Rettferdig

Mer i hodet

Venter i frykt

Snart får institutta tilgang
på kaffi produsert av bønder som har fått brukbart
betalt for arbeidet sitt.

Danserne har det i beina. Men
er de fornøyd med det? Nånei.
Nå vil de sannelig ha påfyll for
hodet også.

Palestinske Sanaa Aqil er
NTNU-student. – Å vente
på en katastrofe er psykologisk forferdelig, sier hun.

Side 6

Side 6

Side 4A-BLADNTNUsinternavis
nr. 6
18.04.2002

Nedre grense

Kan tape i tippespillet
NTNU kan miste 60 millioner forskningskronerårlig hvis Stortinget tirsdag vedtar å endre lovenom pengespill. Flere av de politiske partiene
mener at forskningen ikke lenger bør få en del av

tippemidlene. Hvert år kanaliseres hele 800 millioner kroner i tippemidler til Norges forskningsråd, som fordeler dem videre. NTNUs relative
andel av dette er om lag 60 millioner kroner.
Side 5Tyske
tradisjoner
på hellStore stryktall volder
hodebry. Bør NTNU
innføre en nedre
karaktergrense ved
studentopptaket?
Side 2

Vekselbruk
NTNU og HiST vil
legge spesielt til rette
for at toppidrettsutøvere skal velge
Trondheim som
studiested.
Side 3Lokal-TV
I uka som kommer,
kan du se levende bilder i vår lokale nettavis InnsidaUT.
Side 4
FOTO: SYNNØVE RESSEM

Tysk er i ferd med å bli
et lavstatusfag i grunnskolen, og relativt få
NTNU-studenter ønsker
å reise til Tyskland.
Samtidig står tyske ungdommer i kø for å få
komme til Trondheim. De
tyske utvekslingsstudentene på bildet, fra venstre Torsten Wendler,
Simone Bartsch og Lars
Wagner, trives godt ved
NTNU. For universitetvårt har godt rennomé i
Tyskland, blant annet
som følge av historiskebånd som strekker seg
helt tilbake til opprettelsen av NTH i 1910.

Side 8-9

Bistand
Er det i det hele tattnoen som taler Sør
sin sak?
Side 7

Attac
Oppslaget i forrige
avis om organisasjonen Attac har sattsinnene i kok.
Side 14

Neste nummer av
Universitetsavisa
kommer ut tirsdag
den 14. mai.

Vitskap under militær kommando
Gjennom eit kontor i
London set det amerikanske forsvaret ut oppdrag
til europeiske forskarar.
Forsking for US Army er
prostitusjon, meiner stortingsrepresentant Ingvild
Vaggen Malvik. Ho har
permisjon frå stillinga
som NTNU-forskar.
Universitetsavisa harsnakka med NTNUtilsette som tek oppdragfrå både norske og ameri-kanske generalar – og
med forskarar som ikkje
kunne tenke seg å ta
slike oppdrag.
Kvar går grensa for kva
som er etisk akseptabelt?
Er det meir moralsk åforske på panserplaterenn på rakettar? Er det
greitt å vere til nytte forforsvaret i vårt eige land,
men ikkje i andre?

Nei til
kvotering
Radikal kjønnskvotering ser ved
NTNU foreløpig ut
til bare å favorisere hunnkjønnet.
Ved jentedominerte studieretninger
er det liten glød forå kvotere inn
gutter.
Side 3

Side 10-11

Les daglige nyheter på http://innsidaUT.ntnu.no/ Send tips til: medieseksjonen@adm.ntnu.no
Side 1 — Svart Cyan Magenta Gul

2

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 2002

på dagsordenen«Som matematikklektorer i videregående skole vil vi påstå at de gode elevene imatematikk er like gode nå som før, men de har med seg andre kunnskaper enn
tidligere! De har nemlig fått opplæring og vurdering etter nye læreplaner.»
Leserinnlegg fra fem lektorer ved Lindås gymnas i Bergens tidende 7. april

ledelsenhar ordet

Prorektor
Julie Feilberg

Kvalitetsreformen
Arbeidet med Kvalitetsreformen ved
NTNU er i full gang. På sentralt nivåer arbeidet organisert som et prosjekt
med en overordnet styringsgruppe og
tre underutvalg som arbeider med henholdsvis gradsreglement, læringskvalitet, og IKT og læring (fleksibellæring).
Fakultetene arbeider med utviklingen av studieprogrammene tilbachelorgraden som skal tilbys fra høsten 2003, og med høringene om kravene til mastergradene og gradsforskriften. I fagmiljøene arbeides det med
prosjekter som fokuserer på alternative undervisnings- og evalueringsformer, og Program for Lærerutdanninger i gang med å utvikle et kurs for«læringsassistenter» i samarbeid med
ulike fagmiljøer. Informasjon om det
arbeidet som pågår i regi av de tre
utvalgene som arbeider med Kvalitetsreformen, er lagt ut på nettet på
http://www.ntnu.no/kvalitetsreformen/.
Informasjon om arbeidet på fakultetene skal også legges ut på denne siden.
Blant de store utfordringene i tilknytning til Kvalitetsreformen er
utviklingen av et kvalitetssikringssystem med en bred forankring i fagmiljøene, og utvikling av nye studieprogrammer. Når det gjelder studieprogrammer, påpeker statssekretær Bjørn
Haugstad i en kronikk i Under Dusken
i forrige uke at man ønsker at de nyebachelor- og mastergradene blir «mer
relevante for arbeids- og næringsliv».
Dette er en utfordring vi må ta på alvor.
Den innebærer at bachelorgradeneskal ha større mål enn det å gi grunnlag for en mastergrad. De skal væreselvstendige, målrettede studietilbud
med klar samfunnsrelevans. Det harvist seg at NTNU har «tjent på» å væreet annerledes universitet i den forstandat studenter har søkt seg også til defrie studiene ved NTNU på grunn av
hovedprofilen vår. Denne annerledesheten bør kunne utvikles videre i form
av tverrfakultære studieprogrammer
med fagkombinasjoner som er spesielle for NTNU, og som avspeiler vårtfokus på tverrfaglighet. Her har vi en
oppgave å gjøre!
I Ot. prop. nr 40 foreslås lovfesting
av at institusjonene skal ha tilfredsstillende interne systemer for kvalitetssikring. Kvalitetssikringssystemetskal evalueres av Akkrediterings- og
evalueringsorganet, og institusjonens
rett til å tilby nye studier vil væreavhengig av at de har et tilfredsstillende system. Det er viktig at vi nåkommer raskt i gang med å utvikle etintegrert og systematisk kvalitetssikringsarbeid ved NTNU. Det innebærer
at vi må vurdere hvilke elementer etslikt system skal inneholde. I første
omgang er det antagelig viktigere at vi
kan dokumentere at det foregår et systematisk og dokumenterbart kvalitetsutviklingsarbeid innenfor alleutdanningene, enn at de er underlagt
felles normer og prosedyrer. Styringsgruppen for arbeidet med Kvalitetsreformen starter det systematiske arbeidet med utviklingen av kvalitetssikringssystemet i slutten av denne måneden.

illustrasjon: elin horn

Hvordan gjøre ringen skinnende fin igjen
Stryktall ved NTNU
volder hodebry. Onsdag
diskuterte NTNUs
styre (Kollegiet) innføring av nedre poenggrense på sivilingeniørstudiet.
I en februarutgave av Teknisk
Ukeblad var det sivilingeniørringen som prydet forsida:
Symbolet mange forbinder
med NTNU, og enda flere med
NTH. En ring som skal vitne
om kvalitet. Tittelen som stod
til ringen på forsida, var ikke
like prydelig for NTNU. «Glansen forsvinner,» konkluderte
TU. I et senere nummer av
samme blad rykket viserektor ved sivilingeniørutdanningen ved NTNU, Kjell Malvig, ut og avviste at sivilingeniørutdanningen er i krise.
Han angrep TU for å velge en«forbasket gal og urettferdig»
reportasjeform som feilinformerte potensielle studenter.

Oppslag etter oppslag.
Oppslaget i Teknisk Ukeblad
har langt fra vært det eneste
som har vekket oppsikt
denne vinteren. Oppslag
etter oppslag i mediene har
denne vinteren meldt om«forfallet ved NTNU». Mange
mener at dette skyldes dårlige kunnskaper fra studentene som begynner. Bergens
Tidende hadde i en artikkelserieommatteforfallet
avslørt at lærere i videregående skole med vilje unngår
å sette for lave karakterer.
Da slipper de styret med klager fra elevene.

Poenggrense?

Tross
Malvigs formaninger om at
alt er såre vel, og ikke verreenn før, har saken nådd sty-

Side 2 — Svart Cyan Magenta Gul

rebordet ved NTNU til vurdering.
Onsdag diskuterte Kollegiet saken. Flere av styremedlemmene startet med å
kritisere notatet som lå til
grunn, for å være for synsende.
Rigmor Austgulen foresloen bedre forskning og dokumentasjon på hvordan det
har gått med studenter som
kommer inn med lav poenggrense.
Studentrepresentant
Hanne Skaare Pedersen
minnet om at selv om du får
en 2-er i matematikk, kan du
likevel glatt få mer enn ennedre grense som settes på
48 poeng. Da ble det foreslått
at det er karakteren i det
enkelte fag som skal telle.
Kollegiets andre studentrepresentant, Sindre Balas,mente at karaktersystemet ivideregående skole ikke ergodt nok. Det kan være blodig urettferdig, og dårlige
karakterer kan det bli fordilæreren ikke liker deg. Det
kan dessuten være tilfeldigom du havner under eller
over en poenggrense på 48,
understreket Balas.
Studentrepresentantene
mente at det ikke nødvendigvis var studentene det var
noe galt med, men kanskje
det pedagogiske opplegget
ved NTNU.
Mange av styrerepresentantene understreket atdette er en stor og viktig sakfor NTNU, men i denne runden skulle det ikke bli fattet
noe vedtak.
Den eksterne representanten Christian Thommessen var likevel klar i konklusjonen.
– En må være både blindog halt for å se at det ikke ernoen sammenheng mellomdårlige karakterer på videre-gående og dårlige karakterer
på universitetet, mente Thommessen.

Fåtall ryker ut. Notatet,
som er ført i pennen av seniorrådgiver Åge Søsveen ved
Studieavdelinga, er laget påbakgrunn av en rekke interne, statistiske rapporter somfaglærere har laget om sinestudenter. Kollegienotatet
avliver noen myter og stakerut mulige veier. I notatet
skriver Søsveen at en innføring av en nedre poenggrense på 48 poeng neppe kanvære den rette for å bedre
kandidatenes
resultater.
Bare 86 studenter, det vil si
cirka seks prosent av det
totale opptaket i 2001, ville
med et slikt krav ikke kommet inn. En innføring av en
slik grense vil dessuten ensidig ramme de linjene somallerede har rekrutteringsproblemer.
Undersøkelser
somsammenligner resultater fra
videregående skole og oppnådd resultat i Matematikk1faget, tyder ikke på at det er
en klar sammenheng mellom
middels gode karakterer ivideregående (det vil si 3 og 4)
og stryk på universitetet. «Om
du gjør det ganske bra i matematikk på videregående,
behøver det altså ikke bety at
du gjør det bra ved Matematikk 1», heter det i notatet. Det
må derfor søkes etter andre
forklaringer.

Forstoikkemålet.

Professor Rolv Lenschow
gjennomførte høsten 2001 en
dybdeevaluering blant byggstudenter som fulgte dette
faget. Han kartla tidsforbruk
i semesteret, forståelse av
fagets læringsmål, øvingsopplegg og oppnådde resultater. Mindre enn 20 prosent

av studentene hadde oppfattet hva som var læringsmålet med faget. Disse observasjonene kan antakeligvis forklares ved at undervisningsopplegg og læringsmønster igrunnskole og i videregående
skole har endret seg over tid,og at det pedagogiske opplegget ved siv.ing.-utdanningenikke har endret seg i takt
med endringene i grunn- og
videregående skole.

Tiltak?

Søsveen stiller
spørsmålet om sivilingeniørutdanningen er for mangfoldig og spesialisert.
En reduksjon i antall studieretninger ved oppstarten
av studiet og valg av linjer til
et senere stadium i studiet,kan derfor være et mulig virkemiddel for å styre studentstrømmen og for å øke kvaliteten i studiet, vurderes det.
En annen mulighet som
luftes, er å åpne studiene foralle, for så å gjøre det endelige opptaket etter ett år. Lignende tanker har også professor Helge Nørstrud nylig
flagget i Teknisk Ukeblad.
Nørstrud vil kaste ut studenter som ikke lærer noe, foreksempel etter ett år. Eksamener etter ett år må bestås
for at studentene skal fortsette, er hans resept.
Hovedtiltakene i notatet
er foreslått for å forbedre det
totale utdanningstilbudet
internt, og som en satsing på
merkevarebygging og styrket
markedsføring i et «kjøpers
marked».

TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

3

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 2002

nyheter

Alltid oppdaterte nyheter på
http://innsidaUT.ntnu.no/Vil ikke ha radikal kvotering
av gutter
Jentene dominerer psykologistudiet, men verken
studenter eller instituttledelse går inn for en
radikal kjønnskvotering av gutter.

Med tolv mot ti stemmer har
Studenttinget gitt støtte til regjeringens forslag om radikal
kjønnsvotering ved opptak til
høyere utdanning. Forslaget
innebærer at det kjønnet som erunderrepresentert ved opptak til
et studium, kan gå foran – selv
med dårligere karakterer enn
søkere av det annet kjønn.
Reformen er særlig ment åskulle øke kvinneandelen ved
mannsdominerte studieretninger. Men skal ordningen praktiseres også når jentene er i flertall? Ved psykologistudiet er den
totale kvinneandelen 68 prosent.
Ved grunnfag har andelen værtover 70 prosent, men ligger nåpå 65. Profesjonsstudiet har fortida 71 prosent kvinner.

Karakterer– En god kjønnsbalanse er positivt for miljøet, men den må være basert på
frivillighet og interesse for faget, sier (f.v.) Mari Birkelund Bjørn, Vilde
Wahlstrøm, Eirik S. Holand og Inger Marie Kvarum.
FOTO SYNNØVE RESSEM

først. Instituttleder Hroar Klempe ønsker
ikke å innføre radikal kjønnskvotering av den grunn. Hanviser til at studentene ikke har
ytret noe ønske om dette. – Viplanlegger ingen endring av
opptaket til det åpne grunnstudiet. Derimot kan det bli aktuelt å innføre en mild form for

kvotering ved opptak til profesjonsstudiet. Nasjonalt råd forpsykologutdanning går inn forå gi det underrepresenterte
kjønn fortrinnsrett ved opptak
når kandidatene ellers stårlikt. Karakterene fra psykologi
grunnfag skal legges til grunn
forvurderingen, opplyser
Klempe.
– Vi går sterkt imot å la gutter gå foran i opptakskøen ene
og alene på grunn av sitt kjønn.
Det ville være grovt urettferdig
for jentene og sikkert føles ubehagelig for guttene. Det menerPsykologisk fagutvalg, representert ved Inger Marie Kvarum,
Eirik Holand, Mari Birkelund
Bjørn og Vilde Wahlstrøm. De vil
at karakterene skal værebestemmende for inntak. Men
når gutter og jenter har likt
karaktergrunnlag, er det helt iorden å favorisere guttene.

Gal ende. – En god kjønnsbalanse er positivt for miljøet,men den må være basert på frivillighet og interesse for faget,
understreker Mari. Eirik trekker fram at kjønnskvotering er

en gal ende å begynne i. Han
mener at faget må tilrettelegges annerledes og gjøres merinteressant. Han får bifall av
jentene, som framhever at det
må gjøres noe med innholdet i
studieinformasjonen. – Denbygger opp om mange myter og
er ensidig rettet mot den kliniske delen av studiet. Og, lik
andre helse- og sosialfag, har
klinisk psykologi liten appell
hos gutta. I virkeligheten er
dette bare en liten del av studiet. Normalpsykologien er viktigst og kan brukes som inngangsport til utallige yrker.
Dette blir underkommunisert i
rekrutteringsarbeidet, mener
fagutvalget.
Ved Det medisinske fakultet
får vi opplyst at kjønnsfordelinga
er 60 prosent kvinner og 40 prosent menn. Fakultetet vurderer
dette som problefritt og har ikke
diskutert eventuelle tiltak.
SYNNØVE RESSEM

Trondheim for toppidrettsutøvereNTNU og Høgskolen i
Sør-Trøndelag vil samarbeide med Olympiatoppen for å få ambisiøse idrettsutøvere til åvelge Trondheim som
studiested.
Langrennsløper Frode Estil, skiskytter Halvard Hanevold, skøyteløper Grunde Njøs og fotballspiller Fredrik Winsnes har
prøvd det – å kombinere idrett påhøyt nivå og studier ved NTNU.
På et seminar i forrige uke, hvor
representanter fra Høgskolen i
Sør-Trøndelag, NTNU, Studentsamskipnaden, NTNUI, Trondheim kommune og Olympiatoppen var til stede, presenterte
noen toppidrettsutøvere som studerer i Trondheim, sine erfaringer fra «vekselbruket».
– Flere av utøverne savnet
informasjon om hvilke muligheter de har for å kombinere studier med en idrettskarriere, forteller seksjonssjef Anne Sølberg
Ellingsen ved Studieavdelingenpå NTNU.

