nivået på studentene sunket. Hvordan skal man da kvalitetssikrede forskjellige studieprogrammene?

Side 12 — Svart Cyan Magenta Gul

Oppgaver. Den viktigste oppgaven, slik jeg ser det, er å ivareta helheten på siv.ing.-studiet. For å oppnå helhet og langsiktighet, er det viktig å fristille seg fra egne særinteresser,
samt se sakene fra flere sider.
Det er lettere å gjøre dette dersom man ikke er valgt til å
representere nettopp en sliksærinteresse, men er utpekt pågenerelt grunnlag.
Som nasjonalt ansvarlig forsiv.ing.-utdanningen blir det ogsåmye representasjonsreiser på
GUS-lederen. Faktisk bruker
han opptil 50 prosent sin
arbeidstid på dette. Det er i disse sammenhengene at man ser
teknologiutdanningen i en større sammenheng, nasjonalt og
internasjonalt.
Før studieplanene skal godkjennes, sørger GUS for at intensjonene med studiet blir fulgt
opp. Her er det mange hensyn
som må tas. Noen pålegg kommer fra Kollegiet, andre kommer
fra departementet. Av og til er
det fagmiljøene selv som tar
initiativ til endringer som berører mange på tvers av fakultetstilhørighet, og kanskje setter
presedens i andre saker. Nårmange studieprogrammer skal
koordineres, er det klart at det
blir ganske mange politiske
føringer i de avveiningene man

må ta. Dagens forvaltningsorganer dermed både et strategiorganog et arbeidsutvalg.

Så hvorfor ler man av
GUS? Slik GUS er forankret idag, er vårt bindeledd til fakultetene og den enkelte vitenskapelige ansatte, todelt. Rent
administrativt forankres GUS
til administrasjonen og Studieavdelingen, mens den strategiske delen går via rektoratet til
kollegiet og NTNUs ledelseslinje. Slik jeg har forstått det, har
det vært svak kobling mellom
rektoratet og GUS. Det har heller ikke vært noen god kontakt
mellom GUS og siv.ing.-dekanene. GUS har potensialet i segfor å være et bindeledd mellom
mange sprikende interesser,men det forutsetter at man
stopper opp å hører på det vi
kommer fram til, og samarbeider i debatten på alle nivå.
Administrasjonen har ofte
ikke hatt forståelse for siv.ing.studiets egenart. Dermed harsiv.ing.-studentene noen ganger
blitt behandlet som frie studenter. Men det er forskjell. Rundt
siv.ing.-studiet er det en tradisjon og en kultur som er vesentlig forskjellig fra frie studier. Dette er ikke noe trussel mot de friestudier, men en egenart jeg
mener man bør ta vare på.

Hva nå? Det som er viktig for
gradsforvaltningen nå, inn i ny
fakultets- og instituttstruktur,
er at den blir tatt på alvor av
ledelsen. Jeg kan ikke se formeg at dekanene har mye tid å
bruke på gradsforvaltningsarbeid, når de i tillegg skal innføre ny organisasjonsstruktur.
Det er også viktig at de somskal forholde seg til utvikling
av graden, må stå fritt fra valgte verv. De som skal forvalte
graden bør også, slik jeg ser det,
hovedsakelig være vitenskapelig ansatte, men med to studenter og eventuelt en ekstern
representant. Organet bør
knyttes til et sekretariat som er
forankret i Studieavdelingen.
En siste sak som jeg ser som
viktig, er at siv.ing.-studiet fortsatt må bli godt representertbåde her hjemme på bjerget og iutlandet. Dette gjøres best dersom én person får ansvaret. Denne personen må være en vitenskapelig ansatt, og en som kan
bruke mye tid på dette, slik at
man kan se de store linjene iutviklingen.
Uansett, det viktigste er atde med ansvar for gradsforvaltningen blir hørt og lyttet til og
har en reell påvirkningskraft.
Øyvind Strand
studentrepresentant i GUSUNIVERSITETSAVISA NR. 14 – 18. OKTOBER 200113

debattOrganisering av tverrfaglighet
Kathrine Skretting og
Ingvald Strømmen
svarer på et spørsmål
fra Tore Syversen iforrige avis.

Tore Syversen kritiserer oss forat vi ikke har gått inn på organisatoriske løsninger for tverrfaglighet på NTNU. I vårt svar til
Tore Jørgensen på nett-spørretjenesten, konsentrerte vi oss om
innholdsmessige forhold. Vi
synes at hva det er viktig å gjøre nå, for å videreutvikle tverrfagligheten, er det overordnete
spørsmålet. Spørsmålet om hvordan vi skal organisere denne
virksomheten, kommer i neste
runde. Men vi takker Tore
Syvertsen for et par gode ideer,

som vi virkelig vil gripe fatt i,hvis vi blir det nye rektoratet.
Vi tenker først og fremst på
dette med at ansatte lettvint og
greit bør kunne flytte sin
arbeidsplass til en annen del av
universitetet for en periode, i forbindelse med tverrfaglig prosjektarbeid eller liknende. I likhet med Tore Syvertsen regner viogså med at når «pengene følger
studenten»-prinsippet er påplass, blir det enklere å bygge
opp tverrfaglige grupper av doktorgrads- og hovedfagsstudenter.
I dag er for eksempel mange doktorgradsstudenter med molekylærbiologiske prosjekter samlet
på Det medisinske fakultet,
enten de nå skal avlegge dr. scient., dr. ing., eller dr. med., uten
at fakultetet kompenseres økonomisk for dette. Ny finansieringsordning etter Stortingsmelding 27 vil legge grunnlaget
for bedre ordninger her. Vi trorfor øvrig også at når vi får èn
norsk doktorgrad, philosophiae
doctor, vil dette virke positivt iforhold til tverrfaglig samarbeid
på doktorgradsnivå. Her tok
NTNU et tidlig initiativ, som
andre etter hvert har sluttet seg
til.
Noen ordninger for tverrfaglighet er imidlertid på plass peri dag på NTNU, og de fungerer.
Studieprogrammene, som Energi og miljø, Industriell økologi og
Medier og kommunikasjon harsine vertsfakultet og sine programstyrer. Interessant faglig
aktivitet finner sted i samarbeid
mellom ulike miljøer, og så vidt
vi kjenner til, setter studentene
pris på å få en utdanning som erny og original, og kanskje ikke
finnes andre steder i Norge. Nårvi nå begynner å få noen erfaringer med å organisere tverrfaglige studieprogrammer, må
det vurderes om den modellen vi