Trenger et forum. Det finnes tilbud om tilrettelagt studieprogresjon ved både medisinstudiet og siv.ing.-studiet ved
NTNU i dag. Men ordningen er
for lite kjent, mener Ellingsen.
Hun tror et kontaktledd
mellom idrettsutøveren og studiestedet kan være en god idé.
– Dette er fortsatt på planleggingsstadiet. Men vi trenger
et forum. Og kanskje kan vi ved
NTNU løse mye ved å arrangere
et par møter hvert semester, deridrettsutøverne kan møte studie-

veiledere og kanskje også karriererådgiver. Disse studentene vil
jo ha behov for et tilpasset opplegg når de går ut i arbeid også,sier Ellingsen.
– På den måten kan vi bli
kjent med idrettsutøvernes erfaringer – noe som gjør oss bedre istand til å legge forholdene tilrette for dem både på kort og
lang sikt. Dessuten er det svært
viktig å komme i dialog med trenerne, som kanskje har en tendens til først og fremst å seidrettsutøveren og ikke studenten, mener hun.

Ambassadører.

NTNU
ønsker å kunne gi et godt tilbud
til aktive idrettsutøvere, og vil
gå inn for å rekruttere studenter fra idrettslinjer rundt om i
landet. Toppidrettsutøverne
som var til stede på seminaret i
forrige uke, sa seg villige til åvære ambassadører for NTNU i
den forbindelse – en ordningogså Olympiatoppens AtleKvålsvoll var svært positiv til.
– Ved å henvende seg til elever i videregående skole kan defremstå som gode rollemodeller,og fortelle at det er gode muligheter ved NTNU dersom manønsker å fortsette som aktiv
idrettsutøver samtidig som man
er student, sier Anne Sølberg
Ellingsen.

TORA SALTNES
tora.saltnes@adm.ntnu.no

Mens Fredrik Winsnes var i Rosenborgs spillerstall, var han også student ved NTNU. Nå ønsker NTNU å
legge enda bedre til rette for idrettsutøvere som vil kombinere toppFOTO: SCANPIX
idrett og studier.

Side 3 — Svart Cyan Magenta Gul

synnove.ressem@adm.ntnu.no

4

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 2002

nyheter

Ringer hjem til Palestina hver dag
Det er ikke lett å værestudent i Trondheim
når tankene er hjemmei Palestina.
– Min mor er glad for at jeg er i
Norge. Hun sier at hvis det skjer
noe med dem der hjemme, er det
i hvert fall én i familien som overlever, sier den palestinske NTNUstudenten Sanaa Aqil. Hun har
et Statoil-kort festa på skjerfet
sitt. Mastergradsstudenten ipetroleumsteknologi er for tiden
tilknyttet oljeselskapets forskningssenter på Rotvoll. Til NTNU
kom hun i august 2000. Hjemme
har hun ikke vært siden da.

Ser TV. Hver dag ser hun på

Sanaa Aqil (28) er en av fire palestinere som for tiden studerer ved NTNU. Til sommeren må hun reise hjem til etland i krig.
FOTO: TORE HUGUBAKKEN

nyhetene på BBC og CNN. Hverdag ringer hun hjem til familien.
Mor, far, tre brødre og ei søster
er midt opp i konflikt som bare
ser ut til å bli verre og verre.
Sanaa har mistet mye av troen
på at ting kan løse seg. Hun sierat det ikke nytter hvis ikke det
blir lagt press på israelerne. Et
press som fører til noe. Sanaa
har mista troen på at de som styrer i Israel i dag, kan være medå skape fred.

Venter i frykt. Familien bor
på Gaza, og selv om de mest
voldsomme sammenstøtene og
aksjonene skjer andre steder,
tenker familien hver dag at
snart skjer det dem.
– Det å vente på en katastrofe, er psykologisk forferdelig. Like
ille som at den er der. Det er slik
at du nesten ber om at den må
komme, slik at du ikke trenger å
vente på den, sier hun.
Broren jobber på sykehus og
ser resultatene av krigen hverdag. Moren hennes sier at hun
ikke kan komme hjem. Det er forfarlig.

Må hjem? Sanaa har imidlertid kjøpt flybillett hjem. 23. juni
løper hennes avtale som Noradstudent ut. Hun arbeider hardtfor å bli ferdig med studiene tilda, men det har ikke vært lett å
konsentrere seg de siste månedene. Hun håper at situasjonen
skal ha roet seg ned til hun kommer hjem, men egentlig ser hun
ikke lyst på å reise.
Sanaa kan tenke seg å arbeide videre med en doktorgrad ved
NTNU, men sier at en palestinsk
student må være forsiktig med åspå om hva som skjer i framtida.

TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

NTNU tar politisk stilling?
Bak lukkede dører på
Lerchendal gård kan
NTNU endelig habestemt seg for å
komme med politiske
uttalelser.
Etter kollegiemøtet onsdag dro
nemlig universitetsdirektøren og
de 11 representantene i Kollegiet

ned til Lerchendal gård for middag og internseminar. For-uten etmøte med en ekstern evalueringskomité, stod spørsmålet om
NTNU og offisielle politiske holdninger sentralt på dagsorden.
Rektor bestemte i forrige kollegiemøte at dette skulle tas opp på etinternseminar. Inntil da ønsket
ikke rektor Hiis Hauge å menenoe som helst om Israel/Palestinasaken. Foreløpig er det ikke kommet noen signaler om utfallet av

seminaret.

UiO protesterer. NTNUs rektor var raskt på banen da det
spøkte for Schrödingers katts
framtid. I politiske spørsmål har
han og resten av NTNU-ledelsen
valgt å holde en lav profil.
Universitetet i Oslo (UiO) protesterer mot stenging av palestinske universitet. «Israels stenging av de palestinske universitetene på Vestbredden er ødeleg-gende, ikke bare for undervisningog forskning, men også for hele
arbeidet med å bygge institusjoner i de selvstyrte palestinskeområdene,» heter det i et brev som
UiOs rektor Arild Underdal har
sendt til Israels ambassadør i
Norge.
Ledelsen ved Universitetet iBergen (UiB) har tatt initiativet
til samtaler med palestinske studentene som går ved UiB, og haråpnet for økonomisk og faglig støt-

te for studenter som ikke tør å reise hjem.

HiST med kritikk. Styret ved
Høgskolen i Sør-Trøndelag haroffisielt fattet et vedtak der definner det uakseptabelt at«Israel den siste tiden har angrepet, beskutt, såret og drept helsepersonell i tjeneste i palestinske selvstyreområder og derved
hindret medisinsk hjelpearbeid».

Forsøk med web-TV
I en periode framover vil du kunne se filmopptak
knyttet til enkelte nyheter i nettavisa InnsidaUTog på intranettet (Innsida). Via pc-en din vil duogså neste fredag (26. april) få servert en ukerevy
med lokalstoff fra NTNU på web-TV.

Opptakene sendes som ledd i et
prøveprosjekt med bruk av multimedia på web.
Bak prosjektet står Informasjonsenheten, i samarbeid med
Medierommet ved Studieavdelinga, IT-seksjonen og StudentTV. Journalister fra Info.enheten
er ansvarlig for innholdet, mens
Medierommet, IT-seksjonen og
Student-TV har det tekniske
ansvaret.

varer til og med 26. april, derhensikten er å teste ut mulighetene som det nye mediet gir. På
siktønskerInformasjonsenheten å styrke nyhetsdekningen på web, og da kan det bli
aktuelt med mer permanent
bruk av videosendinger. Senere ivår er det også planlagt større
web-TV-sendinger fra Norsk
konferanse om utdanning oglæring (NKUL) 2.-4. mai og fra
NTNUs festmøte 31. mai.
De fleste innslagenei pilotprosjektet vil bli lagt ut i uke 17.
Videoopptakene vil fortløpende
bli lenket opp til nyheter i nettavisa på InnsidaUT/Innsida. Den
planlagte ukerevyen 26. april vil
inneholde et utvalg av innslagene
sydd sammen og presentert av enprogramleder. Alle opptak vil
etter hvert bli samlet i et egetarkiv som skal kunne nås via venstre marg i InnsidaUT (http://innsidaut.ntnu.no/)

Styrker nyhetsdekningen.
Web-TV-sendingene er i første
omgang et pilotprosjekt som

God kvalitet. For å kunne seinnslagene, må du ha installert

Side 4 — Svart Cyan Magenta Gulenten programmet Windows
Media Player eller Real Playerpå pc-en din. Den tekniske kvaliteten på sendingene skal væregod internt på NTNU, ettersom
universitetet har solid båndbredde i sitt nett. Det er ogsåmulig å se sendingene via ISDN.

Samarbeidspartner ne.
Innholdet i sendingen produseres av Medieseksjonen iInformasjonsenheten. Samme
redaksjon lager også InnsidaUT,
Universitetsavisa, forskningsmagasinet Gemini og NTNUstoff til det nye nettstedet forskning.no (www.forskning.no).
Medierommet er en del av
Studieavdelinga, som blant annet
produserer fjernundervisning.
Her er det nylig anskaffet avansert utstyr for Live Webcasting(direkte «streaming» av film påweb), som første gang ble testet ut
da diskusjonen mellom de fem
nobelprisvinnerne som besøkte
NTNU i desember, ble lagt ut på
nett. Senere er også fire prøveforelesninger for doktorgraden«streamet» på nettet.
Student-TV (STV) er i dag
Norges eneste studentdrevne TVkanal. STV sender på TVNorge
gjennom avtale med TV-Trøndelag. Hovedsendingen går søndager kl 14.00, med kortsendinger

Det første innslaget i web-TV-forsøket ble lagt ut tirsdag 16.april og viste
et intervju med fotballprofessor Rogan Taylor fra Liverpool, som besøkte
NTNU under «Britisk uke».

samme søndag kl 10.30 og 23.15
og påfølgende lørdag kl 10.30.
IT-seksjonen har ansvar forden tekniske infrastrukturen.
Har du spørsmål eller synspunkter på sendingene? Send e-

post til: medieseksjonen@adm.
ntnu.noJAN ERIK KAARØ
jan.kaaro@adm.ntnu.no

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 2002

5

nyheter

Kan miste 60 mill. i tippemidler
NTNU kan miste 60
millioner forskningskroner årlig hvis Stortinget vedtar å endre
lov om pengespill.
Forskning skal ikke lenger nyte
godt av tippemidler hvis Fremskrittspartiet får det som de vil.

Til nå har overskuddet fra Norsk
tipping blitt likelig fordelt
mellom forskning, idrett og kultur. Frp går inn for en todelingmellom idrett og kultur, og argumenterer med at forskning bør
finansieres over statsbudsjettet
i sin helhet. Forslaget om lovendring får tilslutning fra Arbeiderpartiet. Slutter også SV seg
til, er det flertall i Stortinget.

Endringsforslaget skal behandles 23. april.
Forskningsandelen av tippemidlene kanaliseres til Norges
forskningsråd og utgjør hele 800
millioner kroner årlig. Dette
utgjør drøyt 20 prosent av den
totale potten som blir fordelt
mellom forskningsinstitusjonene. NTNUs relative andel av dette beløpet er om lag 60 millioner

kroner årlig.
– Bortfall av tippemidler til
forskning må følges opp med engaranti om at beløpet blir finansiert fra annet hold. Det mener
direktør Ole Henrik Ellestad i
Forskningsrådets Område fornaturvitenskap og teknologi.
– Det viktigste er at vi ikke
mister midler. Det spiller mindre rolle hvor de kommer fra, sierEllestad. Han minner om at Norge har forpliktet seg til en opptrappingsplan for forskning, derdet endelige målet er å komme
på OECD-nivå.
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.no@ fra InnsidaUT (14., 10. og 16. april)

Nytt produkt frå leikestoveEi gruppe studentar nytta 14
dagar til å leike seg fram til eit
nytt produkt. Nå tek dei ut
patent. Venteleg til barnehageungane si store glede.
Kven? Ei gruppe studentar
frå arkitekt, design, data, energi
og miljø, medisin.
Kva? Utvikle nye produkt forbarnehagar.
Kvar hen? Institutt for produktdesign.
Korleis? Oppsøkje ei barnehage, snakke med ungar og vaksne, nytte teknikkar som gjer at
brukarane får uttrykkje sineønskjer og behov.
Kvifor? Studentane skal kunne lære å samarbeide over faggrenser, lære seg å bygge tillit,lære seg å lytte.
Når og kor lenge? To vekers
kurs innovasjon i vårsemesteret.

Allsidig. Dagens student bør
kunne mykje ulikt. Ved sidan
av å vere flink i realfag, bør ein
kunne snekre, teikne, ha voreborti drama. Det er heller ikkje
dumt om ein kan traktere eit
kamera og har lært seg avansert videoredigering.
Studentane som tok innovasjonskurset kjem frå ei rad ulike
fag. Gjennom kurset får ein pre-sentert eit tema som ein skaljobbe med. Utgangspunktet er
ein modell av barnehagen som
studentane jobba vidare med.
Sentralt i metodikken er
bruk av såkalla «probes,» som er
verkty til å få fram ønskene til
brukarane. Ein slik probe kan til
dømes vera eit ark som varthengt opp på WC, der ein kunne
skrive ned tankar og refleksjonar, medan ein var ute i anna
nødvendig ærend.

Sensur. Fredag 12. april var
det eksamen, og tre grupper lafram resultata, i form av ein
multimediaførestelling.
Ekstern sensor Øystein Gutu
var henta frå Oslo til å leie evalueringa.
Første gruppe nytta seg av
amatørteater, historieforteljing,
videosnuttar, plansjar og modellar til å fortelje kva dei haddefått til, og korleis dei to vekene
hadde blitt brukt.
Vi overvar første gruppe sittframlegg. Produktet dei enda opp
med å lage, hadde dei kalla«Bambo.» Det såg mest ut som
eit slags utandørslego, beståande
av bambusstavar som kunne
skruast fast til kvarandre med
treklossar som det var hol i og

Leikande studentar: Frå venstre Sunniva Steine, Medisin, Henriette R Havik, Energi og miljø, Ingrid Rønneberg Næss,Produktdesign, Torbjørn Smørgrav, Datateknikk og Claus Darboven Zapffe, Arkitekt.
FOTO: TORE OKSHOLEN

som var påmontert store skruer.
– Ungane vart kjempebegeistra. Responsen deira gjorde at dei
vaksne vart meir interessert i oss,
og forstod at vi ikkje bare var ein
snokegjeng som vasa rundt utanmål og meining, sa Henriette R.
Haavik i gruppa.
Og nå planlegg dei å ta
patent på leika. Derfor får vi
ikkje vise bilete av konstruksjonen før patentkontoret har hand-sama saka.
Lærarar har vore Erik Lerdahl og Jesper Pedersen.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no

Nasjonalt nettsted for forskning åpnet
Nå er det bare å klikke i vei foralle
nysgjerrigperer.
Forskning.no vil være Norges
største og viktigste nettbasertekanal for allmennrettet forskningsformidling.
Vitebegjærlige i de fleste
aldre har fått en nytt nettsted.
Det henvender seg først og
fremst til «unge voksne», men
har planer om å bli et sted hvorogså journalister, næringsliv,
skolesektor og hvem som helst
ellers skal finne engasjerende

forskningsstoff av alle kategorier.
Forskning.no blir eid og drevet i fellesskap av institusjoner
i forsknings-Norge, deriblant
NTNU.
Onsdag 10. april ble nettstedet åpnet av statsråd Kristin
Clemet, sosiolog Harald Eia og
professor Jon Bing.

Gammel og nytt. Det er
allerede lagt ut og systematisert svært mange artikler. Noen

av dem vil våkne lesere kjenne
igjen fra tidligere publikasjoner– for eksempel Gemini – andre
er nyskrevet for forskning.no.
Og redaksjonen i Oslo skal,
sammen med de medarbeidende institusjonene, daglig
sørge for blodferskt forskningsstoff.
Stoffet er delt inn i hovedtemaer, som igjen har greie oversikter over undertema. Det erogså under hver artikkel lagt
lenker til artikler om beslekte-de emner.
Vår egen Martin Ystenes
var førstemann ut som kommentator i forskning.no.

Bergen takket nei. Norges
forskningsråd har vært pådriver for å få nettstedet på beina.
Som medeiere har rådet fåttmed seg ti forskningsinstitusjoner. Av de norske universitetene er Oslo, Trondheim og
Tromsø med. Universitetet iBergen og Sintef har foreløpig

valgt å holde seg utenfor samarbeidet.
Eierskapet og samarbeidet
er for NTNUs del budsjettert
med 400 000 kroner årlig. Noevil være et direkte driftsbidrag
til nettstedet, og noe skal brukes til å produsere stoff. Det er
Informasjonsenheten som lager
NTNU-stoffet til forskning.no.
LISA OLSTAD
lisa.olstad@adm.ntnu.no

Kvalitetsreformen på plass i 2003
Høsten 2003 vil NTNU framstå
som et universitet etter internasjonal mal: En treårig bachelorgrad med to års masterpåbygging, og med vekttallsberegning
etter europeisk ECTS-system.
Stortinget vedtok sist høst en
omfattende reform av høyerere
utdanning, og den såkalte kvalitetsreformen følges samvittighetsfullt opp av NTNU. Under det
sentrale prosjektet er det etablert
tre utvalg: «Ny gradsstruktur»,«Læringskvalitet» og «IKT oglæring». Prorektor Julie Feilberg
er leder for prosjektstyret, og
Peter S. Lykke er prosjektleder.
Det er utarbeidet en plan forundervisningskvalitet, som utgjør

grunnlaget for det videre arbeidet
med læringskvalitet ved fakultetene. Tiltakene som skal bedrelæringskvaliteten, går på innføring av varierte undervisningsmetoder og vurderingsformer, og
nesten fire millioner kroner erbevilget til forsøk på dette feltet.

Kollegiebehandling i juni.
I juni skal Kollegiet ta stilling
til nye gradsforskrifter for deallmennvitenskapelige studiene, og hvordan studieåret skal
inndeles.
Et av departementets hovedmål med Kvalitetsreformen er åoppnå større studieintensitet, og
studieåret vil strekke seg over 40

Side 5 — Svart Cyan Magenta Guluker, fordelt på to semestre.
Dagens vektallsystem forsvinner,og erstattes av den europeiske
standard ETCS – European Credit Transfer System. Et studieår
vil bestå av 60 ECTS-credits. Deninternasjonale karakterskalaen
som består av bokstavkarakterer
er allerede innført ved NTNU.
Den mest gjennomgripende
endringen blir ny gradsstruktur.
Alle studieretninger vil tilby etstudieløp på tre pluss to år: Entreårig bachelorgrad med mulighet for en toårig påbygning til
master. En doktorgrad (PhD) vil
kreve ytterligere tre års utdanning. Gjennomsnittsalderen for
norske doktorander er 41 år, og

det er for høyt etter departementets mening. Reformen vil forhåpentligvis bidra til å senke alderen på kandidatene.

Deler av studiet i utlandet. Ved at den norske utdanningen tilpasses studieløpet ved
utenlandske læresteder, blir det
lettere å ta deler av studiet iutlandet. Målet er å gi alle tilbud om opphold ved utenlandsklærested som en del av studiet,men utenlandsopphold vil ikkevære obligatorisk.
– Dette er en utdanningsreform som vil berøre alle som jobber med høyere utdanning, sierEivind Maråk ved Studieavde-

lingen som er sekretær for prosjektstyret.
– Vi har fått en historisk
mulighet til å utforme en samhørende og helhetlig struktur for all
høyere utdanning i Norge, understreker Maråk.
NTNUs kvalitetsreformprosjekt har fått sine egne nettsider,og framdriften i prosjektet kan
du holde deg løpende orientert
om
på
disse
sidene:http://www.ntnu.no/kvalitetsreformen/
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no

6

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 2002

innblikk

Dansere ønsker
seg mer i hodet
Det er ikke nok å ha det
i beina. Nå vil ballettdansere og folkedansere hamer teori. Og det ved etteknisk-naturvitenskapelig universitet.
Hit et steg, og dit et steg. Fram med ei hånd,og bak med den andre. Men skal håndflaten være opp eller ned? Og hvor langt bakskal hånda gå?
30 studenter har blikkene festet i etarbeidshefte som viser dansenoter. Sommusikere har musikknoter, har danserne
noter med skrifttegn som angir bevegelsene.
Men i motsetning til i musikken, oppstår det
ikke sure toner her i rommet når noen med
famlende skritt prøver seg på nye noter.
Alle danserne i rommet har nemlig skoenepå.

Samling i bånn. Studentene i mellomfagsemnet allmenn dansekunnskap ved
NTNU er samlet i kjelleren på Dragvoll, ilokaler som disponeres av Rådet for folkemusikk og folkedans (Rff). Bilder av kjente folkemusikere pryder veggene.
Nærmere 30 studenter har møtt opp. Det
er siste samling før eksamen i mai, og hverenkelt har lagt fram sin oppgave og sitt
feltarbeid. Men akkurat nå danser de alle
etter noter. De er unge, de er middelal-

drende. Noen har bakgrunn fra balletthøyskoler, andre fra folkedans. Mellomfag
er det høyeste en kan komme med danssom akademisk studium ved nordiske universiteter. Mange har ønsket et studium i
hovedfag for å skape et akademisk miljø
for dans. To av studentene arbeider nå
med å kartlegge interessen for et hovedfag
eller en mastergrad i dans. Sidsel Pape og
Birgitte Rørvik Brun mener responsen så
langt vitner om et stort ønske for dette.
De har 35 navn på blokka, som har sagt
seg interessert i å kunne ta en dansevitenskapelig grad ved NTNU. Pape er representant for scenedanserne og har treårig
utdannelse i Nederland. Hun sier det ermange ballettdansere som kunne tenke seg
en teoretisk ballast i tillegg.
– Jeg trenger å fordype meg i den teoretiske biten, men må reise til England eller
USA for å gjøre dette. Jeg hadde begynt
tvert hvis NTNU hadde hatt et slikt tilbud,sier Pape.

Skolen krever dans. Birgitte Rørvik
Brun har folkedans grunnfag. Hun viser
til at skolereformen Reform 94 har innført
dans som fag i skoleverket, og at Læreplan
97 sier at skal forskes på dans. Slike forskerstillinger krever en vitenskapelig
danseutdannelse og praktisk dansekunnskap. I dag finnes ikke denne kombinasjonen.
Selv skulle Rørvik Brun ta praktisk
pedagogisk studium med dans som et av
fagemnene. Det gikk ikke. Det var ingen
som kunne være «læreren hennes».

Rørvik Brun og Pape har ikke nødvendigvis bare dagens studenter i tankene nårde vil ha etablert et hovedfag i dans. Mange
av dagens dansestudenter har gjerne fullført en annen utdanning. Derfor er det viktig at dette blir et fag som kan markedsføres for nye og unge studenter, påpeker de toinitiatvitakerne. Selv mener de at NTNU er
det rette stedet i Norge for en slik utdanning. Det sterke folkedansmiljøet er et bra
utgangspunkt for et slikt studium.
– Dette har et kjempepotensial. NTNU
vil framstå som et ledende universitet i Norden om det satser på og får et slikt dansestudium, mener de to studentene.

Nestor har prøvd lenge. Folkedansstudiet har i over ti år vært et tilbud med
grunnfag og etter hvert mellomfag i allmenn dansekunnskap. Mellomfagsemneet
er lagt inn under Musikkvitenskapelig
institutt. Til sammen har 274 studenterdeltatt på ett eller flere av delstudiene.
Mange av disse bruker kunnskapen i jobbsammenheng, enten det gjelder skolearbeid eller i lokale leikarringer. Nestor ved
dansemiljøet ved NTNU er Egil Bakka.
Han er daglig leder av Rff og gleder seg
over studentenes initiativ. Selv har han
lenge arbeidet for et slikt studium. Han
har også i flere omganger søkt om dette
innad i NTNU, men tommelen har alltid
vendt nedover.
– Vi er få og vi er små, forklarer Bakkaog sier det er kamp om ressurser. Da kommer de til kort. Som medlem av et nordisk
danseforskningsforum har Bakka nylig

Trond Haugen og de andre dansestudentene
følger med når de jobber med arbeidsheftet
i dans.
FOTO: TORE HUGUBAKKEN

vært med å sende en søknad til Nordisk
Kulturfond om å utrede muligheter for å
ruste opp dans som akademisk disiplin.
Selv om Bakka har kjempet for dette
lenge, har han ikke gitt opp. Han ser dessuten at forskningsfelt som kropp er i medvind. Det kan hjelpe dansevitenskapen også.
Et studium vil en gang i framtida være på
plass, tror Bakka.
– I løpet av noen år vil være etablert i
Norge. Da håper jeg at NTNU er med.
TORE HUGUBAKKEN
tore.hugubakken@adm.ntnu.no

Rettferdig kaffi på NTNU
Institutt og avdelingar vil snart få tilgang på kaffi
produsert av bønder som har fått brukbart betalt
for arbeidet.

Max Havelaars rettferdige kaffi er eit tiltak
som sikrar fattige bønder i den 3. verda ei
betre inntekt. Kaffien vert kjøpt direkte av
bønder og kooperativ, slik at ein unngår fordyrande mellomledd. Seljarane får dessutan
ein betre pris, samanlikna med den dei store grossistane gir. Gjennom rettferdig kaffi får bøndene om lag 25 kroner kiloen,
medan vanlege grossistar betaler 10-12 kroner. Dermed vert kaffien også noko dyrare
i utsal, sjølv om ein unngår dei fordyrande
mellomledda.
Det er ei gruppe studentar som kallarseg VIL, som jobber med saka (VIL står for
Veldig Idealistiske Lobbyistar). Studentane
her har bakgrunn mellom anna frå ISFiT og
SAIH. Rettferdig kaffi er det første av fleire konkrete prosjekt VIL tek tak i.
– Vi ønskjer å drive solidaritetsarbeid på
eit konkret plan, seier Torhildur Fjola Kristjansdottir.
– Ingen kan vel vere ueinig i at betre prisar for småbønder i u-land er ei god sak, seier ho.
Målet er at både studentar og tilsetteskal gå over til rettferdig kaffi.

Alle kan få. Nå har VIL overtalaDu kan viss du VIL, fastslår (frå venstre) Egil Ferkingstad, Torhildur Fjola Kristjansdottir, Geir
FOTO: TORE OKSHOLEN
Kjetil Sandve, Christin Lund-Andersen og Anders Bakkevold.

Side 6 — Svart Cyan Magenta Gul

Kjeldsberg til å tilby NTNU rettferdig
kaffi som kantineprodukt. Det tyder at
avdelingar og institutt kan få kjøpt denne
kaffien gjennom ordinære innkjøpsordningar – utan å skifte leverandør. Kaffienvert om lag 10 kroner dyrare for kiloen.

Det nye produktet skal etter planen vereklar for kundane før sommarferien.
– Vi kjem til å gå rundt på institutta forå presentere kaffien – med smaksprøvar –og oppfordrar tilsette til å slutte opp om tiltaket. Det er ikkje mykje ekstra å betale,men det betyr mykje for dei bøndene somnyter godt av dette, seier Kristjansdottir.
Rettferdig kaffi vert i dag seld over disk
gjennom alle SiT sine kantiner.
– Kjeldberg vil ikkje ha særskilde økonomiske fordelar av dette, seier Kristjansdottir. – Omsetjinga er så låg at det er lite
pengar å hente. På landsbasis har Max
Havelaar bare seks promille av marknaden.
Både Sankt Olavs Hospital og Trondheim kommune vil vurdere å gå over tilrettferdig kaffi i løpet av året. Også ved Sintef vert dette vurdert.
Initiativtakarane bak VIL er allereie igang med planlegginga av eit undervisningsopplegg om rettferdig kaffi for barneskulane i regionen.
SISTE: Studentane nettopp hatt møte
med leiinga i Bunnpris, og dei skal ta inn
rettferdig appelsinjuice på storbutikkar og
studentbutikkar. No arbeider VIL med åfå dei til å ta inn rettferdige bananer.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 2002

7

innblikk

Hvem taler Sør sin sak?
– Det gjør jo ikke engang
de vestlige bistandsorganisasjonene.

gleder seg over at debattmøtet er på engelsk.
– Jeg synes det går altfor lang tid mellom
hvert møte på engelsk, sier Friday, som er
student i programmet Social Change ved
Geografisk institutt. Men når han først får
sjansen, stiller han opp med penn og papirog et voldsomt engasjement for saken.

Eksplosiv vekst. – I dag kan man ikke

Forskeren Terje Tvedt fengsler både publikum
og motdebattanter. Fra venstre Paul OpokuMensah, Erling Eggen og Knut Christiansen.
FOTO: MAGNUS KNUTSEN BJØRKE

Historikeren John Osei-Tutu fra Ghana senker mikrofonen og setter et par spørrendeøyne i panelet. Han har akkurat stilt det
første av mange kritiske spørsmål på Café
NordSørs debattmøte om norsk bistand og
bruk av frivillige organisasjoner.

– Endelig på engelsk. Én time tidligere må møteleder Paul Opoku-Mensah
vente tålmodig før han kan ønske velkommen til debatt på Klubben på Samfundet.
Det tar tid før den lange køen av mennesker utenfor døra har funnet seg en plass å
sitte – godt over hundre oppmøtte har funnet veien til Samfundet denne torsdagskvelden. Blant dem er svært mange utvekslingsstudenter fra det såkalte «Sør».
Mastergradstudentene Masauso Mwale,
Friday Nyambe og Mundia Simainga fra
Zambia har vært på Café NordSør før, og

snakke om utvikling og bistand uten å
snakke om de frivillige organisasjonene,slår møteleder Opoku-Mensah fast i innledningen sin. En eksplosjonsartet vekst idenne typen organisasjoner gjør det viktig
å fokusere på hva de egentlig får utrettet.
For å få svar på dette har Café NordSør
invitert Erling Eggen fra Norad, Knut
Christiansen fra Kirkens Nødhjelp og forskeren Terje Tvedt fra Senter for utviklingsstudier i Bergen til debatt påSamfundet.
På hver sin høye barkrakk sitter tre
middelaldrende herrer og spøker litt om atde egentlig ikke burde vært her i kveld, siden
bistandsbransjen etter hvert «holder på å
bli tatt over av kvinner». Når latteren har
lagt seg og stemningen er løs og ledig, returnerer de tre herrene til saken: Å forklare
hvorfor den norske staten kanaliserer så
mye av bistanden gjennom de frivillige organisasjonene.

– Når en person som Jan Egeland kan
hoppe mellom jobber i Amnesty International, staten, Røde Kors, og staten igjen, viser
dette at organisasjonene ikke er uavhengige, gestikulerer han illustrerende.

– Lite hensyn. I pausen tegner flere av
utviklingsstudentene seg på talelisten, og
det gjør også Friday. Han er kritisk til flere
sider av arbeidet til de frivillige organisasjonene. – Jeg føler at disse organisasjonene tar for lite hensyn til lokalbefolkningens
behov når de går inn i et område. De opererer på en «top-down»-måte som ikke er
til det beste for mottagerne, forklarer han.
Jinat er enig.
– Dessuten overser organisasjonene ofte
hensynet til bærekraftig utvikling, fordi prosjektene deres ofte bare har en tidsrammepå mellom to og fem år, hevder hun sikkert.
Alle de fire studentene kan enes om denne
kritikken, men alle innrømmer likevel at deselv gjerne kan tenke seg å jobbe for en frivillig bistandsorganisasjon i framtida. Jinat
har allerede jobbet i en liten organisasjon ihjemlandet Bangladesh, men ønsker seg en
stilling i en større internasjonal bistandsorganisasjon neste gang. – Der kan jeg påvirke de som virkelig ha makt, istedenfor bare
å være en som utfører ordre fra de store
donorene, smiler hun.
Tidspress i innspurten. Den siste

Kritisk bistandsforsker. Nede i salen
sitter Masauso, Friday og Mundia og lytter
oppmerksomt. De har også fått med seg
Jinat Afroz fra Bangladesh, som er fersk
på Café NordSør. Debatten på barkrakkene går først og fremst rundt spørsmålet
om statens forhold til de frivillige organisasjonene. Forskeren Terje Tvedt er tydelig
kritisk til bildet de andre innlederne tegner av frivillige organisasjoner som «uavhengige».

timen av debattmøtet gir innlederne ingenhvile. Vannglass tømmes fort når en rekke
studenter med førstehåndskunnskap om
utviklingsland slipper til, og simpelthen
ikke kan få stilt nok spørsmål.
Friday får mikrofonen som nummer tre,men føler etterpå at han ikke fikk et ordentlig svar på spørsmålet om demokratisering
i utviklingsland. Tidspress kan ha hatt skylden, for alt i alt rekker bare fire personer ådele tankene sine med salen før tiden er

omme. Både Friday og Jinat synes debatten
var for kort, og at for få i salen fikk slippe til
med spørsmålene sine. Likevel er de fire fornøyd: – Vi lærte mye om hvordan norske frivillige organisasjoner tenker, og om forholdet mellom staten og organisasjonene her iNorge. Dette forholdet er fundamentalt
annerledes i våre hjemland.