har er god nok. En evaluering vil
vise om det for eksempel eksisterer problemer i forholdet
mellom programstyrets vedtak
og de ulike involverte fakultetenes vedtak. I hvor stor grad er
programstyrene faktiske styrer,
med muligheter til å sette i verk
de vedtakene som fattes? I hvor
stor grad er de i realiteten kunrådgivende for fakultets- og instituttstyrene? Hvilke ordninger vil
gi de beste beslutningsstrukturene i forhold til tverrfaglige studieprogrammer?
Som rektorat er vi innstilt påå bidra til at vi har en mangesidig og godt organisert tverrfaglig
virksomhet ved NTNU. Fordelen
med NTNUs program for tverrfaglig forskning, som Tore Syversen avslører en viss skepsis overfor, er at det først og fremst fokuserer på tverrfaglig grunnforskning, og støtter frie, forskerinitierte prosjekter. At vi også har

et slikt program, bidrar til å øke
spennet i NTNUs tverrfaglige
aktivitet. Vi har nemlig flere satsinger av mer anvendt karakter, hvor vi i tett samarbeid mednæringslivskontakter tenker i
verdikjeder og resultater for
bedriftene og ikke bare i disipliner. Siden det tverrfaglige er en
av NTNUs hovedmålsettinger, er
det bra å ha aktiviteter som fordeler seg ulikt på kontinuumet
mellom grunnforskning oganvendt forskning.
Når det gjelder tverrfaglighet på NTNU, har vi gode muligheter til å utvikle oss videre ispennende og nyskapende retninger. Blir vi det nye rektoratet, ser vi fram til det viderearbeidet med tverrfagligheten,både innholdsmessig og organisatorisk.
Kathrine Skretting og
Ingvald Strømmen

NTNU-profil, kompetanse og læringsmiljø
Julie Feilberg og
Eivind Hiis Hauge
peker ut seks faktorer
som bør prege NTNUs
profil i samfunnet.

På det første valgmøtet i høst
innledet Arild Underdal med ågi sitt perspektiv på strategiske
utfordringer for NTNU. Han pekte på at det at NTNU har en
tydelig profil, bidrar til å markere faglighet. Men han føyde
samtidig til at det er en utfordring for NTNU å unngå at profilen bare er knyttet til at «noen
fag er mer profilert enn andre».
Etter hans mening må NTNU
finne en plattform og en selvforståelse som også har integrasjon
i seg. Dette er et synspunkt vi
deler med Underdal. Når det
gjelder NTNU som lærested,betyr det etter vår mening at
NTNU må få en profil som synliggjør utdanninger fra hele
NTNU som kvalitativt forskjellig
fra tilsvarende utdanninger fra
andre universiteter og høgskoler. Og det må gjelde enten den
graden studentene går ut med, er
fra SVT, HF, Medisin eller et av
Gløshaugen-fakultetene.
Vi må altså profilere oss ut
over og i tillegg til hovedprofilen, og denne profilen må bestå
av noe som er felles for alle studieretninger. Så er spørsmålet:hva kunne en slik felles NTNUprofil tenkes å inneholde?

Solid fagutdannelse og
nogo attåt. Først og fremst,– og viktigst – skal NTNUprofilen inneholde en solid fagutdannelse, – uansett hvilket
fag eller studieretning eller
fakultet studenten kommer fra.
NTNU-profilen skal borge forkvalitet over hele linjen.
Dernest må den ha et faglig
innhold som speiler kompetansebehov i dagens og morgendagens samfunn. Dette er et svært
viktig poeng, og ikke minst nånår NTNU skal utvikle bachelor og mastergradstilbud. Hvilken type kompetanse er det
samfunnet – og dermed studentene – vil trenge på ulike sektorer i framtida, og på hvilkenmåte skal dette avspeiles i utdanningsstilbudet ved NTNU?
Noen av de ferdighetene samfunn og næringsliv spør etter idag – i tillegg til solid fagkunnskap – er evne til prosjektsamarbeid, kreativitet, forestillingsevne og evne til livslang læring.
Og det svaret som gis, er i mange sammenhenger «P-basertlæring», der «P» står for prosjekt,- problem- eller produkt-,og læring står for læringsformer
med et stort innslag av samarbeid, dialog, fleksibilitet og metalæring, – det vil si det å lære å
lære. Det gjør at vi kaster fram
følgende forslag til mulige elementer i NTNU-profilen:• Større IKT-kompetanse.
Det ville både være naturlig ogønskelig at NTNU-studenter harstor kompetanse med hensyn til
bruk (og meta-perspektiver på)
informasjons- og kommunikasjonsteknologi. Det vil vi få til
ved at denne teknologien integreres på en meningsfylt måte ialle studier. Konkret kunne vi i
forhold til ex.phil. og ex.fac. foreksempel tenke oss at oppgaver
skal løses og leveres ved hjelp av
moderne nettbaserte samarbeidsverktøy, slik at erfaring med
systemer for nettbasert læring
kan komme inn med «morsmelken». Bruk av nettbaserte samarbeidsverktøy bør generelt etter
hvert gjennomsyre deler av allestudier ved NTNU og hele studieforløpet.
• Større erfaring med prosjekt og problembasert læring
underveis i studiet, med oppstart allerede første året og med
et fokus på gruppeprosesser
parallelt med den faglige prosessen.
• Samfunns- og næringsliv
som partnere på NTNUslæringsarena på alle deler av
NTNU. Fra et læringssynpunkt
er det ønskelig å integrere problemstillinger fra «virkeligheten»i læringsprosessen slik at en fåret samspill mellom teori og praksis. NTNU bør utvikle en kontakt med det lokale samfunnsog næringsliv med tanke på å
finne fram til fruktbare problemstillinger som kan knyttes
til konkrete læringsmål, – også ide frie studiene. Denne typen

Side 13 — Svart Cyan Magenta Gul

kontakt vil samtidig kunne fylle
to andre funksjoner, nemlig åsynliggjøre kompetanse (hosNTNU-studentene) og kompetansebehov (hos eksterne aktører), og å knytte en bredere kontakt mellom NTNU og det lokale næringsliv. Eksempler på eksterne aktører kunne for eksempel være Adresseavisen, Utdanningsdirektøren i Sør-Trøndelag,
Statoil eller Gjensidige, bare forå nevne noen muligheter.
• Større erfaring med sektorovergripende problemstillinger. Det ligger store muligheter for perspektivering av egenkunnskap, og for idégenereringog kreativitet i det å bruke faget
sitt på problemstillinger somogså berøres av andre fag og
kunnskapsområder. NTNU er igang med å prøve ut gruppesamarbeid med utgangspunkt isektorovergripende problemstillinger i fjerde årskurs i siv.ing.utdannelsen i prosjektet Eksperter i Team. Det er et stort og
spennende eksperiment somennå lider av en del barnesykdommer, men tenkningen bak
det er viktig og riktig, og på sikt
bør det etter vår mening omfatte studenter fra alle fakulteter.
• Større eksponering i forhold til forskning og utdanninginternasjonalt. NTNU må bådevende seg mer mot omverdenenog åpne seg mer for omverdenen.
For de frie studienes vedkommende betyr dette konkret at
NTNUs ledelse i første omgang
må arbeide for å gjøre muligheten for et eller flere semester iutlandet mer synlig, mer oversiktlig og lettere tilgjengelig forstudentene. En viktig del av
internasjonaliseringen er at viåpner dørene for lærerkrefter og
studenter fra andre deler av verden. Et konkret virkemiddel iforhold til begge disse kategoriene er at vi setter inn ressurserpå å utvikle og tilby undervisning på engelsk i studietilbud
der dette er naturlig, og at vi
utvider kapasiteten og tilbudet
av kurs i norsk språk og kultur.
• Et mangfoldig læringsmiljø. Problembasert læring og brukav infomasjons- og kommunikasjonsteknologi er, slik vi har skissert ovenfor, viktig, men det er
ikke alt som skal til for å utvikle et godt læringsmiljø. PBL vilvære nyttig i forhold til mangelæringsmål, men ikke i forhold
til alle. Vi vet også at implementering av ny teknologi i læringsmiljøet ikke i seg selv noen
garanti for bedre læring hvis det
ikke utvikles ny didaktikk, ny
kompetanse og nye samspillsnormer i tilknytning til teknologien. Kompetanse i ett gitt fag

omfatter som regel mange typer
av kunnskap og ferdigheter.
Både forskning og erfaring viserat læring optimaliseres hvis formidlings- og arbeidsform er tilpasset det konkrete læringsmålet. Det er derfor viktig atlæringsmiljøet totalt sett representerer en balansert variasjon
av arbeidsformer. NTNUslæringsmiljø bør derfor avspeile
et mangfold av læringsformer ialle fag, og med tilhørende evalueringsformer tilpasset læringsmålene.
Uansett det eksakte innholdet i profilen, må vi realisere en
profil som gjør oss spesielt synlige og attraktive for nye studenter, og for utdannings- og
forskningssamarbeid med skolesektor, helsesektor, næringsliv,
kultursektor og forvaltning. I første omgang er det etter vår
mening spesielt viktig at kompetansen også i de allmennvitenskapelige miljøene blir synliggjort, framhevet og koblet med
eksterne aktører. I dag er denne
delen av NTNU etter vårt syn
ikke synlig nok.
Julie Feilberg og
Eivind Hiis Hauge

Parkeringshus i Dødens Dal
Nils Holte foreslår atøverste platå brukes
til p-hus i flere
etasjer.
Jeg leste med interesse forslaget
fra Asbjørn Sæbø i Universitetsavisa nr. 12 om å bygge parkeringshus i Dødens Dal. Jeg
har selv tenkt på det samme,men det kan gjøres vesentlig
enklere enn i Sæbøs forslag som
innebærer omfattende tunnelbygging. Mitt forslag er ogsåenklere og sannsynligvis billigere enn forslaget fra O.T. Blindheim AS om å bygge fjellhall

under Strindveien, som omtalt
i Universitetsavisa nr. 13.
Dødens Dal består av to platåer. Det nederste benyttes
intensivt til både fotball og
sandvolleyball og må for all del
ikke berøres. Det øverste (nærmest Geologi) var tidligere
ishockeybane og har i den
senere tid bare blitt benyttet
som skotthyllbane. Utnyttelsen
av denne delen av Dødens dal
har i årevis vært meget beskjeden. Selv som gammel NTHI’er
synes jeg det vil være riktig av
idrettsinteressene å oppgi denne øvre delen.
På dette øverste platået i
Dødens Dal kan det bygges etparkeringshus i for eksempel 7
etasjer. Toppetasjen kan legges

omtrent på samme nivå som
toppen av Geologibygget. Detaljene overlates til arkitekter og
planleggere. Det ligger vel til
rette for innkjørsel i midterste
etasje med ei bru som går direkte inn fra Høgskoleringen , slik
at bygget på en effektiv måtekan fylles opp både oppover og
nedover i etasjene. Dette bygget vil ha meget gunstig beliggenhet for de aller fleste somjobber på Gløshaugen. Sammen
med den store parkeringsplassen i Hesthagen vil parkeringshuset kunne gi en rimelig og
hensiktsmessig dekning av store deler av parkeringsbehovet
på Gløshaugen.
Nils Holte14

debatt

UNIVERSITETSAVISA NR. 14 – 18. OKTOBER 2001

Kritikken av Forskningsrådet
En grusom salve blir Forskningsrådet til del i Universitetsavisa 20. september. Man etterlyser strategi, men kritiserer satsingen på forskningsprogrammer og kontakten mellom forskningsråd og politiske myndigheter. Det er blant annet ved å
kommunisere med politiske miljøer at Forskningsrådet kan utløse midler til forskning. Prisen er
ofte forskningsprogram. Anders
Todal Jenssen har imidlertid etviktig poeng når han påpeker at
grunnforskningen taper dersom
forskningen i for stor grad er
styrt av politikernes dagsorden,
der man ofte vil ha raske og konkrete svar på samfunnsmessige
problemer.
Det er svært viktig å forsvare
grunnforskningen, dvs forskningsom utføres uten formulerteanvendelsesmål. Spesielt blir det
viktig nå når forskningens instrumentelle muligheter er såstore, når forventningene om
umiddelbar nytte formuleres stadig tydeligere og når innovasjon
er honnørord. Det er dem som
mener at Forskningsrådet bør
prioritere utviklingen av en
norsk innovasjonspolitikk fornæringslivet sterkere. Hvis formye at forskningsmidlene fordeles med krav til umiddelbar nytte i snever forstand, vil dettevære en trussel mot forskningens
langsiktige og nyskapende
potensial. Langsiktig grunnforskning er viktig for kvalitet i
forskning. Det er også viktig å
sørge for bredde i grunnforskningen, slik regjeringens forskningspolitikk slår fast. Forskningsmeldingen gir hovedprioritering til arbeidet med å styrke
den langsiktige og grunnleggende forskningen. I tillegg prioriteres fire tematiske områder.
Avkastningen av Forskningsfondet skal komme langsiktig
grunnleggende forskning i kunnskapsallmenningen og grunnforskning innenfor de tematiske
prioriterte områdene til gode. I
det nylig framlagte Statsbudsjettet bekrefter regjeringen prioriteringen av generell, langsiktig grunnleggende forskning.
Dette er det viktig å holde fast
ved. For det er ikke til å leggeskjul på at det er en spenning
mellom satsingen på generell
grunnforskning på den ene siden
og forskning knyttet til temaområdene på den andre, ogsåinnad i Forskningsrådet. Kultur
og samfunn har lagt stor vekt påå fremme grunnforskningen og
sett det som en oppgave å sørge
for at midlene fra Forskningsfondet tilfaller grunnforskningenogså utenfor de fire prioriterte