– Imponert. En litt sliten Erling Eggen
fra Norad sitter også igjen med et positivt
inntrykk etter møtet.
– Det er sunt å møte et kritisk blikk på
sin egen rolle, også for oss byråkrater, humrer han. Og engasjementet til studentene
fra Sør imponerte innlederen: – Dessverre
foregår de fleste diskusjoner om Sør uten
innspill fra de som faktisk kommer derfra.
Det motsatte er absolutt å foretrekke, og jeg
satte stor pris på det store oppmøtet av ressurssterke mennesker her i kveld, avslutter
han.
KRISTINA HAGEN
kristhag@stud.ntnu.no

Café NordSør• Café NordSør er et forum for helhetlig nordsør-debatt ved NTNU.
• Bistandsminister Ann Kristin
Sydnes åpnet caféen i oktober 2000.
• Debattmøter holdes på Samfundet
tre ganger i semesteret.
• Neste møte finner sted den 25.
april og har tittelen «Proteksjonisme – skjellsord eller forutsetning
for utvikling?»

Engasjerte utvekslingsstudenter: Mundia Simainga, Jinat Afroz, Masauso Mwale og Friday Nyambe setter stor pris på de engelske debattmøtene på Samfundet.

Side 7 — Svart Cyan Magenta Gul

fakta

FOTO: MAGNUS KNUTSEN BJØRKE

8

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 2002

innblikk

Tysk taper terreng
Tyske utvekslingsstudenter velger gjerne
NTNU, men andrevegen har interessenvært dalende. Norsk
ungdom vil heller til
Frankrike og Spania.

lever at det norske studieopplegget ersvært forskjellig fra det tyske. Hun er
slett ikke sikker på om hun får godkjent de norske kursene hun tar eksamen i. Medisinstudent Lars er heldigere i så måte. Han er spesielt
begeistret for PBL-undervisninga(ProblemBasert Læring), som ikke
brukes i tysk medisinutdanning. Det
sterke innslaget av gruppearbeid og
pasientkontakt i undervisningen har
gjort ham til en racer i norsk.

For tida har NTNU 100 utvekslingsstudenter fra Tyskland. Tre av dem
er fjerdeårsstudentene Lars, Torsten
og Simone, fra henholdsvis Dresden,
Braunschweig og Leipzig. På tampen
av sitt andre semester i Trondheimbåde forstår og snakker de upåklagelig godt norsk. Og nettopp språket var
et vesentlig moment for at de valgte
å komme hit.

Mange

Utfordringer. – Jeg hadde aldrivært i Skandinavia, men mente at
norsk ville bli forholdsvis enkelt ålære. Det har mange fellestrekk med
tysk, forteller Torsten, som går på
sivililingeniørstudiet i maskin.
– En annen vesentlig grunn forvalget mitt er at oppbyggingen av studiet er ganske likt. Det var lett å tilpasse en hensiktsmessig studieplan.
Nå har nok både språkopplæringenog studiehverdagen bydd på uventede utfordringer. Men i det store og
hele har det gått bra. Jeg har det fint,særlig etter at vinteren endelig har
sluppet taket, sier Torsten.
Simone studerer sosiologi og opp-

forbindelseslinjer.

NTNU har alltid vært et populært
mål for tyske utvekslingsstudenter.
Det bekrefter Wolfgang Laschet ved
Internasjonal seksjon. Over 70 prosent av deltakerne på sommerkurset
i norsk språk og kulturliv er tyske.
Mange har lært seg litt norsk på forhånd. – Norskkurs arrangeres
mange steder og er utrolig populære,sier Laschet.
Majoriteten av tyskstudentene
søker seg til ingeniørfagene. Så harda også sivilingeniørstudiet et langvarig og nært forhold til Tyskland.
Tradisjonene går helt tilbake til oppstarten av NTH i 1910. Tre av de første professorene var tyske, resten var
utdannet i Tyskland. En av dem, denetter hvert intenasjonalt kjente
byplanleggeren Sverre Pedersen, tegnet for eksempel en blokkbebyggelse
på Voldsminde etter inspirasjon fra
en bydel i Leipzig.
NTH ble bygd opp etter tysk
undervisningsmodell. Det meste av
faglitteraturen og undervisningsmateriellet var tysk. Studentene kunne

tysk fordi dette var obligatorisk fremmedspråk i både realskole og gymnas.
Den sterke tysklandsdominansen
holdt seg fram til etterkrigstida. Og
fortsatt er det et nært samarbeid
mellom NTNU og tyske utdanningsinstitusjoner. De viktigste er RWTH
Aachen, Karslruhe, Stuttgart, Darmstadt, samt TUBA Freiberg.

Godt renommé. – Ingeniørutdanningen vår har et særdeles
godt renommé i Tyskland, sier
Laschet. – Mange tyskere som harvært innom oss i kortere eller lengre
tid, har i dag sentrale posisjoner itysk industri. Tidligere studenterorganiserer seg i alumniforeninger
for å holde kontakten. De holder seg
oppdatert og abonnerer gjerne på
Universitetsavisa og Gemini.
Tyskland var i mange år førstevalg for mange NTNU-studenter med
utferdstrang, men må nå se seg forbigått både av både Frankrike og Spania. Laschet tror dette henger nøye
sammen med dårlig markedsføring.
–Videre har det blitt satset forholdsvis lite på internasjonalisering. For
eksempel har det vært vanskelig å
framskaffe internasjonale studiebrosjyrer og informasjon på engelsk. Dette er i ferd med å snu, og interessen
fra utlandet tar seg opp. Men dettegjelder foreløpig ikke for norske studenter, sier Laschet. Han opplyser at
45 NTNU-studenter har søkt studieopphold i Tyskland for 2002/2003.
SYNNØVE RESSEM
synnove.ressem@adm.ntnu.noLærerlæreretysk
Tysk er på vikende front i norsk skole. Nå har
Germanistisk institutt tilrettelagt et videreutdanningtilbud for lærere i Tyskland.
– Språk er mer enn et kommunikasjonsverktøy. Det er selve nøkkelen til å kunne
forstå et lands kultur, sosiale konvensjoner
og atferd, framhever førsteamanuensis Sturla Høyem ved Germanistisk institutt. Han
er en av ildsjelene bak et samarbeidsprosjekt med universitetet i Trier om videreutdanning av norske tysklærere. Undervisninga er på grunnfagsnivå og foregår overto semestre i den sydtyske byen Trier. Eksamen holdes på Dragvoll. Studentene fårundervisning av både norske og tyskelærere.

Lærer mer enn språk. Fire lærere fra– Hvis vi ikke behersker det tyske språket,stenger vi også døra for tysk samfunn, kultur
og litteratur, sier Sturla Høyem.
FOTO: SYNNØVE RESSEM

Side 8 — Svart Cyan Magenta Gul

Germanistisk institutt alternerer om
undervisninga. Høyem er en av dem og
mener at studentene får utrolig mange tilleggsgevinster gjennom oppholdet. I tillegg til språkferdigheter får de en innsikt isamfunnsliv og geografiske forhold som

det ikke går an å lese seg til. For eksempel
legges det inn ekskursjoner til forskjellige
skoler, blant annet i Luxemburg. (Trier ligger bare seks kilometer fra grensa.)
Studiet er åpent for lærere fra hele landet,samt fjerdeårsstudenter ved lærerhøgskolene.
Høyem er bekymret over at det tyskespråket er for nedadgående i norsk skole.
– Behovet for fremmedspråk ut over engelsk er ikke bare et individuelt anliggende,det er et samfunnsbehov, understreker han.
– Begrenser vi oss til engelsk språk og angelsaksisk kultur, vil dette også påvirke vårverdensanskuelse.

Kan ikke tysk – tapte 100 mill.
– Tradisjonelt har vi hatt et nært kulturelt
samkvem med Tyskland. Dette står nå ifare. Hvis vi ikke behersker det tyske språket, stenger vi også døra for tysk samfunn,

kultur og litteratur, sier Høyem. Selv om
norske forretningsdrivende og næringslivsrepresentanter ofte proklamerer at destort sett greier seg med engelsk som
arbeidsspråk, så imøtegås dette fra mange
hold. Det sosiale samkvemmet og den gjensidige sosiale forståelsen blir uunngåelig
skadelidende. Dette får negative konsekvenser for faglig og forretningsmessig
samarbeid, sier Høyem og trekker frammøbelgründeren fra Sunnmøre, Jens
Petter Ekornes, som eksempel: «Det at jeg
ikke kan tysk, har kostet Ekornes-konsernet 100 millioner kroner», sa han i et
Dagblad-intervju.
Høyem minner om at tysk er det største
sammenhengende språksamfunnet i Europa. Daglig snakkes språket av ca 100 millioner mennesker. Tysk er også dominerende
fremmedspråk de tidligere østblokklandene.
Trier-samarbeidet startet som et forsøksprosjekt i 1999. Samme år utarbeidet
den norske regjeringa en egen Tysklandsstrategi for å fremme Norges samarbeid
med Tyskland. Dette innebærer blant annet
at kunnskap om tysk språk og de tysktalende land er et satsingsområde.

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 2002

innblikk

9

Flere boligblokker på Voldsminde skal være kopiert fra en bydel i Leipzig. Utvekslingsstudentene Lars og Simone er godt kjent i Leipzig, men
finner ingen umiddelbar gjenkjennelse. F.v. Torsten Wendler, Lars Wagner og Simone Bartsch.
FOTO: SYNNØVE RESSEM

Har blitt lavstatusfag
Fremmedspråk utenom engelsk har blitt lavstatusfag i dennorske skolen, sier Dragvollærer. Over 20 prosent av tysklærerne i ungdomsskolen mangler kompetanse i faget.
Førsteamanuensis Erling Vaagland ved
Germanistisk institutt har fulgt utviklinga av fremmedspråkene i norsk skole
gjennom flere år. Naturlig nok er han
spesielt opptatt av det tyske språkfaget.

Ikke

kompetansegivende. –Tyskfaget har gradvis tapt terreng og
er nå redusert til et lavstatusfag, sierhan. Begrunnelsen er for det første at
faget ikke lenger er kompetansegivende. – Tysk gir ikke tilleggspoeng.
Det andre fremmedspråket er ikke
lenger nødvendig, verken for inntak tilvideregående skoler eller i studiekom-

Side 9 — Svart Cyan Magenta Gulpetanse for opptak ved universiteter og
høyskoler. I ungdomsskolen er tysk
blitt et tilvalgsfag på linje med utplassering i arbeidslivet. Undervisningstimene er redusert til åtte uketimer fordelt på tre år. Til sammenligning har
Danmark 11 og Sverige 13.5. Og som
om dette ikke var ille nok, – det stilles
heller ikke krav til dem som skal
undervise. Over 20 prosent av tysklærerne i ungdomsskolen mangler kompetanse i faget!

Frykter Lærerlaget. Vaaglandmener at disse skjevhetene ødelegger

for faget. – Hvis dette blir rettet opp, viltimeplanleggere, skolerådgivere, lærere,elever og foreldre skjønne at også dette
faget er viktig. Man vil måtte ta hensyn,
sier Vaagland, som også har tatt initiativ overfor statsråd Kristin Clemet om
saken. Men han frykter at lærerne kan
bli den største bremseklossen i arbeidet
for å styrke det andre fremmedspråk.
– Da den tiårige grunnskolen var iemning, var det mange som håpet på attida var inne for å styrke det andre fremmedspråket også i grunnskolen. Noen
høringsinstanser mente at timetalletburde økes betraktelig og at faget burde
bli obligatorisk. Den som var mest negativ, var tungvekteren Norsk lærerlag. De
var redd for at skolen kunne bli for teoretisk krevende hvis det ble lagt større
vekt på det andre fremmedspråk.

– Trenger ekstra fremmedspråk.
Vaagland har også sett litt på hvordan
norsk fremmedspråkundervisning ståri internasjonal sammenheng. Han har
funnet at at de store nasjonene for det
meste stiller krav om bare ett obligatorisk fremmedspråk i skolen.
– De små nasjonene har naturligvis
behov for mer fremmedspråk for å kunne kommunisere med omverdenen. Blant
disse er det i dag vanlig med to obligatoriske fremmedspråk, – engelsk pluss
ett til. Under kategorien «det andre fremmedspråk» gis det flere muligheter til
valg. Hva elevene i de forskjellige landa
faktisk velger, er langt på vei avhengig av
geografiske, kulturelle og økonomiske
forhold. I en slik sammenheng ville tysk
være et naturlig valg for Norge.

10

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 2002

innblikk

Når generalane b
Professor Magnus Langseth studerer panserplata:
Kula vart stoppa før den trengte gjennom. Kor
tjukk må plata vere for at det skal gå – og finst det
andre materialar som gjer jobben betre? Tilbake til
forsøksriggen.

• På den eine sida: Det er ikkje forskarane
si oppgåve å hjelpe soldatane i å bli betre tilå drepe folk.
• Derfor reserverer mange forskarar seg
mot å forske på våpen. Men nokre meiner
det er OK å forske på panserplater og liknande – for det er til forsvar. Er det meir
etisk å forske på panser enn på patronar?
• På den andre sida: Når ein er tilhengar av at vi skal ha eit militært forsvar: Er
det ikkje hyklersk å seie at «vi vil ikkje gjere
det som trengst for at forsvaret skal bli best
mulig»?

Dei norske supersoldatane trenar med hightech-våpen i Rena Leir. Mange av dei er enno i
Afghanistan. Å verne dei ute i felten med spesialcontainarar som også fungerer som hus, er
ein av ideane forskarane arbeider med.
FOTO: SCANPIXSide 10 — Svart Cyan Magenta Gul

Skal forskarar ved universiteta kunne ta
oppdrag frå militære organisasjonar? Kor
skal i tilfelle grensa setjast? Er det greittnår det er det norske forsvaret som gir oppdraget? Kva med dei Nato-allierte?
Og: Er det forskjell mellom å forske påvåpen, og på alt mulig anna som eit forsvar
treng – datautstyr, kjøretøy og liknande?
Det var dei beste hjernene i verda som
gav oss atombomba. Og det var framifrå
forskarar som fann ut at om ein laga personellminer med splintar av plast, ville ikkje
fienden sine kirurgar kunne bruke røntgentil å finne kor splintane var på dei såra soldatane. Slik ville fienden bli skada endåmeir.
Etter å ha snakka med ein del forskarar, er vi kome fram til ein sekstrinns-rakett
når det gjeld etisk sprengkraft.
Temmeleg uproblematisk: Oppdrag frå det
norske Totalforsvaret som går på til dømes
lydforureining frå militære skytefelt.
Varsellampar tend: Tilsvarande forsking for
andre Natoland.
Problematisk: Oppdrag frå det norske Forsvaret som går på testing/utvikling av
defensive våpensystem, til dømes panser
eller hjelmar.
Varsellampar blinkar: Defensiv militær forsking for andre Natoland.
Vanskeleg: Oppdrag frå det norske Forsvaret som går på testing/utvikling av offensive våpen, som rakettar, skytevåpen, ammunisjon.
Uakseptabelt for mange: Testing/utvikling
av offensive våpen for andre Natoland.
I tillegg kjem militære oppdrag frå land
utaføre Nato. Slik forsking er eit stykke på
veg ulovleg.

–

Prostitusjon.

Ingvild Vaggen
Malvik representerer Sosialistisk
Venstrepartipå
Stortinget. Ho har
permisjon frå jobben som forskar og
koordinator ved
NTNU, industrielløkologi.
Vaggen Malvik
er klar:– Eg ville ikkje
teke slike oppdrag.
Josef Roblat i Pugwash-rørsla tok eit klart standpunkt til slik
forsking, og eg synest det er eit døme til
etterfølging, seier ho.
Malvik har sakna meir fokusering på å
tenke omkring etiske problemstillingar,både som student og seinare som aktiv forskar.
Med godtek du at andre driv med forsking på våpen?
– Det er forferdeleg dårleg bruk av gode
hjernar. Anvendt forsking skal ha fokus på
viktige samfunnsproblem, og spele ei konstruktiv rolle. Eg ser haugevis av problemstillingar som er betre å forske på enn på ålage betre og meir dødbringande våpen, seier Vaggen Malvik.
Ho er svært negativ til at universitetstilsette forskarar tek oppdrag frå Natoland
som USA:– Det er synd at nokon prostituerer seg
for det amerikanske forsvaret. Overføringane til forsking må aukast. Det er tragisk
at for lite pengar fører til slikt. Pengemangel
er jo nettopp den viktigaste grunnen til at
nokon vel å prostituere seg, seier ho.
Kvar vil du sette grensa?
– Eg trur ein må vurdere det einskilde
tilfellet. Ein skal ikkje sjå bort frå at nokre
former for slik forsking tener gode samfunnsformål, seier Malvik.
Einskilde former for forsking, til dømes
til sivil beredskap, kan godtakast, til dømeså lage meir sjødyktige fartøy for Kystvakta, sjølv om denne forskinga kan nyttast
direkte til å lage betre MTB-ar.