tematiske områdene. I de sisteårene har da også Forskningsfondet bidratt til å styrke grunnforskningen på våre områder.
Hva som vil skje dersom årets
forslag til statsbudsjett blir fulgt,
er mer usikkert. Det er lagt
føringer på fondsfordelingen somi første rekke vil komme teknisknaturvitenskapelige miljøer til
gode, og Forskningsrådet gis
mindre handlingsrom.
Det er ikke alltid enkelt åskille mellom grunnforskning og
annen forskning. Også forskninginnenfor såkalt handlingsrettede
programmer bidrar til langsiktig kunnskapsutvikling. Men
man skal ikke underslå at det er
en stor utfordring å sikre tilstrekkelig volum på den langsiktige og teoretisk ambisiøse
samfunnsvitenskapelige forskningen i handlingsrettede programmer. Forskningsrådet kan
her spille en viss, men begrenset, rolle ved å supplere midlene
fra sektordepartementene med
frie midler for å styrke grunnforskningsgevinsten. I Kultur og
samfunn er vi for tiden også inne
i en prosess for å utvikle enkelte tematiske satsingsområder.
Det kan være ett virkemiddel forå få finansiert mer langsiktige
satsinger, med bedre muligheter
for kompetansebygging.

Programforskningen blir ofte
kritisert, også i Universitetsavisas enquete. Men problemstillingen «fri forskning» eller programforskning er for enkel. Programmer etableres med ulikeformål og gjennom forskjellige
prosesser. Grunnforskningsprogrammer er forskerinitierte satsinger. Programsatsing kan væremotivert av ønsket om å utvikle
felt som er dårlig institusjonelt
forankret, som kvinne- og
kjønnsforskning, eller av behovet for kunnskapsmessig beredskap i forhold til aktuelle samfunnsspørsmål, som i tilfellet
med innvandrings- og migrasjonsforskning og IKT. Forskningsmiljøene kan gis stor frihet
til selv å identifisere temaer og
programstillinger, også innenfor
handlingsrettede programmer,
slik den nye satsingen på
arbeidslivsforskning viser. Detsåkalte sektorprinsippet, derdepartementene bevilger øremerkede programmidler, utgjør
en viktig finansieringskilde forsamfunnsvitenskapelig forskning. Pengene ville ikke ha gåtttil «frie» enkeltprosjekter, ofte
ikke til forskning overhodet, dersom de ikke var blitt kanalisert
inn i forskningsprogrammer.
Sektorprinsippet har åpenbare
ulemper, men også fordeler. Det

opparbeider interesse for forskning i departementene, fremmer
bruk av forskning for politiskeformål og utløser midler. Jeg
mener derfor at Forskningsrådet skal spille en aktiv rolle i å få
til slik forskningsfinansiering.
Målet må være at den også skal
komme humanistisk forskningtil del. Ikke bare fordi det vil
kunne gi noen flere penger til
humanistisk forskning, men fordi mange av dagens utfordringer krever humanistiske forskningsperspektiver. Det må væreblant Forskningsrådets oppgaver å tydeliggjøre forskningens
tilbud til samfunnet, identifisereulike forskningsbehov og få
forskning finansiert. Kultur og
samfunn har i senere år prioritert fri prosjektstøtte sterkere.
Når programforskningen utgjør
en så stor andel av den samlede
samfunnsvitenskapelige forskningen, er det fordi de øremerkede departementsmidlene er så
betydelige. Det er mange penger
til samfunnsvitenskapelig forskning, som målt i forskerårsverk
var det største fagområdet i Norge iflg. Forskningspolitikk 1/
2001.
Kari Melby
Leder, Områdestyret for
Kultur og samfunn, NFR

Diskriminerende opptaksregler til doktorgrad
NTNU stenger ute
fremragende forskertalenter fra enkeltedeler av verden,
mener Richard Sliwka.

NTNUs doktorgradsregler krever for adgang til de fleste doktorgradsstudier;
1. Gjennomsnittskarakter måvære minst 2.5.
2. Søkere uten norsk, nordisk,
amerikansk, australsk engelsk, irsk, kanadisk eller newzealandsk pass må dokumentere engelskkunnskaper, i defleste tilfeller med en test, f.
eks. TOEFL, MELAB, IELTS.

Diskriminerende. Norsk er
ikke et stort språk i europeiskog global sammenheng og har
nesten ingen betydning for det
vitenskapelige samfunn. Det
kan derfor ikke forventes at
utenlandske doktorkandidater
ved NTNU snakker norsk.
Tanken med å kreve en vissgjennomsnittskarakter, er at studenter med karakter lavere enn
2.5 sannsynligvis vil ha vanskeligheter med å gjennomføre etdoktorgradsstudium. Engelskkunnskaper er også ansett som
en forutsetning for å klare et dr.
ing.- eller dr. scient.-studium.
Uten engelskkunnskaper nekter
NTNU vitenskapelig sett meget
kvalifiserte utlendinger, adgang
til doktorgradsstudier. Engelsk
brukes som et avgjørende seleksjonskriterium for utenlandske
søkere ved NTNUs internasjonale seksjon. Dette kriterium
kunne være godt hvis det fantes
en klar sammenheng mellom
engelskkunnskaper og fremgang
under doktorgradsstudier. Allerede for mange år siden visste
man at det bare finnes enmoderat korrelasjon mellom

TOEFL-, MELAB-, IELTS-resultater og akademisk fremgang.
Testpsykologer mener derfor atman bør slutte å bruke spåktester som opptakskriterium.

Kostbare tester. TOEFL er
utarbeidet for studenter i USA,ikke for doktorgradskandidateri Norge. Hvilken nytte har en
utenlandsk doktorgradskandidat i Trondheim av dokumenterte engelskkunnskaper ment
for studier og levekår i Omaha,
Laramie eller Fairbanks?

Nei til norsk. Ja til engelsk! Den franske studenten
C. kommer til Norge som
Erasmus-student. Han lærer
seg fort norsk. Til og med
hovedoppgaven skriver han på
norsk. C. planlegger å fortsette
med doktorgradsstudier ved
NTNU og prøvehører på noen
doktorgradsforelesninger, som
gis på norsk. C. søker om opptak til doktorgradsstudier og
blir nå konfrontert med det
absurde engelskkravet. «English only» er fullstendig i strid
med den opplevde realiteten: C.
har gjort alt på norsk, ved
NTNU og i dagligliv i Trondheim, men han får absolutt
ingen kreditt for det. Nei til
norsk, ja til engelsk! Ingen engelsk, ingen dr.
Hva er egentlig mening med«English only» for doktorgradsstudier? Doktorgradsreglementet tillater dansk, engelsk,
fransk, norsk, svensk og tysk
som språk i avhandlingen. Andrespråk kan brukes etter søknad.
Hvorfor skal en tysk dr. gradskandidat påvise engelskkunnskaper på TOEFL 170-nivå? For
bedre å kunne kommunisere
med sin sveitsiske NTNU-veileder? Doktorgradskandidater ved
NTNU kan kommunisere medsine veiledere på mange språk, f.
eks. på bulgarsk, fransk, gresk,
iransk, italiensk, kinesisk, neder-

Side 14 — Svart Cyan Magenta Gullandsk, polsk, rumensk, russisk,
serbisk, tyrkisk, tysk, urdu.

Puertorikanere har en
fordel… Engelskkunnskaper
til lesing av engelskspråklig
faglitteratur er selvfølgelig viktig. De fleste doktorgradskandidater vil ha slike kunnskaper,uansett hvor de kommer fra.
Unntatt er studenter fra landsom avsperrer seg fra engelsk.
Puerto Rico har siden 1898vært en amerikansk koloni.
Mer enn 100 års lingvistiskpress har vært nokså nytteløst.
Universiteter på Puerto Rico
underviser på spansk, puertorikanernes engelsknivå er lavt.
Likevel, en student fra Puerto
Rico med ingen eller minimal
kunnskaper i engelsk, kan tas
opp som doktorgradskandidat
ved NTNU. Puerto-rikaneren
har nemlig et amerikansk pass.
For NTNU kan prinsipielt alle
med amerikansk pass engelsk.
Faktisk viten teller ikke.

Sjanseløse ved NTNU. GM
får ikke adgang til doktorgradsstudier. GM snakker perfekt

engelsk. Hans morsmål er engelsk, hans mor er irsk. GM har
ikke lært engelsk på skolen og
han har derfor ingen papirer påsine engelskferdigheter. Ved
NTNU vil GM bli nektetadgang til doktorgradsstudier.
GM er Guglielmo Marconi,
nobelprisvinner i fysikk.
CVR har avsluttet sine BAog MS-studier i fysikk ved etengelskspråklig
universitet
med «highest distinction».
NTNU vil ikke godta CVRs perfekte engelskkunnskaper. CVR
kommer fra India. Indisk engelsk aksepteres ikke ved
NTNU. CVR er Chandrasekhara Venkata Raman, nobelprisvinner i fysikk. Hvis Raman
hadde kommet til NTNU før
15.8.1947 så hadde han fått adgang til dr.gradsstudier, for på
denne tiden var India en del av
England. Doktorgradskandidater med engelsk pass trenger
ikke å påvise engelskkunnskaper. Siden 16.8.47 er India
indisk. NTNU-administrasjonen har bestemt at indisk engelsk ikke er godt nok.
Det sies at AE var en tung-nem elev i skolen. Han klarte
likevel å gjennomføre et fysikkstudium ved ETH i Zürich. Ville
AE har bestått TOEFL? AE erdyslektiker og ville neppe oppnådd TOEFL 170, da engelsk er
et av språkene dyslektikere har
størst problemer med. AE ville
derfor ikke blitt tatt opp til doktorgradsstudier ved NTNU. AE
er Albert Einstein. Senere ble AE
amerikansk statsborger, og kunne derfor, 61 år gammel, tatt doktorgraden ved NTNU uten åpåvise engelskkunnskaper.
Evaluering av språkkunnskaper for doktorkandidater burde ikke være en oppgave for
NTNU-administrasjonen. Det
bør være veilederen som avgjør
hvilket språknivå doktorkandidater skal ha.
Hvor mange GMs og CVRs
har ikke fått adgang til dr.gradsstudier på grunn av NTNUs
meningsløse «English only»krav? Hvor lenge vil NTNU fortsette å avvise doktorgradskandidater som AE?
Richard Sliwka
hrs@nvg.ntnu.no

Var vi på det samme møtet?
For å si det rett ut ble jeg ganske
irritert over Tore Oksholens
reportasje fra valgmøtet på Dragvoll (Innsida 11.10.). Etter min
mening er referatet både surt og
partisk.
Oksholens sammendrag er
som følger: «Eit åttitals tilhøyrarar på eit blodfattigt møte». Jeg
går ut fra at antallet er noenlunde korrekt, men med det auditoriet som var valgt, fikk en ikke
inntrykk av at oppslutningen varså dårlig. Og spørsmålene til rektorkandidatene sto fortsatt i køda møtet ble avsluttet litt etter
planen! Valgkomiteens opplegg
med kandidatene til kollegiet

som panel var også god. De firekandidatene til rektoratet er
etter min mening både flinke oginteressante. En takk til dere alle
for at dere har meldt dere til verv
som kan virke så utakknemlige!
Reportasjen på Innsida
11.10. virker selvfølgelig ikke
appetittvekkende for det neste(og siste) valgmøtet der fokus settes på NTNU som utdanningsinstitusjon. Infoavdelingen oppfordres herved til tiltak for å
høyne interessen for valget!
Så mye om det sure, og overtil det partiske. Bare Skretting
siteres og nevnes i overskrift og
ingress. Hiis Hauge får senere

denne omtalen: «Då Hiis Hauge
fekk ordet nytta han høvet til ådriva litt reklame for seg sjølv.
– Internasjonalt nettverk av kolleger, som har gitt meg et nettverk som er viktig for ein rektorå ha». Tonen er etter min mening
unødvendig sleivete og respektløs. Da Hiis Hauge-teamet på det
første valgmøtet på Gløshaugenvalgte «ikke å bruke tid på seg
sjøl», men henviste til CV-er på
nettet, resulterte dette i noe kritikk. Følgelig var det naturlig å
starte med en presentasjon denne gangen!
Kari Hag

15

UNIVERSITETSAVISA NR. 14 – 18. OKTOBER 2001

NTNUs instituttstrategi:– et svarteperspill?
Knut H. Sørensen spør
rektorkandidateneom hvordan demener at de nye,store instituttene skalorganiseres og hvordan ledere skal
rekrutteres.

NTNU er i dag inne i den mest
intensive reformperiode som noe
norsk universitet har opplevd. I
løpet av kort tid skal vi gjennomføre en betydelig organisatorisk
omstrukturering i form av
sammenslåing av fakulteter og
institutter, samtidig som vi skal
følge opp den såkalte kvalitetsreformen som innebærer krav
om radikale endringer i studieopplegg og instituttorganisasjon.
Hoveddelen av dette skal realiseres på instituttnivå. Dette gjør
det nærliggende å utfordre rektorkandidatene på deres syn på
NTNUs instituttstrategi.