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 2002

11

innblikk

betaler forskinga
Forska for US Army. Førsteamanuensis Jostein
Pettersen
vedInstitutt for klimaog kuldeteknikk
tok eit oppdrag for
US
Army
i
1998/99. Oppdraget vart kanalisert
gjennom European
Research Office i
London. Dette er
eit kontor det amerikanske forsvaret
har for å sette ut
slike oppdrag til forskarar i europeiskeland. Den amerikanske hæren betalte 40
000 dollar for jobben.
Prosjektet gjekk ut på å måle varmeovergang ved strøyming av CO2 i mikrokanalrør. Slike rør nyttast i ein ny type klimaanlegg for militære kjøretøy. Dagens klimaanlegg bruker fluorkarbonkjemikaliar
som kuldemedium, og dette er sterke klimagassar som er regulert av Kyoto-protokollen. Med CO2 kan ein unngå dette problemet, og også redusere energiforbruket.
– Vi hadde ein forsøksrigg som vi trong
ombygging og oppdrag til, og dette låg svært
godt til rette, seier førsteamanuensis Pettersen.
Han poengterer at dei ikkje sat passivt
og fekk oppdraget dytta på seg.
– Vi har vore på fagkonferansar innan
kjøleteknikk, der det var representantar
for US Army til stades, og dei synest vi er
eit interessant fagmiljø. Det var vi som foreslo overfor dei at vi kunne gjere dette, forvi treng pengar til å forske vidare på dette. Vi såg oppdraget som ein unik sjanse tilå få pengar til å utføre viktig forsking. Dessutan sto vi fritt til å publisere resultata.

Ikkje problem. Ingvild Vaggen Malvik
meiner at å ta oppdrag frå det amerikanske forsvaret er jamgodt med prostitusjon?
– Eg kan ikkje tru at Vaggen Malvik ville brukt det omgrepet om ho hadde sett seg
inn i kva vi har gjort her. Eg er ikkje bekymra i så måte, seier Pettersen. – Vi diskuterte
det internt, men fann at dette var så lite
militært relevant at det ikkje kunne verenoko problem.
Ville du vore med på å forske fram betre
ammunisjon, til dømes?
– Nei. Det ville eg føle var meir nytta til
krigføring.
Kvar går grensa for deg?
– Den går på utvikling av offensivevåpen. Så går det på om vi gir US Armynoko dei elles ikkje ville fått.
Det argumentet om at «om ikkje eg gjer
det, vil andre gjere det,» har vore brukt av
mange opp gjennom historia?
– Poenget er at sjølv om det var US
Army som betalte, er det sivil industri –dei som leverer klimaanlegg og varmepumper og slikt – som vil ha nytte av forskinga vår. Og for dei er militæret ein svært
liten kunde i den store samanhengen. Dessuten dreier dette seg om utvikling av teknologi som bidrar til å løse miljøproblem.
Pettersen minner om at grunnforsking
i Norge har store problemer med finansiering av verksemda si. Då kjem slike pengar svært godt med.
– Eg synest faktisk at dette er noko som
fleire burde reflektere over, fordi det er ei
god kjelde til finansiering av grunnforsking.
Vil du påta deg
fleire slike oppdrag?
– Dersom det er
av tilsvarande type,ville eg gjort det.

Rakettar. Professor Lars Sætran
ved Institutt formekanikk, termoog fluiddynamikk
Side 11 — Svart Cyan Magenta Gul

har leia ei gruppe som har hjelpt den norske marinen med å utvikle arvtakaren
etter Penguinrakettane.
– Vi hadde tre slike prosjekt for dei.
Alle hadde å gjere med dette missilet. Eit
handla om utskytingsfasen. Det andre
gjekk på manøvreringssystemet til missilet som skal gå nær havoverflata. Vi skulle finne ut korleis bølgjevindar påverka
raketten, seier Sætran.
Det tredje prosjektet gjekk på utforming av innløpet til rakettmotoren.
Professor Sætran ser ikkje desse prosjekta som etisk problematiske.
– Det dreier seg om open forsking. Det
er ikkje tale om å halde forskinga hemmeleg.
Kva for fordelar har forskarane av dette?
– Min motivasjon; utover at det er fagleg interessant; har vore å finne finansiering av doktorgradsutdanning: Vi fekk
nokre hundre tusener, nok til at eg hadderåd til ein stipendiat, seier Sætran.
Ville du teke oppdrag frå andre Natoland?
– Det måtte vurderast i kvart einskild
tilfelle. Det finst såkalla heimkjøpsavtaler,der det kunne kome oppdrag frå andre
Natoland, men det kan eg ikkje svare på idag. Eg ville i alle høve måtte rådført meg
med leiinga ved fakultetet, seier professorSætran.

Takka nei. Professor Per-Åge Krogstad er tilsett ved
same institutt somSætran. Krogstad
vart spurt om åvere med på sameprosjekt,mentakka nei.
– Det var ryggradrefleksen som
avgjorde, eg hadde
ikkje tenkt grundig
gjennom det på den
tida. Det har eg
gjort seinare. Eg
har nok ein meir pasifistisk oppfatning.
Haldninga mi er at så lenge ein kan finansiere forsking på anna vis, bør ein avstå
frå militær forsking, seier professor Krogstad.
– Vi er kome langt nok i å utrydde kvarandre, som det er. På den andre sida vil vi
jo gjerne at eigne soldater ikkje skal hanoko handikap i tilfelle væpna konflikt.
Det kan bli eit dilemma, seier han.
Krogstad peikar likevel på at forskingpå sikringstiltak for soldatar i krig går føre
seg andre stader. Dermed skulle det ikkje
vere nødvendig å engasjere seg i det for
NTNU-forskarar, meiner han.
Men er prinsippa til sals dersom nauden
er stor nok – kva om dette var einaste måten
for deg å skaffe pengar til nye stipendiatar?
– Eg ville framleis sagt nei. Men om eg
var i knipe og hadde ein stipendiat som
hadde eitt år att av doktorgradsarbeidet, og
eg måtte seie ja til eit militært oppdrag forat han skulle kunne gjere seg ferdig: Dåville eg vore ubekvem, det innrømmer eg.
Professor Krogstad meiner grensa går
mellom offensive og defensive våpensystem.
Ei rifle eller ein rakett er offensiv, mens
sikringstiltak er defensive.
Kva med å forske for å lage betre hjelmar, eller kraftigare panserplater?
– Ein hjelm er ein defensiv sak, då går
det på å beskytte seg mot fienden. Det ville eg kanskje kunne vere med på. Men dette er ikkje enkelt, seier Per-Åge Krogstad.

Sivilt eller militært? Det er vanskelig
å vite sikkert om eit oppdrag er av sivil
eller militær art. Eit døme frå USA illustrerer dette: Oppdraget gjaldt korleis ein
algeart fann partnaren sin, i jetstraumar.
Men det viste seg at det var US Navy som
var den eigentlege oppdragsgjevaren, dei

ville vite korleis ein ubåt kan kjenne att
den andre, via ulike sensorar. Dilemmaet
ligg i at samstundes som ein skaffar seg
meir kunnskap om naturen, kan det vereat militæret finn direkte nytte av kunnskapen.
Like vanskelig som å skilje mellom sivil
og militær bruk, er det å avgjere om eitvåpensystem er av defensiv eller offensiv
art. Dersom ein lagar betre panserplater til
bruk på angrepshelikoptre, kan det seiast
å vera offensiv bruk? På andre sida kan
ein argumentere med at missilbatteri tilvern av flyplassar er eit defensivt våpen:Rakettane vil bare kunne bli avfyrt dersom ein ytre fiende går til angrep.

Testar panser. Professor Magnus
Langseth i SIMlab har ein omfattandeog avansert forsøksrigg for å finne svar på
slike spørsmål. SIMLab – Structural
Impact Laboratory – er eit fysisk og
numerisk laboratorium ved NTNU som er
etablert med støtte frå Forsvarsbygg og
Hydro aluminium.
– Dette er ein av to store riggar der ein
testar ut tåleevna til ulike materialer.
Kanonen skyt ut prosjektil på 100 gram iein fart på ein kilometer per sekund. Når
kula treff målet, vert anslaget registrert idetalj av eit spesialbygd kamera som tek 20
millionar bilete per sekund. Dermed kan
ein følgje kula millimeter for millimeter
medan ho treff panserplata og sakte trenger seg gjennom. Ein ser korleis treffet forplantar seg i strukturane ikring.
Det same treffet vert berekna og analysert i matematiske modellar som vurderer målet sin tåleevne.
Det er ikkje bare stålplater som blir
testa. Også betong og aluminium blir skoten på. Aluminium er særs interessant, fortel Langseth: Konstruert på rett måte tåler
aluminiumsplater svært mykje.
Men etikken, Langseth?
– Dette har vi diskutert grundig. Eg er
ikkje interessert i å forske på betre måtar
å drepe folk. Men eg vil at sonen min på 20
år skal vere best mulig beskytta dersom
han skulle bli sendt på militære oppdrag iutlandet, seier han.
Ein vesentlig del av forskinga går nettopp på å verne norske spesialstyrkar på
utanlandsoppdrag. Det kan til dømes vereå teste verneevna til aluminiumscontainarar som skal brukast til å bu i. Dei vert
transportert ut i felten – så er det bare forsoldatane å opne døra og rulle ut soveposen
innafor.
Professoren dreg ei skiljeline mellom
offensive og defensive våpensystem.
– Det vi driv med her, går utelukkandepå å teste utstyr til vern av personell og
installasjonar av ulikt slag.
Her er det flytande grenseliner mellom
sivil og militær aktivitet. Eit oppdrag SIMLab er involvert i, går på vern av transfor-

matorstasjonar. Alle kabelkanalar inn til
trafoar i Norge skal vernast mot terrorangrep. Er dette militært, eller sivilt?
– Sårbarhetsutvalet presenterte si innstilling for ei tid tilbake. Her konkluderer
ein med at Norge må bli langt betre verna
mot mellom anna terroranslag. Dette harstor tyding både for militæret og for det
sivile samfunnet, seier Langseth.
I dag er det ikkje aktuelt for SIMLabå drive testing for å lage betre ammunisjon.
Men for å tenke seg situasjonen – dersomdu får tilbod om eit feitt oppdrag, der målet
er å lage ei «superkule» som treng igjennom
alle kjente panserplater – ville du takka ja?
– Dette vil vi seie nei til. Vi driv utelukkande med vern, seier professor Langseth.

– Må vere open. Henrik Syse er filosof og tilsett ved
Institutt for fredsforsking (PRIO).
Militær etikk er
spesialområde forfilosofen.
Syse meiner
dette handlar om atbåde oppdragsgjevar og forskar må
ha full innsikt i formålet med forskingsoppdraget,og mulige resultat av det.
– Det eine er eit spørsmål om å vere
open. Forskaren skal vite kva forskingaskal brukast til.
Det andre er at det å produsere våpen
i seg sjølv er ikkje forbudt og, vil eg leggetil, ikkje umoralsk i og for seg. Men våpen
kan brukast umoralsk. Militær forsking
krev difor meir etisk årvåkenhet, seier Syse.
– Ein må følgje svært godt med. Om
den vesle delen ein held på med, er integrert
i eit prosjekt på til dømes å utvikle klasebomber, vil eg oppfatte det som etisk uakseptabelt – sjølv om akkurat den biten forskaren er med på, er uskuldig i og for seg.
Fredsforskaren poengterer at kvart einskild prosjekt må vurderast for seg.
– Det betyr at ein til dømes ikkje kan
seie at bare forskinga skjer innan Nato, er
det greitt, sjølv om det er mitt inntrykk at
det meste av forskinga og produksjonen
Norge er med på i Nato-samanheng nok er
etisk akseptabel. Men vi må huske på at
USA har ikkje akseptert konvensjonen om
forbod mot antipersonnellminer. Dersom
norske forskarar skulle ta oppdrag som gårpå utvikling av slike, vil eg oppfatte det
som etisk uakseptabelt, seier Syse.
– Igjen er dette eit spørsmål om at tingskjer ope. Ein skal vite kva ein er med på.
TORE OKSHOLEN
tore.oksholen@adm.ntnu.no1 mrd. årleg til militær FoU
Forsvarsdepartementet har frå siste halvdelen av nittitalet brukt om lag ein milliard kroner årleg på militær forsking og
produktutvikling.
Av denne milliarden er 160 millionarøyremerka som grunnstøtte til Forsvarets Forskingsinstitutt, medan 7,5 millionar er sett av til militærstrategisk forsking. Resten er ikkje øyremerka pengar
som ligg inne i sektoren «militære utviklingsprosjekt». Eit slikt prosjekt kan veredei nye fregattane, som har ein samla
prislapp på tolv milliardar kroner.
Dei ca. 800 millionane går dels til forsking og dels til tilpassing av produkter
til militære behov. Desse pengane gårbåde til forskingsmiljø og til industri som
driv med slik tilpassing.
Det let seg ikkje gjere å skaffe ei samla oversikt over omfanget av militær opp-

dragsforsking ved NTNU. Verken sentralt
eller på fakultets- og instituttnivå finstslik oversikt.
I tillegg kjem forskingsoppdrag frå
utlandet. Dette kan vere i samanheng
med gjenkjøpsavtalar. Her finst ingen tallmessig oversikt.
I USA viste ei undersøking frå 1981 atuniversitet og høgskular tok hand om 13
prosent av militær forsking.
På verdsbasis reknar ein med at rundt
rekna ein halv million vitskapsfolk arbeider for militærindustrien. Militær FoU
absorberer halvparten av dei beste forskingshjernane i verda innan ingeniørvitskap og fysikk.
Kjelder: FFIs årsmelding, Forsvarsdepartementet, «Oprustningens dynamik» vol.
35-36-37, 1982.

12

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 2002
Si din mening, men skriv kort! Innlegg kan sendes via e-post:
medieseksjonen@adm.ntnu.no. Innsendte manus kan bli forkortet.
Fortsett gjerne diskusjonene på nettet: ntnu.fritt-forum (tilgjengelig fra «Innsida»,
der alle innlegg blir lagt ut etter at avisa er trykket).

debattPedagogikk er for pedagoger
Hvorfor er ikke pedagogmiljøene ved
NTNU interessert i faglærernes vellykkede
undervisningsopplegg,
vil Martin Ystenes vite.

Margrete Fuglem trekker i etinnlegg i siste Universitetsavis

fram blant annet min innsats forå fornye undervisningen. Det er
hyggelig. Likevel skurrer det litt
for meg når hun fremhever hvor
viktig det er at god praksis synliggjøres og diskuteres.
I hele min tid som førsteamanuensis og professor har jegvært en ildsjel for å finne nye og
bedre måter å lære mine studenter kjemi på. Det har blitt etpar omtaler i lokale aviser påhaugen, jeg har fått NIFs stipend
for nyvinning i undervisningen.

Jeg har sett resultatforbedringer som jeg har vært stolt av, og
jeg har evalueringer som viser
at i alle fall noe av det jeg har
gjort, har blitt oppfattet som
positivt. Hos mine kollegaer har
jeg fått ros og oppmerksomhet,og flere av mine ideer er eller vil
bli tatt opp av andre, noen av
dem har formidlet informasjon
til andre, og i det siste har jeg
blitt bedt om å sende rapporter
til fakultet, GUS og rektor.
Men aldri – ikke en enestegang på over 15 år – har noen
miljøer med pedagogikk i navnet tatt kontakt med meg for å
finne ut hva jeg gjør. Ingen harvært interessert i hva som har
skjedd, langt mindre spurt om
synspunkt, ideer, metoder eller
resultater.
Kanskje er det bare jeg som
har opplevd det på denne måten.
Forhåpentligvis er det mange
andres gode ideer som har blitt
tatt vare på av kompetente fagfolk. Eller kanskje er Margrete

Fuglems innlegg et signal om
endrede holdninger?
Men for meg virker innlegget som en festtale og ikke så
mye mer. For hva skal man med
flere gode eksempler når man
ikke bryr seg om mer enn reklameverdien av dem?
Martin Ystenes
Institutt for kjemi

La oss sammen knekke NTNU
Årlig forverres situasjonen for professorer,
skriver Tore Undeland.
I Universitetsavisa den 21. mars
2002 er det et intervju med statssekretær Bjørn Haugstad i

Utdannings- og forskningsdepartementet. Han hevder at «Vi
ser ingen grunn til at forskere
ved universitetene skal stå i ensærstilling i forhold til instituttansatte forskere.»
Kan ikke UFD først la professorene få samme lønn som
instituttansatte forskere, og
etterpå diskutere andre særstil-linger?
Er uvitenheten i UFD så stor
at de ikke vet at en professor tjener over 100.000 kroner mindrei året enn en Sintef-forsker? Ellervil de ikke vite det? Med utspill
som dette forsvinner all lojalitet
fra NTNU-ansatte, vi følger gjerne opp UFD sitt utspill for å
knekke NTNU.

For meg dreier forslaget om
nytt patentregelverk om dette,en total uvilje til å forstå universitetenes behov. Årlig forverres situasjonen for professorer.
Den minste forståelse forarbeidsvilkårene til de professorene som er så dyktige at de kan
patentere, vil være et forslag som
går ut på å utvikle et apparat forå hjelpe professorene til patentering først, og når vi ser det fungerer, kan vi diskutere deling av
eventuelle patentinntekter.
Tore Undeland
Institutt for elkraftteknikkÅ være eller ikke være genial
Et menneskes utdanning handler ikke bareom å lære seg fag,mener innsenderne.

studenter med framtidig karakterrekke utelukkende bestående
av A-er dermed går glipp av velfortjent gisping – da mener vi
han har misforstått hvilke verdier som teller! Dette er ikke den
virkelige verden!