Få og rette linjer. Bakgrunnen for spørsmålet er enkel. De
organisatoriske
endringene
som er under gjennomføring,
gjenspeiler i hovedsak en organisasjonsestetisk ideologi med
preferanse for få og rette linjer.
Færre fakultet, færre instituttog avvikling av flest mulig
stabsfunksjoner
gjenspeiler
dette. Organisasjonsestetikken
stopper imidlertid ved instituttene. Prisen vi skal betale for et«handlekraftig» NTNU, er store
og til dels faglig heterogene og
amorfe institutter. Mens rektorog dekanene i det nye NTNU
kan nøye seg med å forholde
seg til fire–sju underordnede
ledd, risikerer instituttlederneå måtte forholde seg til 70–80.
For notatet som ligger under
Kollegiets beslutning, er helt
klart på at det ikke skal skje
noen formell organisering
under instituttnivået. Et fjerdenivå er «(p)rinsipielt ikke

Mer
humor
i Kollegiet!
I løpet av det siste året har jegvært tilhører på flere Kollegiemøter. Det har slått meg
at det er alt for lite humor idette forumet. Derfor bør
humor være en faktor som teller med når nye kollegierepresentanter skal velges. Jeg vil
anbefale at teknisk-administrativt personale gir sin stemme til Ole Martin Hansen fra
Maskinfakultetet. Han er eninnsatsvillig idé-spruter full av
humor!
Arne Asphjellønskelig, idet det kan øke
avstanden mellom fagmiljøer
og sentral ledelse, samt at etablering av flere nivåer kan
virke generelt byråkratiserende».
Dette er etter min oppfatning
ikke noe annet enn et svarteperspill der instituttlederne fårsvarteper. Notatet er formodentlig skrevet av en person som ikke
har satt sine ben på et institutt
på lang tid, og som er uten innsikt i de praktiske utfordringene
som instituttdrift medfører.
Resultatet av denne tenkningen
er enten at instituttlederne vilfå en umulig Herkules-oppgave,eller at de blir avhengig av å lage
løsninger bak ryggen på universitetsledelsen. Ingen kan drive
et institutt etter de mål som ersatt for dette i «kvalitetsreformen» og Orgut, uten en eller
annen form for stabil organisering på et fjerde nivå.

Får vi et nivå fire? Så langt
har rektorkandidatene profilert
seg noe ulikt i organisatoriske
spørsmål. Hiis Hauge og Feilberg har prioritert toppnivået
med sitt utspill om viserektorer. Skretting og Strømmen
har, på en lovende måte, sagt at
de vil fremme en utvikling av
faggrupper. De har imidlertid
ikke sagt noe om hvordan, og
dermed er vi like langt. Så hva
mener man?
Spørsmålet skal forstås riktig. Det er etter min mening gode
grunner for å foreslå færre fakultet og institutt for å styrke samhandlingen mellom nivå 1/2 ognivå 2/3. Så dette er ingen oppfordring om å angre seg, det er etreelt spørsmål om hva man vil
gjøre for å sikre at de nye og større instituttene faktisk kan fungere. Vil rektorkandidatene bruke ressurser på faggrupper/nivå
fire, og i så fall hvor mye og hvordan? Vil faggrupper/nivå fire bli
gitt noen form for beslutningsmyndighet eller kan en tenke seg
å la instituttstyrene legge opp
til en slik delegering?

Hvordan rekruttere nyeledere? Spørsmålet om instituttstrategi henger intimt sammen med «kvalitetsreformen».
Denne reformen har som ett av
sine sentrale premiss at de fleste nåværende instituttledere
ikke duger. NTNUs nåværende
ledelse har sluttet seg til dette
synet (men har av gåtefulleårsaker funnet ut at de nåværende ikke særlig dugelige
instituttlederne skal få sinfunksjonstid forlenget med åttemåneder). Stortinget har bestemt at problemet skal løses
ved at instituttlederne skal
ansettes, og i kommentarene til
høringsutkastet til ny universitetslov presiseres det at instituttlederstillingene skal lyses
ut offentlig for å få eksterne
søkere.
Hvordan har rektorkandidatene tenkt å håndtere denne
situasjonen? Hva skjer ved institutter der «man» velger en velkvalifisert ekstern søker? Blirden avgående instituttleder sagt
opp eller finnes det midler til nyeansettelser? Bør i så fall alle
NTNU-ansatte la være å søke
instituttlederstillingene fordi det
er den eneste måten instituttet
kan få tilført en stilling? Tror
rektorkandidatene at det overhodet finnes velkvalifiserte mennesker som vil finne på å søkeen stilling der man risikerer åha direkte faglig og personalmessig ansvar for 70–80 personer?
Knut H. Sørensen

Et spørsmål om
personalpolitikk
En rekke fakulteter er som kjent
på vei inn i en omorganiseringsprosess. Slike prosesser er erfaringsmessig vanskelige, spesielt
for den delen av det tekniskadministrative personalet som
blir direkte berørt. Et argument
bak omorganiseringsprosessen
var antakelsen om administrative rasjonaliseringsgevinster. Itråd med dette har universitetsledelsen ikke villet garantere
jobbsikkerhet, men henviser til
bestemmelsene i tjenestemannsloven. Dette har skapt
betydelig usikkerhet og frustrasjon hos mange arbeidstakere.
Vi tviler ikke på at ledelsen har
sitt på det tørre juridisk, men er
det klokt å gå inn i en vanskelig
prosess med så mye usikkerhet?
Vår magefølelse er at eventuelle

Side 15 — Svart Cyan
Magenta Gul

Det vil i denne sammenhengvære nærliggende å forvente at
rektorkandidatene hjelper til
med å fortolke Kollegiets vedtak
om at det skal skapes en ny instituttstruktur som «er mer hensiktsmessig» og «bygger på en
faglig bedre inndeling» og som
fører til færre institutt (K-sak
65/01, fjerde ledd). Særlig er vi
nok mange som er spent på hva
rektorkandidatene tror er ment
med «faglig bedre inndeling».

rasjonaliseringsgevinster ermarginale, og vil neppe få effekt
før om et par år, når merarbeidet
i forbindelse med selve omorganiseringsprosessen er unnagjort.
Eventuelle rasjonaliseringsgevinster burde derfor kunne tas
ut i forbindelse med naturlig
avgang.
Kort sagt: Vi ser ikke poenget med ikke å garantere jobbsikkerhet gjennom denne vanskelige fasen. Kunne dagens prorektor og rektorkandidat forklare oss det?
Eivind Hiis Hauge/
Julie Feilberg

fra biblioteket

I denne spalten vil vi i tidaframover gi deg tips og rådom hvordan du får mest glede og
nytte av ditt universitetsbibliotek.