Etter å ha lest Gaute Løkens innlegg «Serieproduksjon og virkelige genier» i forrige nr. av Universitetsavisa, følte vi oss forpliktet til å ta til motmæle mothans ensidige rangering av menneskelige kvalifikasjoner. «Serieproduksjon og virkelige genier»debatterte blant annet endringene i universitetsgradene – men
det er altså ikke denne debatten
vi ønsker å ta del i. Når Løken
skriver at bokstavkarakterene
hindrer et skille mellom de geniale og de virkelig geniale, og at

Einstein sjanseløs i dag.
Det er for lengst slått fast at IQ
ikke er den eneste intelligensen, og å være dyktig på andreområder enn det rent faglige ervel så viktig. Gode karakterer
gjenspeiler i svært liten grad
evnen til å komme fram til
egenproduserte genistreker –det kan like gjerne være etbilde på reproduksjonsevnen.
Om det skulle finnes en blivende Einstein vandrende
rundtikorridorenepåGløshaugen, er han neppe enracer på reproduksjon; han er
nok mer opptatt med funderinger i sitt eget hode. Kanskje
hadde han ikke knallkarakterer og null fravær fra videregående heller. I Løkens snevre
verden ville han for lengst værtfjernet fra skolesystemet, og
kanskje tilbrakt dagene med å
koke trygdepenge-kaffe og spekulere på hvor universets skjulte masse kan befinne seg...
For Løken sier nettopp at
ungdom som ikke legger ned nok
arbeid på skolen, bør slutte! Dette er vi dypt uenig i. Barn modnes i ulikt tempo, og skolen bør
ta hensyn til det. Den oppkjeftige rampungen kan etter gjødsel
og vanning i et tilgivende skolemiljø ende opp som den nye Einstein. Vi er i tillegg av den oppfatning at utdanning ikke barehandler om utvikling av faglige

ferdigheter. Ikke minst skal man
spesielt gjennom grunnskolen
modnes gjennom kontakt med
andre, og dermed utvikle sosiale og medmenneskelige egenskaper.

Et gisp varer ikke lenge.
Et skolemiljø bestående av
barn med ulik bakgrunn og ulik
faglig styrke, vil etter vår oppfatning også øke toleransen
ovenfor mennesker som ikke er
nøyaktig som en selv. Også desom ikke har genistempelet ipanna har verdier av stor
betydning. Det kreves nemlig
langt mer enn 6, 1.0 eller A imatematikk for å lykkes i vårtkomplekse samfunn.
Når det gjelder fraværende
gisping ved framvisning av nevnte karakterrekke, så anser vi
ikke dette som et stort savn. Et

gisp er over på et blunk allikevel,og trenger dessuten ikke utelukkende være utløst av positive
assosiasjoner. Løken tror tydeligvis at det er tallene/bokstavene som teller, men hva skjer
så når den potensielle arbeidsgiver spør etter andre kvalifikasjoner? Vi sier ikke at studentermed toppkarakterer automatisk
mangler utenomfaglige evner,men ønsker å poengtere at studenter med både B og C kan haferdigheter som ettertrykkelig
veier opp for de faglige manglene. Det fins knapt jobber hvor
man slipper å forholde seg til
mennesker, og ferdigheter her
kan ikke læres ved å råtne opp
på lesesal. Dette er den virkelige verden!
Maria Serafia Fjellstad og
Linda Motrøen Paulsen

Kathrine Skretting
er professor i filmvitenskap

Tanker ved slutten av et forhold
i det akademiske
glasshuset

Balansen mellom
det personlige og
det saklige kanvære problematisk,
skriver Kathrine
SkrettingDet er slutt mellomLånekassen og meg.
Vår nesten 30-årige
relasjon er brakt til
opphør. Nå er siste
avdrag av studiegjelden er betalt, og
det i god tid før fylte
50 år!
Lånekassen har
tatt det med fatning
at det ikke er noe
mellom oss lenger.
En kort hilsen lå i
postkassen i går: «Vibekrefter med dette
at din studiegjeld er

Side 12 — Svart Cyan Magenta Gul

nedbetalt.» Punktum. Ingen følelser. Ikke
noe snikk-snakk, ikke noe «Takk for godt
samarbeid gjennom 30 år», «Det har værten glede å ha deg som kunde» eller noe
slikt, bare denne korte, saklige bekreftelsen. Det virker litt fattig. Lånekassen
har spilt med i mange viktige hendelser
i mitt liv. Forsørgerstipend måtte søkes,rentefritak under doktorgradsstudiene
likeså, og ved et par anledninger ble samlete utgifter så store at jeg måtte søke om
redusert nedbetaling. Jeg ble møtt med
forståelse, og alt i alt har vi hatt et godt
forhold, Lånekassen og jeg. Nå er det slutt,i og med den korte meldingen om nedbetalt studiegjeld.
Flyselskapet SAS forholder seg anner-

ledes til sine kunder. Oppunder jul fikk jeg
et langt brev fra administrerende direktør Jørgen Lindegaard, siden jeg i perioder har reist ganske mye. SAS-direktøren adresserer den uro vi alle føler etter
11. september. «Jeg sender deg dette brevet fordi du er en av våre støttespillere»,skriver han, og er glad for at jeg, ved å gjøre utstrakt bruk av SAS, har gjort det
mulig for hans selskap å være en av innovatørene i markedet. Han ønsker meg
godt nytt år, og betror meg at han alltid
har vært optimist.
Jeg opplever nok at henvendelsen fraLånekassen gir meg litt for lite, men brevet fra SAS er definitivt for mye. På bakgrunn av disse erfaringene spør jeg meg

hvordan NTNU henvender seg til folk.
Hvordan kontakter vi studenter, samarbeidspartnere og andre? Klarer universitetet denne balansen mellom det personlige og det saklige? Klarer vi å informere om viktige forhold, slik at de oppleves som viktige av leseren? Kontakter vi
studentene på en slik måte at de skjønner
at vi er opptatt av å tilby dem en rik studietid? Klarer vi å framstå som både kompetente og imøtekommende? Viser i dethele tatt i vår kommunikasjon at vi er
opptatt av de vi henvender oss til og deres
behov? For dette er grunnleggende kommunikasjonsoppgaver. Og jeg har erfart at
de kan løses på ganske så ulike måter.

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 200213

debattRadikal kjønnskvotering
Ikke bare folk, menogså begreper, institusjoner, fag og forståelsesmåter er kjønna,hevder Marianne
Fostervold.
Studenttinget stemte mandag
JA til at NTNU skal kunne bruke radikal kjønnskvotering. Det
har før avstemningen vært mye
kritikk av kjønnskvotering, særlig i studentbladet «Under Dusken». De har fremdeles fokus på
negative aspekter ved kvotering,og jeg synes at det trengs mer
dybde i meningsinnholdet. Sørgelig nok ønsker ikke Under
Dusken å trykke innlegget, og
jeg vet ikke om det henger sammen med om noen i redaksjonen der har sterke meninger omsaken. Der for ønsker jeg å nå ut
til studentene i Universitestsavisa, slik at et annet syn ogsåkan nå ut til studentene. Her vil
jeg presentere kritikk av de vanligste argumentene mot kvotering:

Hva er «kvalifikasjoner»? En vanlig kritikk mot
kvotering er at man «må gi den
som har best kvalifikasjoner,
jobben eller studieplassen,uansett kjønn». Hva betyr
egentlig dette ordet «kvalifikasjoner»? Jeg vil her presentere
et lite eksempel fra egen erfaring. En organisasjon hadde
leid inn et konsulentselskap
for å sile kandidater til en ny

stilling. De mente at en mann
var best kvalifisert, til tross forhans noe manglende CV. De
mente at han allikevel haddede «ønskede kvalifikasjoner»,som ble beskrevet gjennom
ordbruk som «sterk leder»,«flink til å sette grenser», «haret godt kontaktnett» etc. En
kvinne med bedre CV ble innstilt som nummer to til jobben.
Dette fordi hun ikke hadde deønskede kvalifikasjoner, men
derimot var «påståelig», «tverr»og «prater for mye» etc.
Så kan man spørre, er det i
det hele tatt mulig for en kvinneå være en sterk leder uten å bli
forstått som påståelig og tverr?
Kvinner blir kanskje oppfattet
som påståelige når de er en«sterk leder», fordi bildet av den
kvinnelige, sterke lederen ikke
er tilgjengelig i vårt samfunns
forståelse av kjønn.
I mitt erfaringseksempel
hadde organisasjonen et likestillingsutvalg,
somfikk(enstemmig) snudd innstillingen. Denne muligheten til å snu
innstillinger kan kanskje kalles
radikal kvotering? Å foretrekke
noen som tilsynelatende er mindre kvalifisert? Ut fra dette kan
man stille et sentralt spørsmål:Er det slik at ikke bare er mennesker som er kjønna, man atogså det man forstår som «kvalifikasjoner», er kjønna?

Karakterer. Men, når det
gjelder karakterer som kvalifikasjon for å komme inn på etstudium, så må vel disse værekjønnsnøytrale?
Kanskje?
Eller?
I en undersøkelse ble det settpå karaktergiving på en normert (landsdekkende) prøve inaturfag på videregående. Det
samme svaret ble skrevet av
mange hundre ganger av forskjellige gutter og jenter og
sendt ut til landets sensorer.
Prøvene med jenteskrift fikk isnitt lavere karakter enn de som
hadde gutteskrift.
Jeg sier ikke at dette er slik
på hver eneste karakter som teller ved opptak, og at dette skalvære argumentasjonen for kvotering, men jeg mener at dette
avspeiler noen sider av en komplisert sammenheng som kvalifiserer gutter som «eiere» av
denne type fag. Norge har et av
Europas mest kjønnsdeltearbeidsmarkeder. I mange andre
land er det naturlig for kvinnerå velge teknikk og naturfag.
Hvorfor har Norge en slik spesiell situasjon? Kan det hende
at selve fagene er sterkere
mannlig kjønna i Norge?
I Under Dusken sies det at
kvinner kan bli sett på som
mindre kvalifiserte fordi de fikk
ekstrapoeng ved opptak. Jeg
mener dette er en feil konklusjon. Jentene må gjennomføre
samme studium som alle andre,og får karakterer som alle
andre. Det er sannsynlig at disse karakterene vil telle videre iarbeidslivet, ikke videregåendekarakterene. Man kan også sepå de forskjellige fagene på
siv.ing.- studiet at det ikke eralle som har like høye opptakskrav. Vil man anta at de som velger disse fagene, ikke vil bli settsom kompetente siv-ing’er på
grunnlag av lavt snitt ved opptak? Sannsynligvis ikke, de har

jo gjennomført studiet. Hva er
det da som gjør at noen stiller
spørsmål ved jenter som får ekstrapoeng? Er det fordi at de er
kvinner? Føler man at de ikke
«passer» helt inn i de mannlige
siv-ing fagene? Er det derfor deprotesterer?
Det er lov å føle. Men det måogså være lov å spørre hvor disse følelsene kommer fra, og om
følelsene representerer noe enønsker å stå for.

«Foran i køen». Hva betyr
det «å gå foran i køen»? Hvis
det refereres til Jenter & Data,så tror jeg at det ble laget en
ekstraklasse for prosjektet?
Det vil si at det ikke gikk på
bekostning av noen andre.
Gutter og jenter som ikke kom
inn på det normale opptaket,
hadde ikke konkurransedyktige nok karakterer, og ble ikke
skjøvet ut av noen. Det samme
skjedde da barnevernsutdanninga hadde kvotering avmenn i tillegg til de vanlige
inntakene. Det er det få som
har hørt om, ettersom det ikke
var noen som reagerte på det.
Og det til tross for at alle guttene som ble kvotert inn,
hadde dårligere karaktererenn hva den dårligste jenta
hadde.
Føltes det ikke like feil atmenn skulle bli kvotert inn påbarnevern som kvinner på siv.ing? Hvorfor ikke det? Hvor
kommer disse følelsene fra? Er
det fordi det ikke er troverdig
at jenter kan være flinke nok islike vanskelige fag som siv.ing.?
For siv.ing.-studiet har de vanskeligste fagene, alle vet jo det,

gjør de ikke? Eller? Inntaksgrensen for barnevern lå høyere
enn mange av siv.ing.-fagene dajeg skulle velge utdanning.
Gamle sannheter viser seg kanskje å ikke være så sanne likevel, av og til?

Lær kjønnsteori! Radikal
kvotering fungerer. Vi må
bruke vikemidler som fungerer. Eller er det noen som ikkeønsker at dette skal fungere,som er skeptisk til at siv.ing.studiet skal bli like mye jentefag som guttefag? Hvilke forståelser av kjønn er det som
ligger bak en slik oppfatning?
Er det praktisk for næringslivet og samfunnet å følge disse
oppfatningene? Utvilsomt nei.
Den teoretiske bakgrunnen
for kvotering og likestillingsarbeid er større enn det en leser iaviser. Det finnes mange kjempemorsomme, innsiktsrike, vanskelige, utfordrende og til tider
altoppslukende fag som man
kan ta på Institutt for tverrfaglige kulturstudier ved Senter for
kvinne- og kjønnsforskning,
blant annet om kjønnsteori. Her
er det mulig å utvide sin forståelse av at det ikke bare er folk
som er kjønna, men også alleting, begreper, institusjoner ogfag, og ikke minst, forståelsen
av at «alt henger sammen med
alt». Litt kunnskap om emnet
hjelper på innsikten! Vel møttneste semester!
Marianne Fostervold
Hovedfagsstudent i psykologi
ved Senter for kvinne- og
kjønnsforskning.

Gründerånd, industralisering og grunnforskning
Knut Schröder skisserer bedre veier til
kommersialisering enn
gjennom de nyereglene for patentrettigheter.

I Universitetsavisa Nr. 5 2002
side 5 er det interessante oppslag om oppfinnelser og kommersialisering. Jeg slutter meg fullt
ut til synspunktene til professor
Arne Halaas om de foreslåtte nyereglene til patentrettigheter. Vifår økt byråkratisering og mindre insitament for å arbeide med
forskning der resultatene kan
kommersialiseres. Veien fra etforskningsresultat til kommersialisering er ikke lett, og jeg vil
tro de fleste vil gi opp bare vedtanken på at ideene i tillegg må
klareres med et universitetsbyråkrati.

Uforståelig. I oppslaget i
Universitetsavisa hevder statssekretær Bjørn Haugstad i
UFD at det nye regelverket er
til fordel for begge parter. Detteer uforståelig for meg. Det er
sikkert riktig, som han sier, atde færreste forskere har tid

eller ressurser til å drive fremen slik prosess på egen hånd,men det er da heller ikke nødvendig. Vi har i dag effektive
organisasjoner som forskeren
kan henvende seg til for å få
den nødvendige assistanse og
som tar ansvaret for utgiftene. I
oppslaget nevnes Leiv Eriksson
Nyfotek. Jeg vil også nevne
Statens veiledningskontor for
oppfinnere. Selv har jeg positive erfaringer med begge disse
instansene, og det er lurt å haminst to steder å henvende seg
til. Det er for øvrig en alminnelig misforståelse at publisering
utelukker patentering, det er
bare å sørge for at patentsøknaden er registrert mottatt hos
det norske Patentstyret før
artikkelen kommer på trykk, og
da kan man også patentere
internasjonalt.
Det skrives så meget om
industriell nyskaping med
bedriftsetablering, man skal hagründer-ånd og begynne for seg
selv. Dette passer sikkert for
noen, men jeg vil tro at mange
ikke ser seg tjent med å ta slitet
med en nyetablering. For meg
personlig ville dette heller ikkevære mulig sammen med fullstilling ved NTNU. Resultatet
blir følgelig at gründerne forsvinner fra universitetet, slik at
fagmiljøet ikke får glede av deres

Side 13 — Svart Cyan Magenta Gularbeid og den inspirasjonen
nyskapingen har for bl.a. studentrekrutteringen.

Gikk til nærmiljøet. Vi har
valgt en annen løsning. Ut fravåre forskningsresultater fantvi en metode for å bestemme
tungmetaller online og i felt, og
forsto at dette kunne få meget
stor kommersiell interesse(bl.a. for vannforsyning og miljøovervåking), i og med at alternative metoder ikke finnes. Vi
slo fra oss tanken på firmaetablering. Jeg ville ikke slutte i
mitt professorat og min samarbeidspartner, som er stipendiat,ønsker primært en vitenskapelig stilling etter avlagt doktorgrad.
Vi kom til at det beste villevære å inngå et samarbeid med
en eksisterende bedrift som tar
seg av det kommersielle. Vi hadde da valget mellom multinasjonale bedrifter beliggende i utlandet, med store forskningslaboratorier og tilsvarende ressurser,
og norske firmaer, helst i Trondheims-regionen.
Tanken på samarbeid med etutenlandsk selskap var selvsagt
fristende, men dette ville bli enanonymisering og få minimal
betydning for vårt forskningsmiljø og studentrekruttering. Vi
valgte i stedet et firma i Trond-

heim, Oceanor ASA, som allerede har høy kompetanse in-nen
automatisering og elektronikk,og som vil satse internasjonalt.
På grunn av den geografiskenærheten og fordi firmaet ikke er
altfor stort, er det mulig å oppnå
en positiv effekt av dette samarbeidet, til nytte for både firmaet
selv og vårt fagmiljø ved NTNU.
Dette virker positivt på studentrekrutteringen, firmaet gir oss
det forskningsutstyret vi trenger til vår grunnforskning, studentene får sommerjobber, og foret par uker siden ble en av våreuteksaminerte kandidater ansatt i firmaet og enda flere hargode utsikter til jobb der.