ElektronisketidsskrifterLett, raskt og «gratis»

De fleste av UBiTs ca. 3400 elektroniske tidsskrift krever at duer tilkoblet NTNUs nettverk forå få tilgang til fulltekstartiklene.
Noen tidsskrifter krever innlogging via passord. I disse tilfellene finnes det en lenke til en
passordliste, som bare er tilgjengelig for NTNU-brukere.
NTNU oppringt gir også muligheter for å nå de elektronisketidsskriftene hjemmefra.
Fulltekstartiklene finnes oftei en nettversjon (html-format) og
en utskriftsvennlig versjon (pdfformat). Ønsker du gode utskrifter, er det viktig å bruke pdf-versjonen. Dette filformatet kreverimidlertid at du har gratisprogrammet Adobe Acrobat Reader
installert på PC’en.
Fordelene med nettversjonen
av en artikkel er at den er interaktiv (du kan hoppe mellom ulike deler i artikkelen, for eksempel mellom tekst og referanselista), eller mellom referanselista og en referansedatabase (for åfå tilgang til de refererte artikler’s abstract o.l.). I tillegg er
det mulig å kopiere figurer, tabeller og deler av teksten.

Hvor finner du tidsskriftene? Søk etter elektronisketidsskrift i Bibsys blir mest
effektivt ved at du via toppmenyen på Bibsys-siden velger å
søke bare i tidsskrifter. I det
nye søkebildet som du da får(figur 1), har du mulighet til åsøke opp et bestemt tidsskrift,
eventuelt søke opp bare den
elektroniske versjonen. Dette
søkebildet gir også muligheten
for alfabetisk browsing på bokstav. Dette er en god strategi
hvis du ønsker å danne deg etbilde av utvalget av elektroniske tidsskrifter.
Når et tidsskrift som finnes
i en elektronisk utgave er søkt
Figur 1:
Tidsskriftsøk i
Bibsys.

Figur 2:Eksempelpå en Bibsyspost foret elektronisk tidsskrift.

opp, vil det i mange tilfeller bli
oppgitt ulike lenker til dette tidsskriftet (figur 2).
I slike tilfeller er det viktig åvelge den eller de lenkene som
det står «UBiT» bak. Det finnes
ulike leverandører av de elektroniske utgavene, og brukere
ved NTNU har som regel tilgang
til bare én av disse.
Noen av UBiTs seksjonsbibliotek har laget skreddersydde
lister over elektroniske tidsskrift
innen bestemte fagområder.
Eksempler på slike lister finnes
her:Medisin & helsefag:
http://www.ub.ntnu.no/mbis/fullt
x.php
Teknologiske fag:
http://www.ub.ntnu.no/fakbib/glo
shaug/fjltjen/ntnufulltekst.htm
Psykologi, informatikk &matematikk:
http://www.ub.ntnu.no/fakbib/lad
e/ladeftxt.php

Problemer? Oppstår problemer i forbindelse med åpningen
av pdf-filer, kan dette skyldes
at Adobe Acrobat Reader ikke
er installert på datamaskinen.
I en del tilfeller skyldes problemene midlertidig servervedlikehold eller problemer hos
leverandøren. Vedvarer problemene, kan det lønne seg å
melde fra til ditt lokale bibliotek.

«NTNU har ein del bygningar som ville vera veleigna som barnehagar.
Eit døme er huset som informasjonsavdelinga held til i på Gløshaugen.»baksidaFørsteamanuensis Ingunn Hagen mener at NTNUs informasjonsmedarbeidere vil gjøre
bedre nytte for seg som førskolelærere (fra ntnu.fritt-forum 11. oktober).

Danskene vil
ansette rektorer

Er Zack ekte?
USA: Det nærmer seg ny sesongfor å lage rekrutteringsmateriell. I den forbindelse har vi etlite tips: Undersøk opprinnelsen
til bilder som skal brukes i nye
brosjyrer, på plakater og nettsider. I USA har universitetenes
bildemanipulering faktisk blitt
et avistema. Det startet med atden fargede studenten Diallo
Shabazz ved University of Wisconsin tilfeldigvis oppdaget at
han var avbildet på forsiden til
universitetets nye rekrutteringsbrosjyre. Her stod han tilsynelatende som enslig farget
person på en fotballtribune, i et
hav av smilende hvite medstudenter. Problemet var bare at
Diallo aldri hadde vært tilskuer
på fotballkampen. Faktisk så
hadde kampen blitt spilt engang i 1993. Etter hvert kom
det fram at hans ansikt var blitt
manipulert og speilvendt inn
på bildet, for at universitetet

utad skulle fremstå
med et mer politisk korrekt etnisk mangfold.
Bare noen
uker senere
ble University of Idaho tatt på
fersken.
På toppen
av universitetets
hovedsidepåannen av asiatisk opprinnelse.
Men ikke lenge etter måtte bildene fjernes da det ble kjent at
de to representantene for minoritetsgrupper egentlig var hvite personer, hvis fotos hadde
blitt utsatt for kreativ fargefiltrering på en pc.

DANMARK: Også i Danmarkskal universitetsloven revideres.
Det vil blant annet innebære at
ordningen med valgte rektorerstår for fall. Rektorene skal i stedet ansettes av styret, etter eksterne utlysninger. Både Danske
Studerendes Fællesråd (DSF) og
landets rektorer har tatt skarp
avstand fra forslaget. De frykter at demokratiet vil forsvinne
ved innføringen av uavhengige
styrer og ansatte rektorer. Forøvrig har Københavns Universitet nettopp vedtatt en ny
struktur hvor dekanene skalinngå i et ledelsesteam sammen
med rektor.

Spokane Community Colleges lærte ikke av disse tabbene.
I en annonsekampanje i sommer brukte de store bilder av
sin vellykkede historiestudent«Zack», for å lokke til seg
søkere. Men «Zack» var et fantasiprodukt, plukket ut fra
katalogen til et bildebyrå. Det
viste seg at Zack egentlig het
Alexandre Thiollier og livnærte
seg av å selge juveler – i Brasil.
I byråets katalog går han underbetegnelsen T2_06.

veven var det plassert bilder
av åtte smilende ungdommer,
hvorav en var mørkhudet og en

Belastet
ENGLAND/SANDEFJORD:
Den engelske avisa The Guardian kunne nylig bringe nyheten om at det ved Oxford University befinner seg en gjesteforsker ved navn bin Laden.
Men det er visst ingen grunn
til å sette store troppestyrker
inn mot akkurat denne mannen. Han er riktig nok sosialantropolog med Midtøstenstudier som spesiale, men skalellers være fredelig nok.
Også ved Harvard i USA
har de to gjesteforskere med
det etter hvert nokså belastede navn bin Laden. I amerikanske aviser dukker nå stadig mennesker med dette eller
liknende navn opp, og ber såpent om ikke å bli puttet i bås
med ham borti Afghanistan.