P r o g r a m - p r o b l e m e r.
Professor Arne Halaas sa i oppslaget i Universitetsavisa at
han er allergisk mot forskningsprogrammer. Med utgangspunkt i nyskaping med
industrisamarbeid og -etablering deler jeg i stor grad hanssyn. Tilsvarende mener jeg ogsågjelder for prioriterte områder
og satningsområder. Fordeleneved å samarbeide med en relativt liten bedrift i nærmiljøet
som tar mål av seg for det internasjonale marked er store, men
det er selvfølgelig ikke mulig at
bedriften i nærmeste fremtid
kan finansiere grunnforskning-en i området rundt det fagområdet som nå har blitt så aktuelt. Det er nettopp denne typeforskning vi primært skal utføre i faggruppen ved NTNU. I
denne forbindelse er publisering svært viktig, først og
fremst fordi publisering er ennaturlig del av vår akademiske
virksomhet, men også fordi
dette gir den nødvendige faglige
troverdigheten for det kommersielle produktet. Bedriften gir
oss stort sett det utstyret vi
trenger, men grunnforskningen
krever stillinger for rekruttering. Selv om det er startet opp
stor industriell aktivitet, er det
omtrent umulig å få slike ressurser fra NTNU fordi man
ikke er i et program eller i etetablert satsingsområde, eller
paradoksalt nok fordi man erlitt inne i mange satsingsområder og derfor faller mellom flere
stoler. Som eksempel på dette,
se utlysningen fra NTNU i forrige uke om strategiske midler
og stillinger. Tilsvarende gjelder midler fra Forskningsrådet.
Knut Schrøder
Institutt for kjemi

14debatt

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 2002

Skuffende av Drottz Sjöberg
Er rettferdig verdenshandel og sletting av
u-landsgjeld kontroversielt og ekstremistisk, spør Attac-medlem Stig Larssæther.
Psykologiprofessor Britt-Marie
Drottz Sjöberg kommer i siste
nummer av Universitetsavisa
med en del uttalelser som jeg
føler behov for å kommentere.
Utspillet er en reaksjon i etterkant av et møte på Dragvoll, deren representant fra organisasjonen Attac orienterte om sine
inntrykk fra World Social Forumi Porto Allegre, Brasil. Ifølge
Drottz Sjöberg vil det å invitereen «mycket kontoversiell organisasjon» som Attac, svekke
omdømmet til NTNU.
Først vil jeg minne om hva
Attac jobber for. På landsmøtet
16.-17. mars 2002 ble det oppnådd enighet om tre kjernesaker; skatt på internasjonale valutatransaksjoner, gjeldslette forfattige land og kritikk av det
internasjonale handelsregimet
slik det kommer til uttrykk
blant annet i politikken til WTO,
verdensbanken og det internasjonale pengefondet.

Folkebevegelse.

Så tilpåstanden om at Attac hører

hjemme «langt ute på venstresida». Alle som har fulgt etableringen av Attac i Norge, vil
kjenne til at det var avisen
Morgenbladet som tok initiativ
til å dra i gang den norske
avdelingen av organisasjonen,både gjennom omfattende dekning av utviklingen internasjonalt og ved å stille til rådighet
sekretariatsfunksjoner. På stiftelsesmøtet 31. mai 2001 var
det Øystein Dahle, styreleder i
DNT og WorldWatch Norden,
som på vegne av interimstyret
la frem forslag til organisasjonens første styre. Det ble ogsåholdt appeller fra blant andre
Berge Furre.
Videre har lederne for desosialdemokratiske partiene i
Norge og Sverige offentlig gåttut og støttet vesentlige deler av
Attacs politiske plattform. Det
kan her også nevnes at den franske og den kanadiske nasjonalforsamlingen har vedtatt et av
de mest omdiskuterte punktene
fra Attac, innføringen av eninternasjonal skatt på såkalte
spekulative valutatransaksjoner, Tobin-skatten.
Som Arnulf Kolstad påpeker
i forrige nummer av Universitetsavisa, rekrutterer organisasjonen medlemmer fra hele det
politiske spekteret, inkludert
venstresiden i norsk politikk.
Noe av grunnen til at Attac er en
av de raskest voksende folkebevegelsene i den vestlige verden
i dag, er imidlertid at en i stor

grad har lykkes med å samlesom et begrenset antall saker oglatt andre ideologiske kjepphester ligge.

Pøbler? Drottz Sjöberg hevder videre at «delar av Attac
har vore involvert i ei rad gatekampar med opprørspoliti», og
nevner Göteborg, Montreal og
Genova som eksempler.
Dette er kanskje det inntrykket mange sitter igjen med
etter å ha fulgt mediedekningen
av disse massemobiliseringene,
der et lite antall voldeligedemonstranter tar all oppmerksomhet vekk fra budskapet til den overveldende majoritet av fredelige demonstranter. Når mange tusen personerdeltar i protestmarsjer, er det
imidlertid helt urimelig å stille
Attac til ansvar for handlingene
til noen ekstreme utskudd fra
andre miljøer som henger seg
på et fredelig arrangement.
Organisasjonen har tatt klar
avstand fra all voldsbruk, og
samarbeider internasjonalt for å
forhindre voldelige miljøer i åødelegge fredelige markeringer.
Situasjonen er på mangemåter parallell til problemenerundt voldelige fotballpøbler, og
rammer like mange uskyldige
personer som oppfører seg ettergjeldende regler.

NTNUs visjon. Et springende punkt i Drottz Sjöbergs
kritikk av møtet på Dragvoll

var at personer med alternative synspunkter ikke var invitert, og at «dette er ein organisasjon som ikkje må få breia ut
meiningane sine ved eit universitet utan å møte motstand».
Dersom vi tar utgangspunkt
i NTNUs visjon – Kreativ, Konstruktiv, Kritisk – så finner vi
her en lett blanding av universitetspolitiske målsettinger. Disse slagordene er vel tenkt åfange opp spenningen mellom
det «nyttige» universitetet som
forventes å levere produkter
som samfunnsaktørene etterspør, og idealet om det frie, uavhengige akademia som gjennom
kritisk refleksjon skal fungere
som et korrektiv til de enhver
tid rådende samfunnsinteressene.
Spørsmålet om hvilke eksterne aktører som blir gitt spillerom på universitetets område,må derfor balanseres opp mot
universitetspolitiske mål, blant
annet slik det kommer til
uttrykk i NTNUs visjon. Dersom en har ønske om en demokratisk balanse i den verdimessige påvirkning som eksterneinteressenter utøver på studenter og ansatte ved NTNU, blir
det svært vanskelig å skjønne
at en gjesteforelesning fra organisasjonen Attac skal kunnepåføre NTNU en ideologisk slagside som kan svekke vår anseelse i utlandet. Jeg tror ikke atorganisasjonen Attac har kapa-

La oss slippe «ny-mccarthyisme»ved universitetene!
Redsel for motstrømsbevegelser minner omting som foregikk i
USA under den kalde
krigen – og i dag,skriver Bjørn Røe.
«Attac svekker omdømmet vårt!»Utsagnet fra prof. Drotz Sjöberg
i Universitetsavisa no. 5/2002
blir imøtegått med rette av Stig
Larssæther i dette nummer. Jeg
skal ikke gjenta hans argumenter her. Hvis synspunkter som
psykologiprofessoren representerer, skulle legges til grunn for
universitets politikk; å begrense informasjon om viktige strømninger i verden og samfunnet,
ville universitetet virkelig stilleseg lagelig til for hogg, og vårtomdømme ville svekkes.

Redselen for synspunkter fra
Attac og andre motstrømsbevegelser kan ikke skyldes uvitenhet alene. La oss håpe det skyldes uvitenhet, skjønt uvitenhet
blant professorer styrker heller
ikke universitetets omdømme.
Slike fobier minner så altfor
sterkt om autoritære regimer,
men også om fenomen som
mccarthyismen i USA under den
kalde krigen og ting som foregår
i USA særlig etter 11/9-2001. «I
USA blir universitetsansatte
som uttaler seg kritisk om amerikansk utenrikspolitikk, nå forsøkt kneblet» (Siss Vik, Morgenbladet 1.-7. februar 2002).
Frittalende systemkritikere
som forfatteren Susan Sontag,
professor i lingvistikk Noam
Chomsky eller filmregissøren
Robert Altman utpekes som samfunns'fiender' i USA. Samtidig
får professorer begrensninger iytringsfriheten eller risikerer

sitet til å gjøre denne jobben omde så fikk fritt leide til Dragvollog Gløshaugen, konkurransen
fra andre og mer ressurssterke
krefter er for hard.

Tvilsom

diagnostikk.

Drottz Sjöberg hevder i artikkelen at «røyrsla (Attac) trekker til seg unge menneske som
er i drift, ungdom som er lett å
forme», og at «det er tale omsvært naive standpunkt».
Det er her vanskelig å unngå assosiasjoner til antidemokratiske og autoritære bevegelser på ytterste høyre eller
venstre fløy, og som tidligere
nevnt vil jeg hevde at Drottz Sjöbergs beskrivelse av Attac er
grunnleggende feilaktig på dette punkt.
Hennes forsøk på å diagnostisere Attac-medlemmer som
sosiale avvikere er også mer enn
tvilsom. Det finnes etter min
kjennskap ikke faglig belegg forå hevde at Attac tiltrekker seg
flere marginaliserte, ego-svake
ungdommer enn Senterungdommen, Unge Høyre eller Frp-U.
At Drottz Sjöberg synes det
er naivt å ettergi u-landsgjeld,
kjempe for en mer rettferdig verdenshandel og sterkere regulering av valutaspekulasjon, fårstå for hennes egen regning og
omdømme.
Stig Larssæther
NTNU-ansatt og Attac-medlem

NTNU og
8. mars

stillingen i det landet som selvønsker å fremstå som demokratiets, det frie ord og menneskerettighetenes fremste forkjemper. Hvis norske universitet skulle finne på å kopiere visse amerikanske universitet, er vi ille
ute i forhold til våre idealer. Det
er på tide å rope et alvorlig varsko. (Flere artikler i Morgenbladet redegjør for og drøfter «nymccarthyismen» mv.i USA, seogså Morgenbladet 15.-21. mars
2002.)
Mitt råd til professor Drotz
Sjöberg er: Meld deg inn i Attac,
hold deg informert, og hvis du er
uenig i synspunkter og strategier: ta del i saklig meningsutveksling.
'Attac' betyr ikke angrep i
fysisk forstand, men er et akronym for: «Association for the
Taxation of Transactions for the
Aid of Citicens». Jeg ser ikke bort
fra at akronymet kan villede sje-ler som tror det er en kamporganisasjon. Der kan bevegelsen
ha et identifikasjonsproblem.
Men det forhindrer ikke at
psykologiprofessoren hadde skivebom i denne saken.
Dessuten snakket ikke Nina
Drange om Attac, men om Verdens sosiale forum og årets store samling i Porto Allegre i Brasil der hun hadde deltatt. Detteforum er en av de viktigste møteplasser for de som representereru-landene, de fattige og undertrykte som ønsker en annen form
for globalisering enn storkapitalens mektige favntak. Men detteskal man helst ikke snakke om
ved et universitet som NTNU?
Er det slikt man får dårlig
omdømme av, Drotz Sjöberg?

Årets kvinnedagsarrangementer i Trondheim var sterk preget av NTNUs innsats. Programmet for dagen favnet vidt
og til dels dypt, det var noe ådelta i for mange. Sjøl hadde jeg
stor glede av å følge professor
Merete Lies funderinger overkjønnets plassering.
I Trondheim er 8. mars blitt
mye mer enn et demonstrasjonstog, selv om toget fortsatt
har sin sentrale plass.
Som mannlig deltidsansatt
på NTNU syns jeg min biarbeidsgiver fortjener honnør for
det likestillingsarbeidet institusjonen synes å stå for, samtidig
som komiteen som forberedetårets arrangementer, skal hastor takk.

Bjørn Røe
Professor ved Institutt forby- og regionplanlegging
medlem i Attac-Trondheim

Hakon Lasse Leira
Arbeidsmedisinsk avd.
St. Olavs Hospitalskarpere formulert.) Undertegnede ga nylig en semesterlang
forelesningsserie med en Attaclignende kritikk av den økonomiske globaliseringen. Mener
Drottz Sjøberg at jeg burde hatten motdebattant ved hver forelesning? I så fall nærmer vi oss
et sovjetisk opplegg.
Hun begrunner heller ikke 2:
Attacs «svært naive standpunkt»og påstår altså at hun har «lest
hva Attac står for.» En professor

bør referere konkret! Har hun
for eksempel lest det svenske
400-siders verket En annanvärld er möjlig – Attac, Stockholm 2001, med 22 forfatterebestående av akademikere, samfunnsanalytikere og journalister,– eller den tilsvarende norske
Globalisér kampen, globaliserhåpet, Oslo 2001, hvor åpningsartikkelen er ved teologiprofessor Berge Furre? Framfor alt bør
Drottz Sjøberg begrunne sinpåstand om at «delar av Attac
har vore involvert i ei rad gatekampar». Kom igjen!

Angrepet på Attac
Professor i psykologi, Britt-Marie
Drottz Sjøberg, påstår i Universitetsavisa 21. mars at Attacs
leder Nina Drange ikke burdevært invitert til NTNU uten motdebattant: «Det svekker omdømmet til universitetet.» Videre:«Attac hører heime langt ute på
venstresida. Rørsla trekker til
seg unge mennesker i drift…. Eg
har lese hva Attac står for. Det er
tale om svært naive standpunkt.»

Her har Drottz Sjøberg
begrunnelsesproblemer som
knapt er en professor verdig.
Hun begrunnner da heller ikke
at 1: en gjesteforeleser med en
kontroversiell samfunnsanalysesvekker et universitets omdømme. Har hun for eksempel lagt
merke til Noam Chomskys forelesninger ved Massachusetts
Institute of Technology? (Hans
analyse av verdenssituasjonen
tilsvarer Attacs, men er langt

Side 14 — Svart Cyan Magenta Gul

Sigmund Kvaløy Setreng,deltaker ved Göteborgkampanjen (hvor to prosent av
deltakerne kastet ting, ingen
av dem var medlemmer av
Attac).

UNIVERSITETSAVISA NR. 6 – 18. APRIL 2002

Bra for alle
– nødvendig for noen

Driftsrapport
Universitetsavisas
serie med små glimt
fra driftens avdelinger –vi presenterer menneskene
som får universitetet tilå «gå rundt».

Dette er mottoet for Rådet for studenter med
funksjonshemming. Det passer like godt påpersonen som har laget det.
Randi Tiller er nemlig, i samarbeid med Studieavdelingen,ansvarlig for å tilrettelegge tilværelsen for de funksjonshemmede studentene ved NTNU.
Selv er den engasjerte og sprudlende damen ansatt ved Plan- og
prosjektseksjonen ved Teknisk
avdeling.

– De funksjonshemmede studentene er en utrolig real og positiv gruppe som det morsomt åjobbe med, sier hun.
For øvrig steller Randi med
skilting, opprusting av fellesarealer, vedlikehold av auditorier og undervisningsrom, flytte-

prosesser og lagring og gjenbruk
av gamle møbler. Nylig spartehun 3 millioner kroner av et budsjett på 5 i forbindelse med
møblering av Fysikk.
ARNE ASPHJELL
arne.asphjell@adm.ntnu.no

Fordel for alle. Vi blir med
på en runde for å se hvilke tiltak som er gjort for å lette tilværelsen for bevegelseshemmede og svaksynte på Gløshaugen.
Randi, som selv ferdes på krykker, går foran og klapper til
store brytere med krykka slikat dører spretter opp foran oss.
– Du skjønner sikkert at slike
hjelpemidler også gjør arbeidsdagen enklere for renholdspersonalet, påpeker hun, og understreker med det betydningen av
slagordet «Bra for alle – nødvendig for noen». For eksempel
er tydelig merking av trappenesene på trappa opp til kantina
på Dragvoll nødvendig for desvaksynte, men også til stor
nytte for folk med normalt syn
når det er halvmørkt i lokalene.
Tilrettelegging av lokaler
skjer i nært samarbeid med Studieavdelingen, og for nye bygg er
det Randi som gir arkitektene
råd og anvisninger når det gjelder føringsveier og rene flater. –Det er et problem å få arkitektene til høre etter, sier hun.