Dårlig selskap for Marx

Akademikernes
Radioklubb

TYSKLAND: FortiBonn i 1917-18.
da innhentet uniEtter at boka komversitetet i Bonn da
ut har universitetet
det nylig publisertefått sterk kritikk
en bok om sin egenfordi lista ikke
historie. Det 250
inneholder et enessider tykke verket
te ord som forklainneholder blant
rer den tidligere
annet en liste overstudentens noe spelærestedets mest
sielle plass i verberømte studenter.
denshistorien. Men
På lista finner vi
ledelsen vil ikkenavn som Karlbeklage og har nekMarx,Friedrichtet å inndra boka.
Nietzsche – og Joseph Goebbels
De hevder i stedet
Joseph Goebbels.
at de bare har hattHitlers beryktede propagandatil hensikt å være åpen om uniminister studerte HF-fag i
versitetets historie.

HELE VERDEN: I forrige nummer av Universitetsavisa kom
vi i skade for å påstå at Akademisk Radioklubb ble stiftet i
1925. Dette var en linjefeil og
utsagnet kjennes herved for dødtog maktesløst. Ifølge medlem 73
de LC8MAT ble nemlig denærverdige klubben startet to år
tidligere, i 1923.
Klubben har blant annet
ansvaret for UKE-senderen,
Norges eldste nærradio, og deneneste nærradio med hele verden som nedslagsområde.

NTNU – et utdanningssted

for framtida?
5. november skal det velges ny
rektor og prorektor på NTNU.

«Debatten om hvilken universitetsmodell og hvilken administrativ modell UNIT skal hai framtida, blir trolig avsluttavåren 1992,» skrev Universitetsavisa tillitsfullt den 24.
oktober 1991.
Artikkelen tar for seg historikken fra Kleppe-komiteen i1961 foreslo opprettelse av Universitetet i Trondheim (UNIT)og til Kollegiet i 1991 nedsatteen prosjektgruppe for å utrede
mulige administrasjonsmodeller.
(Karsten Jakobsens visjon i1990 om et «Norges teknisknaturvitenskapelige universitet» blir bare hastig omtalt

på fire linjer, som en uvesentlig og forgangen parentes.)
Prosjektgruppa foreslo toadministrasjonsmodeller: «enintegrert og en delt modell» –mens «AVH-rektor Magne Dybvig og NTH-rektor Karsten
Jakobsen foreslår en asymmetrisk universitetsmodell med en
tilhørende administrasjonsmodell UNIT,» skrev avisa, hva
nå det egentlig skulle bety.
Men ganske snart skullealtså universitetet ha fått sin
endelige administrative modell,og det var noe alle så fram til.
For nå var de litt trøtte, altså,av denne debatten…

Debattmøte på Samfundet
31. oktoberklokken 14.30
i Storsalen

Har du ikke bestemt deg?
Nå har du sjansen.
Krev svar på det du lurer på!
Tema:
Studiekvalitet
Utdanningspolitikk
Etter- og videreutdanning

Utgis av Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Distribueres i 13 000 eks. annenhver fredag i vår- og høstsemesteret.
REDAKTØR: Jan Erik Kaarø
REDAKSJONSSEKRETÆR: Lisa Olstad
ANSVARLIG REDAKTØR:Info.direktør Anne Katharine Dahl

REDAKSJON: Medieseksjonen,
Informasjonsenheten
LAYOUT: Hege Pedersen, NTNU-trykk
TRYKK: ST-Trykk AS, Orkanger

Side 16 — Svart Cyan Magenta Gul

POSTADRESSE: Universitetsavisa,
Info.enheten NTNU, 7491 TrondheimBESØKSADRESSE: Info.huset på
Gløshaugen (O.S. Bragstads plass 1)

TELEFON: 73 59 55 40
TELEFAKS: 73 59 54 37
E-POST: medieseksjonen@adm.ntnu.no

på sidenDionysisk
bussjustis
Han er lett å få øye på – vakker
som Apollon, langlemmet med
lyst hår som faller ned foran
ansiktet. Legemet har han slapt
sluppet ned på et sete, sekken
på den ledige plassen ved siden.
I sine slanke, rene hender holder
han en åpen bok.
Jeg har nettopp gått på morgenbussen på vei til Gløshaugen. Tre seter er i prinsippet
ledige, ett ved siden av Apollon,
to andre lenger bak. Jeg vil helst
sitte på ett av dem, men begge er
okkupert av unge gutter – tronende som eneherskende bløtdyr på hvert sitt dobbeltsete.
Blekkspruten til venstre harslengt sekken på det ledige, og
molusken til høyre nærmest flyter utover begge plassene. Jeg
stopper, ser fra den ene til den
andre, men de stirrer bare ut av
vinduet . «Unnskyld,» kvitrer jeg
i E-dur, «kan jeg få sette meg på
en av plassene?» Molusken snøfter sløvt og trekker såvidt til segknærne.
På neste stopp stiger en voksen dame ombord. Blekkspruten
later som ingenting. Hun ser segrådvill omkring – og spør med
fløytepipestemme «om han vennligst kunne ... » Tregt trekker
han sine lange tentakler til seg
og puffer sekken ned på gulvet.
Engstelig og kortpustet setterhun seg mens svetten pipler
fram på overleppen.
Opphøyde Apollon leser tilsynelatende fortsatt. Bokas tittel er «Justis». Han skal kanskje
en gang bli jurist – muligens ha
en prøve i dag om lov og rett.
Bussen stopper igjen. En
eldre mann subber inn og kommer til setet med Apollons sekk
– nå det eneste ledige. Mannen
er tydeligvis et dannet menneske, for han trenger seg ikke på,
men snur seg rådvill og klamrer seg fast når bussen starter.
Rettferdige Apollon leser uanfektet. Alle stirrer på ham, påsekken og på mannen. Jeg kjenner blodtrykket stige, og like før
kokepunktet bøyer jeg meg bort,pirker ham lett på kneet, og
knurrer fløtemykt mellom
sammenbitte tenner: «Unnskyld,
men du som sitter og leser om
jus og rettferdighet – kan duflytte sekken din, så den mannen der kan få sette seg?»
Han ser ikke engang opp,
men tar faktisk sekken og dropper den vilkårlig ved føttene, slik
at andre som kommer inn, lettvil snuble i stroppene. Mannen
får endelig satt seg, og sukker
tungt. Da kjenner jeg min nye,hurpete identitet gjære fram og
bli til en fullbåren, bedrevitende,
gloheit kjerring. – Og nyter det!
Så – unge gutter – pass dere!
Dere skal såvisst ikke forbli
apollonsk opphøyde og eneherskende utflytende i all evighet.
I nær framtid kommer en dionysisk, middelaldrende hurpe i
hetetokt-rus til å ta igjen med
sterkere lut enn jeg gjorde i dag.
Bare vent!