Nei til vitenskap
Det er ikke bare i Norge atinteressen for de naturvitenskapelige fagene er på retur.
En ny undersøkelse, foretatt
av EU-kommisjonen blant
16.000 EU-borgere, viser atunge europeere slett ikke tenner på en vitenskapelig karriere, skriver den danske avisa Politiken.
Der er tre hovedårsakertil avvisningen av naturvi-«Mitt bibliotek»
Her er Universitetsbibliotekets
webinngang til faglige elektroniske informasjonsressurser.
Inngangen skal være tilgjengelig uavhengig av hva
slags datamaskin og webleser du bruker, men det er
noen minstekrav til bl.a. sikkerhet. «Mitt bibliotek»
er bare beregnet for NTNUs studenter og ansatte.
Med faglige informasjonsressurser mener vi
fagdatabaser, elektroniske tidsskrifter, patenter, standarder, håndbøker, oppslagsverk og ebøker. For informasjonsressurser der UBiT har
tegnet abonnement, er tanken å presentere demi «Mitt bibliotek» i stedet for på de åpne websidene.
Innlogging skjer sømløst ved at du logger inn
på Innsida og følger lenke derfra, eller ved å logge inn direkte på http://www.ub.ntnu.no/mittbibliotek
Det blir i vår også lansert sømløs pålogging fra Coursekeeper.
det skal være mulig for deg å bare se den informasjonen som ernyttig for arbeidet, og dermed unngå «støy» fra irrelevante informasjonkilder. Derfor lagrer vi en profil for hver bruker. Denne er
det meningen at du skal modifisere selv. Men litt starthjelp gis
ved at det er laget noen ferdige utvalg ut fra valgt hovedfagområde. Innholdet i den personlige profilen er lenker til de utvalgte
databaser og elektroniske tidsskrifter, anbefalt kontaktperson ibiblioteket og personlige lenker. (Tips: De personlige lenkene kanogså være forhåndsdefinerte søkestrenger på URL-form. Ta varepå søk som ga gode treff.) Profilen kan også inneholde ditt låntakernummer i BIBSYS.

Adgangskontroll. En del tjenester trenger autentisering: Vimå sikre at bare berettigede personer får adgang til informasjonen. Dette ordner vi ved at du logger inn med ditt brukernavn fra
NTNUs brukerdatabase. Da vet vi at du har tilknytningen til
NTNU i orden. Vi skiller ikke på fakultets- eller instituttilhørighet, men i fremtiden kan dette bli nødvendig for noen tjenester.
Ennå er vanligste type adgangskontroll sjekk på nettverksadresse. Dette byr på problemer for berettigede brukere på nett
utenfor NTNU, typisk bedriftsnett eller hjemme-PC med bredbåndsforbindelse. Vi har derfor satt opp en proxy-tjener som man
etter innlogging kan kjøre nettrafikken gjennom for å bli presentert med NTNU nettadresse. Dette er en nødløsning, derfor anbefaler vi disse brukerne nå heller å bruke NTNUs VPN-tjener.
Selvbetjening. Bibliotekene var tidlig ute med å legge saksbe-

Randi Tiller er selv bevegelseshemmet og vet hvor skoen trykker. Nå skal
det installeres automatiske døråpnere ved alle Gløshaugens inngangsdører.
FOTO: ARNE ASPHJELL

tenskapen: Den er for kjedelig, for komplisert og for
utsiktsløs. Nesten 60 prosent
av de spurte mener at fysikk
og kjemi i skolen er for kjedelig. Nesten like mange
mener også at fagene er forvanskelige. Det er også en
utbredt oppfatning at en slik
utdanning ikke gir noen sikker og godt betalt faglig karriere.

Ny ISFIT-leiar
Etter ei omrokering i styret
for ISFiT2003 har Øystein
Mørch teke over for Uzma
Sattar som leiar, medan Sattar no er prosjektkoordinator.
Dette blei einstemmig vedteke 14. april.

Litt dyrere
Til høsten øker semesteravgiften, fra 332 til 350 kr.

Dårligere karakterer, mer likestilling
Michigan State University
har sammenlignet e-læring
og klasseromsundervisning ifaget økonomi. De finner atfjernstudentene oppnår betydelig dårligere studieresultater enn vanlige studenter.
Samtidig ser det ut til at elæring fremmer likestilling
mellom kjønnene. Tradisjo-

fra biblioteket

I denne spalten vil vi i tidaframover gi deg tips og rådom hvordan du får mest glede og
nytte av ditt universitetsbibliotek.

Personlig profil. Vi har laget denne tjenesten for at

Over kneika. – Vi greier ikkeå få orden på alt med en gang,sier hun, men synes nå de er
kommet over kneika og ligger
litt i forkant på flere områder.
NTNU har vel tusen studentermed funksjonshemming av
ulike slag, og hun forteller at
Trondheim har fått et visst ry
på dette feltet og at flere funksjonshemmede søker seg hit
nettopp av den grunn.

15

innblikk

nelt får mannlige økonomistudenter bedre karaktererenn sine kvinnelige medstudenter. Ved fjernstudiet er det
ingen slik forskjell. Dette forklares blant annet med atmenn er mer selvhevdende
enn sine medsøstre i klassediskusjoner. Kvinnene, sies
det, er mer tilbakeholdne og

Side 15 — Svart Cyan Magenta Gul

tar ikke så ofte ordet. Ved elæring elimeneres denne ulikheten. Her foregår diskusjonene via chat-kanaler, derjentene er like aktive som
gutta, skriver den amerikanske avisa The Chronicle ofHigher Education.

handling og lagerstyring over på edb. Men i liten grad er dette
blitt til noen gevinst i form av selvbetjeningstjenester for brukerne. Det har vi nå tenkt å rette på. Spesielt for NTNU er det viktig å ha et bibliotek på web. Det er umulig å ha ekspedisjonssteder og samlinger over hele byen.
Vi hoppet uti det og lanserte websiden først, og satser på å legge opp tjenestene etter hvert. Så langt har vi bare vært i stand tilå gi deg opplysninger om status for dine lån og bestillinger. Et
naturlig neste skritt er å gi tilgang til å fornye, reservere, bestilleog avbestille. Men det kreves ennå litt arbeid med vår kobling til
BIBSYS før vi kan tilby dette på en sikker måte.

Nok bibliotek? Kan vi tilby nok tjenester i «Mitt bibliotek» til
at du kan klare deg med bare denne kontakten med biblioteket?
Antakelig ikke. Noen informasjontjenester krever programvare
som ikke kan kjøres på web. Noe papirlitteratur kan ikke kopieres eller lånes ut. Da kan vi bare informere om fremgangsmåte og
la deg fortsette på tradisjonelt vis.
Sven Strøm
overingeniør

baksida
Zenter blirtil SkumStudentavisa Zenter får nytt liv.
Nå har redaksjonen slått seg
sammen med avisa SKUM (Studentenes kultur- og underholdningsmagasin), som har hovedkontor i Oslo. Navnet på samarbeidsprosjektet og avisa framover vil være SKUM. Avisa vilogså bli utgitt i Trondheim.

StupidBård Li stiller hver onsdag helt
frivillig opp i NRK-programmet«Sofa King Stupid», blant annet
som forskningsreporter. Programskaperne insisterer på at deseks programmene i serien er
humor. Men det har vist seg atmange av seerne, deriblant et tilnærmet samlet korps av avisanmeldere, ikke ler så ofte. Det hjelper ikke at trekløveret har fåttkreativ bistand fra NTNU. Konsulent Bård Li på Geografisk
institutt dukker nemlig opp imange roller i serien.
Til daglig jobber han i Arenaprogrammet, men som bigeskjeft
blir han ofte hyret inn til ymsesmåroller i NRK. Dårlige anmeldelser skremmer ikke Li fra å
takke ja hvis det skulle dukke
opp flere tv-tilbud. Men nestegang vil han – om mulig – gjerne være med på å skrive sketsjene som skal framføres, sierhan til Universitetsavisa.

FOTO: TORE HUGUBAKKENPå disse tider for ti år siden
ble det lyst ut fem nye lederstillinger ved Universitetet i
Trondheim (Unit). En akademisk direktørtittel varåpenbart noe mange ønsket
seg: Nærmere 100 personer
meldte sin interesse for å bli
toppledere innenfor områdene personal, økonomi,
informasjonsteknologi, materialadministrasjon og infor-"Professor Alex Hansen og førsteamanuensis Jon Otto Fossum studerer sand i et timeglass."
Aftenposten forklarer 26. februar hvordan to av de ansatte ved Institutt for fysikk får dagene til å gå.

LikestillingsprisenOgså i år skal NTNU dele ut
likestillingspris. Prisen skal gå
til et fakultet, institutt, fagmiljø, gruppe eller person som i2001 var aktiv på likestillingsfronten, gjerne på nye eller
utradisjonelle måter. Alleansatte og studenter kan foreslå kandidater til prisen sombestår av et kunstverk og skaldeles ut på NTNUs festmøte
den 31. mai. Den som har etgodt forslag til verdige kandidater, sender det til likestillingsrådgvier Svandís B. Vestmann, innen 20. april.

Blir vi
derekruttert?
Universitetet skal som kjent
frambringe nye tanker og ideer. Etter å ha lest verket «Budsjettdokument 2001-2003»,
populært kalt Blåboka, skjønner vi at NTNU også har ambisjoner om å tilføre det norskespråk nye ord. Her leser vi foreksempel i kapittel 5.9 om Personalpolitikk (joda, NTNU har
visst en slik) at det er «...behovfor å fastsette prinsipper og
igangsette tiltak både mht.
rekruttering og dekruttering
eller omstilling.»
Her melder det seg etnaturlig spørsmålet hos leseren: Hvilken tilstand befinner
man seg i som derekruttert? Er
man oppsagt, permittert,
avlagt eller utlagt? Ordet finnes ikke i ordboka. Men kan
det tenkes at at forfatteren
egentlig prøver å formidle at
NTNU skal derelikte, derivere
eller desavuere noen av oss
stakkars arbeidstakere?
Uansett vil vi anta at detteer en sak som vil interesserevåre fagforeninger.

masjon ved Unit. Men riktig
så attraktivt var det nok ikkeå bli sittende i stillingen –eller kanskje de som ble tilsatt, falt som ofre for en avvåre utallige omorganiseringer. I hvert fall er ingen av
de søkernavnene Universitetsavisa offentliggjorde iapril 1992, i dag knyttet til
noen direktørstilling ved
NTNU.

Slik blir du geograf
Du må:• ha en rød anorakk.
• bo utenfor sentrum, på entrang hybel uten strøm og
kjøkken. Bruk bare primus til
matlagning og kast deg i ettjern når du lukter for ille.
• legge deg senest kl 21. Bruksovepose i stedet for dyne.
• snakke en uforståelig dialekt med mange rare grammatiske varianter.
• stå tidlig opp for en 40
minutters løpetur før frokost.
• ha sære sommerjobber:
Budeie, brefører, gjeter eller
teltoppsetter på Sula.
• arrangere lysbildeaftener
med studentene.

• aldri gå på fest. Unntaket erhvis festen starter med entime turgåing først og fortsetter i en trang, våt og illeluktende koie. Der deles en
flaske rødvin på alle ti, førnoen runder med kortspilleller flasketuten peker på.
Alle går til ro kl. 22.
• ikke se TV. Kanskje med
unntak av Ut i Naturen, nordisk dokumentar på lørdagsog søndagsmorgenen og dokumentarer produsert av BBC
der kommentarene er lest av
Hans Christian Alsvik.
Kilde: Geografistudentenes
hjemmeside.

Kunne vært NTNU-brakka
Visste du at Lerkendal stadion ville vært revet
for lengst og erstattet med universitetsbygg,
hvis NTH hadde fått viljen sin for førti år siden?
Tidlig på 60-tallet ble saken
alvorlig diskutert både innad
på NTH og med Trondheimog Strinda kommuner. NTH
ville være føre var og sikre
seg utbyggingsmuligheter
hvis man en gang skulle
trenge plass til nesten 4.000
studenter.
Lerkendal ble sett på somen «øy» innenfor NTHs interesseområde. Og et fotballstadion «som jo også blir brukt
på hverdager, vil virke forstyrrende på NTHs virksomhet,» ble det sagt fra høgskolehold i et møte med kommunene 26. mai 1961. Den mektige
høgskolesekretærenKaare Aadahl kom samtidig

med en dulgt trussel om at
NTH kunne stagnere uten
Lerkendal-arealet. Samtidig
lovet han kommunene rimelig
tid på seg til å rive tribuneneog finne ny tomt for fotballfolket. NTH ville neppe trenge
plassen før om ti-femten år,mente han.
Men kommunetoppene sa
tvert nei. Dermed ble ideen
parkert og Lerkendal berget
for fotballen. NTNU har i dag
20.000 studenter spredt rundt
i byen, mens det svære Lerkendal-området er forbeholdt
et par dusin mannfolk som
løper etter en ball. Så urettferdig kan historien være.

Dette kunne vært Eivind Hiis Hauge som viste fram NTNUs Nobelprismedaljer i universitetets hovedtyskerbrakke.
FOTO: GORM KALLESTAD, SCANPIX

Utgis av Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Distribueres i 13 000 eks. annenhver fredag i vår- og høstsemesteret.
REDAKTØR: Jan Erik Kaarø
REDAKSJONSSEKRETÆR: Lisa Olstad
ANSVARLIG REDAKTØR:Info.direktør Anne Katharine Dahl

REDAKSJON: Medieseksjonen,
Informasjonsenheten
LAYOUT: Kolbjørn Skarpnes
TRYKK: ST-Trykk AS, Orkanger

16 — Svart Cyan Magenta Gul

POSTADRESSE: Universitetsavisa,
Info.enheten NTNU, 7491 TrondheimBESØKSADRESSE: Info.huset på
Gløshaugen (O.S. Bragstads plass 1)

TELEFON: 73 59 55 40
TELEFAKS: 73 59 54 37
E-POST: medieseksjonen@adm.ntnu.no

på sidenSnart kommer’emNå er det like før. Du har vel forberedt deg? Installert espressomaskin på labben og skrevet den
morsomme light-versjonen av termodynamikkens andre lov? Densom er kort nok til å kunne sendes
som SMS-melding.
For snart kommer’em, vettu.
De nye kundene våre. Den bortskjemte gjengen som framtidsforsker Johan Peter Paludan i Universitetsavisa i vinter kalte for caffè latte-generasjonen. Vi får helt
sikkert vår andel av dem inn her
på bruket til høsten. Noen tusen
unge egosentrikere og oppmerksomhetsjegere som vil forlange at
oppholdet skal føles som en glitrende gallabegivenhet, fra første
til siste house-party. De skal
mores, degges med og selvfølgelig
personlig motiveres – til å åpnenettsida for faget ditt. Du vet den
sida som inneholder chat, live
webkameraoverføring fra kantina
og morsomme spørrekonkurranser fra VG Top 10-lista.
Nå er jo det å klage på ungdommens oppførsel en gammel og
ikke særlig fruktbar sport. Men
vår analyse er utelukkende basert
på vitenskapelige fakta. Alle somleser aviser, vet at den oppvoksende slekt:– Ikke kan regne, eller skrive
norsk, annet enn uforståelige forkortelser.
– Ikke kan fremmedspråk,bortsett fra engelske bannord.
– Ikke er interessert i politikk
eller samfunnsliv, men kjempeinteressert i sitt eget speilbilde. (Ien undersøkelse i fjor hvor 12.000
ungdommer ble spurt om hvem dehadde som forbilde, svarte 30 prosent «meg selv».)– Blottlegger seg gjerne for å
komme på TV. (I vinter søkte
23.000 unge nordmenn om å få bli
med på andre runde av Big Brother.)– Har muskler som buler – itommelen.
På kurs har jeg lært at lederskap er å skape en verden som
folk vil ønske å tilhøre. Det betyr
at Eivind og Julie har en formidabel utfordring i årene som kommer. For hvordan skal man få uvitende, narsissistiske amøber til åtrives på et nedstøvet universitet?
Slik jeg ser det, er det tre mulige veivalg:
Vi kan a) legge oss flate for allekrav, gjøre om lærerne til servicepersonale og bygge om universitetet til et senter for opplevelserog personlig velvære. Eller vi kanb) stenge ego-boblebaderne ute.
Med departementets nye budsjettmodell kan dette være dristig taktikk, men til gjengjeld blir
det levelige forhold for oss som(virkelig) jobber her. Onsdagens
diskusjon i Kollegiet om å sette en
karaktergrense for opptak til
siv.ing.-studiet er et godt skritt påveien. Alternativ c) er å velge åstå han av. Lene oss tilbake i stolen med pulverkaffen vår og tenke som så at tidene skifter og at
det i lengden kan bli kjedelig å slå
melk i espressoen hver dag. Det
meste er mulig når også hockeysveisen nå skal være på vei tilbake. Og NTNU ble aldri bygd fordem som jakter på «The Dream
Society". Ikke sant?